google/wiki40b huggingface dataset:
איי ליווארד

גבולות איי ליווארד

איי ליווארד (באנגלית: leeward - "במורד הרוח") נקראים בשם זה בשל משטר הרוחות באזור, הזורמות מדרום לצפון. האיים הם "במורד הרוח" בניגוד לאיים המצויים בכיוון הנגדי - איי וינדווארד הנמצאים ב"מעלה הרוח" - הכיוון ההפוך ממנו מגיעות רוחות הסחר.
החלוקה בין איי וינדווארד ואיי ליווארד משתנה ממדינה למדינה, וזאת מאחר שחלוקת האיים הייתה תלויה בכיוון ההגעה של הספינות, ובשל העובדה שמעצמות שונות החזיקו באיים שונים בים הקריבי. בהתאם גם שם האיים משתנה. בצרפתית נקראים האיים Îles sous-le-vent, בספרדית: Islas de Sotavento, ובהולנדית: Benedenwindse Eilanden.
על פי המפות האנגליות, החלוקה בין איי ליווארד ואיי וינווארד נעשית בקו שבין דומיניקה ומרטיניק. על פי המפות הספרדיות, איי וינדווארד כוללים את איי הבתולה וטרינידד וטובגו, ואילו איי ליווארד הם רק האיים הקרובים לחופי ונצואלה.

מושבה בריטית

איי ליווארד היה גם שמה של המושבה הבריטית שנמצאה באזור וכללה את האיים אנטיגואה, ברבודה איי הבתולה הבריטיים, מונטסראט, סנט קיטס, נוויס, אנגווילה (עד שנת 1940), וכן דומיניקה בין השנים 1671–1816 וכן בין השנים 1833–1960.
שמה הרשמי של המושבה היה המושבה הפדרלית של איי ליווארד (Federal Colony of the Leeward Islands ) בין השנים  1871–1956, והטריטוריה של איי ליווארד (Territory of the Leeward Islands ) בין השנים 1956–1960.

בולי דואר

האיים אנטיגואה, דומיניקה, מונטסראט, נוויס, סנט כריסטופר (המהווה חלק מסנט קיטס) ואיי הבתולה הבריטיים השתמשו בין השנים 1890 - 1 ביולי 1956 בבולי דואר שעליהם השם: "איי ליווארד" (LEEWARD ISLANDS).
יוחנן המתבודד

תולדות חייו

יוחנן נולד למשפחת אצולה נוצרית בניקופוליס אשר בארמניה הקטנה. בגיל 18, זמן מה אחרי שהוריו נפטרו והוא ירש את הונם, ייסד מנזר אליו צירף 10 נזירים וכן הקים כנסייה. בגיל 28 הוסמך כאפיסקופוס בעיר קולוניה. גם כאפיסקופוס המשיך לשמור על חיי הסתפקות במועט ונמנע ככל האפשר מרחצה מחשש שמישהו ואפילו הוא עצמו יראה את עירום גופו.
יוחנן הסתכסך בענייני מנהל וכספים עם פסיניקוס, מושל ארמניה שהיה גיסו (בעל אחותו מריה) ובגיל 37 החליט לפרוש ולעלות לרגל לירושלים.
בתחילה התגורר בבית זקנים שבנתה אודוקיה אולם המקום היה הומה מדי עבורו והוא העדיף מקום בו יוכל להתבודד. ב-491 הגיע אל הלאורה הגדולה בנחל קדרון מיסודו של סבאס, שם, כמו כל טירון עבד בהתחלה בעבודות השחורות אולם במהרה קודם לתפקיד מנהל האכסניה. אחרי שמילא תפקיד זה במשך זמן מה, קיבל תא בו התבודד בימות החול במשך 3 שנים והיה חלק מהקהילה בסופי השבוע. 
בתום תקופת ההתבודדות מונה יוחנן לתפקיד מנהל המשק.
סבאס רצה להסמיך את יוחנן לכמורה ולשם כך הביא אותו לארכיאפיסקופוס אליאס. אליאס היה מוכן להסמיך אותו לכמורה באופן מיידי, אולם יוחנן התוודה כי לא רק שכבר קיבל הסמכה לכמורה אלא אף היה אפיסקופוס, וכי הגיע למדבר על מנת להתבודד. אליאס המופתע שיחרר אותו מההסמכה והודיע לכולם שיוחנן רשאי להמשיך להתבודד. במשך ארבע השנים שלאחר מכן, התבודד יוחנן בתאו ואף לא בא בסופי שבוע לכנסייה. במהלך שנים אלו ראה רק נזיר אחד שמונה להביא לו אוכל. אחרי אותן ארבע שנים, עבר סבאס לבית שאן וכחלק מהשינויים עבר יוחנן (בגיל 50) למדבר רובה, שם התבודד במשך שש שנים נוספות. 
על יוחנן סופרו סיפורים רבים, אחד מהם היה על נזיר שהגיע להתבודד עם יוחנן, לא החזיק מעמד בבדידות וכשהתקרב חג הפסחא רצה לחגוג את החג עם שאר הנזירים וכך גם לגוון במעט את התזונה המונוטונית שממנה התקיימו, תזונה שהורכבה מצמחים שגדלו במקום ודייסה לה הוסיף יוחנן מעט אפר ממחתת הקטורת. יוחנן העדיף להמשיך להתבודד והנזיר יצא לכיוון הלאורה אולם טעה בדרכו ולא הצליח למצוא את המקום. כשחזר כעבור שלושה ימים גילה כי אדם זר הביא בינתיים ליוחנן מזון טרי לרגל החג, המסר בסיפור הוא שיש לבטוח באל, כי ברצונו תהייה ארוחת חג גם במדבר. יש גם סיפור על אריה ששמר עליו במדבר מפני הסרקינים ויוחנן שלט בו כך שמנע מהאריה לתקוף שניים מתלמידיו וכן סיפורים על מעשי נסים רבים אותם חולל יוחנן.
בתום תקופת שש השנים, פנה סבאס שבנה ב-509 את הלאורה הגדולה אל יוחנן ושיכנע אותו להצטרף אל הלאורה. שם זיהה אותו עולה רגל בשם איתיריוס מהפרובינקיה אסיה, וגילה לסבאס ואבות המנזר האחרים כי יוחנן הוא אפיסקופוס לשעבר. בהיות יוחנן בן 79, בשנה ה-24 להסתגרותו של יוחנן, נפטר סבאס ויוחנן היה זה שהכין את גופתו לקבורה
יוחנן הוכרז כקדוש עוד טרם הפיצול בין הכנסיות. יומו כקדוש אצל הקתולים הוא ה-13 במאי ואצל האורתודוקסים והאוניאטים ב-30 במרץ.
Trentemøller

