google/wiki40b huggingface dataset:
ים לינקולן

ים לינקולן (באנגלית: Lincoln Sea) הוא חלק מהאוקיינוס הארקטי, בין כף קולומביה במערב לכף מוריס ג'ספ שבמזרח. ים זה מכוסה שכבת קרח שעובייה מגיע ל-15 מטרים משך כל ימות שנה. מתחת למדף הקרח, משתנה עומק המים ונע בין 100 ל-300 מטרים. ים זה מחובר לתעלת רובסון (החלק הצפוני ביותר של מצר נארס).
הים נקרא על שם רוברט טוד לינקולן, שר המלחמה של ארצות הברית, ושמו ניתן לו על ידי רב החובל אגוסטוס גריילי במהלך מסע המחקר שערך בין השנים 1881–1884 למפרץ ליידי פרנקלין.
שמעון סויסה

ביוגרפיה

נולד בסטאת שבמרוקו בשנת 1921 לערך.
בגיל 13 החל ללמוד אצל הרב נסים סבאג, שהיה בעל חנות שבה לימד תלמידים בשעות הפנאי. לאחר מספר שנים פתח בהצעת רבו חנות לממכר מזון שאיפשרה לו להתפרנס, וללמד תלמידים בשעות הפנאי. כשבגר, נסע רבו למקנס ופנה לרב יהושע ברדוגו ולרב רפאל ברוך טולדנו כדי שימצאו עבורו ישיבה. הרבנים בתורם הכניסוהו ללמוד בישיבתו של הרב יצחק סבאג במקנס. מכיוון שלא היו בישיבה מקומות לינה, היה ישן אצל הרב רפאל ברוך טולדנו ואצל הרב אהרון סודרי.
בסיום לימודיו, בגיל 18 לערך הוסמך לשמש כשוחט וכבודק. בגיל 23, בהמלצת הרב שלמה מרציאנו, עבר לשמש בדבדו כשוחט, כסופר סת"ם וכמלמד ילדים. בשנים אלו למד אצל הרב שלמה כהן סבן, שכיהן כדיין בבית הדין המקומי. בתקופה זו פעל גם בעיר אזמור הסמוכה. לאור בעיות בריאותיות שחווה בשל האקלים של אזמור, חזר לסטאת בשלב מסוים, ועם חזרתו החל לשמש כסופר בית הדין המקומי, במקביל לעבודתו כשוחט וכמלמד תלמידים.
לאחר תקופה כסופר בבית הדין, הוסמך לדיינות בבית הדין הגדול שברבאט על ידי הרב שאול אבן דנאן, הרב מיכאל יששכר אנקווה והרב שמעון כהן. עם הסמכתו החל לשמש כדיין בסטאת, ובהמשך כיהן כדיין בעיר גדולה אחרת.
לאחר פטירת הרב ידידיה מונסונגו בשנת 1994 (ד' באלול תשנ"ד), מונה יחד עם הרב אהרון מונסונגו למחליפו, ושניהם כיהנו בתפקיד רבה הראשי של מרוקו. במסגרת תפקיד זה עמד בין היתר בראש המשלחות היהודיות לכינוסים הרשמיים בממלכה.
בשנת 1998 פרש לגמלאות, והרב מונסונגו החליפו כרב יחיד.
בשנים האחרונות לחייו ביקר בישראל מספר פעמים, והתגורר לסירוגין בצרפת ובמרוקו, בשל מצב בריאותו והעיוורון שבו לקה.
מספר ימים לפני שנפטר, הועבר ממרוקו לבית חולים בפריז שבצרפת בשל החמרה במצב בריאותו.
הלך לעולמו בצרפת ב-24 במרץ 2008. אנשי הממלכה דרשו שייקבר במרוקו, אך לאחר מסע שכנועים הוסכם שייקבר בישראל. בצרפת נערכה לו הלוויה שבה הספידו אותו הרב יוסף סיטרוק והרב חנניה פינטו. לאחר העלאת ארונו ארצה נערכה לו הלוויה גם בישראל שבסופה נקבר בהר המנוחות בירושלים.
חתנו הוא הרב שלמה אמסלם, ראש מוסדות "בני שלמה" בבאר שבע.
קניון חולון

קניון חולון הוא מרכז קניות מקורה אשר נמצא ברחוב גולדה מאיר בחולון והוא הקניון היחיד בחולון.

