google/wiki40b huggingface dataset:
אנטוניו פארנזה, דוכס פארמה

ביוגרפיה

אנטוניו נולד ב-29 בנובמבר 1679 בפארמה, לראנוצ'ו השני פארנזה, דוכס פארמה ולמריה ד'אסטה, בתם של פרנצ'סקו הראשון ד'אסטה, דוכס מודנה ומריה קטרינה פארנזה. בשנת 1727 מת אחיו פרנצ'סקו פארנזה, דוכס פארמה, ואנטוניו עלה לשלטון במקומו.
אנטוניו היה נהנתן ולא רצה להתחתן, אולם מכיוון שלא היה יורש אחר לדוכסות, כפו עליו ידידיו להתחתן עם אנריקטה ד'אסטה, בתם של רינלדו השלישי ד'אסטה, דוכס מודנה ושרלוטה פליציטס מבראונשווייג-לינבורג, וב-21 ביולי 1728 התחתנו השניים. למרות כל ניסיונותיו לא היו לאנטוניו ילדים, ובעקבות כך הייתה הדוכסות אמורה לעבור לבנה הבכור של אליזבטה פארנזה, האינפנטה קרלוס מספרד. בשנת 1729 שלחה ספרד 6,000 חיילים לפארמה, אולם מאידך, אוסטריה שלחה 40,000 חיילים למילאנו, צפונית לפארמה. בעיצומה של המערכה הדיפלומטית, מת אנטוניו ב-20 בינואר 1731, ולאחר מותו קיבלה אוסטרה את תנאי אמנת לונדון, ואכן קרלוס מספרד קיבל את דוכסות פארמה, עליה נאלץ לוותר בשנת 1735, במהלך מלחמת הירושה הפולנית, לקרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
האחים

האחים (לטינית: Adelphi) היא יצירה של טרנטיוס, המאומצת בחלקה מהמחזה של מנאנדרוס ושל דופילוס, "המתים יחדיו", ולכן היא שייכת לז'אנר הלטיני המכונה פאבולה פליאטה (Fabula Palliata) (מחזה הלובש מעיל יווני), כלומר קומדיה מתורגמת מיוונית. המחזה דן על הורות והוא הומחז לראשונה בשנת 160 לפנה"ס במשחקי הלוויה (Ludi Funebres) של לוקיוס אמיליוס פאולוס. 
דונאטוס אליוס כתב קומנטר על היצירה שנמצא תחת הכותר Danatus commentum terenti. היצירה הוותה השראה לספרו של מולייר, "בית הספר לבעלים". טרנטיוס הוא דוגמה לתקופה בה הקהל הרומי כבר הכיר את התיאטרון והאמצעים המוצגים בו, לכן בניגוד לפלאוטוס, למשל ביצירה החייל הרברבן, טרנטיוס אינו מסביר על מבנה התיאטרון אך יש רמיזות רבות בפרולוג לכך שהמחזאי זקוק לאהדה של הקהל כדי לקבל מימונים כלכלים להמשך הכתיבה. 
הקומדיה מתחילה כבר עם Stock characters של שני האבות הזקנים. בעוד שבטרגדיה הזקן מוביל לקטסטרופה מאחר שיכולת הלימוד שלו היא אפסית, כאן, שני האבות למדים ומשתנים במהלך העלילה.

פרולוג

מידע רב על הרקע להתהוות היצירה נשמע בפרולוג. בדרך כלל היה זה המחזאי שתפקד כאיש הפרולוג. כאן טרנטיוס מציין כי המחזה הוא עיבוד של המחזה של דופילוס "המתים יחדיו". פלאוטוס עיבד את היצירה למחזה רומי משל עצמו מבלי לגעת בקטע שמופיע בתחילת המחזה בו מתואר על נער שחוטף יצאנית מסרסור. טרנטיוס עיבד קטע זה לתוך המחזה של האחים. כלומר טרנטיוס מנסה לבסס שהוא עיבד חלק מהיצירה של מנאדרוס שלא הייתה מוכתמת (contamination), נושא שהיה חשוב בתיאטרון הרומי העתיק. בנוסף, טרנטיוס יוצא בפרולוג כנגד הטענות שהיו אלו אחרים אשר כתבו את המחזה, והכוונה היא לסקיפיו האפרקניוס.

על העלילה

המחזה עוסק בחינוך הנכון של ילדים, איזה ההורה, הנוקשה או המפנק, מצליח לחנך טוב יותר את ילדיו. במחזה מסופר על שני אבות. האחד דמאה, האב הנוקשה, העני וחמוץ הפנים, לו נולדו תאומים, קטסיפו ואיסחינוס. האב השני הוא מיקיו אשר אימץ את בנו הבכור של דמאה, איסחינוס. דמאה מאמין כי בנו, קטסיפו, הוא מודל חסר דופי. איסחינוס הוא הבן שבדרך כלל נכנס לצרות אולם הפעם העלילה מסובכת יותר. איסחינוס מצד אחד אונס את פמפליה ומנגד דואג לקנות עבור אחיו יצאנית בה התאהב. סוסטרטה אמה של פמפילה חושבת שאיסחינוס הותיר את בתה ההרה לטובת אישה אחרת ופועלת לנישואים של פמפליה עם איסחינוס. לבסוף איסחינוס מתחתן עם פמפליה וקסטיפו זוכה להחזיק במאהבת שלו וכך נשמר התא המשפחתי. דמאה מחליט לנהוג בנדיבות רוח, בעצת אחיו ודואג לעלות את ההוצאות של מיקיו בשם אותה נדיבות רוח.

