google/wiki40b huggingface dataset:
פומוריאני

תולדות היישוב

פומוריאני נזכרת לראשונה באמצע המאה ה-14, ובתקופה זו התקיים לצדה מבצר. בשנת 1456 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בסוף המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16 עמדה העיירה בפני מצור שהטילו עליה הטטרים.
בשנת 1630 עברה העיירה לבעלות משפחות האצולה סובייסקי, ובשנת 1648 עמדה העיירה במצור שהטילו עליה גייסותיו של חמלניצקי, בזכות ביצוריה החזקים. עם זאת, בשנת 1651 מתו רבים מיושבי העיירה כתוצאה ממגפה.
בתחילת המאה ה-18, במהלך המלחמה הצפונית הגדולה, הוחרבה העיירה מספר פעמים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, ובתקופה זו ניטלו ממנה זכויותיה העירוניות. לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי היישוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1605, ובאמצע המאה ה-17 הוענקו ליהודיה זכויות שונות. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, ואלו נטלו חלק מרכזי בפיתוחה הכלכלי. מסוף המאה ה-19 עזבו את העיירה רבים מיהודיה, ובתחילת המאה ה-20 נמנו בה 1,910 יהודים. עקב מאורעות מלחמת העולם הראשונה, והנזק הרב שנגרם לעיירה, עזבו אותה יהודים נוספים.
בין מלחמות העולם השתקמה במעט הקהילה שבעיירה בסיוע הג'וינט, התקיימה בה פעילות ציונית ענפה, ופעלו בה בית ספר עברי ותלמוד תורה. בשנים אלה נמנו בעיירה 1,010 יהודים, כשליש מתושביה, ומעת לעת סבלו אלו מתקיפות אנטישמיות.
באוקטובר 1942, תחת הכיבוש הגרמני שלאחר מבצע ברברוסה, גורשו כ-1,450 יהודי העיירה לגטו זבורוב, ושם חלקו את גורל יתר יהודי המקום.
טיי סימפקינס

חייו

סימפקינס נולד בניו יורק למוניק סימפקינס והוא אחיה הקטן של השחקנית רייאן סימפקינס. הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה בגיל 3 שבועות, בסדרה "One Life to Live" ובסדרה "Guiding Light" בה שיחק בשנים 2001 - 2005 בתפקיד ג'וד קופר באואר. שיחק באחד מפרקי "חוק וסדר: כוונה פלילית" ב-2005 והמשיך להופיע בפרסומות ומודעות.
סרט הקולנוע הראשון בו השתתף היה "מלחמת העולמות" משנת 2005 בו שיחק ילד בן 3.
ב-2006 שיחק בסדרה "ילדים קטנים" את אהרון אדמסון ובסרט "כל אנשי המלך" בתפקיד ג'ק בורדן הצעיר (את הבוגר משחק ג'וד לאו).
ב-2008 שיחק בסרט "גאווה ותהילה" ביחד עם אחותו רייאן, כבניו של ג'ימי אגאן (קולין פארל), ובסרט "גני הלילה" בתור דילן ויטהד. באותה שנה הופיע בסרט "חלון פנורמי" יחד עם אחותו.
ב-2010 שיחק בסרט "שלושת הימים הבאים" מאת פאול האגיס בתור לוק ברנן.
בשנת 2011 שיחק בסרט האימה "הרוע שבפנים" בתור דמלטון למברט, תפקיד אליו שב ב-2013 בסרט "הרוע שבפנים 2".
ב-2013 שיחק ב"איירון מן 3" את הילד הארלי קינר, עוזרו של סטארק (רוברט דאוני ג'וניור) והיה הילד הראשון בסדרה. את תפקיד זה שב לגלם לתפקיד אורח בסרט הנוקמים: סוף המשחק.
ב-2015 שיחק ב"עולם היורה" את גריי מיטשל לצד ניק רובינסון (ששיחק את ז'אק מיטשל), כשני אחים המבקרים את דודתם קלייר (ברייס דאלאס הווארד) בפארק היורה. על תפקידו בסרט קיבל את פרס סאטורן על "ההופעה הטובה ביותר של שחקן צעיר".
באותה שנה שיחק במותחן "נעלם" בכיכובה של אוליביה ויילד.
ב-2016 שיחק בסרט "The Nice Guys" את בובי.
מיל מי-28

פיתוח

המסוק פותח על סמך דגם המיל מי-24, ותוכנן כדי להתחרות במסוקים אמריקאיים מודרניים, דוגמת ה-AH-64 אפאצ'י וה-AH-1W סופר קוברה, ומבנהו מזכיר במידת מה מסוקי קרב אמריקאים. המי-28 הוא המסוק הרוסי היחיד ללא מקום לנוסעים נוספים מלבד לטייס ולנווט. המסוק לא זכה לפופולריות רבה וכמעט שלא יוּצא. בעקבות כך, החליטו הרוסים לפתח את מסוק ה-ka-50 מתוצרת קאמוב, שהתפרסם בשל מבנהו הייחודי של שני רוטורים המסתובבים לכיוונים נגדיים וממוקמים אחד מעל השני, ובכך מספקים למסוק דחף לעילוי בניצב למישור המסוק (ולא דחף ספירלי כבמסוק רגיל), ומייתרים את הצורך ברוטור הזנב. עתידו של המיל מי-28 תלוי ביכולת הרוסים לייצא אותו וכן במידת הרושם שיותיר במופעים אוויריים.

