google/wiki40b huggingface dataset:
מקסיקו (אפקוט)

מקסיקו הוא ביתן באזור "תצוגת העולם" של פארק השעשועים אפקוט באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה, שמכיל אלמנטים הקשורים לתרבות המקסיקנית.
הביתן נפתח עם הקמת הפארק, ב-1 באוקטובר 1982. 
ביתן מקסיקו יוצא דופן בצורתו בין ביתני המדינות, בכך שהוא מצוי כולו בתוך מבנה מקורה. לחזית המבנה צורת פירמידה אצטקית. היות הביתן כולו מקורה מאפשר יצירת תמה לילית לביתן. המבנה תוכנן על ידי האדריכל ארטורו דולזיידס.
בכניסה למבנה, מתחת הפרמידה, מצויה תערוכה הנערכת בחסות משרד התיירות המקסיקני, המציגה אמנות פיסולית מקסיקנית מתוך אוסף "Animales Fantasticos".
חלקו העיקרי של המבנה בנוי ככיכר שוק מקסיקנית טיפוסית, הנקראת "פלאזה דה לוס אמיגוס" (בספרדית: Plaza de los Amigos - כיכר החברים). בכיכר שוק טיפוסי, היורד לעבר "נהר" המהווה חלק מהמתקן "אל ריו דל טיימפו" (נהר הזמן). מעברו השני של הנהר מציגה התפאורה יערות גשם והר געש עשן.
ביתן זה (כמו גם הביתן הקנדי) היו שנים משלושת הביתנים שהוחלט על הקמתם ועל מיקומם מבלי קשר לקבלת מימון מהמדינה לצורך הקמתם (אף שמשרד התיירות של מקסיקו אכן מימן את בניית הביתן ואת תפעולו). חברת וולט דיסני החליטה שהביתן של ארצות הברית יהיה במרכז תצוגת העולם, ושתי הארצות הגובלות בה - מקסיקו וקנדה, תהיינה בשתי קצות תצוגת העולם .
מרדכי זאב אורנשטיין (הנכד)

הרב מרדכי זאב אורנשטיין (נפטר י"ז בחשוון ה'תקצ"ז, 28 באוקטובר 1836) היה רב ולמדן גליציאני.
בלגורוד (מחוז)

היסטוריה

האזור נמצא בחלק המרכזי של רוסיה. במאות 16-17 באזור היה קו ביצורים להגנת רוסיה ממערב.
בזמן מלחמת העולם השנייה בשטח המחוז התקיים קרב שריון באזור פרוחורובקה - אחד הקרבות שריון הגדולות בהיסטוריה.

כלכלה

במחוז נמצאים מרבצים גדולים של ברזל המהווים כ-40% מסך מרבצי הברזל ברוסיה.
דרך המחוז עוברים מספר כבישים בעלי חשיבות גדולה לרוסיה שמקשרים את מוסקבה עם אוקראינה.

דמוגרפיה

כ-93% מאוכלוסיית המחוז הם רוסים וכ-5% הם אוקראינים. כ-66% מהאוכלוסייה מתגוררת בערים. העיר הגדולה - בלגורוד ובה כ-348 אלף תושבים.
קונארד ליין

היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1839 על ידי סמואל קונארד מאי הנסיך אדוארד (כיום בקנדה) שזכה במכרז לאספקת שירות דואר טרנס-אטלנטי מהיר באמצעות ספינות קיטור. ב-1840 נרשמה החברה בשם British and North American Royal Mail Steam-Packet Company. במהלך רוב 30 השנים שלאחר מכן החזיקו ספינות החברה בעיטור "הסרט הכחול" למהירות שיא של קו טרנס-אטלנטי סדיר. עקב ההסכם של החברה עם הדואר המלכותי הבריטי, אוניותיה חויבו לשמש כספנות דואר ובתמורה הוכרו כאוניית דואר מלכותי (RMS) וסמלן עוטר בסמל הכתר.
בשנות ה-70 של המאה ה-19 החלה החברה לפגר אחר חברת וייט סטאר ליין וב-1879 הוקמה מחדש בשם קונארד ליין (Cunard Steamship Company, Ltd). בראשית המאה ה-20 קיבלה החברה סובסידיה מממשלת בריטניה על מנת לבנות ולהפעיל ארבע ספינות אמינות ומהירות. ה"מאוריטניה", שהושקה ב-1906 זכתה בסרט הכחול והחזיקה בו מ-1909 ועד 1929. הספינה-האחות שלה, לוסיטניה, טובעה ב-1915 על ידי צוללת גרמנית במהלך מלחמת העולם הראשונה וטביעתה הייתה מהסיבות לכניסת ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה.
ב-1934 שבה ממשלת בריטניה וסייעה לחברה לבנות את ספינת הנוסעים המפוארת קווין מרי, והבטיחה לסייע במימון ספינה נוספת, קויין אליזבת (QE - RMS Queen Elizabeth) אם קונארד ליין תתאחד עם וייט סטאר. כך מוזגו שתי החברות לחברת ספנות בריטית אחת, שיועדה לשלוט בתנועה הימית באוקיינוס האטלנטי, Cunard-White Star Ltd. קונארד (שהיוותה שני-שלישים מהחברה המאוחדת) רכשה את חלקה של וייט סטאר ב-1947 והחזירה את שמה של החברה לקונארד ליין.
עם תום מלחמת העולם השנייה הייתה קונארד ליין חברת ספנות הנוסעים הגדולה ביותר באוקיינוס האטלנטי והפעילה 12 ספינות בקו בריטניה-אמריקה (ארצות הברית וקנדה). אולם בשנת 1958 הפכה הפעלת קווי נוסעים סדירים בים לבלתי כלכלית והחברה החלה לצמצם את קווי השירות, עד שבשנת 1968 הפסיקה לנוע לאורך השנה בקווים סדירים ועברה לשיט תענוגות (קרוז). ב-1969 הושקה הקווין אליזבת 2 (QE2 - Queen Elizabeth 2), כספינה בעלת שימוש דואלי, הן כספינת קו לנוסעים והן לשיט תענוגות.
החברה נרכשה על ידי קבוצת קרניבל ב-1998.
ניאסוויז' (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ניאסוויז' 41,618 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 88.85% בלארוסים, 5.28% רוסים, 4.0% פולנים, 1.09% אוקראינים ו-0.78% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (82.63%) ורוסית (15.35%).
קז'ימיש מוסקאל