האונס והנאהבות

טרנטיוס מציג במחזה שלו קשר בין אונס לנאהבות, הגבר מבטא את האהבה שלו באמצעות אונס, כלומר האהבה שלו כה חזקה לאהובתו שהוא מגיע לרמה של אינוס. הקשר הזה מהווה את התשתית של הקומדיה ובהמשך עם תכנים רומנטיים. מצד אחד, הקומדיה נותנת לנו ולו במקצת את נקודת מבטה של האישה בדיון של סוסטרטה וקנתרה, המיילדת, על מצבה האומלל של פמפליה. מצד שני, במהלך הדיונים במחזה עולה הרקע המשפטי והתרבותי ברומא שקשור לאונס. התופעה מגונה בידי גברים כמו דמאה, גטה והגיו. היה זה מעשה פלילי לאנוס בת חורין בגלל נושא הבתולים ולא בגלל עניין הכפייה. גם הגינויים במחזה נעשים תחת הפרתם של החוקים ולא פגיעה בגופו של אדם אחר. לכן התפיסה היא שיש לטפל בנושא האונס על ידי גרימת הפסד לאונס כדי ליצור יראה בקרב גברים אחרים. באופן פרדוקסלי הסיום הטוב של הקומדיה הוא נישואים של הנאנסת עם האונס.
רמה סמסונוב

ביוגרפיה

סמסונוב נולדה בירושלים, לאהרון סמסונוב ממשפחת סמסונוב, ממייסדי חדרה ולזינה רבקה לבית חבקין . אחותה הגדולה הייתה השחקנית תמר סמסונוב (1915–1959).
גדלה בחדרה, סיימה את לימודיה התיכוניים בירושלים ולמדה הוראה בבית המדרש למורים בבית הכרם.
לאחר מכן המשיכה בלימודי מוזיקה וזמרה בבית הספר "ג'וליארד" בניו יורק, באוניברסיטת ויסקונסין ואצל רוזה פאולי(גר') באקדמיה למוזיקה בירושלים. בעת לימודיה התיכוניים בירושלים הכירה את יחיעם ויץ והשניים נישאו. ויץ נהרג בפעולת "ליל הגשרים" בשנת 1946.
היא הופיעה עם תזמורות שונות, ובהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, תזמורת רשות השידור והתזמורת הסימפונית חיפה. 
בפסטיבל הזמר הראשון ב-1960 זכתה במקום השני יחד עם גדעון זינגר בשיר "העלמה". ב-1965 הופיעה במחזה "ברכט על ברכט" בתיאטרון זווית. השתתפה בתקליט "שירי ברטולד ברכט" שהופץ באותה שנה. במקביל נמנתה עם מייסדי התזמורת הקאמרית הישראלית (נקראה אז "אנסמבל"), יחד עם המנצח גארי ברתיני. היא הופיעה רבות עם תזמורת זו, בין השאר בהצגת "הקונסול".
בשנת 1969 השתתפה ב"רומנסרו ספרדי", מופע שירי לאדינו, יחד עם יוסי בנאי, יהורם גאון ומקהלת צדיקוב.
סמסונוב שרה בהופעה בעברית, בין היתר, את השירים "צל לא צל", "יעל" ו"בת גלים" ובלאדינו את "איר מה קרו מאדרה א ירושלים" ("אמא, אני רוצה ללכת לירושלים"). ההופעה הוקלטה והופצה בתקליט.
באמצע שנות השבעים הלחין שלמה גרוניך מספר שירי משוררים רבים לסמסונוב. בין היתר הולחנו 'אסופי' (מילים: נתן אלתרמן) ו'לו באת' (מילים: נתן זך). גרוניך אף ליווה את סמסונוב בהופעותיה.
סמסונוב הקליטה שירים רבים, אך לא הוציאה שום אלבום סולו, מלבד אלבום שהוקלט בשנות השבעים, אך לא הופץ באופן מסחרי. אחד השירים שנכלל בתקליט, אותו חיברה סמסונוב, הוא "טוליק".
הופיעה תקופה ארוכה כסולנית באופרה הישראלית ובגיל 50 החליטה לפרוש מן הבמה ולעבור ללמד בבית הספר לאמנות הבמה – בית צבי ברמת גן, שם שימשה כמורה קרוב ל-20 שנה.
בשנת 1976 כתבה את ספר הילדים "לא הספיקה לי היד" וב-1981 את "השן הראשונה".
זכתה במדליית הזהב בפסטיבל הנוער הדמוקרטי במוסקבה בשנת 1957.
בשנת 2000 זכתה בתואר יקירת העיר תל אביב.
סמסונוב הייתה נשואה שלוש פעמים. בעלה השני היה האדריכל יצחק ישר. מנישואין אלה נולד ביוני 1956 הבן, אבנר ישר. בסוף שנות ה-50 התגרשו בני הזוג.
אבנר ישר, גם הוא אדריכל, התחתן עם השחקנית והבמאית רונית אלקבץ.
רמה סמסונוב הלכה לעולמה בתל אביב בסתיו 2012, בגיל 91.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתה בשדרות ח"ן מס' 36.
ברזינו (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ברזינו 25,031 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 94.46% בלארוסים, 3.96% רוסים, ו-1.58% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (88.22%) ורוסית (10.74%).
אבן בשחקים

