google/wiki40b huggingface dataset:
ספר החיים (סרט)

עלילה

הסרט מהווה בעצם אגדה שמדריכה בטיול שנתי סיפרה לתלמידים.
לה מורטה ובעלה שיבאלבה מופיעים בתחילת הסיפור כאשר הם מתערבים על מי מבני התמותה מאנולו סנצ'ז או ג'ואקין מונדרגון היו מתחתנים עם מריה פוסאדה.
במהלך הסרט מנולו איש יפה תואר מתאהב בנערה מריה, אך מכיוון ששיבאלבה רוצה שג'ואקין מונדרגון יתחתן עם מריה הוא שולח נחש בעל שני ראשים להכיש אל מאנולו ולהרוג אותו וכך למעשה רימה בהתערבות (כי נחש רגיל גורם רק לאובדן הכרה לזמן מה) דבר זה גורם ללה מורטה לכעוס עליו מאוד, אך לבסוף מוחלט שמנולו יצטרך להילחם בשוורים ולחסל אותם (דבר שאינו היה מסוגל לעשות) ורק אם יעשה זאת יוכל לחזור לחיים  בסופו של דבר מצליח לחזור לחיים ולזכות בליבה של מריה.
צבא קטר

כוח אדם

בשנת 2010 צבא קטר היה מורכב מ-8,500 חיילים אשר מתחלקים בין ארבעה גדודי חיל רגלים ממוכנים, גדוד שריון אחד, גדוד תותחנים אחד, גדוד סוללת הגנה אווירית אחת, גדוד הכוחות המיוחדים, ושלושה גדודי משמר מלכותי. בעוד לקטר יש אוכלוסייה קטנה יחסית, צבאה הוא כוח מאוד מוכשר, צבאה יודע להגן מפני פעולות טרור בין השאר, הוא מתאמן אצל בעלות ברית מערביות אחרות דוגמת צרפת או ארצות הברית המוצב העיקרי של צבא קטר ממוקם בדוחה אך החיילים מרבים להתאמן בדוח'אן. ישנו מחסור בכוח אדם קטרי בצבא, בו מהווים האזרחים הקטרים רק כ-30 אחוזים, דהיינו, 1990 מתוך 8,500. רבים מהקצינים הם ממשפחת המלוכה או ראשי שבט גדולים בקטר. ישנם גם שבטים בדואים נודדים שמגויסים לצבא הקטרי. פקיסטנים רבים משרתים ביחידות קרביות. לאחרונה מספר הקטרים בצבא נמצא במגמת עלייה והוא עולה בהתמדה.

ציוד

ברשות הצבא הקטרי יש 35 טנקי AMX-30 משופרים צרפתיים, 62 טנקי לאופרד 2 גרמניים, 24 טנקי Panzerhaubitze 2000 גרמניים, 12 G5 הוביצר דרום אפריקאים, ו-3 Astros II MLRS ברזילאים.
לולה פורנר

ביוגרפיה

פונר נולדה באליקנטה, ב-1979 היא הוכתרה כמיס ספרד והתחרתה בתחרויות מיס עולם 1979 ומיס אירופה 1980.
היא ידועה בכך ששיחקה בסרטי ג'קי צ'אן וביניהם "פרויקט א" כבתו של אדמירל בריטי, "ארוחות על גלגלים" כקייסת, ב-1987 שיחקה בסרט הספגטי "האפאצ'י הלבן" לצד צ'ינזיה דה פונטי, ב-1990 גילמה את איזבלה מאורגון, מלכת פורטוגל, המלכה רעיה של מנואל הראשון, מלך פורטוגל בסרט היסטורי שהוקרן בפסטיבל קאן.
מ-2008 עד 2009 שיחקה תפקיד משני בטלנובלה המקסיקנית "בשם האהבה".
ב-1980 ו-1988 הייתה חברה בצוות השיפוט הספרדי באירוויזיון.
פורנר נשואה ואם לבן.
מנתח עסקי

תיאור

תפקיד מנתחי מערכות התפתח ממשהו שהיה חלק מפעילות העסק ועבד עם טכנולוגיית המידע כדי לשפר את איכות של מוצרים ושירותים המסופקים, למשהו שהוא בנוסף לאיסוף דרישות עסקיות גם עוזר באינטגרציה, בדיקות קבלה וכך תומך בפיתוח של הדרכות וחומר מימוש ומשתתף במימוש ומספק תמיכה לאחר מימוש. מנתחים עסקיים היום מעורבים בפיתוח של תוכניות פרויקטים ובהרבה מקרים בעלי מיומנויות ניהול פרויקטים כאשר אלו חסרים אצל משתתפי הפרויקט האחרים.

תחומי הפעילות

תחומי הפעילות של מנתח עסקי תלויים ברמה של ההתערבות בניתוח העסק והמטרה של ספונסר הפרויקט. תחומי הפעילות כוללים מהגדרת דרישות העסקיות, דרישות פונקציונליות (הפיכת חוקים עסקיים לדרישות מערכת), הגדרת תהליכים והפיכתם למקרים עסקיים.

