google/wiki40b huggingface dataset:
מספר חשיב

במתמטיקה, במדעי המחשב ובלוגיקה חישובית, מספר חשיב, הנקרא גם מספר רקורסיבי, הוא מספר ממשי שאפשר לחשב אותו, בכל דיוק רצוי, בזמן סופי. החישוב יכול להתבצע על ידי מכונת טיורינג, האמורה להחזיר את הספרות של המספר בזו אחר זו. קיימות למושג הגדרות שקולות אחרות, במונחים של פונקציות רקורסיביות או תחשיב למדא. מספרים אלו הוגדרו לראשונה על ידי אלן טיורינג כחלק ממחקרו בנושא בעיית הכריעות (Entscheidungsproblem).
כל מספר אלגברי ממשי, לרבות המספרים הרציונליים, הוא חשיב. גם מספרים טרנסצנדנטיים רבים, כגון פאי ו-e, הם חשיבים.

הגדרה

מספר  יקרא חשיב, אם קיימת מכונת טיורינג   שמקבלת כקלט מספר  ופולטת את הייצוג הבינארי של  עד הספרה ה-. באופן שקול ניתן להגדיר מכונה העובדת בבסיס עשרוני ולא בינארי.
הגדרה שקולה מבוססת על קירוב המספר  בין שני מספרים רציונליים קרובים כרצוננו. בהינתן קלט 
המכונה  תפלוט מספר , כך ש .

אוסף המספרים החשיבים

אוסף המספרים החשיבים הוא שדה סדור, סגור ממשית, ולצרכים מסוימים אפשר לראות בו תחליף לשדה המספרים הממשיים. קבוצת המספרים החשיבים היא בת מנייה (משום שיש רק מספר בן מניה של מכונות טיורינג), ולכן כמעט כל המספרים הממשיים אינם חשיבים. 
עם זאת, לא קיים אלגוריתם המונה את המספרים החשיבים. ניתן להוכיח זאת בלכסון בדומה לאלכסון של קנטור: נניח בשלילה כי קיים אלגוריתם  שפולט את סדרת המספרים החשיבים  (ליתר דיוק בהינתן n ו-m האלגוריתם פולט את m הספרות העשרוניות הראשונות של n המספרים הראשונים בסדרה כלשהי של כל המספרים החשיבים). נגדיר אלגוריתם  שבהינתן קלט ,  פולט רצף של  ספרות עשרוניות באופן הבא: לקביעת הספרה ה-k ברצף,  מריץ את  כדי למצוא את הספרה ה-k של  (נמנעים מייצוגים עם אינסוף תשעיות חוזרות). אם הספרה ה-k של  היא 0, אז הספרה ה-k ברצף תהיה 1, ואם הספרה ה-k של  אינה 0, אז הספרה ה-k ברצף תהיה 0. האלגוריתם  מגדיר מספר חשיב  שנקבע על ידי רצף הספרות ש- פולט. עם זאת, לכל k,  נבדל מ- בספרה ה-k שלו, ולכן  אינו מופיע בסדרה , בסתירה להנחה שזוהי סדרת כל המספרים החשיבים.
הדרך ההיסטורית יפו-ירושלים

תוואי הדרך

הדרך התחילה בשער ירושלים שהיה קבוע בחומת יפו העתיקה בסמוך אל כיכר השעון של היום ומשם נמשכה הדרך ברחוב עולי ציון (כיום האזור שבו נמצא שוק הפישפשים). משם חצתה הדרך את כיכר עיריית יפו בפינת שדרות ירושלים אל דרך בן-צבי (כביש 44), דרך הפרדסים שהיו ממזרח ליפו על גבול הערים אזור וחולון, היכן שעוברת היום דרך השבעה. משם המשיכה דרך בית דגן אל גבול הערים רמלה ולוד עד לאזור שעל יד מחלף נשרים של ימינו. לאחר מכן המשיכה הדרך בתוואי של כביש 424 לאזור מחלף לטרון ומשם המשיכה על תוואי כביש מספר 1 אל שער הגיא שעובר בתוך נחל נחשון, עד לכניסה המערבית של ירושלים של ימינו. משם המשיכה הדרך ברחוב יפו עד לשער יפו.
אליסה סלוטקין

ביוגרפיה

סלוטקין נולדה וגדלה בחווה בהולי שבמחוז אוקלנד במישיגן. היא בת למשפחה יהודית, העוסקת בחקלאות, עיבוד בשר ובייצור נקניקיות.
ב-1998 סיימה תואר ראשון בפקולטה לחקלאות של אוניברסיטת קורנל. ב-2001 למדה ערבית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. בשנת 2003 סיימה תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה. ב-2003 החלה לעבוד ב-CIA, במהלך שירותה נשלחה שלוש פעמים לעיראק כמומחית צבאית המתלווה לכוחות האמריקאים בשטח. בשנים 2005–2006 עבדה במשרדו של ראש המודיעין הלאומי ולאחר מכן חזרה לשירות ב-CIA. היא עבדה במטה המועצה לביטחון לאומי, בשנים 2009–2011 שימשה יועצת בכירה לענייני עיראק במחלקת המדינה ולאחר מכן מילאה מגוון תפקידים במחלקת ההגנה, עד 2017.
בנובמבר 2018 נבחרה לנציגת המחוז ה-8 של מישיגן בבית הנבחרים של ארצות הברית לאחר שגברה על חבר הקונגרס המכהן מהמפלגה הרפובליקנית, והושבעה לתפקידה בינואר 2019. היא מכהנת בוועדת ביטחון הפנים ובוועדת הכוחות המזוינים.
סלוטקין נשואה לדייב מור ששירת כטייס מסוקים וקולונל בצבא ארצות הברית והיא אם מאמצת לשתי בנותיו.
Cockiness (Love It)