היסטוריה והווה

הקניון נפתח בשנת 1998 על ידי חברת IC ונרכש על ידי קבוצת עזריאלי בשנת 2000 עם רכישת חברת IC.
בתחילת שנות ה-2000 נסגר סניף היפרנטו שהיה בקניון ובמקומו נפתח סופרמרקט של שופרסל.
בשנת 2006 נסגרו הום סנטר ומשחקייה שכללה מתנפחים שהיו בקומה 2- לצורך בניית שדרת חנויות חדשה והנגשת כל חלקי הקומה. בזמן בו הום סנטר והמשחקייה פעלו קומה 2- הייתה מפוצלת לשני חלקים כאשר החלק צפוני של הקומה אינו היה נגיש לנכים כיוון שהמעליות הובילו לחלק השני של הקומה שממנו הייתה את הגישה לחניון. בניית שדרת החנויות הסתיימה ב-2007 ועם בניית השדרה, הקומה שופצה.
בשנת 2008 נסגר קולנוע גלובוס, אשר כלל 6 אולמות שהיה הקולנוע היחיד בחולון ובמקומו נפתחה חנות של המשביר לצרכן.
בשנת 2012 חנות אופיס דיפו בקניון נסגרה ובמקומה נפתחה חנות טויס אר אס. באותה שנה נפתחה בקומת הגג משחקיית "פעלטון סיטי" אך נסגרה לאחר שלוש שנות פעילות, בסוף 2015.
במהלך השנים נפתחו ונסגרו בחלק המקורה הקטן של קומת הגג באזור שמעל הכיכר המרכזית כ-4 עסקים שרובם היו מתחום הרהיטים. לרוב חלק זה היה בשימוש על ידי עסקים אלו כאולם תצוגה.

בעשור השני של המאה ה-21

שטחו המסחרי של הקניון מורכב משלוש קומות מסחר על שטח של 15,500 מטרים רבועים שבו נמצאות כ-100 חנויות. הקניון כולל 3 עוגנים: זארה, המשביר לצרכן וסופרמקרט שופרסל דיל. זארה היא החנות היחידה בקניון הכוללת 2 קומות. בקומה העליונה ישנו מתחם מזון מהיר הכולל כ 5 מסעדות מזון מהיר. בקניון ישנו גם סניף בנק של מזרחי טפחות, מרכז בריאות הילד של כללית ותופרת.
לקניון צמוד חניון מקורה בן שבע קומות הכולל כ-1000 מקומות חניה. קומת הגג בחניון אינה פעילה.
בסוף שנת 2016 החל שיפוץ חניון הקניון.
ג'ורג' אקפביו

קריירה

אקפביו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פלטאו יונייטד בניגריה. בעונת 2011/2012, הצטרף לקבוצה הבוגרת ועד לאמצע העונה, כבש 18 שערים.
בינואר 2012 היה קרוב לחתימה בווייקינג מנורווגיה, אך בסופו של דבר חתם באייאקס קייפטאון מדרום אפריקה. ב-2 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו עבור אייאקס קייפטאון במשחק ידידות נגד ZESCO מזמביה.
לקראת עונת 2012/2013 הושאל לואסקו דה גאמה, ועונה לאחר מכן לצ'יפה יונייטד.
ב-5 ביוני 2014 אקפביו חתם לשנתיים וחצי בצ'יפה יונייטד.
ב-16 ביולי 2015 אקפביו חתם בייני מלטיאספור מהליגה הטורקית הראשונה.
ב-22 בינואר 2017 אקפביו הגיע לישראל וחתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-12 ביולי 2018 אקפביו חתם בבני סכנין מליגת העל.
יישר כוח

יישר כוח הוא ביטוי של הכרת טובה לאדם על מאמציו ותרומתו, והבעת הערכה להישגיו.

מקור הביטוי ומשמעותו

מקור הביטוי בתלמוד (שבת פז, א; בבא בתרא יד, ב), שבו מסופר שאמר הקב"ה למשה על שבירת הלוחות: "יישר כוחך ששיברת". משמעות הביטוי היא מעין תחזקנה ידיך, היינו: המשך כך.
הפירוש המילולי של הביטוי: "יישר" היא צורת עתיד של הפועל הארמי יש"ר. להבדיל מעברית, שבה פועל זה עניינו יושר בדרך כלל, בארמית עניינו חוזק, ועל כן מילולית משמעו של הביטוי "יֶחֱזַק כוחך" (בדומה לו נמצא בתלמוד "אי איישר חילי" = "אם יֶחזק כוחי", גיטין לו, ב). יש המשייכים את המילה "יישר" לשורש שר"ר, שמשמעותו חוזק וכוח בארמית ("שריר וקיים") ואף בעברית ("שרירות לבי", "שריר").

הגיית הביטוי

בקרב דתיים (בפרט אשכנזים) בימינו נפוצה הצורה שְכּוֹיֵיח (וכן יֶשכּוֹיְך או ישכייעך כפי שכותבים (בפסאודו-יידיש) ליטאים ובני הישיבות), המשקפת את ההגייה האשכנזית של הביטוי. לעומת זאת יש המקפידים להשתמש דווקא בצורה המדויקת "יישר כוח". הרב מנחם מנדל שניאורסון, האדמו"ר מחב"ד, נהג להגות: "יְיַשֵּׁר כוח".

השתלשלות הביטוי

לא ברורה השתלשלות הביטוי ומדוע חדר דווקא לארצות אשכנז, וכן מהו מקורו של הביטוי הספרדי המקביל חזק וברוך. מקורו של הביטוי 'אשריך', לעומת זאת, הוא עוד מתקופת המקרא (ראו דברים ל"ג, כט: "אשריך ישראל מי כמוך"; תהילים א, א: "אשרי האיש").

