google/wiki40b huggingface dataset:
קאמי דמולן

לוסי סמפליס קאמי בנואה דמולן (Lucie Simplice Camille Benoist Desmoulins‏; 2 במרץ 1760 - 5 באפריל 1794), עיתונאי ופוליטיקאי צרפתי בתקופת המהפכה הצרפתית.
דמולן נולד בגיז שבפיקרדיה כבנו של שופט. הוא עבר בגיל 14 לפריז, שם למד באותו בית ספר עם רובספייר. לאחר סיום לימודיו כעורך דין הוא נכנס לפרלמנט של פריז בשנת 1785.
דמולן פעל במהלך אירועי המהפכה הצרפתית בשיתוף פעולה הדוק עם ז'ורז' דנטון, עמו היה חבר במועדון הקורדליירים, וגם סיים את הקריירה שלו ואת חייו כמוהו, בעריפת ראש. רעייתו, לוסיל, אותה נשא לאישה ב-29 בדצמבר 1790, אף היא חלקה גורל דומה לשל בן זוגה והוצאה להורג בעריפה.
מכבי שוהם

בית ספר לכדורסל במועדון

במועדון מכבי שוהם יש בית ספר לכדורסל מגיל הגן ועד לכיתות ד'. בנוסף יש בתי ספר לכדורסל לבנות בהנהלת שחקנית העבר לימור מזרחי גם כן מכיתות ב' עד ו'.
הליכות עולם (עובדיה יוסף)

הליכות עולם הוא שמה של סדרת ספרים שכתב הרב עובדיה יוסף.
את הבסיס לספרים כתב בשנות ה-40, בהיותו רב צעיר, אך הם יצאו לאור עשרות שנים לאחר מכן, עם תוספות מאוחרות, מתשובות שכתב לאחר מכן, הספר הראשון בסדרה יצא לאור ב-1998, והשמיני והאחרון יצא לאור ב-תשס"ג (2003). הספרים בנויים במתכונת ספרו של רבי יוסף חיים, "בן איש חי", ובהם שוטח הרב עובדיה יוסף את השגותיו על פסקיו של רבי יוסף חיים.

הרקע לכתיבת הספר

הרב עובדיה יוסף העביר בצעירותו שיעור הלכה בכל יום בבית הכנסת "אוהל רחל" שבשכונת מקור ברוך בירושלים, על פי הספר הקאנוני בן איש חי. בשיעוריו חלק הרב יוסף על פסקי בעל הבן איש חי. טענותיו של הרב עובדיה יוסף נגד רב יוסף חיים וספרו, הבן איש חי, היו שבעל הבן איש חי נוטה להחמיר בפסיקותיו כדי לצאת לכל הדעות, וכך לעיתים הוא פוסק על פי הרמ"א, מגדולי פוסקי אשכנז. כמו כן, הרב יוסף חולק על הרב יוסף חיים שמעדיף את פסקי האר"י על פני פסקי רבי יוסף קארו, בעל השולחן ערוך.
דבריו של הרב יוסף באותם שיעורים היו לצנינים בעיני שומעיו, במיוחד אלה מיוצאי בבל, אשר הלכו אחרי פסיקותיו של רבי יוסף חיים. רבו של הרב יוסף, הרב עזרא עטייה, עודד אותו להמשיך ולפסוק על פי הבנתו, חרף מחאותיהם של רבים. אחד מאלה שגערו ברב עובדיה יוסף היה הרב יצחק נסים, לימים הרב הראשי לישראל. בתגובה כתב לו הרב יוסף ב-1952:
"ואינני מכחיש שיש לי קונטרס מיוחד הערות על דברי הבן איש חי ומה יש בזה?... וידעתי כי כל מלחמתו של מר עתה היא להטיל עלי אימה שלא אדפיס את הקונטרס הלזה, אבל כבר למדונו רבותינו לא תגורו מפני איש, לא תאגור דבריך מפני איש, אלא שאין בדעתי עתה להדפיסו ועוד חזון למועד"
— מובא בפתיח לספר הליכות עולם

הוצאת הספר לאור

עשרות שנים לאחר מכן שב הרב יוסף לטקסטים שכתב בצעירותו, הוסיף עליהם תוספות רבות, ופרסמם בסדרת ספרים בשם הליכות עולם. מתכונת הספר היא כזו, שבתחילה מופיע פסק ההלכה של הרב עובדיה יוסף, ולאחר מכן, בחלק של ההערות, ישנו ציטוט מפסק ההלכה המקביל מן הספר בן איש חי, כאשר בהמשך מופיע דיון העוסק בנקודות המחלוקת שבין ההלכות.
הספר "הליכות עולם" הוא חלק מהפרויקט ההלכתי של הרב עובדיה יוסף, במסגרתו הוא מבקש לאחד את מנהגי הספרדים ולהכפיפם לפסקי רבי יוסף קארו, אשר נחשב בעיניו כ'מרא דאתרא' בארץ ישראל.
הקרב במישורים הקטאלונים