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אנלוגיה למרד הגדול

אנלוגיה היסטורית מתבקשת היא בין כדור הארץ בסיפור ואזור יהודה תחת האימפריה הרומית. לאימפריה הגלאקטית מאפיינים רומאים ברורים כגון הפרומגיסטראט שמוצב בכדור הארץ למניעת מרידות והחיילים הגלאקטים ששומרים על הסדר. תושבי כדור הארץ מתוארים כקנאים דתיים המאמינים שהם מקור הגזע האנושי ואינן מוכנים לחיות תחת חוקי האימפריה אף אם מהלך זה יביא להשמדתם, בדומה לאירועי המרד הגדול בין הקנאים לרומאים בשנת 66. בניגוד לתוצאות אירועי המרד הגדול בסיפור ג'וזף שוורץ, מצליח להציל את תושבי כדור הארץ מעצמם ומגורל טרגי דומה.

מהדורות בעברית

הספר יצא לאור על ידי הוצאת אודיסיאה, בשנת 2001 ובתרגומו של אסף כהן. שווק לחנויות בינואר 2002. הספר קיבל עיצוב מחודש לכריכה במהדורה שנייה ויצא גם כחלק מאוסף שכולל את כל ספרי האימפריה "שלישיית אסימוב: האלים עצמם + אבן בשחקים + זרמי חלל".
פאן דה חמון

פאן דה חמון (ספרדית: Pan de jamón) הוא לחם ממולא חמון (שינקן), מאכל מסורתי לחג המולד בוונצואלה.
בנוסף לחמון מכילה המלית גם בייקון, צימוקים, זיתים (לעיתים זיתים ממולאים ברצועות פלפל אדום).
גרסאות מודרניות עשויות לכלול גם גבינת שמנת או החלפת בצק השמרים בבצק עלים.

היסטוריה

מקור המאכל, על פי העיתונאי מירו פופיק (Miro Popić) המתמחה במטבח הוונצואלי, במאפייה של דון גוסטבו רמייה (don Gustavo Ramella) בקראקס, בדצמבר 1905. באותה עת הכיל המילוי כנראה חמון בלבד. הצלחת המאפה הביאה להעתקתו על ידי מאפיות מפורסמות אחרות, ולהוספת צימוקים למילוי. בשנות ה-20 גרסאות המתכון כללו גם שקדים, אגוזים וצלפים. מאוחר יותר נפוץ המאכל בכל רחבי ונצואלה, בעיקר בתקופת חג המולד.

הכנה

את בצק השמרים משטחים באמצעות מערוך, מפזרים עליו את המילוי בצורה אחידה, מגלגלים אותו ומהדקים את קצותיו. דוקרים את הבצק במזלג כדי לחוררו מעט, וכך למנוע התפחה מוגזמת או התפרקותו בעת האפייה. משהים אותו להתפחה שעה-שעתיים, מכוסה במגבת מטבח לחה. אופים כ-40 דקות בטמפרטורה של 180 מעלות צלזיוס.
תחבורה באיי פארו

ההיסטוריה של התחבורה באיי פארו, מתחלקת לארבע תקופות נפרדות:

עד סוף המאה ה-19

עד סוף המאה ה-19, אמצעי התחבורה היחידים בין האיים היו סירות שהפליגו מאי לאי. באיים עצמם הלכו התושבים ברגל. בעלי האמצעים ובני המעמדות העליונים רכבו על סוסים, או נסעו בעגלות רתומות לסוסים.

תחילת המאה ה-20

מתחילת המאה ה-20, התפתחו קווי מעבורת בין האיים. בין שתי מלחמות העולם החלה להתפתח באיים התחבורה הציבורית - בעיקר מוניות ואוטובוסים. היו גם מעט מכוניות פרטיות.

אחרי מלחמת העולם השנייה

אחרי מלחמת העולם השנייה, החל השימוש במעבורות מודרניות, המסוגלות לשאת מכוניות מאי לאי. מעבורות אלה אפשרו לראשונה נסיעה במכונית מעיר לעיר בין האיים.

