google/wiki40b huggingface dataset:
אדוארד טלר

קורות חיים

טלר נולד בבודפשט, הונגריה, ב־15 בינואר 1908. הוא עזב את הונגריה בשנת 1926, בין השאר עקב מגבלת הנומרוס קלאוזוס במשטרו של הורטי. למד פיזיקה באוניברסיטת לייפציג, ובשנת 1930 סיים את הדוקטורט אצל ורנר הייזנברג. שהה שנתיים באוניברסיטת גטינגן, ובשנת 1934, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, נמלט לאנגליה. לאחר מכן שהה במשך שנה בקופנהגן, במחיצתו של נילס בוהר. בשנת 1935 היגר לארצות הברית, ועד 1941 לימד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
בשנת 1939 היה אחד משלושת המדענים שכתבו את מכתב איינשטיין-סילארד, שנשלח לנשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, כדי ליידע אותו שביקוע גרעיני ניתן לניצול ליצירת נשק חדש ורב עצמה, ולעודד אותו לפתוח במחקר לפיתוח נשק כזה, מכתב שתרם לפתיחת פרויקט מנהטן. ב-1942 הצטרף טלר לפרויקט, ועבד כפיזיקאי תאורטי במעבדות לוס אלמוס בצוות שפיתח את פצצת הביקוע. 
בשנת 1946 עזב טלר את מעבדות לוס אלמוס, ועבר ללמד באוניברסיטת שיקגו. בעקבות הניסוי הגרעיני הסובייטי ב־1949 חזר טלר ללוס אלמוס, כדי להשתתף בפיתוח פצצת המימן, פרויקט שעליו הכריז הנשיא הארי טרומן על-פי יוזמתו של טלר, שבאה בעקבות רעיון של עמיתו של טלר, אנריקו פרמי. במהלך פיתוח פצצת המימן, כמו גם במהלך פיתוח פצצת האטום, הסתכסך טלר עם עמיתיו, משום שלא היה מרוצה מקצב ההתקדמות של הפרויקט. בסופו של דבר הגיע טלר, יחד עם עמיתו סטניסלב אולם, לעיצוב פתרון לבעיות ייצור פצצת המימן, וזו נוסתה לראשונה בשנת 1952. הישג זה זיכה אותו בכינוי "אבי פצצת המימן", כינוי שהוא לא אהב. 
בשנת 1952 עזב טלר את מעבדות לוס אלמוס, ועבר ללמד פיזיקה באוניברסיטת קליפורניה, שם השתתף בייסוד מעבדות לורנס ליברמור. העוינות בין טלר לרבים מעמיתיו התרחבה בשנת 1954, כאשר הוא העיד נגד רוברט אופנהיימר. בשנים 1960-1958 ניהל טלר את מעבדות לורנס ליברמור.
טלר אמר כי צר לו על החלטת טרומן להטיל את פצצת האטום על הערים הירושימה ונגסאקי ביפן. לדבריו, היה צריך לעשות ניסוי ראווה בפצצה, בתקווה שההנהגה היפנית תתרשם דיה כדי להכריז על קץ המלחמה. יחד עם זאת היה טלר תומך נלהב בחיזוק עוצמתה הצבאית של ארצות הברית. בשנות השמונים עמד תחת ביקורת נוקבת כאשר תמך בהתלהבות בתוכניתו של הנשיא רונלד ריגן לפיתוח מטריית הגנה בחלל, שנודעה בשם "מלחמת הכוכבים". "בלי טלר, העולם היה מקום הרבה יותר טוב", טען פעם איזידור רבי, חתן פרס נובל ועמיתו של טלר לפרויקט מנהטן.
טלר קיבל פרסים רבים במהלך הקריירה שלו, לרבות פרס אלברט איינשטיין, פרס אנריקו פרמי והמדליה הלאומית למדעים. חודשיים לפני מותו, העניק לו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד הגבוה ביותר לאזרחים בארצות הברית. 
אדוארד טלר נפטר ב־9 בספטמבר 2003 בסטנפורד, קליפורניה, ליד מכון הובר, שבו פעל כעמית מחקר בכיר.
Web (דפדפן)

נוחות השימוש

Web נועד להיות דפדפן פשוט וקל לשימוש, לכן כברירת מחדל הוא מציע מגוון מזערי של תכונות, הניתנות להרחבה באמצעות תוספים שונים.

מערכת סימניות מתקדמת

בניגוד לדפדפנים נפוצים אחרים, מערכת הסימניות של Web אינה מבוססת על תיקיות אלא על קטגוריות, כאשר סימניה מסוימת יכולה להימצא בכמה קטגוריות במקביל. חידוש נוסף בנושא שקיים ב־Web הוא הסימניות החכמות: סימניות היכולות לקבל כארגומט טקסט כלשהו שיוצב במקום המתאים ב־URL. דבר זה מאפשר לדוגמה להשתמש בסימניות לגישה מהירה למנועי חיפוש. הסימניה החכמה מאפשרת ליצור שדה קלט מתאים בסרגל הכלים.