חייו

נולד בוורדינגבורג שבדנמרק. עבר לקופנהגן בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, שם ייסד להקת רוק. ב-1997 ייסד יחד עם ה-DJ Tom Von Rosen את להקת "Trigbag" הפופולרית שהופיעה בין היתר בפסטיבל היוקרתי רוסקילדה. הלהקה פורקה בשנת 2000. בשנת 2003 חזר טרנטמולר עם האלבום "Trentemller EP" ובשנת 2004 זכה בפרס "Danish DJ Awards" עבור אחד הטראקים שלו (“Le Champagne”). 
בשנת 2005 קיבל את פרס "מפיק השנה" ונבחר על ידי קוראי מגזין Groove כיוצר החדש הטוב ביותר של 2005. כמו כן נבחר "Polar Shift" שלו כאחד הטראקים הטובים ביותר של השנה, ו"Du What U Du" כאחד הרמיקסים הטובים ביותר של השנה.
נכון ל-2011, האלבום האחרון שלו "The Last resort" (המפלט האחרון) המשלב מוזיקה אלקטרונית עם רוק ושונה בהרבה מהסגנון המוזיקלי הקודם שלו, זכה בפרסים יוקרתיים בגרמניה ואנגליה בעיקר הודות לאיכות הסאונד, הייחודית והמקוריות. ה-"Essential Mix" שלו נבחר באוקטובר 2006 על ידי המאזינים של רדיו BBC1 ל-Essential MIX הטוב ביותר של השנה. 
Trentemøller הוא אמן שהצליח לקנות לעצמו במהרה שם ומוניטין בזירת הטכנו ברחבי העולם הודות לסאונד הייחודי ביצירותיו. מירב האמנים בסצנה האלקטרונית רואים בו חלק מהגל של האוס מינימלי, שמאופיין אצלו באפקטים קוליים מעובדים מאוד המשולבים עם החמימות והעומק של קלידים אנלוגיים. אולם הוא עצמו אינו מגדיר כך את סגנונו. אם המיקסים שלו מתאימים מאוד לריקודים, האלבומים שלו הרבה יותר אינטימיים ונוטים לצדדי הקצב של אלקטרו-ג'אז, וקרובים לפעמים לסגנונו של אמון טובין, אולם מכילים גם את הצד והאמביינט של הגל החדש.
רביב לימונד

