google/wiki40b huggingface dataset:
לצ'ו

לצ'ו (בהונגרית: Lecsó, בצכית וסלובקית Lečo, בפולנית Leczo ובגרמנית Letscho) הוא תבשיל ירקות מהקלאסיקה ההונגרית, שדומה מאד בהרכב ובצורת ההכנה לשקשוקה הצפון אפריקאית. ההבדל הבולט הוא שבמתכון הבסיסי אין ביצה. וגם בגרסת הלצ'ו עם ביצה היא מקופלת (מקושקשת) פנימה בניגוד לשקשוקה בה הביצה מתבשלת בשלמותה (עין). עוד תבשיל דומה הוא ל-Peperonata מהמטבח האיטלקי.
המתכון הבסיסי של לצ'ו מכיל בצל, עגבניות בשלות, פלפלים ירוקים בהירים (ולעיתים גם אדומים או צהובים), מלח ופפריקה, יש המוסיפים שום, או אזוב תרבותי. באזורים מסוימים בהונגריה מוסיפים ללצ'ו קותלי חזיר מטוגנים בשמן.
לעיתים מגישים את הלצ'ו על בסיס של אורז (Rizses lecsó), עם בצקניות (נוקדלי), או אפילו לבדו, אבל בהונגריה הלצ'ו הוא לפעמים המנה העיקרית, כאשר לעיתים מוסיפים לו יין ונקניקיה הונגרית (Lecsókolbász).
באוסטריה הלצ'ו מוגש כתוספת לנקניקיות או בשר צלוי על הגריל.
הצוקים הלבנים של דובר (סרט)

תקציר עלילה


הסרט מספר את סיפורה של נערה אמריקנית שנוסעת לאנגליה ומתאהבת באנגלי, הנערה נישאת לו אך ירח הדבש שלהם קצר, בימים הראשונים פורצת מלחמת העולם הראשונה. הבעל יוצא למלחמה בצרפת, רואה את כלתו רק עוד פעם אחת, והוא נהרג בקרב קרוב לסוף המלחמה.
שיראז (זן ענבים)

שיראז או סירה הוא זן ענבים המשמש להפקת יין.
הזן נובע משני זנים צרפתיים, הדורזה והמונדוז בלנש. יין השיראז הוא בעל גוף מלא, ומוגש בטמפרטורה גבוהה של כ-18 מעלות צלזיוס.
יש הנוטים לבלבל זן זה עם זן פטיט סירה, שהוא הכלאה בין זני הסירה והפלורסין.

מקור השם

במרבית המדינות בעולם המערבי נקרא הזן בשם "סירה", אך במקומות כמו אוסטרליה, קנדה ודרום אפריקה הוא קרוי "שיראז". על פי האגדה, שלא נמצא לה ביסוס היסטורי, הזן נקרא על שם העיר שיראז באיראן, הסמוכה למקורות ייצור היין במדינה זו, והוא נטבע לפני כ-7000 שנים. לפי אחת הגרסאות של האגדה, הובא הזן משיראז לדרום צרפת על ידי פיניקים (צידונים) שהגיעו למרסיי בערך בשנת 600 לפני הספירה. על פי גרסה אחרת, הוא הובא על ידי אביר ששב ממסעות הצלב, בשם גספר דה סטרימבר (Gaspard de Stérimberg), שהפך לנזיר וגידל את כרמו על גבעה תלולה במקום מגוריו, בעמק נהר הרון; משם שמו הנוסף של הזן: הרמיטאג' (Hermitage, Hermit), שמשמעו נזיר.

היסטוריה

במחקר שנערך באוניברסיטת קליפורניה ב-1998, נתגלה כי גפן השיראז המודרנית תורבתה באזור נהר הרון מהכלאה של זני הדורזה והמונדוז בלאנש. בשנת 2001 איששה בדיקת סמני DNA מחקר זה.
השיראז משמש עד היום כזן העיקרי לייצור יין בצפון הרון. שמו נקשר ביינות קלאסיים כגון הרמיטאג', קורנאס וקוט רוטי. בדרום הרון משמש זן זה להפקת יין בעירוב זנים. שיראז נחשב לזן המתאים לעירוב יין ברחבי העולם, בשל בשרנות הענב והחך הדומיננטי שלו, המשלים בטעמו זנים אחרים בעלי טעם פחות דומיננטי.
בועז פלדי

ביוגרפיה

פלדי נולד וגדל בקיבוץ שמיר. הוא התאמן בקבוצת הפועל של הקיבוץ בהדרכת מיכה שטראוס.