קריירת משחק

מוסקאל גדל במחלקת הנוער של קבוצת הפאר הפולנית ויסלה קרקוב ובשנת 1985 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנים אלה הקבוצה לא הצליחה לזכות בתארים, ובשנת 1990 עבר מוסקאל לאלופה דאז, לך פוזנן, במדיה זכה בשתי אליפויות רצופות.
בקיץ 1994 הגיע מוסקאל לישראל, כשהוחתם בהפועל תל אביב על ידי המאמן משה סיני. מוסקאל הצטרף לשני שחקנים פולנים נוספים שכבר שיחקו במועדון - השוער ירוסלב באקו והבלם דמיאן לוקאשיק, עמם שיחק קודם לכן בלך פוזנן. ב-10 בספטמבר 1994, כבר במחזור השני של העונה, כבש מוסקאל את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, שער ניצחון מול הפועל חיפה 7 דקות מהסיום. במחזור השישי של העונה שיחקה הקבוצה מול מכבי תל אביב, לאחר שלא ניצחה בדרבי מאז שחזרה לליגת הבכירה ב-1990. כשהתוצאה הייתה 2-2 כבש מוסקאל שער יתרון בדרך לניצחון 2-4, והפך לאחד השחקנים האהובים ביותר על האוהדים. בעונת 1995/1996 היה שותף מוסקאל למשחקיה הראשונים של הפועל תל אביב אי פעם בגביע אופ"א.
בתחילת עונת 1997/1998 הגיע לקבוצה המאמן אלי כהן, ומעמדו של מוסקאל התערער. ב-20 בדצמבר 1997 כבש את שער הניצחון (0-1) מול הפועל אשקלון, שהיה לשערו האחרון בקבוצה. בינואר 1998 החתים כהן את סבסטיאן סימרוטיץ' ונאלץ לוותר על אחד השחקנים הזרים. מוסקאל שוחרר מהקבוצה לאחר ששיחק במדיה שלוש וחצי עונות וכבש 14 שערים, ועבר לשחק במכבי עירוני אשדוד. זמן קצר לאחר מכן הגיע עם קבוצתו למשחק מול הפועל תל אביב באצטדיון בלומפילד. לפני שריקת הפתיחה נערך לכבודו של מוסקאל טקס הוקרה על תרומתו להפועל תל אביב.
בקיץ 1998, לאחר חצי עונה באשדוד, חזר מוסקאל לפולין וחתם בהוטניק קרקוב. לאחר עונה אחת במועדון חזר לקבוצת נעוריו, ויסלה קרקוב. במהרה שב מוסקאל להיות שחקן מפתח בקבוצה, ועל אף שבצעירותו שיחק כקשר התקפי, בתקופה זו הפך אופי משחקו הגנתי יותר והוא שיחק כקשר אחורי ואף כשחקן הגנה. בתקופה זו זכה עם הקבוצה בשתי אליפויות ושני גביעים (כולל דאבל בעונתו האחרונה במועדון). בשנת 2003 עבר לקבוצת גורניק זאבז'ה, שם שיחק עונה אחת ולאחריה פרש ממשחק פעיל.
מוסקאל הוא שחקנה לשעבר של נבחרת פולין, במדיה ערך 6 הופעות וכבש שער אחד.