הרקע לקרב

בשנת 450 התרופפה השליטה הרומית בגאליה. החלק הצפוני שלה שמדרום לריין, הידוע כגאליה בלגיקה, עבר בפועל לשליטת הפרנקים. אזור גאליה אקוויטניה סבל מחוסר יציבות מצד הוויזיגותים, וגם הבורגונדים של אזור האלפים המתינו להזדמנות לחלוקת שלל השטחים מחדש.
האזור היחיד שעדיין נתון תחת שליטה יציבה של רומי היה חוף הים התיכון, ורצועה שהתמשכה מאזור אורליאן של ימינו דרך עמק הלואר ובהמשך עמק הנהר רון.
בתחילת שנת 451 חצו ההונים את הריין בראש צבא גדול שכלל גם שבטים בעלי ברית נוספים, ובאפריל כיתרו את אזור העיר מץ של ימינו. ביוני כבשו את אזור העיר אורליאן של ימינו אשר הייתה עיר מבוצרת ובעלת חשיבות אסטרטגית בשליטה על מעבר הלואר.
הידיעות על המהירות של כיבושי ההונים בטריטוריה האחרונה בגאליה שעדיין נותרה בשליטה רומית חייבו תגובה אגרסיבית בהתאם.

אתר הקרב

המקום המדויק של המישורים הקטאלונים אינו ידוע במדויק, אך הדעה המקובלת היא כי מדובר באזור העיר שאלון-אן-שמפאן שבאזור שמפאן-ארדן, בצפון מזרח צרפת.

הקרב

כשלמד על הפלישה, מגיסטר מיליטום פלביוס אאטיוס החל בתנועה מהירה מאיטליה לכוון גאליה, בראש צבא של חיל עזר, ושכנע את הוויזיגותים ומלכם תיאודוריד הראשון להצטרף אליו. הצבא המשולב הגיע לסביבות אורליאן של ימינו במחצית חודש יוני.
ככל הנראה הגעת הרומים לעיר הנצורה הייתה זמן קצר לאחר שההונים כבר הצליחו לפרוץ את ביצורי חומת העיר אך בטרם הכניסו לתוכה כוחות גדולים.
הכוחות נערכו לקרב משני צדדיו של רכס, כאשר ההונים מימינו והרומים ובעלי בריתם משמאלו. עם רדת החשכה, ההונים היו הראשונים לתקוף וניסו לכבוש את מרכז הרכס ולהשיג שליטה בשדה הקרב אך המתקפה נכשלה והם הונסו בידי הרומים אשר גרמו לבלבול ומבוכה בשורות צבאו של אטילה. בשלב זה של הקרב נהרג המנהיג הוויזיגותי תיאודוריד מבלי שאנשיו חשו בכך. הכוח הרומי-ויזיגותי המשיך להתקדם במהירות תוך גרימת אבידות כבדות להונים ואילץ את אטילה להסתתר בקרב אנשיו ולמעשה להפקירם ללא מנהיגם הראשי.
למחרת עם עלות השחר הבחינו הרומים והוויזיגותים במצבם הקשה של ההונים ובהתחשב ביתרונם המספרי בכוח אדם וציוד פתחו במצור על המחנה ההוני.
באור היום גילו הוויזיגותים את גופת מלכם שנהרג בקרב הלילי וביקשו לפתוח במתקפה ישירה על ההונים הנצורים. פלביוס הרומי חשש שבמקרה של ניצחון, כצפוי, ידרשו לעצמם הוויזיגותים שטחים נוספים של הרומים ולכן שכנע את בנו של המלך לחזור לארצו ולתפוס את השלטון בטרם יעשו זאת אחיו.
אטילה שראה את הצבא הוויזיגותי הנסוג חשש ממלכודת שתמשוך את צבאו לקרב השמדה והעדיף להמשיך ולהתבצר במקומו למשך זמן קצר נוסף שלאחריו נסוג עם כוחותיו בחזרה.

לקריאה נוספת

יופה, זיו, "הקרב בשדות הקאטאלאוניים: הניצחון האחרון של הרומאים", 2019.
אלברובלו

היסטוריה

ההשערה היא כי היישוב הנוכחי הוקם באמצע המאה ה-14, כאשר האזור הבלתי מיושב הוענק לרוזן הראשון מקונברסנו על ידי רוברטו ד'אנז'ו, הנסיך מטאראנטו, בתמורה לשירותו במסעות הצלב. הרוזן ויורשיו יישבו את האזור באמצעות העברת אנשים מהפיפים שלהם, ומתן היתר לבנות בתי מגורים פרטיים הידועים כקאזאלה. אולם, לפי מחקרים שנערכו במקום ייתכן וכבר בשנת 1000 היו יישובים מסביב לנהר התת-קרקעי הזורם בעיירה, שהתמזגו בהדרגה לשני האזורים המרכיבים את העיירה כפי שהיא כיום - מונטי ואז'ה פיקולה.
לפי המסורת התושבים החדשים אולצו לבנות את בתיהם מאבנים שאינן מחוברות באמצעות מלט, כך שניתן יהיה לפרקם בקלות. לסגנון בנייה זה היו שתי סיבות: ניתן לפרק במהירות את בתיהם של בעלי בתים מרדניים, ובתקופה מאוחרת יותר נעשה שימוש בשיטה זו על מנת למנוע הטלת מס על המתיישבים החדשים, כך שלאחר עזיבת גובי המס ניתן יהיה לבנות את הבית מחדש במהירות. ידוע כי פעילות זו התרחשה ב-1644 על מנת להתמודד עם הגובים של מלך נאפולי.
באמצע המאה ה-16 כבר היו באזור מונטי כארבעים טרולי, אך רק ב-1620 העיירה החלה להתרחב כאשר הרוזן באותה תקופה, ג'יאן ג'ירולמו גוארצ'יו, הורה לבנות מאפייה, טחנה ופונדק. בשלהי המאה ה-18 אוכלוסיית העיירה מנתה כ-3,500 תושבים, וב-1797 הסתיים השלטון הפאודלי בעיירה לאחר שתושביה הצליחו להשיג מפרננדו הראשון מעמד של עיירה מלכותית. שמה של העיירה החדשה נגזר מהשם הלטיני הימי-ביניימי של האזור - silva arboris belli. החל מתקופה זו חל פיחות בקצב בניית הטרולי.

