google/wiki40b huggingface dataset:
מר סופר-על וחברים

עלילה

הסרט מתחיל בכך שמר סופר-על, פורזן ומיסטר סקיפרדו מספרים לצופים על האירועים הקודמים, בהם אישיות מרושעת בשם ליידי לייטבוג גנבה את גשר נהר המערב והתירה מכוניות תקועות משני צידי הנהר. בשביל לתקן את מצב זה, פרוזן בונה גשר קרח. כשמר סופר-על מגיע לכינוס נטוש, הוא מחפש שם את ליידי לייטבוג באמצעות הרמת חפצים שונים בזמן שהוא מציין שהיא לא נמצאת תחת אף אחד מהם. מיסטר סקיפרדו מקפץ כדי לציין שהגשר החסר נמצא מאחוריו. לפתע, ליידי לייטבוג עפה החוצה ומודיעה לכולם על התוכנית הרעה שלה לגנוב את גשרי העולם וליצור פקקים שיגרמו להשמדת הכלכלה. במהלך הסרט רואים מה גיבורי העל עושים בשביל לחסל את התוכנית המרושעת של ליידי לייטבוג.

פרשנות

בנוסף לשלל הפניות וההתייחסויות לאנימציה שנכללה בסרט זה, קרייג טי. נלסון וסמואל ל. ג'קסון סיפקו פרשנות לסרט בכך שהם מציגים את מר סופר-על ופורזן כאלו הם צופים בסרט לראשונה לאחר מספר שנים. בפרשנות של שתי הדמויות מר סופר-על הביע אדישות, ופורזן אמר שהגרסה שלו בסרט גרועה ושהוא מרוגז על מיסטר סקיפרדו. בסופו של דבר, פרוזן כל כך התעצבן שהוא יוצא מהפרשנות ודרש שהסרט לעולם לא ישודר.

אזכורים בתרבות

ברומן "Incredibles 2: A Real Stretch: An Elastigirl Prequel Story" מתייחסים לסרט מספר פעמים.
רשלנות

במשפטים, רשלנות היא התנהגות שבמהלכה אדם גרם נזק מבלי שהיה מודע לטיב מעשיו, לנסיבות, או לתוצאות המזיקות של התנהגותו, כאשר האדם הסביר היה יכול להיות מודע לפרטים אלו בנסיבות דומות. שלא כבדיני הנזיקין, במשפט הפלילי אין די ברשלנות כדי להטיל אחריות פלילית, אלא אם יש הוראה מפורשת בחוק המתייחסת לעבירה הנדונה.
משמעות הרשלנות היא שהאדם לא היה מודע בפועל לאחד מרכיבי היסוד העובדתי, ובכל זאת מטילים עליו אחריות, משום שאדם מהיישוב יכול היה להיות מודע לאותו רכיב (מודעות בכוח). עם זאת, במקרה שאפשרות גרימת התוצאה (צפיוּת) היא בגדר סיכון סביר, לא תוטל אחריות פלילית. הקריטריונים הנמדדים הם אובייקטיביים, ומתעלמים ממחשבותיו וכוונותיו הספציפיות של הנאשם. המבחן לקביעת התנהגות רשלנית הוא מבחן "האדם הסביר", כלומר האם אדם מן היישוב יכול היה להביא בחשבון את קיומו של אותו רכיב של היסוד העובדתי. לדוגמה, אם איש משאיר גרוטאות בחצר, אך אדם מן היישוב יכול לצפות שילדים עלולים לשחק בגרוטאות ולהיחבל, אותו איש יכול להיחשב כמי שהתנהג ברשלנות. באחד המקרים בית המשפט העליון אף עשה שימוש במחקרים מסקנדינביה לצורך קביעה שהתנהגות מסוימת לא הייתה ננקטת על ידי אדם מן היישוב, ושהנאשם, שהתנהג תוך אי-נקיטת הזהירות המתבקשת בהתאם למחקרים, ביצע עבירה של גרימת מוות ברשלנות.
מאחר שהרשלנות היא יסוד נפשי חריג, נאשם ברשלנות עומד בדרגה מוסרית נוחה יותר מאשר נאשם שפעל מתוך מחשבה פלילית, והוא מהווה סיכון פחוּת. לפיכך משפט פלילי בגין עבירה שבוצעה ברשלנות, הוא יוצא דופן ונערך רק בשל עבירות שאינן מסוג פשע (עד שלוש שנות מאסר).