בספרות העברית החדשה

אף שבקרב דוברי עברית בסוף המאה העשרים נפוצה הצורה "שכוייח", הרי בכתב נהגו להשתמש בצורה העברית. ח"נ ביאליק, במאמרו "הספר העברי", משתמש פעמיים בביטוי בצורתו "יישר כוח". הרומן של ש"י עגנון "הכנסת כלה" מתרחש בגליציה, בקרב דוברי יידיש, אך פרומיט אומרת בו "יישר כחך רבי קרוב שהטרחת עצמך להביא לי פריסת שלום" (עמוד רפב במהדורת תש"ך).

אופן השימוש בביטוי יישר כוח וביטויים דומים

בברכת "יישר כוח" (או "שכוייח") נהוג לברך חזנים (לאחר תום התפילה), כהנים (לאחר ברכת כהנים), דרשנים (לאחר הדרשה), וכיוצא בזה. כן נפוץ השימוש בברכה גם בשיחות חולין (לדוגמה: העבר לי את קנקן המיץ, בבקשה. שכוייח).
יישר כוח היא אמרה שגם אומרים אנשים לאדם שעשה מעשה טוב ובשביל לכבדו אומרים לו "יישר כוח" ("שכוייח").
התשובה המקובלת ל"שכוייח", היא על פי רוב "ברוך תהיה" (או: ברוכה תהיי, ברוכים תהיו, וכדומה). בעבר נהוג היה גם המענה "כחכם יישר" או בהברה היידישאית "כויחכם-ישר". כיום יש המקצרים מענה זה, בעיקר בקרב דוברי היידיש הירושלמיים, ל"ישֶׁר" (הש' בסֶגוֹל).
לאמירה "חזק וברוך" ישנן שתי תשובות: המקובלת שבהן היא "חזק ואמץ", ותשובה אפשרית אחרת היא "ברוך תהיה" (או: ברוכה תהיי, ברוכים תהיו, וכדומה) או בקרב מרוקאים, "כולכם ברוכים".
ביטוי מקובל ומקביל נוסף לאלו, היא הברכה "תזכה/תזכו/תזכי למצוות", המגיע בדרך כלל גם הוא כהכרת טובה על מעשה טוב, על עשיית מצווה, או על גמילות חסד. המענה המקובל על ברכה זו היא ה"אמן" המסורתית, או "תזכו לעשות" בקרב בני כל העדות, ואילו בקרב בני עדות המזרח מקובלת גם התשובה "תזכו לזַכות" (הז' בפתח).
ביטוי נוסף למטרה זו הוא אשריך, שפירושו המילולי הוא: מחוזק אתה, או מחוזק תהיה. הביטוי נפוץ במיוחד בעדת החוזרים בתשובה של חסידות ברסלב, ומשם התפשט גם לציבורים נוספים. קיים גם הביטוי זכית שצובר תאוצה אף הוא בקרב החוגים הללו.
בסלנג העברי משמש לכך הביטוי "קבל ח"ח" (נהגה: "חי"ת-חי"ת"), שפירושו "קבל חיזוק חיובי".
בישיבות ואולפנות מקובל שמברכים בנות או נשים האומרות דבר תורה ב"חילך לאורייתא" (במקור דברי רבי יוחנן לריש לקיש), מכיוון ש"כח" הוא ביטוי "גברי". למרות זאת לאחר דרשות בת מצווה, ושיעורי תורה הנאמרים על ידי נשים, השימוש בביטוי "יישר כוחך" או הקריאה "ישכויעך" - נפוץ.]
מריצ'יקה פואיקה

ביוגרפיה

מלינטה נולדה ביאשי.

1976

באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיימה פואיקה במקום 21 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:12.62 דקות.

1978

באליפות העולם בריצת שדה (4.728 ק"מ) שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד ב-25 במרץ 1978 זכתה פואיקה במדליית ארד, בתוצאה של 16:59 דקות, אחרי גרטה וייץ מנורווגיה (16:19 דקות) ובת ארצה נטליה מרשסקו (16:49 דקות).
באליפות אירופה שנערכה בפראג, צ'כיה סיימה פואיקה במקום רביעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:40.9 דקות.

1980

באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיימה פואיקה במקום 7 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:01.26 דקות.

אלופת עולם בריצת שדה

באליפות העולם בריצת שדה (4.663 ק"מ) שנערכה ברומא, איטליה ב-21 במרץ 1982 זכתה פואיקה במדליית זהב בתוצאה של 14:38.9 דקות, לפני בת ארצה פיצה לווין (14:40.5 דקות) וגרטה וייץ (14:43.9 דקות).
באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון בספטמבר אותה שנה זכתה פואיקה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:33.33 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:59.31 דקות.

שיאנית עולם בריצת מייל

בתחרות שנערכה ברייטי, איטליה ב-9 בספטמבר אותה שנה קבעה פואיקה בריצת מייל שיא עולם חדש של 4:17.44 דקות, שיפור לשיא העולם בן החודשיים של מארי דקר מארצות הברית (4:18.08 דקות). שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי מארי דקר (4:16.71 דקות) ובאותה ריצה היא סיימה שנייה אף היא שברה את שיאה העולמי בשיא אישי חדש של 4:17.33 דקות, כיום התוצאה השביעית בטיבה בכל הזמנים (2016).

1983

בשל פציעה החמיצה פואיקה את אליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983.