תיאור

אלברובלו היא היישוב היחיד בעמק איטריה שבו יש ריכוז משמעותי של טרולי. הטרולי נבנו מגושי אבן גיר שנלקחו משדות סמוכים לעיירה ומאגני ניקוז למים. הטרולי נבנו בדיוק מעל תצורת הסלע הטבעית בבנייה יבשה. (ללא שימוש במלט) החדרים נבנו באמצעות קירות אבן גיר דו-שכבתיים עם ליבת חצץ, ובכל קיר יש חלונות. גובה הקירות הוא בין 1.5 ל-1.8 מטר. גגות הבזלת מחוברים ישירות לקירות, והחיבור בין הצורות השונות של הקירות והגג נעשה באמצעות קשת זווית (סקווינץ'). בבתים הגדולים הגג מסתיים בקצה קישוטי. בבתים יש מערכות ניקוז מורכבות המעבירות את מי הגשמים מהגג אל מקווה המים הסמוך לבית. הגישה לגג היא באמצעות מדרגות אבן צרות.
בתוך הטרולי יש מבני עץ שונים, ובטרולי הגדולים יש גם קומה שנייה המורכבת מרצפת עץ, ואליה ניתן להגיע באמצעות גרם מדרגות פנימי. בארובה הצמודה לקיר יש גם תנור אבן ותנור לבישול ואפייה. לחלק מהחדרים הצדדיים יש גג חרוטי נפרד. הגגות לא נצבעים ולעיתים מצטברת עליהם שכבת לכלוך או ירוקת, אך בחלק מהבתים יש עליהם סמלי דת העשויים מסיד. קירות הטרולי חייבים לעבור סיוד תקופתי, כך שהמרווחים בין האבנים הולכים ונסתמים ומראה הבתים הופך לאחיד.
ברובע מונטי יש 1030 טרולי המשתרעים על פני שטח של 60 דונם במורד גבעה. ברובע אז'ה פיקולה יש 590 טרולי, והמראה שלו פחות אחיד בהשוואה למונטי. הרחובות מתכנסים לחצר משק שבה האיכרים דשו את החיטה.
כנסיית אנטוניו הקדוש שוכנת בפסגת ריונה מונטי, והיא בנויה בצורת טרולו גם כן. הכנסייה נבנתה בין 1926 ל-1927 על קרקע שנתרמה על ידי תושבי העיירה. גובה כיפת הכנסייה הוא 21 מטרים, ובראשה נמצא צלב יווני גדול. הכנסייה שופצה ושוקמה לאחרונה בשנת 2004.

כלכלה

כלכלת העיירה מבוססת בעיקר על תיירות. בנוסף, בעיירה מיוצרים מגוון מוצרי יד ובהם סלים מעץ זית, כלי אבן הקשורים לייצור יין ושמן. המאכלים המאפיינים את המטבח המקומי הם שקדים מתוקים, קרטלט ופטולה (מאפה בצק שנאפה בשמן רותח). כמו כן, תושבי העיירה ידועים בשל חפצי אמנות הטקסטיל שהם מייצרים.
הוקו מדולדל-חזה

מאפיינים

אורכו של ההוקו עד 75 ס"מ ומשקלו 1,200 - 1,550 גרם והוא בעל נוצות שחורות עם ציצה שחורה על ראשו ועור פנים לבן. הרגליים כתומות והזנב ארוך מעט. הזכרים גדולים יותר מהנקבות. המקור כחול ותחתיו דלדל בצבע אדום וצהוב. 
ההוקו מצוי בטבע במרגלות הרים במערב אמריקה הדרומית מגובה 500 עד 1,550 מ'. הוא חי ביערות הרריים ויערות טרופיים בקולומביה, ונצואלה, פרו ואקוודור. הוא נמצא בסיכון עקב פגיעה באזור חיותו וכן מציד. ההוקו מבלה רוב הזמן על הענפים ואף מגיע לצמרת היער. הוא מחפש שם פירות, חרקים ויצורים קטנים נוספים למאכל.
רחל יהודה

רחל יהודה (Rachel Yehuda, נולדה ב-1 באוגוסט 1959) היא חוקרת בתחום הפסיכיאטריה ומדעי המוח, מנהלת המחלקה לחקר מצבי הפרעת דחק פוסט-טראומטית בבית הספר לרפואה של "מאונט סיני" בניו יורק.

