דניאל שפרבר

ביוגרפיה

דניאל שפרבר נולד בשנת 1940 בטירת גְריך (Gwrych Castle) שבוויילס, במחנה לילדים יהודים גרמנים שנמלטו/הוברחו מאימת המלחמה באירופה. המחנה נוהל על ידי אביו הרב ד"ר שמואל שפרבר ואמו מרים שפרבר. לאחר המלחמה עברה משפחת שפרבר להתגורר במנצ'סטר ולאחר כמה שנים העתיקו את מקום מגוריהם ללונדון, שם סיים שפרבר את לימודיו התיכוניים בשנת 1958.

השכלה

עוד מילדותו למד שפרבר תורה אצל אביו הרב שמואל ואצל סבו, הרב דוד שפרבר (שפערבער), חבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל (ברומניה ובארץ ישראל) ואב בית הדין של קהילת בראשוב (רומניה), בעל שו"ת "אפרקסתא דעניא". את השכלתו התורנית הפורמלית רכש שפרבר בין השנים 1958–1959 בישיבת קול תורה בירושלים ובהמשך בין השנים 1959–1962 בישיבת חברון בירושלים. במהלך שנות לימודיו בישיבה הוסמך לרבנות על ידי סבו הרב דוד שפרבר.
בהמשך רכש שפרבר השכלה אקדמית בלונדון בין השנים 1962–1968, למד לתואר ראשון בתולדות האמנות והשלים תואר שלישי ביהדות ובהיסטוריה של העת העתיקה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. את עבודת הדוקטורט כתב שפרבר בהדרכתם של הפרופסורים זיגפריד שטיין, יו טרנר וארנאלדו מומיליאנו. עבודת הדוקטורט של שפרבר התפרסמה בשנת 1974 תחת הכותר: Roman Palestine 200-400: Money and Prices בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
לאחר שסיים את לימודי הדוקטורט עלה שפרבר לישראל והתחתן עם חנה. הוא מתגורר ברובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים. בנו, דוד שפרבר הוא מבקר אמנות, בתו אביגיל שפרבר היא במאית קולנוע, ובנו יוסי שפרבר הוא איש חינוך.

תפקידים ועשייה ציבורית

שפרבר הקים יחד עם כמה מחבריו את בית הכנסת "יד-תמר" בשכונת רחביה בירושלים בשנת 1970 ובמשך כשלושה עשורים שימש כרב בית הכנסת. מרצה במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן משנת 1968 ואילך, כפרופסור מן המניין משנת 1978. שימש כחבר בוועדה האקדמית של האוניברסיטה הפתוחה משנת 1979 וכן חבר באקדמיה ללשון העברית ואף בהנהלת הקרן למחקר בסיסי של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
בראשית שנות השמונים עמד בראש המחלקה ללימודי יסוד ביהדות, בראש המחלקה לתלמוד ובראש המסלול לאמנות יהודית. משנת 1982 ואילך, מופקד על הקתדרה ע"ש מילן רובר לחקר התלמוד באוניברסיטת בר-אילן. כיהן כדיקן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן בשנים 1985–1989. מופקד על הקתדרה לתלמוד ע"ש רוברט מ' ברן בבית מורשה החל משנת 2003. חבר הוועדה אקדמית של מכללת יעקב הרצוג ליהדות באלון שבות. מכהן בתפקיד נשיא "המכון הגבוה לתורה" (מג"ל) של אוניברסיטת בר-אילן משנת 2004.
שפרבר הקים וניהל במשך שנים רבות את ההוצאה לאור של אוניברסיטת בר-אילן. משמש כיום גם כחבר מערכות כתבי העת "סידרא" ו"קתרסיס". במשך עשור שנים שימש כיו"ר מועצת החינוך הממלכתי-דתי במשרד החינוך. לאורך השנים שימש כפרופסור אורח בין השאר בישיבה יוניברסיטי בבית המדרש לרבנים באמריקה, באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת מנצ'סטר. שימש כפרופסור אורח ב-Revel Graduate School של הישיבה יוניברסיטי בניו יורק.
בשנת 2010 הפך לפרופסור אמריטוס.
בשנת 2017 יצא לאור ספר יובל לכבודו בשם "דרכי דניאל" ובו מחקרים במדעי היהדות בעריכת פרופ' אדם פרזיגר.
בשנים 2018–2019 ישב הרב שפרבר שלוש פעמים בראש הרכבים שונים כבית דין פרטי, ביוזמת עמותת "מרכז צדק לנשים", ופסק שהקידושין של שלוש מסורבות גט בטלים מעיקרם.

