google/wiki40b huggingface dataset:
קספופונגין

מנגנון פעולה

תרופות משפחת האכינוקנדינים מעכבות יצור מולקולות 13beta D Glucan - מרכיב חיוני בדופן תא פטריות מסוימות. מנגנון פעולת התרופה לא ברור עד תומו אך ידוע כי מניעת יצור מולקולות 13beta D Glucan גורמת להרס דופן הפטרייה ולמותה.

עמידות

תועדה התפתחות של עמידות לתרופה ב c. albicans, העמידות נדירה. מנגנון העמידות המשוער הוא מוטציה בגן המקודד את האנזים β - D- גלוקן סינתאז.

תופעות לוואי

קספופונגין נחשבת תרופה בטוחה לשימוש בעלת תופעות לוואי נדירות וקלות. עם זאת, תוארו מקרי אלרגיה במנגנון גרוי להפרשת היסטמין אשר התבטאו בפריחה, נפיחות בפנים, ומיקרה בודד של אנפילקסיס. אין תאורים של פגיעה משמעותית בתפקודי כבד או כליה.

הריון והנקה

התרופה מוגדרת כתרופה מקבוצה C. התרופה מופרשת בחלב בחולדות, אולם לא ידועה רמת הפרשה בחלב באדם. יש להיזהר במתן התרופה לנשים מניקות.

בטיחות בילדים

לא נערכו מחקרים מספיקים לגבי בטיחות ויעילות בילדים צעירים מגיל 18. עם זאת - התרופה נמצאת בשימוש קליני במקרים של זהום פטרתי חמור שאינו מגיב או עקב תופעות לוואי לתרופות אנטי פטרתיות אחרות.
יחזקאל קירשנבוים

חייו

קירשנבוים נולד בשנת בעיירה סטשוב שבפולין. בגיל 12 פנה לציור, בעיקר דיוקנים של מושאי הערצתו. בתחילת שנות העשרים לחייו הואעזב את מולדתו, פולין, ועבר לגרמניה, וב-1923 החל את לימודיו בבית הספר לשרטוט ארכיטקטוני מודרני "באוהאוס".
בשנים הקרובות שלאחר מכן, השתתף קירשנבוים במספר תערוכות בברלין וצייר לפרנסתו קריקטורות במספר עיתונים. בציוריו אלו השתמש בכינוי דובדבני.
בשנת 1930 נאלץ עקב רדיפות האומנים על ידי הנאצים לברוח לפריז, כשרק בגדיו לגופו. שם, הצטרף לקהילת האומנים שנקראה מאוחר יותר "האסכולה של פריז" (בצרפתית: École de Paris) והשתתף במספר תערוכות עם ציורים בהשפעת הזרם האימפרסיוניסטי.
בשנת 1940 קירשנבוים ורעיתו נאסרו. קירשנבוים נשלח למחנה עבודה ואשתו נשלחה למחנה ריכוז, שם מצאה את מותה. 
הסטודיו בו צייר נבזז, רכושו נשדד ומרבית יצירותיו, למעלה משש מאות, שרובן ציורי שמן, כנראה הושמדו.
לאחר המלחמה הצליח להתאושש בעיקר בזכות הברונית אליקס דה רוטשילד. בעזרתה, חזר לצייר, תחילה בפריז ואחר כך בברזיל ומרוקו.
בשנת 1954, בגיל 54, נפטר קירשנבוים ממחלת הסרטן.

יצירתו

ביצירתו בולטת השראת המקור היהודי המזרח ארופאי, הרווי באומנות המערבית שהושפעה בעיקר מהאימפרסיוניסטים הצרפתיים. הוא ניחן בזיכרון חזיוני-ציורי בלתי רגיל והיה ביכולתו להעלות מחדש חזיונות ונופים מימי ילדותו, בדמות הווי היהודי בכפרים (שטעטל) בפולין, המדינה בה נולד. הלכי הרוח הנוגים של זכרונותיו שובצו בחלק מציוריו במגעים קלים ומלאי חיים והומור. ברזיל קלט שוב מעט מן המסתורין של העם היהודי שנכחד בשעה שהיה משנה את הצורות האליליות והמיפלצתיות של הקרנבל לדמויות פורימיות מסורתיות.ציוריו מאותה תקופה, ואחר-כך כאשר גר בפריז, מוסיפים לשמש ביטוי לאופי הדתי העמוק של כשרונו על אף שיצירות אלו אינן דתיות במישרין.
לקראת סוף ימיו, זכה קירשנבוים לביקורות טובות על יצירותיו שהתפרסמו בתערוכות בפריז ובברזיל מבכירי המבקרים האומנותיים. 
כיום, רק חלק קטן מיצירותיו נמצא במוזיאונים ובגלריות בארץ ובעולם והעבודות שהוצעו למכירות פומביות נדירות.
בחודשים פברואר-אפריל 2013, הוצגה תערוכה מצירותיו במשכן לאמנות על שם חיים אתר בעין חרוד מאוחד. שם התערוכה: "יחזקאל קירשנבאום (1900–1954): הדור האבוד". אוצרת התערוכה ד"ר קרוליין גולדברג איגרא.
תשעה ימים של שנה אחת

