google/wiki40b huggingface dataset:
סמרה (מחוז)

דמוגרפיה

בערים מתגוררת מעל 80% מאוכלוסיית המחוז. בעיר הגדולה - סמרה מתגוררים מעל מיליון תושבים, בעיר טוליאטי מתגוררים מעל 700 אלף תושבים.
הרוסים מהווים כ-83% מאוכלוסיית האזור, ונוספים אליהם הטטרים (כ-4%), צ'ובשים (כ-3%) ומורדבה (כ-3%).

היסטוריה

בימי הביניים השטח היה חלק של ממלכת בולגריה של הוולגה. בהמשך, הוא היה שייך לחאנות קאזאן. עם נפילת קאזאן לידי הרוסים במהלך המאה ה-16, סופח השטח לרוסיה. שאר המחוז עבר גל התיישבות רוסית מסיבית, כמו כן באזור התיישבו הרבה גרמנים.

כלכלה

המחוז מתאפיין ברמת פיתוח גבוהה של התעשייה. קיימים מפעלים גדולים ובמיוחד המפעל הענק לבניית מכוניות בעיר טולאיטי שנבנה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי פיאט.
Sorry (שיר של ביונסה)

הפקה

השיר נכתב על ידי ביונסה, דיאנה גורדון ושון רהודן. השיר מדבר על אישה החווה בגידה מצד בעלה ואת התמודדותה עם זאת, בעוד ששרה רבות בשיר את השורה "I ain't sorry" שכוונתה היא שאינה סולחת לו. התקשורת קישרה את נושא השיר אל הזוגיות בין ביונסה לבעלה ג'יי זי. "Becky with the good hair" (תרגום: "בקי עם השיער הטוב") היא השורה המסיימת את השיר שהאירה את צומת לבם של התקשורת ואחרים בכך שמסתתרת מאחורי המשפט פילגש של ג'יי זי 
מבקרי המוזיקה שיבחו את מילות השיר ואופיו, וראו בו כאחד השירים הבולטים ביותר מהאלבום. השיר נכנס הישר למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי, והיה להופעה השנייה הגבוהה ביותר בקריירה של ביונסה במצעד זה. השיר לקח חלק מסיבוב ההופעות של ביונסה "The Formation World Tour".
קליפ השיר שודר לראשונה בסרט הקליפים של האלבום (Lemonade) ששודר בערוץ HBO ב-23 באפריל 2016 רגע לפני שיצא האלבום. הקליפ שוחרר מאוחר יותר בערוץ ה-VEVO של ביונסה ב-22 ביוני 2016 והוא הקליפ הראשון שביונסה הוציאה רשמית בשנת 2016. הקליפ מתחיל במונולוג בן דקה בו ביונסה מדקלמת מילים של המשוררת האנגליה סומלית וורשין שייר. כמו כן, ביונסה רוקדת עם קבוצת רקדניות שעורן צבועים וישנה גם הופעת אורח של הטניסאית סרינה וויליאמס.
השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של יותר ממיליון עותקים דיגיטליים.
מבבנה (נהר)

נהר מבבנה הוא נהר בסווזילנד העובר ברובו דרך מחוז הוהו בצפון מערב המדינה. על גדות הנהר בנויה עיר הבירה של סווזילנד, מבבנה, ואחד מיובליו הראשיים הוא הנהר פולינגאנה.
מלזיה איירליינס

תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1947 בשם מלייאן איירווייז. החברה החלה לטוס בשנת 1947 ליעדים קרובים במטוסי DC-3 דקוטה.
M75 (נגמ"ש)

פיתוח

לקראת סיום מלחמת העולם השנייה, הצבא האמריקאי בנה נגמ"ש על בסיס ה-M44, זה היה נגמ"ש כבד ביותר (25.5 טון ערוך לקרב), והיה מסוגל להכיל עד 24 לוחמים ועוד 3 אנשי צוות. לאחר המלחמה, צבא ארצות הברית פנה מיד לחברת International Harvester Corporation (IHC) שעסקה בבניית כלי רכב בבקשה שתתכנן ותייצר נגמ"ש שיחליף את ה-M44 הכבד. IHC בנתה כ-ארבעה אבות טיפוס.
הראשון מבין אבות הטיפוס היה על בסיס ה-T-18, אמנם עיצוב זה לא הכיל נהג משנה אך יכול היה לשאת 2 מקלעים כבדים בקליבר 12.7 מ"מ נאט"ו (0.5 אינץ') המופעלים מתוך הנגמ"ש.
אב הטיפוס השני היה על בסיס T-18E1, הנגמ"ש לא היה חמוש כלל והכיל כיפה למפקד (על מנת שיוכל לצפות על המתרחש מסביב לנגמ"ש).
אב הטיפוס השלישי היה על בסיס T-18E2. במקום כיפת המפקד היה בו בסיס למקלע בקליבר 7.62 מ"מ נאט"ו או 12.7 מ"מ נאט"ו (0.3 אינץ' ו-0.5 אינץ' בהתאמה).
אב הטיפוס הרביעי היה מעט שונה מהאב טיפוס הראשון. 
לאחר בניית ארבעת אבות הטיפוס בחר צבא ארצות הברית לאמץ את הדגם שהיה על בסיס ה-T-18E1 ונתן אישור ל-IHC להתחיל לייצר 1000 יחידות תחת השם "M-75". כאשר החל הייצור נערכו בו מספר שינויים, ובהם הוספת מקלע M2 בראונינג ושינוי במספר הלוחמים (תחילה היה אמור להכיל 14 לוחמים). 
ל-M-75 מאפיינים משותפים רבים עם ה-M41 ווקר בולדוג שגם הוא מונע על ידי מנוע קונטיננטל מקורר-אוויר, הוא מכיל תיבת הילוכים cross-drive (אשר מאפשרת היגוי מדויק ויעיל) וגם שלדה דומה. בתחילת הייצור M-75 אחד עלה 72,000 דולר.
באביב 1954, הוחלף הM75 בנגמ"ש M59, בגלל היותו זול יותר, קטן יותר ואמפיבי.
יחסי אוסטרליה–גרמניה