תחומי הפעילות הבאים מתמקדות בניתוח עסקי במגזר טכנולוגיית המידע IT, אשר רוב העבודה סביב הדרישות. המנתח העסקי ישמור את הדרישות באיזשהו סוג של כלי ניהול דרישות, אם פשוט או מורכב.

דרישות משתמש (בעל אינטרס)

הדרישות האלו הם חלק חשוב מעבודת המנתח. צורך בעלי עניין צריך להיות מתועד בצורה נכונה. הדרישות האלו עלולים להשפיע על עיצוב ופיתוח המוצר, ואיך מקרי בדיקות צריכים להיות, ובנוסף לא תמיד בעל האינטרס הוא המשתמש.

דרישות איכות (לא פונקציונליות)

דרישות שלא מבצעות פונקציה בשביל דרישות העסקיות, לדוגמה איכות, שימושיות ואבטחת מידע.

דרישות מימוש

הדרישות אשר צריכות להתבצע כדי להעביר את הארגון למצב העתידי הרצוי, ולאחר מכן לא יהיה צורך בהם.

ספציפיקציית דו"ח

הגדרת מטרת דו"ח, הצדקהתו, פרמטרים של הבעלים ושל זמני הריצה.

מטריצת המעקב

מטריצה למעקב אחר דרישות ובאשר מומשו או סיבות למה לא מומשו.
בתוך תחום מעגל החיים של פיתוח המערכת (SDLC), המנתח העסקי בדרך כלל מבצע סוג של תווך ותקשורת בין הצד העסקי של ארגון והספקים של השירות בארגון. תפקיד מקביל טכנולוגיית מידע הוא מנתח מערכת, מנתח פונקציונלי.

יתרונות וחסרונות שימוש במנתח עסקי

תפקיד המנתח הוא תפקיד מפתח בפיתוח תוכנה. הוא משמש כגשר בין הקצוות הטכניים-עסקיים לבעלי אנטרסים. בדרך כלל בארגונים איפה שאין מבנה פורמלי או תהליך בעל העסק והמפתחים מתקשרים ישירות, אז יש קושי בתקשורת ביניהם בלי המנתח, שכן למנהל אין הבנה טכנית ולמפתח אין הבנה ניהולית.

המנתח העסקי עוזר לתת הגדרה למטרות ודרישות, וחשוב ביותר כאשר הצורך בהם גדול. אך גם כאשר אנו מפתחים במתודולוגיית פיתוח תוכנה זריז יש לו תפקיד חשוב בתווך בין הקצוות.

חיסרון יכול להיות אם המנתח העסקי משמש כ"איש באמצע" כלומר אך ורק מעביר אינפורמציה ולא מעבר.
TressFX

מקור והרעיון לפיתוח

באופן מסורתי, הצגת שיער במשחקי וידאו לא הייתה נפוצה ממספר סיבות. לשיער קצר (בעיקר לדמויות גבריות), השיער בדרך כלל הוצג על ידי טקסטורה מפורטת בגולגולת של הדמות. שיטה זו מקשה על ייצוג עיצובי שיער שאינם שטוחים ביחס לגולגולת. שיער ארוך בדרך כלל מיוצג על ידי טקסטורה בחלק נע של הגולגולת, אך התנועה אינה טבעית ואינה מציאותית - השיער נע כגוש אחד ולא בנפרד, כפי שקורה במציאות.
כדי לפתור בעיה זו, AMD פיתחו את TressFX Hair. הטכנולוגיה מדמה אלפי גדילים עצמאים (ולא גוש אחד) עם מאות קשרים לגדילים של שיער. כל גדיל מגיב לכוחות פיזקליים שונים, כמו כוח משיכה, אינרציה, רוח ותנועת הראש של הדמות.
בגלל הסימולציה של אלפי הגדילים של השיער היא שיטה יותר מסובכת ודורש יותר כוח עיבוד מלשים טקסטורה על חלק נע של הגולגולת, הפגיעה של TressFX בביצועי המשחק ובקצב הפריימים היא משמעותית ולא ריאלית. לכרטיסי מסך מהשוק הגבוה יש מספיק משאבים לרינדור השיער הנוסף, אך בתמורה לירידה בקצב הפריימים. לעומת זאת, לכרטיסי מסך ישנים יותר, הזמן הדרוש לרינדור השיער הוא גדול יותר ועל כן אף מגדיל יותר את הפגיעה בביצועים, עד לפעמים למצב שבו לא ניתן כלל לשחק במשחק. כמו כן הביצועים מושפעים מפאקטורים רבים כמו: הגדרות משחק אחרות, רזולוציה, מספר האובייקטים עם שיער לרינדור, כמות השיער לאובייקט והמרחק של האובייקט מהשחקן.

גרסה 1.0

TressFX Hair 1.0 הייתה הגרסה הראשונה ששוחררה. גרסה 1.0 תמכה רק ברינדור מתקדם של שיער ולא פרווה או דשא. משחק הווידאו הראשון שהשתמש בטכנולוגיה זו הוא טומב ריידר ב-2013.

