google/wiki40b huggingface dataset:
בלארוסית

היסטוריה

הבלארוסית העתיקה (בבלארוסית: "Старабеларуская мова", ברוסית: "Западнорусский письменный язык") הייתה השפה הרשמית בדוכסות הגדולה של ליטא ובשפה זו נכתבה חוקתה. בתקופה הצארית הייתה הבלארוסית לשון איכרים, ולא שימשה את המעמד המשכיל. לכן, במהלך המאה העשרים, חל פיחות במעמדה ובתפוצתה בחינוך, במוסדות ציבור ובתקשורת לטובת הרוסית, בין היתר גם בגלל המדיניות הממשלתית שהעדיפה את הרוסית. בנוסף, שלטונות ברית המועצות ערכו במהלך המאה העשרים מספר רפורמות בשפה, כדי לקרב את אוצר המילים שלה, את הגייתה ואת אופן כתיבתה לאלה של הרוסית, וזה בניגוד להגייה המסורתית. כיום, ממשלת בלארוס מכירה רק בבלארוסית הסובייטית כשפה הרשמית, בעוד חלק ניכר מאתרי האינטרנט של תנועות האופוזיציה והבלוגרים משתמשים בבלארוסית המסורתית מלפני הרפורמות (נקראת גם "טרשקביצה", "Тарашкевiца" – על שם מחבר ספר הדקדוק האחרון לפני הרפורמה של שנת 1933) ותומכים בהשבתה. גם לוויקיפדיה הבלארוסית יש כיום שתי גרסאות מתחרות - בלארוסית רשמית ובלארוסית מסורתית.

שיטות כתיבה

הבלארוסית נכתבת באמצעות האלפבית הקירילי, אך קיימת גם מסורת כתיבה באמצעות האלפבית הלטיני, שנקראת "בֶלַארוּסְקַאיַה לַצינְקַה" ("Беларуская лацінка" או "Biełaruskaja Łacinka").

השימוש באלפבית הלטיני

"כרוניקה בּיכוֹבְצַה" (1550 — 1570; "כרוניקה של בּיכוֹבֶץ", בבלארוסית העתיקה: "Kronika Bychowca") הוא המקור הכתוב הראשון, שנכתב בבלארוסית העתיקה בכתב הלטיני. השימוש הרחב באלפבית הלטיני בשפה הבלארוסית התחיל במאה השבע עשרה על ידי הבלארוסים הקתולים, וזה במקביל לשימוש על ידם באלפבית הקירילי. במאה השמונה עשרה נכתבו כמה יצירות ספרות בלארוסיות בשימוש מעורב בשני האלפביתים. במאה התשע עשרה השתמשו בכתב הלטיני בעיקר הסופרים הבלארוסים, שהייתה להם זיקה לתרבות הפולנית. בכתב הלטיני השתמש העיתון הבלארוסי "מוּז'יצְקַאיַה פּרַאודַּה" ("Mużyckaja prauda"), שיצא לאור בשנים 1862 — 1863. בתחילת המאה העשרים העיתונים המעטים שיצאו לאור בשפה הבלארוסית, השתמשו לרוב באלפבית הקירילי, אך היו מקרים, כאשר בעיתון אחד מאמרים הודפסו במקביל בשני האלפביתים. 
בשנות ה-30 של המאה ה-20 השימוש בכתב הלטיני נאסר על ידי השלטון ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של בלארוס, אך בבלארוס המערבית, שבאותה תקופה הייתה שייכת לפולין, כ-35% מהעיתונים השתמשו באלפבית הלטיני.
לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת בלארוס העצמאית, במיוחד עם תחילת עידן האינטרנט, השימוש בכתב הלטיני חודש, אך עדיין רוב דוברי השפה משתמשים באלפבית הקירילי.

השימוש באלפבית הערבי על ידי הטטרים

לפני מאות שנים נכתבה הבלארוסית גם באלפבית הערבי על ידי הטטרים המוסלמים, שהתיישבו בבלארוס.
סמל טרנסניסטריה

סמל טרנסניסטריה הוא גרסה מחודשת לסמל הישן של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית של מולדובה. הסמלים דומים למדי וההבדל העיקרי ביניהם הוא הכיתוב בחזית הסמל.
מוריס פרנקנהויס

מוריס (משה) פרנקנהויס (Maurice Frankenhuis;‏ 24 בפברואר 1894, גרמניה – 22 בספטמבר 1969, ארצות הברית) היה איש עסקים יהודי-הולנדי שנודע כאספן מוביל של כרזות ומדליות מתקופת מלחמת העולם הראשונה.