מלחמת העולם הראשונה והשנייה

בתור חברה באימפריה הבריטית, אוסטרליה מצאה את עצמה כיריבה עם גרמניה במלחמת העולם הראשונה והשנייה. אף ששתי המדינות היו מופרדות מבחינה גאוגרפית, במהלך שתי המלחמות, כוחות הצבא של שתי המדינות נפגשו ישירות. למרות המבצעים הטובים שאירעו כוחות הצבא האוסטרלים, מספר החיילים ששירתו בצבא הייתה נמוך, שגרם לכוח האוסטרלי להיות קטן כנגד הגרמנים. בתום מלחמת העולם הראשונה, שתי המדינות קידמו משא ומתן בנוגע לאמנת ורסאי, שסייעה לחלק את שטחי האי גינאה החדשה, בין אימפריה הגרמנית. אמנה זו, הפכה לאמנה הבינלאומית הראשונה שנחתמה על ידי נציגים אוסטרליים. במהלך שתי המלחמות, נכלאו מרגלים זרים גרמנים בשטחה של אוסטרליה.
מאז סוף המאה ה-19 מיוצגת גרמניה על ידי קונסוליה בסידני. הקונסול הגרמני, קרל לודווינג סאהל (1897), שבילה את רוב חייו באזור דרום האוקיינוס השקט, חי ושירת בסידני עד מותו, ונקבר שם. לאחר מלחמת העולם הראשונה, הקונסול הרשמי בגרמניה, ד"ר הנס ביסינג, הגיע לאוסטרליה בשנת 1924. היחסים הדיפלומטיים בין אוסטרליה לבין גרמניה החלו מיד לאחר הקמת אוסטרליה. ב-1952, הוקמה שגרירות אוסטרליה בגרמניה.

1952 - הווה

לאחר 1952 שתי המדינות קיימו יחסים חמים. המדינות מקיימות קשר בתחומים רבים. שתי המדינות נלחמות על מנת לטפל בטרור, בהקלה על העוני, שינוי האקלים ועוד. שתי המדינות הצהירו כי הם מוכנים להגיע לשותפות אסטרטגית. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2016 בגרמניה, למעלה מ-120,000 תושבים אוסטרליים נולדו בגרמניה, כ-25,980 אשרות חופשות הונפקו לצעירים גרמנים מה שהופך את גרמניה לשוק השני בגודלה באירופה לתיירות באוסטרליה בשנת 2017. שתי המדינות מקיימות קשרים גם בתחומי המוזיקה, האמנות והספורט.

יחסיים כלכליים

בשנת 2008, סך הסחר בין שתי המדינות הוערך ביותר מ-13.4 מיליארד דולר, מתוכם כ-11.4 מיליארד דולר (כ-85%) הם ייבוא מגרמניה. לעומת זאת, בשנים 2016–2017, סך ייצוא הסחורות והשירותים של אוסטרליה לגרמניה היה שווה ל-4.3 מיליארד דולר, כאשר הייצוא של אוסטרליה כולל בעיקר זרעי שמן, מטבעות זהב, עפרות מתכת יקרות ותכיזים, פחם ומוצרים פרמצבטיים. גרמניה היא שותפת הסחר העשירית באוסטרליה. גרמניה היא מקור הייבוא החמישי בגודלו באוסטרליה. סך הייצוא הגרמני הסתכם ב-13.6 מיליארד דולר. הייצוא הגרמני כולל בעיקר מכוניות, תרופות ומוצרי רכב.
באוסטרליה, פועלות מספר רב של חברות גדולות גרמניות המתמקדות בעיקר בייצור רכבים מתקדמים, תרופות וכימיקלים. כמו כן, גם בגרמניה קיימות חברות ענק, הפועלות על מנת לספק חשמל ל-18 מיליון אנשים בגרמניה. כ-2500 גרמנים מועסקים במגזר הרפואי, מה שהופך אותם למעסיקים האוסטרלים הגדולים בגרמניה.
יחסי איי בהאמה–סין

יחסים כלכליים

בשנת 2002 היקף הסחר בין המדינות הסתכם בכ-62.93 מיליון דולר. אך, רק כ-60,000 דולר מהיקף הסחר בין שתי המדינות היה ייצוא של איי בהאמה.