גרסה 3.0

המשחק הראשון שהוכרז שישתמש ב-TressFX 3.0 הוא Deus Ex: Mankind Divided.

PureHair

PureHair היא גרסה של TressFX ששונתה על ידי Square Enix למשחק Rise of the Tomb Raider.

גרסה 4

הגרסה הביאה מספר שיפורים שהעיקרית בהן, תמיכה מלאה ב-DirectX 12‎.
קרקס

קרקס (Circus) הוא מופע בידור, הנערך בזירה עגולה בתוך אוהל, ובדוכנים הסובבים אוהל זה, על ידי חבורת בדרנים נודדת. מופעי קרקס כוללים לעיתים סדרה של הצגות קצרות כגון אקרובטיקה, מופעי חיות, להטוטנות וקטעים קומיים.

מקור השם

העדות הראשונה במאה 14 לשימוש במילה קרקס באנגלית מתקשר למינוח הלטיני שהוא התעתוק לאותיות הלטינית של κίρκος היווני (kirkos), שבעצמו שיכול אותיות של κρίκος היווני ההומרי (krikos), שמשמעותה "מעגל" או "טבעת" .

מקורות של הקרקס

ברומא העתיקה, הקרקס היה מבנה לתצוגה של מרוצי סוסים ומרכבות, מופעי רכיבה, קרבות מבוימים, קרבות גלדיאטורים ותצוגה של התגוששות עם חיות מאולפות. בנייני הקרקס הרומיים היו, מלבניים עם קצוות מעוגלים למחצה. המושבים נמוכים יותר היו שמורים לאנשים בדרגים בכירים. הקרקס היה המפגן הציבורי היחידי שבו גברים ונשים לא ישבו בנפרד. הקרקס הראשון בעיר רומא היה קירקוס מקסימוס ששימש לצורכי בידור ציבור המונים. לאחריו נבנו עוד שלוש זירות נוספות בסביבות העיר רומא.

הקרקס המודרני

הקרקס המודרני כפי שאנו מכירים אותו היום החל מהמאה ה-18 מקובל לקשר לפילי אסטלי (1742–1814) פרש מחיל הפרשים הבריטי את פיתוח התפיסה והמבנה של הקרקס כמופע בידור. לאחר שפרש מהצבא הקים אקדמיה לרכיבה והחל לארגן מופעי רכיבה במבנה ארעי שבמקור אורכו היה 19 מטר ועם הזמן הצטמצם ל 13 מטר. המבנה כלל זירה ומושבים מסביבה. מופעי הרכיבה כללו רכיבה שכללו אקרובטיקה, שיווי משקל ושילוב הופעות עם ליצנים במופע.
הקרקסים בתקופה בה אמצעי הבידור - התיאטראות, אולמות הקונצרטים ותחרויות הספורט המקצועיות - היו רק בערים הגדולות. עבור תושבי מרבית הכפרים והעיירות, הביקור השנתי של הקרקס הנודד היה אחד מאמצעי הבידור היחידים, אם לא היחיד. הגעת הקרקס הייתה מעין פסטיבל.
עם התפתחות התחבורה, אמצעי התקשורת והבידור, הקהל מאבד עניין בחלק גדל והולך מהצע הקרקס. הדוגמה הבולטת ביותר למופע שהיה מקובל בעבר בקרקסים ובימינו אינו קיים בהם כלל, הוא תצוגה של אנשים עם נכויות נדירות ובולטות לעין.
במדינות קומוניסטיות נבנו מבני קבע עבור מופעי קרקס. כך נעשה ניסיון למסד אותם כמו מיסוד של התיאטראות.

חיות בקרקס

הקרקסים התקיימו לפני שנוסדו גני חיות בעולם ובעבר הוצגו בהם חיות בשני אופנים: חיות לא מאולפות הוצגו בכלובים מחוץ לאוהל הקרקס ובאוהל עצמו היו מופעי קרקס שהרבו לכלול בעלי חיים מאולפים. אך החל מסוף המאה התשע עשרה הצגת החיות הלא מאולפות מחוץ לאוהל הקרקס הפכה למיותרת והחל מסוף המאה העשרים צומצמו, ולעיתים נאסרו, מופעים כאלה, משיקולים של זכויות בעלי חיים. בעיה נוספת עם שיתוף חיות בקרקסים נודדים היא העברה של מחלות מהן יכולות לסבול חיות חקלאיות.

תפעול

חבורת בדרני הקרקס, בהרבה מקרים, מורכבת מבני מיעוטים (למשל צוענים) או ממהגרים נודדים שאינם שולטים היטב בשפה המקומית. לכן עיקר המיצגים בקרקס הם תנועתיים ולא מילוליים.
קרקס פועל, בדרך כלל, כגוף עסקי, ובכל מופע צופה קהל רב. לרוב הקרקס, על הסגל שלו ומתקניו, נודד ממקום למקום במטרה להגיע ליותר קהל. לעיתים סגל הקרקס מורכב ממשפחות בהן רוב המשפחה או אף המשפחה כולה עובדים בקרקס בתפקידים שונים.
הקרקסים שוכרים לרוב עובד מקומי אחד - קריין השולט היטב בשפת המקום.

