google/wiki40b huggingface dataset:
ולדימיר נידרגראוס

קריירה

נידרגראוס התחיל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים של עיר הולדתו קוקשטאו. בשנת 1991 חתם בקאיראט אלמטי אותה עזב ב-2 באוגוסט 1992 כאשר חתם ברוטור וולגוגרד בה שיחק 5 שנים במהלכן סיים עם המועדון פעמיים במקום השני והגיע עימה לגמר הגביע הרוסי בו הפסידה לדינמו מוסקבה. בקיץ 1997 חתם במכבי חיפה עימה זכה בגביע המדינה בסיום העונה, אך מיעט לשחק ולכן עזב את המועדון בתום העונה וחתם במכבי הרצליה. במהלך חורף 1999 חזר לרוטור וולגוגרד. בשנת 2000 חתם באסטנה-1964 במדיה היה מלך השערים של הקבוצה בעונה זו עם 15 שערים ב-28 הופעות וזכה עימה באליפות. הוא סיים את הקריירה שלו בפרוסן מינסטר וווינה הגרמניות. 
נדרגראוס שיחק בשנת 1992 עבור נבחרת קזחסטן במדיה רשם 2 הופעות וכבש שער אחד, אך בשנת 1994 העדיף את נבחרת רוסיה במדיה רשם הופעה אחת. עם הצלחתו באסטנה-1964 הוא חזר לנבחרת קזחסטן במדיה רשם עוד הופעה אחת.
לאחר הפרישה שימש כמנהל ברוטור וולגוגרד ושחטאר קאראגנדי. ב-18 ביוני 2012 מונה על ידי פדרציית הכדורגל של קזחסטן ליו"ר המחלקה הממונה על הנבחרות הלאומיות של קזחסטן.
ז'וזפין נדאגנו

ביוגרפיה

נדאגו נולדה וגדלה בקמרון. את השכלתה הגבוהה רכשה בפריז, בלימודי קולנוע בסורבון. היא עבדה בתור במאית עבור רשות הטלוויזיה והרדיו הקמרונית במשך 15 שנים. היא שיחקה במספר סרטי טלוויזיה, כולל "Japhet and Ginette" ו "L’étoile de Noudi" (הכוכב של נודי), בעקבותיו התפרסמה בשם דמותה בסרט, טה זיבי. 
ב-2007 היא כתבה, ביימה, הפיקה וכיכבה בסרט הקולנוע, '"Paris à tout prix" (פריז בכל מחיר) בו גילמה פליטה צעירה שנכפית לזנות, ונאבקת על הישרדותה באירופה. הסרט עוסק במספר נושאים מרכזיים לקמרונים ואפריקאים אחרים, ביניהם הלחץ להימלט מנסיבותיהם בכל מחיר, פליטות והגירה, זנות, סחר בנשים, מיניות, ואיידס.
בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים של פריז, והקרנתו הוזמנה לעוד מגוון פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, ביניהם פסטיבל הסרטים האפריקאים של ניו יורק ופסטיבל סרטי אפריקה של מונטריאול, בו זכה הסרט בפרס הסרט הדיגיטלי הטוב ביותר. הסרט גם זכה בפרס השופטים בפסטיבל FESPACO, הפסטיבל הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו.
היטל סחר

ייבוא בהיצף - היסודות המרכזיים

1. ייבוא בהיצף- מצב בו מחיר הייצוא נמוך מהמחיר המקובל. המחיר המקובל הוא בדרך כלל המחיר שבו היצרן הזר מוכר את המוצר שלו בשוק המקומי שלו (מחיר נטו בשער המפעל).
2. נזק ממשי לענף היצרני המקומי- מצב בו היצרן המקומי אינו מסוגל לעמוד בתחרות ונאלץ להוריד מחירים מתחת למחיר המינימלי או שסופג ירידה במכירות, וכתוצאה מכך נגרם לו נזק ממשי.
3. קיים קשר סיבתי בין הייבוא בהיף לבין הנזק הממשי לענף היצרני המקומי.
במידה ויוכחו שלושת הרכיבים הללו, ניתן לקבל היטל עד לשיעור ההיצף.

ייבוא נתמך- היסודות המרכזיים

1. ייבוא נתמך – יבוא טובין כאשר היצרן או היצואן במדינת הייצור נהנה מתמיכה ממשלתית במישרין או בעקיפין. 
אם היצרן הזר מקבל סובסידיה ממשלתית רק עבור המוצרים המיועדים לייצוא, אז קיים כאן גם ייבוא נתמך וגם ייבוא בהיצף. 
אם היצרן הזר מקבל סובסידיה עבור כלל המוצרים המיוצרים, אזי מדובר על ייבוא נתמך בלבד.
2. נזק ממשי לענף היצרני המקומי. 
3. קש"ס בין ייבוא נתמך לנזק ממשי לענף היצרני המקומי.
במידה ויוכחו שלושת הרכיבים הללו, ניתן יהיה לקבל היטל משווה (היטל בשיעור התמיכה הממשלתית).

