google/wiki40b huggingface dataset:
תזמורת הרדיו הלאומית של פולין

תזמורת הרדיו הלאומית של פולין (באנגלית: Polish National Radio Symphony Orchestra היא בין המוסדות המוזיקליים הראשונים במעלה של פולין. היא נוסדה בשנת 1935 בוורשה. ב-1946 הועתקה תזמורת לקטוביץ ומאז 2006 היא נחשבת ל"מוסד תרבות לאומי".

היסטוריה

האיש שיצר והנהיג את התזמורת הסימפונית משנת 1936 עד פרוץ מלחמת העולם השנייה היה גז'גוז' פיטלברג. במרץ 1945 השיב ויטולד רוויצקי את התזמורת לחיים בקטוביץ. בשנת 1947 שב פיטלברג מעבר לים והתמנה למנהל אמנותי. אחרי מותו ב-1953, עמדו בראש התזמורת בזה אחר זה יאן קרנץ, בודאן ודיצ'קו, קזימייז' קורד, טדאוש סטרוגאלה, יז'י מקסימיוק, סטניסלב ויסלוצקי, יאצק קאספשיק, אנטוני ויט, גבריאל כמורה ושוב יאצק קאספשיק. בספטמבר 2000 התמנתה יואנה ונוק-מאזארובה למנהלת כללית ואחראית תוכן. בינואר 2009 התמנה מיחאו קלאוזה למנצח חבר. סטניסלב סקרובצ'בסקי מחזיק בתואר המנצח האורח הראשון של תזמורת רדיו פולין, יאן קרנץ הוא מנהל של כבוד וכיועץ אמנותי מכהן יז'י סמקוב. בראשית עונת 2012–2013 התמנה אלכסנדר ליברייך למנהל אמנותי ומנצח ראשי של תזמורת הרדיו הלאומית של פולין.

הקלטות

התזמורת הקליטה כ-200 דיסקים למספר רב של חברות פולניות וזרות (דקה, (EMT), פיליפס ועוד), וכן ביצעה הרבה הקלטות ארכיב לצורכי הרדיו הפולני. לחברת נאקסוס הקליטה התזמורת, בין השאר, את מכלול יצירותיו של ויטולד לוטוסלבסקי (9 דיסקים), את כל הסימפוניות של צ'ייקובסקי ושומאן, רוב הסימפוניות של פנדרצקי (1-4), מאהלר (מלבד השמינית), וכן יצירות משל קילאר, וייניאבסקי, מושקובסקי וגורצקי ולתקליטי צ'אנדוס הקליטו שלושה אלבומים של מוזיקה מאת מייצ'יסלב ויינברג.
Taylor Swift's Reputation Stadium Tour

פיתוח

באוגוסט 2017, בילבורד דיווחו שסוויפט תשתמש בתוכנת "אימות מעריצים" של טיקטמאסטר למנוע ספסרות. התוכנה, ששמה Taylor Swift Tix, נותנת למעריצים לרכוש כרטיסים מראש על ידי השתתפות בפעילויות כדי להגביר ולהגדיל את הסיכויים לקבל קוד גישה מראש לרכישת כרטיס.
ב-13 בנובמבר 2017, מנהליה של סוויפט הודיעו על פעימה ראשונה של תאריכים לסיבוב ההופעות במשותף עם טיקטמאסטר. כרטיסים יצאו למכירה לציבור הרחב ב-13 בדצמבר 2017, יום הולדתה ה -28 של סוויפט.
ב-1 במרץ 2018, הודיעה סוויפט רשמית על קמילה קביו וצ'ארלי XCX כמופעי החימום עבור סיבוב ההופעות שלה.

מכירת כרטיסים

לאחר ארבעה ימים של מכירות באמצעות פלטפורמת "אימות המעריצים" ושלושה ימי מכירות לציבור הרחב שהחלו ב-13 בדצמבר, סיבוב ההופעות כבר הרוויח 180 מיליון דולר מ-33 הופעות בצפון אמריקה בלבד. הכרטיסים שנמכרו נעו בין 35,419 בפיטסבורג לשיא של 48,039 בפילדלפיה. 
על פי סטאבהאב, סיבוב ההופעות הוא סיבוב ההופעות הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2018.

שבירת שיאים

סיבוב ההופעות שבר שיאים של רווחים כלכליים ותפוסת מקומות. הופעת הבכורה באצטדיון אוניברסיטת פיניקס שבר שיא מקומי הן מבחינת רווח ותפוסת המקומות, ובכך עבר את ההופעה של מטאליקה משנת 2017 בכמעט 2 מיליון דולר. עם 59,157 כרטיסים שנמכרו, היא גם שברה את שיא תפוסת המקומות מהשיא הקודם שנקבע במהלך סיבוב ההופעות של ואן דיירקשן בשנת 2014 ביותר מ-2,633 מושבים.
תיעדוף