קורות חייו ופועלו

מוריס פרנקנהויס נולד בגרמניה למשפחה יהודית-הולנדית וגדל בהולנד מינקותו. אחרי לימודים באנגליה חזר להולנד והשתקע בעיר אנסחדה. בצד עסקיו התמקד באיסוף מדליות וכרזות שהופקו לרוב במלחמת העולם הראשונה, בעיקר באלה שמקורן בגרמניה.
ב-1919 פרסם קטלוג של מדליות ושלטים משנות המלחמה שהיווה במשך שנים מדריך מרכזי לאספנים. חלק מאוספו העניק למוזיאון הבריטי, ככל הנראה בתמורה לאשרת שהייה בבריטניה שאפשרה את המשך עסקי הכותנה של משפחתו. בפרוץ מלחמת העולם השנייה ביקש מקלט מדיני שם והציע להעניק את מיטב אוספו למוזיאון הבריטי, אך הרשויות דחו את בקשתו. פרנקנהויס ומשפחתו, שמצאו מחבוא בהאג למשך קרוב לשנתיים, הוסגרו לידי הנאצים ונכלאו במחנות הריכוז וסטרבורק וטרזיינשטט, אך הצליחו לשרוד. ב-1948 השתקעו בארצות הברית.
חלק ניכר מאוספיו של פרנקנהויס נשמר והובא לאמריקה. פרנקנהויס נמנה עם מייסדי האגודה הנומיסמטית האמריקאית-ישראלית  והיה חבר הנהלתהּ. הוא נודע בפעילותו להנצחת זכר השואה. ב-1967 הופקה ביוזמתו מדליה מיוחדת לזכר השואה.

נכדיו תרמו את יתרת אוסף הכרזות שלו, כ-4,800 במספר, לספריית אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, וב-2014 נערכה תצוגה שלהן.
פרנקנהויס ביקר בישראל באורח תדיר מאז עצמאותה. ב-1961 תרם את אוסף המדליות שלו למוזיאון הארץ, וב-1964 הוצגה בו תערוכת "חמש שנות הכיבוש הנאצי באירופה כמסופר במדליות הזיכרון מאוסף פרנקנהויס". ב-2014, במלאת מאה שנים לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, נפתחה תערוכה מיוחדת של "מטבעות המלחמה" מאוספו בביתן קדמן למטבעות במוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב.
אקו-ויקי

רקע

הרעיון הראשוני להקמת האתר היה יצירת בסיס תוכן מלווה לקורס במכללה הכלכלית חברתית. בהמשך, החליטה העמותה לכלכלה בת קיימא לסייע בתפעול ובפיתוח האתר, ומנגישה בו את תוכניות העבודה שלה, מסכמת בו את פרוטוקולי ישיבות העמותה וכמובן ככלי מרכזי להנגשת ידע המצטבר בפעילותה.

סטטוס האתר

אקו-ויקי הוא מאגר פעיל, המכיל כיום מעל ל-2,000 ערכים אנציקלופדיים, מדריכים, ספרים ומאמרים מתורגמים ועוד. בדומה לפלטפורמות ויקי אחרות, המאגר פתוח לכתיבה לתורמי תוכן מהציבור שיכולים לכתוב בו ערכים חדשים ולתרום לערכים קיימים, אולם הדבר דורש הרשמה לאתר. עד סוף שנת 2014, הגיע מספר הצפיות הכולל של דפים באתר ל-12 מיליון. בנוסף, המאגר הוכר כפרויקט חברתי בעל השפעה רחבה וזכה בציון לשבח ב"פרס פראט" במסגרת הקטגוריה תקשורת מקומית.
רודני רוג'רס

קריירת תיכונים ומכללות

רוג'רס נולד וגדל בעיר דרהאם שבקרוליינה הצפונית. בשנתו האחרונה כשחקן קבוצת הכדורסל של "תיכון הילסייד" המקומי זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של קרוליינה הצפונית לאחר שרשם ממוצעים של 28.3 נקודות ו-12.3 ריבאונדים למשחק, ובסיום לימודיו נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן המציג את שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
בין השנים 1990–1993 למד באוניברסיטת וייק פורסט אשר בווינסטון סיילם, ובכל 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל שלה הוביל את קלעיה עם 16.3, 20.5 ו-21.2 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. בעונת 1992/1993 הוביל את וייק פורסט למעמד שמינית גמר טורניר אליפות המכללות (NCAA Sweet Sixteen), לראשונה מזה 9 שנים, ונבחר הן לשחקן העונה של מחוז ה-ACC והן לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות כולה.

קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1993 נלקח רוג'רס על ידי דנוור נאגטס בבחירה התשיעית. בסיבוב הראשון של פלייאוף 1994 היה רוג'רס שותף לניצחונה של דנוור מול סיאטל סופרסוניקס (2–3), אשר היה הניצחון הראשון בתולדות ה-NBA של קבוצה המדורגת שמינית מול המדורגת ראשונה. בסיבוב הפלייאוף השני הודחה דנוור מול יוטה ג'אז, בתוצאה 3–4.
לאחר שתי עונות בדנוור, במהלכן קלע 10.2 נקודות למשחק, הועבר יחד עם ברנט בארי ללוס אנג'לס קליפרס, בתמורה לאנטוניו מקדייס. בעונת 1997/1998 קבע שיאי קריירה של 15.1 נקודות, 5.6 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק, אך הקליפרס סיימו את העונה במקום ה-13 (מתוך 14) באזור המערבי, עם מאזן 17–65. לקראת עונת 1999/2000 חתם על חוזה בפיניקס סאנס, ובסיום אותה עונה זכה בתואר השחקן השישי של העונה לאחר שקלע 13.8 נקודות בממוצע למשחק כמחליפם מהספסל של טום גוגליוטה וקליפורד רובינסון. בפלייאוף 2000 הודחו הסאנס בסיבוב השני, לאחר שהפסידו מול האלופה שבדרך, לוס אנג'לס לייקרס, בתוצאה 1–4.
בפברואר 2002 נשלח רוג'רס לבוסטון סלטיקס, בטרייד שהעביר לפיניקס את ג'ו ג'ונסון. עד סיום עונת 2001/2002 היה רוג'רס הקלעי השלישי של הסלטיקס, עם 10.7 נקודות למשחק, וסייע לקבוצה להעפיל לגמר האזור המזרחי לראשונה מאז עונת 1987/1988. בסדרת גמר המזרח הפסידה בוסטון מול ניו ג'רזי נטס בתוצאה 2–4. לקראת עונת 2002/2003 הצטרף רוג'רס לניו ג'רזי נטס, והפעיל עמה לגמר ה-NBA בו הפסידה מול סן אנטוניו ספרס, בתוצאה 2–4. בעונת 2004/2005 שיחק עבור ניו אורלינס הורנטס ופילדלפיה 76', בטרם פרש ממשחק, בגיל 33.

פציעת האופנוע

ב-28 בנובמבר 2008 נפצע רוג'רס כאשר התהפך עם אופנוע השטח בו נהג, באזור מיוער צפונית לעיר ראלי שבקרוליינה הצפונית. כתוצאה מפגיעה בחוט השדרה נותר רוג'רס משותק כמעט בכל גופו, מהכתפיים ומטה.
דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-32

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-30 בינואר 1945, על בסיס חיילים מיחידות אחרות, וצוערים צעירים של האס אס. היא כונתה "30 בינואר" על שם התאריך שבו הוקמה, שהוא גם התאריך שבו הושבע היטלר לראשונה כקנצלר גרמניה. הדיוויזיה נכללה במסגרת קורפוס אס אס הררי החמישי, אשר היה חלק מהארמייה התשיעית. באפריל השתתפה הדיוויזיה עם הקורפוס בקרב רמת זלו, ולאחר הקרב על ברלין והתאבדותו של היטלר, החליט מפקד הארמייה התשיעית תאודור בוסה לנסות ולחבור אל הארמייה ה-12 של ולטר ונק. הארמייה נסוגה מערבה בתוך יערות שפרוולד, והסתבכה בקרב האלבה כנגד הצבא האדום. רוב הקורפוס ההררי החמישי הושמד בקרב זה, אולם חלקים מדיוויזיית אס אס ה-32 הצליחו להימלט מהכיתור ולהיכנע בטנגרמינדה לצבא ארצות הברית ב-3 במאי.
מיכאיל השני, קיסר רוסיה

ראשית חייו

מיכאיל נולד ב-22 בנובמבר 1878 בארמון אניצ'קוב, סנקט פטרבורג, לאלכסנדר אלכסנדרוביץ', הצארביץ' של רוסיה ולדאגמאר, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל.
בשנת 1881 נרצח סבו אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, ואביו עלה לשלטון במקומו כאלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה. בשל היותו הבן הצעיר במשפחה, ניהל מיכאיל חיים חסרי דאגות והוא אהב מאוד מכוניות ספורט ומרוצי סוסים.
בשנת 1899 מת אחיו גאורגי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה במפתיע משחפת, ובעקבות כך הפך מיכאיל לנסיך הכתר הרוסי. בשנת 1904 נולד אחיינו אלכסיי ניקולאייביץ', הצארביץ' של רוסיה, אולם בשל היותו חולה בהמופיליה, נשאר מיכאיל כיורש אפשרי של כס המלוכה.