1970

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכה פלדי במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.5 דקות, אחרי יואל קנדה מהפועל תל אביב (1:14.2 דקות) ורמי יהודאי מהפועל גוש זבולון (1:17.4 דקות).

אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1971 זכה פלדי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.8 דקות, לפני גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (1:17.3 דקות) וגדעון לוי מהפועל כפר הנשיא (1:19.0 דקות).

1972

בתחרות שחייה במסגרת ספורט הפועלים שנערכה בצרפת במאי 1972 זכה פלדי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.7 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר אותה שנה זכה פלדי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.7 דקות, לפני דן קצין מברית מכבים עתיד (1:18.9 דקות) וארז הנדלמן מהפועל תל אביב (1:20.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.0 דקות, לפני דן קצין (2:51.5 דקות) וסמי הירשהורן מהפועל טבעון (2:51.6 דקות).

1973

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1973 זכה פלדי, בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.2 דקות, לפני עופר קוגל מהפועל כפר בלום (1:18.0 דקות) ויואב קובץ (1:19.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:45.0 דקות, לפני רון קרמן ממכבי חיפה שקבע שיא ישראלי חדש לנוער של 2:45.4 דקות ועופר קוגל (2:47.9 דקות).
כביש החוף (שיר)

הצלחתו של השיר

כביש החוף הופיע במצעד 20 השירים המושמעים ביותר לשנת 2016 והגיע למקום ה-14.
נכון ליוני 2019, הקליפ לשיר עומד על 42.3 מיליון צפיות באתר יוטיוב, והוא מבין 10 הסרטונים הישראלים הנצפים ביותר ביוטיוב. בקליפ נראים הצמד נוסעים ברכב עם גג נפתח יחד עם נוסעים נוספים לאורך כביש בעיר נתניה הסמוך לים התיכון.
מרדכי דוד אונגר (דומברובה)

ביוגרפיה

נולד בפולין לרבי צבי הירש ומושקיט אונגר. בצעירותו היה תלמידם של רבי אלימלך מליז'נסק ורבי ישראל הופשטיין מקוז'ניץ. ומאוחר יותר למד אצל החוזה מלובלין. לאחר נישואיו לחיה שרה (בתו של גביר מטשמלוב) היגר לדומברובה, בה החל לכהן כאדמו"ר.
נפטר בז' בשבט ה'תר"ג ובנו רבי יוסף מילא את מקומו כאדמו"ר השני מדומברובה.
היווט

היווט ("חיים" באמהרית), היא עמותה שמטרתה לסייע לעולי אתיופיה בקליטתם והשתלבותם בחברה הישראלית. 
העמותה היא היחידה הפועלת באזור חיפה והקריות בתחום זה. היא ייחודית גם בכך שהוקמה על ידי קבוצת נשים מתוך הקהילה למען הקהילה.
העמותה הוקמה באופן רשמי בשנת 2001, לאחר התארגנות שהחלה כבר בשנת 1993, על ידי קבוצת סטודנטיות עולות מאתיופיה באוניברסיטת חיפה. מנכ"לית העמותה היא מלכה דניאל-דוק, שעלתה מאתיופיה כילדה וכיום בעלת תואר ראשון בחינוך ומסיימת תואר שני בייעוץ חינוכי. מלכה דניאל-דוק החליפה ב-2013 את ריקי טגבה, ממייסדות העמותה אשר יצאה לשנת שבתון בארצות הברית.
העקרונות המנחים של העמותה הם מענה לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, תוך רגישות מוגברת לתרבותה הייחודית ולצרכיה הייחודיים, התייחסות למכלול צורכי המשפחה, וחיזוקה בתחומי הפעילות המתייחסים לילדים ובני נוער.
העמותה מפעילה ארבעה מרכזי נוער בערים קריית ביאליק, קריית ים וקריית מוצקין, ומועדונית לילדי בית ספר יסודי בשכונת צור שלום בקריית ביאליק. במרכזי הנוער ובמועדונית משתתפים כ-350 חניכים. פעילות העמותה בתחום הנוער הנה במימון הפרויקט הלאומי של עולי אתיופיה, ובשותפות עם הרשויות המקומיות והקרן לידידות.
כפר

כפר הוא דפוס התיישבות אנושי המאופיין במספר פרמטרים, בהם היותו מבוסס על חקלאות, גודלו ביחס לעיר, או מיקומו באזור ספר. הכפר יהיה לרוב (אך לא תמיד) קטן מעיירה. עד למהפכה התעשייתית ועידן העיור שבא בעקבותיה היה הכפר צורת ההתיישבות של מרבית האוכלוסייה האנושית.