תיעדוף (בלועזית: פּרִיוֹריטיזציה) היא פעילות של קביעת סדר עדיפויות לביצוען של משימות, תוך התחשבות במגבלות של המשאבים הנמצאים. משאבים מוגבלים. תיעדוף נדרש בפעילות של ניהול - קביעת סדר עדיפויות לתקצובן ולביצוען של משימות.
בפרויקט של תחזוקת תוכנה נדרש מנגנון לתיעדוף (אנ') של הדרישות לשיפורים בתוכנה.
קביעת סל הבריאות היא סוג של תיעדוף - זו פעילות תיעדוף בינארית הקובעת את התרופות שראוי לתקצב את רכישתן במסגרת תקציב המדינה.
תיעדוף נעשה גם באמצעות מערכות ממוחשבות. פונקציית תיעדוף במערכות הגנה אקטיביות מפני טילים מקבלת את נתוני המטרות וקובעת לכל מטרה מספר חיובי שקובע את מידת האיום שמטרה זו מהווה, ובכך מאפשרת לתת עדיפות ליירוט מטרות מסוימות על פני אחרות.
שיטת תיעדוף בסיסית, למשימות המגיעות בזו אחר זו, היא נכנס ראשון יוצא ראשון - טיפול במשימות לפי סדר הגעתן, בלי ייחוס משקל נפרד לכל משימה. שיטה זו טובה כאשר כל המשימות שוות במהותן, ולכן אין הצדקה להבחנה ביחס הניתן להן. שיטה זו אינה טובה לחדר מיון, משום שבו נדרש תיעדוף גם לפי חומרת הבעיה הרפואית של כל אדם המגיע לחדר המיון. בטיפול באירוע רב-נפגעים לתיעדוף חשיבות קריטית - כוחות הרפואה פועלים להצלת חיי אדם רבים ככל האפשר, דבר שמשמעותו לפעמים היא החלטה מודעת להזניח את הטיפול בפצועים לא דחופים, בפצועים שסיכויי הצלתם דלים, ובפצועים שהטיפול בהם דורש משאבים רבים מדי.
תיעדוף לפי משך הזמן הנדרש לביצוע המשימה בא להעניק עדיפות למשימות קצרות, שביצוען יצמצם במהירות את צבר המשימות הכולל. דוגמה לתיעדוף כזה ניתנת במרכול, שבו מוקצב בקופה תור נפרד ללקוחות שקנו מעט פריטים.
דוגמה לתיעדוף שיטתי: מול אישה המתמודדת בתוכנית הריאליטי "הרווקה" ניצבים עשרה גברים המנסים לכבוש את לבה. לשם בחירת הראשון שיקבל הזדמנות לכך, האישה קובעת קריטריונים להתאמה, כגון יופי, השכלה, הון ומשכורת חודשית. כל קריטריון מקבל משקל, המשקף את חשיבותו בעיני האישה. לאחר הכנת תשתית זו, כל מתמודד מקבל ציון בכל אחד מהקריטריונים, והציון המשוקלל למתמודד בכל הקריטריונים קובע את מקומו בסדר העדיפויות של האישה.
סמדר שזר

ביוגרפיה

סמדר שזר נולדה בשנת 1943 בקיבוץ עין השופט, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של שרגא וברכה שזר (מדור המייסדים של הקיבוץ).
סמדר למדה אבוב בצעירותה אצל אליהו טורנר, אבובן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בתחילת דרכה ניגנה כאבובנית בתזמורת בני הקיבוצים, ובתזמורת הגדנ"ע. לאחר שחרורה משירות צבאי בתזמורת צה"ל יצאה ללימודים באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, אותם מימנה באמצעות מלגות. לאחר סיום לימודיה באקדמיה בהצטיינות התקבלה ללימודים אצל האבובן והמלחין היינץ הוליגר.
באמצע שנות ה-60 חזרה לישראל והצטרפה לתזמורת הקאמרית הישראלית. 
שם שימשה כנגנית האבוב של התזמורת במשך כ-10 שנים. במקביל לנגינתה בתזמורת הקאמרית הישראלית החלה בהוראת אבוב, ובמסגרת זו לימדה רבים מאבובני ישראל וביניהם דודו כרמל, אורי מירז, גיא פורת, אמיר בקמן ורבים אחרים.
בשנות ה-90 קיבלה לידיה סמדר את הניהול האמנותי של אולם הקונצרטים של הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב ("שטריקר"), תפקיד אותו מילאה עד לשנת 2007. תחת ניהולה האמנותי פותחו והוצעו לקהל בהצלחה סדרות של קונצרטי מוזיקה קאמרית למנויים וכן סדרות רסיטלים שהיו מלווים בשיחות עם הקהל.
בשנה האחרונה לחייה כיהנה סמדר כמנהלת המוזיקלית של אולם הקונצרטים במוזיאון תל אביב לאומנות והפיקה עונה של קונצרטים למנויים שכללו הרכבי מוזיקה קאמרית ישראלים ומיובאים. בשנת 2008 החליף אותה בתפקיד אילן רכטמן. 
סמדר נפטרה בשנת 2008, והותירה אחריה בן ובת שנולדו לה ולבן זוגה, הסופר, העיתונאי והמתרגם דוד שחם. לאחר מותה, בשנת 2008, נערך במוזיאון תל אביב קונצרט התרמה לזכרה בו הופיעו אמנים שונים, וכן תלמידיה של סמדר לאורך השנים. האבובן והמלחין היינץ הוליגר הלחין יצירה לכבוד האירוע, שנוגנה בקונצרט על ידי האבובן גיא פורת, מתלמידיה של סמדר. הכנסות הקונצרט נמסרו לניהול קרן התרבות אמריקה-ישראל כקרן המלגות ע"ש סמדר שזר לעידוד נגנים צעירים מצטיינים.
פאול ובר