רמיקס

ברמיקס הרשמי מתארח הראפר האמריקאי A$AP Rocky, אשר מבצע את הבית הראשון ברמיקס. השיר יצא דיגיטלית ב-7 בספטמבר 2012, כסינגל שישי ואחרון מאלבומה השישי של הזמרת, "Talk That Talk". ב-6 בספטמבר 2012, ביצעו ריהאנה ורוקי את הרמיקס בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV כמחרוזת עם השיר "We Found Love". הרמיקס מכר 54,000 עותקים דיגיטליים בארצות הברית.
ביטרפלד-וולפן

גאוגרפיה

ביטרפלד-וולפן שוכנת במרחק של 25 ק"מ מצפון-מזרח להאלה וכ-35 ק"מ מצפון ללייפציג. ממזרח לעיר משתרע אגם מודלשטאזי (Muldestausee), מדרום אגם גויצישה (Goitzsche).

היסטוריה

ביטרפלד-וולפן נוסדה ב-1 ביולי 2007 כתוצאה מאיחודן של הערים ביטרפלד ווולפן ושל הרשויות המקומיות של גרפין (Greppin), הולצוייסיג (Holzweißig), ותלהיים (Thalheim).

ביטרפלד

ביטרפלד נוסדה כמושבה של מהגרים פלמים ב-1153. ב-1476 נכבשה העיר על ידי הדוכס של מייסן ומכאן והלאה השתייכה לסקסוניה, עד לסיפוחה לפרוסיה ב-1815.
בשנת 1900 הייתה ביטרפלד לצומת רכבות חשוב בין לייפציג, האלה וברלין. אוכלוסיית העיר מנתה אז כמעט 12,000 תושבים. מפעלי התעשייה של העיר ייצרו צינורות, חומרי איטום ומכונות. כמון כן פעלו בעיר מנסרות עצים. בסביבת העיר פעלו מכרות פחם. הודות למיקומה הנוח הייתה העיר מקום מגורים מועדף לאנשי עסקים מלייפציג ומהאלה.
בתקופת שלטון גרמניה המזרחית הייתה העיר ידועה לשמצה בשל המפעלים הכימיים שלה שגרמו לזיהום סביבתי חמור, אפילו במונחים מזרח-גרמניים.
במאה ה-21 ביטרפלד היא עדיין עיר תעשייתית ומארחת מדי שנה פסטיבל של מוזיקת מטאל קיצוני. מכרה הפחם הפתוח לשעבר שנמצא מדרום-מזרח לעיר הוא מקור בלתי נדלה למאובנים ולענבר.

וולפן

וולפן מוזכרת לראשונה במסמך משנת 1400 כפייף בשם Wulffen. ב-1846 התגלו במקום מרבצי ליגניט והחלה הכרייה שלו. בהמשך הפך המקום למרכז לתעשייה הכימית של גרמניה.
בראשית שנות השלושים של המאה ה-20 יוצרו בוולפן לוחות צילום על ידי חברת אגפא וב-1936 פיתחה החברה בעיר את סרט הצילום הציבעוני אגפא-קולור. במהלך מלחמת העולם השנייה אולצו מאות גברים, נשים וילדים מארצות הכבושות על ידי גרמניה הנאצית לעבוד במפעלי אי גה פארבן. לאחר המלחמה נשאר השם המסחרי של אגפא נחלתם של המפעלים של החברה בגרמניה המערבית ומוצרי המפעל בוולפן נקראו ORWO, שהיה המותג היחידי של גרמניה המזרחית ששווק ברחבי העולם. בשנות השלטון של גרמניה המזרחית נעשתה וולפן לעיר שינה עבור האנשים שעבדו בביטרפלד, במפעלים התעשייתיים של וולפן ובמכרות הליגניט.
לאחר איחוד גרמניה סבל כל האזור מקשיים כלכליים ומבריחת אוכלוסייה. בעיית האבטלה הפכה להיות חמורה ביותר. כתוצאה מכך קטנה אוכלוסיית העיר בכמחצית. מאז שנות התשעים השתפר המצב בעקבות השקעות של חברות גדולות.
ארז מירנץ

ארז מירנץ (באנגלית: Erez Mayerantz, בפולנית: Eres Majerantz; נולד במאי 1980) הוא מחזאי וסופר עברי שמחזותיו הוצגו, בין השאר, בתיאטרון צוותא, בתיאטרון הלאומי "הבימה" ובפסטיבל ישראל. חתן פרס "האמן כאן" ליצירה בנושא זכויות אדם.