שנות ה-60 ואילך - עידן המנהרות והגשרים

בתקופה זו החלו לבנות מנהרות המקשרות את האיים השונים. בניית המנהרות אלה החלה בשנות ה-60 של המאה ה-20, והגיע לשיאה בשנות ה-70. בשנת 1973 נבנתה מנהרה בין העיר נוראסקאלה שבאי אייסטורוי, לבין העיר נסוויק שבאי סטריימוי. בשנת 1976 נבנתה מנהרה נוספת בין איים אלה, וכן גשר המקשר בין שני האיים, שכונו מעתה "היבשת" ("Meginlandið"). בשנת 1975 נבנה גשר בין ויד'וי ובורד'וי, וב-1986 נבנה גשר בין בורד'וי וקונוי, שקישר את הבירה לאיים הדרומיים. 
בשנת 2002 נבנתה מנהרה בין סטריימוי וואוגר (שבו נמצא שדה התעופה של האיים). מנהרה המקשרת בין אסטורוי לבורד'וי נפתחה בשנת 2006. עם השלמתה, 85% מתושבי האיים מקושרים בגשרים או מנהרות.

צי סוחר

לאיים צי סוחר הכולל שש ספינות, המסוגלות לשאת 22,853 טונות מטען (נכון לשנת 1999). ספינות אלה כוללות שתי מכליות, מכלית נפט אחת, ספינת קירור אחת, מעבורת, וספינת נוסעים למרחקים קצרים.

שדות תעופה

באיים שדה תעופה אחד - נמל התעופה ואוגר, ובו מסלול נחיתה אחד באורך 1,799 מטרים.
תרופה גנרית

תְּרוּפָה גֵּנֵרִית (באנגלית: Generic drug) (על פי האקדמיה ללשון העברית: תְּרוּפָה סוּגָנִית) היא תרופה המיוצרת ומשווקת כשאין פטנט רשום ותקף על החומרים הפעילים שבה. מותר לשווק אותה במדינות שבהן פג תוקף הפטנט או במדינות שבהן לא נרשם פטנט על התרופה המקורית. כדי שתרופה תוכר כתרופה גנרית לתרופה קיימת היא צריכה להכיל בדיוק את אותו חומר פעיל כמו התרופה המקורית (תרופה אתית), ולחקות את משך הפעולה בגוף של התרופה המקורית. הפיתוח של תרופה גנרית מהיר, והמחיר שלה זול. השפעתה על גוף האדם אמורה להיות זהה להשפעתה של התרופה המקורית.
תוקפם של פטנטים על תרופות הוא 20 שנה ברוב מדינות העולם, אך לרוב הם נרשמים לפני תחילת הבדיקות הקליניות של התרופה, כך שתוקף הפטנטים של תרופות מקוריות, לפני שמופיעות גרסאות גנריות שלהן, עומד בדרך כלל על 7–12 שנים. עם הופעת הגרסאות הגנריות, יורדים בדרך כלל גם מחירי התרופות המקוריות. קיימות חברות תרופות המתמחות בייצור תרופות גנריות. החברה הישראלית טבע תעשיות פרמצבטיות נחשבת ליצרנית התרופות הגנריות הגדולה בעולם.
על השם המקורי של התרופה יש בדרך כלל זכויות לחברה המייצרת את התרופה המקורית, ולכן התרופות הגנריות נקראות בשם אחר. פעמים רבות הן נקראות על שם החומר הפעיל בתרופה. ההגבלה היחידה בעת קביעת השם המסחרי של תרופה גנרית במדינה מסוימת היא האיסור להשתמש בשם רשום שהזכויות עליו נתונות לחברת תרופות אחרת. שם כזה שאין עליו זכויות רשומות ליצרן זה או אחר מכונה "שם גנרי". שמה הגנרי הרשמי של תרופה, כפי שנקבע בידי ארגון הבריאות העולמי (WHO), נקרא גם INN‏ (International Nonproprietary Name).
בתרופות נפוצות קורה לעיתים ששם המותג המקורי הופך עם הזמן לשם גנרי בפי הציבור (אך לא בהכרח מבחינה משפטית). כך למשל, במדינות רבות הפך שמה של התרופה אספירין לשם גנרי הן מבחינת השימוש הציבורי במותג והן מבחינה משפטית, לאחר שחברת באייר הגרמנית איבדה את הזכויות הבלעדיות על השם "אספירין" בארצות הברית לאחר מלחמת העולם הראשונה. לעיתים דווקא מתקבע בציבור שם מסחרי מוגן של תרופה ממותג מסוים כשמה הגנרי של התרופה. בישראל, למשל, מזוהה בפי רבים המותג "אקמול" כשם גנרי של התרופה ששמה הגנרי הרשמי (INN) הוא פרצטמול. ללא קשר לשימוש הנפוץ בציבור, מבחינה משפטית הזכויות על השם "אקמול" שייכות לחברת טבע, ורשמית אין זה שם גנרי לתרופה.
אמיר לבנסון