מנהגי ישראל

זוהי סדרת ספרים בשמונה כרכים שמנסים להתחקות על התהוות המנהגים, התפשטותם לחילוקי מנהגים בין העדות השונות, מקורותיהם של המנהגים, שפרבר בדק האם יש גורמים חיצוניים, חברתיים או אחרים שהביאו לידי התפתחות המנהגים הללו. הספרים עוסקים גם במעמדם ההלכתי של המנהגים, ההבדל בין מנהג לבין דין, מהו מנהג טעות ומנהג שטות והאם מנהג טעות הוא תקף. שפרבר עסק בספר בעיקר במנהגים שלא נחקרו כל צרכם על ידי חוקרים אחרים. מנהגים רבים נלקחו מהתרבות החיצונית ולכן יש בספרים הרבה חומר השוואתי מתרבויות שונות, מארצות שונות. כל פרק עוסק במנהג אחד, הטקסט הוא פשוט יותר וההערות בחלקו התחתון של הדף מלומדות יותר. כדוגמה, יש פרק על "חלקה" – מנהג חתיכת שערות התינוק בגיל שלוש אצל האשכנזים. לפי המקורות בספרות היוונית היו חותכים בגיל מסוים את שערותיהם של הילדים וזורקים לאל, אחר כך עבר המנהג למוסלמים והוא הגיע ליהודים מאוחר, במאה ה-16, תקופת האר"י הקדוש, וכן השתלשל הולך עד עצם היום הזה.

למה היהודים עושים מה שהם עושים

ספר זה (Why Jews do what they do?) הוא מכלול פרקים מתוך מנהגי ישראל על מעגל השנה.

כיצד מכים את המן

הספר "כיצד מכים את המן" (באנגלית: How to Strike Haman?‎) עוסק בתולדות הרעשן בפורים וכולל גם קטלוג של אוסף רעשנים בהיכל שלמה בירושלים. הוא כולל מאמר על תולדות הרעשנים. כך למשל מסופר בו שבימי הביניים היו משתמשים ברעשנים המצורעים באירופה, כשהם יצאו מבית מצורעים הם היו צריכים לקחת איתם רעשן ולהרעיש כדי שלא יתקרבו אליהם. הרעשנים בהם משתמשים בימינו בנויים על הדגם של הרעשן המשטרתי של המאה ה-16 באירופה וארצות הברית. במשטרת העיר ניו יורק ניתן לראות ששוטרי העיר הפסיקו להשתמש בו ב-1850 לערך ואז התחילו להשתמש במשרוקית. באוספים פרטיים של יהודים מצא שפרבר רעשנים שהיו שייכים למשטרת ניו יורק והיהודים רכשו אותם לעצמם.

לגיטימיות

בספרון זה (Legitimacy) ניסה שפרבר להראות שבלי כלים מדעיים לא ניתן ללמוד בצורה טובה ואמיתית את מקורות ההלכה ואפשר לטעות טעויות גסות גם בהלכה. הוא מציע שיש להשתמש בכלים מדעיים: לינגוויסטיקה, המהדורה הנכונה, לדעת קצת היסטוריה ורקע חברתי-כלכלי.

דרכה של הלכה – קריאת נשים בתורה: פרקים במדיניות פסיקה

התזה המונחת בבסיסו של הספר היא שההלכה צריכה להיות ידידותית ולמצוא פתרונות מתאימים לזמן, למקום ולתקופה. מכיוון שבדור הזה לנשים יש שוויון, מציע שפרבר לבחון מחדש אותם תחומים הלכתיים בהן נשים היו מנודות. כמקרה מבחן כתב על עליית נשים לתורה, מנהג בהחלט לגיטימי לדעתו. חלקו השני של הספר מנסה להסביר את כל הגישה הפילוסופית-הלכתית של שפרבר לגבי ההלכה, כיצד ההלכה מנסה ומוכרחה להתמודד עם שינויי הזמן והתרבות ובנויה בצורה כזאת של התמודדות עם שינויים אלה, ומוטלת חובה על הפוסקים לנסות לתקנם. לא כל דבר ניתן לתקן, יש גם מגבלות וגם עליהן שפרבר דן. הוא מסביר מה צריכה להיות המגמה ומה הפרופיל ההלכתי של הרב בימינו, מה צריך לדעת ושצריך להיות רגיש ליחיד, לרבים, לתקופה ולחברה.