קריירת אימון

לאחר פרישתו פנה מוסקאל לאימון, ובשנת 2005 מונה לעוזר המאמן של ויסלה קרקוב. בשנת 2007 שימש גם כמאמן הראשי לתקופה קצרה, ולאחר מכן חזר לשחק באופן פעיל בקבוצות חובבים בפולין. בשנת 2008 מונה למאמן קבוצת הנוער של ויסלה קרקוב. לאחר שנתיים בתפקיד, חזר לעמדת עוזר המאמן של הקבוצה, ובעונת 2010/2011 זכה עמה באליפות.
בנובמבר 2011 פוטר המאמן הראשי ומוסקאל מונה למאמנה של ויסלה קרקוב. תחתיו שיחקו בקבוצה הישראלים מאור מליקסון ודודו ביטון, ולאחר עונה אחת סיים מוסקאל את תפקידו במועדון.
בקיץ 2012 מונה למאמנה של ל.ק.ס. ניצ'צ'ה שירדה עונה קודם לכן לליגה השנייה בפולין. בתום עונת 2012/2013 סיים את תפקידו.
לקראת עונת 2013/2014 מונה למאמן קבוצת גאקאאס קטוביצה מהליגה השנייה בפולין, ובאוקטובר 2014 סיים את תפקידו. במרץ 2015 מונה בפעם השלישית למאמן ויסלה קראקוב, וב-30 בנובמבר 2015 פוטר מתפקידו. בשנת 2016 מונה למאמן פוגון שצ'צ'ין מליגת העל הפולנית, עמה הגיע לחצי גמר הגביע הפולני, ובעונה שלאחר מכן אימן את קבוצת סנדציה נובי סונץ', העולה החדשה לליגת העל הפולנית, אך ירד עמה בחזרה לליגת המשנה. בקיץ 2018 מונה למאמן קבוצת ל.ק.ס. לודז' מליגת המשנה.
אופיר

אוֹפִיר היא ארץ הנזכרת במקרא, ממנה יובאו לארץ ישראל זהב ואוצרות טבע אחרים על ידי עבדי שלמה ועבדי חירם מלך צור. אופיר נזכרת במקרא מספר פעמים, בראשונה ב"לוח העמים" כבנו של יקטן בן עבר:
וְיָקְטָן יָלַד אֶת-אַלְמוֹדָד וְאֶת-שָׁלֶף וְאֶת-חֲצַרְמָוֶת וְאֶת-יָרַח. וְאֶת-הֲדוֹרָם וְאֶת-אוּזָל וְאֶת-דִּקְלָה. וְאֶת-עוֹבָל וְאֶת-אֲבִימָאֵל וְאֶת-שְׁבָא. וְאֶת-אוֹפִר וְאֶת-חֲוִילָה וְאֶת-יוֹבָב כָּל-אֵלֶּה בְּנֵי יָקְטָן וַיְהִי מוֹשָׁבָם מִמֵּשָׁא בֹּאֲכָה סְפָרָה הַר הַקֶּדֶם.
— בראשית, פרק י', פסוקים כ"ו - ל'.
בפעם השנייה והשלישית נזכרת בספר מלכים כמקור ליבוא זהב בימי שלמה המלך:
וַיָּבֹאוּ אוֹפִירָה וַיִּקְחוּ מִשָּׁם זָהָב אַרְבַּע-מֵאוֹת וְעֶשְׂרִים כִּכָּר וַיָּבִאוּ אֶל-הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה.
— מלכים א', פרק ט', פסוק כ"ח.
וְגַם אֳנִי חִירָם אֲשֶׁר-נָשָׂא זָהָב מֵאוֹפִיר הֵבִיא מֵאֹופִיר  גלפר עֲצֵי אַלְמֻגִּים הַרְבֵּה מְאֹד וְאֶבֶן יְקָרָה.
— מלכים א', פרק י', פסוק י"א.
בנוסף מוזכר ניסיון שנכשל של יהושפט מלך יהודה לקיים מסע ימי לארץ זו:
יְהוֹשָׁפָט עשר (עָשָׂה) אֳנִיּוֹת תַּרְשִׁישׁ לָלֶכֶת אֹפִירָה לַזָּהָב וְלֹא הָלָךְ כִּי-נשברה (נִשְׁבְּרוּ) אֳנִיּוֹת בְּעֶצְיוֹן גָּבֶר.
— מלכים א', פרק כ"ב, פסוק מ"ט.

אופיר נזכרת גם בספרי דברי הימים פעמיים בגרסה קצת שונה למוזכר בספר מלכים א':
שְׁלֹשֶׁת אֲלָפִים כִּכְּרֵי זָהָב מִזְּהַב אוֹפִיר וְשִׁבְעַת אֲלָפִים כִּכַּר-כֶּסֶף מְזֻקָּק לָטוּחַ קִירוֹת הַבָּתִּים
— דברי הימים א', פרק כ"ט, פסוק ד'.
וַיִּשְׁלַח-לוֹ חוּרָם בְּיַד-עֲבָדָיו אוניות (אֳנִיּוֹת) וַעֲבָדִים יוֹדְעֵי יָם וַיָּבֹאוּ עִם-עַבְדֵי שְׁלֹמֹה אוֹפִירָה וַיִּקְחוּ מִשָּׁם אַרְבַּע-מֵאוֹת וַחֲמִשִּׁים כִּכַּר זָהָב וַיָּבִיאוּ אֶל-הַמֶּלֶךְ שְׁלֹמֹה.
— דברי הימים ב', פרק ח', פסוק י"ח.
עדות עקיפה נוספת לקיום ארץ זו נחשפה בחפירות תל קסילה, שם נמצא אוסטרקון (שבר חרס) שעליו מופיעה הכתובת "זהב אופיר לבית חורון", אם כי המילה "אופיר" יכולה להתייחס גם לטיבו של הזהב או למקום אחר שקוראים לו אופיר והוא לאו דווקא זהה לאופיר המקראית.
ונסה לי צ'סטר