העלילה

עלילת הסרט אינה רציפה. הסרט מתאר תשעה ימים של שנה אחת מחיי הגיבורים הראשיים של הסרט.
פיזיקאי בתחום הגרעין דמיטרי גוסב (אלכסיי בטלוב) וחברו איליה קוליקוב (אינוקנטי סמוקטונובסקי) מאוהבים בבחורה אחד. גוסב ממשיך ניסויים של מורו שנפטר מקבלת מנת יתר של קרינה. גם גוסב כבר ספג מנת קרינה מסוכנת ורופאים הזהירו אותו מהשתתפות בניסוי גרעיני. הוא פונה לחברו קוליקוב שמומחה בתחום התאוריה במטרה לקבל עזרה בפירוש תוצאות הניסויים שכבר בוצעו. קוליקוב אכן נותן לו ניתוח מועילוהמלצות לשיפור הניסוי. כתוצאה מכך הניסוי החדש מצליח. אומנם במהלכו גוסב ספג מנת קרינה נוספת ומצב בריאותו מדרדר במהירות. הוא מסתיר את מצבו הבריאותי מכולם, כולל מאשתו הטרייה.
גוסב צפוי לעבור ניתוח קשה של השתלת מח עצם וקוליקוב ממשיך בעבדותו תוך שילוב ידע תאורטי עם תוצאות הניסוי של גוסב.
אליהו גפני

ביוגרפיה

בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2013) התמודד מול ראש המועצה המכהן מטעם מפלגת ש"ס, עזרא גרשי, אך הפסיד.
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל (2018) פרש גרשי מהתמודדות שבוע לפני הבחירות, והעביר את תמיכתו לגפני. במקביל פרש מועמד נוסף, דוד נוריאן, ומולו התמודד משה חגיאל סגן ראש המועצה היוצאת. גפני נבחר ברוב של 93.94% מסך הקולות.

חיים אישיים

גפני נשוי לבתו של ישכר פרנקנטהל, ששימש כראש מועצת עמנואל ולאחר מכן ראש עיריית בני ברק. דודו הוא חבר הכנסת משה גפני.
קוריאן

קוריאן (Corian) הוא שם מותג למשטחים אקריליים (solid surface) המיוצרים על ידי חברת דופונט. אלה משטחי ציפוי קשיח ובלתי חדיר עשויים פולימר אקרילי והידראט אלומינה, שהיו בעבר פטנט רשום של החברה האמריקאית דופונט. משטחים אקריליים משמשים בעיקר לציפוי משטחי עבודה במטבחים ובחדרי אמבטיה, אולם ניתן להשתמש בהם אף לציפוי קירות חיצוני במבנים, באופן דומה לשימוש הנעשה בלוחות שיש וגרניט.
משטחי קוריאן מיוצרים בשלושה עוביים: 6 מילימטר, 12, מילימטר ו-19 מילימטר. כאשר משטח אקרילי משמש כמשטח עבודה הוא מונח בדרך כלל על גבי לוח MDF כדי ליצור משטח עבה יותר. משטח עבודה אופייני בעובי 38 מילימטר יורכב מלוח אקרילי 12 מילימטר ומתחתיו בסיס MDF.
בזכות תכונותיהם כמשטחים בלתי חדירים, הניתנים לעיצוב בצורות שונות, הם נמצאים מתאימים אף לשימוש בתנאי עבודה מיוחדים, בבתי חולים ובמעבדות.

היסטוריה

המצאת משטחי הקוריאן מיוחסת לדונלד סלוקום, אשר היה כימאי בחברת דופונט, בשנת 1967. שמו של סלוקום מופיע על הפטנט שניתן למוצר בחודש אוקטובר 1968. קוריאן הוצע לראשונה למכירה בשנת 1971, יעודו המקורי של המשטח היה לסביבת עבודה קשה כמו במעבדות ובתי חולים. תחילה נמכר בצבע אחד בלבד ונכון לעשור השני של המאה ה-21 הוא מוצע במגוון של למעלה מ-100 צבעים שונים.
ג'קי

ביוגרפיה

ג'קי נולד בירושלים לתרצה (ילידת צ'כוסלובקיה) ויצחק-ארווינג (יליד אירלנד).
בירושלים למד בבית ספר "מעלה" ובבית-ספר "דוגמה". את הכשרתו הבסיסית בתחום הגרפיקה רכש במחלקה הגרפית של קק"ל, שם עבד ולמד לפני גיוסו לצה"ל.