גמישות

תכנונו של Web מאפשר הרחבה של יכולותיו. באמצעות הרחבות באפשרותם של המשתמשים להפעיל אפשרויות שאינן קיימות בברירת המחדל של הדפדפן, כדוגמת "מחוות עכבר" (הפעלת אפשרויות שונות בדפדפן באמצעות לחיצות ותנועות קבועות מראש בעכבר), חסימת פרסומות, סנכרון הסימניות עם שירותי שיתוף סימניות (כמו del.icio.us) ועוד. 

ל־Web יש הרחבות רשמיות המתוחזקות על ידי מפתחיו. הרחבות צד שלישי פופולריות ומוצלחות כדוגמת Epilicious זוכות להיכנס לחבילה. 
הרחבות לדוגמה הן Adblocker, באמצעותו ניתן לחסום פרסומות ב־Web, ו־Greasemonkey, המאפשרת למשתמשים לשנות התנהגות האתרים באמצעות תסריטים.

נתח שוק

Web תופס נתח זעום משוק הדפדפנים. היותו תלוי בסביבת העבודה GNOME (שזמינה רק למערכות הפעלה ממשפחת ה־UNIX) מונעת ממנו להיות בשימוש נרחב כמו פיירפוקס. 
תופעה נוספת המקשה על התפתחות המיזם היא שרבות מהפצות הלינוקס עם סביבת GNOME מחליפות את Web בפיירפוקס כדפדפן ברירת המחדל.
The Education of Shelby Knox

תקציר

בלאבק יש את אחד השיעורים הגבוהים ביותר של היריון בגיל נעורים וכן של מחלות מין בארצות הברית, אשר ה"פתרון" הנבחר לבעיה בבתי הספר הוא חינוך קפדני להתנזרות ממין, ומטיף שמרן אשר דוחק בנוער להתחייב להתנזרות עד הנישואים.
שלבי נוקס היא נערה בפטיסטית דתייה שמצטרף לוועדת הנוער של לאבק, קבוצה של תלמידי תיכון המייצגים את קול הנוער במועצת העיר. כשבני הנוער מתעמתים עם משבר הבריאות המינית בלאבק ומשיקים קמפיין מקיף לחינוך מיני, נוקס משליכה את עצמה לתוך הקרב בלהט מיסיונרי, ונאבקת ליישר את אמונותיה הפוליטיות החדשות עם השקפתה הדתית-שמרנית. כאשר הקמפיין מתרחב לכלול מאבק ליצירת ברית בין התלמידים הגאים והסטרייטים, נוקס מוצאת את עצמה בעימות עם משפחתה ואיש הדת שלה.

שלבי נוקס בתקשורת

האלבום של דיקסי צ'יקס משנת 2006 Taking the Long Way כולל רצועה שכותרת "Lubbock or Leave It", המבוסס על הסרט. כשהשיר יצא, חברת הלהקה אמילי רוביסון אמרה לעיתונות: "ראינו סרט תיעודי בשם The Education of Shelby Knox, אשר היה על נערה שנאבקת למען לימוד חינוך מיני בבתי הספר. בלאבק יש את אחד השיעורים הגבוהים ביותר של הריון בגיל הנעורים ושל מחלות מין, כך שזה באמת מראה מה קורה כאשר מסתירים את המידע הזה מאנשים." הסולנית נטלי מיינס, שהיא מלאבק, לאחר מכן הופיעה בתוכנית VH1 Storytellers וסיפרה כיצד שאבה מניסיונה האישי בכתיבת השיר.
שלבי מכנה את עצמה מהפכנית פמיניסטית. נכון ל-2011, היא עבדה עבור change.org בתור מנהל התוכנית Organizing Women’s Rights (התארגנות לזכויות נשים). בנוסף, שלבי הוא בוועדה המייעצת של SPARK, מועצת המנהיגות יוזמת נשים וילדות של ITVS . היא גם כותבת בבלוג The Ms. Education of Shelby Knox, בו היא מביעה דעות על נושאים עכשוויים חמים. שלבי נוקס גם פעילה בטוויטר.
בסרט התיעודי משנת 2013, How to Lose Your Virginity, מופיעים סצנות מהסרט לצד ראיונות עם שלבי נוקס.
ריצת משוכות

באתלטיקה רִיצַת מְשׂוּכוֹת היא ריצה המעורבת בקפיצה מעל למכשולים מרובים, המכונים "משוכות", אשר מוצבים במרווחים מדויקים לאורך מסלול הריצה. ספורטאים שלא מצליחים לקפוץ מעל למשוכה נפסלים.
המרחקים של מירוצי המשוכות, וכמו גם גובה המשוכות, משתנים בהתאם למרחק של המירוץ, וכמו גם בהתאם למין והגיל של הספורטאים. הגובה המרבי של המשוכות הוא 110 ס"מ לגברים ו-84 ס"מ לנשים.
מירוצי המשוכות הפופולריים ביותר הם ריצת 110 מטר משוכות לגברים, ריצת 100 מטר משוכות, וריצת 400 מטר משוכות לשני המינים - שלושת המירוצים הללו מתקיימים מדי פעם באולימפיאדת הקיץ ובאליפות העולם באתלטיקה.
רות רנדל