ביוגרפיה

מירנץ נולד וגדל ברמת גן, בן לאם ילידת בגדד ולאב יליד ארץ ישראל ממוצא מזרח אירופי. סביו, אשר מירנץ, עלה מקוטנו (קוטנה) פולין ב-1935 ורוב משפחתו שנשארה בפולין נרצחה במחנה ההשמדה חלמנו.
בשנת 2004 סיים את לימודיו באוניברסיטת בר-אילן בחוגים לפילוסופיה כללית וספרות משווה, בין השאר השתתף במספר קורסים בתאוריה של התיאטרון.
ב-2006, בגיל 25, עלה מחזהו הקצר "שקמבה" - קומדיה על צעירה תל אביבית טבעונית ההופכת אט-אט לקניבלית. המחזה לא ביטא ביקורת על צמחונים או על אוכלי בשר אלא, כמאפיין צ'כובי, ביקורת על נפש האדם ויכולתה לנוע במהירות בין מצבי קיצון.
בהצגה שעלתה בצוותא, פרצו מריבות בין אוכלי הבשר לצמחוניים בקהל, מה שלדברי המחזאי: "הגשים את חזונו של ברכט, לעורר ויכוחים פוליטיים באמצע ההצגה".
מירנץ כתב טור סאטירי לאתר נענע10, טור שנחשב בשעתו פוגעני ולא תקין פוליטית, ביקורות תיאטרון לאתרים שונים ואף שידר תוכנית אקטואליה, הומור ותרבות בשם "על קצה הסקאלה" ברדיו סול ביחד עם מיקי וינשטיין. בנוסף השתתף בכתיבת סדרת מערכונים עם הקשרים ספרותיים והיסטוריים בשם "שעת נפש". מספר ממערכוני הסדרה עלו לרשת וחלקם שודרו ברדיו. בשנת 2016 עבר להתגורר בברלין וסיפוריו ומחזותיו תורגמו לשפה הגרמנית. באותה שנה הוענק לו פרס "האמן כאן" בידי תיאטרון קרוב מיסודו של ניקו ניתאי על יצירותיו "צמחים מטפסים" ו"תשלובת אבוטבול" העוסקות בזכויות אדם ועלו בפסטיבל "האזרח כאן".

מאפיינים ומוטיבים ביצירותיו

יצירותיו של מירנץ מרבות לעסוק בפער בין הרציונלי והמדעי לבין המיסטי והרגשי ללא הכרעה ביניהם. מוטיב נוסף הוא מאבק היחיד מול החברה: בייחוד גורלם של אמנים ואינטלקטואלים מול ההמון והחיים בשולי החברה.
ניתן לזהות אצל מירנץ גם השפעות של מחזאים כגון יונסקו, ברכט, חנוך לוין ובקט לצד סופרים כמו בורחס, גראס, קונדרה, וונגוט, קלייסט וקפקא, כמו כן, מיזוג של מקורות יהודים, נוצרים, מוטיבים מהתרבות הפופולרית ואלמנטים השאובים מהרוק האלטרנטיבי.
בכתיבתו של מירנץ התייחסות רבה להיסטוריה העגומה של העם היהודי ורפרנסים רבים לשואה, ששיאם בהצגת היחיד "ריאקציה" העוסקת בעו"ד ישראלי, דור שלישי לשואה המנסה לפתוח בחיים חדשים בברלין שלאחר נפילת החומה - הצגה שהוגדרה על ידי אחד מהמבקרים כ-"טיפול בהלם".
כמו כן ניתן לראות ביצירתו התיאטרלית, ההגותית והספרותית, עיסוק בנושאים "קשים לעיכול" כגון מחלות, רוע מטאפיזי ושטני, כליאה, שיגעון ועוד. ועם זאת, גם בתחומים אלו חותר מירנץ ביצירתו להארה ואופטימיות כלשהי בקיום האנושי, לעיתים בהצלחה, לעיתים באירוניה מקאברית.
דקלה קידר

ביוגרפיה

קידר גדלה במושב רמות השבים. בהמשך למדה בתיכון תלמה ילין במגמת תיאטרון ובבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה במגמת תסריטאות. מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשלוש בנות.
מונובקטם

מונובקטם היא אנטיביוטיקה מקבוצת הבטא לקטם, שבו טבעת הבטא לקטם אינה מחוברת לטבעות אחרות.
תרופות מונובקטם הן פחות בשימוש, אולם ניתן לתת אותם לחולים המפתחים תגובה אנפילקטית לפניצילין. מונובקטם פעילה נגד חיידקים גראם שליליים בלבד והיא עמידה כנגד רוב החיידקים המייצרים את האנזים בטא לקטמז. 
המונובקטם היחיד המופץ מסחרית הוא התרופה aztreonam. תופעות הלוואי שלו הן פגיעה קלה בתפקודי הכבד ופריחה על העור. מונובקטם נוספים הם tigemonam, nocardicin A, tabtoxin.
פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט

ביוגרפיה

פרידריך וילהלם נולד באורנינבאום ב-17 בנובמבר 1700 לפיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט ויוהנה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו והנרייטה קתרינה, רוזנת נסאו.
בשנת 1711 מת אביו פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט, ופרידריך וילהלם עלה לשלטון במקומו. פרידריך וילהלם היה ידוע כאדם אכזרי, בעל מזג חם ונימוסים גסים. הוא התחנך על ידי דודו, פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ואחר-כך על ידי דודנו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה. הוא היה עצלן ובטלן והטיל אימה על כל סביביו, ובעיקר נהג ללעוג על אנשי הכמורה בחצר.
בבחרותו ביקר פרידריך וילהלם במסגרת הטיול הגדול בז'נבה בשנת 1715, ובאיטליה בשנת 1716. בשנת 1719 חזר לפרוסיה, שם קיבל את עיטור מסדר העיט השחור מבן דודו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה, ולאחר מכן התגייס פרידריך וילהלם לצבא הפרוסי. ב-15 ביוני 1723 הועלה פרידריך וילהלם לדרגת גנרל מיור, וב-10 ביולי 1737 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.
ב-10 בנובמבר 1734 התחתן פרידריך וילהלם עם סופיה דורותיאה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, ממנה נולדו לו 5 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, ובסופו של דבר נפרדו השניים, והתגוררו בבתים נפרדים, ורק קודם מותה בשנת 1765 השלימו השניים.
פרידריך וילהלם השתדל להרחיב את נחלתו ככל היותר, ואף רכש אדמות נוספות סמוך לממלכתו. בשנת 1740 עלה פרידריך השני, מלך פרוסיה לשלטון, והוא החל להתרחק מקרוביו מרקיזי ברנדנבורג-שוודט, ואסר על פרידריך וילהלם לבצע עוד רכישות להרחבת נחלתו. בנוסף, פרידריך השני השפיל בכל הזדמנות את פרידריך וילהלם ואחיו, ואף פיטר את פרידריך וילהלם מתפקידו בצבא הפרוסי.
ב-4 במרץ 1771 מת פרידריך וילהלם בוילדנברוך בפומרניה, כתוצאה מהקור הכבד ששרר, ואחיו פרידריך היינריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט עלה לשלטון במקומו.
ניק גריפין

ניקולס ג'ון גריפין (באנגלית: Nicholas John "Nick" Griffin; נולד ב-1959) הוא פוליטיקאי בריטי המשויך לימין הקיצוני, שכיהן כיו"ר המפלגה הלאומית הבריטית (BNP) מאז 1999 ועד 2014 גריפין היה מכחיש שואה מוצהר, אך בשנים האחרונות חזר בו.

נעוריו ותחילת דרכו

גריפין נולד בצפון לונדון וגדל בהלסוורת. למד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת קיימברידג'. שני הוריו הם פעילים פוליטיים בימין המפה הפוליטית. אמו, גיין, אף היא פעילה המפלגה הלאומית הבריטית ואביו, אדגר, היה פעיל במפלגה השמרנית עד להדחתו בשל סיוע פעיל למפלגה הלאומית. 
גריפין החל במעורבותו הפוליטית בגיל 14, כאשר אביו צירף אותו לפגישות של מפלגת החזית הלאומית (NF). עד 1978 הפך גריפין למתאם הארצי של החזית הלאומית והיה ממקורביו של רוברטו פיורה, נאו-פאשיסט איטלקי, אשר התגורר בלונדון בשל מעורבותו בטבח בולוניה ב-1980, בו נהרגו 85 ונפצעו למעלה מ-200 בפיצוץ של מטען בתחנת הרכבת המרכזית בבולוניה. פיורה נחשב כמי שהשפיע רבות על התפתחותו הפוליטית של גריפין. במהלך שנות השמונים גריפין הפך לאחד ממנהיגי תנועת העמדה השלישית הבינלאומית (ITP), תנועה פאשיסטית וגזענית מחתרתית אשר הוקמה על ידי פיורה.