הרשלנות כעבירה פלילית

המושג "רשלנות פושעת" אינו מונח משפטי, אלא מונח לשוני המצביע על התנהגות רשלנית במידה מוגברת, או בנסיבות מחמירות.
רשלנות היא מעין "סל" שלתוכו מכניסים תיאורים שונים של אירועים שמהווים התנהגות רשלנית. מכאן נובע, שאין עבירות פליליות שהן עבירות רשלנות כלשעצמן, אלא יש עבירות שאפשר לבצע אותן ברשלנות, לדוגמה: גרימת מוות ברשלנות, גרימת חבלה ברשלנות וכדומה. כאמור, על פי סעיף 21(ב) ו-90ב לחוק העונשין, עבירות שהיסוד הנפשי שלהן הוא מסוג רשלנות, עונש המקסימום עבורן הוא 3 שנות מאסר.
מוריץ, רוזן הסן-קאסל

חייו

מוריץ נולד ב-25 במאי 1572 בקאסל. אביו היה וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל (1532–1592) ואמו הייתה סבינה מוירטמברג (1549–1581). לאחר מותו של אביו עלה מוריץ על כיסא השלטון במקומו.
בשנת 1604 ירש מוריץ את דודו לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, שמת ללא ילדים, ובכך הרחיב את הרוזנות.
בשנת 1605 מוריץ הפך לקלווניסטי, וגרם בכך לסכסוכי ירושה על רוזנות הסן-מרבורג, ולסכסוכים שנמשכו הרבה שנים עם רוזנות הסן-דרמשטדט. בהמשך השתתף מוריץ במלחמת שלושים השנים, ולחם כנגד הקיסר ובית הבסבורג. עקב כשלונותיו בקרבות נאלץ מוריץ לוותר על חלק משטחי הרוזנות לטובת רוזנות הסן-דרמשטדט.
כתוצאה מכישלונותיו ויתר מוריץ על שלטונו ב-17 במרץ 1627, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם, אולם חלק מנחלותיו ירשו בניו פרידריך וארנסט. ב-15 במרץ 1632 מת מוריץ בקאסל, והוא בן 60 שנה.
טומאת נבלה

טומאת נבלה היא טומאה החלה על פגר של בהמה או חיה (אך לא על עוף) – טהורה או טמאה (מותרת או אסורה לאכילה) – למעט בעל חיים המותר לאכילה שנשחט כהלכה (אף אם נמצא טרפה לאחר השחיטה). טומאה זו היא טומאה מהתורה, אך היא מהטומאות הקלות (טומאת ערב בלבד). דיני טומאה זו אינה נוהגים למעשה בימינו, בשל אי היכולת להטהר מטומאת מת, באופן דומה לרוב דיני טומאה וטהרה.
פגר המטמא טומאת נבלה נחשב לאב הטומאה, וכזית ממנו מטמא אדם, כלים ומאכלים הנוגעים בו או כלי חרס שכזית מהנבלה נמצאת באווירו, להיות ראשון לטומאה. אדם הנושא כזית מהנבלה מטמא גם את בגדיו אותם הוא לובש בעת נשיאת הנבלה, או כלים בהם הוא נוגע בשעת הנשיאה (למעט כלי חרס שאינם נטמאים במגע ישיר). אדם הנוגע בנבלה (ואינו נושאה) אינו מטמא את בגדיו בהם הוא לבוש בשעת הנגיעה, או את הכלים בהם הוא נוגע תוך כדי המגע בנבלה.

הלכות הטומאה

נבלת חיה ובהמה (שמתה ללא שחיטה כהלכתה) מטמאת את מי שנוגע בה או נושא אותה (לאו דווקא את כולה, ודי בכזית מבשרה), אבל לא את מי שנמצא איתה באותו אהל. טומאה זו נמשכת יום אחד בלבד עד הערב (על כן היא נקראת "טומאת ערב").
חיה ובהמה מן המינים הכשרים לאכילה (כגון צבי, בקר וצאן) שנשחטו כהלכה - הרי הם טהורים. אם הבשר שלהם יגע בגורם מטמא - הוא ייטמא בתור מזון טמא ("טומאת אוכלין"), שטומאתו קלה יותר.
לאשקו

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת באזור בחודש ינואר היא מעט מתחת לאפס, הטמפרטורה הממוצעת בחודש יולי מגיעה ל-20 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית היא 1169.3 מ"מ, הסתיו מאופיין בגשמים ממושכים. השלג יורד מהמחצית השנייה של אוקטובר עד אמצע אפריל.

תחבורה ופנאי

בעיירה קיימת תחנת רכבת המקשרת אותה עם שאר אזורי המדינה. ובנוסף קיים בית מלון גדול על שפת הנהר שהוא חלק מאתר נופש ובריאות הכולל ספא.
העיירה ידועה בעיקר אודות ל"פיבוברנה לאשקו", מבשלת בירה מקומית מפורסמת, המייצרת בין היתר את "בירה לאשקו" מאז שנת 1825. המבשלה היא נותנת החסות העיקרית לקבוצת כדורסל ייצוגית של היישוב זלטורוג לאשקו, המתמודדת בליגה הבכירה בסלובניה.
בתאריכים 10-14 בחודש יולי בכל שנה, נערך בלאשקו "פסטיבל בירה ופרחים", בו מקושטת העיירה כולה בזרי פרחים תוצרת מקומית, בתוספת מוזיקה, זיקוקים ובירה מקומית.
ינס סטולטנברג