משפחתו

בשנת 1902 פגש מיכאיל את ביאטריס, נסיכת אדינבורו וסקסה קובורג גותה והתאהב בה, אולם בשל היותם בני דודים סירב אחיו לאשר את הנישואים ובשל כך ניתק מיכאיל את הקשר עמה. לאחר מכן קיים מיכאיל יחסים עם אחת מנערותיה של אחותו אולגה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה - אלכסנדרה דינה קוסיקובסקאיה ורצה להתחתן עמה בסתר, אולם ניקולאי סירב אף לנישואים האלו ואיים עליו בגלות, ולבסוף אף כלא את דינה לשארית חייה.
בעת שירותו כקפטן ברגימנט קוזאקי משמר החיים, פגש מיכאיל את נטליה שרמטייבסקיה ושניהם התאהבו ממבט ראשון. מכיוון שנטליה כבר הייתה נשואה פעם שנייה ואף היה לה בת, היא לא נחשבה לכלה הולמת עבורו, אולם אף לאחר שהוא נשלח לרגימנט הוסארים בפלך אוריול הוא המשיך לשמור על הקשר עמה. בשנת 1910 נולד בנו גאורגי, ובשנת 1912 הם התחתנו בכנסייה האורתודוקסית הסרבית בווינה. בעקבות הנישואים סירב אחיו לאשר לו לחזור לרוסיה, ורק לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא סלח לו והכיר בנישואים כנישואים מורגנטים. בשנת 1915 הוכר בנו גאורגי כבן חוקי, ואשתו קיבלה את התואר הרוזנת בראסובה.

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה הותר למיכאיל לחזור לרוסיה ועד מהרה הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים הפראיים והיה פופולרי מאוד בקרב חייליו. מיכאיל עם הדיוויזיה שבפיקודו נלחם בחזית האוסטרית ובמהלך מתקפת הקרפטים הגיע עם כוחותיו עד למרגלות הרי הקרפטים. בפברואר 1915 קיבל מיכאיל את עיטור מסדר גאורגי הקדוש, בשל הצלחתו בכיבוש סטניסלב.

מותו

ב-12 ביוני 1918 נלקחו מיכאיל ומזכירתו על ידי מספר אנשים מחוץ למלון בעיר פרם שם גר ולאחר מכן נלקחו לפאתי העיר, שם נורו וגופותיהם נשרפו. נקודת המבט הרשמית הסובייטית הייתה שאנשים אלו היו עובדים מקומיים, ששנאו את המשטר הצארי וסלדו מסגנון חייו העשיר של מיכאיל. מסמכים אחרים מראים, שהצו להוציא אותו להורג ניתן על ידי המשטרה החשאית המקומית.
בתיה מסניקוב

בתיה (מיאסניקובה) מיאסניקוב, היא מתעמלת אמנותית בעבר, אלופת אוקראינה וישראל. ייצגה את ישראל בשתי אליפויות עולם בהתעמלות אמנותית (1973 ו-1975).

ביוגרפיה

מיאסניקוב נולדה באוקראינה. היא הייתה אלופת אוקראינה בהתעמלות אמנותית ועלתה לישראל בשנת 1972. היא התאמנה בקבוצת הפועל חולון.
באליפות העולם בהתעמלות אמנותית שנערכה ברוטרדם ב-1973, הראשונה שבה השתתפו מתעמלות ישראליות, סיימה הלפרין במקום 56 בתחרות הקרב רב אישית. באליפות העולם שנערכה במדריד ב-1975, היא סיימה במקום 26 בתחרות הקרב רב אישית, נעדרו מאליפות זו שתי המדינות המובילות בעולם, בולגריה וברית המועצות וכן מזרח גרמניה.
ויאצ'סלב מולוטוב

קורות חיים

נולד בכפר בשם קוקארקה שברוסיה הצארית, תחת השם ויאצ'סלב מיכאילוביץ' סקריאבין. אם המשפחה הייתה ממשפחת סוחרים אמידה. למד בקאזאן.
הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית בשנת 1906. נעצר בשנת 1909 וגורש לעיר וולוגדה. שוחרר בשנת 1911 והחל את לימודיו במכון הפוליטכני בסנקט פטרבורג. בשנים 1912–1913 היה בין העורכים של עתון פרבדה. בשנת 1915 נעצר וגורש לסיביר. לאחר בריחתו נבחר לוועדה המרכזית של המפלגה הבולשביקית. באותה תקופה הוא החליף את שמו למולוטוב (פירוש המלה "מוֹלוֹט" ברוסית: פטיש ו"-וֹב" היא סיומת נפוצה).
בשנת 1918 עבד עם זינובייב בתפקידי ניהול בפטרוגרד. במשך מספר שנים עבד במנגנון המפלגתי באזורים שונים עד שבשנת 1921 הועבר למוסקבה. מולוטוב החל לעבוד תחת סטלין כבר בשנת 1922. לאחר מות לנין תמך בסטלין במאבקיו מול טרוצקי, זינובייב וקמנייב.
בשנת 1930 התמנה לתפקיד ראש הממשלה (председатель СНК СССР и Совета Труда и Обороны).
ביחד עם סטלין חתם על כל הפקודות החשובות להוצאה להורג בשנות ה-30.
במאי 1939 הוא התמנה לשר החוץ הסובייטי, ובאותה שנה חתמה ברית המועצות על הסכם אי-התקפה עם גרמניה הנאצית, הסכם ריבנטרופ-מולוטוב (על שמם של שני שרי החוץ).
בשנת 1940, במהלך החגיגות ליום הולדתו ה-50 - הוחלף שם העיר פרם למולוטוב. בשנת 1957 הוחזר שם העיר להיות פרם.
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה שר חוץ פעיל. השתתף בשיחות רבות עם האנגלים והאמריקאים.
לאחר המלחמה המשיך בפעילות בינלאומית. היה תומך פעיל בהקמת מדינת ישראל. בשנת 1949 שוחרר מתפקידיו. אשתו, פולינה מולוטובה (יהודייה) נעצרה. בשנת 1952 לא נבחר מחדש לתפקידי מפתח במפלגה. ייתכן וחייו בתקופה זו אף הם היו בסכנה.
בשנת 1953 לאחר מות סטלין, תמך בחרושצ'וב והוחזר לתפקיד שר החוץ עד לשנת 1956. אומנם עד מהרה התגלו חילוקי דעות בינו לבין חרושצ'וב במספר נושאים במדיניות החוץ של המדינה. בשנת 1957 פעל להדחת חרושצ'וב בהיותו מראשי הקבוצה האנטי-מפלגתית והועבר לתפקידים זוטרים. במהלך הכנות לוועידה ה-22 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות מתח ביקורת על מצעה החדש של המפלגה. בעקבות כך, הוצא משורות המפלגה ובשנת 1963 פרש לגמלאות.
ב-1984 הוחזר לשורות המפלגה על ידי צ'רניינקו.
מולוטוב נפטר בשנת 1986 בגיל 96 במוסקבה ונקבר בבית הקברות נובודביצ'י.