היטל היצף - מתי מוצדק?

מדוע שיצואן ימכור בהיצף?
א. תמחור חדירה לשוק חדש – כדי לחדור לשוק חדש, יצרן מוותר על הרווח ומוריד מחירים באופן זמני בהתחלה ולאחר שתופס נתח שוק מסוים, מעלה אותם חזרה למחירים רגילים (לא מונופוליסטיים).
ב. עלויות קבועות מכוסות בשוק הביתי ועכשיו צריך לכסות רק עלויות משתנות (עלויות שעולות ככל שמייצרים יותר מוצרים). ניתן למכור כמות מסוימת של יחידות שאז מחירם יחושב רק לפי עלויות משתנות מפני שממילא משתמשים במכונות ובמפעל שהעלויות עליהם כבר מכוסות על ידי הצרכנים המקומיים של אותה מדינה זרה.
ג. להיפטר מעודפים – מכירה והחזקה של העודפים בשוק המקומי יורידו את המחירים על כל המוצרים עקב הצפה, ולכן עדיף למכור את העודפים במדינה אחרת אפילו ללא רווח.
ד. תמחור טורפני – כדי להשתלט על השוק ולחסל את כל המתחרים, יצרן מוכר בהתחלה במחירי הפסד ולאחר שמשתלט על השוק מעלה את המחירים לרמה של מחירים מונופוליסטיים.
ה. יצרן נהנה ממעמד מונופוליסטי רק בשוק הביתי שלו ולכן הוא נאלץ למכור במחיר רגיל (הנמוך יותר מהמחיר המונופוליסטי) במדינה אחרת.
ו. תמחור לפי תנאים כלכליים ויכולת תשלום במדינת הייצוא. 
מתי יהיה מוצדק להטיל היטל היצף?
המקרה היחיד בו היטלי היצף מוצדקים הוא תמחור טורפני, כי זה בא למנוע מאבק על נתח שוק באמצעים לא תחרותיים. כאשר בענף מסוים יש חסמי כניסה גבוהים או חסמים טבעיים, אם היצרן המקומי חוסל, יהיה לו מאוד קשה לחזור לשוק לאחר שהמייבא יעלה את המחירים לרמה של מונופוליסט. 
בכל יתר המקרים היטלי היצף אינם מוצדקים. היטלי היצף פותרים בעיה בטווח הקצר וגורמים לבעיות גדולות יותר.

הסכם ההיצף של ארגון הסחר הבינ"ל

חוק היטלי הסחר חופף בצורה כמעט מושלמת להסכם ההיצף של ארגון הסחר הבינלאומי (WTO-world trade organization). כמו כן הוא תואם גם את הסכם הגאט"ט (The General Agreement on Tariffs and Trade).
אליס בקאי

קריירת מועדונים

בקאי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פרטיזן טירנה ובגיל 15 בלבד עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת 2003 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד מכבי נתניה במסגרת גביע האינטרטוטו. למרות זאת, את העונה הוא התחיל בקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה בליגה השנייה ובינואר של אותה עונה חזר לקבוצה הראשונה. ב-24 במרץ 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה ברבע גמר הגביע האלבני נגד אלבסני. בינואר 2009 חתם בדינמו טירנה עימה זכה באליפות המדינה בעונת 2009/2010.
בינואר 2011 חתם בדינמו בוקרשט הרומנית ל-5 שנים תמורת 200 אלף אירו. ב-26 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבוקרשט. וב-12 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה נגד אוניראה אורזיצ'ני. במהלך משחק הסופר קאפ הרומני נגד סטיאווה בוקרשט, הצליח בקאי להתחמק מחזיז שהושלח לכיוונו מאוהד סטיאווה. בפברואר 2012 הצטרף לצ'רנומורץ אודסה האוקראינית.
בפברואר 2014 ביקש לעזוב את המועדון בגלל המתיכות שהחלה במדינה ונענה בחיוב. לאחר שהיה קרוב לחתום בסקנדרבו קורצ'ה, אך בסופו של דבר ביוני של אותה עונה חתם בקיי אף טירנה. במאי 2015 סיכם בהפועל רעננה מליגת העל הישראלית, אך כבר באוגוסט השתחרר מהקבוצה לפי בקשתו וחזר לקיי אף טירנה.
ב-9 ביוני 2016 חתם בספליט מליגת העל הקרואטית. בנובמבר 2016 שוחרר מהקבוצה.
ב-29 בינואר 2017 חזר לאלבניה בולנזיה שקודרה בה שיחק עד סיום העונה.
ב-9 באוגוסט 2017 חתם בקוקסי.
ב-4 במרץ 2018 חתם בשחטיור סליהורסק מליגת העל הבלארוסית ששילמה עליו 120 אלף אירו.