ביוגרפיה

רות גרסמן נולדה בלונדון לזוג מורים. התחילה בכתיבה כעיתונאית ועורכת משנה בכמה עיתונים מקומיים. בשנת 1950, בהיותה בת 20, נישאה לעיתונאי דון רנדל וזנחה את עבודתה לטובת עבודות הבית וטיפול בבנם היחידי. במשך כמעט עשור הייתה למעשה עקרת בית וכותבת למגירה.
לאחר מעבר בין מספר סגנונות ספרותיים הגיעה לספרות המתח כמעט במקרה וב-1964 יצא לאור רומן המתח הראשון שלה "מהדון עם המוות" (From Doon with Death) שבו הוצגה לראשונה דמותו של המפקח וקספורד. הספר הפך לרב מכר והצלחתו ביסס את מעמדה כסופרת חדשה ומוכשרת. עד אמצע שנות התשעים כתבה למעלה מחמישים ספרי מתח ועוד מקבצי סיפורים קצרים. בסביבות שנות השמונים התחילה לכתוב גם רומנים בשם העט ברברה ויין (Barbara Vine). 
רנדל השכילה לקשר בין הפשע לדמיון הספרותי בספריה וכל זאת בנוסף ליכולתה להכניס לעלילות הספרים את אווירת פרברי אנגליה. רבות מיצירותיה הפכו לסדרות טלוויזיה מצליחות.
לזכותה פרסי ספרות רבים מתוכם ארבעה ציוני זהב ושלושה פרסי אדגר אלן פו. 
ספריה תורגמו ל-22 שפות. נפטרה ב-2 במאי 2015.
יוסף מורג

קורות חייו

נולד כיוסף מרקוביץ'. עם גיוסו לצה"ל שובץ מורג בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קציני שריון ופיקד על מחלקת טנקים וכמפקד פלוגה. במלחמת לבנון הראשונה שימש כמפקד גדוד שריון בעוצבת הסוס הדוהר. גדודו סופח לחטיבת הצנחנים בפיקוד יורם יאיר, ולחם בקרבותיה למן הנחיתה מן הים בשפך נהר האל-אוואלי שבקרבת צידון ועד ביירות. בהמשך פיקד על חטיבות שריון במילואים, חטיבה 213 וחטיבה 550.
לאחר שחרורו, בשנת 1992 הקים וניהל את אתר הקראוונים נווה כרמל; בשנים 1993–1995 עבד כסוכן ביטוח חיים ויועץ פיננסי פנסיוני; בשנים 1995–1996 כיהן מורג כמנכ"ל קניון "לב העיר" נצרת עילית; בשנים 1997–1998 כיהן כמנכ"ל דיזיין סנטר; בשנים 1998–2010 כיהן כמנכ"ל מרכז הקניות חוצות המפרץ. כן ייעץ מורג במשך למעלה משנה לעיריית חיפה בכל הקשור לקידום ופיתוח העיר התחתית ובפרויקט קמפוס הנמל. מורג השתלם בגישור, ועבד כיועץ עסקי מטעם לשכת המסחר חיפה והצפון.
בעיות בריאות כבדות הביאו אותו לעסוק בכתיבת שירה. בשנת 2019 הוציא לאור מורג ספר שירה: "תמיד תשאר תמונה", בהוצאת אופיר ביכורים.
ב-30 באפריל 2019 נפטר. נטמן בבית הקברות שדה יהושע. הותיר אחריו אישה וארבעה ילדים.
ג'ורג' ארליס

ביוגרפיה

ארליס נולד בלונדון בשם אוגוסטוס ג'ורג' אנדרוז. הוא למד ב"בית הספר הארו" והחל את דרכו כשחקן במחזות תיאטרון באנגליה. בתחילת המאה ה-20 הופיע בארצות הברית תחת חברת תיאטרון בריטית והחליט להישאר ולנסות את מזלו בתעשיית הסרטים.
ארליס החל את דרכו כשחקן בתעשיית הסרטים השקטים האמריקאים בשנות ה-20 של המאה ה-20. תפקידו הבולט בקריירה היה המדינאי היהודי בריטי הנודע בנג'מין ד'יזראלי, ארליס גילם את דמותו פעמיים: בסרט שקט משנת 1921 ובשנת 1929 בסרט הקולנוע המדובר "ד'יזראלי". בעבור משחקו זכה ארליס בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר והיה לשחקן הבריטי הראשון שזוכה בפרס האוסקר. ארליס היה מועמד לפרס באותו הטקס גם על תפקידו בתור הרג'א בסרט ההרפתקאות "האלילה הירוקה".
ארליס הופיע לצידה של הכוכבת בטי דייוויס בתחילת דרכה בסרטים "האיש ששיחק את אלוהים" ו"האיש העובד".
הוא גילם דמויות היסטוריות כמו הבנקאי היהודי נתן מאיר רוטשילד בדרמה "בית רוטשילד", המדינאי אלכסנדר המילטון בסרט המבוסס על חייו ו הקרדינל רישלייה.
בחייו האישים היה ארליס נשוי לשחקנית פלורנס מונטגומרי. הוא נפטר בלונדון בנסיבות טבעיות כשהוא בן 77. על שמו הונצח כוכב קולנוע בשדרת הכוכבים של הוליווד.
לוקה קלדירולה