ביוגרפיה

סטולטנברג נולד למשפחת פוליטיקאים שהיגרה לנורווגיה במאה ה-17 מהכפר "סטולטנברג" במחוז שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה. אביו, טולברד סטולטנברג, הוא אחד הפוליטיקאים המפורסמים בנורווגיה ושר החוץ לשעבר, ואמו, קארין סטולטנברג, הייתה שרת הצעירים.
סטולטנברג היה ראש ליגת העובדים הצעירים בשנים 1985–1989 וראש מחוז אוסלו במפלגתו בשנים 1990–1992. היה מנהל תחום הצעירים במשרד לאיכות הסביבה בשנים 1990–1991, שר התעשייה (1993–1996), ושר האוצר (1996–1997).

קדנציה ראשונה

כהונתו הראשונה כראש ממשלת נורווגיה בשנים 2000–2001 התאפיינה במחלוקות בתוך מפלגתו, שכן הוביל רפורמות לקידום מדיניות הרווחה, שכללו הפרטה חלקית של ארגונים ושירותים ממשלתיים. בבחירות לפרלמנט הנורווגי שנערכו ב-10 בספטמבר 2001 הפסידה מפלגתו באחת ממערכות הבחירות הכושלות ביותר עבורה; המפלגה זכתה רק ב-24 אחוזים מכלל קולות המצביעים, ומערכת הבחירות כללה מהלומות לא קטנות בינו לבין המועמד השני לראשות המפלגה, יאגלנד.
בעת שמונה לראש הממשלה היה סטולטנברג סגן יו"ר המפלגה, ואילו יאגלנד היה יו"ר המפלגה שמונה על ידיו לשר החוץ.

קדנציה שנייה

בחירות 2005 היו הצלחה למפלגה ולסטולטנברג, ובהן השיג, יחד עם מפלגות "האדומים ירוקים" - מפלגת השמאל הסוציליסטית של נורווגיה ומרכז-השמאל בנורווגיה, רוב בטוח והקים ממשלה עמן.

התמודדות לקדנציה שלישית

בבחירות הפרלמנטריות שנערכו ב-9 בספטמבר 2013, הקואליציה שבראשותו נכשלה והשיגה 72 מתוך 85 המנדטים הדרושים, חרף היות מפלגת העבודה המפלגה הגדולה ביותר בנורווגיה. בנאומו בליל הבחירות הוא הכריז כי ממשלתו תתפטר באוקטובר 2013.

חיים האישיים

סטולטנברג נשוי לדיפלומטית אינגריד שולורד, ולהם שני ילדים.
התעמלות קבוצתית אסתטית

התעמלות קבוצתית אסתטית (באנגלית: AGG) הוא תחום התעמלות שפותח מ"התעמלות נשים" (בפינית: naisvoimistelu)  שמקורה בפינלנד. הענף מזכיר את ההתעמלות האומנותית, אך ישנם כמה הבדלים משמעותיים: בהתעמלות אסתטית הדגש הוא על תנועת גוף גדולה ורציפה והקבוצות גדולות יותר. צוותי ההתעמלות האסתטית מורכבים לרוב מ-6-10 מתעמלות, וחלק מקבוצות הילדים גדולות אף יותר. יתרה מזאת, אין שימוש באביזרים (כגון: כדור, סרט, וחישוק) בתחרויות בינלאומיות. 
הספורט דורש איכויות גופניות כמו גמישות, שיווי משקל, מהירות, חוזק, קואורדינציה ותחושת קצב בהן מודגשות תנועות הגוף בזרימה, באקספרסיביות ובאסתטיקה. ביצוע טוב מתאפיין באחידות ותזמון. תוכנית התחרות מורכבת מתנועות גוף מגוונות ורבות, כמו גלי גוף ונדנדות, איזונים וסיבובים, קפיצות וניתורים, צעדי ריקוד והרמות.   
הפדרציה הבינלאומית להתעמלות אסתטית בקבוצות (IFAGG) הוקמה בשנת 2003. בפדרציה חברות בין השאר אוסטרליה, אוקראינה, איטליה, איי פארו, אסטוניה, ארצות הברית, בולגריה, דנמרק, הונגריה, יוון, יפן, מקסיקו, ניו זילנד, פינלנד, צ'כיה, צרפת, קנדה, רוסיה, וספרד.