קרקסים בישראל לפי שנים

2008 - קרקס דורולה (באוויר)
2009 - קרקס דורולה 2 (על גלגלים)
2010 - קרקס אירופה
2011 - קרקס מדראנו 
2012 - קרקס אמריקנו
2013 - קרקס מדגסקר
2014 - קרקס שודדי הקאריביים
2015 - קרקס מדראנו (חגיגות 150 שנה)
2016 - קרקס שנגחאי 
2017 - קרקס מוסקבה
2018 - קרקס רומא
2019 - קרקס אקווה
גברי ברגיל

ביוגרפיה

גברי ברגיל נולד בקיבוץ רמות מנשה בשנת 1958 להורים ממקימי הקיבוץ שעלו מאורוגוואי. היה חניך ומדריך בשומר הצעיר. התגייס לצה"ל לחיל התותחנים והמשיך בשירות קבע. הגיע לדרגת סא"ל בשירות המילואים ובין השנים 1990 ל-1996 שימש כמפקד גדוד תותחנים במילואים.
בשנים 1984–1988 החזיק במספר משרות בתנועת הקיבוץ הארצי ובהנהגת השומר הצעיר. בשנת 1988 לאחר פרוץ האינתיפאדה, הצטרף לשלום עכשיו כפעיל והיה למזכ"ל התנועה בשנים 1990–1994. בשנת 1994 סיים בהצטיינות תואר שני במדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1994–1996 כיהן כמזכיר קיבוץ רמות מנשה. בשנים 1996–1999 שימש כשליח המרכזי של התנועה הקיבוצית וכנציג השומר הצעיר בצפון אמריקה.
בשנת 2000 נבחר לתפקיד מזכיר תנועת הקיבוץ הארצי. במהלך הקדנציה הראשונה שלו ביצע את תהליך איחוד התנועות הקיבוציות, וב-2005 נבחר לקדנציה שנייה כמזכיר התנועה הקיבוצית. סיים את תפקידו במרץ 2009.
בשנים 2009–2015 היה חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית וכיהן כיו"ר של תנועת השומר הצעיר העולמי, יו"ר מועדון צוותא בתל אביב ויו"ר בקיבוצים כפר עזה, שילר, כרמים, נתיב הל"ה, הראל וביישוב הקהילתי גבעות בר.
כיום מכהן כיו"ר במכללת אורנים, יו"ר המכינה הקדם צבאית ע"ש רבין וכיו"ר בקיבוצים מגידו, תל יצחק וכרמיה. מכהן גם כיו"ר "קיבוצניקים למען החברה", ארגון התנדבותי המקדם את ערך ההתנדבות בקיבוצים. בנוסף, הוא חבר בהנהלת קיבוץ כישורית (קיבוץ של בעלי צרכים מיוחדים) ודירקטור ב"ארד-טכנולוגיות".
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, התמודד על המקום השמור לקיבוצים ברשימת מפלגת העבודה, וזכה בהתמודדות. לאחר שיריונים של יו"ר המפלגה ושריון של מזכ"ל המפלגה, שובץ במקום ה-14 ברשימה ולא נכנס לכנסת. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, שובץ במקום ה-12 ברשימת "העבודה-גשר" ולא נבחר לכנסת.
NGC 4596

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 10.42 והיא התגלתה ב-15 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון I.24, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, קטנה, עם גרעין בהיר ושני ענפים עמומים שיוצאים ממנו. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1378, כשהיא מתוארת כבהירה, עגולה והיא נמצאת ליד שלושה כוכבים די בהירים. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3134 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4596, כאשר היא מתוארת כבהירה, די קטנה, בעלת מרכז בהיר מאוד שמתבהר בהדרגה וליד שלושה כוכבים.

תצפית

הגלקסיה נמצאת במרכז צביר הבתולה, כחצי מעלה ממערב לכוכב ρ בבתולה, כ-5.5 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס וכ-7.8 מעלות מצפון-צפון-מערב לכוכב δ בבתולה. כשליש מעלה ממזרח לה נמצאת NGC 4608, כ-2.7 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת NGC 4698 ובכיוון דרום-מערב במרחק זוויתי של 2.4 מעלות ו-3.3 מעלות נמצאות בהתאמה NGC 4535 ו-M49. כ-2.2 מעלות ממערב-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4503, כ-1.3 מעלות מצפון-מערב לה נמצאות NGC 4567 ו-NGC 4568, מעבר להן באותו הכיוון, כ-1.5 מעלות מ-NGC 4596 נמצאת NGC 4564, כ-1.6 מעלות מצפון-צפון-מזרח לה נמצאות M59 ו-M60, כ-1.5 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת NGC 4660 וכ-3.3 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאות NGC 4754 ו-NGC 4762, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4596 הוא כ-4 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט יותר מ-60,000 שנות אור, קרוב לשני שלישים מהקוטר של שביל החלב, ומסתה מוערכת בכ-‎4.1×10¹⁰‎ מסות שמש, כ-7% ממסת שביל החלב, כאשר כמעט כולה, כ-‎4×10¹⁰‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט מאוד מימן מולקולרי ואטומי, וכמותו מוערכת בפחות מ-30 מיליון מסות שמש, כך שיצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-3.5 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-27 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בקרוב ל-13 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא רק כ-60% מזו של השמש. בחלקה המרכזי של הגלקסיה יש מבנה דמוי מוט מרכזי שאורכו הזוויתי כמעט דקת קשת, שממרחקה של הגלקסיה שקול לאורך של כ-15,000 שנות אור. בליבתה של הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי שמסתו מוערכת בכ-80 מיליון מסות שמש,
האי לאי