משפחתו

היה נשוי לפולינה מולוטובה שנקראה לפני כן פרל רובין והייתה אחותו של דוד יזרעאלי.
ביסטריצה-נסאוד

סמל המחוז

הסמל הנוכחי של המחוז אומץ בהחלטת ממשלה משנת 1998.

תיאור

הסמל מורכב ממגן מחולק לארבע: ברבע הראשון, על רקע מוזהב, רואים נשר טבעי, המחזיק במקורו צלב נוצרי אורתודוקסי מזהב ועל חזו נמצא מגן כסף עם ראשי התיבות VRR ‏ קיצור מהסיסמה הרומית Virtus Romana Rediviva (המידה הטובה של הרומאים קמה לתחייה). מתחת לנשר נראה ספר פתוח, בצבע לבן
ברבע השני, על שדה מוזהב, מיוצגת הזאבה עם רומולוס ורמוס. ברבע השלישי, על רקע אדום מצויר מגן עם שולי זהב, לא סדירות, בעלות רקע אדום. בתוך המגן נראה ראש של שור בר, בצבע טבעי, האוחז בין קרניו כוכב זהב, בעל שש קרני אור. ברבע הרביעי, על רקע כסף, נמצא אדם לשבוש תלבושת עממית, והמחזיק ביד ימינו כידון וביד שמאלו - מגן מקושט בעיטור פרחוני.

משמעות היסודות שבסמל

הנשר, הזאבה הקפיטולינית והסיסמה הם הד למוצא הרומי של העם הרומני. האדם מזכיר את שומרי הגבול של נסאוד מימי הביניים. המגן עם ראש השור רומזים על האחוזות באזור שהיו בבעלות שליטי מולדובה ועל היחסים שהתקיימו בין מחוזות אלה ובין שליטי מולדובה בימי הביניים.

דמוגרפיה

בשנת 2002 אוכלוסיית המחוז הייתה 311,657 תושבים.
Fuck tha Police

רקע

"Fuck tha Police" נכתב כתגובה להתקלות של חברי הלהקה, ד"ר דרה ואיזי אי, עם המשטרה, לאחר שביצעו סדרת יריות מרובי פיינטבול תוך כדי נסיעה. במהלך המעצר, השוטרים השכיבו את שני חברי הלהקה על הכביש וכיוונו אליהם אקדחים. לאחר מכן, לפי דבריי דרה, "חשבנו שזה היה בולשיט. אז הלכנו לסטודיו ויצרנו את השיר".

צנזורה

השיר לא נוגן באף תחנת רדיו בעולם, למעט תחנת הרדיו "טריפל ג'יי" (Triple J) האוסטרלית. השיר הופיע בתחנה לתקופה של כששה חודשים, לפני שצונזר גם משם – על ידי תאגיד השידור האוסטרלי. כתגובה, התחנה ניגנה שיר נוסף של N.W.A מאותו אלבום, Express Yourself (מאנגלית: הבע את עצמך) באופן רצוף במשך ה-24 השעות הבאות.
ב-2011, נעצר מוזיקאי מניו זילנד על ידי המשטרה לאחר שניגן את השיר במועדון, בטענה שהשיר עלול לעודד אלימות.
אבן משתלבת