קריירת מועדונים

קלדירולה החל את קריירת המשחק שלו בקבוצות הילדים והנוער של קבוצת אינטר מילאנו ואף שימש כקפטן קבצת הנוער. במהלך עונת 2009/2010 צורף מספר פעמים לסגל הקבוצה הבוגרת, אך לא שותף במשחקים. את הבכורה הלא-רשמית ערך במסגרת משחק ידידות נגד AC מילאן.
בעונת 2010/2011 הושאל לקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית בה שיחק 11 משחקים. ביוני 2011 מכרה אינטר מחצית מכרטיס השחקן של קלדירולה לקבוצת צ'זנה כחלק מעסקת ההעברה של יוטו נגטומו לקבוצה. ב-7 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במדי אינטר במשחק במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות מול קבוצת צסק"א מוסקבה. כחודש לאחר מכן הושאל לקבוצת ברשה ששיחקה בסרייה ב'. ביוני 2012, עבר לשחק בקבוצת צ'זנה ושיחק בה בחצי הראשון של העונה, בטרם הושאל שוב לברשה עד לסיום העונה.
ביוני 2013 חתם על חוזה ל-4 עונות בקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה. ב-7 בדצמבר 2014 כבש את שער הבכורה בקריירה בבעיטה חופשית בהפסד הקבוצה 2–5 לקבוצת איינטרכט פרנקפורט. בעונת 2015/2016 הושאל לעונה לקבוצת דרמשטאט 98 ובסיומה חזר לשחק בברמן.
בינואר 2019 חזר קלדירולה לאיטליה לאחר חמש שנים, כשחתם בבנוונטו מהסרייה ב', אליה עבר בהעברה חופשית.
ערוץ GTV

תוכני הערוץ

הערוץ מספק מגוון תכנים בשפה הגאורגית, ביניהם: סרטי קולנוע גאורגים ישנים וחדשים, סדרות טלוויזיה גאורגיות, קונצרטים, הופעות של להקות מחול פולקלורי, טקסים חגיגיים, וידאו קליפים מוזיקליים מגאורגיה, תוכניות בידור ואקטואליה. הערוץ משדר בכל ערב בשידור ישיר את מהדורת החדשות של ערוץ "IMEDI” הגאורגי.
בנוסף, הערוץ מצלם ומשדר תוכניות מקור על יהודי גאורגיה והתרבות הגאורגית בארץ ובעולם.
הערוץ משדר במשך 24 שעות ביום. מהשעה 11:00 בבוקר ועד השעה 03:00 לפנות בוקר משודרים תכנים רגילים ובין השעות 03:00 עד 11:00 בבוקר שלמחרת משודרים קליפים מוזיקליים ותוכניות מוזיקה .
נאות דוד

"נאות דוד" הוא כינויו של אגף יהודי השוכן בבניין בצדו המערבי של המוריסטן (רח' סנט הלנה) שברובע הנוצרי בעיר העתיקה, למרגלות מסגד עומר. במבנה התגוררו בשנת 2013 עשר משפחות יהודיות, ופועלים בו ישיבה ובית כנסת.

היסטוריה

כמו יתר המוריסטן, המבנה בבעלות הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית, שהחכירה אותו לגורמים שונים, ובין היתר שכנה בקומתו השנייה אכסניית סנט ג'ון, שעברה למשכנה החדש בשייח' ג'ראח ב-1960. בשנות השמונים של המאה ה-20 הייתה החזקה בנכס בידיו של הארמני מרדוריס מטוסיאן. בראשית שנות התשעים של המאה ה-20 נרכשה החזקה בידי עמותת עטרת כהנים הפועלת ליישוב יהודים במזרח ירושלים. במסגרת העסקה שולמו על ידי העמותה ובמימון משרד השיכון שבראשו עמד אריאל שרון, 3,600,000 ש"ח.
ב-11 אפריל 1990 נכנסו למקום יהודים הקשורים לעמותת עטרת כהנים לאחר שרכשו את המקום. עם כניסת התושבים היהודיים לבניין הוענק לו שמו העברי. הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים טענה שהמבנה בבעלותה ולא בבעלות האדם שכביכול מכר אותו, ובמקום פרצה מהומה. הפטריארכיה פנתה לבית המשפט. ובג"ץ פסק בתחילת מאי 1990 שיישארו במקום 20 יהודים עד לבירור נושא הבעלות בדיון בבית המשפט העליון. בסופו של ההליך, לאחר שנים, אישר בית המשפט העליון את החכירה.
באולמות הצדדיים באזור הכניסה לאכסניה הוקמו ישיבת "לנתיבות ישראל" ובית הכנסת "עת לחננה" על שם אלחנן אתאלי תלמיד ישיבת עטרת כהנים שנרצח בפיגוע דקירה בעיר העתיקה.