הַאי לַאי (בבסקית: Jai alai) הוא ענף ספורט אשר מוצאו בחבל הבסקים בספרד, אשר מתקיים במגרשים התחומים בקירות. אף שהמונח האי לאי במקורו התייחס למגרש עצמו, השימוש הנפוץ במונח מתייחס למשחק הכדור המתקיים במגרש. במדינות שונות בעולם, האי לאי הפך לענף ספורט מקצועי, ואף לענף הימורים.
ממשלת חבל הבסקים מקדמת את ספורט ההאי לאי כ"ענף הספורט המהיר ביותר בעולם". כדור המשחק מצופה עור עז הוא קטן ומשקלו נע בין 125-140 גרם. במהלך המשחק הוא עשוי להגיע למהירויות של עד 320 קמ"ש.

תעשיית האי לאי

בארצות הברית זוכה משחק ההאי לאי לקהל אוהדים קבוע הרואים בו אלטרנטיבה להימורי סוסים, כלבים, או מרוצי כירכרות, במיוחד במדינת פלורידה. בפלורידה פועלים שישה אולמות האי לאי בהם ניתן להמר על תוצאות המשחקים. מגרש ההאי לאי המקצועי הראשון בארצות הברית הוקם סמוך לעיר מיאמי והוא פועל עד היום (במיקום חדש) סמוך לשדה התעופה הבינלאומי של העיר. אולם משחקי האי לאי זה הוא הגדול בעולם, ובו למעלה מ-15,000 מושבים והוא פועל לאורך כל עונות השנה.
הפופולריות של משחק ההאי לאי, כמפעל הימורים, פחתה במדינות צפון ומערב ארצות הברית, זאת לאחר שנפתחו ערוצי הימורים חדשים, כגון מרוצי כלבים ומכונות מזל. במדינת פלורידה נוקט הממשל באמצעים שונים כדי להמשיך ולשמר את המשחק ולמשוך קהל מהמרים לאולמות.
ניאום

הפרויקט

במסגרת ועידת "יזמות העתיד" שנערכה בריאד ב-24 באוקטובר 2017, הכריז יורש העצר הסעודי מוחמד בן סלמאן אאל סעוד על הפרויקט "ניאום". העיר היא מיזם משותף של ערב הסעודית עם ירדן ומצרים. המימון לפרויקט צפוי להגיע מקרן ההשקעות של ערב הסעודית ומשקיעים בינלאומיים בשווי כ-500 מיליארד דולר. השלב הראשון בפרויקט צפוי להסתיים בשנת 2025. 
נשיא ומנכ"ל אלקואה וסימנס לשעבר, קלאוס קליינפלד, מונה להיות האחראי על ניהול הפרויקט.

חדשנות בעיר

היוזמה היא חלק מתוכנית החזון הסעודית לשנת 2030 שמטרתה היא להפחית את התלות של המדינה בנפט, לפתח מגזר ציבורי יציב ולהציב את המדינה בחזית הטכנולוגיה. בעיר מתוכנן שלטון אוטונומי עם מערכת חוקים, מיסוי ומשפט שונה ומודרנית מזו שקיימת בערב הסעודית. החדשנות בעיר תתבטא בין היתר בשימוש ברובוטיקה לפעולות אבטחה, לוגיסטיקה ורפואה. בנוסף העיר תוזן מאנרגיה ירוקה - אנרגיה סולארית ואנרגיית רוח.
חנן לדרמן