ביוגרפיה

לי צ'סטר נולדה ב-2 ביולי 1984 בלוס אנג'לס, קליפורניה ולמדה משחק באוניברסיטת דרום קליפורניה. היא החלה לשחק לראשונה ב-1992 בסדרה "Hangin' with Mr. Cooper" ושנה לאחר מכן הופיעה בסרטה הראשון - סרט הקומדיה "CB4" של טמרה דייוויס ובכיכובו של כריס רוק. 
ב-1995 הופיעה בסרט נסיכה קטנה של אלפונסו קוארון בתפקיד בקי. שנה לאחר מכן הופיעה בסרט הריט המרגלת בכיכובה של מישל טרכטנברג. 
ב-1997 שיחקה את קלי קורטיס-מלקולם בסרט השני בסרטי פארק היורה: פארק היורה: העולם האבוד מאת סטיבן שפילברג. סרט זה היה שובר קופות וגרם לפרסומה של ונסה. 
לאחר מכן שיחקה במספר סרטים כמו שוב בן 17 של בר סטירס וגם הופיעה בטלוויזיה בסדרות: "Once and Again", ומלקולם באמצע, ללא עקבות, הבית הלבן, ורוניקה מארס, הוחלפו בלידתן, איך פגשתי את אמא ובסדרה צוות עקרב.
פורטל זמן

פורטל זמן הוא המצאה ספרותית בסוגת המדע הבדיוני, המאפשרת מסע בזמן שלא באמצעות מכונת זמן.

המצאה סיפרותית ומציאות

מקובל בספרות, בקולנוע ועוד לכנות בשם "פורטל זמן" או "שער זמן", כל סוג של פתח, מעבר, סדק, דלת או כל כיוצא בזה, דרכם דמויות ספרותיות שונות נוסעות במרחבי הזמן (הממד הרביעי). פורטל זמן דומה במובן זה לפורטלים או שערים "רגילים" יותר, דרכם הדמויות הללו נוסעות למרחקים (שלושת הממדים הראשונים - אורך, רוחב וגובה).
המצאת המסע בזמן רווחת מאוד בשתי סוגות ספרותיות, מדע בדיוני ופנטזיה ופורטל זמן מסוג כלשהו הוא אחד האמצעים הספרותיים הרווחים ביותר לביצועו. אמצעי רווח יותר הוא כמובן מכונת זמן וההבדל בין שניהם הוא בכך שפורטל זמן הוא בדרך כלל שער קבוע או חצי-קבוע, המקשר נקודות ספציפיות בזמן ובמקום.
אין שום הוכחה מדעית שמסע בזמן, הן לעבר והן לעתיד הוא בלתי אפשרי וקיימות אף תאוריות מדעיות שונות המתייחסות לחורים שחורים ולחורי תולעת כאל פורטלי זמן פוטנציאליים‏‏.
סילביה דוראן

סילביה דוראן היא רקדנית ומורה לפלמנקו, חלוצת תחום הפלמנקו בישראל.

ביוגרפיה

סילביה דוראן נולדה במאי 1948 ביוהנסבורג, דרום אפריקה, שם למדה נגינה בפסנתר במשך 13 שנים והחלה את לימודי המחול הספרדי לצד לימודי בלט קלאסי. בגיל 17 נסעה לספרד, שם רקדה בלהקות מן השורה הראשונה. 
במשך השנים הופיעה באולמות חשובים ובבתי אופרה מן הנודעים בעולם. בין מוריה היו רקדנים ידועי-שם, בהם ויקטוריה אווחניה, אנחליטה גומז ופאקו פרננדז.
דוראן הגיעה לישראל כאמנית מתנדבת מספרד בשנת 1973, כדי להופיע לפני חיילים בחזית ובבתי חולים במלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 עלתה לישראל. 
בישראל העמידה דור של רקדני פלמנקו מקצועיים בבית הספר הראשון למחול ספרדי שהקימה בישראל. בשנת 1998 ייסדה שתי אגודות: "האגודה לקידום ופיתוח המחול הספרדי בישראל" ו"האגודה לקידום ופיתוח המחול הספרדי ותרבות ספרד בישראל". 
סילביה דוראן הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן. היא הנחתה כיתת אמן בג'וליארד, ניו יורק.
פרדריק דיקון