אמיר לבנסון (נולד ב-9 בינואר 1977 בתל אביב) הוא אלוף עולם ישראלי בתחום השיט וגלישת גלים.
לבנסון גולש למעלה משלושה עשורים והוא דור שני לשיט וגלישה החולק את אהבתו לספורט, לים ולגלים עם משפחתו. גדל בעיר ראשון לציון, השלים את לימודי התיכון תוך השתתפות באינספור תחרויות שיט וגלישה בעולם ושירת בצה"ל בתפקיד ספורטאי מצטיין. לאחר שירותו הצבאי חי לבנסון בהוואי מספר שנים והתמקצע בגלישת אקסטרים. בהמשך, הוסמך על ידי מכון וינגייט כמאמן ומדריך כושר גופני המתמחה באימון ילדים ונוער.
כיום, לבנסון הוא אב לילדים, עובד לפרנסתו בעסק המשפחתי ומתמחה בתחומי הגלישה בכלל ובאימון ילדים ונוער בפרט. לאחר קריירה מרשימה מאוששת בהישגים בינלאומיים שהפגינו יכולות מקצועיות וטכניקות שיט חדשניות, פיתח לבנסון תוכנית אימונים ייחודית המדריכה את הדור הצעיר בישראל להישגיות בינלאומית בתחומי גלישת גלים, גלישת רוח ו-SUP.

הדרכה ושיטות אימון

שיטות האימונים לילדים ונוער של לבנסון נשענות על גישת נפש בריאה בגוף בריא ומתבססות על שנים רבות של ניסיון פעיל בתחומי השיט והגלישה. הדרכתו של לבנסון מאפשרת למתאמן גישה לתחומי השיט והגלישה בפרט ולספורט בכלל, ברמות שונות – מתחילים, מנוסים, תחרותיים ומקצועיים.
פרדי דוד

קריירה

דוד שיחק במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, אך פרש בגיל צעיר והחל לאמן במחלקת הנוער של המועדון את קבוצות הנערים השונות. בשנת 1999 מונה למאמן קבוצת הנוער של המועדון, והוביל אותה לזכייה באליפות ליגת העל לנוער. לאחר ששימש עוזר מאמן בהפועל ראשון לציון, חזר להפועל פתח תקווה כעוזר מאמן הקבוצה הבוגרת, ובשנת 2003 מונה למאמן הקבוצה, לאחר שנקלעה לתחתית הטבלה, והציל אותה מירידה לליגת המשנה. בדצמבר 2004 פוטר מתפקידו והוחלף על ידי דרור קשטן.
באמצע עונת 2004/2005 מונה לתפקיד מאמן מכבי הרצליה, כמחליפו של לופא קדוש, והוביל אותה כבר באותה עונה לגמר גביע המדינה, שם הפסידה למכבי תל אביב בבעיטות הכרעה. לקראת עונת 2006/2007 התפטר מתפקידו לאחר חילוקי דעות עם יו"ר הקבוצה, אריאל שיימן, אך כבר לאחר 7 מחזורים פוטר המאמן החדש ראובן עטר, ודוד חזר לקבוצה. באותה עונה זכה עם מכבי הרצליה בגביע הטוטו, התואר הראשון בתולדות הקבוצה, לאחר ניצחון 2–1 בהארכה על הפועל כפר סבא.
בקיץ 2008 חתם דוד בבני סכנין אך פוטר לאחר שלושה חודשים. באמצע עונת 2009/2010 החליף את רוני לוי כמאמן מכבי פתח תקווה, אותה אימן עד קיץ 2011, ובעונת 2011/2012 אימן את הפועל רמת גן והעפיל עמה לליגת העל. בנובמבר 2012 פוטר מתפקידו.
ב-18 בפברואר 2013 מונה למאמן הפועל תל אביב, כמחליפו של יוסי אבוקסיס. בהדרכתו של דוד הודחה הפועל תל אביב ברבע גמר גביע המדינה על ידי הפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית, ובליגה סיימה הקבוצה במקום השלישי. בתום העונה סיים דוד את תפקידו בקבוצה.
ב-26 בינואר 2014 שב לקדנציה רביעית כמאמן מכבי הרצליה, במקומו של תומר קשטן שפוטר. במאי 2015 עזב את המועדון.
ב-8 בדצמבר 2015 חתם לעונה וחצי בהפועל קטמון ירושלים במקום אסף נימני. ב-14 בדצמבר 2016 התפטר מתפקידו.
בשנת 2017 מונה דוד למנהל ספורטיבי במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה.
ישראל גרודנר

ישראל גרודנר (בכתיב יידיש: ישראל גראָדנער) (בערך 1848-‏1887 יהודי ליטאי, אחד מראשוני השחקנים של תיאטרון יידיש.