נתיבות פסיקה

זהו ספרו האחרון של שפרבר והוא המשך לספרו הקודם "דרכה של הלכה". בספר הוא מסביר מה צריך הרב לדעת כדי לפסוק, אילו תחומי מדע ואילו כלים הוא צריך לדעת כדי לעסוק בפסיקה. בספר הוא ממשיך את התזה שלו לפיה הפסיקה צריכה להיות ידידותית ומביא דוגמאות לפסיקה ידידותית.

מסות על יוונית ולטינית במשנה

ספר זה הוא אסופת מאמרים בעברית ובאנגלית על מילים יווניות ולטיניות בספרות חז"ל. הספר בנוי על מספר עקרונות מתודולוגיים:
ראשית, שהיה ניב מסוים בארץ-ישראל באותה תקופה, כך שאם רואים מילים שאינן דומות ליוונית, זה משום שיש שינויים דיאלקטיים וצריך ללמוד אותם.
שנית, כאשר לחיבור מדרשי כלשהו כתבי יד רבים והמהדירים נותנים חילופי נוסחאות - לעיתים אפילו עשרה חילופים לנוסחה – אז אין משתמע מכך בהכרח שיש צורה אחת שהיא נכונה, אלא לפעמים לא ניתן לדעת מה המקור, כי היו מילים דומות, אבל שונות, באותו טקסט. כלומר הטקסט בנוי מלקונה, מילה חסרה, וצריך להכניס מילה המתאימה מבחינת ההקשר. לא יודעים מהי המילה המקורית שנכתבה במאות ה-3–4, לכן לא צריך לחפש מילה אחת, אלא כמה. בטקסט אחד בחילופי נוסחאות ניתן למצוא 2–3 מילים שונות. כשכותבים בדיאלקטים צריך לדעת את כללי השימוש בדיאלקטים.
שלישית, צריך לנסות להבין למה השתמשו במילה יוונית כשיש מילה עברית פשוטה, אם יש משמעות נוספת לבדוק האם יש משחק מילים ומשמעות מתוחכמת יותר.
שפרבר כתב עשרות מאמרים על מילים ומנסה לעמוד על הנקודות הללו.

מאגיה ופולקלור בספרות הרבנית

זוהי אסופת מאמרים על מאגיה ופולקלור בספרות הרבנית (Magic and folklore in Rabbinic Literature). זהו חומר השוואתי בעיקר עם ספרות קלאסית וחוקר כל מיני סיפורים משונים למדי בספרות חז"ל: על חיות משונות או אנשים שצומחים מהאדמה, אנשים עם זנבות או בעלי שני ראשים. ישנן פורמולות מאגיות רבות בספרות חז"ל ושפרבר ניסה למצוא את המקבילות שבספרות הקלאסית. בספרות רבנית בכלל יש עיסוק רב בפורמולות, רבות מהן אינן מובנות: קיימות תופעות של בלבול וסיכול אותיות, לפעמים שיבוש משפטים בשפות אחרות ושפרבר עשה ניסיון לזהות את מקורם של הדברים. למשל הביטוי "אברה קדברה" או הביטוי "הוקוס פוקוס", הוא ביטוי מלטינית "הוק אסט קורפוס" – זו הגווייה של ישו. יש כל מיני נוסחאות כאלו גם בתלמוד וגם במדרשים של קמעות כאלו והם שובשו בצורה מודעת או שאינה מודעת על ידי הסופרים שהבינו אותם לא נכון. שפרבר ניסה להבין מה היה המשפט המקורי של ביטוי כזה בהשוואה עם ספרות מאגית יוונית, לטינית, סורית ומאנדעית.