יחסים דיפלומטים

איי בהאמה מחזיקה בשגרירות בבייג'ינג. מאידך, סין מחזיקה בשגרירות בנאסאו.
טורבו (סרט)

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
שבלול גינה חובב מרוצים בשם תיאו עוזר לשאר שבלולי הגינה בגינה, בזמן שחלומו הגדול הוא להיות אלוף מרוצים. בזמן שהוא צופה בטלוויזיה על הנהג האהוב עליו, בובי, הטלוויזיה מתקלקלת והוא יוצא החוצה. עקב מרוץ פיראטי (או מרוץ רחוב) הוא מקבל פנסי עיניים, קונכייה מצפצפת וחשוב מכל: מהירות-על של מכונית מרוץ. אחרי שהוא משווייץ בזה מול חבריו, תופס אותו מוכר טאקו שמקים תחרות חלזונות. הם ראו את הכישרון שלו והחליטו להביא אותו למרוץ בשם ה"אינדי 500" ושם הוא יתחרה. הוא מחליט לשנות את שמו ל"טורבו" ומתכונן לקראת המרוץ. כשטורבו הגיע למרוץ, הוא עובר את מבחני הקבלה. תוך כדי שהוא מפגין את כישרונותיו במבחני הקבלה, ילד אחד בקהל מצלם את זה. הסרטון הגיע לאנשים מכל העולם ועבר עריכות וגרסאות רבות, אפילו בצורת שיר. לבסוף טורבו מתחרה ועובר תאונה נוספת שמבטלת את הכוחות שלו אך הוא מצליח למרות זאת ומנצח במרוץ. אחרי המרוץ הוא חוזר לחנות הטאקו עם חבריו ומתחרה שוב עם שאר החלזונות, רק שהפעם כולם קיבלו שדרוגים, כמו מנוע מאחורה, מנוע סילון ועוד. לאחר שמבריא מפציעתו, המהירות שלו שבה אליו, והוא חוזר לחיות במהירות.

הכנסות

מהקרנותיו המסחריות בבתי קולנוע סביב העולם, "טורבו" גרף הכנסות של $282,570,682, מתוכן $83,028,128 בצפון אמריקה (29.4%) ו-$199,542,554 בשאר העולם (70.6%). תקציב ההפקה של הסרט הוערך ב-$127,000,000, בעוד בשיווקו הושקע מעל $175,000,000. בחישוב כל הוצאותיו, הוא הסב לדרימוורקס נזק שנעמד בהפסד של כ-$15,600,000; זה אחד הסרטים הכי פחות מכניסים של החברה בהיסטוריה שלה, והוא לשני בשנתיים שמפסיד כסף לאולפני ההפקה, אחרי "שומרי האגדות" מ-2012.
ביום הראשון להקרנותיו בארצות הברית וקנדה, הסרט גרף הכנסות של כ-$5,800,000. בסך כל סוף השבוע הראשון, הוא התמקם במקום השלישי עם הכנסות של $21,312,625. זו הייתה הפתיחה השלישית הכי נמוכה מסרטי דרימוורקס בכל הזמנים, ובהתאמה לאינפלציה ומחירי תלת-ממד - הנמוכה ביותר. ההכנסות המקומיות היוו אכזבה עבור אולפני ההפקה, שציפייתם עבור סרטיהם בקופות אלו הייתה "בין $150,000,000 ל-$200,000,000". על אף שפתח את סוף השבוע הראשון להקרנותיו במקום הראשון ב-32 מדינות, וזכה להצלחה בסין, דרום קוראה וונצואלה, סך הכנסותיו בקופות הבינלאומיות היו נמוך גם כן. ג'פרי קצנברג, המנכ"ל, ייחס את ההכנסות הנמוכות לתאריך יציאתו של הסרט לאקרנים, בו הוא נאלץ להתחרות בקרב על הקהל עם חמישה סרטי הנפשה אחרים, באמצע הקיץ העמוס גם כך. בתחילת 2014, לאחר חישובי הוצאות והכנסות השנה החולפת, קצנברג אישר כי אולפני ההפקה הפסידו כ-$13,500,000 בעקבות הכנסותיו הנמוכות של הסרט, שלדבריו "לא עמד בציפיות שלנו". מאוחר יותר, באמצע השנה, האולפנים נאלצו לספוג ממנו הפסד נוסף, של כ-$2,100,000.
אדובי פרמייר פרו

היסטוריה

התוכנה פרמייר פרו מתבססת על מהדורות קודמות של פרמייר. המהדורה האחרונה של פרמייר הייתה 6.5. מהדורה ראשונה של פרמייר פרו נקראה מהדורה פרמייר 7, והיא הושקה בשנת 2003. למהדורה 1.5 שהוכרזה ב־2004 התווספו תמיכה בוידאו באיכות גבוהה, כלים לניהול פרויקטים ופילטרים חדשים. בינואר 2006 הוכרזה מהדורה 2 של פרמייר, בינואר 2007 הוכרזה מהדורה 2 עבור מקינטוש, ובנובמבר 2008 הוכרזה מהדורת 4 עבור מקינטוש ו־Windows.