1984

באליפות העולם בריצת שדה (5 ק"מ) שנערכה באיסט רת'רפורד, ניו ג'רזי, ארצות הברית ב-25 במרץ 1982 זכתה פואיקה בפעם השנייה במדליית זהב, בתוצאה של 15:56 דקות, לפני גלינה זכרובה מברית המועצות (15:58 דקות) וגרטה וייץ (15:58 דקות).

אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה פואיקה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 3000 מטר בשיא אולימפי חדש של 8:35.96 דקות, לפני ונדי סמית-סלאי מבריטניה (8:39.47 דקות) ולין ויליאמס מקנדה (8:42.14 דקות). ריצה זו זכורה בשל נפילתה של אהודת הקהל אלופת העולם מארי דקר בעקבות ההתנגשות עם זולה באד נציגת בריטניה. במדליית ארד זכתה בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:04.15 דקות, אחרי גבריאלה דוריו מאיטליה (4:03.25 דקות) ובת ארצה דוינה מלינטה (4:03.76 דקות).

שיאנית עולם בריצת 2000 מטר

בתחרות שנערכה בלונדון ב-11 ביולי 1986 קבעה פואיקה בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 5:28.69 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של טטיאנה קזנקינה מברית המועצות 5:28.72 דקות. שיא זה החזיק מעמד 8 שנים ונשבר על ידי סוניה או'סליבן (5:25.36 דקות). תוצאתה מהווה את התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים (2016).
באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה באוגוסט 1986 זכתה פואיקה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:35.92 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:03.90 דקות.

1987

באליפות העולם באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה במרץ 1987 זכתה פואיקה במדליית ארד, בריצת 300 מטר בתוצאה של 8:47.92 דקות.
באליפות העולם שנערכה ברומא בתחילת ספטמבר אותה שנה זכתה פואיקה במדליית כסף, בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:39.45 דקות, אחרי

1988

באולימפיאדת סיאול (1988) לא הצליחה פואיקה לסיים את ריצת 3000 מטר.
ולרי לובנובסקי

ביוגרפיה

לובנובסקי נולד בקייב והחל את דרכו כשחקן בדינמו קייב המקומית. תפקידו על המגרש היה בכנף-שמאל והוא הרבה להבקיע שערים. לאחר שבע שנים בדינמו, בהן זכה באליפות ברית המועצות ובגביע, הוא שיחק עוד שלוש שנים בצ'רנומורץ אודסה ושחטיור דונצק, לפני שפרש בגיל 29. לזכותו עמדו 71 שערים ב-253 משחקים ואף שתי הופעות בינלאומיות במדי נבחרת ברית המועצות. 
כשנה לאחר הפרישה מונה למאמנה של דנייפר דנייפרופטרובסק, והעלה אותה לליגה הבכירה. ב-1974 עבר לדינמו קייב, כדי להתחיל את הקדנציה הראשונה משלוש שלו שם. בסך הכול אימן לובנובסקי את דינמו לא פחות מעשרים ואחת שנים. 
דינמו קייב של לובנובסקי שמה קץ לדומיננטיות הרוסית בכדורגל הסובייטי, כשזכתה ב-8 אליפויות ו-6 גביעים. היא הייתה הקבוצה הסובייטית הראשונה שזכתה בתואר אירופי, גביע אירופה למחזיקות גביע ב-1975. היא אף חזרה על ההישג ב-1986. 
בין הקדנציות בדינמו, ולפעמים במקביל להן, אימן לובנובסקי גם את נבחרת ברית המועצות בשלוש תקופות. האחרונה שבהן הייתה המוצלחת ביותר, בה הגיעה הנבחרת לסיבוב השני של מונדיאל 1986 ולגמר יורו 1988, שם הפסידה להולנד. 
לאחר כישלון במונדיאל 1990 והתמוטטות ברית המועצות, עזב לובנובסקי את הנבחרת וגם את דינמו, שאיבדה את שחקניה המובילים, שעזבו למערב אירופה. בשנים הבאות אימן את נבחרות איחוד האמירויות וכווית.
ב-1997 החלה הקדנציה האחרונה שלו בדינמו קייב, שנקלעה למשבר. הקבוצה הורחקה מאירופה כעונש על ניסיון שוחד וגמגמה גם בליגה האוקראינית. תחת לובנובסקי יצאה הקבוצה מהתקופה הקשה, זכתה בחמש אליפויות רצופות והגיעה למעמד חצי-גמר ליגת האלופות ב-1999. ניסיון כושל להוביל את נבחרת אוקראינה למונדיאל 2002, לא מנע ממנו מלקבל, לאחר מותו משבץ מוחי, את עיטור "גיבור אוקראינה", הכבוד הגדול ביותר שיכול לזכות לו אזרח המדינה. 
ללובנובסקי הייתה השפעה גדולה על אנדריי שבצ'נקו, גדול הכדורגלנים האוקראינים, שהתפתח בדינמו קייב תחתיו בסוף שנות ה-90. ב-2003, לאחר שזכה בליגת האלופות במדי מילאן, טס שבצ'נקו לקייב והניח את מדליית המנצחים על קבר מאמנו הנערץ.
ראש ממשלת גאורגיה