תולדותיו

בגיל 16 עבר לברדיצ'ב, אוקראינה, חבר בבראָדער זינגער ושחקן ביאשי, רומניה ב-1876 כאשר אברהם גולדפדן גייס אותו כשחקן הראשון למה שעתידה הייתה להיות להקת התיאטרון המקצועי הראשונה ביידיש. יעקב אדלר מציין שבהיותו היהודי הליטאי היחידי בשנים הראשונות של תיאטרון יידיש הוא דיבר בכוונה במבטא שונה של יידיש בהיותו על הבמה כדי שיוכל להשתלב טוב יותר עם השחקנים האחרים. (היידיש הליטאית שונה מזו של אוקראינה ורומניה).
למרות שהופעותיו המוקדמות עם גולדפדן נחשבות, בדרך כלל, להתחלת התיאטרון המקצועי ביידיש, הרי שגרודנר בהיותו חבר בקבוצת זמרי ברודי היה כבר שחקן במידה זו או אחרת. הוא כבר השתתף בקונצרט שהתקיים באודסה, אוקראינה שבו הוא ואחרים מזמרי ברודי שרו שירים, כולל כאלה של גולדפדן, ואלתר חומרים קומיים בין הקטעים המוזיקליים. ראובן ווייסמן כתב עליו ב- 1924: "לגרודנר היה לא רק קול טנור יפה, אלא התנועות וההעוויות שלו היו של שחקן אמיתי, כאלה לא ראו עד אז אצל יהודים. השחקן יעקב אדלר שהיה מעריץ נלהב של התיאטרון בשפה הרוסית באודסה באותה תקופה וראה את גרודנר מציג בבתי מרזח ומסעדות, מציין בזיכרונותיו את הרושם הגדול שהותיר עליו גרודנר וכמה טוב הוא גילם את הדמויות שלו.
בועז יונג מספר שגרודנר שיחק בעיקר תפקידים קומיים אבל היה טוב גם בתפקידים דרמטיים. "כשגרודנר היה צריך לשחק תפקיד של סבתא בת 70 הוא רק שם מטפחת וכבר ראית לנגד עיניך את הסבתא על כל מאפייניה, קמטיה ותנועותיה".
גרודנר פגש את אשתו בהופעות ב Gradina Pomul Verde ביאשי. כאשר הם לא יכלו לשכור מבנה לתיאטרון ביאשי היא נדדה אתו כדי להופיע בבוטושאן, גאלאץ, בראילה ולבסוף בבוקרשט שם זכתה הלהקה להצלחה גדולה, אבל שם החל זיגמונד מוגולסקו להאפיל עליו.
גרודנר עזב את להקתו של גולדפדן כדי לייסד להקה משלו ביאשי, כשהוא לוקח אתו את משה פינקל, רוזה פרידמן ואת אשתו שהייתה זמרת טובה מאוד אבל לא היה לה ניסיון קודם כשחקנית. הוא גייס גם את יוסף לטיינר כמחזאי. המחזה הראשון אותו העלו היה די צוויי שמואל שמעלקעס המבוסס על הסיפור הגרמני Nathan Schlemiehl – נתן שלומיאל.
זמן קצר אחרי כן עזב גם מוגולסקו את להקתו של גולדפדן והצטרף לגרודנר. ב- 1880 סיירו גרודנר ומוגולסקו בוורשה אבל זמן קצר לאחר מכן לקח מוגולסקו את ההנהגה על הלהקה ושוב החליף את גרודנר. יעקב אדלר מספר שבערך באותו זמן הוא סייר גם בקונסטנטינופול והתאחד מחדש לזמן קצר עם גולדפדן באודסה ואז הצטרף, באופן זמני, ללהקתו הנודדת של ישראל רוזנברג, אך בריאותו הייתה כבר בירידה באותה תקופה.
זמן קצר לפני כן ייסד גרודנר להקה חדשה בריגה (שוב עם פינקל, פרידמן ואשתו אנטה, כעת כבר פרימדונה). אחרי החרם על תיאטרון יידיש באימפריה הרוסית ב- 1883 הם עברו ללונדון שהייתה באופן זמני מרכז של תיאטרון יידיש. הגרודנרים היו תקופה קצרה בלהקת תיאטרון עם יעקב וסוניה אדלר במועדון תיאטרלי ברחוב פרסקוט. בהופעה הראשונה שלהם הם שיחקו תפקידים ראשיים במחזה דער בעל תשובה מאת נחום מאיר שייקביץ'. גרודנר עזב לאחר זמן קצר על מנת להקים עו להקה בגליציה אתה סייר בווינה. מסעותיו המשיכו: לונדון, ורשה ושוב לונדון. בה נפטר ב-1887. 
על פי ברקוביץ' הוא נקבר בקבר לא מסומן בסטרטפורד. לא ברור אם הכוונה לסטרטפורד אפון אייבון או לסטרטפורד לונדון.
רב גדיאל נער

בחייו

רב גדיאל נער נולד לאב צדיק בימי גזרת שמד והתייתם מאביו עוד לפני לידתו ואמו נפטרה בלידתו.
כשהיה בן שבע, בזמן שהסתתר במערה ולמד תורה, באו אויבים ומצאו אותו, הרגו אותו וביתרו את גופתו, ועלתה נשמתו למרום.