ביוגרפיה

יהודה נולדה בישראל למשפחה דתית אורתודוקסית שהיגרה לארצות הברית בעת שהייתה תינוקת. בסוף שנות ה-70 חזרה לישראל ללימודים לתקופה של שנה. ליהודה משפחה בישראל, אליה היא נוהגת להגיע לביקורים בקביעות. יהודה סיימה לימודי מוסמכת בפסיכוביולוגיה ודוקטורט בפסיכולוגיה ונוירוכימיה באוניברסיטת מסצ'וסטס, והשתלמה במסגרת פוסט-דוקטורט במחלקה לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל.

קריירה מקצועית

יהודה היא חוקרת מובילה בתחום תופעות הפוסט-טראומה. היא עוסקת בחקירת גורמי הסיכון והחוסן הנפשי המעורבים, בזיהוי התכונות הפסיכולוגיות והביולוגיות היכולות לנבא את סיכויי הצלחת הטיפול בפוסט-טראומה, המאפיינים הגנטיים והאפי-גנטיים של פוסט-טראומה והעברה בין-דורית של טראומה. מחקריה בתחום הביאו למהפכה בהבנת התופעה ובאופני הטיפול בה, וכהכרה בכך היא הוזמנה ב-2004 לשמש כמרצה וחוקרת אורחת במכון לפסיכיאטריה ע"ש מקס פלנק במינכן, גרמניה.

מחקר גן טראומת השואה

תחילת דרכה של יהודה בתחום מחקר הטראומה עסקה ביוצאי מלחמת וייטנאם, בתקופה בה הם לא הוכרו כסובלים מהלם קרב. בעקבות כך היא החלה להתעניין גם בקבוצות אחרות. בקליבלנד, שם גרה בילדותה, היה ריכוז גדול יחסית של ניצולי השואה, וכך הגיעה לחקירת השאלה האם ניתן למצוא מכנה משותף בין נפגעי הטראומות השונות. יהודה החלה לחקור עוד בשנות ה-90 את הגנטיקה של ניצולי שואה, ובמחקרה שהתפרסם בספטמבר 2016 - "מחקר גן טראומת השואה" - היא מראה כי שינויים גנטיים שנבעו מהטראומה שעברו ניצולי השואה יכולים לעבור לצאצאיהם באמצעות "הורשה אפיגנטית" - הורשה שלא באמצעות הגנים המוכלים ב-DNA. מחקר זה מדרבן את העוסקים בתחום לחקור אוכלוסיות נוספות שנחשפו לטראומה ומידת השפעתה על הדור הבא, כגון מחקר העוסק בנשים שהיו בהיריון בעת שחולצו ממגדלי התאומים וילדו לאחר מכן, ומהווה תחילת הדרך להבנה כיצד התנאים הסביבתיים של ההורים משפיעים על שינויים גנטיים בילדיהם שלא באמצעות הגנים המוכלים בDNA.
דמארה קארול

מכללות

בשנת 2006, לאחר שנתיים מוצלחות באוניברסיטת ואנדרבילט, הפתיע קארול את הקבוצה כאשר בחר לעבור לאוניברסיטת מיזורי כדי לשחק תחת דודו, המאמן מייק אנדרסון. בעונת 2008/2009 קארול הוביל את מיזורי עם 16.6 נקודות למשחק עד לשלב רבע הגמר בטורניר אליפות המכללות, בו הפסידה קבוצתו לאוניברסיטת קונטיקט.
כאשר קארול הגיע למיזורי, הוא התלונן על גירוד ברגליים, וחשב שמדובר באלרגיה. לאחר בדיקה רפואית התברר כי הוא סובל ממחלת כבד נדירה. הרופאים קבעו כי ייתכן שיזדקק להשתלת כבד, אך לא באופן דחוף, וכנראה שיוכל לדחות את ההשתלה עד סיום הקריירה המקצועית. הבחנה זו התגלתה והתפרסמה מספר שבועות לפני דראפט ה-NBA של 2009.

ממפיס גריזליס

קארול נבחר בדראפט 2009 בבחירה ה-27 על ידי הממפיס גריזליס, ושיחק בשורותיה במשך כעונה וחצי, במהלכם תפקד כשחקן מחליף.

יוסטון רוקטס

ב-24 בפברואר 2011, במהלך עונתו השנייה ב-NBA, הועבר קארול ליוסטון רוקטס יחד עם האשים ת'אביט בתמורה לשיין באטייה. ב-11 באפריל 2011 קארול נופה מהקבוצה.

דנוור נאגטס

ב-12 בדצמבר 2011, חתם קארול בשורות הדנוור נאגטס, אך הספיק לשחק בקבוצה רק ארבעה משחקים, לפני שנופה ב-4 בפברואר 2012.

יוטה ג'אז

לקראת סוף עונת 2011/2012, ב-8 בפברואר 2012 חתם קארול על חוזה עם היוטה ג'אז על חוזה עד סיום העונה, ולעונה שאחריה.