שירות צבאי

עם גיוסו לצבא בשנת 1955 שירת כרובאי בנח"ל. בהמשך שרותו היה עורך גרפי של העתון "במחנה נח"ל" והצייר הראשי של להקת הנח"ל, שחבריה באותם הימים היו, עליזה רוזן, יהורם גאון, אריק איינשטיין, אורי זהר ואחרים.
בפיקוד הנח"ל התמנה למפקד ה"ציירת" של הנח"ל והיה מפקד ומדריך של קורסי הציור והקישוט של החיל.
ג'קי ג'קסון המשיך לתרום לצה"ל במהלך שירותו במילואים. הוא הוצב במפקדת קצין חינוך ראשי ופעל כמרצה, מדריך, מעצב גרפי, כתב וצלם צבאי. בסוף שנות השישים ליווה בכתבותיו את חטיבות השריון (14 ו-401) שהיו מוצבות בתעלת סואץ. בשנת 1969 ליווה את סיירת שקד והצטרף ללוחמים במשימותיהם הקרביות. במלחמת יום הכיפורים, גויס לחיל הים ככתב צבאי מטעם דובר צה"ל, והפליג עם ספינות הטילים. רשמיו ורישומיו מפעילויות אלו, בצרוף צילומים, פורסמו במרבית עתוני ישראל, בהם במחנה, העולם הזה, ידיעות אחרונות, מעריב ועל המשמר. חלק מצילומים אלה התפרסמו באלבומי צה"ל השונים, שראו אור באותה תקופה.

ידיעות אחרונות

בשנת 1957 זכה ג'קי במקום הראשון בתחרות קריקטורות שערך העיתון ידיעות אחרונות. עם קבלת הפרס הוזמן להצטרף למערכת העתון ולאחר שחרורו מצה"ל בראשית שנת 1958, החל את עבודתו שם. בשנות עבודתו ב"ידיעות אחרונות" שימש ג'קי כמאייר, קריקטוריסט ועורך גרפי של המוספים "7 ימים", "7 לילות" ו- "24 שעות". באותה העת צוירו כל הכותרות ביד ללא עזרת מחשב.
בשנת 1963 החל ג'קי לערוך ולצייר במוסף לשבת את מדורו המיוחד "הציור השבועי לילד" הידוע גם כ"חפש את הנעלם". במדור יש ציור שבו מסתתר "נעלם" כלשהו ועל הקוראים למצוא אותו. הציור מלווה ב"סיפור" קצר (שלעיתים נעשה ע"פ בקשות של קוראים). המדור הופיע תחילה כמדור זמני אולם הוא ממשיך להופיע ללא הפסקה גם כיום.

עבודות נוספות

בשנים 1958–1959 ארגן ג'קי, מטעם מרכז ההסברה, קורסי הדרכה לעורכי ביטאונים ושבועונים. כמו כן, עבד עם שבח וייס (לימים יושב-ראש הכנסת), ברבים מיישובי העולים בארץ כמסייע להכנת חגיגות יום העצמאות.
בשנות השישים ובמקביל לעבודתו בעתון, עיצב ג'קי תוכניות ופרסומים לתיאטרון "הבימה". לחברת התקליטים "ישראפון" (N.M.C) הוא עיצב וצייר עטיפות לתקליטים של אמנים כגון: צמד העופרים, אסתר רייכשטאט, יוסי-חיזקי-יונה, שושנה דמארי, ג'ו עמר, יהורם גאון ורביעיית מועדון התיאטרון. בזמן הזה הוא כתב כתבות מצוירות לעתונים כמו "במחנה", "העולם הזה", "דבר השבוע" ו"דבר לילדים".

עבודות בעולם

בשנת 1986 נסע לארצות הברית בשליחות עתונו להשתלמות במערכות של מספר שבועונים גדולים, ביניהם VILLAGE VOICE ו-PENTHOUSE. בסוף שנות השמונים השתתף ג'קי בתחרות קריקטורות שערך גדול עתוני יפן "אשאי שימבון" וזכה בפרס ראשון. משנות השבעים, יצא ג'קי למסעות 'סביב העולם' ובשובו פרסם סדרת כתבות מלוות בקריקטורות ובתצלומים. הנסיעות הפכו לתחביב מתמשך ובחוויותיו שיתף את קוראי העתון. משנת 1997 ג'קי הוא משתתף קבוע במגזין הקריקטורות הידוע "CARTOON NEWS" המופיע בניו יורק.
פרדוקס הערך