קריירה

דיקון ניצח בדו-קרב את ו. גילבי 2-1 והפסיד בדו-קרב לראנקן  2-0 בלונדון בתחרות 1851. (ניצח: שמואל בודן).
דיקון ניצח דו-קרבות מול אדוארד לווה 7.5-2.5 בשנת 1851 ואת קארל מאיה 5-2 בשנת 1852.    
דיקון הגיע למקום השני, אחרי ג'ורג' הנרי מקנזי בתחרות לונדון 1862, חלק מקום 11 בתחרות אחרת שהתקיימה בלונדון באותה שנה (ניצח: אדולף אנדרסן)
והפסיד דו-קרב לוילהלם שטייניץ  1.5-5.5 בלונדון בשנת 1863.
דגל גדסדן

דגל גדסדן (באנגלית: Gadsden flag) הוא דגל היסטורי של ארצות הברית. במרכז הדגל מופיע על רקע צהוב נחש המוכן להכשה ומתחתיו הכיתוב "Dont tread on me" שמשמעו "אל תרמוס אותי" ומופנה במקור כלפי האימפריה הבריטית. הדגל נקרא על שם הגנרל והמדינאי האמריקאי כריסטופר גדסדן, שעיצב אותו. הדגל שימש בעבר את חיל הנחתים האמריקני.
נחש העכסן שימש כסמל לשלוש עשרה המושבות הבריטיות בתקופת מלחמת העצמאות של ארצות הברית. כבר ב-1751 הציע בנג'מין פרנקלין, בתגובה סאטירית למדיניות הבריטית לשלוח פושעים למושבותיה באמריקה, לשלוח לאנגליה נחשים. ב-1774 פרסם פול רוויר בעיתונו איור של נחש הנלחם בדרקון בריטי.
השימוש הראשון בדגל נעשה ב-1775 על ידי הצי האמריקני שתקף ספינות בריטיות במהלך המהפכה האמריקאית. בתקופות שונות מאז המהפכה נעשה שימוש חוזר בדגל הן כביטוי לפטריוטיות אמריקאית והן כסמל להתנגדות למדיניות הממשלה כמו למשל את תנועת מסיבת התה.
ג'יין קמפיון

ביוגרפיה

קמפיון נולדה בוולינגטון, ניו זילנד. היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת ויקטוריה ב-1975, שם למדה אנתרופולוגיה, וב-1979 סיימה את לימודיה באוניברסיטה לאמנויות בסידני, שם למדה ציור. את קריירת הבימוי שלה החלה בתחילת שנות ה-80 בבית הספר לקולנוע, טלוויזיה ורדיו באוסטרליה.
ב-1982 ביימה את הסרט הקצר הראשון שלה "Peel ", עליו זכתה בדקל הזהב לסרט קצר בפסטיבל הקולנוע בקאן 1986. היא זכתה בפרסים נוספים גם על סרטיה הקצרים "Passionless Moments"‏ (1983)‏ ו"A Girl's Own Story" ‏(1984). ב-1989 ביימה את הסרט באורך מלא הראשון שלה "Sweetie", עליו זכתה בפרסים בינלאומיים. קמפיון זכתה להכרה, על סרטה האוטוביוגרפי והפסיכולוגי על המשוררת ג'נט פריים, "מלאך אצל שולחני" משנת 1990. 
ב-1993 זכתה להכרה בינלאומית על סרטה "הפסנתר" שהיה מועמד לשמונה פרסי אוסקר וזכה בשלוש מהם, שמתוכם פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר לקמפיון. בנוסף גם זכתה בפרס המכון האוסטרלי לקולנוע לבמאי הטוב ביותר. קמפיון היא אחת מארבע הנשים היחידות שהיו מועמדות אי פעם לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, כשהשלוש האחרות הן לינה ורטמילר, סופיה קופולה וקתרין ביגלו. כמו כן זכתה בפרס דקל הזהב והייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס זה (והיחידה, נכון ל-2016).
לאחר מכן עבודותיה של קמפיון נטו לקיטוב קיצוני מעבודותיה הקודמות. ב-1996 ביימה את הסרט "דיוקנה של גברת" המבוסס על ספרו בעל אותו השם של הנרי ג'יימס, בכיכובם של ניקול קידמן, ג'ון מלקוביץ', ברברה הרשי ומרטין דונובן. ב-1999 ביימה את הסרט "עד שיצא עשן" בכיכובם של הרווי קייטל וקייט וינסלט. ב-2003 ביימה את המותחן הארוטי "תשוקה חותכת", המבוסס על רב המכר של סוזנה מור, וסיפקה למג ראיין אפשרות להיפטר מתדמיתה המוכרת על המסך.
ב-2006 שימשה קמפיון כמפיקה בפועל בסרט התעודה "Abduction: The Megumi Yokota Story".
ב-2013 יצרה וכתבה את המיני-סדרה "קצה האגם" בשיתוף עם הכותב האוסטרלי ג'רארד לי. היא ביימה את הסדרה עם הבמאי גארת' דייוויס. הסדרה הופקה בהפקה משותפת של ארצות הברית, אנגליה וניו זילנד. הסדרה צולמה בניו זילנד בכיכובם של אליזבת מוס, דייוויד ונהם והולי האנטר. הסדרה זכתה לשבחים רבים. הסדרה הייתה מועמדת ל-8 פרסי אמי.
קצח