קריירה בינלאומית

בקאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה ב-21 בנובמבר 2007 נגד רומניה במסגרת מוקדמות יורו 2008. ב-22 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד קטר.
פנדורה (ארכיון)

פנדורה הוא אתר אינטרנט לאחסון ולשימור פרסומים מקוונים של אוסטרליה. הוא הוקם ב-1996 על ידי הספרייה הלאומית של אוסטרליה ומתפתח בשיתוף עם ספריות מדינה ומוסדות תרבות ביניהם המכון האוסטרלי ללימודים אבוריג'יניים, אנדרטת המלחמה של אוסטרליה והארכיון הלאומי לסרטים ושמע.
בנוסף לדמות המיתולוגית פנדורה, השם הוא ראשי תיבות בדיעבד למטרת הארכיון: "שימור וגישה למאגרי מסמכים ברשת של אוסטרליה" (Preserving and Accessing Networked Documentary Resources of Australia).
בחירת האתרים שיופיעו בארכיון נקבעת באופן עצמאי על ידי כל אחד מהגופים המשתתפים לפי אמות מידה שאותו גוף קובע ואשר תואמות את מטרות המיזם. על הארכיון לקבל היתר מכל אתר המופיע בו על מנת לאזכר אותו.
הילווי רומבין

ביוגרפיה

רומבין נולדה באופסלה, בצעירותה הייתה אטלטית מצטיינת בהתעמלות ובסקי והתחרתה בתחרויות של קרב עשר.
היא השתתפה בתחרות מיס שוודיה 1955 ונבחרה למקום הראשון, בעקבות כך נהייתה לנציגה השוודית במיס תבל 1955 בארצות הברית, גם בתחרות זו לקחה את המקום הראשון והוכתרה כמיס תבל השוודית הראשונה.
לאחר הזכייה קיבלה חוזה עם חברת ההפקות סרטי יוניברסל ועזבה את מולדתה לטובת הוליווד, היא למדה משחק ביחד עם קלינט איסטווד וברברה עדן.
בשנת 1956 הופיעה בסרט "סיפורו של בני גודמן", סרט ביוגרפי אודות הנגן בני גודמן.
ב-1957 שיחקה דיילת אוויר בסרט "איסטנבול" לצד ארול פלין.
במהלך נסיעותיה כמיס תבל היא פגשה את בעלה לעתיד, יורש עשיר למשפחת מלונאים ויועץ פוליטי של הסנאטור ג'וזף מקארתי, לזוג נולדו שישה ילדים, היא עזבה את קריירת המשחק על מנת להתמקד במשפחתה ובגידול ילדיה.
ב-19 ביוני 1996, בהיותה בת 62, נהרגה יחד עם בעלה ואחד מילדיהם בהתרסקות מטוס כתוצאה מכשל במנוע, זמן קצר לאחר ההמראה. היא הייתה זוכת מיס תבל הראשונה שנפטרה.
מקצוע פארא-רפואי

מקצוע פָּארַא-רפואי (בעברית, בהתאם לקביעת האקדמיה ללשון העברית: "מקצוע נִלְוֵה רְפוּאָה") הוא מקצוע הקשור בטיפול רפואי אישי באדם, יש לו בסיס תאורטי מדעי, אך העוסק בו אינו רופא.
יונה ונער