פעילות פוליטית

במהלך שנות ה-90 החל גריפין להיות פעיל במפלגה הלאומית הבריטית. עד 1997 הוא שימש כעורך עיתון "הרונה", כתב עת אנטישמי של המפלגה הלאומית. במסגרת תפקידו כעורך הוא טען כי השואה היא תרמית היסטורית וטבע את המונח "Holohoax" (שילוב של המילים שואה ותרמית). בעקבות התבטאויות אלו הורשע ב-1998 בהסתה לגזענות ונקנס. ב-1999 נבחר גריפין ליו"ר המפלגה הלאומית. כיו"ר, הוא החל ברפורמות במפלגה כדי למתן את תדמיתה הגזענית, לקראת ההתמודדות בבחירות. גריפין מיקד את מצע המפלגה כנגד מהגרים וזרים. המפלגה, תחת הנהגתו זכתה למספר הישגים זעומים בבחירות ברחבי בריטניה, אך לא זכתה למושב בפרלמנט. במהלך תפקידו, נפגש גריפין עם מנהיג הקו קלוקס קלאן לשעבר, דייוויד דיוק ועם מנהיג לוב, מועמר קדאפי. כיו"ר המפלגה הוא התבטא רבות בגנות יהודים, הומוסקסואלים וזרים. (באחד ממאבקיו הפוליטיים ייחס לו אחד מאנשי-מפלגתו יחסים הומוסקסואליים; גריפין הכחיש נמרצות). 
בשנת 2009 הכריז גריפין כי יהודים ולאומנים אירופיים צריכים להגיע ל"הפסקת אש" כדי להילחם יחדיו באסלאם הרדיקלי. לדבריו שני הצדדים עשו טעויות מרות במסגרת "היחסים המעוותים" ביניהם, אך הגיעה השעה להשאיר את המשקעים הללו מאחור ולצאת למאבק משותף על גורל המערב. לדבריו, בעבר היה אנטישמי, אך הוא חדל מכך, והוא אף הודה כי במלחמת העולם השנייה רצחו הנאצים כמות עצומה של יהודים. הוא סירב, עם זאת, לפרט את עמדתו המדויקת לגבי השואה, לטענתו מחשש שייתן בכך אמתלה להעמדתו לדין.
ב-1 באוקטובר 2014 סולק מה-BNP לאחר שהואשם כי ניסה "לזרוע פילוג" באמצעות בדיית נתונים כוזבים אודות מצב המפלגה. באותה שנה גם הוכרז כפושט רגל.
מנהיגות עסקית

כללי

למנהיג בארגון כלשהו, והאופן בו הוא נתפס בעיני עובדיו, יש השפעה מובהקת על תפיסתם, התנהגותם וגישתם של הכפופים לו בכל הקשור לתפקודם בארגון.
אצל נושא בתפקיד הכרוך במנהיגות עסקית חייבות להתקיים מספר תכונות אופי כגון: כריזמה, עקביות, אנושיות, עמידה במצבי לחץ, היכולת לקבל החלטות לא פופולריות וכדומה.
תכונות אלו, לא חייבות להתקבץ אצל אדם יחיד אלא יכולות להתקיים גם בקרב קבוצת המנהיגות (הנהלה).

סוגי מנהיגים במנהיגות עסקית

על פי "מודל הטווח המלא" של זכאי וגונן, קיימים ארבעה סוגי מנהיגים העונים לדרישות קטגוריית מנהיגים עסקיים:

מנהיגות של תגמול בונה

מנהיג, אשר עושה שימוש רב במנהיגות על בסיס תגמול בונה, מדגיש בהתנהגותו את היבטי החליפין של המנהיגות. מנהיג כזה קובע באופן ברור מטרות ויעדים והתגמול המוגדר על השגתם.
עצם קביעת היעדים יכול להיות חד צדדי מצד המנהיג אך יכול להיעשות גם באמצעות "משא ומתן" בין המנהיג לאנשיו. המנהיג מהווה דמות פעילה בהשגת המשימה ומספק משוב בונה כאשר עובדיו ראויים לכך.
המניע המרכזי העומד מאחורי נכונותם של המונהגים לפעול הוא כדאיות או אינטרס אישי.
מונהגים של מנהיגים אלו מפגינים בדרך כלל רמת ביצוע סבירה, ולמעשה הם מונעים על בסיס של אינטרס עצמי, המחושב בגדר כדאיות כלומר האטרקטיביות של התגמול הצפוי או לחלופין מידת הרתיעה מהעונש.

מנהיגות בסגנון "שב ואל תעשה"

המאפיין הבולט ביותר בהתנהגותו של מנהיג זה היא פאסיביות והימנעות מנקיטת עמדה, מקבלת החלטות, ולמעשה מכל פעולה שהיא. 
המונהגים של מנהיג זה אינם זוכים להכוונה או לתמיכה, בדרך כלל יפגינו אדישות וחוסר אכפתיות ויטו להתמקד בהשגת יעדיהם האישיים גם אם הם נמצאים בסתירה ליעדי הארגון או הקבוצה.

מנהיגות מתקנת פסיבית

מנהיגות זו בנויה, למעשה, על איתור טעויות ותיקונן. הם מאמינים גדולים במשפט "אם זה לא שבור - אל תתקן". מנהיגים אלו מתמקדים בשיטת ניהול של "כיבוי שריפות" בלבד ואינם עושים כל מאמץ ליצור תקנים חדשים ומשופרים.
מונהגים של מנהיג מתקן – פאסיבי, יונעו בעיקר על ידי החשש מתגובתו החריפה של המנהיג בכל מקרה של כישלון. כתוצאה מכך הם מצליחים, במקרה הטוב, לשמור על הרמה הקיימת, אך אינם מתקדמים מעבר לה.