אליפויות בינלאומיות

התחרויות הבינלאומיות בהתעמלות קבוצתית אסתטית מחולקות לתחרויות בקטגוריית A הכוללות אליפות עולם, אליפות יבשתית, תחרויות גביע העולם, תחרויות גביע האתגר (לנערות), ותחרויות בקטגוריית B הכוללות למשל תחרויות בינלאומיות לילדים. 
התעמלות קבוצתית אסתטית היא תחום שאינו מוכר כיום על ידי התאחדות ההתעמלות הבינלאומית. אליפות העולם מאורגנת מדי שנה מאז שנת 2000 על ידי הפדרציה הבינלאומית להתעמלות קבוצתית אסתטית(IFAAG).
באו (סרט)

תקציר העלילה

הסרט מספר על אישה מבוגרת ממוצא סיני הנותרת לבדה בביתה כל יום בזמן שבעלה בעבודה. יום אחד כשהיא מכינה כופתאות, אחת מהן הופכת לאנושית, והאישה מחליטה לגדל אותה כבן.

הפקה

הסרט בוים על ידי דומי שי, אנימטורית ממוצא סיני-קנדי שעבדה על הסרטים ״הקול בראש״ ו״הדינוזאור הטוב״. היא מספרת שהרעיון לסרט עלה לה בזמן שהכינה כופתאות. הסרט משופע פרטים הקשורים לתרבות האסייתית, כמו אורז ומנקי נקו. במהלך יצירת הסרט, אמה של דומי שי ביקרה באולפני פיקסאר והדגימה לאנימטורים ואנשי ההפקה כיצד מכינים כופתאות.

הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-21 באפריל 2018, ולאחר מכן הופץ בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט "משפחת סופר-על 2" ב-15 בינואר 2018. בשנת 2018 הופץ הסרט באוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 3.
רשות השידור הפלסטינית

רשות השידור הפלסטינית (בערבית: هيئة الإذاعة والتلفزيون الفلسطينية) היא הרשות האחראית על שידורי הטלוויזיה והרדיו הרשמיים של הרשות הפלסטינית.

הקמה ופעילות

ב-1994, במקביל להקמת הרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו, החלו שידורי הרדיו של "קול פלסטין" מאולפנים ביריחו שהיו מחוברים למשדר ברמאללה. לאחר הנסיגה הישראלית הראשונה ב-1995 עברה תחנת הרדיו לרמאללה, שם נבנו עבורה אולפנים חדשים בסיוע האיחוד האירופי. באותה שנה החלו גם שידורי הטלוויזיה מעזה, אולם רק ב-1998 הושלמה התקנת רשת של אנטנות שכיסו את רצועת עזה והגדה המערבית. עד 1998 מומנה רשות השידור באופן חלקי על ידי ממשלת ארצות הברית. מנהלה הראשון של הרשות היה איש הפת"ח ומקורבו של יאסר ערפאת, רדואן אבו עייש.
בתקופת האינתיפאדה השנייה ליוו שידורי הרדיו את המהומות ועודדו את מעשי הטרור כנגד ישראל. בתחילת 2002, בתגובה לפיגוע בחדרה בו נהרגו 6 אזרחים ונפצעו למעלה מ-30, הפיל צה"ל את אנטנת הרדיו הגבוהה ברמאללה והרס את האולפנים בישיבת ממשלת ישראל ב-20 בפברואר דווח כי נהרס בניין התחנה "המהווה סמל שלטוני שעסק בשידורי הסתה נגד ישראל". למרות פעולת צה"ל נמשכו שידורי הרדיו והטלוויזיה.
במהלך עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007 השתלט החמאס על מבנה התחנה בעזה, העלה אותו באש והחרים את הציוד שהיה שם.
ב-2009 מינה מחמוד עבאס את מזכיר הוועד הפועל של אש"ף, יאסר עבד רבו, כמנהל רשות השידור הפלסטינית. על פי סקרים שונים זוכים שידורי הערוץ לאחוזי צפייה נמוכים. מכוני מעקב הראו בעבר כי בערוץ משודרים תכנים הרואים בשטחי ישראל כולה את "פלסטין הכבושה" ומעודדים גזענות, אלימות וטרור נגד יהודים.
באומקוכן

היסטוריה

מקורותיה של עוגת הבאומקוכן נתונים במחלוקת. לפי תושבי מחוז בוואריה, העוגה נאפתה במחוזם עוד מהמאה ה-19. לפי מקור אחר, העוגה נגזרה מעוגת הקורטוש ההונגרית שהייתה בעברה עוגת חתונה. שף גרמני בשם מרקס רומפולט הדפיס ספר בישול ובו היה מתוכן לעוגה כבר בשנת 1581. רומפולט היה שף בהונגריה ובבוהמיה. 
בנוסף לאמור לעיל, העוגה הייתה מוכרת עוד בימי יוון העתיקה ורומא העתיקה. הרומאים שכבשו את השטח שהיום נחשב לגרמניה, הביאו עימם שיטה לאפיית עוגות על גבי בולי עץ מעל אש פתוחה.