סיפור העלילה

הספר מתאר במקביל שני סיפורים נפרדים לכאורה שמתאחדים בהמשך לעלילה אחת. בשלב מסוים מגלה הקורא את החוט המקשר ביניהם. 
הסיפור האחד הוא על יאיר מנדלסון, מדריך תיירים, המספר בגוף ראשון על חייו בילדותו ועל הקשר המיוחד שלו עם אמו, לצד חייו בהווה. האב הוא רופא ירושלמי מפורסם. אמו של יאיר מכנה את האב באופן קבוע בשם "אביכם", כלומר אביהם של שני בניה, ומעולם לא דיברה עליו כ"אבא" או "אביך" בלשון יחיד, כך ששני הבנים היו משחר ימיהם משוכנעים שזהו שמו הפרטי. בימי ילדותו של יאיר בירושלים יוצרת המשפחה קשרי ידידות עם משפחה אחרת, ולימים תהפוך הילדה באותה משפחה, חברת ילדותו של יאיר, לקרובה לו אף יותר, לאחר שנים של בדידות בנישואיו הכושלים. אמו, שבאמצע החיים עזבה את אביו ועברה להתגורר בגפה, מורה לו על ערש דווי ללכת למצוא לעצמו בית ואושר עם אהובת נעוריו. סיפורו של יאיר הוא סיפורו של גבר שגדל בירושלים של שנות החמישים והשישים, על אוהבים, על נישואיו שלא הצליחו, על עצמו, על אמו ועל ילדותו.
הסיפור השני ברומן "יונה ונער" הוא על נערה ונער ("הילדה" ו"התינוק") ועל סיפור אהבתם, בימי מלחמת השחרור. כל אחד מהם עוסק בנפרד בגידול יוני דואר של ארגון "ההגנה". הנערה מגדלת את היונים בשובך בגן החיות של תל אביב, ואילו הנער מטפל בשובך בעמק הירדן. "התינוק", ילד נמוך וכהה שיער, שכינויו זה דבק בו גם לאחר שגדל, מתבלט באהבתו ליונים ונבחר כעוזר למגדלת יוני הדואר מטעם ארגון "ההגנה" השוהה בקיבוץ. לפרקים הוא נוסע לתל אביב, שם פגש באחת הפעמים את הילדה ומאז הם שומרים על קשר ביניהם באמצעות היונים שלהם. בהמשך מתגייס "התינוק" לפלמ"ח, מוצב בחטיבת הראל ומשרת תחת קצין המבצעים של הגדוד הרביעי כיונאי. הפגישה האחרונה ביניהם הייתה כשהיו בני 18, לפני תחילת מלחמת השחרור. בדרכו חזרה לקיבוץ קריית ענבים מותקפת השיירה ו"התינוק" לוקח חלק לראשונה בלחימה, ואף זוכה לשבחים ממפקדו, קצין המבצעים. 
סיפור אהבתם מסתיים בנפילתו של הבחור בקרב על מנזר סן סימון בירושלים. לפני מותו הוא מספיק לשלוח לאהובתו, באמצעות יונת דואר, אות חיים אחרון, הוא הקשר בין סיפורם של "הילדה" ו"התינוק" לסיפורו של יאיר מנדלסון. 
כספרים אחרים של מאיר שלו, הספר כתוב בשפה עשירה, שמתובל בה הומור דק וחשיבה פרועה.
הספר נמכר בלמעלה מ-100,000 עותקים.

עיבוד לתיאטרון

הספר עובד למחזה בידי רועי חן והועלה כהצגה בתיאטרון גשר ב-22 באוקטובר 2011, בבימויו של יבגני אריה. בתפקידים הראשיים משחקים גלעד קלטר (יאיר), הנרי דוד (התינוק), אפרת בן צור (הילדה/ רעיה), אלון פרידמן (הנער / אביכם), יובל ינאי, (ד"ר לאופר).
תמונות מההצגה "יונה ונער", תיאטרון גשר
מותק, הילדות התחלפו