קריירה

לימונד החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אליצור מכבי נתניה. ב-2001 הוביל את בית הספר "אורט יד ליבוביץ'" לזכייה באליפות ליגת העל לתיכונים. לימונד החל לשחק בקבוצת הבוגרים של עירוני רמת גן מליגת העל בשנת 2003, אך בעקבות מיקומה של רמת גן בתחתית הליגה עבר באמצע העונה להפועל ירושלים. בסיום העונה זכה לימונד בתואר "תגלית השנה" מטעם העיתון מעריב. הוא היה שותף לזכייתה של ירושלים בגביע יול"ב, לאחר ניצחון בגמר בשרלרואה על ריאל מדריד.
לימונד היה אחד מהשחקנים הבולטים בנבחרת העתודה של ישראל, וביחד עם יותם הלפרין הוביל אותה לסגנות אליפות אירופה לנבחרות עתודה שהתקיימה בברנו שבצ'כיה בקיץ 2004. כיום (2014) הוא חבר בסגל נבחרת ישראל.
ביולי 2006 חתם לימונד לעונה אחת בעירוני נהריה, אותה אימן אריאל בית הלחמי, לאחר שלא זכה למספיק דקות משחק בהפועל ירושלים. בעונה זו הצטיין לימונד, ובסיומה נבחר לחמישיית העונה של מנהלת הליגה. הוא זכה גם בתואר "שחקן העונה" במשאל של מעריב, למרות שקבוצתו סיימה במקום החמישי ולא העפילה לפיינל פור של הליגה.
ביוני 2007 חתם לימונד בקבוצה הצרפתית לה מאן. לימונד שיחק היטב במדי לה-מאן, אך כעבור עונה אחת חזר לנהריה. במהלך העונה, נקלעה נהריה לקשיים כלכליים. כדי להימנע מקריסה נאלצה הקבוצה לשחרר שחקנים, ובמרץ 2009 חתם לימונד במכבי תל אביב לשלוש עונות וחצי.
ביולי 2010 חתם לימונד בקבוצה הספרדית מנורקה באסקט ס.א.ד.
באוגוסט 2011 חתם בעירוני אשקלון.
באוגוסט 2012 חתם בהפועל ירושלים.
ב-30 ביולי 2013, חתם לימונד ל-3 שנים בהפועל תל אביב. ביוני 2014 נבחר לחמישיית העונה בליגת העל בכדורסל והוביל את הפועל לחצי גמר גביע המדינה ולמקום הרביעי, הטוב ביותר בו סיימה  מאז הקמתה מחדש.
ביוני 2019 הנהלת הפועל תל אביב הודיעה ללימונד כי הוא לא נמצא בתוכניות לעונת 2019/2020, וזאת למרות שבקיץ הקודם חתם על הארכת חוזה בשנה נוספת בתמורה לקיצוץ בשכרו. ביולי 2019 חתם בעירוני נס ציונה.
לאומיות אתנית

לאומיות אתנית היא סוג של לאומיות שבה האומה מוגדרת במונחים אתניים.
העיקרון המרכזי עליו מושתתת הלאומיות האתנית הוא הגדרת העם על בסיס מורשת משותפת, שבדרך כלל כוללת שפה משותפת, אמונה משותפת ומוצא אתני משותף. הלאומיות האתנית כוללת גם רעיונות של תרבות משותפת בין חברי הקבוצה, לבין אבותיהם.
ישנם סוגים של לאומיות אתנית המושתתים על רעיון האתניות (או הגזע) כמאפיין תורשתי בלתי משתנה (למשל לאומנות לבנה), אך לעיתים קרובות כרוכה הלאומיות האתנית בהטמעה כפויה של קבוצות מיעוט אתני בקבוצה הדומיננטית (לדוגמה, מדיניות איטליה הפאשיסטית בין שתי מלחמות העולם, כלפי המיעוט האוסטרו-הונגרי שסופח בצפונה). מדיניות הטמעת מיעוטים עשויה להיות מבוססת על אמונה במוצא משותף עם קבוצות מתבוללות (למשל מדיניות גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה כלפי העמים הגרמאניים).
במקרים מסוימים ההפרדה בין הלאומיות האתנית והלאומיות המדינתית ברורה (צרפת היא דוגמה קלאסית של זהות לאומית המושרשת בלאומיות האזרחית והלשונית), ובמקרים אחרים ההפרדה פחות ברורה, למשל בלאומיות הטורקית.

היסטוריה

הרודוטוס היה הראשון שהגדיר את מאפייני האתניות, בתיאור המפורסם שלו למה מגדיר את הזהות היוונית. הוא מזכיר קרבת דם (יוונית: ομόαιμον, homymaimon, "של אותו דם"), שפה (יוונית: ὁμόγλωσσον, homoglōsson, "מדברים באותה שפה"), ומנהגים (יוונית: ὁμότροπον, homeytropon, "של אותם הרגלים או חיים").

מאפיינים

העיקרון הפוליטי המרכזי בלאומיות האתנית הוא שניתן לזהות קבוצות אתניות באופן חד-משמעי, וכי כל קבוצה כזו זכאית להגדרה עצמית.
התוצאה של זכות זו להגדרה עצמית עשויה לגרום לדרישת המיעוטים הלאומיים לגופים מינהליים עצמאיים, לישות אוטונומית הנפרדת מהחברה רבתי, ואף למדינה ריבונית. ביחסים בין-לאומיים היא גם מובילה למדיניות ולתנועות לאירידנטה ולרצון ליצירת מדינה משותפת המבוססת על מוצא אתני.
בספרות המדעית, הלאומיות האזרחית מוגדרת כתפיסה הפוכה ללאומיות האתנית. החברות בלאום האתני מבוססת על מוצא ותורשה, ולא על חברות פוליטית. לפיכך, מדינות לאום עם מסורות חזקות של לאומיות אתנית נוטות להגדיר לאום או אזרחות על ידי דין דם, ומדינות עם מסורות חזקות של לאומיות אזרחית נוטות להגדיר לאום או אזרחות ידי דין הקרקע. הלאומיות האתנית נתפסת אפוא בלעדית, בעוד הלאומיות האזרחית נוטה להיות כוללת. לעומת זאת, הלאומיות האתנית נוטה להדגיש נרטיבים של מוצא משותף, במקום נאמנות לאידיאלים אזרחיים משותפים ולמסורות תרבותיות.
התאורטיקן אנתוני ד 'סמית משתמש במונח "לאומיות אתנית" לתיאור תפיסה מנוגדת לתפיסה המערבית של הלאומיות, המגדירה אומה על ידי השטח הגאוגרפי שלה. חוקרי הגולה מרחיבים את המושג הלא-גאוגרפי הזה של "אומה" בקרב קהילות הגולה, ולעיתים משתמשים בלאומיות האתנית כדי לתאר קולקטיב רעיוני של קבוצות אתניות מפוזרות.
לאומיות אתנית נוכחת גם במדיניות הגירה של מדינות רבות, בצורה של חוקי חזרה. מדינות רבות, בהן איטליה, אירלנד, אסטוניה, ארמניה, בולגריה, גרמניה, הונגריה, טורקיה, יוון, ישראל, מלזיה, סרביה, פינלנד, קרואטיה, רומניה ורוסיה, מעניקות אזרחות אוטומטית או בהליך מקוצר לחברי הגולה של הקבוצה האתנית הדומיננטית שלהם.
ירדנה