ישיבת "לנתיבות ישראל"

ישיבת ״לנתיבות ישראל״ (מכונה גם בשם ״חומות״ במלעיל) היא ישיבה גבוהה ציונית, שהוקמה בשנת תש"ס (2000) בראשותו של הרב ישעיהו דורון. לימים התאחדה הישיבה עם ישיבת "חומות ירושלים" בראשות הרב מוטי נחמני, שבהמשך עבר לעמוד בראש כולל בוני ירושלים שייסד.
בישיבה לומדים כ-80 תלמידים, מתוכם כ-50 אברכים.
הישיבה נחשבת לאחת מישיבות הקו וקרובה בהשקפתה לישיבת הר המור. הישיבה שמה דגש על לימוד בעיון של הגמרא. ראש הישיבה הוא הרב ישעיהו דורון, ובין המלמדים בישיבה נמנים: הרב אלי בזק, הרב אשר ברקו, הרב יוסי כהן, הרב יעקב לבנון, הרב צבי לבנברג, הרב נתנאל אנקרי, והרב יונתן גואלמן.
אברהם אגמון

אברהם אגמון (וגמן) (11 בספטמבר 1928 - 21 בדצמבר 1992) היה מנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר ומנכ"ל חברת דלק.

ביוגרפיה

אגמון נולד בביאליסטוק שבפולין. במלחמת העולם השנייה שהה בברית המועצות. ב-1947 עלה לארץ ישראל באוניית המעפילים מולדת יחד עם אמו ואחיו, הספינה נתפסה על ידי הבריטים, אגמון נפצע ואושפז בחיפה, ואילו אמו ואחיו גורשו למחנות המעצר בקפריסין. במלחמת העצמאות התגייס לגדוד 50 של חטיבת גבעתי, לחם בקרבות בנגב ונפצע פעם נוספת. ב-1950 השתחרר מצה"ל והחל בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, הוא הצטרף למפא"י וכיהן כיו"ר התאחדות הסטודנטים בישראל בשנים 1953-1954. כמו כן עבד כפקיד במשרד הדואר ובמשרד האוצר. ב-1956 מונה למזכיר שני בשגרירות ישראל במוסקבה והיה פעיל בלשכת הקשר נתיב לסיוע ליהודי ברית המועצות. ב-1958 שב לישראל ועבד כממונה על תקציבי הביטחון באגף התקציבים. ב-1960 מונה למזכיר הראשון בשגרירות ישראל בפולין ואחר כך שירת כמזכיר ראשון בשגרירות ישראל במוסקבה עד אוגוסט 1964. בשובו מונה לסגן ראש אגף התקציבים וב-1968 לראש האגף. בינואר 1970 מונה למנכ"ל משרד האוצר, הוא כיהן בתפקיד עד 1975 ולאחר מכן שימש יועץ לממשלה בנושא המאבק בחרם הערבי ויו"ר המועצה המייעצת לרשות ללוחמה כלכלית.
ב-1976 מונה למנכ"ל חברת דלק וכיהן בתפקיד עד פטירתו ב-1992, בתקופתו ייסד את פעילות ייבוא הרכב בחברה.
היה חבר מרכז מפלגת העבודה, יו"ר הוועד הפועל של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, יו"ר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב, יו"ר אגודת הידידים של מכון ויצמן למדע, יו"ר הנהלת הבימה, יו"ר המרכז הישראלי לניהול, מראשי יד לוי אשכול ויו"ר מבצע הקש בדלת ב-1984. 
היה נשוי לדבורה ואב לשני בנים, גיל אגמון בעלי דלק רכב ועו"ד צבי אגמון.
ביואיק צנטוריון

תמונות

ביואיק צנטוריון 1971-1973

מכונית קונספט "ביואיק צנטוריון" שנת 1956

בשנת 1956 בנתה חברת ביואיק "אב טיפוס" לדגם מכונית קונספט אשר הייתה קרויה "ביואיק צנטוריון". הדגם היה עשוי מ-פיברגלס. 
ייצור הדגם לא המשיך לפסי הייצור.

