מרטין צ'לפי

קורות חיים

צ'לפי נולד בשיקגו, אילינוי, הבן הבכור משלושה בנים, להורים יהודים צאצאי מהגרים ממזרח אירופה. אביו, אלי צ'לפי (1910–1996) היה גיטריסט, בן להורים, שהיגרו מברסט ליטובסק, רוסיה, כיום בבלארוס, לסינסינטי, בה עבדו כטבחית וחייט. אמו, ויויאן (1913–2005) לבית פרידלן, הייתה בת לאב שהיגר ממוסקבה עם הוריו בהיותו בן חודש בלבד ואם ילידת שיקגו, שהקימה בכוחות עצמה בתקופת השפל הגדול בארצות הברית עסק משלה לתפירת בגדים. הוריו נפגשו בתקופת מלחמת העולם השנייה. אביו היה באותה עת נגן בחיל הים האמריקאי ואמו התנדבה לסיוע לחיילים יהודים וכך הכירו. צ'לפי מספר שאחד מזיכרונותיו המוקדמים ביותר הוא כשיצא יום אחד עם סבתו מדליין (אם אמו) מבית הכנסת, בתקופת החגים והיא העירה לגבי סיפור עקידת יצחק, שמדובר בסיפור מגוחך, משום ששום אדם שפוי לא יהיה מוכן להקריב את בנו, מכל סיבה שהיא. לדבריו, הייתה זו הפעם הראשונה בה עורר מישהו לידו שאלה בנוגע לדת ולכן הנושא נשאר תקוע בזכרונו עד היום.
כשהיה צ'לפי בן שמונה עברה המשפחה משיקגו עצמה, לעיירה סקוקי הסמוכה, בעיקר כדי שלשלושת הבנים יהיו בתי ספר מאיכות טובה יותר מאשר בעיר שיקגו.

הרווארד, ייל, קיימברידג' ואוניברסיטת קולומביה

צ'לפי החל ללמוד לתואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת הרווארד ב-1965, אך עבר תוך כדי הלימודים לביוכימיה, כאשר בשנת הלימודים האחרונה לתואר הראשון התייאש במידה מסוימת מתחום זה וסיים ב-1969 את הדרישות לתואר על ידי השלמות מתחומים רבים נוספים, כמו משפטים, תיאטרון ואף ספרות רוסית. את עיקר מעייניו באותה תקופה הוא השקיע בנבחרת השחיה של האוניברסיטה ונבחר לקראת סוף לימודיו לקפטן הנבחרת.
עם תום הלימודים החל לעבוד בעבודות מזדמנות שונות, לרבות כמוכר בגדים בעסק של הוריו, עד שהתקבל למעבדה באוניברסיטת ייל, חזר לביוכימיה וב-1971 התפרסם מאמרו המקצועי הראשון בתחום זה. הפרסום היקנה לצ'לפי את הביטחון העצמי המספיק והוא חזר להמשך לימודים להרווארד וב-1977 השלים את הדוקטורט בביוכימיה. לאחר מכן עשה את לימודי ומחקר הפוסט דוקטורט ב-LMB, מעבדת מחקר ביולוגי מהידועות בעולם, בקיימברידג', אנגליה, שם התמקד במשך חמש שנים בחקר העצבים היוצרים את תחושת המגע אצל הנמטודה, סוג של תולעת נימית עגולה וזעירה. ב-1982 חזר צ'לפי לארצות הברית והצטרף לצוות המרצים של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק, לפקולטה לביולוגיה, שם הוא מכהן כפרופסור ומלמד עד היום.
צ'לפי נשוי לטולי הייזלריג, אף היא מרצה כמוהו באוניברסיטת קולומביה ולהם בת אחת, שנולדה ב-1992.

פרס נובל

צ'לפי זכה בפרס נובל בגין מחקרו על GFP - החלבון הזוהר בירוק - Green fluorescent protein. יחד עמו זכו בפרס שני חוקרים אחרים של חלבון זה. הראשון, אוסאמו שיממורה, היה החוקר שבודד את החלבון הזוהר בירוק בפעם הראשונה מתוך בעל חיים כלשהו, ה- Aequorea Victoria, שהיא סוג של מדוזה. שיממורה גילה שהחלבון הזה זוהר באור ירוק כאשר הוא מואר באור אולטרה סגול. השני, רוג'ר צין, גילה את פרטי התהליך הביוכימי הגורם לחלבון להאיר. צין גם הרחיב את מגוון הצבעים בהם זוהר החלבון הזה, לצבעים נוספים, בנוסף לירוק, דבר שאיפשר לחוקרים לגרום לחלבונים שונים בתא לזהור בצבעים שונים. מגוון הצבעים איפשר למדענים לעקוב אחר מספר תהליכים ביולוגיים נפרדים, בו זמנית באותו תא חי.
צ'לפי עצמו היה החוקר שהראה איך ניתן להשתמש ב-GFP בתור תגית גנטית מאירה. כתוצאה מכך ניתן כיום לחקור בעזרתו תופעות ביולוגיות שונות. באחד הניסויים הראשונים שערך, הוא האיר ששה תאים אינדיבידואלים בנמטודה, התולעת הנימית העגולה Caenorhabditis elegans, בסיוע ה-GFP. כיום משתמשים בתגית הגנטית המאירה הזו לצורך חקר מחלת אלצהיימר, סוגי סרטן שונים, מחלת פרקינסון, התפתחות תאים בעובר, התפתחות תאי עצב במוח, ועוד.