שילוב עם תוכנות נוספות

פרמייר פרו בנויה כיום באופן אשר מאפשר עבודה משולבת עם תוכנות אחרות מבית אדובי - בהם התוכנה לעיבוד ויצירה של תוכני וידאו דיגיטליים אדובי אפטר אפקטס. ניתן לייבא קומפוזיציות מאפטר אפקטס לתוך פרמייר פרו ולהציב אותן על ציר הזמן בפרמייר פרו. ניתן לשנות את הקומפוזיציה באפטר אפקטס, ולאחר שחוזרים לפרמייר פרו, הקליפ יעודכן באופן מיידי עם השינויים שנעשו. באותה המידה, את הפרויקטים אשר יוצרים בפרמייר פרו ניתן לייבא לתוך אפטר אפקטס. ניתן להעתיק את הקליפ בין שני היישומים הללו מבלי לפגוע באיכות הקליפ המקורי כלל. פרמייר פרו תומכת גם בתוספות רבות של אפטר אפקטס.
פרמייר פרו מאפשרת גם עבודה משולבת עם אדובי פוטושופ. ניתן לפתוח קובצי פוטושופ ישירות מפרמייר פרו על מנת לערוך אותם בפוטושופ. כל השינויים מעודכנים באופן מיידי לאחר שהקובץ נשמר בפוטושופ וכשחוזרים לעבוד בפרמייר פרו.

יתרונות על פני פרמייר אלמנטס

אדובי פרמייר אלמנטס היא גרסה מצומצת ומוזלת בהרבה של פרמייר פרו אשר זמינה עבור שוק הצרכנים הביתי המשתמשים במערכת ה־Windows בלבד. פרמייר פרו מכיל מספר תוספים מקצועיים לעורכים מתקדמים אשר אינם קיימים בפרמייר אלמנטס כגון תמיכה מרובה יותר בפורמטים השונים, אפשרויות עריכה מתקדמות יותר (כגון תמיכה ב־24p, עריכת סראונד, כלים לניהול פרויקט), ממשקי עריכת אודיו מתקדמים ועוד.
המתחרים הגדולים ביותר של פרמייר פרו כיום הם התוכנות Sony Vegas, מוצרים מבית Avid, ותוכנת עריכת הווידאו של אפל Final Cut Pro.
לקרימוסה

הלקרימוסה (Lacrimosa) הוא החלק האחרון במזמור הכנסייתי "דיאס אירה". הלקרימוסה כולל את שני הבתים האחרונים של המזמור, את הבקשה להענקת מנוחה למתים ואת האמן. בניגוד לדיאס אירה כולו, הבנוי בבתים בני שלוש שורות מחורזות, שני הבתים של הלקרימוסה הם בני שתי שורות מחורזות כל אחד. הבקשה להענקת מנוחה בסוף איננה מחורזת.
בהיותו כלול במיסת הרקוויאם, זכה מזמור הדיאס אירה, ובתוכו הלקרימוסה, להלחנות רבות, ביניהן של מוצרט, ורדי וברליוז. שלושת המלחינים הללו, וכמותם מלחינים רבים, בחרו להלחין את הלקרימוסה כקטע נפרד. הלקרימוסה משך מלחינים רבים בשל היותו הקטע היחיד ברקוויאם המדבר על עצב (אף שייתכן שהדמעות עליהן מדבר הקטע הן דמעות יאוש), מלחיני רקוויאמים השתמשו בקטע זה כמקום לביטוי האבל על המת.
בשל המטען הרגשי של קטע זה ומיקומו בסוף הסקוונציה המדגיש אותו, ברבות מההלחנות של הרקוויאמים הלקרימוסה נחשב כגולת הכותרת. כך למשל זביגנייב פרייזנר כלל אותו בנפרד בסוף הרקוויאם שלו ולא במקומו המסורתי. קשישטוף פנדרצקי הלחין בשנת 1980 יצירה נפרדת למילות הלקרימוסה, ורק מאוחר יותר הרחיב אותה לרקוויאם שלם. הלקרימוסה גם נחשבת לאחד הקטעים הידועים ביותר מן הרקוויאם של מוצרט, ובייחוד שמונה התיבות הראשונות שלה, אותן הלחין מוצרט עצמו.
למחרת