מנהיגות מתגמלת אקטיבית

סגנון מנהיגות זה מתמקד באיתור חריגים, סטיות וכישלונות ובשמירת הרמה הקיימת. 
מנהיג הפועל בסגנון זה עוקב באופן פעיל אחר תחומים מועדים לפורענות אשר צצו בהם בעיות, או עומדים לצוץ בהם בעיות כאלו ומנסה לאתרן ולתקנן מבעוד מועד.
מונהגים של מנהיגים אלו אינם מפגינים בדרך כלל רמת ביצוע גבוהה, וגרוע מכך, בשל המדיניות המוכתבת המתנגדת לשינויים על מנת להימנע מתקלות, למעשה הם מסתכנים בכך שעובדיהם ימנעו מלקיחת סיכונים בסיסיים ויהיו "ראש קטן" בעבודתם.

סיכום

ארבעת סגנונות המנהיגות שהוצגו לעיל מופעלים במטרה לגרום למונהגים לשתף פעולה עם המנהיג מתוך שיקולי כדאיות ולהגיע לרמת ביצוע נדרשת. 
יש הטוענים כי על מנת להביא את המונהגים לרמות ביצוע שהן מעבר למינימום הנדרש, על המנהיג בארגון עסקי להניע את העובדים על בסיס מחויבות פנימית ולא מתוך שיקולי כדאיות, על בסיס של מנהיגות מעצבת.
נובה זמקי

תולדות העיר

מהמאה ה-10 עד 1918 הייתה העיירה בשטח ממלכת הונגריה. בשטח העיירה נבנה מבצר בצורת כוכב, נגד התקפות האימפריה העות'מאנית. העיירה התפתחה סביב המבצר, ומכאן שמה, שמשמעותו היא "טירתו החדשה של הארכיבישוף". בסוף המאה ה-16 ובאמצע המאה ה-17, עד 1685, שלטו הטורקים בנובה זמקי. עקב התקוממויות במאה ה-17 הרסו השליטים ההונגריים את העיירה בשנת 1724, כדי למנוע שימוש במבצרה בתור בסיס למרד.
בשנת 1920, לאחר פירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, נכללה העיירה בשטח צ'כוסלובקיה. בין השנים 1938-1945 נכללה העיירה בשטח הונגריה. בשנת 1944, במהלך מלחמת העולם השנייה, נפגעה העיירה קשות מהפצצות בעלות הברית. רק חלק קטן מהמבצר עדיין קיים היום, אך המבצר עדיין מופיע בסמל העיירה.
בעיירה כנסייה ומנזר פרנציסקניים שנבנו בסגנון הבארוק המוקדם במאה ה-17 ושופצו במאה ה-18 ובסוף המאה ה-19. בעיירה לוח הנצחה ליהודי העיירה שנרצחו בשואה. בית הכנסת האורתודוקסי של נובה זמקי שופץ ב-1992 והיום הוא אתר היסטורי סלובקי, ואחד מבתי הכנסת הבודדים שעדיין משמשים קהילות יהודיות בסלובקיה למטרות דתיות.

יהודי נובה זמקי

יהודים ראשונים הגיעו לעיר בתחילת המאה ה-18, ייתכן והיו מספר שנים בהן לא היו יהודים באזור בעקבות האיסור על ישיבת יהודים בחבל המכרות שבמרכז סלובקיה. ראשוני הקהילה הממוסדת בעיר הגיעו באמצע המאה ה-19, רובם מהעיירה הסמוכה שוראני. היו בעיירה שתי קהילות יהודיות, נֵאולוגית ואורתודוקסית, והן החזיקו בין היתר בית ספר יסודי (נפרד לכל זרם) חטיבת ביניים נאולוגית, תלמוד תורה אורתודוקסי וישיבה. פעלו בה ארגונים ציוניים ויהודיים שונים וכן מפלגה יהודית שנציגיה נבחרו למועצת העיר. 
בשנת 1930 היו בעיירה 2,535 יהודים, שהיוו כ-10% מתושבי העיירה.

השואה

לאחר החלוקה יהודי העיר היו תחת שלטון הונגרי ולא גרמני ועל כן לא חלו חוקי גזע נאצים במדינה. עם זאת, גם להונגריה היו מספר חוקים אנטישמיים שנועדו להביע אהדה לשלטון הנאצי. היהודים הורחקו ממשרות ציבוריות, הוטלו עליהם מגבלות כלכליות וגברים נשלחו לעבודות כפייה כחלק מהמאמץ המלחמתי. למרות זאת, בשלב זה לא נשקפה סכנה לחייהם של יהודי העיר וגם איום הגירושים לא חל עליהם, למעט יהודים שלא החזיקו באזרחות הונגרית שגורשו מהמדינה. 
הצבא הגרמני כבש את הונגריה במרס 1944. בתחילת אפריל נערך מפקד בעיר והקהילה האורתודוקסית מנתה 1,144 יהודים והנאולוגית 964. בראשית מאי הוקמה בעיר מועצה יהודית בראשותם של ינוש ברנפלד וליאו הורבט. פעולתם הראשונה הייתה העברת היהודים לגטו בשבוע בין ה-7 ל-12 במאי, כל משפחה קיבלה חדר אחד. בנוסף הקימו בגטו בית חולים כללי, בית חולים למחלות מידבקות ובית יולדות, שירות סדר יהודי ומכבי אש. בראשית יוני פונו כל יהודי הגטו אל מרכז השילוחים בעיר יחד עם יהודים נוספים מהמחוז. משם יצאו שני משלוחים, ב-11 וב-14 ביוני, שמנו 4,843 יהודים שהגיעו כולם לאושוויץ.
מטבעון מדבר