תמונות

ביואיק צנטוריון קונספט שנת 1956
ירון בלום

ביוגרפיה

ירון בלום נולד בחיפה בשנת 1959. אביו, משה, היה אדריכל גנים ונוף מהבולטים בארץ, ממקימי משרד מילר בלום תכנון סביבתי.
הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני ביחסים בינלאומיים ועברית מאוניברסיטת פריז 8.

שירות הביטחון הכללי

לאחר שירות צבאי כלוחם ומפקד בחטיבת גולני ובהמשך כקמב"ץ ביחידת אד"ל (אזור דרום לבנון) תחת פיקודו של מאיר דגן, התגייס בלום לשירות הביטחון הכללי בשנת 1982, ימי מלחמת לבנון הראשונה. בלום צמח בתפקידי השטח, החל מרכז אזור ועד ראש מחלקת רכזים במספר אזורים
.
בשנים האחרונות לשירותו בשב"כ, שימש בין השאר, כחבר בצוות המשא ומתן המצומצם מטעם שב"כ שניהל את המגעים עד לשחרורו של החייל החטוף גלעד שליט.

אבטחת תעופה

באמצע שנות התשעים של המאה העשרים עבר בלום הכשרת קציני ביטחון בתעופה ומונה לנהל את מערך האבטחה הישראלי במקומות שונים באירופה. בין השאר, היה בלום קצין הביטחון של תחנות רומא, מינכן ופריז. עד היום, משמש בלום כקצין אבטחה ביחידות שונות בעולם, ומשמש כיועץ ביטחון על איומי טרור מקומיים וגלובליים.

העולם העסקי

בשנת 2011 מונה בלום למנכ"ל רשת החינוך "עתיד". בשנת 2013 הוא סיים את תפקידו, אך נותר לכהן כדירקטור בדירקטוריון החברה.
כיום, משמש כיועץ במערכת הביטחון, מומחה לאבטחת תעופה, דירקטור במספר חברות, חבר הוועד המנהל של "בית השאנטי" ועמית במכון לחקר הטרור של המרכז הבינתחומי הרצליה.

פרשנות והופעות בתקשורת

בלום משמש כפרשן ופנליסט בתקשורת הישראלית בנושאי ביטחון שונים. בין השאר על התמודדות עם הטרור הגלובלי, הסכסוך הישראלי ערבי, ערביי ישראל וערביי השטחים, הזירה הפלסטינית, איומי האבטחה השונים בארץ ובעולם ומקומה של מערכת הביטחון ותפיסת הביטחון של ישראל.
הוא גם כותב מאמרים בענייני השעה בעיתונות.

מתאם השבויים והנעדרים

ב-21 באוקטובר 2017, כחודשיים לאחר התפטרותו של המתאם הקודם ליאור לוטן ב-25 באוגוסט, הודיע ראש הממשלה בנימין נתניהו על מינויו של ירון בלום כמתאם השבויים והנעדרים.
בלום תיאם, בין היתר, את השבת גופתו של החייל הנעדר זכריה באומל, שאותר בידי צבא רוסיה, שהוציא את גופתו מבית קברות במחנה הפליטים אל-ירמוכ. פורסם שמתנהלים קשרים מול חמאס להשבת נעדרים נוספים.
שדה שברים

באלגברה, שדה השברים של תחום שלמות R הוא שדה הנוצר מתחום שלמות R, על ידי תהליך שהוא חיקוי ליצירת שדה המספרים הרציונליים מתוך תחום השלמות של המספרים השלמים. על ידי שדה שברים, ניתן "להשלים" כל תחום שלמות לשדה. שדה השברים הוא מקרה פרטי של מיקום (לוקליזציה) של חוג.
RQ-4 גלובל הוק

מערכות

הגלובל הוק נושא מטען ייעודי (מטע"ד) מכ"ם מִפְתָּח סינתטי (SAR) המספק הדמאה של פני השטח גם כאשר הם מוסתרים על ידי עננות או עשן, ומסוגל לזהות גם מטרות קרקעיות נעות (GMTI). בנוסף, מצויד הגלובל הוק במטע"ד אלקטרואופטי/אינפרה אדום. שני המטע"דים פותחו על ידי חברת ריית'און. 
הגלובל הוק יכול לנווט אוטונומית באמצעות מערכת ניווט אינרציאלית (INS) ומערכת הניווט הלווינית GPS. הגלובל הוק משדר את המידע הנאסף לתחנה קרקעית באמצעות תקשורת לווינית.

דגמים

קיימים שני דגמים עיקריים של הגלובל הוק, ה-RQ-4A, שהוא הדגם המקורי, וה-RQ-4B, שהוא דגם גדול יותר, היכול לשאת מטען גדול ב-50%. חיל האוויר האמריקני מתמקד כיום יותר בגרסה החדשה הזו. סקיילד קומפוסיטס ונורת'רופ גרומן מציעים גם גרסה מוקטנת ב-50% של ה-RQ-4A, הידוע כמודל 396, כחלק מתוכנית "האנטר-קילר".