בגן העדן

על פי המדרש, יש בגן עדן היכל ושמו היכל האגוז, ורב גדיאל נער מונה להיות ראש הישיבה שם, בעקבות צדקותו ומיתתו על קידוש השם, ובנוסף גילה לו הקב"ה סודות בתורה שלא גילה אף אדם לפניו, ולכן כל הצדיקים שבגן העדן רוצים ללמוד ממנו. בשעה שהוא יוצא, אותיות שם המפורש בולטות ונוצצות על ראשו וכל הצדיקים שמחים.
מסופר גם שהוא מצטער על כך שלא נולד לו בן לפני מותו, ויהושע בן יהוצדק הכהן הגדול מנחם אותו ואומר לו: "קום לך, חוורי חוורי הם בניך!"

רבן יוחנן בן זכאי

ושבעים תעניות התענה רבן יוחנן בן זכאי לראותו, והראו לו בחלום שבעה רקיעים ולסוף כולם ראה אותו ברקיע העליון מזהיר כזוהר הרקיע ושבעים מלאכים סביבותיו וחמישים מפתחות (או שלושה על פי חלק מהמקורות) בידו וכתות של צדיקים לפניו ואותיות שם המפורש יוצאות על ראשו ונגנז מיד ולא ראהו, אמרו לו עד כאן הורשית וזהו כמראה הקשת אשר יהיה בענן כן מראה הנגה סביב הוא מראה דמות כבוד ה'.

הלכה

היה מי שרצה להביא ממעשה זה ראיה לנידון האם קטן צריך למסור נפשו על קידוש ה'.

מקורות

המקור העיקרי לסיפור הוא בשולחן ערוך האר"י, ואחר כך הובא גם כן בספר "חמדת ימים" וכן הובא בספר "אוצר מדרשים".

בפיוט ובספרות

שמו של רב גדיאל נער מובא בכמה פיוטים ותפילות.
כמו כן, סיפורו של ש"י עגנון, "מעשה רבי גדיאל התינוק" מבוסס על המדרשים בעניין רב גדיאל נער.
חסן סליהמיצ'יץ'

חייו

סליהמיצ'יץ' נולד למשפחה בוסנית. אביו אחמד ואימו שפיקה נתנו לו את הכינוי "בראזו" שפירושו "אח קטן", בגלל שיש לו אחות גדולה. הוא סיים את לימודיו בבית ספר תיכון ושיחק במועדון כדורגל מקומי. אחר כך, סליהמיצ'יץ' עבר לקבוצת ולז' מוסטר בה שיחק עד שנת 1992. במהלך אותה תקופה, סליהמיצ'יץ' הצעיר ייצג את נבחרת הנוער של יוגוסלביה, בגלל שבאותה העת בוסניה והרצגובינה היו עדיין חלק מיוגוסלביה.

קריירה כבוגר

בנובמבר 1992, סליהמיצ'יץ' הגיע להמבורג ובעזרת אחמט חלילהודז'יץ' (שהיה בהמשך מאמן איינדהובן וליל) הוא הצטרף לקבוצת הנוער של מועדון הבונדסליגה המבורג. הוא שיחק בה שלוש עונות בטרם עלה לקבוצה הבוגרת.
הוא נשאר לשחק בשורות המבורג עד 1998 כאשר עבר למועדון הפאר הבווארי באיירן מינכן. בעונה הראשונה בקבוצה הוא שותף ב-43 משחקים והבקיע חמישה שערים. בין השאר הוא נכנס כמחליף בסוף המשחק הדרמטי של גמר ליגת האלופות 1999, בו הפסידה באיירן למנצ'סטר יונייטד. לאחר עוד שנתיים טובות, הוא החל לסבול מפציעות בין 2001 ל-2003 ושיחק בשתי העונות האלה בסך הכל 50 משחקים. בשנים שלאחר מכן חזר לכושר ושותף במשחקים רבים. בין השאר בישל את השער המהיר בהיסטוריה של ליגת האלופות שהובקע 11 שניות משריקת הפתיחה, במשחק נגד ריאל מדריד. עם באיירן מינכן הוא זכה בשש אליפויות גרמניה, ארבעה גביעים, ליגת האלופות והגביע הביניבשתי.
ב-15 בינואר 2007, לאחר שחוזהו בבאיירן הסתיים, הוא חתם על חוזה ל-4 שנים ביובנטוס והצטרף לקבוצה רשמית בקיץ של אותה השנה. המאמן קלאודיו רניירי כלל אותו בהרכב הפותח והוא שיחק בעונה הראשונה 30 משחקים והבקיע חמישה שערים. בעונה השנייה הגיע עם יובנטוס למקום השני בליגה, אך גם בעונה זו וגם בעונה שאחריה הוא שוב סבל מפציעות ושיחק פחות, עד אשר המאמן לואיג'י דלנרי שחרר אותו מהקבוצה ביוני 2011.
הוא חתם בוולפסבורג לעונה אחת. עוד לפני תחילת העונה, במשחק ידידות, הוא שבר את ידו השמאלית בהתקלות עם שחקן יריב.