מבנה

זהו מסוק בעל אמצעים אלקטרוניים רגישים, ומכ"ם חזק. יש לו שני תאי טיס, המוגנים בצורה כבדה. על אף המסוק מורכבים שלל אמצעים אלקטרונים רגישים. בעל רוטור זנב קטן יחסית לדגמים של מסוקים רוסיים אחרים.
קורה (מוזיקה)

כיוון הקורה

21 המיתרים באופן מסורתי מסודרים במקביל, כאשר 11 מיתרים ליד השמאלית ו-10 ליד הימנית של הנגן. כדי לנגן סולם על הנגן לצבוט לסירוגין מיתר מהתור השמאלי, ומיתר מהתור הימני. נגינה מהירה על הסולמות באופן זה יוצרת את הצליל הייחודי של נגינת קורה. קיימים ארבעה סולמות עיקריים אליהם מכוונת הקורה על ידי הזזת טבעות העור שבצוואר העץ של הקורה. כל הסולמות הם סולמות של 7 תווים (הפטטוניים) ושלושה מבין הסולמות קרובים לסולמות בהם נעשה שימוש בנגינה ובכלים מערביים. סולם מאג'ורי, סולם מינורי, סולם לידיאני וסולם רביעי שמזכיר מעט את סולמות הבלוז.
באתר המוקדש לקורה ולנגניה ניתן ליראות את כיוון הקורה לסולם C (דו מאג'ור). המספר לצדו של כל תו (גובה צליל) ממקם את אותו תו באחת משלוש האוקטבות של הקורה. שני המיתרים הראשונים של כל טור, עליהם פורט הנגן באגודליו, מכוונים למעשה לתו (במקרה הזה דו) המרכזי של הסולם. הנגן בוחר את טווח האוקטבות הרצוי ומכוון על פיו את גובה צלילי התווים של כל מיתר. יש לציין שנגנים מסוימים בגמביה ואזור הקסמנס של סנגל הוסיפו מיתר נוסף בכל צד המשמש בס, וניתן למצוא בלא מעט מקומות באזור זה קורה בעלת 23 מיתר.

הג'ליה – אמנות הגריוטים נושאי הסיפורים והמוזיקה של המנדה

כאמור, הנגינה על הקורה, ועל כלים נוספים, היא מסורת של שושלות הג'לי בלבד. ג'לי הוא השם בוא מכנים בני המנינקה את אמני המוזיקה והליריקה, שנדדו עם כליהם ושיריהם (בדומה למשוררים הנודדים של אירופה- הבארדים) במערב אפריקה. ג'ליים הם בדרך כלל אמנים שהתמקדו בתחום מסוים והתמקצעו בו במשך חיים שלמים ואף דורות בקרב מספר משפחות מצומצם ברחבי מערב אפריקה. הג'ליה, אמנות הג'לי היא תחום מוזיקה המקושר באופן קרוב לאליטות של המנדינקה, ומוערך על ידי כל. אך ורק לג'לי מותר לנגן על הקורה, הבאלה והקוני (ובמחוזות מסוימים בדון דון ובטאמה), ולשיר על אספקטים מסוימים הנוגעים לחברה ולחיים הפוליטיים של בני המנדה. העולם המוזיקלי-לירי הייחודי אותו יצרו הג'ליים נוגע ומוכר לכל אך נגיש בפועל למעטים. ג'לי "עמוק" נועד להקשבה בלבד על מנת ליצור אצל המאזין השראה לפעול בעולם אך ניתן לעיתים גם למצוא את הג'לי המרקיד וה"קליל" יותר. מדובר בצורה מסוימת של מוזיקה קאמרית המיועדת להינגן בחצר הפתוחה של פטרון או כקונצרט המנוגן באולמות או אצטדיונים בערים הגדולות כיום.
חשוב לציין שלא ניתן להצר את תפקידם של הג'לי כמוזיקאים או היסטוריונים בלבד, ג'לי הם רב אמנים- בעלי מלאכה כשם שרצענים, נגרים, כדרים או נפחים הם בעלי מלאכה, הג'לי מעצבים את צורתם של מילים ושל צלילים. הם שונים ממוזיקאים מנדיים אחרים מסיבות רבות: ג'לי נולדים לתפקידם  ומקצועם ושומרים אותו בחוקי נישואין בתוך המשפחה וטוענים להיותם חלק ממספר מצומצם של שושלות..