עלילה

אמנדה למון (מרי קייט אולסן) היא יתומה החיה בבית יתומים בניו יורק. היא מיועדת לאימוץ על ידי משפחת באטקיס, אך היא רוצה להיות מאומצת על ידי העובדת הסוציאלית שלה, דייאן בארווס (קירסטי אלי), שרוצה בכך גם היא, אך אינה יכולה בגלל משכורתה הנמוכה. אמנדה ודייאן הולכות לבקר את משפחת באטקיס, משפחה שאימצה כבר מספר רב של ילדים. בתום הביקור אמנדה ודייאן הולכות למחנה קיץ לילדים יתומים שמאורגן על ידי העשיר האלמן רוג'ר קאלוויי (סטיב גוטנברג) סמוך לבית הקיץ שלו.
אליסה קאלוויי (אשלי אולסן) היא בתו של רוג'ר והיא חוזרת אל בית הקיץ של אביה מתחרות ניגון בפסנתר. כשהיא חוזרת הביתה היא מגלה שאביה עומד להתחתן עם אשת החברה הגבוהה קלריס קנסינגטון (ג'יין סיבט), אישה שמתעבת ילדים בסתר. אליסה מתעצבנת ומחליטה "לברוח" אל מחנה הקיץ הסמוך לביתה.
באותו זמן אמנדה וחבריה עוברים סמוך לבית הקיץ וחבריה של אמנדה מתערבים איתה על 5 דולרים האם תעז לצלצל בדלת הבית, בו האמינו כי שוכנות רוחות. אמנדה מצלצלת והמשרת פותח לה את הדלת. מכיוון שאליסה ואמנדה דומות זו לזו במראה הפיזי, המשרת חושב שהיא אליסה ומכניס אותה לבית. אליסה מגיעה באותו זמן למחנה הקיץ, בו כולם בטוחים שהיא אמנדה. בסופו של דבר אליסה ואמנדה בורחות מהמקומות בהם הן נמצאות, כדי לחזור אל מקומן המקורי, והן נפגשות באמצע הדרך. הילדות מגלות להפתעתן את הדמיון ביניהן, ומחליטות להחליף אחת את השנייה עד לצהרי יום המחרת.
כעבור יום הן נפגשות ומחליטות שהדבר הטוב ביותר שיוכלו לעשות כדי למנוע את חתונתם של אביה של אליסה (רוג'ר) עם קלריס, הוא להפגיש את דייאן ורוג'ר, על מנת שיתאהבו זה בזו. לכן הם ממשיכות בהחלפה ולמחרת רוג'ר יוצא עם אמנדה, ודייאן יוצאת עם אליסה לרכיבה על סוסים. באמצע הדרך הילדות בורחות ונפגשות, ודייאן ממשיכה לרכב לבדה ומאבדת שליטה על הסוס שלה. רוג'ר דוהר לקראת דייאן ומסייע לה, ואז מזמין אותה לביתו (קלריס לא הייתה באותו הזמן בבית) והם מתקרבים.
למחרת רוג'ר מגיע למחנה הקיץ כדי לבקר את דייאן, ואחרי "מלחמת אוכל" בחדר האוכל הם מתנשקים. קלריס, שבדיוק חזרה לבית הקיץ, רואה את רוג'ר ודייאן מתנשקים, וכשרוג'ר חוזר לבית היא מבקשת ממנו להקדים את החתונה ליום המחרת.
אמנדה, שעדיין נמצאת בבית הקיץ, שומעת על כך ומודיעה לאליסה, שממהרת לחזור לביתה. אך לפני שהיא מספיקה, מגיעה משפחת באטקיס יחד עם אנשי משרד הרווחה, ואליסה (שנחשבת בטעות לאמנדה) נלקחת לבית משפחת באטקיס בניו יורק, שם אמורה להתקיים החתונה למחרת. כשדייאן מגלה שאמנדה (אליסה) נלקחה, היא ממהרת לנסוע לניו יורק. למחרת, אמנדה הולכת אל המשרת של אביה ומגלה לו שהיא לא באמת אליסה אלא ילדה זהה לה, והוא ממהר ליצור קשר עם דייאן. אליסה נמצאת במגרש גרוטאות השייך למשפחת באטקיס, שם המשפחה מעסיקה את ילדיה המאומצים בעבודות קשות. בזמן שילדי המשפחה האחרים לועגים לאליסה, שטוענת כי היא ביתו של רוג'ר קאלוויי, מגיעה דייאן עם מסוק אל מגרש הגרוטאות וממהרת עם אליסה אל החתונה שכבר התחילה.
באמצע טקס הנישואים מתפרצות דייאן ואליסה אל האולם, ורוג'ר אומר לקלריס כי הוא אינו אוהב אותה יותר ושהוא מאוהב במישהי אחרת (דייאן). אחרי שקלריס עוזבת את הטקס בסערה, רוג'ר רואה שליד דייאן עומדת בת זהה לבתו, שעמדה לידו. אחרי שהבנות מסבירות איך נפגשו והתחלפו, רוג'ר ודייאן מבינים שהילדות גרמו ליצירת הקשר בין בני הזוג. כשהם שואלים את הילדות מה יש להן להגיד להגנתן, הן אומרות: "תתנשקו כבר!!", והסרט מסתיים בנשיקה בין רוג'ר ודייאן.
אמיר האדז'יץ'

קריירה

האדז'יץ' התחיל את הקריירה שלו ברודאר קאקאני המייצגת את עיר הולדתו. לאחר שעבר בז'לייזניצ'אר סרייבו, צליה וצ'ליק זניצה, הוא חתם בקיץ 2009 בפאנטוליקוס. ב-19 ביולי 2010 חתם באיסטרה 1961. לאחר שלאר זכה לדקות משחק, חזר בינואר 2011 לצ'ליק זניצה. ב-30 בינואר 2012 חתם בבודפשט הונבד. בקיץ 2012 חתם בסרייבו והיה מלך השערים של הליגה בעונת 2012/2013 עם 20 שערים.
ב-5 ביוני 2013 חתם בהפועל ניר רמת השרון, אך בסיום העונה ירד עם המועדון להליגה הלאומית. בקיץ 2014 חתם בהפועל עכו לשנתיים, אך שוחרר כבר ביולי 2015, עם פיצוי של 300 אלף שקל. לאחר מכן עבר לאולימפיק סרייבו.
בתום עונת 2016/2017 פרש מכדורגל.
לזכותו של האדז'יץ' 3 הופעות בנבחרת בוסניה והרצגובינה.
שלמה הבבלי

שלמה בן יהודה הבבלי הוא משורר ופייטן יהודי איטלקי אשר חי בתחילת תקופת הראשונים. חלק מפיוטיו התקבלו כחלק מנוסח הסליחות הסדיר.
היה מהמשוררים העבריים הראשונים באירופה. סיפור חייו ושירתו נחקרו וקובצו לספר "פיוטי שלמה הבבלי" על ידי עזרא פליישר חוקר תפילה ופיוט. כתב את רוב הפיוטים מסוג "שלמונית", ויש המסבירים שהם נקראו שלמונית על שמו.