מאפייני העוגה

את שכבות הבאום-קוכן מורחים על מוט עץ או ברזל ארוך, לאחר מכן מגלגלים את המוט מעל מקור חום, לרוב מדורת עצים. כל שכבה בעוגה חייבת להתקשות ורק לאחר מכן מצפים את המוט בשכבה נוספת ושוב חושפים את המוט המסתובב לחום. כאשר מוציאים את המוט ופורסים את העוגה ניתן להבחין בטבעות בהירות וביניהן טבעות בגוון זהוב המזכירות טבעות של עץ גדום. עוגת באומקוכן ממוצעת מורכבת מ-15 עד 20 טבעות של בצק. העוגה יכולה להגיע לממדים גדולים ומשקל נכבד בקלות: שפים המתמחים בהכנת העוגה יצרו עוגות עם 25 שכבות ובמשקל של יותר מ-50 קילוגרמים. האפייה על מוט מאפשרת לעוגה גם להגיע לגובה מרשים, עוגה ממוצעת מגיעה לגובה של כמטר שלם. 
מרכיבי העוגה הם חמאה, ביצים, סוכר, וניל, מלח וקמח. לעיתים נעשה שימוש גם באבקת אפייה, אך היא לא נחשבת למרכיב מסורתי בעוגה. היחס בין הקמח לחמאה לביצים הוא 1:1:2 (כלומר על 100 גרם של קמח מוסיפים לעוגה 100 גרם חמאה ו-200 גרם ביצים). ניתן לשנות את המתכון הישן ולהוסיף לעוגה אגוזים, דבש, מרציפן, נוגט וברנדי, לתבליל או למילוי העוגה. כמו כן, ניתן לצפות את העוגה בסוכר או בזיגוג שוקולד. ישנם מתכונים לעוגה לפיהם מצפים קודם את העוגה במרמלדה או בריבה ורק לאחר מכן בציפוי שוקולד.

העוגה ביפן

באומקוכן היא מהמאפים הפופולרים ביותר ביפן שם היא נקראת "באאמוקוהן" (ביפנית: バームクーヘン). הפופולריות של העוגה עלתה בשנים האחרונות ביפן מאחר שהיא משמשת כעוגת חתונות. 
העוגה נחשפה לראשונה לעם היפני על ידי הקונדיטור הגרמני קארל יוזף וילהלם יואכים. הוא נכח בעיר 
צ'ינגדאו בעת מלחמת העולם הראשונה, עת בריטניה ויפן פלשו לעיר. יואכים ואשתו נלקחו למעצר באוקינוואה. בשנת 1919 הוא אפה את העוגה והציג אותה ביריד גרמני בעיר הירושימה. לאחר המלחמה, החליט להשתקע ביפן. הצלחתו ממכירת העוגה איפשרה לו לעבור לעיר יוקוהמה ולפתוח בה מאפייה, אך היא נחרבה ברעידת האדמה והצונמי בקאנטו (1923), והוא העביר את עסקיו לעיר קובה, בה פעל עד לסוף מלחמת העולם השנייה. לאחר מספר שנים אשתו חזרה ליפן וסייעה לחברה יפנית לפתוח רשת של מאפיות תחת השם "יואכים", הרשת סייעה להפיץ את העוגה ברחבי יפן.
אביחי בקר

ביוגרפיה

בקר נולד בשנת 1951 בחדרה ובה גדל. הוא למד בפנימיה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה. בנעוריו היה אלוף הנוער בריצת 800 מטרים. בשנת 1969 התגייס לצה"ל, ובחר לשרת בחטיבת גולני, זאת בעקבות סיורי היכרות ואימונים משותפים עם לוחמי החטיבה שנערכו בתקופת לימודיו בפנימיה. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב בקר לחטיבה כמפקד מחלקה. כן לקח בקר חלק בפעילות מבצעית בלבנון. בהמשך שימש בקר כמפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק). ערב מלחמת יום הכיפורים היה בקר עם פלוגתו בפארק הירקון ככוח חלוץ להכנת העצרת לציון 25 שנים לחטיבת גולני. עם פרוץ הקרבות עלה עם פלוגתו לרמת הגולן והוביל אותה בקרבות הבלימה והתקפת הנגד כנגד הצבא הסורי ברמה, וכן בקרב ההבקעה לרמה הסורית במהלך המלחמה. במהלך הקרבות נפצע בברכו ופונה לעורף. לאחר הפציעה עבר תהליך שיקום ארוך במיוחד.
בשנים 1985–2004 שימש בקר כתב בעיתונים "העיר", "חדשות", "מעריב" ו"הארץ". בשנת 1998 הוענק לבקר פרס פרלמן ליצירה עיתונאית בנושא צבא וביטחון. בשנת 2003 יצא לאור ספרו "אינדיאנים על גבעה 16 – פלוגה בקרב החרמון", המתאר את לחימתה של פלוגה ג' בגדוד 51 בקרב על החרמון. לבקר תואר ראשון בלימודי ביטחון והחוג להיסטוריה של עם ישראל בהצטיינות מטעם אוניברסיטת תל אביב. כמו כן שימש כמורה להיסטוריה צבאית בבית הספר הריאלי העברי בחיפה. מאז קיץ 2006 עוסק בקר בהדרכת סיורים ברחבי ברלין.
יחסי סנט וינסנט והגרנדינים–קנדה