לחנה של יהודית רביץ

השיר (בשינויי נוסח קלים) נכלל באלבומה המצליח של רביץ "ומאוד לא פשוט לחכות" (הליקון, 1993) – אלבום שירי משוררים (גולדברג, דליה רביקוביץ, יהודה עמיחי ואסתר שמיר) שרביץ הלחינה, עיבדה וביצעה בסגנון רוק – ששמו לקוח ממילות השיר. אחד משני שיריה הנוספים של גולדברג הנכללים באלבום, "הגננים היום עצובים", הוא הרביעי במחזור "שברי סערה".
ריקי (פולין)

תולדות היישוב

ריקי נוסדה במאה ה-15 ככפר פרטי בבעלות אצולה, ובשנת 1553 נמנו בה 20 בתי עץ. בשנת 1782 הוענקו לריקי זכויות עיר, אולם 12 שנים לאחר מכן פרצה בה שריפה גדולה, שהביאה לשיתוקה.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בתחילת מלחמת העולם הראשונה נערכו בסביבת העיירה מספר קרבות, ורוב תושביה עזבו אותה.

יהודי ריקי

יהודים נזכרים בריקי מסוף המאה ה-16, ובמאה ה-19 גדל מספרם באופן משמעותי, חרף הגבלות שהטילו הרוסים על התיישבות יהודים באזור. מסוף המאה ה-19 ועד מלחמת העולם הראשונה היוו היהודים כ-90% מתושבי ריקי.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,400 יהודים, למעלה משני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות.

בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-17 בספטמבר 1939, פרעו אלו ביהודיה, ובזזו את רכושם. בהמשך, נצטווה יודנרט שמונה בעיירה לספק לגרמנים מדי יום מאות עובדי כפייה יהודים.
בסוף 1940 רוכזו כ-1,800 יהודי ריקי בגטו צפוף שהוקם בה, ובחורף 1942-1941 מתו עשרות מיושביו ממגפת טיפוס הבהרות.
בליל ה-6 במאי 1942 פשטו אנשי ס"ס ושוטרים פולנים על הגטו שבעיירה, וריכזו את כל יושביו בכיכר השוק, תוך רצח קשישים וחולים במקום. יתר היהודים הוצעדו לדמבלין אירנה, תוך רצח כ-130 יהודים בדרך, בעיקר ילדים. בדמבלין נערכה ביהודי העיירה סלקציה, שלאחריה הועברו כ-200 צעירים למחנה עבודה, וכל יתר היהודים שולחו במשלוח של כ-3,000 יהודים בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור.
מקהילת ריקי שרדו את השואה כ-30 יהודים, אך אלו לא שבו להתגורר בה, לאחר ש-6 מהם נרצחו בידי הפולנים המקומיים.
איתמר בגליקטר

ביוגרפיה

איתמר בגליקטר נולד בשנת 1977 וגדל ברמת השרון. בשנת 2012 התפרסם לאחר שפרסם מודעה בעיתון "הארץ" תחת הכותרת "דרוש מצנט", ובעקבותיה יצר קופות התרמה, שפוזרו בגלריות בתל אביב-יפו תחת השם "אמץ אמן" ובהם הבטחה לתמיכה באמן צעיר. יצירותיו של בגליקטר נמצאות באוספים רבים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל, ירושלים. חי ופועל בהרצליה.
יצירותיו של בגליקטר עוסקות שימוש ביקורתי בהוויה החברתית הישראלית ובשאלות של זיכרון תרבותי קולקטיבי. ביצירותיו הוא עשה שימוש בדיוקנאות של מנהיגים פוליטיים, בכרכי האנציקלופדיה העברית ובדימויים ביוגרפיים.
דוכס קונוט וסטראת'רן

היסטוריה

דוכסות קונוט וסטראת'רן נקראת על שם קונוט, אחד מארבעת המחוזות של אירלנד, ששמו כיום קונכט.
התוספת "סטראת'רן" היא על שם עמק בסקוטלנד, שניתנת לעיתים לבני בית המלוכה כתוספת לתואר קיים, כמו דוכס קנט וסטראת'רן והנסיך הנרי, דוכס קמברלנד וסטראת'רן.
על פי המסורת הבריטית, קיבלו בני משפחת המלוכה תארים המשויכים לשלוש הממלכות ולנסיכות המרכיבות את הממלכה המאוחדת: אנגליה, סקוטלנד, אירלנד וויילס. מסורתית נועד התואר להינתן לבן השלישי של המלכה, וזאת מאחר שהבן הבכור נושא את התארים דוכס קורנוול (דוכסות באנגליה) ודוכס רות'סיי (דוכסות בסקוטלנד) וכן את התואר נסיך ויילס, והבן השני נושא את התואר דוכס יורק.
מאז הקמת רפובליקת אירלנד בשנת 1922 הופסקה הענקת תארים המקושרים למחוזות אירלנד עצמה (אולם ניתנים תארים המשויכים לצפון אירלנד). אולם התואר, שהוחזק על ידי הנסיך ארתור, במותו, בשנת 1942 עבר לנכדו, אלסטייר וינדזור. בהיעדר בנים זכרים, במותו של אלסטייר, כשנה ומחצה לאחר קבלת התואר, התואר בוטל.
נובה גראדישקה