לקריאה נוספת

נפתלי הכהן, אוצר הגדולים אלופי יעקב כרך ח' עמוד קע.
אלמאזבק אטמבייב

ביוגרפיה

אטמבייב נולד בכפר אראשאן במחוז צ'וי שבצפון הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית. סיים תואר בכלכלה במוסקבה. מנישואיו הראשונים לבואזאר נולדו לו שני בנים ושתי בנות. מנישואיו השניים לראיסה (1988) נולדו לו בן ובת.
אטמבייב היה מועמד בבחירות לנשיאות קירגיזסטן בשנת 2000 אך הוא זכה ב-6 אחוזים מן הקולות. הוא כיהן כשר התעשייה, המסחר והתיירות בממשלה מ-20 בדצמבר 2005 עד פרישתו מהממשלה הקירגיזית ב-21 באפריל 2006.
בנובמבר 2006 היה אחד המנהיגים של המחאה נגד הממשלה בבישקק. הוא גם היה מעורב בפעולות מחאה מוקדמות בסוף אפריל 2006.
בעקבות התפטרותו של ראש ממשלת קירגיזסטן ב-29 במרץ 2007, מונה לממלא מקום ראש הממשלה על ידי הנשיא קורמנבק בקייאב. לאחר מכן מינויו אושר בפרלמנט ב-30 במרץ. עם מינויו היה לראש הממשלה הראשון באסיה המרכזית לבוא ממפלגת אופוזיציה. באפריל אותה שנה ניסה לטפל במחאה הגדולה בבישקק שתבעה את התפטרותו של הנשיא בקייב, אך זכה לקריאות בוז מצד המפגינים. בעקבות כך פעל להדיח את הנשיא בקייאב באמצעות משאל עם והצליח, והנשיא התפטר ב-24 באוקטובר 2007. למרות זאת התפטר גם אטמבייב מתפקידו לאחר לחצים פוליטיים.
לאחר המהומות שפרצו בקירגיזסטן, קרא אטמבייב לנשיאת קירגיזסטן רוזה אוטונבייבה להתפטר מתפקידה. תחילה אוטונבייבה דחתה את קריאותיו, אך לבסוף היא עזבה את תפקידה לאחר הפגנות האזרחים. אטמבייב היה המועמד המוביל לתפקיד נשיא קירגיזסטן, וב-2011 התמנה באופן רשמי לתפקיד.
לאחר בחירתו פעל לחיזוק היחסים הכלכליים עם טורקיה; בביקורו בטורקיה ב-2011 סוכם על הגדלת הסחר עם טורקיה, לצד הגדלת ההשקעות של טורקיה בקירגיזסטן. מבחינת יחסיו עם רוסיה, הצהיר אטמבייב על עמדה פרו-רוסית; הוא הצהיר על איחוד מכסים, דאג ליציאת הצבא האמריקאי מבסיסו בקירגיזסטן ב-2014, ודיבר על חשיבותם של יחסים כלכליים קרובים בין קירגיזסטן לרוסיה (שבשטחה עובדים כחצי מיליון קירגיזים), זאת לצד הצהרות התומכות בחיזוק העצמאות הכלכלית של קירגיזסטן.
עם סיום כהונתו, ב-27 ביוני, הפרלמנט הקירגיזי הסיר את זכות החסינות שלו בעקבות חקירת מספר תיקי חקירה שהוא נחשד כחשוד מרכזי בהן. באוגוסט 2019 כוחות מיוחדים של הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי פרצו לביתו ועצרו אותו במסגרת חקירה פנימית. הוא הואשם במעורבותו במתן חנינה לא חוקית לעזיז בטוקאייב, מראשי הפשע המאורגן בקירגיזסטן.
Origin of Symmetry