אבן משתלבת הוא כינוי רווח למרצפות בטון המיוצרות באופן תעשייתי במגוון רב של צבעים, גדלים וצורות. האבנים המשתלבות משמשות לריצוף כבישים, מדרכות, שבילים, חצרות, גנים וכיכרות. האבנים המשתלבות מיוצרות בדרך כלל מבטון יבש הנכבש באמצעות מכבש מכני בתוך תבנית, תוך כדי הפעלת ריטוט אינטנסיבי. היציקה נעשית בשתי שכבות. השכבה התחתונה מכילה אגרגטים גסים פשוטים וצמנט רגיל, בעוד השכבה העליונה היא שיכבה דקה המכילה אגרגטים עמידים בשחיקה (בארץ צור או בזלת), פיגמנטים ולעיתים צמנט לבן על-מנת לקבל את האפקט האסתטי. מיד לאחר היציקה, האבנים יוצאות מהתבנית ועוברות על סרט נע לאשפרה. שיטה זו מאפשרת ייצור מהיר של כמויות גדולות של אבנים משתלבות בעלות ממדים אחידים.
ישנם סוגים של אבנים משתלבות המיוצרים על ידי ביקוע באמצעות גיליוטינה של טבלות בטון לא מזוין. אבנים המיוצרות בשיטה הזו מכונות אבן מבוקעת, צורתן מיוחדת ומחירן גבוה יחסית לאבנים משתלבות רגילות.
ריצוף אבנים משתלבות נעשה בדרך כלל על גבי שכבת חול מהודקת. לאחר הנחת האבנים על גבי החול כאשר הן צמודות זו לזו, מפזרים שכבת חול מעל האבנים ומהדקים במכבש ידני. תהליך זה גורם לחול המפוזר מעל האבן להיכנס אל המישקים שבין האבנים ובכך למנוע תזוזות של האבנים לאחר גמר הריצוף. במקרים מיוחדים (על גגות או כשמדובר באבנים במידות גדולות מאוד או קטנות מאוד) מומלץ לבצע את הריצוף על מצע טיט במקום על מצע חול מהודק.
פולחנסיו בטיסטה

שנותיו הראשונות ושירות צבאי מוקדם

פולחנסיו בטיסטה נולד ב-16 בינואר 1901 בקובה להורים ממוצא מגוון - ספרדי, אפריקני וסיני - שלחמו במלחמת העצמאות של קובה. תחילה העניקה לו אמו את השם רובן, ומאוחר יותר העניקה לו תחתיו את שמה, סאלדיבר. בשל אי רצונו של אביו לרשום אותו כ'בטיסטה', עד 1939 נקרא להלכה רובן אי סאלדיבר. ב-1939, כשהתמודד לנשיאות תחת השם פולחניו בטיסטה, התגלתה העובדה שאינו מופיע בשם זה באף תעודת לידה. על עבירה זו חויב לשלם קנס של 15,000 פסו, והשעה לזמן מה את הקמפיין שלו לנשיאות.
לבטיסטה, כאמור, מוצא מגוון משני הצדדים. בילדותו למד בבוקר בבית-ספר ציבורי ובערב בבית-ספר קוויקרי. עזב את הבית בגיל 14, לאחר שמתה אמו. היות שהגיע ממוצא צנוע, נאלץ לעבוד - וקשה - למחייתו. במשך מספר שנים עבד כפועל בחקלאות, בנמלים ובמסילות רכבת. עבד גם כחייט, כמכונאי, כספק פחם וכמוכר פירות. ב-1921 נסע להוואנה, ובאפריל אותו שנה התגייס לצבא. שירת במשך שנתיים, בהם למד קצרנות וקלדנות. לאחר מכן עבד תקופה בתור מורה לקלדנות, לפני שהצטרף למשטרה הכפרית. אז הועבר לצבא והוענקה לו דרגת רב-טוראי ותפקיד של מזכיר לקולונל לשעבר. בספטמבר 1933 קיבל דרגת סמל, והנהיג קבוצה של מפקדים שאינם קצינים בתנועה שנקראה "מהפכת הסַמָּלים". מטרות המהפכה המוצהרות היו שיפור מצב החיים בקובה ושוויון ההזדמנויות בה.