אטלנטה הוקס

ב-23 באוגוסט 2013 חתם קארול עם האטלנטה הוקס על חוזה לשנתיים. ב-4 בפברואר 2015 נבחר קארול, יחד עם חבריו לחמישייה הפותחת של ההוקס - ג'ף טיג, קייל קורבר, פול מילסאפ ואל הורפורד - לשחקני החודש של המזרח של חודש ינואר לאחר מאזן מושלם של 17-0 של קבוצתם במהלך החודש. הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות הליגה בה נבחרים יותר משלושה שחקנים לתואר 'שחקן החודש' של אחד האזורים. ב-9 בפברואר 2015 קלע קארול שיא קריירה של 26 נקודות בניצחון קבוצתו 117-105 על המינסוטה טימברוולבס.

טורונטו ראפטורס

בסוף עונת 2014/2015 חתם קארול כשחקן חופשי בטורונטו ראפטורס על חוזה ל-4 שנים עבור 60 מיליון דולר. פציעה בברכו הימנית הגבילה אותו בעונת 2015/2016 ל-26 משחקים בלבד, מה שלא מנע מהראפטורס להשיג את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדות המועדון - 56-26. בפלייאוף של אותה עונה ניצחה טורונטו את שתי הסדרות הראשונות, לראשונה בתולדות המועדון, ובגמר המזרח הפסידה לקליבלנד בתוצאה 4-2.

ברוקלין נטס

ב-13 ביולי 2017 נשלח קארול בטרייד לברוקלין נטס, יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לסנטר ג'סטין המילטון.

סן אנטוניו ספרס

ביולי 2019 סיכם קארול על חוזה בסן אנטוניו ספרס, והועבר אליה במסגרת עסקת "חתימה והעברה" (sign and trade).
אדוארד הוג

ביוגרפיה

הוג נולד למשפחה בת ארבעה ילדים בדונקסטר וגדל בשפילד. הוא למד בבית הספר התיכון ויילס. אמו היא מורה ואביו מהנדס אזרחי בגמלאות. בנעוריו היה חבר בכמה להקות, בהן "Porno King" להקת פוסט-פאנק שבה שר כסולן. כשהלהקה התפרקה הצטרף לתיאטרון חובבים Sheffield MISTCO, יחד עם אחותו הצעירה ופנה לתחום המשחק.
את הכשרתו המקצועית רכש הוג באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה שם למד בשנים 1999 עד 2002.

קריירה

הופעת הבכורה המקצועית של הוג הייתה במחזה "My Father's Son" בתיאטרון שפילד קרוסיבל. עוד בתיאטרו השתתף בהפקה של המחזה "המלך ליר" ב-RSC Academy, במחזה "Loot" בתיאטרון בריסטול אולד ויק, ובתפקיד הראשי במחזה "וויצק" בתיאטרון גייט בלונדון ובאוף ברודוויי. הוא שיחק גם במחזות "מידה כנגד מידה", "הסערה", "The Last Days of Judas Iscariot" ו-"רוק נ' רול". הוג הופיע גם במחזה "איש הכריות" ו-"Our Class" שהוצגו בתיאטרון הלאומי.
בטלוויזיה הופיע הוג בתפקידי אורח בסדרות "רופאים", "Heartbeat", ו"עדות אילמת". הוא השתתף בתסכיתי דרמה ברדיו בהם "Metropolis", כ "Boxing Clever", כ "Serjeant Musgrave's Dance" ו-"The Loop".
ב-2002 שיחק הוג לראשונה בסרט קולנוע, הוא גילם את מר בריי הצעיר (הדמות שגילם דייוויד בראדלי) בסרט "ניקולס ניקלבי". ב-2009 הופיע בתפקיד ראשי בדמות ג'סקו וייט בסרט "White Lightnin'". עוד בקולנוע שיחק בסרט "אלפי", "Song of Songs" (מ-2006), "באני והשור" (2009), ובסרטים הקצרים "Veteran" ו-"Shades of Beige".
ב-2011 גילם הוג את דמותו של רוברט ססיל בסרט "אנונימי" בבימויו של רולנד אמריך. עוד הופיע ב-2010 בסרטים "Ollie Kepler's Expanding Purple World" ו-"Isle of Dogs" ובסרט הקצר "Me or the Dog" בבימויו של אבנר פסטול. ב-2012 כיכב הוג בסרט הבכורה של טום שקולניק "הקומיקאי".
הוג שיחק בתפקיד סגונדוס במיני-סדרה בת שבעה חלקים "ג'ונתן סטריינג' ומר נורל" ששודרה ב-BBC One בשנת 2015.
ב-2016 הופיע הוג בתפקיד מייקל גודפרי בסדרת הטלוויזיה "טאבו בכיכובו של טום הארדי. ב-2017 גילם את תפקיד תומאס הקסבי, המשרת של סר ג'ורג' בסדרה "פרוצות".