פירוש השם

השם העברי ניתן לו על שום הכתמים דמויי המטבע המצויים על גבו. פירוש השם הלטיני הוא ה"נחש הבוגדני" (spaleros בלטינית פירושו "לרמות" או "לבגוד", ו-ophis בלטינית פירושו "נחש"). שם המין (diadema) מציין עטרה או כתר, כלומר פירוש שמו המלא הוא ה"נחש הבוגדני המעוטר". לתת-המין המצוי בישראל קוראים "S.d.cliffordi", לכבודו של הקונסול ההולנדי בלוב בראשית המאה ה-19, שאסף בלוב את הפרט הראשון מתת-המין הזה שתואר למדע.

תפוצה

מטבעון מדבר נפוץ בעיקר בשטחי מערב אפריקה ועד למרכז אסיה. תפוצתו בישראל היא באזור הנגב, מדבר יהודה ושטחי החולות שבמישור החוף הדרומי אולם העלמות שטחי החולות באזורים אלו מסכנים מאוד את קיומו בתפוצה זו
. בכל השטח הזה ניתן להבחין ב-5 תת-מינים (חלק מהחוקרים מאמינים כי אלו 5 מינים שונים). תת-המין הנפוץ בארץ הוא גם תת-המין הנפוץ ביותר בכל אזור התפוצה. שטחי המחיה שלו הם בפני הקרקע, בשטחים פתוחים של מישורי לס, מדרונות מסולעים של ואדיות וחולות.

מבנה גוף והתנהגות

מטבעון מדבר אינו ארסי. יש לו גוף גדול (מגיע לאורך של 1.5 מטרים ולמשקל של חצי קילו) שדומה, באופן כללי, לגופם של בני הסוג זעמן. צבעו היסודי חום בהיר עד צהוב. ראשו רחב מהצוואר, ועובר עליו פס חום המחבר את שתי עיניו (ככל הנראה כדי להסוות אותן). לאורך גבו ישנה שורת כתמים חומים דמויי מטבע וביניהם רווחים בהירים. השוליים של הכתמים הם לבנים בהירים. מטבעון מדבר הוא שוכן קרקע זריז מאוד, אשר פעיל בקיץ בשעות הקרירות של היום, כלומר בשעות אחר הצהריים המאוחרות ובשעות הדמדומים. בחורף הוא פעיל גם בשעות הצהריים. בדרך כלל פעילותו היומית די מוגבלת. ראייתו טובה יותר מזו של שאר הנחשים השייכים למשפחתו. המטבעון עלול להיות גם תוקפני בעת פחד מאויב, ולכן הוא מרבה לתקוף בנשיכות (שאינן מסוכנות מאחר שהוא אינו נחש ארסי, אך הן כן יכולות להכאיב מעט, כנעיצת מחטים קטנות). ניזון בעיקר ממכרסמים, אך אם יזדמן לו יטרוף גם ציפורים. פעילותו בשעות הערב מקבילה לשעות הפעילות של המכרסמים, ובכך הוא מגדיל את סיכוייו לתפוס את הטרף.

רבייה

ההזדווגויות של מטבעון מדבר מתרחשות בחודש יוני. אין נאמנות בין בני הזוג, מכיוון שדרכיהם נפרדות לחלוטין מיד עם תום ההזדווגות. המטבעונה מטילה ביצים כ-40 עד 50 ימים לאחר ההזדווגות. בכל הטלה מוטלות 3–16 ביצים. רוב ההטלות מתרחשות בחודשי הקיץ (יולי ואוגוסט). בדרך כלל, הנקבות מטילות ביצים פעם בשנתיים, אך נצפו גם מקרים של מספר הטלות בעונה אחת. אורך הגוף הממוצע של הצעירים הוא כ-40 ס"מ, והם עצמאיים לחלוטין מיד עם הבקיעה. בגרותם המינית של המטבעונים המדבריים מגיעה בגיל 4 שנים.
ברית ההצלה (סרט)

רקע

הדֶקַבְּרִיסְטִים הוא כינוי ל"אנשי דצמבר", חברי תנועה מחתרתית שניסתה לבצע הפיכה בדצמבר 1825 ולכונן מלוכה חוקתית.
חברי התנועה היו יוצאי המעמד הגבוה ברוסיה, רובם אצילים, בעלי אחוזות וקציני צבא, אשר השתייכו לאגודות מחתרת שונות שפעלו ברוסיה. אחת מאותן אגודות סתרים שנוסדו הייתה "ברית ההצלה" שהוקמה בשנת 1816 ודגלה ברעיונות הקידמה החברתית והמדינית של המערב. הסרט מתמקד בקורות האגודה והכנותיה למרד, כמו גם סיפור המרד עצמו והשלכותיו.

צילומים

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2018 ונערכו במוסקבה, ניז'ני נובגורוד, סנקט פטרבורג וגטצ'ינה.