ביוגרפיה

לדרמן נולד וגדל בגבעתיים. השתתף בהפקות בטלוויזיה הישראלית של שנות התשעים: בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן" (1992–1993) בתוכנית "זהו זה" (בפינה של להקת הגדנ"ע) ובתוכנית המערכונים "פלטפוס" (1994–1996). באותן שנים העלה לדרמן את המופע "חם זה לא" יחד עם שותפו ל"פלטפוס", דני קרפל, ומאוחר יותר דיבב מבחר דמויות בתוכנית הבידור "החרצופים" בשנת 1996.
מעט לאחר סיום התוכנית "פלטפוס", לדרמן הופיע יחד עם שלושה מחבריו לאותה תוכנית - תומר שרון, תומר יוסף ודני קרפל - במופע "פליטי פלטפוס", אשר התבסס על כמה מהדמויות והמערכונים מתוכה. יחד עם "פליטי פלטפוס" הופיע לדרמן גם בפינה קבועה בעונה האחרונה של התוכנית "זהו זה!" ב-1998. לאחר מכן הנחה לדרמן בטלוויזיה החינוכית את השעשועון לילדים "סיכון מחושב" והיה בין מנחי רצועת הנוער "זאפ לראשון" בערוץ הראשון. ב-1999 השתתף בהצגה "תסתכלו עליי" על פי ספרו של אלדד כהן, לצד חבריו ל"פלטפוס" עידן אלתרמן וירדן בר-כוכבא.
בסוף שנות התשעים חזר לדרמן בתשובה ועבר ללמוד בישיבת נתיבות עולם בבני ברק. כיום הוא מתגורר בבני ברק עם משפחתו, ומופיע כקומיקאי וסטנדאפיסט עם חומרים המותאמים לציבור החרדי.
לאחר חזרתו בתשובה הנחה תוכנית אירוח בנושאי יהדות, קבלה ומיסטיקה בשם "בוא נדבר על זה" בערוצי הכבלים והופיע בתוכנית "מוצ"ש בראשון" בערוץ 1. כמו כן הוצע לו להגיש את רצועת הילדים בערוץ התכלת אולם הוא סירב לבסוף בטענה כי לימודים בישיבה והופעה בטלוויזיה לא הולכים יחד.
בסוף שנת 2007 חזר לדרמן לבמה כחלק מצוות בידור בשם "החשש החרד". בשנת 2011 הופיע במחזמר הדתי "מוטי חלומותי" לצד נתי רביץ וגיל קפטן ובבימויו של קלוד דדיה, ובשנת 2012 נמנה עם מנחי סדרת הטלוויזיה לילדים "צור משלנו" בערוץ הידברות.
בשנת 2014, לאחר שנים ארוכות בהן מיעט להופיע בטלוויזיה, השתתף לדרמן יחד עם תומר שרון בתוכנית "אחרי 20 שנה" בערוץ 20 לציון עשרים שנה לעליית התוכנית "פלטפוס", בה סיפר גם על תהליך חזרתו בתשובה.
לדרמן נשוי ואב לשבעה ילדים.
יונס פון קניגסוורטר

קורות חיים

יונס פון קניגסוורטר נולד בפרנקפורט למשפחת קניגסוורטר , זמן קצר לאחר פלישת נפולאון לגרמניה המשפחה עברה לווינה. פה הוא התחיל לעבוד בבנק אצל דודו הרמן. לדודו לא היו יורשים ויונס קניגסוורטר התקדם בבנק והועמד בראשו. בשנת 1833 הוא מונה למבקר של הבנק הלאומי של האימפריה האוסטרו-הונגרית ובשנת 1850 הועמד בראש הבנק. במקביל הוא היה פעיל בתחום הקמת מסילות ברזל והיה יושב ראש מספר חברות בתחום. יונס קניגסוורטר היה יועץ לבורסה לניירות ערך.
קניגסוורטר היה פעיל בקהילה יהודית של העיר ומונה לנשיא הקהילה. הוא תרם למספר מוסדות של הקהילה.
לאור השרות שלו לטובת הציבור, הוענקו לו מספר עיטורים והוא קיבל תואר אביר.
לאחר מותו, בנו מוריץ פון קניגסוורטר הועמד בראש הבנק.
כפר הנוער רמת הדסה

כפר הנוער רמת הדסה סאלד הוקם בשנת 1949 על ידי הסוכנות היהודית כבית זמני לילדים ניצולי השואה ונקרא על שם הנרייטה סאלד שעמדה בראש ארגון עליית הנוער. כפר הנוער נמצא בצפון קריית טבעון.
במשך השנים התאים את עצמו הכפר לצרכיה המשתנים של המדינה. משנות השבעים מקיים הכפר תוכניות חינוך מיוחדות לבני נוער. כיום מהווה הכפר מסגרת שש שנתית לנערים מכיתה ז' ועד י"ב ומשקיע את מרב המשאבים בהענקת כלים ומיומנויות לכישורי חיים שיאפשרו לחניכים השתלבות בחברה הישראלית כאזרחים מן המניין. הכפר שם דגש על חינוך לערכים ובוגריו משתלבים במגוון תוכניות ופרויקטים המסייעים לקהילה. בשנים האחרונות מגיעים בוגרי הכפר להישגים מרשימים בבחינות הבגרות ובנתוני הגיוס לצה"ל. חלקם אף מתנדבים לשנת שירות למען הקהילה.
הכפר מנוהל בשותפות על ידי הסוכנות היהודית, בשיתוף תורמים ומתנדבים רבים, ביניהם נשות הדסה וקרן אורן.
יחזקאל חליפה

ביוגרפיה

חליפה נולד וגדל במושב בית עזרא. הוא בן דוד, של האחיות זהבה שמואלי ומזל שלום, אתלטיות מצטיינות. הוא התאמן בקבוצת איילות בהדרכת איליה בר זאב ואחר כך בקבוצת מכבי תל אביב. כבר בהיותו בן 14 וחצי רץ לראשונה את מרתון טבריה. הוא למד באוניברסיטת קלמסון שבארצות הברית.