פרדוקס הערך הוא פרדוקס בתאורייה הכלכלית שמתבסס על ההבחנה בין "ערך השימוש" (value in use) של מוצר מסוים וערך החליפין (value in exchange) של אותו המוצר. הבחנה זו, שהייתה מקובלת כבר בעת העתיקה העלתה את השאלה מדוע למוצר אחד יכול להיות ערך שימוש גבוה מאוד וערך חליפין נמוך מאוד, בעוד שמוצר אחר נהנה מערך חליפין גבוה – על אף שאין לו שום ערך שימוש. בעוד שתאוריית כלכליות עד המאה ה-20 נטו להזניח את ערך השימוש ולהתמקד בגורמים הקובעים את ערך החליפין, תאוריות בנוגע לחשיבות המושג יעילות שולית בהליך הכלכלי, שהתפתחו בסוף המאה ה-19, הציעו פתרון לפרדוקס על ידי שילוב ערך השימוש בתוך המערכת התאורטית שהם הציגו.
על אף שפרדוקס הערך היה מוכר לכלכלנים עוד לפני אדם סמית, הוא נחשב הראשון שנתן לפרדוקס ביטוי מלא בספרו "עושר האומות" (1776). בפרק 4 בחלק הראשון של הספר הציע סמית גרסה לפרדוקס הערך שמתייחסת למים ויהלומים. סמית טען כי על אף שכל אחד זקוק למים כדי לחיות, המחיר שלהם נמוך למדי, בעוד שאיש לא באמת זקוק ליהלומים, אבל הרבה אנשים היו מוכנים לשלם המון תמורתם:
"למלה ערך, כפי שניתן לשים לב, יש שתי משמעויות שונות, שלעתים מובעות כיעילות של מוצר מסוים, ולעתים מובעות ככוח הקנייה שמעניק מוצר לבעליו כלפי מוצרים אחרים. הראשון יכול להיקרא 'ערך השימוש'; השני – ' ערך החליפין'. לדברים עם ערך השימוש הגדול ביותר יש לעתים קרובות ערך חליפין מאוד נמוך או לא קיים בכלל; ולחילופין, אותם דברים עם ערך החליפין הגדול ביותר לעתים קרובות אינם בעלי ערך שימוש כלל. שום דבר אינו שימושי יותר ממים, אך לא ניתן לרכוש באמצעותם כמעט דבר; יהלום, מהצד השני, אינו שימושי כלל, אך ניתן לרכוש באמצעותו הרבה מוצרים אחרים"
בסוף המאה ה-19 פיתחו במקביל הלוגיקן הבריטי ויליאם סטנלי ג'בונס, הכלכלן האוסטרי קרל מנגר והכלכלן והמתמטיקאי הצרפתי לאון ואלרה רעיונות דומים בנוגע לחשיבות של "הערך השולי" או "היעילות השולית" במסגרת הניתוח הכלכלי. מושג "התועלת השולית" מתייחס לתועלת שניתן להפיק מהיחידה האחרונה של המוצר, או מהנתח האחרון של ההשקעה שבוצעה (הנתח השולי). מושג התועלת השולית איפשר להסביר את ערך החליפין על בסיס ערך השימוש (שמתייחס לתועלת מהמוצר), ולמעשה הציע פתרון לפרדוקס הערך שעבור כלכלנים כמו אדם סמית, דייוויד ריקרדו וקרל מרקס נראה בלתי פתיר.
ניתן להדגים את רעיון התועלת השולית בדוגמת המים והיהלום שהציג אדם סמית. בעוד שסמית ראה ביחס ההפוך בין ערך שימוש לערך חליפין של מים ויהלומים פרדוקס בלתי פתיר, תאוריית התועלת השולית מסבירה את ערך החליפין הנמוך של מים בשפע היחסי של המוצר במערכת הכלכלית. לפי תאוריה זו, התועלת השולית שאדם מסוים מפיק ממים הולכת ופוחתת ככל שההיצע של המוצר גדול יותר. את הליטר הראשון של מים עשוי אדם לשתות; באמצעות הליטרים הבאים הוא עשוי להתקלח, ולאחר מכן להשקות את הגינה. אולם, ככל שהיצע המים אינו קטן, התועלת שניתן להפיק מכל יחידה נוספת של מים פוחתת והולכת. למעשה, תאוריית התועלת השולית הפוחתת מסבירה את פרדוקס הערך בכך שכלכלנים בתקופות קודמות בחנו את ערך השימוש של מוצר לפי היחידה הראשונה שלו, ואילו ערך החליפין נקבע לפי היחידה האחרונה. עם זאת, ערך החליפין של היחידה האחרונה (השולית) נקבע לפי ערך השימוש של היחידה הראשונה, בשקלול נתונים נוספים כמו היצע וזמינות של המוצר.
Source SDK

מודלים

אפשרות עיצוב המודלים (Model Viewer) מאפשרת לקחת דמויות ממשחקי Valve ולעצב להם את הגוף מחדש, כגון: לבוש, נעליים, אפשרות לשים מסיכה או להוריד וכו'.

פנים

אפשרות עיצוב הפנים (Face Poser) מאפשרת לעצב את פניהם של דמויות משחקי Valve ולעשות להם מראה אחר, כגון: צבע עניים, סנטר, אף, שפתיים, שיער, אוזניים וכו'.
כחום הגוף