כפר מסורתי וכפריר

הכפר המסורתי היה יישוב קטן שבו בדרך כלל חיו בין 5 ל-30 משפחות, כאשר סביב בתי הכפר השתרעו האדמות החקלאיות שלו. המונח כפריר (Hamlet) משמש להגדרת כפר קטן ביותר הקשור מבחינה מנהלית ליחידה גדולה יותר. מקורו של השם במונח הגרמאני למתחם אדמה או מרעה. בישראל משתמשים במונח כפריר גם ביחס לכפר המיושב באופן עונתי או ארעי.
באנגליה, ההבדל המסורתי בין כפר לכפריר היה נעוץ בקיומה של קהילה דתית נפרדת בכפר, עם או בלי כנסייה. לעיתים הכפריר התהווה באזור מסחרי בשטחי הכפר, כגון טחנת קמח, מכרה או מזח. ההבדל בין כפר לעיירה או עיר הוא היעדרו של שוק בכפר וקיומו של שוק (בדרך כלל יום אחד בשבוע) בעיירה או בעיר. בקנדה גם רשות מקומית המונה אלפי תושבים עשויה להיקרא כפריר (Hamlet).
בחלק ממדינות ארצות הברית המונח "כפר" (Village) מהווה צורת התאגדות מוניציפלית בה ניתנות סמכויות פחותות ליישוב על ידי השלטון המקומי האזורי, מאשר הסמכויות הניתנות לעיר. אין משמעות למספר התושבים בהבחנה בין עיר לכפר.

דרום אסיה

בשנת 2011 בהודו, 68.84% מההודים (כ-833.1 מיליון בני אדם) חיו ב-640,867 כפרים שונים. הגודל של כפרים אלה משתנה באופן ניכר. ב-236,004 כפרים הודים מתגוררים פחות מ-500 איש, ולעומת זאת, ב-3,976 כפרים גודל האוכלוסייה הוא 10,000+. ברוב הכפרים יש מקדש, כנסייה או מסגד משלהם, בהתאם לדת המקומית.

מזרח אסיה

בסין, הכפרים (村) הם קטנים מעיירות (乡) או ערים (镇). בטאיוואן, הכפרים הם נמוכים מעיירות. שם הכפר בסינית הוא "טסואן" או "קאן" (村) מתחת לעיירה כפרית ו"לי" (鄉) מתחת לעיירה עירונית.
ארדא ויראז נאמאג

ארדא ויראז נאמאג ("ספר ויראז הצדיק"; בפהלווי: Ardā Wīrāz-nāmag; בפרסית: اَردا ویراز نامه) הוא חיבור זורואסטרי בפרסית אמצעית שכתיבתו נתקבעה במאה ה-9 או ה-10, בו מתואר מסעו הרוחני של ויראז הצדיק בעולמות שמימיים, בגן עדן ובגיהנום.

רקע

ויראז נבחר לצאת למסע רוחני חוץ-גופי זה בזכות צדיקותו הרבה וכיוון שהיה מקובל על העדה כולה. מטרת מסעו הייתה לאמת את האמונה הזורואסטרית בעולם הנסתר וכדי לבדוק את מידת יעילותם של הטקסים הזורואסטריים. הרקע לצורך באימות ובחיזוק מערכת האמונות הזורואסטריות נבע מהיחלשות הדת הזורואסטרית נוכח אויבים מבחוץ, האחרון והקשה שבהם היה חדירת האסלאם לאיראן. שבע נשותיו של ויראז (שהיו גם אחיותיו, בהתאם למנהג נישואי קרובים (xwēdōdah) בדת הזורואסטרית) התנגדו להשתתפותו במסע, אך לבסוף התרצו וויראז יצא למסע. המסע נמשך שבעה ימים במהלכם נדמה ויראז כמחוסר הכרה ונשותיו ואנשים נוספים שמרו על גופו. בתום שבעת הימים חזר ויראז להכר וסיפר לבני הקהילה את שראה במסעו.

תיאור המסע

בתחילת המסע ויראז פוגש באישה נאה המובילה אותו מעבר לגשר צ'ינוואט; אישה זו היא למעשה ה"דאינה" שלו, כלומר, החלק הרוחני של נשמתו. אז הוא פוגש בישויות סרוש ואדאר המלווים אותו לאורך המסע. בגן עדן ויראז פוגש באהורא מזדא המראה לו את מנעמי חיי הצדיקים בגן עדן. אז ויראז ומלוויו יורדים לגיהנום וחוזים במגוון העונשים הצפויים לחוטאים בהתאם לסוג החטא וחומרתו. בכניסה לגיהנום מקבלת את פניהם אישה זקנה ומכוערת שהיא התגשמות המעשים הרעים של כל אדם.