חווית הכפר הכורדי

ב-2013 נפתח בירדנה במבני בית הספר היסודי שהיה שם בשנות ה-50, מיזם תיירותי בשם "חווית הכפר הכורדי בירדנה". במקום יש הדרכה וחדר מורשת עם מוצגים על ההיסטוריה של יהדות כורדיסתן בכלל ושל ירדנה בפרט, עם הכרת המנהגים, המטעמים, הלבוש והריקודים של יהודי כורדיסטן.
בתי ויטנברג

בתי ויטנברג היא שכונה חרדית קטנה בשולי מאה שערים, סמוך לכיכר השבת, בין רחוב 'חיי אדם' לרחוב 'אבן יהושע' (סמוך לרחוב שטראוס). השכונה נוסדה בשנת 1885 בתרומת הנדיב משה ויטנברג ונקראת גם שערי משה. השכונה היא "שכונת הקדש", שכל ההכנסות מן השכירות בה מוקדשות למימון מוסדות צדקה וחסד. בשכונה נבנו בשלב הראשון 39 בתים המושכרים במחיר נמוך למעוטי יכולת מקרב בני העדה החרדית כמו כן הוקמו בית מדרש ובית כנסת בשם "תפילה למשה", המתפרנסים מן ההקדש, בהם ביקש ויטנברג לכלכל עשרה תלמידי חכמים שילמדו כל היום תורה ויקנו לשכונה מעמד של עיר. מאוחר יותר נוספה לבתים קומה שנייה ונבנו דירות נוספות. השכונה בנויה בתבנית ריבוע סביב חצר ובה בור מים והיא מוזנחת ביותר עקב סוגיות של בעלות על הקרקע שמנעו שיקום. 
משה ויטנברג היה נשיא חסידי חב"ד בירושלים, סוחר עשיר מוויטבסק, שבהיותו חשוך ילדים החליט להשקיע את הונו בהקדשים בירושלים. הוא רכש בתחילה בתים ברובע המוסלמי (בהם "בית ויטנברג" ברחוב הגיא, שלימים נרכש על ידי אריאל שרון).
בכניסה לשכונה נקבע שער אבן ועליו המילים:
"הבתים האלה נקראים שערי משה. נבנו שנת תרמ"ו. לזכר עולם. בנה מהונו הרב הגאון משה נ"י בהרב ראובן זלל"ה [זכרונו לברכה לחיי עולם הבא] מוויטעפסק".
דוד ילין, ברשימותיו בעיתון השקפה, תיאר את פועלו של ויטנברג במסגרת הספד לאחר מותו:
"ביום ג' דחול המועד גווע וייאסף בעירנו הגביר משה וויטנבורך ז"ל. המנוח עלה ירושלימה לפני שמונה עשרה שנה בערך, ובמשך שבתו פה הרבה לקנות נחלאות בתוך העיר ומחוצה לה, ואחרי הוסיפו להרוויח סכום הגון בממכר נחלות אחדות, נוסף על הונו העתק אשר הניח למשמרת בהבאנק "קרידיט ליונה" בפטרבורג, בנה שכונה שלמה מחוץ לעיר בשם בתי משה. ואת כל נחלותיו אשר רכש לו בעירנו הקדיש בימי חייו לקרוביו העניים, אשר אין להם זכות ירושה על פי חוקי ממשלת רוסיה הרוממה, ולבתי החסד שבעירנו. סכום הכנסת נחלותיו עולה לערך שבעת אלפים פרנק לשנה, ומזה ארבעים למאה לקרוביו, עשרים למאה לישיבת שערי משה אשר ייסד בביתו בעיר פנימה, חמישה למאה לבית החולים ביקור חולים אשר לעדת האשכנזים, וחמישה למאה לבית החולים משגב לדך, ט"ו למאה לבתי תלמודי התורה לעדת האשכנזים הפרושים, ויתר ההכנסות לעניי כולל חב"ד וקרלין. המנוח הלך ערירי אין בנים, ולו קרובים רבים ברוסיה, ולפי הנשמע יעלה הונו השמור בהבאנק לארבע מאות אלף רובל כסף. משך שנים רבות היה הסוכן בבית החולים "ביקור חולים", אף בנה חדרים אחדים בבית הזה על חשבונו. תנצב"ה."
— דוד ילין תחת שם העט 'מן המודיעים', עיתון 'השקפה', כ"ז בניסן תרנ"ט 1899
LXQt

