אורי בן ברוך

ליקה כהנת ברהן ברוך (בשמו העברי אורי בן ברוך; (1898 ~ 21 בדצמבר 1984) היה מחשובי מנהיגי ביתא ישראל במאה ה-20. כיהן כמנהיג רוחני חשוב של ביתא ישראל מאמצע שנות השלושים של המאה ה-20 ועד מותו, עסק בפעילות ציבורית רחבה למען עליית קהילתו לישראל.

ילדותו ונערותו

נולד בשם ברהן לדבתרה ברוך אדהנן שהיה סמכות דתית עליונה בביתא ישראל עד לפטירתו ולמנקוויש איתמר, בכפר בלנגב שבמחוז בגמדר שבאתיופיה. ברוך הוא הבן השלישי לאחר קס צגהון ברוך וקס טמייט ברוך מתוך 8 אחים ואחיות. בנעוריהם למדו שלושת האחים לימודי דת מאביהם וממלמדים נוספים. אביו היה ידיד קרוב של ד"ר יעקב פייטלוביץ, אשר ביקר מספר פעמים בכפר של דבתרה ברוך ודן עמו רבות בענייני דת. אחיו התאום של דבתרה הוא דניאל אדהנן תלמידו של יוסף הלוי. קס ברוך נשא לאישה את אסתר לוי והקים משפחה ענפה. מבין בניו, ממשיכי דרכו, היו אבבה ברהן ועקיבא ברהן.
לימים, כשברוך אדהנן, אביו של ברוך, הגיע לשֶׂיבתו ביקש הציבור למנות ליורש את קס ברוך לליקה כהנת. קס ברוך סירב בטענה כי אינו הבן הבכור. לאחר שכנועים רבים נענה להפצרות והוכתר בטקס מרשים בנוכחות 120 אנשי דת וכלל הציבור בשנת 1924. ]

סיוע לאבלים

קס ברהן ברוך תיקן תקנה כי כל מנחם ייתן צדקה על מנת לעזור לאבלים לממן את הוצאות ההלוויה, ימי השבעה והשלושים. ובכך מנע מהמשפחות האבלות הוצאות כבדות וטרדה רבה בתקופה קריטית זו בחייהם, שבה היו שרויים בצער עמוק על אבדן יקיריהם ושבמקרים רבים עתידם הכלכלי היה לוט בערפל. תקנה זו התפשטה במהרה בכל רחבי קהילות ביתא ישראל באתיופיה. מנהג זה נשמר עד היום בקרב יוצאי אתיופיה בישראל.

בקיאותו בשושלת ביתא ישראל

בקיאותו של קס ברהן יחד עם אחיו קס צגהון הייתה לשם דבר והם נחשבו לברי סמכא בענייני ההיסטוריה ומנהגים דתיים של ביתא ישראל. חוקרים רבים שיחרו לפתחו של הקס הגדול הן באתיופיה והן בישראל כדי לברר סוגיות הקשורות בהיסטוריה ובמנהגי ביתא ישראל.

הקמת הארגון "קהילות בית ישראל"

בשנת 1966 הקים קס ברהן ברוך את ארגון קהילות בית ישראל שמטרתו הייתה לקדם את העלייה לישראל שבו היו נציגים מכל המחוזות שהתגוררו בהם יהודים. בין הפעולות: שליחת מכתבים לראשי הממשלות, נשיאים וכל גורם שיכל לעזור בזמנו. במכתבים אלו סקר בין היתר, קס ברהן ברוך, את מצבם הרוחני והכלכלי הירוד של יהודי אתיופיה עקב פעולות המיסיון, העוינות וההפליה מצד השלטון. בעקבות פעילות זו נעצרו הקס הגדול ובנו אבבה באשמת "פעילות חתרנית נגד שלטונו של הקיסר היילה סלאסי". גורם מהסביבה העביר לשלטונות מסמכים בעברית מטעם משפחתם החתומים בחותמות עגולות עם סמל גור אריה מוטבע ומגן דוד עליהם (בדומה לחותם הקיסר אשר נחשב באתיופיה לנצר משפחת יהודה בן יעקב) האב ובנו הובאו בפני הקיסר ונתבקשו להסביר את פשר הסמלים והמסמכים. לאחר מספר שעות בחברת הקיסר ויועציו (ובניהם השר היהודי תדסה יעקב), החליט הקיסר לשחרר את השניים ואף אישר לקס ברהן להמשיך להשתמש בחותמת. בנוסף שיגר עמם מלווים חמושים בחזרה לכפרם. הקיסר התרשם מאד מהשניים והתייעץ עמם בעתיד בסוגיות דת וסוגיות פילוסופיות.
במהלך שנת 1971 עם בואו של עובדיה חזי בשליחות מטעם הוועד הישראלי למען יהודי אתיופיה כדי לעקוב אחר פעילויות האגודה לרווחת הפלאשים ולגשר בסכסוך שנוצר בין יונה בוגלה, נציג הוועד הציבורי והאגודה באתיופיה, לבין מיכאל אשכול וכהני הקהילה. בביקורו מונה על ידי הליקה כהנת אורי בן ברוך כראשה ונציגה הראשי של הקהילה מול המוסדות בישראל .שיתוף הפעולה עם הוועד הישראלי למען יהודי אתיופיה לבין ארגונו של הקס הגדול נתן דחיפה משמעותית למאבק העלייה.
בזכות התערבות של גורמים מישראל ובראשם חזי עובדיה ,הועלה נושא העלייה באופן רשמי מול הממשלה האתיופית כחלק מעסקת יהודים תמורת נשק. המשא ומתן נוהל במספר מישורים ובהם המחוזי ונערך בין מושל גונדר, קולונל ילמה מנגיסטו, לבין ראש הקהילה ליקה כהנת ברהן ברוך, בנו אבבה ברהן ומיכאל אשכול. רשימת העולים, שהייתה איחוד משפחות ליוצאי אתיופיה שבישראל, כללה 150 נפשות, אורגנו בידיו ופעילים נוספים וחולקו לשלוש קבוצות. הקבוצה הראשונה כללה 62 איש, בראשם קס ברהן, עלתה באוגוסט 1977, השנייה בדצמבר, והאחרונה בוטלה לאור ניתוק היחסים הביטחוניים בין המדינות בעקבות חשיפתו של שר החוץ הישראלי, משה דיין, על אספקת הנשק לאתיופיה בזמן מלחמת אוגדן

בישראל

בישראל המשיך לפעול למען עליית קהילתו. הוא נפגש עם הרב הראשי דאז הראשון לציון, הרב עובדיה יוסף, ועם גורמים נוספים כדי לקדם את העלייה ואף זכה לראות חלק רב מבני עמו עולים ארצה דרך סודאן .
קס ברהן נפטר בכ"ז כסליו תשמ"ה 21 בדצמבר 1984 נר שלישי של חנוכה. הוא נטמן בבית העלמין באשדוד.

פטירתו זכרו והנצחתו

בית הכנסת לעולי אתיופיה שהוקם ברובע ב' בעיר אשדוד וכן בית הכנסת "שיבת ציון" לקהילת ביתא ישראל בעיר לוד, קרויים ע"ש המנהיג. בנוסף לכך עיריית אשדוד הנציחה את זכרו וקראה רחוב על שמו ברובע ט' בעיר.