בתרבות המודרנית

בשנת 2015 עלה הסיפור המומחז "דו"ח ארדא ויראף" (گزارش ارداویراف) מאת בהראם בייזאי (بهرام بیضایی) בסטנפורד.
רכס מקגיליווריי

רכס מקגיליווריי (באנגלית: McGillivray Ridge) הוא רכס הרים, בהרי הרוקי הקנדיים, על קו פרשת המים של אמריקה, הממוקם על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה.

גאוגרפיה

גובהו של הרכס 2,697 מטרים. הרכס מהווה את מוצאו של נהר וירלפול, והוא נמצא צפונית מערבית למעבר אתבסקה.

היסטוריה

שמו של הרכס ניתן לו על ידי גבריאל פרנצ'ר (Gabriel Franchere). הרכס נקרא על שם ויליאם מקגיליווריי (William McGillivray) מראשי החברה הצפון מערבית.
הראשונים שטיפסו על הרכס היו קולמן (L.Q. Coleman) וסטיוארט (L. B. Stewart) בשנת 1893.
דריל ויליאמס

ביוגרפיה

ויליאמס נולד באלכסנדריה שבוירג'יניה. ב-1983 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. התגייס לצבא ארצות הברית והוכשר כקצין ארטילריה. שירת כקצין ניהול אש בגדוד הראשון של רגימנט הארטילריה 76, פיקד על מחלקה ושימש עוזר קצין מבצעים בגדוד הראשון של רגימנט הארטילריה העשירי בדיוויזיית החי"ר השלישית בשוויינפורט שבגרמניה המערבית. לאחר קורס קציני ארטילריה מתקדם שימש עוזר קצין אג"ם בחטיבת הארטילריה ה-18 של הקורפוס המוטס XVIII. 
בתקופת מלחמת המפרץ שירת כמפקד סוללה בגדוד השלישי של רגימנט הארטילריה 27. בתפקידו הבא שימש מפקד ומדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. לאחר לימודים במכללה לפיקוד ומטה שירת כקצין תכנון בדיוויזיית החי"ר הרביעית וקצין מבצעים של הגדוד השלישי ברגימנט הארטילריה 16. בשנים 1998–2000 שימש עוזרו הצבאי של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון. 
בשנת 2000 מונה למפקד הגדוד השלישי ברגימנט הארטילריה 16 ולאחר מכן חזר לשמש מדריך בווסט פוינט. שימש ראש ענף תרגילים במפקדת כוחות הצבא בפיקוד אירופה של ארצות הברית. 
ב-2005 מונה למפקד הארטילריה של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה עד לפירוקה ב-2007. הוא הוצב עם הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעיראק כקצין תיאום אש. שירת כסגן מפקד תוכנית התמיכה בחיילי הצבא, מפקד פיקוד השיקום הרפואי של הצבא ועוזר לרופא הראשי של הצבא. הוצב בקוריאה הדרומית ושימש סגן לענייני סיוע באש למפקד דיוויזיית החי"ר השנייה. שירת כסגן ראש מטה כוחות הצבא באירופה. 
ביוני 2014 מונה למפקד כוחות הצבא בפיקוד אפריקה של ארצות הברית (הארמייה התשיעית). במהלך תקופת פיקודו היה מעורב במבצע בלימת התפשטות מגפת האבולה בליבריה. 
ביוני 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הכוח היבשתי של נאט"ו. ביולי 2018 מונה למפקד האקדמיה הצבאית של ארצות הברית. הוא האפרו-אמריקאי הראשון לכהן בתפקיד זה.
ויליאמס בעל תואר שני בפיתוח מנהיגות מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי.
דניס מקדאנה

ראשית חייו

מקדאנה נולד בסטילווטר, עיירה קטנה במינסוטה, כבן למשפחה קתולית בת 11 ילדים של ויליאם וקתלין מקדאנה. הוא למד באוניברסיטת "סנט ג'ון" בקולג'וויל שבמינסוטה, שם רכש תואר ראשון בהיסטוריה ובספרדית בשנת 1992.
לאחר סיום לימודיו, טייל ברחבי אמריקה הלטינית ועבד כמורה בתיכון בבליז. לאחר מכן שב לארצות הברית ולמד באוניברסיטת ג'ורג'טאון, שם סיים תואר שני ביחסים בינלאומיים בשנת 1996.