תקציר העלילה

נד ראסין (ויליאם הרט) הוא עורך דין כושל בפלורידה. יום אחד הוא פוגש על החוף אישה יפה ומושכת לאחר ניסיונות להתחיל איתה היא נענית לו ומגלה ששמה הוא מאטי ווקר, לשעבר טיילר. (קתלין טרנר).
מאטי מגלה לנד שהיא נשואה לאדמונד ווקר (ריצ'רד קרנה) איש נדל"ן אמיד שנמצא כעת מחוץ לבית לרגל עבודתו. נד מגיע לביתה ועד מהרה הם מפתחים רומן שבמרכזו יחסי מין רבים ונועזים. מאטי מנצלת את חולשתו של נד הנמשך אליה ואומרת לו כי אינה סובלת את בעלה ורוצה להתגרש אך לבעלה יש נכסים וכסף רב וכי לפני נישואיהם הוא הכריח אותה לחתום על הסכם טרום-נישואים שבו נכתב שאם הוא ימות היא תקבל סכום קטן למשך שנה וכל הירושה תעבור לאחייניתו הת'ר. היא מבקשת מנד לרצוח את בעלה ולעזור לה לשנות את הצוואה ונד מסכים. בינתיים הם שומרים על יחסיהם בסוד אבל מרי אן, חברה של מאטי מבקרת בביתה של מאטי ומגלה זאת.
נד פונה ללקוח עבריין שלו בשם טד לואיס (מיקי רורק) ורוכש ממנו מכשיר של פצצת תבערה ללא גילוי הסיבה לכך. נד מתגנב בלילה לביתם של מאטי ואדמונד ווקר. אדמונד מתעורר בלילה לשמע רחש. הוא טוען את אקדחו אך נד מתנפל עליו, מכה אותו במוט בראשו ורוצח אותו. בעזרתה של מאטי הם עוטפים את הגופה ומסיעים אותה למחסן שם נמצאת הפצצה שמתפוצצת ושורפת את הגופה והמחסן.
לחקירת המקרה מתמנים התובע פיליפ לבנסטיין (טד דנסון) והחוקר המשטרתי אוסקר גרייס (ג'יימס פרסטון). הם אומרים לנד כי היות שמשקפי המתכת של אדמונד לא נמצאו במקום השריפה הם חושבים שהוא נרצח במקום אחר וגופתו הובאה למקום השריפה. בינתיים נודע לנד כי מאטי שינתה את הצוואה וזייפה את חתימת בעלה. בית המשפט מוצא פגמים בתוכן הצוואה ופוסל אותה לפיכך זוכה האלמנה ללא צוואה, בכל רכושו של בעלה.
טד לואיס נפגש עם נד ומוסר לו שאישה יפה בקשה ממנו אותו מתקן הצתה שביקש ממנו נד. נד מסיק כי מאטי מכינה לו מלכודת. היא מתקשרת אליו ואומרת שגלתה שעוזרת הבית מצאה את המשקפיים והניחה אותם בבית הסירה שבחצר הבית ומבקשת מנד שייקח אותם.
נד לוקח את אקדחו, מגיע למקום בזהירות ומגלה כבל הקשור לדלת בית הסירה. הוא מחכה בחשיכה ומאטי מתקרבת אליו. הוא אומר לה שלא מצא את המשקפיים ושולח אותה למצוא אותם בבית הסירה. מאטי מתרחקת ממנו בחשיכה ואז מתפוצץ ונשרף בית הסירה. הבלשים מוצאים בו גווייה שסידור השיניים שלה מתאים לזו של מאטי טיילר. נד נעצר בחשד לרצח אדמונד ווקר ובעת שהותו בבית הכלא חודרת אליו המחשבה שבעצם מאטי חיה והגופה שנמצאה היא של חברתה, מרי אן. הבלש אוסקר מתקשה להאמין בכך.
נד מזמין מבית הספר התיכון באילינוי את ספר השנה של 1968 ומגלה שם את תמונתן של מאטי טיילר ומרי אן סימפסון וחששותיו מתאמתים. מתחת לתמונתה של מאטי טיילר "האמיתית" נכתב: "מרי אן סימפסון-"ערפדה, רוצה להיות עשירה ולחיות בארצות אקזוטיות". מתחת ל תמונתה של מרי אן מופיע השם מאטי טיילר. המסקנה הברורה היא שמרי אן סמפסון לקחה את זהותה של מאטי טיילר לפני שנישאה לאדמונד ווקר. זאת האחרונה גלתה זאת וסחטה אותה. מאטי טיילר החליטה לחסל אותה ואת נד ולברוח עם כל הכסף שירשה מבעלה.
בסצנה האחרונה רואים את "מאטי טיילר" (מרי אן סימפסון) נופשת בחוף אקזוטי ביחד עם מאהב לטיני, בדיוק כמו שחלמה בבית הספר התיכון.
אונור בירנה וילהיאמסדויטיר

ביוגרפיה

וילהיאמסדויטיר נולדה ברייקיאוויק והיא בתה של אונור סטיינסון, מיס איסלנד 1983, ב-2005 הוכתרה למיס איסלנד, במיס עולם 2005 לקחה את המקום הראשון כנציגת איסלנד מתוך 102 המתמודדות שלקחו חלק בתחרות, בשנת כהונתה היא טיילה במדינות רבות ברחבי העולם.
היא למדה אנתרופולוגיה באוניברסיטת רייקיאוויק ולאחר מכן החלה ללמד גם משפטים, היא שימשה כיושב ראש המועדון חברתי במוסד האקדמאי בו למדה, במהלך קיץ 2005 שימשה כקצינת משטרה בנמל התעופה הבינלאומי קפלאוויק.
ב-2008 הופיעה בסרט "Stóra planið" כנערה ברחבת ריקודים, ב-2009 שיחקה בסרט הקומדייה "Jóhannes", ב-2010 הנחתה את תחרות "מיס רייקיאוויק", ב-2011 הופיעה בפרסומת ללגונה הכחולה, אתר מרחצאות באיסלנד המהווה יעד תיירותי.
ב-2014 נישאה לבן זוגה ולהם שלושה ילדים.
מייק קונלי