חייו

ובר נולד בשנת 1893 בעיירה ארנשטאדט בחבל תורינגיה. לאחר סיום לימודיו בבית הספר החל ללמוד ציור בבית הספר לאמנות שימושית בארפורט. בגיל צעיר הצטרף לתנועת "יונג וונדרפוגל" (ציפור הנדודים) תנועה רומנטית שקראה לשיבה אל הטבע, ובמקביל עבד כגרפיקאי מסחרי. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא גרמניה, ובמקביל לשירות תרם מרישומיו לעיתון צבאי. 
ב-1917 החל בקריירת ציור ורישום. איוריו ליוו ספרים רבים, בהם הוצאה של הספר טיל אוילנשפיגל שזכתה להצלחה רבה. ובר זכה לשם כמאייר, ומהדורות לספרים "סיפורי הברון מינכהאוזן" ו"ריינקה השועל" באיורו נחשבות לקלאסיקה בגרמניה. ב-1920 נשא אישה, וב-1925 ייסד חברה להדפסים. לזוג ובר חמישה ילדים, ובנם כריסטיאן המשיך בדרכו של אביו כאמן. 
שירותו במלחמה הביא להדפסיו איכות קודרת, ומוטיב חוזר ביצירתו החל משנות ה-20, מיד לאחר המלחמה, הוא השחתת הסביבה הטבעית על ידי הטכנולוגיה, והמוות שהיא מביאה, המוצג באיוריו לעיתים קרובות בצורת ליצן. מוטיב חוזר נוסף ביצירותיו הוא משחק השחמט, ולעיתים הציג משחקי שחמט בין דמויות היסטוריות וספרותיות ידועות.
החל משנת 1928 היה ובר פעיל בהתנגדות לימין הקיצוני ולהיטלר. איור מפורסם מתקופה זו, המוכתר בכותרת - "היטלר - גורל גרמני", מראה המון אדם הצועד, כשהוא נושא את דגל צלב הקרס, ונופל לקבר ובו ארון מתים ענק המקושט אף הוא בצלב הקרס. הדפסיו של ובר היו בעלי איכות סיוטית, וחזו, במלוא העוצמה, את העתיד לקרות לגרמניה אם יעלה היטלר לשלטון. החל מ-1931 פרסם, במשותף עם ארנסט ניקיש עלון בשם "התנגדות" (Widerstand).
בשנת 1933 עלתה המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה. השלטון החדש החל להתנכל לוובר, והוא נעצר מספר פעמים, ונשלח למחנות ריכוז שונים באזורים שונים בגרמניה, החל משנת 1936. לאחר שחרורו חדל מפעילות פוליטית. ב-1937 נסע לפלורידה. ב-1939 שב לגרמניה, ואף יצר מספר תדפיסים התומכים במטרה הגרמנית במלחמת העולם השנייה, ומבקרים את האימפריאליזם של בריטניה. התעמולה הנאצית עשתה שימוש בתמונות אלו. ב-1945 גויס לוורמאכט, ושוחרר עם תבוסת הנאצים.
לאחר המלחמה המשיך ובר בפעילותו האמנותית, ויצר תדפיסים וקריקטורות הנוגעים בענייני השעה, כאשר נושאים אקולוגיים זוכים לדגש. בין היתר היה ובר מעורב בניסיון להחיות את העיתון הסאטירי זימפליציסימוס, ותרם באופן קבוע לגלגול החדש של העיתון בין השנים 1954 ל-1967. עבודתו זכתה להערכה רבה, והוא הציג בתערוכות במקומות שונים בגרמניה ומחוצה לה וזכה בפרסים אומנותיים, בהם "צלב השירות הפדרלי הגדול" מטעם ממשלת גרמניה. בשנת 1973 הוקם ברטבורג "מוזיאון א. פאול ובר". 
ובר מת בשיבה טובה בשנת 1980. הותיר אחריו כ-3,000 תדפיסים, עשרות תמונות שמן, ואלפי יצירות אחרות שפורסמו בעיתונים ובמגזינים.
סיבוכיות מעגלים

סיבוכיות מעגלים היא ענף של תורת הסיבוכיות במדעי המחשב התאורטיים, העוסק במודל החישובי של מעגל בוליאני, בבעיות השונות שניתן לפתור בעזרתו והפונקציות שהוא יכול לחשב. התחום חוקר את כמות המשאבים הנדרשים ממעגל בוליאני על מנת לבצע חישובים מסוימים, כאשר המשאבים באים לידי ביטוי בגודלו של המעגל ובעומקו. העיסוק בסיבוכיות מעגלים החל עם עבודתם של קלוד שנון ואולג לופנוב על מעגלי מיתוג, והעניין בתחום גבר כאשר החלו להתברר הקשרים של מעגלים בוליאניים למודלי חישוב אחרים, ובפרט למכונת טיורינג ולמודלים של חישוב מקבילי.