היסטוריה

העיירה נובה גראדישקה נוסדה ב-1748 כמוצב באזור הספר של ממלכת הבסבורג מול האימפריה העות'מאנית. בהמשך, נכללה העיירה בשטחי האימפריה האוסטרית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. במהלך המאה ה-19 חוברה העיירה לקו מסילת הברזל בין זאגרב לבלגרד ולסלבונסקי ברוד והעניין הוביל לפיתוח כלכלי. הוקמו מפעלי תעשייה לעיבוד עץ ומזון. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים מתוקף חוזה טריאנון.
ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אחר כך נמסר האזור לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. האזור שוחרר על ידי הפרטיזנים של טיטו, ולאחר המלחמה נכללה נובה גראדישקה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.
ביוני 1991 הכריזה קרואטיה על עצמאותה והתנתקה מיוגוסלביה. כפועל יוצא מכך, פרצה מלחמת העצמאות של קרואטיה, ובמהלכה התחוללו באזור נובה גראדישקה קרבות בין צבא יוגוסלביה לבין כוחות הצבא הקרואטי. העיירה הופגזה על ידי הכוחות היוגוסלביים. לאחר קרבות שנמשכו מספר חודשים עלה בידי הכוחות הקרואטיים להדוף מהאזור את הכוחות היוגוסלביים.

הקהילה היהודית

סוחרים יהודים התיישבו בנובה גראדישקה בשלהי המאה ה-18. במקום ככל הנראה הוקם בית עלמין יהודי ובמהלך המאה ה-19 נבנה בית כנסת קהילתי. בשלהי מלחמת העולם הראשונה סבלו בני הקהילה מהתקפות של אנשי הקאדר הירוק ובית הכנסת חרב. ב-1921 מנתה הקהילה 266 נפשות שהיוו 7.28 אחוזים מכלל תושבי העיירה. ב-1925 נבנה בית הכנסת מחדש. ב-1931 נמנו בנובה גראדישקה 207 יהודים. בקרב הקהילה הייתה פעילות ציונית ענפה והוקמו סניפים של התנועה, של ויצ"ו ותא של השומר הצעיר אשר הפעיל חוות הכשרה לנוער בכפר הסמוך ליופינה . מספר משפחות יהודיות שהתגוררו בכפרי הסביבה כגון נוֹבְסְקָה  נסמכו הלכתית על קהילת נובה גראדישקה.
בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 198 נפשות. במהלך המלחמה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והעברת האזור לחזקת האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. החל מהמחצית השנייה של 1941, גורשו בני הקהילה למחנה הריכוז סטארה גרדישקה ששכן בכפר הסמוך. חלק מבני הקהילה נרצחו בסטארה גרדישקה, וחלקם גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ ונרצחו שם. לאחר המלחמה לא חודשה הקהילה. ב-1941 פגעו שלטונות האוסטאשה בבית הכנסת, ונגרם לו נזק רב. ב-1949 נמכר הנכס. לפי דיווחי הרשות המקומית, בית העלמין היהודי עדיין קיים באתר, ומצויות בו 50–70 מצבות. עוד מצוין שב-1994 עבר האתר שיקום. עם זאת קיימת מחלוקת בין היסטוריונים בנושא זה. חלקם טוענים שבני קהילת נובה גראדישקה קברו את מתיהם בבית העלמין העתיק בכפר צֶרְנִיק הסמוך, בו קיים בית עלמין מראשית המאה ה-18. בעידן היוגוסלבי השתייכה קהילת צרניק לקהילת נובה גראדישקה. קהילה נוסדה שם באמצע המאה ה-18. בסמוך למועד זה הוקם בית העלמין היהודי. ב-1780 הוקם בית הכנסת. ב-1917 נשרף שם בית הכנסת וחרב. לאחר מלחמת העולם הראשונה הלך ופחת מספר התושבים היהודים. הקהילה חרבה בשואה. בית העלמין עדיין קיים בכפר.
הכף המזרחי

גאוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
רומן אטווד

קורות חייו

רומן אטווד נולד במילרספורט, אוהיו שבארצות הברית ב-28 במאי 1983. לרומן ישנו אח המפעיל ערוץ יוטיוב עם למעלה ממיליון מנויים בשם "Dale Atwood". לפני הקריירה שלו כמתחן וקומיקאי ביוטיוב, רומן עבד במפעל המשפחתי לייצור חבלים, "Atwood Rope". בשנת 2001 הוא נישא לשאנה ג'נט ריילי. לאחר 3 שנים, נולד לזוג בן. שאנה ורומן התגרשו בשנת 2008 בעקבות בגידה מצד שאנה. לאחריו גירשיו, רומן מנהל מערכת יחסים עם בריטני דאנל סמית'. כעבור 3 שנים נולד להם בן וב-21 ביולי 2017 נולדה להם בת. ב-6 במאי 2018 רומן הציע לבריטני נישואין, בחוף הים אישיגאקי שבסין.
כבר מימי התיכון, רומן היה מצלם ועורך סרטונים. בשנת 2010, כשהחליט להתמקד בתשוקתו לקומדיה, הוא יצר ערוץ יוטיוב הנקרא "Sketch Empire". לאחר מספר שנים הוא שינה את שם הערוץ ל-RomanAtwood.
ב-12 במרץ רומן העלה סרטון שבו הודיע כי יפסיק להעלות ולוגיים יומיומים בערוץ הראשי שלו ויתחיל להעלות סרטים באורך של שעה וחצי אשר מסכמים חודש שלם של ולוגיים.
ב-16 באוקטובר 2018 חזר רומן להעלות סרטונים יומיומים בטענה שהוא רוצה להמשיך לתעד את חייו כדי שיוכל להנות בעתיד מצפייה בהם.

מתיחות מפורסמות

מתיחת כדורי הפלסטיק (Plastic Ball Prank)
במתיחה הזו רומן מילא את כל ביתו בכדורי פלסטיק. שהגיעו עד לגובה חצי מטר מה שהפך את הבית לבריכת כדורים ענקית. מתיחה הועלתה ב-18 בינואר 2015 והיא כיום בעלת 86,000,000 צפיות נכון ל-22 ביולי 2017. מתיחה זו משכה את תשומת לבם של בעלי החברה ניסאן שבחרו את המתיחה הזאת ביחד עם עוד כמה סרטונים לפרסומת אחת גדולה בת 30 דקות ששודרה בסופר בול הגדול של אמריקה.
מתיחת יום הנישואין (Anniversary Prank)
במתיחה הזו רומן לקח את בת זוגו בריטני כדי לחגוג שנים לזוגיות שלהם. הוא הציב מצלמה נסתרת בחדר בית המלון במחשבה שבריטני לא תראה אותה. רומן ניסה לעבוד על בריטני בכך שבגד בה אך בריטני שראתה את המצלמה עבדה על רומן שהיא גם בגדה בו. רומן יצא מכלל שליטה עד שבריטני סיפרה לו שהיא ראתה את המצלמה. המתיחה הזו פורסמה ב-20 בנובמבר 2013 והיא כיום בעלת 89,000,000 צפיות נכון ל-22 ביולי 2017.
מתיחת הרגתי את הבן שלי (Killing My Kid Prank)
במתיחה זו רומן ניסה לעבוד על חברתו שהוא זורק את בנו קיין מהמרפסת שבתוך ביתו. בנו קיין לבש תחפושת ספיידרמן ובכך גם בובה אשר בגובה של קיין. רומן עשה כאילו הוא מחזיק את קיין עם רגליו אך בטעות שומט אותו מהמרפסת (הוא הפיל את הבובה המחופשת). בריטני רצה בבהלה לקומה הראשונה וכאשר גילתה שזו הייתה מתיחה היא צעקה על רומן והייתה נורא עצבנית. מתיחה זו פורסמה ב-30 בנובמבר 2014 והיא כיום בעלת 53,000,000 צפיות נכון ל-22 ביולי 2017.

בעיות חוקיות

אטווד וחבריו נעצרו במרץ 2014 עלי ידי משטרת קולמבוס על גרימת פאניקה וחרדה לאנשים רבים במהלך צילומי מתיחה. במתיחה רומן עבד על אנשים כאילו הוא וחבריו שודדים כספומט. רומן שוחרר בערבות ונשלח לבית משפט שם הפגינו מערציו. רומן יצא זכאי מהמשפט על בסיס ביטוי של אמנות וחופש ביטוי.]

רשת בגדים

בשנת 2013 אטווד הקים חברת ביגוד בשם "Smile More". החברה נוהלה מביתו הישן אך כאשר עבר לביתו החדש הוא בנה מחסן גדול, שמשם הוא וזוגתו, בריטני, מנהלים את החנות. החנות היא חנות דיגיטלית המוכרת חולצות, קפוצ'ונים, עטים, מברשות שיניים ועוד, הכוללים כולם את הסלוגן "חייכו יותר" (Smile More).