מבנה הצמח

הקצח צומח לגובה של 20 עד 90 סנטימטרים. בתקופת הפריחה מעלה הקצח פרח בודד לכל גבעול. צבעי הפרח הם לבן, צהוב, ורוד, כחול בהיר או סגול בהיר. לכל פרח 5 עד 10 עלי כותרת. ההאבקה של הפרחים נעשית על ידי חרקים. הפרי הוא נרתיק המורכב ממספר תאים, כשבכול תא כמה זרעים.

הקצח במקורות היהדות

הקצח נזכר 3 פעמים בספר ישעיהו לצד ה'כמון' כצמח שנזרע ב'הפצה', ונדוש במקל ולא ב'חרוץ' (ישעיה כח כה-כז).
רש"י מתאר את הקצח בפירושו המלמד על אי-וודאות בזיהויו: "רבותינו מפרשים נייל"א (niele), אבל אני שמעתי מין זרעים שזורעים אותו בארץ ישמעאל".
הקצח מוזכר רבות במשנה. בגמרא בברכות מופיע שריחו רעיל אבל טעמו טוב והוא בריא ללב.

שימושים למאכל

זרעיו משמשים כתבלין. במטבח הערבי נהוג להכין ממנו ממרח: "טחינת קצח" וגם בתור עוגות או קינוחים. במטבח הסורי נהוג להכין ממנו "עוגת קצח".
ג'ורג' פולמן

ג'ורג' מורטימר פולמן (באנגלית: George Mortimer Pullman;‏ 3 במרץ 1831 - 19 באוקטובר 1897) היה תעשיין, ממציא ויזם אמריקאי. הוא המציא את קרון השינה הקרוי על שמו "פולמן" וייצר אותו במפעליו באופן בלעדי, הפעיל רשת רכבות פאר, הקים את העיר פולמן (כיום פרבר של שיקגו) עבור פועליו וידוע בכך שדיכא בכוח את שביתת פולמן שפרצה בעיר זו ובמפעליו עקב המשבר הכלכלי ב-1894.

שנים ראשונות

פולמן נולד במדינת ניו יורק וחי לצד תעלת אירי, שמן הספינות ששטו בה שאב רעיונות לעיצוב קרונות הרכבת שלו. הוא עזב את בית הספר בגיל 14 ואת השכלתו ההנדסית קיבל בשיקגו, בעת שהשתתף בפעילות שהתקיימה שם לצורך החדרת כלונסאות לביסוס מבני העיר מעל אדמת הביצה החולית עליה הוקמה העיר.
בין 1859 ל-1863 היה סוחר זהב בעיר גולדן בקולורדו והחל לפתח את רעיון קרון השינה.

קרונות השינה של פולמן

העיצוב המקורי של קרונות השנה שאב את השראתו מהספינות ששטו בתעלת אירי. הקרון הראשון יצא מפס הייצור ב-1864. לאחר שנודע כי פולמן הסיע את גופתו של אברהם לינקולן מוושינגטון הבירה לספרינגפילד (אילינוי) בקרון פולמן לאחר רצח לינקולן, קיבל פרסום רב ומספר ההזמנות לקרונות השינה עלה. 
פולמן מכר את קרונותיו לכל חברות הרכבת, תוך שהוא מקפיד על שמירת סטנדרט גבוה של תחזוקה ושירות לקרונותיו בכל מקום שבו הופעלו. כתוצאה מכך היה מחיר נסיעה בקרון פולמן גבוה פי חמישה מזה של נסיעה בקרון רגיל, אך הנוחות והיוקרה הפכו את המסע בקרון פולמן לסמל סטטוס. 
ב-1867 הציג פולמן את "המלון הנוסע" President, רכבת שהכילה שירותי מסעדה מובחרים, טרקלינים ושירותי חדרניות, משרתים אישיים וסבלים. ב-1868 הציג את ה-Delmonico, רכבת שכללה מסעדת יוקרה של דלמוניקו'ס מניו יורק. השירותים ברכבות פולמן כללו לראשונה העברת מברקים לנוסעים, טיפול בהזמנה ומשלוח כרטיסים, טרקלינים ייעודיים בתחנות הרכבת לנוסעים ולמעשה כל שירות אישי שניתן על ידי דיילים מיוחדים. כמעט כל העובדים היו עבדים משוחררים. פולמן היה למעסיק הגדול ביותר של אפרו-אמריקאים בארצות הברית לאחר מלחמת האזרחים. 
ב-1869 רכש פולמן בית חרושת לייצור קרונות בדטרויט והשתלט על ייצור כל קרונות פולמן. ב-1870 ו-1871 ניסה, יחד עם אנדרו קרנגי ואחרים להציל את רשת הרכבות יוניון פסיפיק ונכנס לדירקטוריון החברה, חברת הרכבות הגדולה באמריקה.
בנוסף, רשם פולמן פטנט על החיבור המאפשר מעבר רציף בין קרונות רכבת נוסעים והופך אותה למסדרון אחד ארוך הפרוש על פני כל הקרונות (vestibuled trains).