תיאור

מעגל בוליאני ניתן לתיאור כאוסף של שערים לוגיים המחוברים אלה לאלה ומחשבים פונקציה מסוימת. המודל הנפוץ ביותר של מעגלים בוליאניים מכיל רק שערים עבור שלוש הפונקציות הבוליאניות הבסיסיות: AND לוגי, OR לוגי ו-NOT לוגי. למעגל מחוברות כניסות עבור הקלט, ויש לו יציאה אחת עבור הפלט.
בצורה פורמלית יותר, ניתן לתאר מעגל בוליאני עם קלט של n ביטים בתור גרף מכוון ללא מעגלים, שבו כל צומת מייצגת שער לוגי, ישנם n צמתים מיוחדים עם דרגת כניסה 0 שכל אחד מתאים לביט אחר מהקלט, וישנו צומת מיוחד אחד נוסף המסמל את צומת הפלט. חישוב הפלט של המעגל על קלט מסוים מתבצע על ידי חישוב הערך שיוציא צומת הפלט באמצעות חישוב הקלט שהוא מקבל מהצמתים שלפניו, וכן הלאה.

זיהוי שפות ומשפחות של מעגלים

מכיוון שהמעגל מחשב פונקציה בוליאנית, ניתן לחשוב עליו כאילו הוא "מקבל" או "דוחה" כל מילה בת n ביטים. בצורה זו קושרים בין מעגלים בוליאניים לבין מודלי חישוב אחרים שעוסקים בזיהוי שפות פורמליות. עם זאת, גודל הקלט שמעגל בוליאני יכול לקבל הוא קבוע (תמיד n ביטים) ועל כן יש צורך בהכללה של המודל כדי לעסוק בזיהוי שפות שלמות, שבהן יכולות להיות מילים מכל גודל שהוא.
ההכללה הזו מתבצעת על ידי בחינת משפחה של מעגלים בוליאניים. משפחה שכזו  היא סדרה  של מעגלים כך שלמעגל  בדיוק n ביטי קלט. כעת ניתן להגדיר את השפה שמתקבלת על ידי  בצורה הבאה: , כלומר אוסף המילים שהמעגל המתאים מחזיר עליהן את הערך 1 ("מקבל" אותן).

יוניפורמיות של מעגלים

אף שניתן לעסוק בבעיות הכרעה עם מעגלים בוליאניים כלליים, קיימת בעייתיות בהם כמודל חישוב מכיוון שתיאור של משפחת מעגלים כללית הוא אינסופי (בקלטים מגודל שונה מטפלים מעגלים שונים, שיכולים להיבדל זה מזה באופן קיצוני), בעוד שתיאור של אלגוריתם הוא מעצם הגדרתו סופי. המחשה לבעייתיות שבכך ניתן לראות בעובדה שקיימות משפחות של מעגלים בוליאניים שמכריעות שפות שאינן בנות הכרעה על ידי מכונת טיורינג, ואפילו כאלו שאינן ניתנות לקבלה על ידי מכונת טיורינג.
דוגמה בסיסית היא זו: כל שפה אונרית (שפה שכל מילה בה מורכבת מרצף של 1 בלבד)  ניתנת לקבלה על ידי משפחת מעגלים בוליאניים, שכן אם  הרי שהמעגל על  קלטים שמחזיר תמיד 1 מקבל את המילה, ואם , המעגל על  קלטים שמחזיר תמיד 0 דוחה אותה, ומכאן שסדרת המעגלים המתאימה מקבלת את . עם זאת, ידוע כי קיימות משפחות של שפות אונריות שאינן ניתנות לקבלה על ידי אף מכונת טיורינג (למשל, משיקולי ספירה: קיים מספר בן מנייה של מכונות טיורינג אך מספר לא בן מנייה של שפות אונריות).
על כן, כדי לקשור את המעגלים הבוליאניים למכונות הטיורינג נוהגים לרוב לעסוק במשפחות יוניפורמיות של מעגלים בוליאניים - משפחות שניתנות לחישוב באמצעות מכונת טיורינג. כלומר, משפחת מעגלים  היא יוניפורמית אם קיימת מכונת טיורינג שעל הקלט  מוציאה כפלט קידוד מוסכם של .
חיים פרייליכמן

ביוגרפיה

בשנות ילדותו השתייך פרייליכמן לחסידות הוסיאטין מבית רוז'ין.
בגיל 16 התייתם באופן פתאומי מאביו, שלקה בשטף דם במוח. עקב כך נאלץ לעזוב את לימודיו בישיבה התיכונית בה למד, ישיבת הדרום, ולעבור לעבוד במכולת המשפחתית על מנת לכלכל את משפחתו. בגיל 18 עבר עם אמו ואחותו לגור בבני ברק.
בשנת 1973 התגייס במסגרת ישיבות הסדר לנח"ל, ותוך כדי מלחמת יום הכיפורים עבר הסבה לשריון יחד עם חבריו לישיבות הסדר. לאחר שירותו הצבאי למד לתואר ראשון בכלכלה וחשבונאות, ולאחריו לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן.