ארץ-ישראל בתקופה הרומית 200–400 לספירה

זה שם שני ספריו הראשונים של דניאל שפרבר שהם עיבוד של עבודת הדוקטורט שלו (Roman Palestine 200-400: Money and Prices) ובהם הוא ניסה להבין את שיטת המטבע של תקופת התלמוד. בתקופה הנדונה בספר, החל ממאה ה-3 ועד אמצע המאה ה-4 יש מעט מאוד ידיעות מהספרות הקלאסית. זוהי תקופה של מלחמות, מגפות והספרות של אותה תקופה הידלדלה יחסית לתקופה שלפני כן ולתקופה שאחרי כן; לכן מה שאנו מוצאים בספרות חז"ל הוא חשוב מאוד כי יש בו כדי למלא כל מיני חסרונות בידיעות על אותה התקופה. באותה עת אירעו שינויים רבים באימפריה הרומית. זוהי תקופה של אינפלציה גדולה ושל שינוי גדול מאוד במצב האגררי-החקלאי, במצב בעלי הקרקעות. אלו הם שני ספרים משלימים: הראשון דן במצב הכלכלה, המטבע וניסיונות הממשל הרומי לעשות רפורמות כדי לתקן את המצב הבעייתי. הספר השני עוסק בהשלכות של כל התהליך הזה על המצב בארץ-ישראל: חקלאות, המעבר מהכפר לעיר, עיור, נטישת קרקעות, אנשים עשירים שמצליחים לנצל את המצב הזה כדי לבנות להם אחוזות גדולות וכולי.

ספנות בתלמוד

הספר (Nautica Talmudica) מתאר כל מה שידוע לנו על ספינות וספנות בארץ-ישראל בתקופת התלמוד. יש כאן שילוב של מקורות, תיארוך המקורות, זיהוי מילים והבנה מתוך הממצא הארכאולוגי. התמונות הן חלק מהטקסט.

תרבות חומרית בארץ-ישראל בימי התלמוד

זהו ספר בן שני כרכים (בנושא התרבות החומרית עוסק גם הספר על הספינות Nautica Talmudica). שפרבר עושה פה ניסיון להבין מקורות קשים הלכתיים ומדרשיים שיש להם קשר לכלים. הוא מזהה את הכלי בעזרת ממצא ארכאולוגי. במשנה "מסכת כלים" שעוסקת אך ורק בכלים מסוגים ומחומרים שונים הוא בוחן כיצד מקבלים הכלים טומאה ואיזו דרגה של טומאה יכולים לקבל. רוב הכלים שם לא הובנו נכון לפי דעתו של שפרבר, כי הפירושים נכתבו 500–700 שנה לאחר מכן בארצות שונות: בבל, מצרים, צפון אפריקה, מקומות שלא ידעו יוונית ולא ידעו הרבה על התרבות החומרית של ארץ-ישראל, מפרשים אלה שיערו מתוך ההקשר איך ניתן להבין את המילה, דהיינו הכלי.

העיר בארץ-ישראל הרומית

ספרו זה של שפרבר ראה אור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד (The City in Roman Palestine) ובו הוא עושה ניסיון לתאר עיר בארץ-ישראל בתקופת התלמוד. זוהי אינה עיר מסוימת כי אם עיר סינתטית-היפותטית. הוא מתאר את הרחוב הראשי, השוק, האדמיניסטרציה של השוק, בתי המרזח, בית המרחץ, בניינים ציבוריים, ארכיון, בית משפט, בתים קטנים, רחובות וסימטאות, חומות העיר, מערכת המים והביוב, וכו'. הספר מבוסס ספרות חז"ל גם על הארכאולוגיה ועל המקורות הקלאסיים ובו תמונות רבות, שרטוטים והערות.

מסכת דרך ארץ זוטא

ספר זה יצא בכמה מהדורות. מסכת דרך ארץ זוטא זוהי מסכת קטנה שקשה לתארכה, מתקופת האמוראים או מהתקופה הביזנטית. שפרבר ניסה להתקין מהדורה עם פירוש ומראה מקומות. הספר נכתב ביוזמת משרד החוץ הישראלי שפנה לשפרבר על מנת שיכתוב ליהודי רוסיה ספר פופולרי שיקרב אותם ליהדות. היה זה בשנות השבעים, לפני פתיחת שערי ברית המועצות למערב, מהדורה ראשונה הוברחה לרוסיה ואילו המהדורות הבאות הורחבו והוצאו מחדש.

גדול השלום

"גדול השלום" הוא פרק הנמצא בתוך מסכת דרך ארץ זוטא. זוהי מהדורה מהודרת (Great is Peace) של הפרק הדן במושג שלום של חז"ל בעברית ובאנגלית והיא ניתנה לסאדאת בזמן חתימת חוזה השלום עם מצרים.

מדרש ירושלים: עיר הנצח באספקלריא של חז"ל

ספר זה הוא חיבור שכתב שפרבר ומורכב מקטעי מדרש ממקומות שונים בספרי חכמים ויצר היסטוריה מטפיזית של ירושלים, לא בדיוק ירושלים שאנו חיים בה, אלא ירושלים של מעלה.