קריירה

בין השנים 1996–1999 עבד מקדאנה כעוזר בוועדת החוץ בבית הנבחרים של ארצות הברית, תוך התמקדות באמריקה הלטינית. שימש בין היתר יועץ בכיר למדיניות חוץ עבור הסנאטור טום דאשל. לאחר הפסדו של דאשל במירוץ לבחירתו מחדש ב-2004, שימש יועץ חקיקה עבור קן סלזאר, הסנאטור החדש מטעם קולורדו. ב-2004 היה בנוסף חבר במכון המחקר הליברלי "Center for American Progress".
בשנת 2007 נשלח מארק ליפרט, מי ששימש יועצו הבכיר ביותר למדיניות חוץ של הסנאטור ברק אובמה, לשרת בעיראק וגייס את מקדאנה כדי להחליפו בתפקיד באופן זמני. מקדאנה המשיך לעבוד לצד הסנאטור אובמה, ושימש יועץ למדיניות חוץ במהלך ההתמודדות שלו בבחירות לנשיאות ב-2008.

ממשל אובמה

בנובמבר 2008, עם בחירתו של ברק אובמה לנשיא ארצות הברית, מונה מקדאנה לאחראי על תקשורת אסטרטגית במועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית, ולאחר מכן היה ראש הסגל של המועצה.
באוקטובר 2010 הודיע הנשיא ברק אובמה כי מקדאנה יחליף את טום דונילון כסגן היועץ לביטחון לאומי, מפאת קידומו של האחרון לתפקיד היועץ לביטחון לאומי לאחר עזיבתו של הגנרל ג'יימס ג'ונס את התפקיד. במאי 2011 נצפה מקדאנה בתמונות שצולמו בחדר המצב של הבית הלבן, בזמן מבצע חנית נפטון שבו חוסל אוסמה בן-לאדן.
לאחר בחירתו המחודשת בנובמבר 2012, מינה הנשיא אובמה בינואר 2013 את מקדאנה לראש סגל הבית הלבן, בהחליפו את ג'ק לו שמונה למזכיר האוצר של ארצות הברית.
אודרה מקדונלד

השכלה וראשית דרכה

אודרה אן מקדונלד נולדה במערב ברלין שבגרמניה בשנת 1970. משפחתה התגוררה בגרמניה למשך זמן קצר בעקבות שירותו הצבאי של אביה ולאחר מכן חזרה לארצות הברית. אודרה נולדה למשפחה מוזיקלית כאשר שני הוריה היו מוזיקאים ודודותיה יצרו קבוצת גוספל בשנות השבעים הידועה בשם האחיות מקדונלד. אודרה גדלה בפרנזו שבקליפורניה והחלה להתעניין במשחק כבר בילדותה כשהשתתפה ולקחה חלק פעיל בתיאטרון המקומי יחד עם אחותה. אודרה למדה בתיכון לאומניות הבמה בשם גוליארד אשר בניו יורק וסיימה את לימודיה בשנת 1993.

תיאטרון

אודרה פצחה בקריירה התיאטרלית שלה כבר בזמן לימודיה בתיכון לאומניות הבמה כאשר הצטרפה לצוות ברודוויי של "הגן הסודי" כחלק מהמקהלה, לסיור הופעות. מאוחר יותר היא היוותה חלק מן השחקנים המקוריים לתחיית ההצגה ב -1994, ששיחקה את קארי פיפרידג '. על תפקיד זה זכתה מקדונלד בפרס הטוני הראשון שלה בקטגוריה של שחקנית נבחרת במחזמר. הקריירה התיאטרלית של מקדונלד מתאפיינת בעיקר ביכולות הקוליות היוצאות דופן שלה. מקדונלד היא השחקנית הראשונה שזכתה בשלושה פרסי טוני לפני גיל 30, וככבה במגוון פרויקטים הנעים בין מחזות זמר לדרמות פשוטות ועד מחזות עם שירים. חלק מההפקות שהיא ככבה בהן הן, Master Class (1995) Ragtime (2000), Marie Christine (1999), Henry IV (2003), A Raisin in the Sun (2004), 110 in the Shade (2007) and Porgy and Bess (2012).

סרטים וטלוויזיה

מקדונלד החלה לעסוק בקולנוע בשנת 1996 כאשר קיימה את הופעת הבכורה שלה בדרמה שבעת המשרתים. לאחר מכן היא גם כן הופיעה בטלוויזיה כאשר כיכבה כאחת הדמויות הראשיות ב The Delany Sisters’ First One Hundred Years (1999) . אחר כך היא שיחקה בעוד כמה סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע הבולטים מביניהם: kidnapped (2006-2007), A Raisin in the Sun (2008), grey anatomy (2009) ועוד. 
בשנת 2018 החל מהעונה השנייה היא מככבת בסדרת הדרמה "הטובות לקרב" בCBS, בדמותה של ליז לורנס.