ביוגרפיה

קונלי נולד בשיקגו, אילינוי. הוא למד באוניברסיטת ארקנסו.
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 זכה קונלי במדליית ארד בקפיצה לרוחק כשקפץ 8.12 מטר, אחרי האמריקאים קרל לואיס (8.55 מטר) וג'ייסון גרימס (8.29 מטר).
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה קונלי במדליית כסף בקפיצה משולשת כשקפץ למרחק 17.18 מטר אחרי בן ארצו אל ג'וינר (17.26 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שהתקיימה בחודש מרץ 1987 באינדיאנפוליס, ארצות הברית זכה במדליית הזהב בקפיצה משולשת בתוצאה של  17.54 מטר. באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה זכה במדליית כסף בתוצאה של 17.67 מטר, אחרי ריסטו מרקוב מבולגריה שקבע שיא תחרות חדש של 17.92 מטר.
באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה קונלי במדליית ארד בתוצאה של 17.62 מטר אחרי בן ארצו קני הריסון (17.78 מטר) וליאוניד וולושין מרוסיה (17.75 מטר).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה קונלי במדליית זהב כשקבע שיא אולימפי חדש כשקפץ 17.63 מ'. הוא ניצח בתחרות בקפיצה של 18.17 מ' שלא הוכרה כשיא עולמי בגלל רוח גבית של 2.1 מטר לשנייה.

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה בשנת 1993 זכה קונלי במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 17.86 מטר לפני לאוניד וולושין (17.65 מטר) וג'ונתן אדוארדס מבריטניה (17.44 מטר).

משפחתו

אחיו של קונלי, סטיב, שיחק פוטבול במדי פיטסבורג סטילרס מליגת ה-NFL ובנו מייק קונלי ג'וניור הוא כדורסלן המשחק במדי יוטה ג'אז מליגת ה-NBA.
ספורטאי

ספורטאים זרים

בענפי הספורט הקבוצתיים, של משחקי הכדור (כדורגל, כדורסל, כדורעף, כדוריד וכדורמים) נהוג לחזק קבוצות מקומיות בספורטאים מחו"ל המקבלים שכר גבוה. מספר השחקנים הזרים שרשאית כל קבוצה לשלב בשורותיה נקבע על ידי איגודי הספורט המתאימים. שילובם של ספורטאים זרים בספורט הישראלי החל בענף הכדורסל בעונת 1978/1979. בכדורגל משתתפים שחקנים זרים מעונת 1989/1990, והחל משנת 1991 הותר שיתופם של ספורטאים זרים בענפי ספורט נוספים.
Mother's Daughter

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מיילי סיירוס, אנדרו ווייט ואלמה והופק על ידי טאי קית' ואנדרו ווייט. עם השיר הופיעה סיירוס לראשונה במסגרת הופעה שהתקיימה ב-BBC1, ביחד עם השירים "Cattitude" ו-"D.R.E.A.M.".
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
קו רקיע

קו רקיע של עיר הוא מונח המתאר את האופק של העיר, כאשר מוצגים באופק המבנים הבולטים ביותר באותה עיר, לרוב גורדי השחקים שלה. קו הרקיע מהווה "טביעת אצבע" של העיר, ולרוב מהווה סמל או אמצעי זיהוי שלה המופיע בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ואף סמלים רשמיים של העיר.
בערים בהן מבנים בעלי חשיבות ארכיטקטונית או סימני היכר ארכיטקטוניים בולטים, מוודאים שקו הצללית יכלול מבנים אלה, ולכן קו הרקיע שנבחר אינו בהכרח קו ישר גאוגרפי החוצה את העיר במרכזה מצפון לדרום, או מזרח למערב, אלא נבחר קו אשר יכלול את מירב המבנים האמורים.
קווי הרקיע הידועים ביותר בעולם הם אלו של הונג קונג ושל ניו יורק אשר כלל את מגדלי התאומים קודם לנפילתם בפיגועי 11 בספטמבר בשנת 2001. ערים רבות, בהן תל אביב הוסיפו את קו הרקיע שלהן לסמל העיר.
לדעת להיכנע

ביקורת ושבח

מבקריה רואים בדויל דוגלת בכך שנשים צריכות להיות כנועות לבעליהן, אפילו מתייחסות ל"נשים סטפורפורד ". הנציב לשעבר לזכויות אדם ולנציבות שוויון הזדמנויות לאפליה על רקע מין, פרו גוארד, השווה את התנועה לעבדות באומרו "אין דבר כזה מבוגר שיכול לחלוטין להכניע את עצמו לאדם אחר. זה נקרא עבדות ואני חושב שביטלנו את זה לפני כמה מאות שנים. " היא גם טענה כי "אם גבר רוצה מערכת יחסים כזו, הוא למעשה לא רוצה מערכת יחסים, הוא רוצה בובה. הוא רוצה שליטה מוחלטת וזה לא ההגדרה של מערכת יחסים. "
דויל משיב כי נראה כי מבקרים רבים אינם יודעים מעט על העקרונות המתוארים בספר ופשוט מגיבים למה שהם מדמיינים שהספר אומר.
התומכים טוענים שלקחה באיזון התוכנית עובדת עבורם או אפילו הצילה את מערכות היחסים שלהם.
קנזו טקאדה