פרסים

ב-2005 הוענק להוג ציון לשבח במסגרת פרסי איאן צ'ארלסון על הופעתו בהפקה של "וויצק" בתיאטרון גייט בלונדון. ב-2009 היה מועמד לפרס השחקן החדש המבטיח ביותר של פרסי הקולנוע הבריטי העצמאי על תפקידו ב-"White Lightnin", וזכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבלי הסרטים של מונטריי ומומבאי.
ב-2010 קיבל הוג פרס Shooting Stars בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, ואת פרס תגלית השנה בפסטיבל הקולנוע בקאן.
רבקה אליצור

רבקה אליצור (כ"ו בחשוון תרפ"א, 7 בנובמבר 1920 - כ"ו בתשרי תש"ם, 17 באוקטובר 1979) הייתה משוררת, סופרת ומחנכת ישראלית.

תולדות חייה

אליצור נולדה בפרשבורג, עלתה לארץ עם הוריה בגיל 7 ומאז ועד מותה התגוררה בירושלים. היא נישאה לפרופ' יהודה אליצור, שהיה אחד ממוריה בסמינר למורות וגננות של תנועת המזרחי.
אליצור עסקה בהוראה וחינכה דורות של תלמידים לאהבת התורה והארץ. אליצור ראתה בהקמת המדינה את התגשמות דברי התורה והנביאים, והדבר בא לידי ביטוי בספריה וחיבוריה.
לאליצור חמישה ילדים: תמר בן-ארי, פרופ' שמואל אליצור (פיזיקאי), אורי אליצור (עורך העיתון "מקור ראשון"), פרופ' יואל אליצור (חוקר התנ"ך) ופרופ' ורד נעם (חוקרת תלמוד, מלמדת באוניברסיטת תל אביב).

כתיבתה

אליצור חיברה ספרי ילדים רבים. רבים מסיפוריה ושיריה מסופרים מנקודת מבטם של ילדים, ומדברים על היום-יום ועל השבתות והחגים בהווי החיים היהודי. ספרים נוספים ("ענן במדבר" ו"על אבות לילדים") עוסקים במדרשים, וכתיבתם בשפה הנגישה לילדים, ובהם מוצגים אבות האומה כאנשים קרובים ואהובים. בנוסף, פרסמה אליצור טור קבוע בעיתון הצופה לילדים, כאשר חלק מהטורים נכנסו מאוחר יותר לספריה. 
לאחר מותה נמצא בכתביה גם סיפור לילדים בוגרים יותר, שהחלה בכתיבתו אך לא סיימה. 
בסוף שנות ה-90 הופיעה קלטת הוידאו שלום לך אורחת, הכוללת אחדים משיריה. בשנת תש"פ (ארבעים שנה אחרי מותה) יצא לאור הספר "אגדה שהיא אמת", העוסק בעיקר בסיפורים המתרחשים בימי הקמת המדינה.
אמי בואה

ביוגרפיה

אמי בואה נולד בהמבורג למשפחה אמידה ממוצא הוגנוטי-צרפתי, אשר עסקה בספנות. הוא רכש השכלה בז'נבה ובפריז, ובהמשך למד גאולוגיה באוניברסיטת אדינבורו. הוא ערך סיורים ומחקרים באזור סקוטלנד והאיים ההברידיים ובמקביל רכש דוקטורט בגאולוגיה. בהמשך עבר להתגורר בפריז וממנה יצא לסיורים גאולוגיים באזור איטליה, קרואטיה, הונגריה, שווייץ ואוסטריה המודרניות. 
ב-1830 נמנה עם מייסדי "החברה הגאולוגית של צרפת". ב-1835 עזב את פריז ועבר לווינה. ב-1836 יצא לסיורים נרחבים באזור הבלקן העות'מאני וביקר בערים רבות באזור בולגריה, יוון ומקדוניה המודרניות. במסגרת סיוריו הרבים תיאר את הערים השונות, אופן בנייתן, ואורח חיי הקהילות השונות המתגוררות בהן.
ב-1836 הגיע בואה לעיר מונסטיר, שם התגוררה קהילה יהודית גדולה. הוא תיאר עיר ובה בנייה צפופה מאד, רחובות צרים ורובע מסחרי גדול ובו למעלה מ-2,000 חנויות ובכלל זה אזורי המסחר של בני הקהילה היהודית. בואה תיאר את הדיסוננס בין רחובות מלאי זוהמה ורמת סניטציה ירודה, לבין גנים רחבי ידיים ומטופחים אשר שכנו בפאתי העיר. היה זה אחד התיאורים הראשונים של מונסטיר על ידי נוסע מערב-אירופי.
אמי בואה הלך לעולמו בווינה ב-1881 והוא בן 87. רחוב בסופיה, בירת בולגריה, מנציח את שמו.
סוביבור (סרט)

תקציר עלילת הסרט

הסרט מספר את קורותיו של אלכסנדר פצ'רסקי, קצין יהודי מברית המועצות שנפל בשבי והנהיג את המרד שהסתיים בבריחה המונית של אסירים ממחנה ההשמדה סוביבור. הסרט המבוסס על אירועים היסטוריים מתועדים כולל מספר דמויות המבוססות על דמויות היסטוריות אמתיות, כמו תומאס בלאט, ליאון פלדהנדלר, קרל פרנצל ועוד.