היסטוריה

משרד ראש הממשלה נוסד לראשונה בשנת 1918 עם יסוד הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה והמשרה בוטלה כאשר גאורגיה הפכה לחלק מברית המועצות.
המשרד נוסד מחדש כאשר גאורגיה הפכה עצמאית שוב. בין ה-8 בדצמבר 1995 ו-17 בנובמבר 2004, המשרד נקרא "שר המדינה", ולאחר מכן שמו שונה בחזרה ל"משרד ראש הממשלה".
הוא מאובטח על ידי אנשי שירות אבטחת המדינה המיוחד.
M3 סטיוארט

דגמים

M3: דגם ייצור ראשוני. 5,811 יחידות יוצרו.
M3A1: לדגם זה נוסף מייצב גירוסקופי לתותח, כיפת המפקד הוסרה. 4,621 יחידות יוצרו.
M3A3: דגם ייצור אחרון עם תצורת תובה חדשה עם שריון חזית משופע, והגדלת מספר הפגזים לתותח 37 מ"מ ל-174. 3,427 יחידות יוצרו.
M3 עם להביור: הסבה של טנקי סטיוארט לנשיאת להביור במקום התותח הראשי. פותח במיוחד לשימוש חיל הנחתים בזירת האוקיינוס השקט. 
תותח הוביצר מתנייע T18: דגם ניסיוני בו הותקן תותח הוביצר בקוטר 75 מ"מ על תובת M3 ללא צריח. נזנח לטובת M8. 
M5: השינויים העיקריים בדגם זה הם התקנתם של צמד מנועי קדילק, ותצורת תובה דומה לדגם M3A3.
M5A1: דגם ייצור משופר עם צריח ה-M3A3. ‏6,810 יחידות יוצרו. 
תותח הוביצר מתנייע M8: בדגם זה הותקן תותח הוביצר 75 מ"מ על טנקי M5 עם צריח פתוח. שימשו לסיוע אש קרוב. 1,778 יחידות יוצרו בין 1942 ל-1944.
כרם רעים

על היישוב

היישוב הוקם בשנת 2010 כמאחז. גרעין ההקמה של היישוב נקרא בתחילה 'נחלי טל'. בהמשך שונה השם ל"כרם רעים" היות שחברי גרעין ההקמה נמנו על חבריהם של שלושת הנופלים שמואל וייס שנפל ב-2002 במהלך מבצע חומת מגן, עמיחי מרחביה שנפל ב-2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה ויוני נתנאל שנפל ב-2009 במהלך מבצע עופרת יצוקה.
באוגוסט 2007 הוקם במקום כרם ענבים ("כרם אביה") בשטח של 80 דונם. הכרם שוכן על אדמות מדינה, שהוחכרו על ידי הסוכנות היהודית לבעל הכרם.
חוקיות המקום אושרה במאי 2013 הכרם ביישוב סבל מהתנכלויות חוזרות ונשנות של פלסטינים. באוקטובר 2014 נפרצה דרך היקפית מסביב לאזור, כדי לסייע בשמירה על המקום.
בשנת 2017 קיבל המאחז אישור רשמי כיישוב, ובנוכחות שר הביטחון אביגדור ליברמן הונחה אבן פינה להקמת מבנה הקבע.
היישוב נמצא נכון לשנת 2019 בתקופת קליטה. ביישוב מתגוררות 70 משפחות ויש תכנון לבנייה של 400 יחידות דיור.
ביישוב בית כנסת, גן ילדים, מעון, משחקיה, ספרייה, גינה קהילתית ומקווה נשים.

אתרי טבע

היישוב נמצא בסמוך ל"כרם אביה", ולשמורת פארק גיבורות התנ"ך בהן עובר מסלול בין שפע מעיינות, עצי פרי ונוף.
אשר חסין