נשיאות ראשונה (1940-1944)

בבחירות הראשונות שנערכו במדינה לאחר כינון חוקת 1940, נבחר בטיסטה לנשיא בתמיכת הקואליציה הסוציאל-דמוקרטית (שכללה גם את המפלגה הקומוניסטית). מתחרהו היה Ramón Grau, נשיא לשעבר. בטיסטה היה הלא-לבן הראשון ששימש בתפקיד, ונבחר לכהונה בת ארבע שנים. למרות שתמך בקפיטליזם והעריץ את ארצות הברית, זכה לתמיכת המפלגה הקומוניסטית, שהייתה זעירה וחסרת כל סיכוי לנחול ניצחון בבחירות בעת ההיא. לתמיכה זו זכה בעיקר עקב חוקי העבודה שקידם ותמיכתו באיגודי העובדים, להם היו קשרים הדוקים למפלגה הקומוניסטית. הקומוניסטים הרחיקו לכת ואף כינו את האופוזיציה לבטיסטה "פשיסטים" ו"ריאקציונרים". במהלך כהונתו הראשונה כנשיא, ערך בטיסטה רפורמות סוציאליות גדולות וקידם חקיקה ומדיניות שתמכה באיגודים.
קובה נכנסה למלחמת העולם השנייה ב-8 בדצמבר 1941, לצדן של בעלות הברית, כשהכריזה מלחמה על יפן ביום שלאחר ההתקפה על פרל הארבור. ב-11 בדצמבר הכריזה קובה מלחמה על גרמניה ואיטליה. בדצמבר 1942, לאחר ביקור ידידותי בוושינגטון, הכריז בטיסטה שאמריקה הלטינית משבחת את החלטת האומות המאוחדות "לצאת למלחמה בספרד של פרנקו" וכינה את המשטר בה "פשיסטי".

הפיכה צבאית ונשיאות שנייה (1952-1959)

ב-1952 נערכו בחירות נוספות לנשיאות קובה. בטיסטה התמודד בהן, אך לא היה למועמד המוביל. לפיכך, בעשרה למרץ 1952, שלושה חודשים לפני בחירות המיועדות, חולל הפיכה צבאית ועלה לשלטון. בטיסטה הדיח את הנשיא המכהן, ביטל את הבחירות והכריז על עצמו כנשיא זמני. ארצות הברית הכירה בממשלתו ב-27 במרץ. ארתור מ. ששלסינגר, היסטוריון אמריקאי, התבקש בידי ממשלתו לנתח את המצב הקובה. כך כתב:
שחיתות הממשלה, אלימות המשטרה ואדישות הממשלה לצורכי העם בחינוך, בטיפול רפואי, בדיור ובצדק חברתי וכלכלי.. הם הזמנה פתוחה למהפכה.
מנתור

תיאור הסוג

הסוג מונה כ-50 מיני צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים. תפוצתם הטבעית בעולם הישן: היבשות אסיה, אירופה ואפריקה.
פרחי המנתור גדולים יחסית לסוגים אחרים במשפחתם. פרט ליופיים של הפרחים וצורתם המסלוסלת האופיינית, הם מתייחדים גם בריח עז ומתוק שנידף מהם, בייחוד בשעות הערב. תכונות אלו הפכו את המנתור לצמח נוי מבוקש, ומספר ממיניו מגודלים כצמח גינה חד-שנתי, וכן הוא מגודל בהיקף קטן כצמח קטיף. 
מיני סוג זה נחשבים לצמחי יום קצר, ולכן בהמיספרה הצפונית הם מגודלים כצמחי חורף, כאשר טמפרטורות גבוהות גורמות להאצת הפריחה ולהפרגה. 
מקור השם העברי בשמו הערבי של הצמח, המבוטא "מנת'ור". שמו הלטיני, Matthiola, נגזר משמו של הרופא וחוקר הטבע האיטלקי פיאטרו אנדראה מטיולי (Mattioli; בלטינית: מטיולוס, Matthiolus), שפעל באיטליה במאה ה-16. באנגלית מכונה הסוג "סטוק" (Stock).

תיאור מורפולוגי

תחת סוג זה כלולים כ-50 מיני עשבים חד ורב-שנתיים. במינים רבים העלים מכוסים שערות המשוות לצמח מראה מאפיר. פרח המנתור אופייני למשפחה, גדול באופן יחסי, ובמינים רבים הוא מסולסל בצורה אופיינית. צבע כותרת הפרח משתנה ממין למין, כאשר הצבעים הנפוצים הם ורוד, סגול, צהוב ולבן. הפרחים חסרי חפים וערוכים באשכול. 
פרי המנתור הוא מטיפוס תרמיל צר וארוך, ובמינים רבים בקצה הפרי קיימות בליטות דמויות קרן. בליטות אלה מאפשרות הגדרה של מין המנתור, ברוב המקרים. זרעי המנתור ערוכים במגורות, טור אחד בכל מגורה.
רומאן, שליט בולגריה