צילומים

הצילומים החלו בספטמבר 2016 בפרברי וילנה שבליטא והושלמו בדצמבר אותה שנה.

שיווק

קדימון רשמי ראשון פורסם בדצמבר 2017, יחד עם כרזת הסרט הרשמית. קטע מהסרט הוקרן בפני נשיא רוסיה ולדימיר פוטין וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו במהלך ביקור השניים במוזיאון היהדות והסובלנות, בינואר 2018.
שנת כספים

בכלכלה ובחשבונאות, שנת כספים (או שנה פיסקלית), ובהקשר לדיני מיסים גם שנת מס, היא פרק זמן של שנה, שלפיו מנהל ארגון את תקציבו. בסופה של שנת הכספים מציג הארגון דוחותיו הכספיים, שלפיהם ניתן לבחון את ביצועיו הכספיים בשנה זו.
פעמים רבות שנת הכספים זהה לשנה הקלנדרית, כלומר נמשכת מינואר עד דצמבר, אך אין זה בהכרח המצב. בבתי ספר, שנת הכספים מקבילה לשנת הלימודים. 
תוצאות ביניים של הדוחות הכספיים מוצגים לפי רבעון - חלוקה של שנת הכספים לארבעה רבעים. חברות שמניותיהן נסחרות בבורסה לניירות ערך נבחנות על ידי המשקיעים על-פי הדוחות הרבעוניים והשנתיים שלהן, ולכן נאמר לעיתים על מנהליהן שהם "חיים מרבעון לרבעון".
וירג'יניה צ'ריל

תחילת דרכה

צ'ריל נולדה בחווה באילינוי, לאמה בלאנש (לבית וילקוקס) ואביה ג'יימס צ'ריל. היא לא תכננה לפתח קריירה בקולנוע, אך דרך חברתה סו קרול (שנישאה בהמשך לאלן לאד) היא מצאה את דרכה להוליווד. בשיקגו, היא הייתה ידועה בשל כשרון הריקוד וההופעה שלה, וזכתה בפרס "מלכת נשף האמנים", ואף הוזמנה להופיע על במות וודוויל במופע "זיגפילד ורוי" המפורסם, אך דחתה את ההצעה. היא הייתה אז נשואה, לא באושר, ולכן התפתתה להזמנתה של קרול להתחיל מחדש בקליפורניה. שם, היא פגשה את ויליאם רנדולף הרסט, ואחר כך את צ'רלי צ'אפלין, בתחרות איגרוף.

קריירה

צ'אפלין עד מהרה ליהק את צ'ריל בסרטו "אורות הכרך". הסרט זכה לביקורות חיוביות והצלחה מצד הקהל, אך יחסיה של צ'ריל עם צ'אפלין היו מתוחים. על פי הסרט התיעודי Unknown Chaplin, הוא פיטר את צ'ריל כשעזבה את הסט כדי להסתפר. צ'אפלין רצה לצלם מחדש את כל הסצנות שלה עם השחקנים ג'ורג'יה הייל, אך הבין שכבר הוציא יותר מדי כסף על ההפקה. בעקבות זאת, הוא הזמין את צ'ריל לחזור לצילומים, והיא ניצלה את ההזדמנות לבקש יותר כסף עבור תפקידה. עם זאת, בראיונות מאוחרים יותר, היא הביעה הערכה גדולה לצ'אפלין, לכישרונו כבמאי ושחקן, והשקעתו ודיוקו בעבודתו.
עוד לפני שיצא "אורות הכרך" לאקרנים, אולפני פוקס המאה ה-20 החתימו את צ'ריל לחוזה צילומים. כשהסרט נהיה להיט, הם ליהקו אותה בסדרת סרטי קול במהלך שנות ה-1930, ביניהם Girls Demand Excitement ‏(1931), שהיה אחד מסרטיו הראשונים של ג'ון ויין ככוכב. במאים בעלי שם ביקשו אותה עבור סרטיהם, כולל ג'ון פורד (לסרט The Brat משנת 1931) וטוד בראונינג (לסרט Fast Workers משנת 1933). היא גם הופיעה בסרט המוזיקלי של ג'ורג' גרשווין, Delicious ב-1931. מאוחר יותר, היא נסעה לאנגליה, שם השתתפה בשניים מסרטיו של ג'יימס מייסון, כולל Troubled Waters משנת 1936, שהיה לסרטה האחרון. הסרטים המאוחרים יותר שלה לא היו להיטים, והיא החליטה לוותר על קריירת המשחק שלה.