פרסים ומועמדויות

ב-17 בספטמבר 2014, רומן היה מועמד לתואר "מותחן השנה", אך לא זכה, באירוע ה-"Streamy Award" ה-4.]
ב-17 בספטמבר 2015, רומן זכה בתואר "מתיחת השנה" על מתיחת בריכת כדורי הפלסטיק שעשה, באירוע ה-"Streamy Award" ה-5.]
ב-11 באפריל 2016, רומן זכה בתואר "הקומיקאי של יוטיוב" באירוע ה-"Shorty Award" ה-8.]
סקייטפארק באר שבע

סקייטפארק באר שבע הוא מתחם ספורט אתגרי לשעות הפנאי. הוא משמש בעיקר לגולשי סקייטבורד ורולרבליידס בבאר שבע. הוא נבנה ביוזמת ראש העירייה, רוביק דנילוביץ', שיזם את הפרויקט, בשיתוף מפעל הפיס, בעלות של כ-7.5 מיליון ש"ח.
מתחם הסקייטפארק נבנה על שטח של כ-2800 מ"ר והוא מהגדולים והאיכותיים בישראל. הוא תוכנן על ידי אבי לוזיה ונבנה על ידי חברת מרדכי ישראל ממושב שדי-תרומות ונפתח לקהל הרחב בחודש אוגוסט 2013. המתקן כולל רמפות, קירות, מדרגות ומשטחים משופעים. הסקייט פארק, הוקם כחלק ממתחם ספורט גדול יותר הכולל בין היתר: מגרשי קט רגל, בתכנון מגרשי כדורעף וכדורגל חופים, משטחים למתקני כושר ומסלולי רכיבה על אופניים. במתחם קיימת תאורה לפעילות לילית, מתקני כריזה והכנה לאירועים רבי משתתפים.
המתחם נמצא בקריית מאיר בץ, בסמוך לקאנטרי קלאב בבאר שבע, ביציאה המערבית של העיר, במפגש הרחובות דרך דוד טוביהו ודרך אילן רמון.
זחלילית אוניברסלית

רקע ושימוש מבצעי

ברן פותח על ידי חיל החימוש הבריטי במטרה לצייד את יחידות החי"ר ברכב שיאפשר ניידות לצוותי מקלעי הברן והגנה מנשק קל ורסיסים בשדה הקרב. הרכב תוכנן לשאת שתי חוליות של מפעילי מכונת ירייה קלה מסוג ברן. כל חוליה כללה שלושה חיילים. הנגמ"ש נשא שתי חוליות ונהג, סה"כ שבעה לוחמים. 
בשלבים מאוחרים יותר, ביקשו לנצל את תכונותיו הטובות מהירות, זריזות, עבירות טובה. גם הפרופיל הנמוך שהיוו יתרון בשדה הקרב והתאימו אותו לנשיאת כלי נשק כבדים יותר לסיוע צמוד לכוחות החי"ר. הרכב הותאם לנשיאת מרגמות בינוניות 3 אינץ', לגרירת תותח 6 ליטראות, לאספקת ציוד, תחמושת, צוותים רפואיים וכדומה. היה זה רכב זחלילי ראשון להובלת גייסות אל ובשדה הקרב. 
אחד החסרונות שלו: חלק עליון פתוח שהפך אותו לפגיע לירי תלול מסלול, מנשק כגון מרגמות או תותחים עם פגזי רסס. חיסרון נוסף היה צריכת הדלק הגבוהה שלו. צריכה זו אילצה את המשתמשים לשאת עליו כמות דלק גדולה בג'ריקנים.
אימון: עקב מחסור חמור בטנקים, שמשו נושאי הברן לאימונים טקטיים של צוותי הטנקים של הדיוויזיה המשוריינת האוסטרלית הראשונה בשנת 1941. 
אף על פי שתוכנן במקור לשאת שני צוותים של מכונות ירייה קלות מסוג ברן, יחידות אוסטרליות רבות השתמשו בו לנשיאת מכונות ירייה בינוניות כגון מקלע ויקרס וכן רובים נגד טנקים מסוג "בויס" (Boys). התעשייה האוסטרלית בנתה גם זחלילית שהותאמה לנשיאת  תותח נגד טנקים 2 ליטראות.

ייצור

היצור החל בשנת 1934 והסתיים ב-1960. ייצור הזחליליות באנגליה בוצע על ידי החברות הבאות:

Thornycroft, Morris,Sentinel, Aveling, Bedford, Ford, Wolseley 
בקנדה יוצר על ידי חברת פורד קנדה.
כמויות הייצור:
אנגליה -    57,000 יחידות כולל 2,400 מהדגם הראשון.
קנדה -      29,000  יחידות.
אוסטרליה -  5,000 יחידות.
ניו זילנד - 1,300 יחידות.
סך הכל: 92.300 יחידות.]

דגמים

שני דגמים עקריים יוצרו: MK-I   MK-II .
לדגם השני נוספו מגיני צד גבוהים יותר, התקן לנשיאת מרגמה 81 ותחמושת למרגמה זו,  וכן וו גרירה מיוחד לגרירת תותחים נגד טנקים מסוג 6 ליטראות.

מלחמת סיני 1956

מספר רב של נושאי ברן שנשארו בשימוש הצבא המצרי עד מלחמת סיני, נלקחו שלל על ידי צה"ל. 
היות שבצה"ל היווה כבר הזחל"מ כלי סטנדרטי לנשיאת חרמ"ש, והיות והבעיות הטכניות התפעוליות של הרק"ם היו ידועות עוד מתש"ח, לא הוכנסו הברנים שנלקחו שלל לשימוש צבאי.