שיווק

טיזר ראשון המהווה הצצה ראשונה לסרט הוקרן בבתי הקולנוע ברחבי רוסיה החל ממאי 2018. קדימון רשמי מלא באורך 2 דקות הופץ באופן נרחב ב-14 בדצמבר 2018 במלאת 193 שנים לפרוץ המרד.
גבנון (גאולוגיה)

גבנון הוא מחדר פלוטוני קטן שקוטרו מגיע לכמה עשרות מטרים. גבנונים הם גופי חדירה בלתי-תואמים, כלומר: המאגמה היוצרת אותם קוטעת שכבות של סלעי סביבה וחודרת בניצב להן או בזוויות אלכסוניות שונות.
גבנונים דומים לבתוליתים אך קטנים מהם בשיעור ניכר. הם נוצרים כאשר מאגמה חודרת לסלעי סביבה ומתגבשת בתוכם.
במכתש רמון קיימים גבנונים, ב"עמק הגבנונים" שלמרגלות הר גוונים. אלה חדרו לסלעי המשקע מהטריאס והתגבשו לסלעי קוורץ-סיאניט - סיאניט בעל תכולת קוורץ גבוהה.
מארש רדצקי

מארש רדצקי (בגרמנית: Radetzky-Marsch) הוא יצירה מוזיקלית של יוהאן שטראוס האב. היצירה כתובה בצורת שיר לכת (מארש), ונקראת על שם המצביא האוסטרי יוזף רדצקי פון רדץ, יליד בוהמיה שחי בין השנים (1766-1858). היות שהיצירה היא מארש, עליה להיות בעלת משקל מרובע. ואכן, היצירה כתובה במשקל של ארבעה רבעים. היא נכתבה בסולם דו מז'ור שאינו כולל סימני היתק קבועים (בדומה למקבילו המינורי לה) הקל לקריאה ולנגינה. שני מאפיינים אלו והרקע ההיסטורי הלאומי של היצירה הם שהפכו אותה לקליטה ואהובה בכל העולם.
היצירה האהובה עובדה להרכבים, לפסנתרן בודד ואף לשש ידיים בפסנתר.
כבר בחייו היה רדצקי לאגדה, בזכות אומץ לבו והעובדה שתיקן את רושם התבוסות שצבא אוסטריה ספג מידי נפוליאון. יוהאן שטראוס האב הנציח את ניצחונו של רדצקי בקוסטוצה על המורדים מפיימונטה. מארש זה הוא מנגינה פופולרית ואהובה בכל העולם. תזמורות סימפוניות מנגנות אותו לעיתים קרובות כהדרנים – והקהל המתלהב מצטרף במחיאות קצביות למנגינה. מנצחים רבים אף נוהגים להסתובב לקהל ולנצח על מחיאות הכפיים כמו בקונצרט השנה החדשה בווינה.
היצירה נפתחת בקדמה שערכה זהה לרבע (המורכב משתי שמיניות). הנושא מאופיין ברצף שמיניות לגטו המסתיימות ברבע המודגש בסטקטו.
שארל פונסה

שארל-ז'אק פּוֹנְסֵה (Charles-Jacques Poncet;‏ ?,  פראנש-קונטה – 1706, פרס) היה רוקח צרפתי שהתגורר בעיקר בקהיר, וידוע בעיקר בזכות מסעותיו לאתיופיה והספר שכתב על אודותיה. 
פונסה, שהתגורר במצרים מאז שנת 1687, הוזמן על ידי קיסר אתיופיה ייאסו הראשון כדי לטפל בו ובבנו מפני מחלת הצרעת. הוא יצא למסע בחודש מאי 1698 והגיע לבירה גונדר ביולי 1699. הוא שהה בגונדר במשך תשעה חודשים וטיפל בקיסר ובבנו. בעקבות מסעו כתב את הספר "מסע לאתיופיה בשנים 1698, 1699 ו-1700", שחשיבותו העיקרית היא בכך שזהו המסמך האירופי היחיד המתאר את הנעשה במדינה בשנים אלה. אחת ממטרותיו של פונסה הייתה לבסס קשרים דיפלומטיים בין אתיופיה לצרפת, אך הדבר לא עלה בידו, ומסיבה זו לא זכה ספרו להערכה בימיו. הוא ניסה להגיע לאתיופיה פעם נוספת בשנת 1702, אך הדבר לא עלה בידו עקב מלחמת אזרחים שהתחוללה במדינה.
...Ready for It?

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, מקס מרטין, עלי פייאמי ושלבאק והופק על ידי מרטין, שלבאק ופייאמי. ב-6 בדצמבר 2017, יצא הרמיקס הרשמי של השיר, אותו עשה בלודפופ. האודיו של הרמיקס עלה לערוצה של סוויפט. 
בנוסף לכך, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-26 באוקטובר 2017. הקליפ בוים על ידי ג'וזף קאן. הקליפ מתחיל כאשר ניתן לראות גרפיטי על קיר בצורת השם של סוויפט. בהמשך, ניתן לראותה גם כן.
נכון לאפריל 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-241 מיליון צפיות.