מגילת היטלר

בשנת 1944 כתב חסין בעברית את "מגילת היטלר" ("מגילת היטליר" בכתיב המקורי). המגילה מתארת בשבעה פרקים את סיפור עלייתו של היטלר לשלטון, תכנון וביצוע השמדת היהודים, לחימתם של "כוחות הברית" כנגד הנאצים ונפילתו של היטלר. הכותב היה מודע לכך שהסוף במגילתו אינו חיובי כבמגילת אסתר ולכן ציין שיש לקרוא כל שנה את המגילה בכובד ראש תוך זיכרון הנרצחים.
תוכנה וצורתה של המגילה כמגילה יהודית טיפוסית. התוכן בעל אופי דתי וכולל ברכות, קטעי פסוקים ואף מניין עשרת בני המן אקטואליים כמו (בכתיב המקורי): היטליר, מוסוליני, טויו, הימליר, גורניג, גובילס, היץ ועוד. המגילה המקורית הייתה מגילה של ממש, מגולגלת.
להלן פתיחת המגילה:
(א) וַיְהִי בִּימֵי הִיטְלֶיר הַצַּבָּע הוּא הַקָּאפּוֹרָאל הַמּוֹשֵׁל עַל כָּל גֶּרְמָנְיָא שְׁבַע עֶשְׂרֵה מְדִינוֹת. (ב) בַּיָּמִים הָהֵם בַּעֲלוֹת הָאַכְזָר הַזֶּה עַל כִּסֵּא מֶמְשַׁלְתּוֹ אֲשֶׁר בְּבֶּרְלִין הַבִּירָה. (ג) שָׁכַח עָנְיוֹ וְדוּד הַצְּבָעִים שֶׁהָיָה עַל שִׁכְמוֹ לֶחֶם עוֹנִי וּבְגָדִים קְרוּעִים וְחַצְרוֹת הַבָּתִּים שֶׁשָּׁם הָיָה לָן. (ד) זָכוֹר לֹא זָכַר יְמֵי הַצּוֹם וְחַיֵּי נְדוּדִים בַּיּוֹם אֲכָלָהוּ חֹרֶב וְקֶרַח בַּלַּיְלָה וַאֲנָשִׁים טוֹבִים לְבֵיתָם סְחָפוּהוּ. (ה) גַּם הָאֲנָשִׁים הַדַּלִּים אוֹתוֹ רִחֲמוּ וְחֶמְלָה זוֹ הוּא לֹא לָמַד וַיִּתְאַכְזֵר וַיִּשְׁמַן וַיִּבְעַט כַּחֲזִיר. (ו) מִסְפַּר צָרוֹתָיו הָרַבּוֹת שָׁכַח וּמִלִּבּוֹ הֱסִירָן וְנִקְמַת אֲבוֹתָיו הָמָן וַעֲמָלֵק יִמַּח שְׁמוֹ כִּשְׁמָם זָכַר וְעַל לִבּוֹ חֲרָטָהּ רָאָה הַהַתְחָלָה וְנִסְתַּמָּא לְבַסּוֹף. (ז) אָמַר בְּלִבּוֹ זְקֵנַי נֻוצְּחוּ מִמִּעוּט חָכְמָתָם וַאֲנִי אִישׁ דַּעַת וּמָלֵא תְּבוּנָה עֲצָתִי נְכוֹנָה וּזְרוֹעִי חֲזָקָה וּבָזֶה אֶכְבֹּשׁ אֶת כָּל הָעוֹלָם.
— מתוך: 'מגילת היטליר', דחק ג'
אבישי כהן (כדורגלן)

קריירה

בצעירותו, כהן נחשב לכישרון ענק, אך לא הצטרף לקבוצה מקצועית, עקב היותו שומר שבת. בשנת 2010 כהן לקבוצת הנערים של בית"ר ירושלים שהצטרפה לצו פיוס ולא שיחקה בשבת. בעונת הבכורה שלו כבש 10 שערים. בשנת 2012 ייצג את ישראל בגמר מסע נייק.
ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ברוב שלבי העונה שיחק בקבוצת הנוער וכבש 12 שערים. ב-5 באפריל 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 0–1 למכבי חיפה.
ב-5 בספטמבר 2017 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית. ב-2 בינואר 2018 חתם בהפועל קטמון.
ב-2 בינואר 2019 חתם לשנה וחצי בבני יהודה תל אביב.
ברנינג ספיר

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
וינסטון רודני נולד במרץ 1948 בסנט אנ'ס ביי, בילדותו הושפע רבות מהמנהיג האמריקאי-אפריקאי מרקוס גארבי.
בשנת 1969 נפגש רודני עם בוב מארלי ועם מפיקו, קלמנט "קוקסון" דוד, בעל חברת התקליטים "Studio One" שלקח אותו תחת חסותו.
לפני השקת אלבום הבכורה עם הזמר לארי מרשל, שינה רודני את שמו לברנינג ספיר.
מאמצע שנות התשעים חי ברנינג ספיר יחד עם אשתו סוניה רודני ברובע קווינס שבניו יורק.

פרסים

ברנינג ספיר זכה פעמים בפרס הגראמי בקטגוריית אלבום הרגאיי הטוב ביותר, בשנת 2000 על האלבום "Calling Rastafari", ובשנת 2009 על האלבום "Jah Is Real".
כמו כן הוא היה מועמד לפרס 12 פעמים.
תאודור בוסה

קריירה מוקדמת

בוסה הצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית ב-1915 כצוער והשתתף במלחמה כלויטננט בגדוד חיל רגלים. במלחמה עוטר בצלב הברזל דרגה 1 ו-2.
לאחר המלחמה היה בין 2000 הקצינים שהמשיכו לשרת בקבע ברייכסווהר ועלה בסולם הדרגות.

מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה שירת כקצין מבצעים תחת פיקודו של אריך פון מנשטיין בארמייה ה-11 וקבוצת ארמיות דון ואחר כך כראש מטה קבוצת ארמיות דרום. ב-30 בינואר 1944 עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 ביולי 1944 מונה למפקד הדיוויזיה ה-121, שהייתה חלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה ה-18, וב-1 באוגוסט 1944 מונה למפקד הקורפוס ה-1, שהיה חלק מהארמייה ה-16 ולאחר מכן חלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-9 בנובמבר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
ב-20 בינואר 1945 מונה למפקד הארמייה התשיעית, ונאלץ להתגונן נגד ההתקפה הגדולה של הצבא הרוסי שהחלה ב-12 בינואר 1945. הרוסים התקדמו במהירות והגיעו לגדת האודר. בוסה נאלץ לסגת ושני ניסיונות שלו להסיר את המצור מהעיר קיסטרין נכשלו. בישיבה בפיהררבונקר ב-28 במרץ 1945 תקף היטלר את בוסה על כשלונותיו. הרמטכ"ל היינץ גודריאן גיבה את בוסה ואמר שאין להאשימו בכישלון ההתקפות בקוסטרין בגלל שהיה בנחיתות כוח אדם וארטילריה לעומת הרוסים. בסופה של אותה פגישה טעונה הדיח היטלר את גודריאן.