היסטוריה

בתחילת שנת 2013 לא היה הונג ג'ן יי, מפתח סביבת שולחן העבודה LXDE, מרוצה מהפיתוח שהיה קיים אז עם GTK3, והחל להתנסות בפיתוח חלופי לסביבת שולחן העבודה עם Qt במקום, כשהחל עם גרסת Qt למנהל הקבצים של LXDE, הקרוי PCManFM. עם זאת, הוא הבהיר גם שגרסאות ה-GTK ו-Qt יתקיימו האחת לצד השנייה. בהמשך נוצר היסב גם לממשק המשתמש הגרפי-lxrandr.
ב-3 ביולי באותה שנה הסב ג'ן יי את סביבת שולחן העבודה במלואה ל-Qt, היסב אשר נקרא LXDE-Qt. אך ב-21 ביולי פוצל LXDE-Qt לשני מיזמים שונים: LXDE-Qt ו-Razor Qt, כשהעבודה על גרסת ה-GTK נמשכה, מתוך שאיפה לאחד בעתיד בין שתי גרסאות ה-Qt. בהמשך נזנחה גרסת ה-GTK לטובת גרסת Qt משופרת המורכבת שוב מאיחוד של שני המיזמים שפוצלו - שכעת כונתה LXQt. הגרסה הראשונה שפורסמה בשם זה הייתה 0.7.0.

זמינות בהפצות

ההפצה לובונטו החלה להשתמש בסביבת שולחן עבודה זו באופן רשמי החל מגרסה 18.10. הפצות נוספות הכוללות גרסה רשמית של סביבת שולחן העבודה הן פדורה), דביאן, מנג'רו (בגרסה הנתמכת על ידי קהילת המפתחים) ואופן סוזה.
ג'ואל פורמן

ביוגרפיה

נולד בניו יורק ב-2 בדצמבר 1953. בצעירותו הוא היה מחליק אמנותי עולמי. בין השאר, היה חבר בקבוצה האמריקאית להחלקה אמנותית וזכה במקום השני באליפות הלאומית לזוגות בארצות הברית בשנת 1973. הוא הגיע למקום השלישי באליפות העולם בהחלקה אמנותית לזוגות מקצועיים שנערכה בג'קה שבספרד. את לימודיו הרפואיים עשה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פנסילבניה.
פורמן יצר את משוואת הבריאות: חומרים מזינים/קלוריות=בריאות. משוואה זו טוענת שאת הבריאות העתידית של אדם ניתן לחזות על ידי בדיקת צפיפות הקלוריות של הדיאטה שלו.
פורמן חיבר חמישה ספרים, ומספר מאמרים רפואיים. המהדורה השנייה של ספרו "לאכול כדי לחיות" הגיעה ביוני 2011 לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס, ונותרה שם עד היום. פורמן הופיע בכמה תוכניות רדיו וטלוויזיה כדי להסביר את התאוריה שלו.
בשנת 2011, השיק פורמן את "3 שלבים לבריאות שלא תאמן!", תוכנית באורך 60 דקות ב-PBS העוסקת במשבר השמנת היתר והמחלות הכרוניות הפוקד את אמריקה.
פורמן נשוי ואב לארבעה ילדים.
מיאמי מארלינס

היסטוריה

המארלינס הצטרפו ב-1993 כקבוצת הרחבה לליגת ה-MLB, יחד עם הקולורדו רוקיס. כבר בעונה החמישית ב-1997 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה, כשהיא מנצחת בוורלד סיריס את הקליבלנד אינדיאנס 3-4. מיד לאחר הזכייה ערך בעלי הקבוצה "מכירת חיסול" של מרבית כוכבי הקבוצה, לאחר שטען כי למרות ההצלחה נגרמו לו הפסדים כספיים גבוהים, כתוצאה מכך סיימה הקבוצה את שתי העונות הבאות במאזן הגרוע בליגה. הקבוצה שינתה פעמיים את הבעלות עד 2002, הצליחה להעפיל בפעם השנייה לוורלד סיריס ב-2003 לאחר ניצחון 3-4 על השיקגו קאבס, וזכתה באליפות לאחר ניצחון בסדרת הגמר על הניו יורק יאנקיז. למרות הזכייה בשתי האליפויות מעולם לא הצליחה הקבוצה לזכות בראשות הבית, ובשתי הפעמים היחידות שבהן העפילה לפלייאוף עשתה זאת מעמדת הווילד-קארד (כרטיס כניסה לפלייאוף המוענק לקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר שאינה ראש בית). 
התנהלות הקבוצה לאורך השנים מאופיינת במסגרת תקציב נמוכה, ויתור על כוכבים, ובנוכחות דלה של אוהדים במשחקי הבית. הכנסות הקבוצה הן הנמוכות ביותר מבין כל קבוצות הליגה, והקבוצה דורגה אחרונה מבחינת הערכת שוויה הכלכלי בדירוג מגזין פורבס. 
בשנותיה הראשונות שיחקה הקבוצה באצטדיון סאן לייף, אצטדיון פוטבול שהותאם למשחק הבייסבול. לאחר שנים ארוכות של מאבקים פוליטיים ומשפטיים, אושרה ב-2008 הקמת אצטדיון בייסבול חדש עבור המארלינס במיאמי. ב-2011 שונה שם הקבוצה מפלורידה מארלינס למיאמי מארלינס, וב-2012 עברה לאצטדיון החדש במרכז העיר מיאמי.
מבצע עוז

