האנדרטה הלאומית לשלום ולצדק

רקע

האנדרטה נבנתה על שטח של 24 דונם באזור מרכז העיר של בירת מדינת אלבמה, על ידי היוזמה לצדק שווה (Equal Justice Initiative, EJI), מוסד ללא כוונת רווח המבוסס במונטגומרי. הארגון הוא גם אחראי על הקמת מוזיאון המורשת: מעבדות ועד כליאה המונית. בסמוך לאתר שוק העבדים במונטגומרי שבו אפריקאים-אמריקאים משועבדים נמכרו במכירות פומביות. עלות פיתוח ובניית מתחם האנדרטה מוערכת ב-20 מיליון דולר, אשר גויסו מקרנות פרטיות. מייסד EJI, בריאן סטיבנסון, שאב השראה מאנדרטה לזכר יהודי אירופה שנרצחו בברלין, גרמניה, וממוזיאון האפרטהייד ביוהנסבורג, דרום אפריקה, כדי ליצור אנדרטת זיכרון ראשונה ויחידה לקורבנות עליונות לבנה בארצות הברית.
על ידי לימוד רשומות מחוזות ברחבי ארצות הברית, חוקרים תיעדו כמעט 4400 מקרי "לינצ'ים של טרור גזעני" בין 1877 ו-1950.

האתר

במרכז המתחם עומדת כיכר הזיכרון, שבה תלויים 805 מלבני פלדה, בגודל ובצורת ארונות קבורה, המייצגים את כל המחוזות בארצות הברית שבהם תועדו אירועי לינץ', כפי שדווחו במחקר שפורסם על ידי EJI, Lynching in America: Confronting the Legacy of Racial Terror ‏(2017). היו יותר מ-4300 לינצ'ים של אפריקאים-אמריקאים מתועדים אשר אירעו בין 1877–1950, ואשר התרכזו ב-12 מדינות הדרום, אך גם במספר מדינות אחרות. האנדרטה היא העבודה הגדולה הראשונה בארצות הברית אשר נוקבת בשמות הקורבנות וחולקת להם כבוד. על כל אחד מלוחות הפלדה חרוטים שמות של נרצחי לינץ'.
מרכז ההנצחה עוצב על ידי MASS Design Group מבוסטון יחד עם מעצבי התאורה Lam Partners, והוא נבנה על שטח של 24 דונם שנרכשו על ידי EJI. יצירות אמנות במוזיאון כוללות פסל על העבדות מאת האמן הגאנאי קוואמה אקוטו-באמפו, פסל "המוקדש לנשים שהחזיקו את חרם האוטובוסים של מונטגומרי" של האמנית דיינה קינג, כדי לייצג את תקופת המאבל על זכויות האזרח; וכן עבודה המתייחסת לאלימות המשטרתית של היום ולמערכת המשפט המוטה מאת האנק וויליס תומאס.
במיצבו של האנק וויליס תומאס, Rise Up, המוקד הוא קיר, ומתוך הקיר יוצאים פסלים של ראשים וגופים שחורים המרימים את ידיהם בכניעה לצופה. היצירה מעלה את הרעיון של ניראות, שהיא גם המטרה של כל האנדרטה. הצופה מתבקש להתמקד, ולראות את הנושא של יצירת האמנות. לעומת העבודות האחרות שבמתחם, אשר מעלות סוגיות היסטוריות, פסל זה מתייחס לנושא העכשווי של ברוטליות משטרתית נגד אנשים שחורים. האנק וויליס תומאס אמר על עבודתו שהוא רואה אותה כמעלה שאלות שצריך לשאול.
מחוץ למבנה, בשטחים המטופחים המקיפים אותו, מוצבים ספסלים עליהם המבקרים יכולים לשבת כדי להרהר. אזורים אלו מוקדשים לכיבוד והנצחת פעילים כגון אידה ב' ולס, אשר בשנות ה-1890 סיכנה את חייה כדי לדווח את האמת לגבי לינצ'ים. שם מונחים בשורות עמודי פלדה זהים לאלה התלויים באנדרטה. עמודים אלה נועדו להיות זמניים, והיוזמה לצדק שווה מבקשת מנציגי כל המחוזות לבוא ולקחת את העמודים המתייחסים לאזורם, ולהקים עמם אנדרטאות מקומיות. חודש לאחר פתיחת המתחם בתחילת 2018, דווח בעיתונות שמחוז מונטגומרי, לאחר קבלת עתירה מאזרחים, שוקל לבקש את העמודים שלו, ושהעיר מונגומרי והמחוז דנו בעניין עוד לפני העתירה.

החשיבות לתיירות המקומית

לפני שנות ה-1990 הוקדש אך מעט תשומת לב במונטגומרי למורשתה הכואבת של עבדות וגזענות, אבל עכשיו העיר משווקת את עצמה בעזרת מבנים ומתחמים המקושרים למאבק על זכויות האזרח ולהיסטוריה של העבדות, והעיר נרשמה כיעד ראשי של הניו יורק טיימס לשנת 2018. לי סנטל, נציג של משרד התיירות של אלבמה, הודה כי אנדרטת הזיכרון הלאומי מציעה מפגש שונה וכואב: "רוב המוזיאונים מציגים את הנושא באופן אובייקטיבי ושפיר...המקום הזה לא כמוהם. הוא אגרסיבי, פוליטי. ... זהו חלק בהיסטוריה האמריקאית אשר מעולם לא טופל באופן בוטה וישיר". ראש העיר טוד סטריינג' אמר שהאנדרטה מציעה "את הסיכוי הטוב ביותר של האומה שלנו לפיוס".
טקסי הפתיחה, שנערכו במאי 2018, משכו קהלים גדולים של מבקרים למונגומרי.[20] בין המופיעים באירועי היו סטיבי וונדר, פטי לבל, ואשר.
האתר והמוזיאון הנלווה צפויים למונטגומרי גדילה משמעותית בתיירות, גם אם מדובר ב"תיירות אפלה". המספרים צפויים להגיע עד 100,000 מבקרים נוספים בשנה, למרות התשתית של מונטגומרי אשר כפי הנראה אינה מספקת גישה קלה עבור מבקרים למרכז העיר.

מוזיאון המורשת

יחד עם האנדרטה נפתח מוזיאון המורשת: מעבדות ועד כליאה המונית. המוזיאון מציג תיעוד היסטורי לצד דרמטיזציה של העבדות והגזענות בארצות הברית. ההתקדמות דרך המוזיאון היא כרונולוגית, ומתחילה בעבדות, ומתקדמת דרך תקופות הלינצ'ינג והג'ים קרואו, דרך עידן המאבל לזכויות האזרח, ועד לזמן הווה.
הוא כולל מיצגים על השעבוד של אפריקאים-אמריקאים, גזענית ולינצ'ים, הפרדה גזעית, ואפליה גזעית. המתחם כולל יצירות אמנות נוספות של גלן ליגון, ג'ייקוב לורנס, אליזבת Catlett, טיטוס כפאר, וסנפורד ביגרס. אחת התצוגות היא אוסף של אדמה ממקומות בהם בוצעו לינצ'ים מרחבי ארצות הברית. התערוכה מכוונת להראות את ההשפעה המכריעה של עבדות, לינץ', ודיכוי שחור ברחבי הארץ. המוזיאון מכיל 11,000 רגל מרובע של תצוגה, כולל היסטוריה שבעל פה, חומרים ארכיוניים, וטכנולוגיה אינטראקטיבית.