שירה

מקדונלד גם כיכבה באופרות והופיעה עם כמה מהתזמורות המפורסמות בעולם, למשל עם התזמורות הפילהרמוניות של ניו יורק, לוס אנג'לס וברלין. היא השיקה קריירת הקלטה מוצלחת כאמנית סולו עם הוצאת הבכורה שלה Way Back To Paradise ב -1998, ואחריה עוד כמה אלבומים: How Glory Goes (2000), Happy Songs (2002), Build a Bridge (2006) and Go Back Home (2013). מקדונלד הציגה חלק מן העבודות שלה על הבמה במחזות זמר שונים ובמחזות עם שירים.

חיים אישיים

אודרה אן מקדונלד התחתנה עם המוזיקאי פיטר דונבון בשנת 2002 אך הזוג התגרש בשנת 2009 כשלהם בת בשם זואי. בשנת 2012 התחתנה אודרה עם השחקן וויל סונסון לאחרונה נולד להם ילד ראשון. 
אודרה לוקחת חלק פעיל בתנועה הפועלת למען נישואים שוויוניים של הלהט"בים ברחבי העולם.
תה"ל

החברה כיום

בהמשך פנתה תה"ל לשוק הבינלאומי, וכיום לאחר שהופרטה, היא חלק מהקונצרן קבוצת תהל הפועל בכל רחבי העולם וממותג כחברת ההנדסה הבינלאומית הגדולה ביותר בישראל המדורגת בין 100 החברות המובילות בתחום זה בעולם. החל משנת 1995 קבוצת תהל היא חברה פרטית בבעלותה הכמעט מלאה של חברת האחזקות קרדן אן. וי. ומכילה מתחתיה מספר חברות בת בנושא תכנון הנדסי וביצוע בנושא מים חקלאות וסביבה. בראש הדירקטוריון עמד מ-2001 ועד פטירתו אמנון ליפקין-שחק.
לאחרונה עברה הקבוצה למשכנה החדש באור יהודה.
מואה הנבטית

מיקום היישוב

מואה הוקמה בצומת דרכים: הדרך האחת - מדרום לצפון, היא דרך הערבה, אשר נמשכה ממפרץ אילת בדרום ועד לים המלח בצפון והדרך השנייה - ממזרח למערב, היא קטע מדרך הבשמים שבין פטרה לחופה של עזה ורפיח. תחנות הדרכים החלו לפעול כבר בתקופה ההלניסטית אך עיקר פעולתם היה בתקופה הרומאית, כאשר גבר הביקוש לתבלינים ולבשמים לאור עליית רמת החיים באימפריה הרומית. הסחר הביא להתפתחות כלכלית של תחנות הדרכים.

ממצאים ארכאולוגיים

בשנת 1981 נערכו במקום חפירות על ידי רודולף כהן. במקום נמצא חאן דרכים עתיק ומצודה בגובה 2 מטר, השומרת על החאן, מקדש וחנות. כמו כן, מתקני חקלאות מדברית, הכוללים מעיין, בריכת אגירה מטויחת ושרידי אמת מים. אחד המתקנים המיוחדים באתר הוא בית בד יחיד מסוגו בארץ, להפקת שמן זית בסגנון רומאי.]

החאן

החאן הוא דוגמה לתחנת דרכים מהתקופה הנבטית התיכונה והוא כולל חצר פתוחה מוקפת חדרים ובית מרחץ. התחנה שימשה להעברת סחורות יקרות ערך כמו בשמים ותבלינים: מור, "קציעה", לבונה, פלפל וקינמון. הסחורות  הובלו  על גבי דבשות גמלים מחצרמוות  בדרום חצי האי ערב,  לחופי הים התיכון, בעיקר לנמל עזה, ומשם לארצות מעבר לים.

ממצאים בוטניים

הממצאים הבוטניים נשמרו במצב יבש היטב בשל הלחות הנמוכה והאקלים היבש. הממצאים שנמצאו היו גרעינים של צמחי תרבות וחלקם אפילו צמחי מותרות ועצים:

השערה על מקור העושר

בתחנת הדרכים מואה נמצאו מוצרי מותרות ששימשו את סוחרי המקום. לא הייתה להם בלעדיות בדרך הבשמים, שכן עשרה ק"מ צפונה מהם הייתה תחנת דרכים נוספת. ההסבר היחידי יכול להיות כישרונם המסחרי. החוקרים מאוניברסיטת בר-אילן סבורים כי הסוחרים שמו לב להשפעת רמת הלחות על משקל הסחורה: באביב, הם קנו תבלינים ובשמים בדרום חצי האי ערב, במקום בו הלחות 30% ולקראת סוף הקיץ, מועד שבו עדיין ניתן היה להפליג לרומא, מכרו את הסחורה בנמלי הים התיכון, היכן שהלחות הגיעה ל-70%. ההפרש במשקל בא לידי ביטוי בתמורה שהם השיגו. אולי זה המקור לעושרם של סוחרי מואה, שהתבטא ברכישת פירות וצמחי מותרות.
דוגמה לכך הייתה גם במאה ה-18 כאשר סוחרים אנגליים ניצלו את עובדת התפיחה של גרעיני החיטה בעת ההובלה של החיטה מהמזרח דרך כף התקווה הטובה לבריטניה. הגידול במשקל גרעיני החיטה עשה את ההובלה הארוכה לכדאית למרות זמן הנסיעה.
גשר וילסון

גשר וילסון הוא גשר עתיק הנמצא מצפון לרחבת הכותל המערבי בעיר העתיקה של ירושלים. הגשר קרוי על שמו של החוקר הבריטי צ'ארלס וילסון שהיה הראשון שחקר באופן מדעי את קשת וילסון, הקרויה גם על שמו, המהווה חלק מן הגשר.
הגשר בנוי על גבי שני טורים של קמרונות, כל טור בעל שני מפלסים, והוא מחבר את העיר העליונה של ירושלים עם הר הבית. הקמרונות המחזיקים את הגשר מצויים כיום במתחם מנהרות הכותל. הקמרון המזרחי ביותר של הגשר, הנשען על הכותל המערבי, מכונה קשת וילסון, והוא כפול בגובהו וברחבו משאר קמרונות הגשר. מעל קשת וילסון, בקצהו המזרחי של הגשר, ניצב בימי הבית השני אחד מארבעה שערי הר הבית בכותל המערבי, המכונה שער וילסון. על גבי הגשר עובר כיום רחוב השלשלת ובסופו שער השלשלת, המשמש כיום כשער כניסה להר הבית. בימי הבית השני וכן בתקופות מאוחרות יותר עברה על הגשר אמת המים התחתונה, שהובילה מים מבריכות שלמה הסמוכות לבית לחם ועד להר הבית.
לדעת דן בהט נבנה הגשר לראשונה בתקופה החשמונאית, וחרב על ידי אנשיו של אריסטובולוס השני בעת המצור של המצביא הרומאי פומפיוס בשנת 63 לפסה"נ. הגשר שוקם בתקופה ההרודיאנית וחרב שוב בידי המורדים היהודים במהלך המרד הגדול ברומאים. לאחר החורבן נותר הגשר הרוס עד התקופה האומאית, אז שוקם הגשר על ידי האומאים ורוחבו הוכפל. הקמרונות הקיימים כיום הם מתקופה זו. לדעת עמוס קלונר הגשר שוקם כבר בתקופה הרומית ולא בתקופה המוסלמית, והקמרונות הקיימים כיום הם מן התקופה הרומית.
לאחרונה פרסמו אלכסנדר און ושלומית וקסלר בדולח מאמר ובו טענו שבימי הבית השני לא היה כלל גשר קשתות שחיבר את העיר העליונה עם הר הבית. בימי הבית השני היה במקום רק קיר סכר גדול שעליו עברה דרך. קשת וילסון לדעתם לא הייתה חלק מגשר אלא מחלף, בדומה לקשת רובינסון. לדבריהם, נבנה גשר הקשתות לראשונה בתקופה הרומית, ובמהלכה גם הוכפל רוחבו. לפי דעה זו אמת המים התחתונה לא נכנסה להר הבית דרך גשר וילסון אלא צפונה יותרבדעה זו תומך גם מאיר בן דב. 
למרגלות גשר וילסון התגלו בחפירות ארכאולוגיות מקוואות טהרה מימי הבית השני וכן מבנה מפואר מן התקופה ההרודיאנית, ככל הנראה נימפיאון.
גם כיום נמשכות חפירות ארכאולוגיות לאורך גשר וילסון במתחם מנהרות הכותל.
וילה הולנד

ילדות

הולנד נולדה בלוס אנג'לס, לצלם הקולנוע קית' הולנד ולשחקנית דרנל גרגוריו-דה פלמה. אמה הייתה נשואה בשנית לבמאי בריאן דה פלמה בשנים 1995–1997. הולנד גדלה עם שתי אחיות. היא למדה בבית הספר התיכון פליסיידס צ'רטר במשך שישה שבועות עד שעזבה למען התמסרות לקריירת המשחק.