הפקה

אולפני מאבריק, שהוציאו לאור בארצות הברית את אלבום הבכורה של מיוז - Showbiz, ביקשו מהלהקה להסיר את הקולות הגבוהים מהגרסה האמריקנית, כיוון שחששו כי אלו יפחיתו את מספר ההשמעות ברדיו. סירוב מיוז הוביל לסיום שיתוף הפעולה בין האולפנים ללהקה. בשל כך יצא האלבום לאור בארצות הברית ארבע שנים מאוחר מהמתוכנן.
לשיר הראשון באלבום, "New Born", יצר ה-DJ פול אוקנפולד רמיקס שהופיע בפסקול הסרט "שם קוד: דג חרב".
השיר העשירי, "Feeling Good", הוא גרסת כיסוי לשיר שביצעה במקור Cy Grant במחזמר "The Roar of the Greasepaint - The Smell of the Crowd" מ-1965 והוקלט על ידי נינה סימון באלבום Put a Spell on You. חברת נסטלה בחרה לשלב אותו בפרסומת לקפה, גם לאחר סירוב מפורש של מיוז. החברה נתבעה על ידי הלהקה, חויבה להסיר את השיר וכן לשלם 500,000 ליש"ט פיצויים, שנתרמו בהמשך על ידי הלהקה לארגון אוקספם (Oxfam). נסטלה החליפה לבסוף את השיר בחיקוי. גרסה של שיר זה הופיעה גם בפרסומת של חברת HOT הישראלית.
בין כל אלבומיה של להקת מיוז, האלבום "Origin of Symmetry" הוא היחיד הכולל שיר בו השתתף דומיניק האוורד, מתופף הלהקה, גם בשירה (בשיר "Feeling Good").
האלבום שילב חדשנות מוזיקלית: דומיניק האוורד הרחיב את מערכת התופים הסטנדרטית בכמה כלים משלו, ומת'יו בלאמי השתמש בעוגב בשיר "Megalomania" בעל האופי האנטי-דתי. לאורך האלבום הבס הוא הכוח המניע, כשלרוב הגיטרה משמשת אך להוספת רובד נוסף ולא להובלת המלודיה.
הדיסטורשן של הבס, לצד אפקטים נוספים, נותנים לו חשיבות רבה יותר ומאפשרים לגיטרה לסטות מהמנגינה הראשית ולנגן תווים גבוהים יותר.
ויכוח סביב האלבום היה בשאלה האם היה צריך להחליף את השיר "Screenager" בשיר "Futurism" הכלול רק בגרסה היפנית, כיוון שהראשון לא נחשב כמתאים לסגנון האלבום. למעשה, הסיבה לכך שהשיר "Futurism" לא נכלל הייתה הקושי לנגן אותו בהופעה חיה.
ב-2006 בחרו קוראי המגזין המוזיקלי Q ב-"Origin of Symmetry" כאלבום ה-73 הטוב ביותר בכל הזמנים.
פייר אסולין

קורות חיים

אסולין נולד בקזבלנקה ובילדותו עבר לצרפת. הוא למד באוניברסיטת פריז מערב נאנטר לה דפאנס (בצרפתית: Université Paris Ouest Nanterre La Défense) ובמכון הלאומי הצרפתי לשפות ותרבויות המזרח (INALCO).
אסולין החל את הקריירה העיתונאית שלו בעבודה עבור סוכנויות הידיעות, ולאחר מכן עבד במספר עיתונים וכתבי עת, בהם L'Histoire. במקביל החל לעבוד בשדרן רדיו, תחילת בתחנת פראנס אנטר ולאחר מכן בתחנת הרדיו של קונצרן RTL.
בשנים האחרונות אסולין מנהל בלוג פופולרי העוסק בספרות, בשם "רפובליקת הספרים".
מאז שנת 2012 אסולין חבר באקדמיית הגונקור האמונה על הפרס הספרותי היוקרתי.

יצירתו

אסולין כתב כעשרה ספרי ביוגרפיה, ביניהן של ז'ורז' סימנון, הרז'ה, והעורך והמו"ל הצרפתי החשוב גסטון גלימאר (מייסד הוצאת גלימאר). כמו כן כתב ארבעה ספרי היסטוריה, שישה רומנים, וחיבורים נוספים. כמה מספריו זכו בפרסים בצרפת.
נואל פרנסיסקו