חייו

רומאן היה בנם השני של פטר הראשון צאר האימפריה הבולגרית הראשונה ואיריני לקאפנה נסיכת האימפריה הביזאנטית, שהייתה נכדתו של הקיסר הביזאנטי רומאנוס הראשון. רומאן מתועד לראשונה בכתובים ב-968 כאשר נלווה לאחיו, יורש העצר בוריס השני שנשלח על ידי אביו פטר הראשון לקונסטנטינופול לצורך ניהול משא ומתן על הסכם אי לוחמה עם הביזאנטים. ב-969 לאחר שפטר הראשון לקה בשבץ מוחי ונאלץ לוותר על המלוכה, התמנה בנו בוריס השני לצאר הבולגרי.
בשנים אילו פלש צבאו של סוויאטוסלב, נסיך קייב וכבש חלקים נרחבים מבולגריה, כחלק ממאבקי הכוחות האזוריים בין האימפריה הבולגרית לאימפריה הביזאנטית ובוריס השני הפך לוסל שלו. ב-971 פלש יוחנן הראשון צימיסקס, קיסר האימפריה הביזנטית לשטחי בולגריה, הביס את צבאו של סוויאטוסלב אשר נפצע בקרבות, כבש ובזז את פרסלב בירת האימפריה הבולגרית ולקח בשבי את בוריס השני ואחיו רומאן. לפי מקצת המקורות רומאן היה קיסר שותף לבוריס השני במועד זה. מאחר שלצאר בוריס היו רק בנות ובכדי להבטיח את קץ השושלת הבולגרית סרס הקיסר הביזאנטי את רומאן. האחים נותרו בשבי הביזאנטי עד למותו של יוחנן הראשון ב-976. לאחר מות הקיסר הצליחו האחים להימלט משבי הביזאנטים ולחזור לשטחי בולגריה. בוריס נהרג בשוגג על ידי משמרות הגבול ובראשית 977 הוכתר רומאן לצאר האימפריה הבולגרית, אף על פי שבשל היותו סריס לא היה כשיר למלוכה.
בשנים אלו החלו כוחות הנאמנים לשושלת קומיטופולי, משפחת אצולה בולגרית שמרכזה כוחה היה בסארדיקה, להרחיב את השטחים הנתונים לשליטתם באזור. השושלת הונהגה בידי ארבעה אחים: סמואיל, מוזס, דויד וארון והם הרחיבו בהדרגה את השטחים הנתונים לחסותם. אף על פי שרומאן הוכר על ידי משפחות האצולה הבולגריות (בּוֹיָארִים) כצאר הבולגרי היה תפקידו בעיקר סמלי, כאשר השליטה הצבאית על הממלכה נתונה הייתה בידיו של סמואיל לבית קומיטופולי. במקביל עלה לשלטון באימפריה הביזאנטית הקיסר בסיליוס השני שגמר אומר למגר את האימפריה הבולגרית כישות עצמאית. ב-991 פלש בסיליוס לשטחי בולגריה והצליח לשבות את רומאן. רומאן נותר בשבי עד למותו ב-997 ורק לאחר מכן הכריז רשמית סמואיל על עצמו כקיסר בולגריה.
גרם המדרגות הצורח

עלילה

הספר מתרחש בלונדון, ששטופה ברוחות רפאים (המכונות 'אורחים'), בשל גורם לא ידוע שהתחיל לפני חמישים שנה. לנערים צעירים יש יכולות על-טבעיות שמאפשרות להן לחוש ולהלחם ברוחות - יכולות שמחולקת לכשרון הראייה, לכשרון השמיעה ולכשרון המגע. בשל כוחותיהם של הילדים מוקמות באנגליה סוכנויות המעסיקות ילדים למלחמה ברוחות הרפאים. הסוכנויות כולן מפוקחות על ידי הממשב"ט - המחלקה למחקר ולשליטה בתופעות על טבעיות.
עלילתו של הספר נסובה סביב סוכנות לוקווד ושות'. שלושת הסוכנים, אנתוני לוקווד, לוסי קרלייל וג'ורג' קבינס נקלעים לבעיה כספית לאחר ששרפו בטעות בית של לקוחה בעת לחימה ברוח רפאים מרושעת בשם אנני וורד. כדי להשיג את הכסף הם לוקחים על עצמם את תיק החקירה של טירת קומב קורי, טירה רדופה ביותר שאיש לא הצליח להישאר בה לילה ולשרוד.
רוחות הרפאים מסווגות לשלושה טיפוסים, על פי רמת הכוח, התבונה ופוטנציאל הנזק שלהן. הסוכנים משתמשים בכסף, מלח ואש כדי להרתיע את הרוחות, ובכוחות שלהם כדי לחוש את הרוחות ואת העבר הטרגי שהביא למיתתן.
בד בבד עם חקירת הטירה חוקרים השלושה את נסיבות מותה של אנני וורד, שלוסי מצאה תליון שלה וגילתה ממנו שהיא נרצחה בידי אהוב שלה. אנשים שונים לא מרוצים מחשיפת הפרשה והם מנסים לצוד את לוקווד ואת חבריו.

עיבוד לסרט

הזכויות לסרט נרכשו על ידי Illumination Entertainment וסרטי יוניברסל, מה שיהפוך אותו לסרט הראשון שלהם מסוגת הלייב אקשן. הסרט יופק על ידי מייסד והעומד בראש אילומיניישן אנטרטיינמנט, כריס מלדנדרי.