פעילותו העסקית

בגיל 28 התמנה לחשב בבנק אדנים, שהיה אז בנק קטן שמנה שני סניפים ומספר מצומצם של עובדים. ארבע שנים לאחר מכן, בגיל 32, מונה למנכ"ל הבנק, ובכך היה למנכ"ל הבנק הצעיר ביותר בארץ. פרייליכמן החזיק בתפקיד זה במשך עשר וחצי שנים. בסיומן של שנים אלו, בעזרת ניהול מוצלח, מנה הבנק כ-100 עובדים ב-12 סניפים ומערכת מחשוב עצמאית ומשוכללת.
לאחר עשר וחצי שנים בבנק אדנים, התקדם פרייליכמן והפך למנהלו של בנק טפחות, שהיה הבנק למשכנתאות הגדול במדינה. פרייליכמן ניהל את בנק טפחות עד שנת 2004. באותה שנה החליטה חברת האם, בנק המזרחי, למזג לתוכה את בנק טפחות. פרייליכמן התנגד נחרצות לתוכנית ולהשלכותיה, ועל רקע התנגדות זו התפטר.
לאחר סיום עבודתו בבנק טפחות המשיך בעשייה הציבורית. הוא מונה ליו"ר אגודת איל"ן, איגוד ישראלי לילדים נפגעים, שבראשו עמד בהתנדבות במשך שנה וחצי. במקביל שימש כיושב ראש חברת קרדן נדל"ן וכיועץ למפקח על הביטוח, בנושא אשראי חוץ בנקאי.
בשנת 2006 התמנה למנכ"ל בנק אגוד. מאז החל פרייליכמן לנהל את הבנק, נפתחו עוד מספר סניפים במקומות שונים בארץ (בהם מודיעין, בני ברק ועוד).
בשנת 2013 הודיע על פרישתו הצפויה מבנק אגוד במהלך שנת 2014, וב-1 במרץ 2014 פרש מבנק אגוד ומהמערכת הבנקאית כולה.

פעילותו הציבורית

בנוסף לדרכו הבנקאית עוסק פרייליכמן בפעילויות ציבוריות רבות, שכולן בהתנדבות. במשך שנים מתנדב פרייליכמן בעמותת החסד טל-חיים שעוסקת בעזרה לעולים וקשישים. כמו כן היה פרייליכמן בין מקימי בית הספר היסודי דעת מבינים בפתח תקווה.
לאחר פרישתו מהמערכת הבנקאית, מונה פרייליכמן בשנת 2014 ליו"ר חבר הנאמנים של תלמוד ישראלי.
כיהן בעבר כחבר בוועדת האיתור לרשות השידור החדשה.

משפחתו

חיים פרייליכמן נשוי לפזית, אב לארבעה, סב לשלוש נכדות ונכד ומתגורר בפתח תקווה.
בנו הבכור, מאיר, הוא עורך מדור 'מדורת השבט' בעיתון "שביעי".
אוגוסט פושון

אוגוסט פליקס פושון (בצרפתית: Auguste Félix Fauchon; ‏1856–1939) היה טבח, אופה-פטיסייה ואיש עסקים צרפתי ידוע בתחום המזון.

ביוגרפיה

אוגוסט פליקס פושון נולד באלון (Ellon), קלבדוס, הגיע לפריז ב-1885; החל את הקריירה שלו כשהסתובב בשווקים והציע פירות וירקות מביתו בנורמנדי ארבע עונות בשנה. בשנה שאחרי-כן הוא פתח בכיכר המדלן מעדניה שהציעה מוצרי מזון בעלי איכות גבוהה (מכולת, עופות, בשר, גבינות, עוגות וממתקים, יינות ואלכוהול), כולם מצרפת בלבד; את הלקוחות שהתעניינו ברכישת מוצרים אקזוטיים הוא הפנה לחברו הדיאר (Hediard). 
נוכח הצלחת העסק שלו, הוא פתח מאפייה ב-1895 ושלוש שנים אחר-כך פתח את "חדר התה הגדול" בכיכר המדלן 24. ב-1900 השיק את המרתפים הגדולים של יינות-האיכות של חנויות פושון ברחוב רי דה לה קומט, ליד האינווליד. בין שתי מלחמות העולם פתח שירות קייטרינג. בזמן זה, פושון, גם נתן את שמו למיני קפה, שוקולדים, תה, וריבות; הללו נבחרו היטב ושוגרו ללקוחות בצרפת ומחוצה לה, בכך היה המותג הראשון של מזון יוקרה. לאחר מותו של מייסדה, החלה חנות פושון לרכוש מוצרי מזון יוקרתיים מארבעה קצוות תבל.
פושון הלך לעולמו בפריז.
גאיוס ולריוס קאטולוס