היסטוריה

סנט וינסנט והגרנדינים וקנדה נהנות ממערכת יחסים קרובה, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו באוקטובר 1979, מספר ימים לאחר קבלת עצמאותה של סנט וינסנט והגרנדינים. היחסים הטובים של קנדה עם מדינות האיים הקריביים, בהן סנט סנט וינסנט והגרנדינים, נובעים בין השאר מהעובדה שקיים ריכוז גדול של מהגרים מהקריביים בקנדה (דיאספורה). שיתוף הפעולה העיקרי בין שתי המדינות הוא בארגונים בינלאומיים כגון ארגון מדינות אמריקה והאומות המאוחדות.
בין שתי המדינות מתקיים סחר בקנה מידה סביר בהתחשב בגודלה הקטן של סנט וינסנט והגרנדינים הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד ב-2017 על שווי של 5.8 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי לסנט וינסנט והגרנדינים הוערך בשווי 5.7 מיליון דולר אמריקאי וכלל דגים, חלקי חילוף לרכב ומכונות אלקטרוניקה. לעומת זאת, הייבוא הקנדי מסנט וינסנט והגרנדינים ונוויס עמד על 71,000 דולר אמריקאי וכלל מוצרי מזון.
א.י.ק סולנה

היסטוריה

המועדון נוסד על ידי איסידור בֵּהרנס בשנת 1891 בסולנה, פרוור של סטוקהולם, תחת השם Allmänna Idrottsklubben, ובתרגום משוודית – מועדון הספורט הכללי, או מועדון הספורט הציבורי, ובראשי תיבות א.י.ק. השם ייצג את השאיפה לפנות לקהל רחב של אוהדים, ולהכיל ענפי אתלטיקה מגוונים.
אל ענף הכדורגל נכנס המועדון בשנת 1896, אז נוסדה ליגת הכדורגל בשוודיה. שנתיים לאחר מכן, בעונת 1898, כבר הצליחה הקבוצה לסיים שנייה בליגה. כעבור שנתיים נוספות זכתה א.י.ק סולנה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1901 הקבוצה זכתה באליפות נוספת, שנייה ברציפות. בשנים הראשונות של הליגה בשוודיה, עד לשנת 1909, זכתה קבוצת ארגריטה מהעיר גטבורג באליפות שוודיה עשר פעמים, אך בתווך זכתה גם א.י.ק סולנה בשתי אליפויות רצופות כאמור ושלוש פעמים סיימה במקום השני.
סולנה לא שיחקה בליגה השוודית בשנים 1902 ו-1903, ובשנתיים אלה שיחקו בליגה רק קבוצות מגטבורג. ב-1902 שיחקה הקבוצה בליגה ששמה היה סְוֵנסקה בּולסְפֵּלְסְפֶרבונדֶטס טֵבְלינסרייה (ובתרגום "סדרת התחרויות של איגוד משחקי-הכדור השוודי") שהייתה מיועדת רק לקבוצות מסטוקהולם.
בשנת 1904 חזרה א.י.ק סולנה לליגה הראשונה לאחר שנתיים של היעדרות וסיימה במקום הרביעי. בשנה שלאחר מכן חזר התסריט על עצמו. חוסר ההצלחה של הקבוצה נמשך בשנים 1906 עד 1910, ואולם בשנת 1911 הניפה הקבוצה את גביע האליפות השלישי בתולדותיה. לאחר מכן ידע המועדון עוד שלוש עונות יובש, ובשנת 1914 הוא זכה פעם נוספת באליפות, וכך קרה גם ב-1916. לאחר האליפות ב-1916 באו אליפויות בשנים 1923, 1932 ו-1937. מאז, במשך קרוב לחמישים שנה, לא זכתה הקבוצה באליפות. 
באותן שנים גרועות בליגה היה המצב בגביע דווקא הפוך. הקבוצה זכתה בגביע השוודי בשנים 1949, 1950 ו-1976. בשנת 1983 חזרה הקבוצה לזכות באליפות, עת זכתה באליפות התשיעית בתולדותיה.
בשנת 1992 זכתה הקבוצה שוב באליפות, לאחר תשע שנות המתנה, דבר שהקנה לה השתתפות במוקדמות ליגת האלופות, אך היא הודחה מהטורניר על ידי ספרטה פראג. בשנת 1998 זכתה הקבוצה באליפות ה-10 שלה.
בשנת 2009 זכתה הקבוצה בדאבל, עם זכייתה באליפות ובגביע השוודי. בשנת 2018 זכתה הקבוצה באליפות ה-12 שלה.