לאחר השביתה

לאחר השביתה היה פולמן לדמות ציבורית שנואה. 
כאשר נפטר מהתקף לב נקבר בלילה, בארון עופרת, פן יתנכל הציבור למסע ההלוויה או לגופה.
ב-1898 הכריז בית המשפט העליון של אילינוי שהבעלות הפרטית על העיר פולמן אינה חוקתית, עקב כך הפכה העיר לפרבר בשטח השיפוט של שיקגו.
חברת קרונות פולמן המשיכה להתקיים, תוך מיזוגים שונים, עד שנת 1987, אז נמכרה לחברת בומברדייה.
יבגני קשנצב

קריירה

קשנצב החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של דינמו ברנאול בעיר הולדתו ברנאול, וכשהיה בן 18 חתם בקבוצת דינמו מינסק. לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית זכה קשנצב עם הקבוצה בחמש אליפויות ליגת העל הבלארוסית, בנוסף לשני גביעים. בסך הכל שיחק שש שנים בדינמו מינסק, וכבש במדיה 22 שערים.
בקיץ 1995 הגיע קשנצב לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב. בעונת 1995/1996, תחת הדרכתו של המאמן דרור קשטן, זכה קשנצב עם הקבוצה בדאבל וכבש 12 שערים. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה כבש את שער השוויון במשחק החוץ מול גראסהופרס השווייצרית במוקדמות ליגת האלופות, אך הקבוצה לא העפילה לשלב הבתים לאחר הפסד במשחק הגומלין. בנוסף כבש שער בדרבי התל אביבי במחזור העשירי, ושלושער בניצחון הביתי 5–0 על הפועל באר שבע במחזור ה-23.
בעונת 1996/1997 הוסט קשנצב לעמדת המגן הימני בחלק מהמשחקים, תחת הדרכתו של אברהם גרנט, וכבש שישה שערים. בסך הכל כבש 18 שערים במדי מכבי תל אביב. לאחר מכן שיחק בהפועל טייבה ועירוני ראשון לציון, ובשנת 2000 שב למועדון נעוריו הבלארוסי, דינמו ברנאול, ובו סיים את הקריירה הפעילה. 
ב-2016 ביקר קשנצב באצטדיון בלומפילד לראשונה מאז שעזב את ישראל, במסגרת השקת "מועדון שחקני העבר של מכבי תל אביב".
ברוך סורוצקין

הרב ברוך סורוצקין (י"ג בשבט תרע"ז, פברואר 1917 - י"ג בשבט תשל"ט, 10 בפברואר 1979) היה ראש ישיבת טלז בקליבלנד וחבר מועצת גדולי התורה בארצות הברית.

ביוגרפיה

נולד במינסק לרבי זלמן סורוצקין. למד בתלמוד תורה בז'טל, ולאחר מעברו של אביו לכהן ברבנות לוצק החל ללמוד בישיבת נובהרדוק אצל הרב משה רייז. בהמשך עבר ללמוד בישיבת ברנוביץ', אצל הרב אלחנן וסרמן והרב דוד רפפורט. בהמשך עבר לישיבת קמניץ והיה לתלמידו המובהק של הרב ברוך בר ליבוביץ'. בהיותו בברנוביץ' למד חברותא עם הרב נח שימנוביץ במשך שעות  רבות לתוך הלילה. הרב ליבוביץ' כתב מכתב לאביו שבנו נועד לגדולות ולהיות "מרביץ תורה".
בכנסייה הגדולה השלישית נפגש אביו עם אחיינו הרב אברהם יצחק בלוך, והרב בלוך הציע לו להשתדך עמו. השידוך לא יצא לפועל עקב הקושי בקשרים בין ליטא לפולין, אך בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט הרב ברוך מישיבתו לווילנה ועבר ללמוד בישיבת טלז וכעבור שישה חודשים התארס עם רחל בתו של בן דודו, ראש הישיבה, בהסכמת הוריו שהיו כבר בארץ ישראל. שבועיים לאחר נישואיו נמלט עם הרכבת הטרנס-סיבירית לקובה, משם גירשום היפנים לשנחאי
למזרח הרחוק ומשם היגר לארצות הברית והחל לכהן כר"מ בישיבת טלז שהוקמה על ידי דודיו הרב אליהו מאיר בלוך והרב חיים מרדכי קאטץ.
בשנת תשכ"ה לאחר פטירת הרב קטץ, מונה יחד עם בן דודו הרב מרדכי גיפטר לכהן כראש ישיבה. 
לצד היותו ראש ישיבה, עסק בענייני ציבור בפרט בענייני אגודת ישראל, החינוך העצמאי וארגון תורה ומסורה. והיה חבר מועצת גדולי התורה.
בשנת תשכ"ב חלה בסרטן, אך המשיך בתפקידיו ובפועלו לצד ייסוריו. לאחר 17 שנה נפטר ביום הולדתו ה-62 (י"ג בשבט תשל"ט) ונקבר בהר המנוחות.
בניו: הרב אברהם יצחק מכהן כר"מ בישיבת לייקווד, הרב בנימין מכהן כראש ישיבת עטרת שלמה, הרב אליהו מאיר מכהן כראש ישיבת תפארת ברוך בניו ג'רזי. בתו שני הערצקא מנהלת בית ספר "בית יעקב דרבי מאיר" בלייקווד, בעלה הרב נתן ברוך מכהן כרב בלייקווד. חתנו הרב יעקב בוסל מכהן כראש ישיבת רבנו יעקב יוסף אדיסון, ניו ג'רזי, חתנו הרב ישראל בורג מכהן כראש ישיבת תפארת אביגדור בקליבלנד וחתנו הרב אריה שולמן מכהן כרב היישוב טלז סטון.
נכדו הוא שלום בער סורוצקין, ראש מוסדות עטרת שלמה.
פלאסיו ויסטלגרה