נבחרת בוסניה והרצגובינה

הנבחרת הלאומית של בוסניה והרצגובינה, בהיסטוריה הקצרה שלה, לא העפילה לשום טורניר גדול כשסליהמיצ'יץ' שיחק בה, אבל במהלך טורניר המוקדמות ליורו 2004, רק שער אחד במהלך המשחק האחרון בטורניר נגד נבחרת דנמרק מנע מהנבחרת לטוס לטורניר הקיץ בפורטוגל. בשנת 2006, פרש מהנבחרת.

חייו האישיים

לסליהמיצ'יץ' יש שלושה ילדים מאשתו הספרדייה אסתר קופדו.
רכס קולוסיאום (אנטארקטיקה)

גילוי הרכס

הרכס מופה על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת וולינגטון מוולינגטון שבניו זילנד, אשר חקרה את אנטארקטיקה בעונת מחקר 1963–1962.

מקור השם

מראהו של הרכס דומה לקולוסיאום שברומא, ומכאן שמו.

לקריאה נוספת

• UNITED STATES GEOLOGICAL SURVEY, GAZETTEER OF THE ANTARCTIC, 1989
דם

תפקידי הדם

הדם הוא אמצעי הולכה. הוא מעביר חמצן מהריאות או הזימים ואת תוצרי מערכת העיכול אל התאים ומסלק מהתאים עודפי הפחמן הדו-חמצני וכל סוג פסולת אחרת. כמו כן הדם מוביל חומרי מזון לכל תאי הגוף. חמצן אינו מסיס היטב במים ולכן דרושים תאי הדם האדומים שמכילים המוגלובין הנקשרים למולקולות החמצן, ומעבירים אותן לתאי הגוף. הפחמן הדו-חמצני מועבר מהתאים (בהם ריכוז הפחמן הדו-חמצני גבוה) אל הדם (בו ריכוז הפחמן הדו-חמצני נמוך) באמצעות דיפוזיה. כאשר הדם המועשר בפחמן דו-חמצני מגיע לריאות, ריכוז הפחמן הדו-חמצני בו גבוה משל ריכוז הפחמן הדו-חמצני בנדיות האוויר שבריאות ולכן הוא עובר בדיפוזיה אל הריאות. חומרי הפסולת התאית מועברים גם הם באמצעות דיפוזיה אל הדם. הדם מוביל חומרים נוספים כגון הורמונים ותאי דם לבנים.

דם האדם

דם הוא נוזל הזורם בכלי דם (כגון עורקים, ורידים ונימים). זרימתו, המכונה מחזור הדם, מווסתת על ידי הלב. חלק ניכר מצרכי הגוף מתקבל באמצעות הדם אשר מספק לתאי הגוף חמצן וחומרי מזון ומסלק מהם פחמן דו-חמצני וחומרי פסולת נוספים לכיוון הריאות, הכליות ועוד, אשר מפרישים אותם אל מחוץ לגוף.
צבע דם האדם הוא אדום, כאשר הצבע משתנה במידה זניחה בין העורקים לוורידים, בשל הריכוז המשתנה של החמצן. בעורקים המובילים דם מהלב אל הגוף במחזור הדם הגדול, ובוורידים המובילים דם מהריאות אל הלב במחזור הדם הקטן, הדם עשיר יותר בחמצן ולכן צבעו יהיה אדום. בוורידים המובילים דם מהגוף אל הלב במחזור הדם הגדול, ובעורקים המובילים דם מהלב אל הריאות במחזור הדם הקטן, הדם עני יותר בחמצן ולכן צבעו יהיה אדום פחות. משתמשים בהבדלי צבע אלו כדי לגלות את כמות החמצן בדם באמצעות אוקסימטר: מתקן אופטי אשר מאיר דרך האצבע, ובודק את מידת הבליעה של האור.

הרכב

הדם מורכב מ-55% פלזמה (החלק הנוזלי) ו-45% החלק התאי. בבדיקת הדם ניתן לעמוד על ריכוזו של כל אחד מן המרכיבים. חומציותו נעה בין 7.34 ל-7.45 pH ומוּוסתת על ידי בופרים. צפיפות מסה: 1050 Kg/m³.
בכל יום מיוצרים בגוף האדם מיליארדים של תאי דם אדומים, לבנים וטסיות, והם מחליפים תאים שהזדקנו ונהרסו. תהליך זה ניקרא המטופויזיס והוא מתרחש בעיקר במח העצם. בתחילה נוצרים תאי גזע פשוטים רב-תכליתיים; מהם מתפתחים בהמשך תאי אם חד-תכליתיים שמבשילים ומייצרים את תאי הדם השונים. לאדם מבוגר יש כ-25,000 מיליארד תאי דם אדומים שמתוכם 1.1% מוחלפים בכל יום. חישוב פשוט מראה שאוכלוסיית תאי הדם האדומים כולה מתחדשת כל 100 ימים.