ביוגרפיה

יליד העיר הימג'י במחוז היוגו. מילדותו התוודע לחידושי האופנה דרך הצצה במגזינים שקראו אחיותיו. למד לתקופה קצרה באוניברסיטת קובה, אך הפסיק את לימודיו בשל חוסר עניין, בניגוד לרצון משפחתו.
בשנת 1958 נרשם למכללת בונקא לאופנה בטוקיו שבדיוק פתחה את שעריה לסטודנטים גברים.
בתום לימודיו, בשנת 1964, הפליג למרסיי והתיישב בשנת 1965 בפריז, אליה התקשה בתחילה להסתגל. הוא השקיע מאמצים רבים להכיר את המלייה של הברנז'ה, נכח בפרזנטציות ואף הצליח למכור כמה מהסקיצות שלו לז'אן פרו ולז'אק דלאיי. התקבל בסופו של דבר להתמחות אצל רנומא, חברה אופנתית בזמנו להלבשה מוכנה.
רק בשנת 1970 הציג קנזו טקאדה את הפרזנטציה הראשונה שלו בגלריית ויוויין. במגזין "Elle" הופיע אחד המודלים שלה על השער הראשון. כעבור שנה פתח את הבוטיק הראשון שלו "ג'אנגל ג'פ" (Jungle Jap) בפסאז' שואזל ברובע השני של פריז. את הקולקציה הראשונה שלו להלבשת גברים השיק בשנת 1983.
ההלבשה של קנזו התאפיינה בצבעוניות ועליזות עם שילובים לא שגרתיים של צבעים ודגמים, קיבלה לא פעם השראה מרשמי המסעות של קנזו בעולם והייתה  מוגדרת כ"השפעות אסייאטיות עם שיק אירופאי".
ב-1988 התחיל לשווק בשמים - הליין לנשים שכלל  "קנזו דה קנזו", (הידוע כיום כ"סא סאן בו" (Ça Sent Beau), "פרפום ד'אטה" (Parfum d'été), "לה מונד אֶה בו" (Le monde est beau) ו "ל'או פר קנזו" (L'eau par Kenzo). לבקבוק הבושם הראשון לנשים עוצב סגר בצורת כותרת ורד, בעוד שבקבוק הבושם לגברים "קנזו פור אום" (Kenzo pour homme) שהושק בשנת 1991  עוצב בצורת עלה במבוק. לאחר מכן, הבושם "פלאוור ביי קנזו" (Kenzo de Kenzo) משנת 2000, הפך לבושם הדגל של החברה.
ב-1999 מכר טקאדה את המותג קנזו לקבוצת LVMH  של ברנאר ארנו. עם זאת, הוא נשאר בעל המותג הנושא את שמו המלא "קנזו טקאדה". בשנת 2001 חברת "קנזו" נכנסה גם לתחום מוצרי הקוסמטיקה. בשנה זו טקאדה אף הודיע על פרישתו לגמלאות והעביר לעוזריו את הניהול של החברה. אולם, בשנת 2005 עשה הופעה מחודשת כאדריכל פנים והציג את "גוקאן קובו" - "סדנה של חמשת החושים", מותג של כלי שולחן, חפצים ביתיים ורהיטים.
לאיוש ורקנר

ביוגרפיה

ורקנר נולד בבודפשט.
באולימפיאדת לונדון (1908) זכה ורקנר במדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. הונגריה ניצחה את גרמניה 0-9, את איטליה 5-11 ואת בוהמיה 7-9. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה בוהמיה. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים שלושה סייפים יהודים נוספים: אוסקר גרדה, דז'ו פולדס, וינה פוקס. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בתחרות בחרב אישי.
באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכה ורקנר במדליית זהב פעם שנייה ברציפות בתחרות בחרב קבוצתי לפני אוסטריה והולנד. לזכייה בתחרות הקבוצתית היו שותפים פעם נוספת שלושת הסייפים היהודים גרדה, פולדס, ופוקס ולזכייה במדליית כסף עבור אוסטריה היו שותפים שני סייפים יהודים: אוטו הרשמן ואלברט בוגן. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בתחרות בחרב אישי.
בשנת 1943 נפטר ורקנר בבודפשט.
רות רוש, ברונית פרמוי