חיים אישיים

צ'ריל הייתה נשואה ארבע פעמים: בעלה הראשון (1925–1928) היה עורך דין עשיר משיקגו, אירווינג אדלר. בעלה השני היה הכוכב ההוליוודי, קארי גרנט (1934-1935). היא עזבה אותו אחרי שבעה חודשים, בטענה שהיה מכה אותה. נישואיה השלישיים היו לבן אצולה בריטי, ג'ורג' צ'יילד-וילייה, רוזן ג'רזי ה-9, והיא הייתה לרוזנת. הנישואים ארכו בין 1937–1946. במסגרת תפקידה כרוזנת, היא עשתה עבודת צדקה ותמיכה בחיילים במלחמת העולם השנייה. היא לבסוף נישאה לטייס פולני, פלוריאן מרטיני, שהיה חבר ביחידה שהיא טיפלה בה במהלך המלחמה. הם נישאו ב-1948, והוא חזר עמה לארצות הברית, ומצא עבודה בחברת לוקהיד מרטין בסנטה ברברה, שם הם חיו עד מותה ב-1996, בגיל 88.
צ'ריל מונצחת בכוכב, בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בורוס (עיר)

היסטוריה

העיר בורוס קיבלה את זכויותיה בשנת 1621 על ידי גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה. הסיבה הייתה לתת לסוחרים מקום חוקי למכור את סחורותיהם. העיר התפתחה זמן קצר לאחר שנוסדה. לאחר מאה שנים אוכלוסיית העיר גדלה ל-2,000 תושבים. בורוס הושחתה על ידי שריפות ארבע פעמים בשנים: 1681, 1727, 1822 ו-1827. כנסיית קארולי שבעיר הוא המבנה הישן ביותר בעיר ועמד בכל השריפות.

תעשייה

בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20 הייתה בורוס מרכז תעשיית הטקסטיל בשוודיה.
המשרדים הראשיים של החברה SWEDAC נמצאים בעיר, כמו כן גם של חברת Ericsson אשר לה יש מפעל ייצור גדול בעיר.
בפארק התעשייתי, קיימות חברות רבות שמתמחות בלוגיסטיקה. התעשיות בבורוס משתפות פעולה עם אוניברסיטת בורוס והמוסד הטכנולוגי SP של שוודיה. בעיר נמצאים השעון האטומי של שוודיה, המוסד הטכנולוגי מבצע מחקרים שונים כדי לקדם את הגנת הצרכן.

ספורט

קבוצת הספורט המצליחה ביותר בעיר היא קבוצת הכדורגל אלפסבורג, אלופת שוודיה בשנים 2006 ו-2012. המועדון נוסד בשנת 1904 אך קיבל את שמו הנוכחי בשנת 1906. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא בורוס ארנה, תכולת האצטדיון היא 16,000 מקומות ישיבה. מדי הקבוצה הם בצבעים צהוב ושחור (תלבושת בית).
מועדונים אחרים הם HC בורוס, קבוצת ההוקי קרח של העיר, ובורוס רינוס, קבוצת הפוטבול של העיר.
בורוס אירחה את טורניר הכדורמים, XIII FINA World Masters Championships 2010 בין 28 ביולי עד 6 באוגוסט.

יהודים

לאחר מלחמת העולם השנייה הגיעו לבורוס כ-400 משפחות של פליטי השואה. במהלך השנים לאחר מכן עזבו רובם לארצות הברית. בשנת 1955 נותרו בבורוס כ-80 משפחות יהודיות שהחזיקו מורה מישראל שלימד את הילדים עברית.
מיכאל אבס

ביוגרפיה

אבס נולד ב-1982 לשלמה ולאריאן אבס. למד באוניברסיטת בר-אילן מדעי המדינה ותקשורת. כתב אחד עשר ספרים, חלקם לגיל הרך וחלקם לגילאי יסודי.
אבס מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לחמישה.
אקהארד מאאורה

אקהארד מאאורה (בלטינית: Ekkehardus Uraugiensis, המקובל באנגלית: Ekkehard of Aura; נפטר בשנת 1126) היה נזיר בנדיקט וכרוניקן.
אקהארד השתתף במסע הצלב של 1101 וכן הוא מקור חשוב לעלילות מסע הצלב הראשון והפרעות במהלכו ביהודי חבל הריין, הקרויות "גזירות תתנ"ו" (1096). 
משנת 1108 היה ראש המנזר של אורה (מנזר שנוסד בידי אוטו מבמברג על נהר סאלה בחבל הארץ פרנקוניה קרוב לבאד קיסינגן שבבוואריה).  
אקהארד עדכן את "Chronicon universale" של הכרוניקן פרוטולפ ממיכאלסברג (Frutolf of Michelsberg) במידע היסטורי הנוגע לגרמנים בין השנים 1098-‏1125, בתקופת שלטונו של היינריך החמישי, ובכלל זה, בתקופת מחלוקת ההסמכה, ואף צדד בדעת האפיפיור.
יחד ננצח

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי יוסי גיספן, הולחן על ידי תומר הדדי והופק על ידי דודו קומה. בתחילת השיר ניתן לשמוע את תחילת ההמנון של מדינת ישראל. בין היתר, בסוף השיר, ניתן לשמוע את השיר "עוד אבינו חי" שהולחן על ידי שלמה קרליבך.
בנוסף לכך, יצא השיר באמצע מבצע צוק איתן, והוקלט ביחד עם ילדים ואנשים שונים.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של שרית חדד ב-2 באוגוסט 2014. הקליפ בוים על ידי עוזי ג'ורג', שביים עבור חדד בהמשך הקריירה שלה גם את קליפ השיר "לא תודה", ואת "וואי וואי".
נכון לאפריל 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-400 אלף צפיות.