חייו

קאטולוס נולד בתקופת הרפובליקה המאוחרת למשפחה מכובדת מוורונה, עיר הלניסטית בצפון איטליה. ייתכן וזו הסיבה שקאטולוס שלט היטב בשפה היוונית. 
תאריך לידתו אינו ידוע אבל בהסתמך על הירונימוס, אשר מסתמך על סווטוניוס, הוא נולד בשנת 87 לפנה"ס ונפטר בשנת 57 לפנה"ס. עם זאת ידוע לנו מהמשורר עצמו כי חי בשנת 55 לפנה"ס על סמך אזכור של אירוע משנה זו. בהנחה שקאטולוס חי שלושים שנה, מתארכים את שנות לידתו בין 84-54 לפנה"ס. הוא בילה את רוב חייו ברומא. קאטולוס השתייך למעגל של צעירים שהתרחקו מהפוליטיקה והעדיפו להשקיע את זמנם באמנות. שירתו היא אישית וחלק גדול ממנה מופנה לאהובתו שנקראת בשירים "לסביה". מקורות מאוחרים יותר זיהו אותה עם קלודיה אחותו של טריבון הפלבס מעורר המחלוקת פובליוס קלודיוס פולכר. לערך בשנת 57 לפנה"ס, פנה אל ביתיניה כחלק מהפמליה של המושל גאיוס ממיוס (Gaius Memmius). במהלך המסע הוא ביקר בקבר אחיו אשר נמצא בטרואדה (Troad). 
לזכרו מוצב פסל על יד המזח בעיירת הנופש סירמיונה, השוכנת לחוף אגם גארדה.
פוזלק

פוזלק ("Főzelék") הוא מאכל המשתייך למטבח ההונגרי. הפוזלק נחשב למאכל מיוחד, שכן הוא אינו מוגדר כמרק או כנזיד ומהווה מעין הכלאת ביניים. את מנת הפוזלק מחממים בעדינות, אין מועכים את רכיביה לעיסה. לרוב, המנה לא תכיל בשר, אך מוסיפים לה בשר חזיר או נקניקייה חריפה כדי להוסיף לטעמה. המנה מוגשת בתור ארוחת צהריים או בתור תוספת למנות בשריות. הפוזלק נחשב למאכל ביתי ועל כן נדיר מאוד לראותו מופיע בתפריטי מסעדות, אלא רק במזללות זולות.

אטימולוגיה

שם המאכל לקוח מן הפועל "פוז" (főz בהונגרית) שמשמעו לבשל. סיומת המילה "לק" פירושה תוצר של הבישול. לפי חוקי השפה ההונגרית יש להוסיף תחילית למילה שתבאר ממה התבשיל עשוי. כך למשל המילה "טוקפוזלק" פירושה פוזלק העשויה מקישואים ו"בבפוזלק" פירושה פוזלק העשוי מאפונים.

הכנה

את הפוזלק ניתן להכין ממגוון גדול של מרכיבים: כרוב, פלפל, תפוח אדמה, כרוב כבוש, עגבנייה, אפונה, גזר, כרוב על, קולורבי, עדשים, תרד, חומעה, אפונה ירוקה וכן מתערובת ירקות. 
על מנת להוסיף סמיכות למנה נהוג להוסיף לה רביכה או שמנת חמוצה וכן מוסיפים שילובים מהמרכיבים הבאים: בצל, פפריקה, פלפל שחור, שבת ריחני, כרוויה תרבותית, שום, מיץ לימון, פטרוזיליה או חומץ. אם אוכלים את המנה לבד נהוג להוסיף לה פורקולט (Pörkölt), ביצת עין, נקניק מעושן, קציצות בשר הונגריות הנקראות פסירט ("fasírt") או מאכל מטוגן אחר.
פיוצ'ר באס

תיאור

באס עתידני מורכב ברובו מצלילים ומקצבים המזכירים או מיוצרים בידי סינתיסייזר. הסגנון מורכב מבאס ליין קשה, ולרוב מתאפיין בקצב של 120–140 פעימות לדקה. בנוסף, הסגנון לרוב מתאפיין בגלים מסוריים (גל שן מסור) וגלי קול מרובעים. הבאס העתידני מכיל צלילים עדינים יחסית לסגנונות EDM אחרים ובעל טון גבוה.