מבצע עוז היה מבצע צבאי של חיל הים שנערך בליל ה-2 בינואר 1949 במלחמת העצמאות, מטרת המבצע הייתה לנסות שוב לנתק את אספקת הציוד הצבאי והתחמושת משטח מצרים לחזית הדרום על ידי פיצוץ מסילת הרכבת המחישה את הציוד, לאחר שניסיון קודם שנערך שבוע קודם לכן במסגרת מבצע התחלה לא השיג את מטרתו לאחר שחומר נפץ שהטמינו לוחמי חיל הים מתחת המסילה לא גרם לנזק משמעותי.

ביצוע הפעולה

בשעת ערב הפליגו לכיוון החוף של מצרים אותן ספינות משמר שנטלו חלק בניסיון הקודם של המבצע, סמוך לשעה 21:00 הן הגיעו אל מול נקודת הפעולה. יחידת סיור נשלחה באמצעות סירת משוטים לבדוק את השטח ולוודא כי הוא פנוי, לאחר שהתקבל אישור מיחידת הסיור ירדו צוותי החבלה בסירות גומי ועשו את דרכם אל החוף. הם הגיעו אל החוף והחלו לנוע לעבר היעד ולפתע ללא סיבה פתח אחד מאנשי היחידה באש. הירי חשף את הכוח בפני המצרים והם החלו להמטיר עליהם אש, נוצר בלבול רב ואנשי היחידה ניסו להשתלט על המצב ולהשיב אש, אך מפקד הכוח החליט לסגת מאחר שסבר שאין סיכוי שהמצרים לא יגלו את המטען שהם עמדו להניח. הכוח שב על עקבותיו ובסירות הגומי הגיעו במהירות לספינות שחיכו להם במרחק מה בים ומשם הפליגו חזרה ארצה.

תוצאות הפעולה

הפעולה נכשלה ומסילת הרכבת המצרית המשיכה להעביר ציוד ותחמושת לכוחות הצבא בחזית, אך לכישלון לא היו השלכות מעשיות כיון שמבצע זה היה רק פעולה בהיקף קטן במסגרת מבצע חורב שמטרתו הכללית הייתה להכניע את צבא מצרים ולגרשו מן הנגב ומטרה זו הושגה במלואה במבצע.
פיג'ו 908 HDi FAP

מאפיינים‎

הדגם יועד למרוצי מכוניות.
גוף ה"פיג'ו 908 HDi FAP" בנוי מיציקת סיבי פחמן, בתוך גוף הרכב. 
בדגם ה"פיג'ו HDi FAP 908" מושב נהג בלבד. צמיגי דגם ה- פיג'ו 908 HDi FAP, תוצרת "Michelin".
בשנת 2006 מנוע ה"פיג'ו 908 HDi FAP" הורכב במכונית קונספט של פיג'ו פיג'ו 908 RC.
אוטו טפליץ