קריירה

כשהייתה הולנד בת 7, פנה סטיבן ספילברג להוריה של הולנד שהתגוררו בשכנות אליו, לאחר שצפה בה משחקת באומרו: "אתם חייבים לשים אותה מול מצלמה." בשובה של הולנד ללוס אנג'לס חתמו הוריה בסוכנות הדוגמנות פורד, שקבעה להולנד צילומים למותג ברברי.
ב-1999 לקח דה פלמה את הולנד לסוכנות שחקנים. מאז היא הופיעה בפרסומות רבות. בשנת 2001 היא עבדה יחד עם אביה הצלם בסרט "אורדינרי מאדנס".
בדצמבר 2007 לוהקה לסרט הדרמה "Garden Party" כאפריל, נערה מתוסבכת שרוצה להיות דוגמנית מצליחה בלוס אנג'לס. היא הופיעה במספר פרקים בסדרה "אחת שיודעת", שם שיחקה דוגמנית מרדנית בת 16.
ב-2010 שיחקה בסרט "לגיון המלאכים" בתפקיד של נערה פרחחית. 
ב-2012 לוהקה לסדרה "החץ" המבוססת על ספרי הקומיקס החץ הירוק, לתפקיד ת'יאה קווין, אחותו של גיבור הסדרה.
ב-2012 שיחקה בסרט "עיני נמר" המבוסס על נובלה בעלת אותה השם משנת 1981 שנכתבה על ידי ג'ודי בלום.
מוזיאון פול גטי

היסטוריה

התעשיין האמריקאי ז'אן פול גטי ייסד את המוזיאון ב-1974 בניסיון לשחזר את וילה פפירי  באחוזתו השוכנת בפסיפיק פליסד, לוס אנג'לס.
ב-1982 המוזיאון הפך לעשיר בעולם אחרי שירש 1.2 מיליארד דולר.
ב-1983, אחרי המשבר הכלכלי בגרמניה המערבית, מוזיאון גטי רכש 144 כתבי יד מאוירים מימי הביניים מאוסף לודוויג באאכן, שנקלע לקשיים כלכליים; ג'ון ראסל כתב בניו יורק טיימס על האוסף: "אחד מהאוספים המשובחים ביותר מסוגו, ובוודאי החשוב ביותר מאלה שהיו בבעלות פרטית."
ב-1997 המוזיאון עבר למשכנו הנוכחי בשכונת ברנטווד בלוס אנג'לס; מוזיאון הפציפיק פליסד, שינה את שמו ל"וילה גטי", הוא שופץ ונפתח מחדש ב-2006.
גדליה דוב שוורץ

הרב גדליה דוב שוורץ (חותם בכתיב יידי: שווארץ; נולד ב-24 בינואר 1925) הוא פוסק הלכה אורתודוקסי אמריקאי המתגורר בשיקגו, אילינוי.
הרב שווארץ מכהן מראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 כאב בית דין בבית הדין של אמריקה  וכחבר מועצת הרבנות בשיקגו . הוא עומד כיום בראש בית הדין של מועצת הרבנות של אמריקה (RCA - ‏Rabbinical Council of America)  המזוהה עם OU. הוא עורך כתב העת של הארגון, "הדרום", משנת 1984,

ביוגרפיה

נולד לפרל ואברהם שוורץ בניוארק, ניו ג'רזי. למד אצל הרב יעקב בן ציון מנדלסון  ואחר כך בישיבת רבנו יצחק אלחנן של ישיבה יוניברסיטי, שם הוסמך לרבנות. נישא לריסיה (שושנה) פופקו (נפטרה ב-2009) בתם של הרב אליעזר פופקו שעמד בראש בית הדין בפילדלפיה ושל פעשא בת הרב יעקב משה ספיר. לאחר פטירתה נישא בשנית לחנה שרה.
עד הגעתו לשיקגו בשנת 1987, כיהן הרב שוורץ כבית הכנסת ישראל הצעיר בבורו פארק במשך 18 שנה. קודם לכן כיהן כרבן של כמה קהילות ברוד איילנד, ניו ג'רזי ופנסילבניה.
ספרו הראשון "דברי רגש", ראה אור בשנת 1959, בהסכמת הרב אהרן קוטלר. בהקדמת הספר הוא מצהיר כי אין בכוונתו להשיג תארים אקדמיים מעבר לאלו שרכש בעת לימודיו, וקורא לרבני ארצות הברית להרים את דגל ההלכה בתגובת נגד למגמת היהדות הרפורמית והקונסרבטיבית במדינה.
בשנת 2016 סירבה מועצת הרבנות הראשית בישראל להכיר בגיור שאישר הרב שוורץ, בתגובה פירסמה מועצת הרבנות של אמריקה הודעת גינוי חריפה.