מקורות

הפיוצ'ר באס מכיל אלמנטים של סגנונות מוזיקה אלקטרונית אחרים, כגון טראפ, עבודת רגליים ו-UK Garage. הפיוצ'ר באס מהווה אחד מהשלבים בהתפתחותו של סגנון פוסט-דאבסטפ.
אלחנדרו אגוסטין לנוסה

ביוגרפיה

נולד בבואנוס איירס, למד באקדמיה הצבאית של ארגנטינה. בשנת 1951 נידון למאסר עולם על חלקו בניסיון להפיכה צבאית נגד חואן פרון, ובשנת 1958 לאחר שהופל משטרו של פרון שוחרר לנוסה ממאסרו. בשנת 1956 היה שגריר ארגנטינה לוותיקן, ולאחר מכן שב לארגנטינה וחזר לצבא שם התקדם בסולם הדרגות. בשנת 1966 נטל חלק בהדחתו של הנשיא ארתורו פרונדיסי, ובשנת 1968 מונה לנוסה על ידי הנשיא חואן קרלוס אונגאנייה למפקד הראשי של הכוחות המזוינים של ארגנטינה.
במרץ 1971 מונה לנוסה לנשיא ארגנטינה. במשך תקופת כהונתו התמודדה ארגנטינה עם פעולות גרילה של מתנגדי משטר פרוניסטים. לוחמי הגרילה נרדפו עד חרמה ובמקרה אחד הוצאו להורג כמה מהם ללא משפט לאחר שניסו לברוח ממאסרם. לעומת זאת ניהל לנוסה עימם משא ומתן בעניין החזרת גופתה של אווה פרון, אשתו השנייה של חואן פרון שנחטפה על ידם. אירוע בולט נוסף בכהונתו היה כינון יחסים דיפלומטיים עם סין.
בבחירות בשנת 1973 התמודד לנוסה לנשיאות אולם נוצח על ידי יריבו הקטור חוסה קמפורה.
לאחר פרישתו מהצבא והפוליטיקה הפך לנוסה למבקר חריף של המשטר הצבאי שתפס את השלטון בשנת 1976 ופרסם ספר בעניין הפרות זכויות אדם בתקופת המלחמה המלוכלכת. בשנת 1994 הושם במעצר בית עקב ביקורת שמתח על הנשיא קרלוס מנם.
הוא מת ב-26 באוגוסט 1996 בביתו בבואנוס איירס.
התרסקות רכב החלל VSS Enterprise

התאונה

ב-31 באוקטובר 2014, בשעה 9:19, המריאה טיסת ניסוי של מטוס "VSS אנטרפרייז" מדגם "ספייסשיפ 2" של חברת וירג'ין גלקטיק מנמל החלל במוהאבי, קליפורניה. זו הייתה טיסת הניסוי הרביעית של רכב החלל SpaceShipTwo שבה בוצעה בעירה רקטית, והראשונה עם מנוע הדלק המוצק שהשתמש בדלק מבוסס פוליאמיד תרמופלסטי במקום המנוע הקודם שהשתמש בדלק מבוסס גומי. זמן קצר לאחר שהחל שלב הבעירה הרקטית, אבד הקשר עם המטוס. עדי ראייה סיפרו שחזו בפיצוץ ולאחר מכן בשני מצנחים. טייס המשנה נהרג בתאונה, ואילו הטייס נפצע קשה. שברי המטוס התפזרו בטווח של כ-3 קילומטרים.

חקירת התאונה

בעקבות התאונה נפתחה חקירה על ידי המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה (NTSB). החקירה מצאה כי התאונה נגרמה עקב טעות אנוש של טייס המשנה שהפעיל מוקדם מדי את מערכת ה"נוצה" (feather system) של רכב החלל. מנגנון זה מאפשר כניסה מחדש לאטמוספירה באמצעות נחיתה מכונפת: החלק האחורי של הכנף ומייצבי הכיוון הכפולים האחוריים מתקפלים כלפי מעלה סביב ציר הבנוי לאורך הכנף; דבר זה מגביר את הגרר בעודו שומר על יציבות הטיסה.
על פי החקירה, לאחר ש-VSS Enterprise התנתקה ממטוס האם שנשא אותה בגובה של 46,400 רגל (14,142 מטר), החל שלב ההנעה הרקטית של טיסת הניסוי. בשלב זה טייס המשנה הפעיל את מערכת הנוצה מוקדם מדי, כאשר הרכב עדיין היה במהירות של 0.8 מאך ולא במהירות הנדרשת של 1.4 מאך. עקב עומס אווירודינמי המדפים של מערכת הנוצה התקפלו כלפי מעלה, והרכב כולו התפרק.
החקירה לא מצאה פגם ברכב החלל עצמו או בעיה רפואית כלשהי בקרב הטייסים. בממצאי החקירה של ה-NTSB הוטחה ביקורת כלפי החברה שמייצרת את ספייסשיפ 2, Scaled Composites, על כך שאף על פי שידעה על הסכנה האקוטית של הפעלת מערכת הנוצה מוקדם מדי, היא התמקדה בבעיות מכניות ולא ייחסה חשיבות מספקת לגורם האנושי. ביקורת נוספת הוטחה כלפי רשות התעופה הפדרלית על שלא פיקחה היטב על חברת Scaled Composites.
בטיסט