1982

בתחרות "אצבע הגליל" למרחק חצי מרתון (21.1 ק"מ) שנערכה ב-30 באוקטובר 1982 זכה חליפה במדליית ארד בתוצאה של 1:13.54 שעות, אחרי יאיר קרני (1:09.55 שעות) ואבי לוי (1:12.57 שעות).

נחטף ונפצע בהתקפת מחבלים

במרוץ הקפת התבור (11 ק"מ) ה-32 ע"ש יצחק שדה שנערך ב-7 באפריל 1984 זכה חליפה במדליית זהב בתוצאה של 38.50 דקות, לפני ז'קי קרדון מצרפת (39:49 דקות) ואביב כהנא (40:05 דקות). שבוע לאחר מכן, ב-12 באפריל 1984 נחטף חליפה על ידי ארבעה צעירים פלסטינים חמושים בסכינים, שבאו מרצועת עזה, מאוטובוס בקו 300 של "אגד", שנסע מתל אביב לאשקלון ביחד עם יתר נוסעי האוטובוס. בהיותו חייל לובש מדי צה"ל, הוא וחייל נוסף, הפכו במהרה למטרה של המחבלים שאיימו עליהם בסכינים. בהמשך, הצליח לחלץ את עצמו, לאחר שקפץ דרך חלון האוטובוס אותו פתח. במהלך הקפיצה והבריחה הוא נפגע מכדור אקדח שריסק את כף ידו ונאלץ לעובר ניתוח. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בהדר יוסף ב-7 ביולי הוא זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 14:21.85 דוקת, התוצאה השלישית בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת, אחרי אריה גמליאל (14:08.70 דקות) ויהודה צדוק (14:20.79 דקות). בתחרות הכנה שנערכה בהדר יוסף ב-1 באוגוסט אותה שנה הוא ניצח בריצת 2000 מטר בשיא ישראלי בינלאומי חדש של 5:19.6 דקות.

1985

במרוץ חצי מרתון שנערך בווטפורד שבאנגליה ב-3 בפברואר 1985 זכה חליפה במדליית ארד בשיא אישי חדש של 1:06:53 שעות, התוצאה השנייה בטיבה של אתלט ישראלי באותה העת. באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ב-6 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא אישי חדש של 14:09.23 דקות, לפני אריה גמליאל (14:09.47 דקות) ושם טוב סבג (14:26.71 דקות). במקום הראשון בריצה זו סיים דייב בוזה מבריטניה (14:06.30 דקות).

המכביה ה-12

שבועיים לאחר מכן, בתחרות האתלטיקה של המכביה השתים עשרה שנערכה בהדר יוסף ביולי אותה שנה זכה חליפה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:21.89 דקות, אחרי לארי גרין מארצות הברית (14:12.72 דקות) ואריה גמליאל (14:13.33 דקות).

1988

בתחרות שנערכה באולם בגיינסוויל ב-6 במרץ 1988 זכה חליפה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 7:59.83 דקות ובכך היה לאתלט הישראלי השני שירד מגבול 8 דקות בריצה זו. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בדרהאם שבאנגליה ב-23 באפריל הוא זכה במדליית זהב בריצת 10000 מטר בשיאי אישי חדש של 28:56.80 דקות ובכך היה לאתלט הישראלי השני שירד מגבול 29 דקות בריצה זו.

1989

בתחרות שנערכה באולם בג'ונסון סיטי, טנסי שבארצות הברית ב-4 במרץ 1989 זכה חליפה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בשיא ישראלי חדש באולם של 13:49.22 דקות (הנוכחי 2013), לפני דב קרמר שקבע אף הוא שיא אישי חדש של 13:51.58 דקות ובכך קבע את התוצאה השלישית בטיבה של אתלט ישראל באותה העת. באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:21.89 דקות.
שארל העשירי, מלך צרפת