הקרב על ברלין

ב-16 באפריל 1945 פתחו הרוסים במתקפה האחרונה במלחמה ותוך זמן קצר הגיעו לפאתי ברלין. מצפון לבוסה התקדם ז'וקוב ומדרומו קונייב. בוסה שלח בקשת נסיגה מחשש שיילכד בו שני הכוחות אך קבל סירוב.
כשהמצב החמיר והיטלר שקע בייאוש, הגה וילהלם קייטל רעיון שיכול לדעתו להציל את המצב. הוא ידע שהאמריקאים החליטו לעצור בנהר האלבה. לפי תוכניתו, גנרל ולטר ונק מפקד הארמייה ה-12 שהיה באזור האלבה ינוע מזרחה, ייפגש עם בוסה ושתי הארמיות ינועו צפונה לעבר ברלין ויכתרו את הרוסים ביחד עם הארמייה של גנרל פליקס שטיינר שינוע מצפון דרומה.
ב-23 באפריל 1945 הגיע קייטל למפקדתו של ונק ופקד עליו לתקוף לכיוון ברלין כדי להציל את הפיהרר. בוסה קבל רשות לסגת מזרחה כדי להתחבר עם ונק וביחד לנוע לכיוון ברלין. ונק ידע שאין לו סיכוי להגיע לברלין. הוא השאיר כוח קטן ליד האלבה, שלח כוח קטן לכיוון פוטסדם בעוד שעיקר הארמייה פנתה מזרחה להתחבר עם הארמייה התשיעית של בוסה. בינתיים התעודד היטלר וחיכה שבוסה וונק יבואו להציל את ברלין. הודעות על כך שודרו ברדיו והופצו בברלין. משנודע להיטלר שונק, בוסה ושטיינר אינם מוכנים להציל אותו, החליט להתאבד.
בוסה התעלם מההוראות מברלין ונסוג מערבה בתוך יערות שפרוולד ואיתו כ-200.000 חיילים ואזרחים שברחו מהעיר פרנקפורט על האודר מהצבא הרוסי המתקדם כשהוא מותקף מצפון ומדרום ואבדותיו כבדות. ב-28 באפריל 1945 הוא ביצע פריצה באזור הכפר האלבה, שם התחולל קרב גדול ובו נהרגו אלפי חיילים ואזרחים. לבסוף הצליח בוסה להתחבר עם ונק. מכל הכוח של בוסה הצליחו 25.000 חיילים וכמה אלפי אזרחים להמלט למערב, 30.000 נהרגו והשאר נפצעו או נשבו. בבית הקברות באלבה קבורים 10.000 גרמנים ועד היום מתגלים ביערות בסביבה שלדים נוספים.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הוחזק בוסה כשבוי מלחמה עד 1948. הוא מונה לראש ההגנה האזרחית בגרמניה המערבית וכתב וערך מספר ספרים על המלחמה. ב-21 באוקטובר 1986 מת בוסה בעיר ולרשטיין, והוא בן 90 שנים.
מאיה בלזיצמן

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל 7 החלה לנגן על צ'לו בקונסרבטוריון למוזיקה בתל אביב. למדה בבית הספר לאמנויות תל אביב ולאחר מכן בתיכון תלמה ילין לאמנויות. זכתה במלגות מוזיקה מ"קרן אמריקה ישראל" בשנים 2001–2005. בשנת 2004 התגייסה לצה"ל ושירתה כחלק מרביעיית מיתרים צבאית ביחידת "מוזיקאים מצטיינים".
לאחר סיום שירותה הצבאי, החלה לעבוד בתעשיית המוזיקה הישראלית. עבדה וניגנה עבור אמנים כגון נינט טייב, דני סנדרסון, דייוויד ברוזה, נורית גלרון, מירי מסיקה, רוקפור, יוני בלוך, יזהר אשדות, אפרת גוש, ריטה, שילה פרבר, אהוד בנאי ועוד.
בלזיצמן מופיעה בארץ ובחו"ל עם זמרים ישראלים וכותבי שירים, ולוקחת חלק פעיל בתהליך היצירה שלהם. מופיעה גם במסגרת הרכבים מוזיקליים המלווים הפקות של תיאטרון "הקאמרי" בתל אביב.
באוקטובר 2010 התקיים המופע הראשון שלה כסולנית, בשירה ובצ'לו. חברי הלהקה שלה היו מתן אפרת בתופים ואיתמר גרוס בקלידים. במופע בוצעו גרסאות כיסוי למוזיקת רוק ישראלית משנות ה-90 כמחווה למועדון הרוקסן. בעקבות המופע, הוציאה בלזיצמן מיני-אלבום ובו 8 גרסאות כיסוי שבוצעו במופע.
בשנת 2012 החלו בלזיצמן ואפרת, שהפך לבן זוגה, להופיע יחד במופע המשלב צ'לו ותופים. בו מבוצעות גרסאות כיסוי לשירים באנגלית ובעברית, כמו גם קטעים אינסטרומנטליים מקוריים.
בשנת 2014 יצאה בלזיצמן במופע משותף עם הזמרת נינט טייב. המופע, שנקרא "צוללות", הוא מופע אקוסטי בו שרות השתיים משיריה של טייב וכן גרסאות כיסוי המזוהות עימה, כאשר הן מלוות עצמן בצ'לו (בלזיצמן) ובגיטרה אקוסטית (טייב) בלבד.
באפריל 2018, בלזיצמן, בהזמנת היוצרת והכוריאוגרפית ענבל פינטו, ערכה, בחרה ובנוסף גם יצרה מוזיקה מקורית למופע המחול "פוגה", של להקת המחול בניהול פינטו ואבשלום פולק.
סאות' ברד'ר