מפעילות

אוסטרליה שוקלת לרכוש מספר כלי גלובל הוק לסיור ימי ויבשתי. הגלובל הוק מתמודד מול ה-RQ-1 מרינר בבדיקות המתוכננות ל-2007. אם יבחר יופעל המטוס על ידי חיל האוויר המלכותי האוסטרלי.
גרמניה שקלה לרכוש גרסה של ה-RQ-4B (המכונה "אירו הוק") המצוידת במערכת לאיסוף מודיעין אותות (סיגינט) מתוצרת חברת EADS להחלפת מטוס האטלנטיק. קנדה היא לקוחה פוטנציאלית נוספת, הבוחנת אפשרות לרכוש את הגלובל הוק למשימות סיור ימי וקרקעי כתחליף לצי מטוסי הסיור CP-140 אורורה או בנוסף להם.
הצי האמריקני הזמין שתי דוגמאות להערכת יכולות סיור ימית. ב-28 במרץ 2006 נמסרה הגרסה הימית של ה-RQ-4A גלובל הוק, הידועה כ-N-1, לצי האמריקני.
מיכניה מוטוק

ביוגרפיה

מיכניה מוטוק נולד בבוקרשט, בשנים 1984–1989 הוא למד באוניברסיטת בוקרשט. בנוסף לכך הוא השתלם בחוק בינלאומי באוניברסיטת ניס ובאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא הצטרף למשרד החוץ הרומני. לאחר מספר תפקידים מיכניה מוטוק נשלח לארגון האומות המאוחדות והחל משנת 2003 היה נציג רומניה בארגון. בשנת 2008 הוא הוחלף על ידי סימונה מיקולסקו ונשלח לבריסל כנציג רומניה באיחוד האירופי. בשנת 2015 הוא התמנה למספר חודשים לשגריר בלונדון. כבר בנובמבר 2015 הוא הוחזר לרומניה והתמנה לשר ההגנה בממשלתו של דאצ'יאן צ'ולוש. ממשלה זו פוזרה בתחילת 2017.
בשנת 2017 מיכניה מוטוק קיבל משרה בכירה באיחוד האירופי והוא מכהן כסגן מנהל מרכז לאסטרטגיה פוליטית.
מיכניה מוטוק נשוי ליוליה מוטוק, שופטת בבית הדין האירופי לזכויות אדם.
שורשים (יישוב קהילתי)

היסטוריה

בשנת 1976, נוסד גרעין "סוף מערב" בקליפורניה. בנובמבר 1977 אישרה ועדת השרים לענייני התיישבות הקמת כפר תעשייה עבור הגרעין, אולם טרם נמצא אז מיקום ליישוב. בראשית 1979 היו בגרעין 12 משפחות שהיו עדיין בקליפורניה. הוקם אז שלוחה נוספת של הגרעין בניו יורק לגיוס חברים נוספים. הגרעין שכן בנקודות זמניות ועלה על הקרקע בשורשים בשנת 1985. בראשית דרכו היה שורשים מושב שיתופי בו הוקמו מספר מפעלים שיתופיים. בשנת 1992/3 החליטו חברי המושב לפרק את המושב השיתופי. העסקים המשותפים עברו לידי אותם חברי מושב שהפעילו אותם. בתי המושב נרכשו על ידי התושבים והיישוב הפך ליישוב קהילתי. 
בצדו המערבי של היישוב בטיילת המערבית, הוקם בשנת 2004 "מצפור תומר" לזכרו של תומר מטס בן היישוב שנהרג בעת טיול בנגב בגיל 20. מהמצפור אפשר להשקיף על העיר חיפה ועל היישובים הסובבים את שורשים.

היישוב כיום

ביישוב יש 165 משפחות ו-504 תושבים. 
ביישוב פועלים 2 גנים: פעוטון וגן רב גילאי כולל גן חובה. 
עד שנת 2017 פעלה ביישוב תנועת הנוער נוע”ם נוער מסורתי, וב-2017 הוחלפה בתנועת הנוער האיחוד החקלאי.

אופי האוכלסייה

היישוב הוא בעל זיקה לתנועה המסורתית ובישוב חיים חילונים ודתיים יחד. בית הכנסת ביישוב הוא קונסרבטיבי וגברים ונשים מתפללים בו יחד. הרב רענן מלק התחיל כרב קהילה במאי 2019.