ביוגרפיה

אוטו טפליץ נולד בברסלאו שבגרמניה (כיום ורוצלב שבפולין). אביו וסבו היו מורים למתמטיקה. למד מתמטיקה באוניברסיטת ברסלאו, ובשנת 1905 קיבל תואר דוקטור על עבודה בגאומטריה אלגברית. בשנת 1906 הצטרף כפריווטדוצנט לאוניברסיטת גטינגן, שהייתה מרכז מתמטי מוביל בעולם, ופעל בה במשך שבע שנים. בפקולטה למתמטיקה פעלו באותה עת פליקס קליין, דויד הילברט והרמן מינקובסקי. טפליץ הצטרף לקבוצה של צעירים שעבדו יחד עם הילברט: מקס בורן, ריכרד קוראנט וארנסט הלינגר, אתם המשיך לשתף פעולה גם שנים רבות לאחר מכן. הוא הרחיב את התורה של פונקציונלים ליניאריים ושל תבניות ריבועיות במרחבים n-ממדיים, כך שתתאים למרחבים מממד אינסופי. כתב חמישה מאמרים שעסקו בתורה ספקטרלית של אופרטורים, נושא שאותו פיתח הילברט. בתקופה זו גילה את הרעיון הקרוי כיום אופרטור טפליץ. בשנת 1913 הצטרף לאוניברסיטת קיל ובשנת 1920 מונה לפרופסור בה. 
בשנת 1911 העלה את בעיית הריבוע החסום: האם בכל עקום ז'ורדן ניתן למצוא ריבוע חסום (כלומר ריבוע שכל ארבעת קודקודיו נמצאים על העקום)? לשאלה זו ניתנה הוכחה ביחס לעקום קמור ועקום חלק, אך המקרה הכללי עודנו בגדר בעיה פתוחה. 
יחד עם הנס רדמאכר כתב ספר נודע במתמטיקה פופולרית בשם Von Zahlen und Figuren ("על ספרות ומספרים"), שיצא לאור בשנת 1930 ומאוחר יותר תורגם לאנגלית. בשנת 2016 הופיע הספר בעברית תחת השם ״על מספרים ועל צורות״. 
טפליץ גילה עניין רב בהיסטוריה של המתמטיקה. בשנת 1929 ייסד, יחד עם אוטו נויגבאואר ויוליוס שטנצל את Quellen und Studien zur Geschichte der Mathematik. החל מתחילת שנות ה-20 המליץ על "שיטה גנטית" להוראת המתמטיקה, ויישם אותה בספרו Entwicklung der Infinitesimalrechnung ("חשבון אינפיניטסימלי: גישה גנטית"). הספר מציג את החשבון האינפיניטסימלי במסגרת היסטורית, המראה את התפתחותו מהבעיות הקלאסיות של המתמטיקה ביוון העתיקה. הוא לא הספיק לסיים בחייו את כתיבת הספר, ולאחר מותו הספר נערך על ידי גוטפריד קתה ויצא לאור בשנת 1946. 
בשנת 1928 מונה לפרופסור באוניברסיטת בון. בשנת 1933 נחקק חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי, שהביא לפיטוריהם של פרופסורים יהודים. טפליץ לא פוטר מיד, עקב חריג בחוק שאפשר להימנע מפיטורי מי שהחל לעבוד לפני 1914, אך פוטר בשנת 1935. 
ב-1933 שכנע אותו הרב הראשי של בון הרב הד"ר הליברלי אלפרד לוי, לפתוח בית-ספר לילדים יהודיים בעיר בון שבו ילמדו גם מדעים ומתמטיקה. בשיאו למדו בבית הספר 84 תלמידים, שרובם נספו בשואה. 
בשנת 1939 עלה לארץ ישראל, וכיהן כיועץ אקדמי להנהלת האוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור שנה, ב-15 בפברואר 1940, נפטר משחפת בירושלים. 
לאוטו טפליץ ואשתו נולדו בן, החלילן אורי טפליץ, ובת, חוה וול.
שוקולד מריר

שוקולד מריר הוא שמו הנפוץ של סוג שוקולד הנמכר ללא תוספת חלב או עם כמות מועטה של חלב. לרוב יכיל השוקולד המריר אחוז גבוה יחסית של מוצקי קקאו לעומת שוקולד חלב או שוקולדים אחרים. לרוב, אחוז מוצקי הקקאו יהיה למעלה מ-35%, אם כי ניתן למצוא חפיסות שוקולד אף עם 70 אחוזי מוצקי קקאו, ואף יותר.
הכינוי "מריר" הוא על שם המרירות המסוימת שניתנת לו על ידי האלקלואידים הרבים הנמצאים בקקאו.
שוקולד מריר ניתך בטמפרטורת הגוף - 37 מעלות צלזיוס, ולפיכך מומלץ לשומרו במקום קריר.
מחקרים שונים מעלים כי היות שבשוקולד המריר יש כמות גבוהה של פלבנואידים שונים, אכילת שוקולד מריר בכמות קטנה בכל יום עוזרת לשמירה על לחץ דם בריא.
מחקר בין השנים 1996 - 2000 בקרב 2291 נשים בהריון, הראה כי אכילת שוקולד מריר הורידה בהיקף נרחב את היקף מקרי רעלת היריון בקרב הנשים. הסיבה לכך, נטען, היא כמות התאוברומין בשוקולד.
מחקרים מאוחרים יותר הראו שאין תועלת בריאותית משמעותית מאכילת שוקולד מריר, ומנגד יש בו כמות גדולה של סוכר, שאינו טוב לבריאות.
רן לוי (קצין)

ביוגרפיה

לוי הוא בנם של רותי ושמעיה לוי ואחיו הבכור של זיו לוי, אף הוא שירת כקצין בדרגת תת-אלוף בחיל האוויר. למד הנדסת אלקטרוניקה באוניברסיטת תל אביב במסגרת העתודה האקדמית ב-1985 התגייס לחיל האוויר ומונה לקצין אחזקת מכ"ם ביחידת הבקרה הדרומית של החיל. לאחר מכן שירת בענף גילוי וזיהוי במחלקת מערכות ובענף בקרת ירי. ב-1998 מונה לראש ענף קשר אווירי וניווט. ב-2002 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד יחידת מערכות מבצעיות הנדסיות (ממד"ס). ב-2006 מונה לראש מחלקת חימוש ואוויוניקה. בנובמבר 2009 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק הציוד, תפקיד בו כיהן עד ספטמבר 2013. 
לאחר שחרורו ייסד עם אחיו את חברת SkyRails העוסקת במערכות לניהול אוטומטי של מרחב אווירי בו פועלים כלי טיס בלתי מאוישים.
לוי בעל תואר שני בניהול מאוניברסיטת תל אביב (2001) ותואר שני במדע המדינה וממשל מאוניברסיטת חיפה (2009).
מנזר גלאתי