היסטוריה

האי בבעלות פרטית למעלה ממאתיים שנים. בראשית המאה ה-20 היה באי בית קיץ של ג'ייקוב רופרט, הבעלים של הניו יורק ינקיז, אולם מרבית המאה ה-20 היה האי בלתי מיושב.
כיום נמצא האי בבעלות המפטון סקרוז (Hampton Scows) - חברה שאינה עושה באי שימוש. החברה רכשה את האי בשנת 1975 בעלות של עשרה דולרים.
אסתר פרל

ביוגרפיה

פרל נולדה להורים יהודיים ניצולי שואה מפולין, וגדלה באנטוורפן. על ילדותה בקהילת ניצולי השואה אמרה: "ראיתי סביבי שתי קבוצות – אלה שלא מתו, ואלה שחזרו לחיות. אלה שלא מתו בדרך כלל היו קשורים למקומם, לא מסוגלים לחוות עונג ולא יכולים לתת אמון, כי כשעומדים על המשמר, מודאגים, חרדים וחסרי ביטחון, אי-אפשר להרים את הראש כדי להמריא ולעוף, להשתעשע, להתנהג בביטחון ולדמיין. אלה שחזרו לחיים היו האנשים שתפשו את הארוטיות כסם-נגד למוות. הם ידעו כיצד לשמור על חיוניותם".
פרל למדה פסיכולוגיה וספרות צרפתית באוניברסיטה העברית ירושלים. לאחר מכן עברה לארצות הברית ולמדה טיפול באמנות באוניברסיטת לסלי בקיימברידג', מסצ'וסטס. ב-1984 עברה לניו-יורק ללימודי תואר שני והתמחתה כפסיכותרפיסטית פסיכודינמית אצל המטפל המשפחתי סלבדור מינושין.

קריירה מקצועית

גישתה הטיפולית של פרל הופכת את סדר העדיפויות המקובל בקרב מטפלים זוגיים: "בתחום שלי מלמדים אותנו להתעניין תחילה במצב הזוגיות, ואחר כך לשאול כיצד הוא מתבטא בחדר השינה. לפי נקודת מבט זאת, יחסי המין הם מטאפורה לכלל היחסים. הנחת היסוד היא, שאם נוכל לשפר את היחסים, הסקס יילך בעקבותיהם. אבל מנסיוני, לעיתים קרובות אין הדבר כך". לתפיסתה של פרל, בעוד שאהבה זקוקה לקרבה, אינטימיות והיכרות כדי לפרוח, תשוקה צריכה מרחק, אי-ודאות, חידוש והפתעה. האינטימיות וגילוי הלב מבטלים את המסתורין והריחוק שנדרשים לארוטיקה ולתשוקה.
פרל קידמה את הרעיון של "אינטליגנציה ארוטית" בספר באותו שם שיצא לאור ב-2006, והפך לרב מכר שתורגם ל -24 שפות. בעקבות הצלחת הספר זכתה לפרסום בינלאומי כמומחית בנושא מערכות יחסים ומיניות, בין היתר בזכות שתי הרצאות TED שנתנה – האחת בפברואר 2013 בשם "הסוד לתשוקה במערכת יחסים ארוכת טווח" והשנייה במרץ 2015 בשם "לחשוב מחדש בגידה ... שיחה עבור כל מי שאהב אי פעם". שנצפו תוך 4 שנים יותר מ-20 מיליון פעם.
ב-2017 יצא ספרה השני "סיפור מהצד" (במקור: The State of Affairs) הבוחן את הנושא של בגידה בזוגיות. הספר תורגם ויצא לאור בעברית ב-2019.
פרל מגישה פודקאסט בשם "איפה אנחנו צריכים להתחיל?" המשלב הקלטות חיות של פגישות טיפוליות עם זוגות אנונימיים ותובנות של פרל על מה ששמעה, ועל הטכניקות שניסתה. הפודקאסט זכה בפרס גרייסי ב-2018.

חיים אישיים

פרל נשואה לד"ר ג'ק סול, פסיכולוג קליני ומרצה באוניברסיטת קולומביה. לזוג שני בנים.