פינות ביישוב

בצדו המערבי של היישוב בטיילת המערבית, הוקם בשנת 2004 "מצפור תומר" לזכרו של תומר מטס, בן היישוב שנהרג בעת טיול בנגב כשהוא בן 20. מהמצפור אפשר להשקיף על העיר חיפה ועל היישובים הסובבים את שורשים.
עדנה פלידל

ביוגרפיה

עדנה פלידל נולדה בפרנקפורט, גרמניה, בשנת 1931. בשנת 1933, בגיל שנתיים, עלתה עם הוריה חנה ופתחיה פלידל לישראל. היא גדלה והתחנכה בתל אביב.
היא סיימה את בית הספר למשחק של תיאטרון הקאמרי. בתקופת לימודי המשחק, עבדה כמורה בבית ספר יסודי.
פלידל השתתפה בהצגות תיאטרון רבות, בהן "שמלת השבת של חנה'לה", "המכשפה", "נישואיו של אדון מיסיסיפי", "בדרך למוסד הסגור", "החתונה", "מלון פלזה" (ע"פ המחזה מאת ניל סיימון), "פרח הקקטוס" ועוד. בשנת 1983 העלתה את הצגת היחיד "ראיתי אנשים צוחקים" ובמסגרת פסטיבל ישראל ב-1987
את ההצגה "פולה".
כמו כן השתתפה בסרטים: "משפחת שמחון" (1964), "עליזה מזרחי" (1967), "ארבינקא" (1967), "צ'רלי וחצי" (1974), "דודה קלרה" (1977), "מיליונר בצרות" (1978), סרט הטלוויזיה "אורחים" (1987), "בלוז לחופש הגדול" (1987), סרט הטלוויזיה "שם נרדף" (1989), ו"האסיסטנט של אלוהים" (1992).
כיכבה בסדרת הטלוויזיה החינוכית "מצב משפחתי".
עדנה פלידל הלכה לעולמה בגיל 61 לאחר מאבק במחלת הסרטן. היא הובאה למנוחות בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.
היא הייתה נשואה למוזיקאי רפי בן משה, ולזוג נולדו שני ילדים - אפרת ובועז.
משנת 1994 הקימה משפחתה בשיתוף עם תיאטרון תיאטרון בית ליסין ושמואל הספרי קרן מלגות לשחקנים צעירים. משנת 1998 חולקו המלגות בשיתוף עם בית הספר למשחק בית צבי.
גוסטב ברגמן

חייו

ברגמן, יליד בווינה, למד מתמטיקה באוניברסיטת וינה, ושם זכה לתואר דוקטור ב-1928. עוד במהלך עבודת הדוקטורט שלו סייע לאלברט איינשטיין במחקריו. בתקופה זו הוזמן ברגמן לפגישות החוג הווינאי, דבר שהביא להשתלבותו בזרם הפוזיטיביזם הלוגי. תוך שימוש בשיטות הניתוח הפילוסופי שנגזרו מאלו של מור,  קרנפ ו-ויטגנשטיין המוקדם, שאף ברגמן לפתור את בעיות הפילוסופיה על ידי דיון לא פורמלי ב"שפה האידיאלית" שמאפייניה יצביעו על המבנה הבסיסי של המציאות. כלומר, כאונטולוג, הוא שאל: "מה חייב להימצא כדי שנוכל ליצור את השפה האידיאלית שבה ניתן יהיה לבטא את הכול בבהירות?"
עליית הנאציזם טמנה בחובה איום של ממש על ביטחונו של ברגמן, וב-1938 היגר לארצות הברית. ב-1940 שימש תחילה כמרצה זוטר באוניברסיטת איווה, ובהמשך קיבל קביעות. הוא פרש ב-1974, אך המשיך ללמד פסיכולוגיה ולעסוק בפילוסופיה עד לפטירתו ב-1987.
חוק לפיקוח על הפעלת צהרונים

חוק לפיקוח על הפעלת צהרונים, התשע"ז-2017 מסדיר את הפעלתם של צהרונים ציבוריים (כאלה הפועלים בשטח מוסד חינוך מתוקצב או מופעלים על ידי רשות מקומית או חברה ממשלתית בשטח מרכז קהילתי) בישראל. החוק אושר בכנסת העשרים ב-26 ביולי 2017 ומרבית סעיפיו ייכנסו לתוקף בתחילת שנת הלימודים תשע"ח (כלומר ב-1 בספטמבר 2017). אחדים מסעיפיו ייכנסו לתוקף שנה מאוחר יותר.

השפעת החוק

משרד החינוך פרסם את מחירי הצהרונים ביישובי הארץ, בהתאם לאשכול החברתי-כלכלי שכל יישוב משתייך אלה. מחירים אלה, ללא תוספת בגין העשרה נוספת, נעים מ-335 ש"ח לחודש ביישובים מאשכול 1–3 ל-785 ש"ח לחודש ביישובים מאשכול 8–10.
בעקבות קביעת מחיר מרבי של 935 ש"ח לחודש לילד בצהרון הודיע ארגון ויצו על הפסקת הפעלתם של 84 צהרונים בתל אביב ובגבעתיים ונעמת הודיעה על הפסקת הפעלתם של 22 צהרונים בתל אביב. לאחר שעיריית תל אביב-יפו הבטיחה תמיכה כספית בהפעלת הצהרונים הודיע ויצו שיחזור להתמודד במכרזי הפעלת צהרונים בעיר.