הזירה האירופית

הקבוצה החלה את הופעותיה בעונת 1964/1965 במשחקי גביע האינטרטוטו. הקבוצה סיימה במקום השני בבית הכולל את הקבוצות אנז'ה, אינטר ברטיסלבה וסראייבו. בעונת 1993/1994 הקבוצה שיחקה לראשונה בליגת האלופות. הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון לספרטה פראג והודחה מהטורניר. בעונת 1999/2000 הקבוצה שיחקה בפעם השנייה בליגת האלופות והגיעה להישג הטוב ביותר עד כה, שלב הבתים. היא הוגרלה לבית שכלל את ארסנל, ברצלונה ופיורנטינה, וסיימה עם נקודה בודדת משישה משחקים, לאחר תיקו 0-0 ביתי מול פיורנטינה והודחה מהטורניר.
נתנאל ששון

ביוגרפיה

נתנאל ששון נולד ב-17 בספטמבר 1995 בטבריה.
אביו הוא הזמר אבי (אבישלום) ששון ששר עם שלומי שבת את הדואט 'מאמא' באלבום 'חברים 2' של שלומי שבת.
ששון התחיל את הקריירה שלו בפרסום קאברים בערוץ היוטיוב שלו וצבר למעלה ממיליון צפיות לארבע גרסאות כיסוי שהוציא, ביניהן השיר 'שקט' של עומר אדם.
ששון יצר כמה משיריו עם השפעות של מוזיקה מערבית לצד מוזיקה מזרחית, והסגנון המוזיקלי של כמה משיריו סווג כרוק ים תיכוני.
נתנאל ששון כתב חלק מהשירים שביצע, וכן כתב והלחין שיר לאור אדי, יוצאת The Voice, ולאומנים נוספים.
בשנת 2017 השתתף בכתיבת האלבום "שרה שרה" של שרית חדד, ובכתיבת האלבום "שורדים אהבה" של איתי לוי.
אדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד

ביוגרפיה

אדלייד נולדה ב-22 ביוני 1870 באוברקאסל שהשתייכה לממלכת פרוסיה, לארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד ולקרולינה, רוזנת ורטנסלבן, בתם של לאופולד אוטו, רוזן ורטנסלבן ומתילדה האלבך. ב-24 באפריל 1889 התחתנה אדלייד עם פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן, ממנו נולדו לה 6 ילדים.
בשנת 1895 מת ולדמר, נסיך ליפה, ובמקומו עלה לשלטון אלכסנדר, נסיך ליפה שהיה ללא ילדים, ולא היה כל כך שפוי. בעקבות כך פרץ מאבק ירושה בין בית שאומבורג-ליפה לבין אחיה של אדלייד מבית ליפה-ביסטרפלד. בשנת 1905 הכריע בית המשפט הקיסרי בלייפציג, שהנסיכות תעבור לאחיה לאופולד, רוזן ליפה-ביסטרפלד.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נהרגו בעלה ובנה ארנסט בקרבות בחזית המערבית, וב-3 בספטמבר 1948 מתה אדלייד בדטמולד.
מרטין אומאלי