ביוגרפיה

שארל העשירי נולד בארמון ורסאי כנכדו של המלך לואי ה-15. אביו לואי פרדיננד, דופן צרפת, היה יורש העצר המיועד, אך הוא מעולם לא עלה לשלטון כיוון שהוא נפטר לפני אביו, המלך המכהן. שארל היה אחיהם של לואי ה-16 שהוצא להורג בתקופת המהפכה הצרפתית ולואי ה-18 אשר מלך לאחר תקופת נפוליאון.
בסוף תקופת שלטונו של לואי ה-18 החל שארל לצבור כוח והשפעה ועלה על כס המלכות עם פטירתו של לואי ה-18 בשנת 1824. מדיניותו הייתה שמרנית ולא מאופקת. הוא ניסה להחזיר את הגלגל לאחור (בהתאם למדיניות הרסטורציה של קאנצלר אוסטריה קלמנס פון מטרניך), לימים שלפני המהפכה הצרפתית וכתוצאה מכך איבד עד מהרה את תמיכתה של הבורגנות. במדיניותו הריאקציונרית החזיר שארל את השליטה על בתי הספר לכנסייה ושילם פיצוים לאצולה בגין הנזקים שנגרמו להם בעת המהפכה.
מדיניותו של שארל העשירי לא התאימה לעידן החדש שעמד בפתח. בעקבות הבחירות בשנת 1830, שבהן האופוזיציה הצליחה להגדיל את כוחה באופן ניכר, פיזר שארל את הפרלמנט והקטין ב-75% את רשימת בעלי זכות הבחירה. צעדיו הקיצוניים גרמו לכעס רב בקרב הבורגנים, שרבים מהם איבדו את זכות בחירתם. מדיניותו פגעה בכלכלתם של הבורגנים ולכן ביולי אותה שנה התרחשה הפיכה, הידועה בשם "מהפכת יולי". לאחר שלושה ימים, הנקראים שלושת ימי התהילה, סירב שארל להשתמש בכוח צבאי וניסה לוותר על הכתר לטובתו של נכדו, אנרי, שהיה בן 10 בזמן זה. ההמונים לא הסכימו לפשרה ושארל נאלץ לצאת לגלות לאנגליה, שם מת בגיל 79.
לאחר יציאתו לגלות, משלא נמצא יורש ובתמיכת העם,עלה לכס המלכות המלך לואי פיליפ, והחלה תקופת השלטון המכונה המונרכיה של יולי.
שלמה זלמן ריבלין

שלמה זלמן ריבלין (1884–1962) היה חזן, מלחין ומורה לחזנות. העמיד דורות של חזנים במכון "שירת ישראל" ובמקהלת בית הכנסת "שירת ישראל" בירושלים שייסד וניהל, וכונה "רבם של החזנים". היה פעיל ציבור בירושלים, דרשן, וכן עסק בחקר תולדות היישוב האשכנזי הפרושי בירושלים.

ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנו של יוסף ריבלין. למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים. הוכשר לחזן במכון לחזנות של פרופסור אברהם צבי אידלסון ואצל החזן אייזנר. בשנת 1901 נישא לקרובת משפחתו הדסה בת שניאור זלמן ריבלין. 
היה פעיל ציבור ביישוב הישן בירושלים. היה חבר ועד העיר האשכנזי ליהודי ירושלים, מנהל בוועד הכללי "כנסת ישראל", יו"ר ועד כולל רייסין, ממייסדי ומנהלי "בית היתומות הכללי", מזכיר ומנהל בחברת "בנין היישוב". ייסד את חברת "עליית שבטים" לבניין בית כנסת מרכזי גדול לכל עדות ישראל בירושלים.
היה חבר ופעיל באגודת אחוה. בביקוריו באנגליה פעל לייסוד לשכת "משה מונטיפיורי" בלונדון ולשכה במנצ'סטר לאגודת "אחוה" העולמית. בהופעותיו הציבוריות באנגליה השפיע על יהודי אנגליה לסייע למען ענייני התורה והדת ולהשתתף ברכישת קרקעות בארץ ישראל. 
בשנת 1925 חיבר מלון עברי-אנגלי-אידי. כמו חיבר את ספר "דברי שלמה" (שני חלקים) - חידושים על הש"ס.

חזן ומורה לחזנות

במשך עשרות שנים שימש חזן ראשי בירושלים. בשנת 1902 ייסד יחד עם פרופסור אידלסון את המכון והמקהלה "שירת ישראל". כונה "רבם של החזנים". הכשיר דורות של מאות חזנים, שרבים מהם תפסו משרות חזנות בארץ ובתפוצות. בין תלמידיו: אליהו גרינבלט, חיים אדלר, פרופסור אליהו שלייפר, יצחק רקובסקי. 
כמו כן הקים בית ספר לדרשנות בשם "מדרש שלמה".
בשנת 1931 חיבר ספר תווים בשם "שירי שלמה" לחזנים וכן אוסף נעימות עממיות לזמירות ולתפילות כל השנה. ייצר סגנון מוזיקלי שאיחד ושילב מסורות אירופאיות ומזרחיות. פרסם בעיתונות מאמרים לקביעת זמרת-קודש בין-עדתית אחידה.

היסטוריון של תולדות היישוב האשכנזי

ריבלין היה היסטוריון חובב של תולדות היישוב האשכנזי בירושלים מאז עליית תלמידי הגר"א בשנת 1809 בהנהגת סב-סבו רבי הלל ריבלין, ומומחה בתולדות בני משפחת ריבלין ורבניה. 
פרסם סדרת ספרים בנושא: "חזון ציון - שקלוב וירושלים", "מוסד היסוד", "דורש לציון". נמנע להציג את עצמו כמחבר ספרים אלו והציג אותם כערוכים בידי בנו.
כמו כן חיבר את הספר "מדרש שלמה" ובו ליקט דרשות של מייסדי היישוב בארץ ישראל מבית מדרשו של הגר"א. 
בנו שמואל ריבלין המשיך בדרכו המוזיקלית של אביו וכן היה שותף בחקר תולדות היישוב באשכנזי הפרושי בארץ ישראל.