היסטוריה

הקרקע עליה נבנה האולם שימשה לזירה של מלחמות שוורים, אשר נבנתה ב-1908 ונקראה Plaza de Toros de Carabanchel. ב-1980 נסגרה הזירה והיא עמדה שוממת עד להריסתה ב-1996. בשנת 2000 נפתח הפלאסיו ויסטלגרה, וכיום פרט למלחמות השוורים, מארח האולם משחקי כדורסל ומופעי מוזיקה. תכולתו נעה בין 14,000-15,000 מקומות ישיבה, בהתאם לסוג האירוע.
בית הסוהר אופק

בית הסוהר אופק הוא כלא ובית מעצר לבני נוער עד גיל 21.

היסטוריה

בתחילה היה "אופק" אגף לנוער בכלא השרון ובשנת 2001 הפך לכלא עצמאי. כלא אופק עבר בשנת 2003 למבנה חדש באותו מתחם שאמור לענות על צרכיה המיוחדים של אוכלוסייתו ולהכיל עד 240 אסירים. הכלא נוסד על ידי גנ"מ ד"ר אילי גולדברג (דוקטור בקרימינולוגיה). מפקד הכלא הוא סגן גונדר שי פרנסה. 
על פי דו"ח ועדת פלמור, ב-2016 18.5% מהקטינים הכלואים במתקן היו בני העדה האתיופית. עם זאת, ב-2019 נתון זה ירד ל-7% בלבד.

מעצר וחקירות קטינים

על פי החוק בישראל אסור לחקור ילד שטרם הגיע לגיל 14 בתחנת משטרה. בהתעורר הצורך בחקירה כזאת, יגיע חוקר נוער לסביבת הילד כדי לחקרו והוא לא יכלא  גם אם יוכח שהוא אשם.
נער בגיל 13 ומעלה ילקח לתחנת המשטרה ויחקר שם על ידי חוקר נוער. אפשר לעצור נערים בגילאים 13-14 למשך 12 שעות ונערים בגילאים 15-17 למשך 24 שעות. אפשר להאריך את המעצר לתקופה זהה נוספת, באישור השוטר הממונה על תחנת המשטרה. ישנה גם אפשרות להארכת מעצר לזמן מוגבל בהחלטת בית משפט.

פעילות בכלא אופק

בתקופת הכליאה בכלא אופק לומדים הנערים בבית ספר הנמצא במרכז החינוך של בית הסוהר כחלק מחוק חינוך חובה לקטינים, הנערים לומדים 8-10 שעות ביום בכיתת לימוד. בשעות הפנאי הנערים משתתפים בפעילויות חינוך חברתי קהילתי ובקבוצות טיפוליות כחלק מתוכנית השיקום שלהם. באופק מתקיימים אימוני כדורגל, פעילות תנועת נוער (של הצופים), טיפול בעזרת בעלי חיים בפינת החי של בית הסוהר, פרויקט צהלה- זהו מיזם התנדבותי המהווה כלי שיקומי, מופעל על ידי עמותת "צהלה" ובשיתוף סגל בית הסוהר, הרעיון הוא לגייס את הנערים לשיקום וכן לייצר מעבר יישיר מבית הסוהר לאזרחות ולרבות גיוסם לצבא.
באופק קיים גם מרכז קשב הנותן מענה לנערים עם הפרעת קשב וריכוז ומכוון אותם להצלחה בלימודים ונותן להם כלים להתמודדויות שונות כגון תקשורת בינאישית, כישורי חיים ועוד.
לרשות הנערים קיימת קנטינה בה הם יכולים לרכוש מזון מעבר למזון המסופק על ידי הנהלת הכלא. הנערים הכלואים מקבלים דמי כיס חודשיים לצורך קניות בקנטינה, בהתאם לגילם.