הפרסקאות במנזר

רוב הפרסקאות במנזר הם מהמאה השש עשרה, מלבד אלה שבכניסה לכנסייה הראשית, המתוארכים לתחילת המאה השתים עשרה. גם אפסיס הכנסייה הגדולה עשוי כולו פסיפס מאותה מאה המורכב ממעל לשני מיליון אבנים. בכנסייה נמצא גם איקונין חאחוּלי המפורסם ביותר בגאורגיה. האיקונין היה הגדול מסוגו בעולם, אולם הרוסים גנבו אותו, שברו אותו ומכרו את חלקיו. חלקים מהאיקונין נמצאים כיום במוזיאון הממלכתי בטביליסי, במוזיאון מטרופוליטן בניו יורק, והיתר בידיים פרטיות.
יוסף לטיף

שנים ראשונות

נולד בעיר צ'טנוגה בטנסי כויליאם עמנואל הדלסטון. ילדותו ונעוריו עברו עליו בעיר דטרויט אליה עקרה משפחתו כשהיה בן 5. בנעוריו שמע בעירו מוזיקאים מובילים כויברפוניסט מילט ג'קסון, נגן הקונטרבס פול צ'יימברס והגיטריסט קני בורל וחבר אליהם כנגן סקסופון. כאשר מלאו לו 18 כבר היה נגן בעל ניסיון מסוים והחל לנגן בתזמורות ביג בנד תחת השם ויליאם אוונס. 
ב-1949 הזמין אותו דיזי גילספי לנגן בתזמורתו. לטיף ניגן בתזמורת זו פחות משנה וחזר לדטרויט על מנת ללמוד הלחנה ב-Wayne State University. באותה תקופה התקרב לאסלאם, לקהילת האחמדים המתונה, התאסלם ושינה את שמו.

המשך הקריירה המוזיקלית

לטיף חזר לנגן באופן מקצועי ב-1957 בפרץ יצירתיות שהניב ארבעה תקליטים: The Sounds of Yusef, Other Sounds, Jazz Mood ו-Prayer to the East. בהמשך הקליט את התקליטים Into Something ו-Eastern Sounds יחד עם נגנים ממסורת הג'אז ונגני כלי הקשה מסורתיים. הקלטות אלה הציגו לעולם הג'אז צליל שונה המושפע ממוזיקה הודית ומוזיקה ערבית תוך שילוב כלי נגינה מזרחיים עם כלים מסורתיים של ג'אז וכלים קלאסיים כאבוב ובסון. לטיף יצר מרקם צלילי שונה מהמוכר אך נגיש לאוזן המערבית, למעלה מעשור לפני אמנים ש"גילו" את מוזיקת העולם כג'ורג' האריסון. הלחנים התבססו על סטנדרטים מוכרים, בלוז ועיבודים לשירים פופולריים (כגון השיר הרוסי אוצ'יצ'ורנייה ("עיניים שחורות")). לצליל שהציג הייתה השפעה מכרעת על ג'ון קולטריין. לטיף היה חבר חשוב בחבורה שגיבש קולטריין בחברת התקליטים !Impulse, בה הקליט לטיף במהלך שנות השישים את גוף ההקלטות החשוב והמשפיע ביותר שלו. 
ב-1960 ניגן עם צ'ארלס מינגוס ובשנים 1962–1964 היה חבר ברביעיית קנונבול אדרלי. בסוף שנות השישים שילב השפעות ניכרות של גוספל כפי שניתן לשמוע בתקליטיו Detroit ו-Hush'n'Thunder. בשנות השמונים פנה לכיוון העידן החדש ואלבומו מ-1987, Yusef Lateef's Little Symphony, זיכה אותו בפרס גראמי עבור "אלבום העידן החדש הטוב ביותר" לאומה שנה. בשנת 1992 ייסד את חברת התקליטים YAL Records . ב-1993 הלחין את  The African American Epic Suite, יצירה בת ארבעה פרקים לתזמורת סימפונית ורביעיית ג'אז, המשלבת מוטיבים מתקופת העבדות בארצות הברית ומהמאבקים לשוויון זכויות.

קריירה אקדמית

בשנת 1969 קיבל תואר בוגר מבית הספר מנהטן למוזיקה וב-1970 קיבל תואר מוסמך בהוראת מוזיקה והחל ללמד בבית הספר. בשנת 1972 קיבל משרת פרופסור בקולג' במנהטן. ב-1975 קיבל תואר דוקטור בלימודי מוזיקה מערבית ואיסלמית מאוניברסיטת מסצ'וסטס (UMass). בין השנים 1980–1986 שימש כחוקר במכון ללימודי תרבות בניגריה.
לטיף פיתח תחום לו הוא קורא "מוזיקה אוטופיזיופסיכית" (Autophysiopsychic Music), לפיה כל מוזיקאי חייב לשאוף שהמוזיקה שלו תנבע מתוך המקום הפיזי, הרוחני והנפשי שלו (לטיף אף הקליט ב-1977 תקליט בשם Autophysiopsychic  יחד עם נגן הפלוגלהורן ארט פארמר). על המוזיקאי ללמוד לשלב בין החוויה לבין הניסיון והידע. לטיף שולל למעשה שיוכים ז'אנריים, כיוון שהם מגבילים את היצירתיות. הוא כתב ספרים ומאמרים, והחיבור החשוב והממצה שלו בתחום הוא Yusef Lateef's How To Improvise Soul Music.