ביוגרפיה

פרנסיסקו נולד בסירקיוז שבמדינת ניו יורק, בנם של נמסיו ותרזה פרנסיסקו. תרזה הגיעה במקור מהעיר אוסווגו , ונמסיו היגר לארצות הברית מהפיליפינים במטרה ללמוד רפואה. פרנסיסקו גדל באוסווגו וסיים את לימודיו בתיכון העירוני המרכזי של העיר. הוא למד באוניברסיטת ברנדייס במשך שנה, ולאחר מכן עבר ללמוד באוניברסיטת שיקגו, שם סיים את לימודיו ב-1991 עם תואר ראשון. ב-1996 הוא סיים לימודי משפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו. בתום לימודי המשפטים שלו היה פרנסיסקו עוזר משפטי עבור שופט בית המשפט הפדרלי הרביעי לערעורים של ארצות הברית ג'ון מייקל לוטיג. אחר כך שימש כעוזרו המשפטי של אנטונין סקאליה, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, במהלך שנת 1997.
פרנסיסקו החל את הקריירה המשפטית שלו במשרד עורכי דין בשם "קופר, קרווין ורוזנטל", המכונה כיום "קופר וקירק". הוא היה חלק מהצוות המשפטי שעבד עבור מושל טקסס ג'ורג' ווקר בוש במהלך ספירת הקולות החוזרת בפלורידה בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000. ב-2001 מונה ליועץ משפטי במשרד היועץ המשפטי של הבית הלבן. בשנים 2003–2005 עבר למשרד היועץ המשפטי של סגן עוזר התובע הכללי במחלקת המשפטים של ארצות הברית.
ב-2005, שב פרנסיסקו למגזר הפרטי, והצטרף למשרד עורכי דין בוושינגטון הבירה, שם נתמנה ליושב ראש מחלקת הרגולציה הממשלתית של המשרד. בעת עבודתו במשרד עורכי דין זה, הופיע מספר פעמים בפני בית המשפט העליון, כולל בתיק "מקדונל נגד ארצות הברית", במסגרתו עתר מושל וירג'יניה לשעבר בוב מקדונל נגד הרשעותיו במספר עבירות שוחד. נוסף על כך, פרנסיסקו טען בפני ערכאות פדרליות וארציות נמוכות יותר במגוון רחב של עניינים חוקתיים, אזרחיים ופליליים. פרנסיסקו עזב בסופו של דבר את משרד עורכי הדין לבקשת הנשיא דונלד טראמפ, שמינה אותו לסגן פרקליט המדינה של ארצות הברית ב-23 בינואר 2017. למעשה, עם מינויו לסגן פרקליט המדינה, שימש כפרקליט המדינה דה פקטו עד 10 במרץ 2017.
ב-7 במרץ 2017 הודיע הבית הלבן ​​על מועמדותו של פרנסיסקו לתפקיד פרקליט המדינה של ארצות הברית. מינויו אושר בידי הסנאט של ארצות הברית ברוב של 50–47 ב-19 בספטמבר. במהלך דיון שנערך בבית המשפט העליון של ארצות הברית באפריל 2018 על רקע צו נשיאותי 13769, שאלה השופטת אלנה קגן את פרנסיסקו האם איסור נשיאותי על כניסת יהודים לארצות הברית יהא חוקי אם כי לא סביר, ענה פרנסיסקו כי איסור שכזה יכול להיות חוקי, לו הקבינט של ארצות הברית ימליץ על כך. באוגוסט 2019 הגישה מחלקת המשפטים, כשפרנסיסקו בראשה, בקשה לביהמ"ש העליון לכינוס דיון על אודות הגבלות עיריית ניו יורק על כלי נשק, אף על פי שהממשלה טרם נקטה עמדה בשאלה האם התיק הוא חסר משמעות מעשית כפי שטוענות העירייה.
ארתור סיימונס

חייו

סיימונס נולד בניו יורק למשפחה יהודית שעברה בהמשך למיזורי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים למד עיתונאות באוניברסיטת מיזורי ועבר קורס קציני מילואים של צבא ארצות הברית.

קריירה צבאית

ב-1941 הוסמך סיימונס כקצין ארטילריה בצבא ארצות הברית ושובץ לגדוד תותחני השדה ה-98 (שהעמיס את תותחיו על גבי פרדות). הוא נשלח לפיליפינים. עם הגעתו של המפקד חדש של הגדוד, לוטננט-קולונל הנרי מיוסי, בסוף שנת 1943, פורק גדוד תותחני השדה. מיוסי נפטר מהחיילים שלא התאימו או לא רצו להתנדב ליחידת הקומנדו החדשה (גדוד התותחנים מנה כאלף חייל ומיוסי זרק חצי ממנו), והסב את הגדוד לגדוד הסיירים השישי (ריינג'רס). סיימונס נתמנה לקצין המבצעים של גדוד העילית, ולאחר מכן למפקד פלוגה בגדוד. בין היתר לקח חלק בפשיטה על מחנה השבויים בקבנטואן. על פעולותיו במלחמה הוענק לו עיטור כוכב הכסף. 
בהמשך שירותו הוצב בפורט בראג, עבר אימוני צניחה והשתתף בהקמתם של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. בהמשך פיקד על קבוצת הכוחות המיוחדים השביעית שעסקה בייעוץ צבאי בלאוס, קבוצת הכוחות המיוחדים השמינית שהוצבה בפנמה וקבוצת המבצעים המיוחדים (SOG) שביצעה מבצעים מיוחדים במלחמת וייטנאם. בשנת 1970 שימש סיימונס כסגן מפקד מבצע חוף השנהב שמטרתו הייתה חילוץ שבויי מלחמה אמריקנים ממחנה השבויים סון טאי שבצפון וייטנאם. במהלך המבצע פיקד סיימונס על כוחות הקרקע שביצעו את הפשיטה, והרגו במהלכו כמאתיים חיילים מצבא צפון וייטנאם מבלי שספגו אבידה אחת. המבצע נכשל משום שמידע על דבר הפשיטה הגיע לידי צבא צפון וייטנאם והשבויים הועברו מן המתחם בטרם המבצע. עיטור צלב השירות המצוין הוענק לסיימונס על חלקו במבצע. שנה לאחר מכן שוחרר סיימונס משירות צבאי.