ביוגרפיה

אומאלי, בנם ברברה ומרטין, נולד בוושינגטון די. סי. וגדל בערים בת'סדה ורוקוויל במרילנד. הוא זכה לחינוך קתולי אדוק ומשפחתו ממוצא אירי. ב-1985 סיים תואר ראשון באוניברסיטה הקתולית האמריקאית בוושינגטון. ב-1988 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת מרילנד והחל לעבוד כעוזרו לענייני העיר בולטימור של התובע הכללי במדינת מרילנד ואביה של רעייתו לעתיד. 
את הקריירה הפוליטית שלו החל במהלך לימודי התואר הראשון, כמתנדב בקמפיין של הסנאטור מהמפלגה הדמוקרטית גארי הארט לנשיאות ארצות הברית. ב-1982 עבד במטה הבחירות של חברת בית הנבחרים ברברה מיקולסקי בהתמודדותה לסנאט. ולאחר בחירתה עבד בלשכתה עד 1988. 
ב-1990 התמודד בבחירות לסנאט של מדינת מרילנד אך לא נבחר. ב-1991 נבחר למועצת העיר בולטימור. ב-1999 התמודד בבחירות לראשות העיר, הוא זכה לרוב של 53% בבחירות המוקדמות של המפלגה הדמוקרטית וניצח בבחירות הכלליות ברוב גדול. ב-2003 ניצח שוב בבחירות לראשות העיר וזכה לכהונה שנייה בתפקיד. בתקופת כהונתו התמקד בנושאי שיטור וביטחון, כולל יישום מערכת ממוחשבת לייעול אכיפת החוק על בסיס מידע סטטיסטי, בדומה ל-COMPSTAT, שיטה אותה אימץ ממשטרת ניו יורק. 
ב-2006 התמודד למשרת מושל מרילנד, הוא גבר על בוב אורליך, המושל המכהן מהמפלגה הרפובליקנית, ברוב של 52.7%. ב-2010 ניצח שוב את אורליך ברוב של 56.2%. כמושל הכניס לשימוש במרילנד מערכת דומה למערכת העזר הממוחשבת לסיוע באכיפת החוק שהפעיל בבולטימור, תוך שילובה בין כלל סוכנויות אכיפת החוק במדינה. הוא קידם חוקים לביטול עונש המוות במדינה, בעד נישואים חד-מיניים, בעד קנאביס רפואי, בעד הגבלת כלי נשק ובעד הכרה בתושבות קבע של מהגרים לא חוקיים בעלי רקורד חיובי.
אומאלי סיים את כהונתו כמושל בינואר 2015, לאחר מיצוי שתי תקופות הכהונה האפשריות בחוקת מרילנד. 
במאי 2015 הכריז על התמודדותו בבחירות לנשיאות 2016. ב-1 בפברואר 2016, לאחר שנכשל באיסוף צירים באסיפות הבחירה באיווה (עם השגת 0.6 מספירת הקולות המקבילים לצירים), הודיע על פרישתו מן המרוץ.
לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית, ציין אומאלי כי אין זה זמן לפיוס, ויש להלחם בטראמפ כמו שדיטריך בונהופר לא התפשר במאבקו בנאצים ומרטין לותר קינג לא התפשר במאבקו בקו קלוקס קלאן.
הוא נישא לקתרין (קייטי) ב-1990 והם הורים לשני בנים ושתי בנות. אומאלי היווה בין השאר השראה ליצירת דמותו של טום קרקטי מהסדרה הסמויה. כמו אומאלי גם קרקטי הוא חבר מועצת העיר בולטימור שזוכה בבחירות לראשות העיר בולטימור על אף היותו לבן בעיר שרובה המוחלט אמריקאים אפריקאים ובהמשך נבחר למושל מרילנד. אומאלי זעם על ההשוואה בינו לבין קרקטי וטען שהוא כמו תרופת הנגד לרעל מהסמויה.
אזיקי רגל

אזיקי רגל הם אזיקים הכובלים את רגליו או את קרסולו של הנכבל.

היסטוריה

אזיקי הרגל הקדומים ביותר נמצאו בחפירות ארכאולוגיות מהעידן הפרה היסטורי. במקרא נקראו אזיקי הרגל בשם נחושתיים: "יָדֶיךָ לֹא אֲסֻרוֹת וְרַגְלֶיךָ לֹא-לִנְחֻשְׁתַּיִם הֻגָּשׁוּ" (שמואל ב', ג' 34). בתקופת הרומאים כבר נראו סוגים שונים של מכשירי כבילה, ביניהם כמה גרסאות קדומות לאזיקי הרגל המודרניים. האזיקים היו בשימוש נרחב ביותר בימי הביניים.

אזיקי רגל מסוגים שונים נמצאים בשימוש גם בימיינו ומשמשים בעיקר לכבילת אסירים המועברים ממתקן מעצר או מאסר אחד למשנהו. את מגבלת התנועה בעת שאזוקים באזיקי רגל תיאר העיתונאי עודד שלום, כשכתב על הליך מעצר שעבר: 
כל עציר העולה לפוסטה נאזק בידיו וברגליו. כמה דקות ישיבה במשאית העצורים כשהידיים והרגליים שלך באזיקים ממחישים רק חלק קטן מהחוויה הלא נעימה. הידיים הופכות ליחידה אחת ואין מה לדבר על לשבת רגל על רגל. אתה נדרש ללכת בזהירות, בצעדים קטנים ומדודים. הירידה במדרגות המשאית הופכת לחישוב מתמטי של רוחב הפסיעה. צעד גדול מדי וזה ייגמר בנפילה.
— עודד שלום, תא לחץ, באתר ynet, 8 במרץ 2018; במקור, מתוך "המוסף לשבת", ידיעות אחרונות
מנגנוני הנעילה המובנים הראשונים היו בורג פשוט, אבל הם התפתחו במהרה לסוג ה"דרבי", שהיה בשימוש באירופה עד אמצע המאה ה-20. בעשורים האחרונים נמצאים בשימוש אזיקי רגליים בעלי רמת בטיחות גבוהה ומנעול צילינדר שקשה יותר לפצח מהמנעול הרגיל.

מחלוקת על השימוש

בהשוואה לאזיקים הרגילים, אזיקי הרגל מגבילים פחות את תנועת הנכבל, ועל כן מנהלי בתי סוהר רבים נוהגים לכבול את רגלי האסירים דרך קבע. על מנת למנוע התנהלות זו, הוחלט במדינות האיחוד האירופי לאסור יצוא של אזיקי הרגליים אל מחוץ לאיחוד.