בטיסט הוא בד דק מאוד, שקוף למחצה. ארוג לרוב מסיבי כותנה או פשתן באריגת שתי וערב פשוטה (אריגת פשתן). משמש לחולצות קיציות אוריריות, כותנות לילה וממחטות. נקרא גם "כותנה שווצרית".
נקרא על שם האורג הצרפתי שייצר בד זה, ז'אן-בטיסט מקמברה.
קיימים כיום גם סוגי בטיסט מסיבים סינתטיים.
אורגנזה הוא סוג בטיסט מכותנה שעבר טיפול בחומצה עד שהפך לשקוף ונוקשה.
דייוויד קופיי

ביוגרפיה

קופיי נולד בשיקגו, אילינוי וגדל למשפחה קתולית אדוקה. בילדותו היה בנער מזבח. הוא למד בתיכון נוטר דם בשרמן אוקס, בלוס אנג'לס, קליפורניה. בשנת 1961 הוא למד באוניברסיטת וושינגטון. בשנתו האחרונה זכה בתואר אול אמריקן בתפקיד ראנינג בק (רץ אחורי).
בשנת 1964 החל קופיי לשחק בסן פרנסיסקו 49'. הוא שיחק ב-NFL (ליגת הפוטבול הלאומית והמקצוענית של ארצות הברית) עד לשנת 1972. לאחר שפרש הוא נחשב כמועמד מוביל לעסוק באימון פוטבול, אך לדעתו הוא נידחה בגלל זהותו המינית ולכן עבד אצל דודו במכירות בהוליווד.
הוא חבר במועצת המנהלים של הקרן למען אתלטים הומואים ולסביות.
בשנת 1977 יצא לאור ספר אודותיו בשם "הסיפור של דייוויד קופיי" שנכתב על ידי פרי דין יאנג. 
בשנת 1986 חשף קופיי את הרומן הקצר שהיה לו עם שחקן הפוטבול המקצועני ג'רי סמית' (1986-1943) ששיחק אף הוא בוושינגטון רדסקינס בשנים 1977-1965 ונפטר מאיידס. סמית' מעולם לא יצא מהארון בפומבי.
בשנת 2006 שימש קופיי בתור הקריין בטקס הפתיחה של הגיי גיימס שנערכו בשיקגו.
בשנת 2007 הודיע קופיי שהוא תורם מיליון דולר לקיו סנטר שבאוניברסיטת וושינגטון, מרכז מידע ותמיכה עבור תלמידים הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים ואנשי סגל.
בשנת 2008 שיחק קופיי את עצמו בסרט "Tru Loved".
דימי בעקבות התגליות הגדולות

סקירה כללית

בכל פרק בסדרה פיה קטנה וורודה בשם דימי לקח את הילדים דאיסוקה בן ה-8 וסאיאקה בת ה-12 למסע בזמן שבמהלכו הם לומדים על תגליות והמצאות מדעיות נודעות שונות בהיסטוריה. במהלך מסעותיהם הם פוגשים בדמויות היסטוריות שונות כמו גלילאו גליליי, אייזק ניוטון, אלברט איינשטיין, צ'ארלס דרווין, אלכסנדר גרהם בל, לואי פסטר, והאחים רייט.
בעונה השנייה של הסדרה דימי מסייעת לחבורה של שבעה ילדים ללמוד על תגליות והמצאות מדעיות נודעות שונות בהיסטוריה.
מחוזא

הקהילה היהודית

בתקופת התלמוד התקיימה במקום ישיבה גדולה. את הישיבה ייסד רב יוסף בר חמא במאה ה-3. לאחר פטירתו ירש את מקומו בנו, רבא, שביסס את הישיבה והביא לפרסומה, במקביל לישיבת פומבדיתא בראשות חברו ובר הפלוגתא שלו, אביי.
מחוזא נחשבת בתלמוד למקום מגורם של אנשים עשירים, חכמים ומפונקים.
לאחר רדיפות קשות של יהודי בבל בידי המלך הסאסאני קבאד הראשון, ששיאן היה בהוצאתו שלהורג של החכם רב יצחק, פתח מר זוטרא, ראש הגולה של הקהילה היהודית בבבל במרד כנגד השלטון הסאסאני, ולאחר שהביס את הצבא הפרסי בעזרת קומץ חיילים הקים שלטון עצמאי בעיר מחוזא ובסביבותיה למשך שבע שנים, כך שבמחוזא קמה האוטונומיה היהודית האחרונה עד לימינו. קיימת מחלוקת בין החוקרים לגבי תיארוך מרד זה.
לבסוף עלו צבאות פרס על האוטונומיה היהודית במחוזא וכבשוה - לפי סדר עולם זוטא, הסיבה האלוקית לתבוסה הייתה ההידרדרות הרוחנית שאחזה ביהודים - ומר זוטרא וסבו, ראש הישיבה רב חנינא, נתלו על גשר מחוזא.