ביוגרפיה

רות סילביה גיל נולדה ב-2 באוקטובר 1908 בבית אביה, בילדסייד, אברדינשייר, לקולונל ויליאם סמית גיל ולרות ליטלג'ון. בצעירותה היא התגלתה כפסנתרנית מוכשרת, ולמדה אצל אלפרד קורטו בקונסרבטוריון של פריז בשנות העשרים.
הקריירה המוזיקלית שלה נפסקה כאשר פגשה את מוריס רוש, ברון פרמוי הרביעי. הם נישאו ב-17 בספטמבר 1931 בכנסיית סנט דווניק בבילדסייד, אברדינשייר. נולדו להם שלושה ילדים, ביניהם פרנסס, שהפכה לאמה של דיאנה, הנסיכה מוויילס.
ליידי פרמוי ניגנה בפסנתר בפומבי מדי פעם אחרי נישואיה, בעיקר עם יוזף קריפס באולם אלברט הול ב-1950, ועם סר ג'ון ברבירולי ותזמורת האלה בקינגס לין ב-1966 היא ייסדה את פסטיבל קינגס לין ב-1951 ונותרה קשורה קשר הדוק לפסטיבל במשך 25 שנה, ואף הצליחה לשכנע את המלכה אליזבת, המלכה האם להיות הפטרון שלה.
בשנת 1956 מינתה המלכה האם את ליידי פרמוי לגבירה נוספת של חדר-השינה. המלכה האם, שהייתה אלמנה בעצמה, העדיפה מינוי אלמנות לביתה, וארבע שנים לאחר מכן אף קידמה את ליידי פרמוי לגבירה של חדר-השינה, משרה שהחזיקה בה במשך 33 השנים הבאות.
ליידי פרמוי האמינה בקדושת הנישואין. בשנת 1969 התגרשו בתה פרנסס וג'ון ספנסר, ויקונט אלתורפ, לאחר שפרנסס עזבה את בעלה לטובת פיטר שאנד קיד. ליידי פרמוי העידה נגד בתה, ובכך איפשרה לוויקונט אלתורפ לקבל משמורת על דיאנה.
המלכה האם והגבירה פרמוי הפכו לאנשי סוד, ורבים הניחו ששתי הנשים תכננו את השידוך בין נכדיהן, צ'ארלס, נסיך ויילס וליידי דיאנה ספנסר. עם זאת, כשנשאלה על כך, העירה ליידי פרמוי: "אתה יכול להגיד את זה אם אתה רוצה - אבל זה פשוט לא יהיה נכון". היא סיפרה גם כי יעצה לנכדתה נגד הנישואין, ואמרה: "יקירתי, את חייבת להבין שחוש ההומור שלהם ואורח החיים שלהם שונים, ואני לא חושבת שזה יתאים לך".
ליידי פרמוי מתה בביתה בכיכר איטון 36, לונדון, ב-6 ביולי 1993, בגיל 84. נמסר כי היא לא דיברה עם דיאנה על מותה.

אילן יוחסין

סבתא רבתא של ליידי פרמוי, קיטי פורבס, הייתה בתם של הסקוטי תיאודור פורבס והאינדיאנית-ארמנית אליזה קווארק. אביה של אליזה, האקוב קוורק או קבורקיאן, היה ארמני. אמה ההודית הייתה ככל הנראה מוסלמית.
תמאם סלאם

ביוגרפיה

סלאם נולד ב-1945 בביירות, למשפחה סונית עשירה ובעלת השפעה פוליטית רבה. הוא בנו הבכור והילד השלישי של סאיב סלאם, שכיהן בעבר פעמים חוזרות כראש ממשלת לבנון, ולו שני אחים יותר קטנים ושתי אחיות יותר גדולות. סבו, עלי סלאם עלי, כיהן בתפקידים ציבוריים בכירים בתקופת השלטון העות'מאני והצרפתי במדינה, בין השאר כניצג של ביירוט בפרלמנט העות'אמני וכראש עיריית ביירות.
תמאם סלאם למד בתיכון הפרטי ברומאנה, השייך לעדת הקווייקרים ואחר כך באוניברסיטה הפרטית הארמנית "הייגזיאן" בביירות.
מחזיק בתואר בכלכלה וניהול מלימודים נוספים באנגליה. בתחילת דרכו, לאחר סיום לימודיו, עבד כאיש עסקים. בנוסף עסק בפעילות בארגון צדקה.
סלאם היה מועמד בבחירות לפרלמנט הלבנוני ב-1992, אך משך את מועמדותו כמחאה על השפעתה של סוריה בלבנון. ב-1996 נבחר לראשונה לפרלמנט, כחלק מרשימתו של רפיק אל-חרירי. בהמשך הגיעה לסיומה שותפותו עם חרירי, ובבחירות שנערכו בשנת 2000 איבד את מקומו בפרלמנט.
ב-11 ביולי 2008 מונה סלאם לשר התרבות בממשלתו של פואד סניורה, ובבחירות שנערכו ב-2009 נבחר לפרלמנט.
בעקבות התפטרותו של ראש ממשלת לבנון, נג'יב מיקאתי, ב-23 במרץ 2013, עלה שמו של סלאם כמועמד המוסכם על הגושים השונים בפרלמנט הלבנוני להחליפו בתפקיד. ב-6 באפריל 2013 הוטלה עליו מלאכת הרכבת הממשלה, בתמיכתם של 124 מתוך 128 חברי הפרלמנט. ב-15 בפברואר 2014 הציג את ממשלתו החדשה, ממשלת אחדות המונה 24 שרים.
בנוסף לתפקידו, שימש סלאם כנשיאה בפועל של לבנון החל מ-25 במאי 2014, עקב סיום תקופת כהונתו של הנשיא הקודם, מישל סלימאן, ולאחר שלא הושגה הסכמה על בחירתו של נשיא חדש.
סלאם נשוי ואב לשלושה.