רשימה של נגני קורה ידועים:  

מאמאדו דיאבטה, טומני דיאבטה, בא סיסוקו, אבליה סיסוקו , ג'ק ברטין, טאסאנה קמארה, דיאג'י מוסא דיאווארה, אדאם דוהטי, טונדה ג'קדה, סונה ג'וברטה, מורי קאנטה, סקו קייטה, באי קונטה, דמבו קונטה, קנדיה קויטה, מוסא קויאטה, נפאלי קויאטה, ג'ליקבה קויאטה, ג'ליבה קויטה, קאסו קויאטה, ויליאם פארקר, לאמין סאהו, פודיי מוסא סוסו, ג'אלי ניימא סוסו, פאפא סוסו, באלה טונקרה.
נמל התעופה הבינלאומי המלכה ביאטריקס

היסטוריה

הנמל נפתח בשנת 1935 בקרבת העיר אורנייסטאד, בירת האי, בסמוך לחופו הדרום-מערבי. 
במהלך מלחמת העולם השנייה פעלו מהנמל מטוסים צבאיים אמריקאים מחיל האוויר השישי, אשר הגנו על תנועת האוניות בים הקריבי ועל אזור תעלת פנמה מפני התקפות של צוללות גרמניות.
בשנת 1964 הסתיימו בנמל עבודות נרחבות שנערכו לשם הכשרתו לקליטת מטוסי סילון, לרבות הארכת מסלול הטיסה. בשנת 1972 נפתח בו הטרמינל הבינלאומי הנוכחי, אשר שופץ והורחב בסוף שנות התשעים.
בשנות השבעים נקרא הנמל על שם הנסיכה ביאטריקס והוא קיבל את שמו הנוכחי לאחר הכתרתה כמלכת הולנד בשנת 1980.
בנמל פועלים כיום שני טרמינלים ומסלול טיסה אחד. הטרמינל העיקרי נמצא בצפונו של שדה התעופה. במרכזו ממוקם אגף הנוסעים הנכנסים ומשני צדדיו ממוקמים אגפי הנוסעים היוצאים - האחד לטיסות אל ארצות הברית והשני לטיסות ליעדים אחרים. בטרמינל זה שמונה שערי עלייה למטוס. טרמינל לטיסות פרטיות, שנפתח ב-2007, ממוקם בחלקו הדרומי של הנמל.
בנמל פועלות כיום (2017) כשלושים חברות תעופה. הן טסות לכ-15 יעדים בארצות הברית (בחוף המזרחי וכן בטקסס ושיקגו), ליעדים בקנדה, באיים הקריביים, בוונצואלה, פרו ופנמה וכן ליעדים באירופה - בבריטניה ושוודיה (בטיסות עונתיות) ובהולנד. הקווים העמוסים ביותר מהנמל ואליו הם ליעדים בארצות הברית.
מרכז קרנרט לאמנויות הבמה

אולם פולנג'ר

האולם המרכזי מונה 2,078 מושבים וזכה לתשבחות רבות על יכולותיו האקוסטיות. התזמורת הסימפונית של שיקגו והתזמורת הסימפונית של סידני הקליטו קונצרטים באולם. בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת אילינוי מקיים הופעות וקונצרטים רבים באולם בביצועם של סטודנטים, חברי הסגל האקדמי, וקבוצות מוזיקליות שונות. אולם זה הוא אולם הבית של התזמורת הסמפונית של שמפיין-אורבנה, התזמורת המקצועית המתארחת, וסימפוניה דה קמרה בניצוחו של איאן הובסון.
האולם תוכנן על ידי ד"ר קיריל האריס, אשר תכנן בין השאר את מטרופוליטן אופרה בניו יורק, אולם פאוול בתיאטרון סנט לואיס ואולם אייברי פישר במרכז לינקולן בניו יורק, אשר תוכנן אף הוא על ידי האדריכל מקס אברמוביץ.
האולם מתוכנן בצורה סימטרית, ללא משטחים מקבילים בו. כל המשטחים באולם בנוי בזויות המאפשרות לצלילים להגיע אל כלל המושבים באולם ללא צורך בהגברה.

אולם פסטיבל טריון

האולם בן שני היציעים מונה 974 מושבים ותוכנן להכיל אופרות והופעות שירה אחרות. על במת התיאטרון נערכות גם הופעות מחול והצגות רבות. היבט ייחודי לבמת האולם היא האפשרות להתקין דלת מלכודת בכל רחבי הבמה, הבנויה מלוחות עץ הניתן להסרה. 
באופן מסורתי, מדי שנה בחודש דצמבר מופיעה להקת הבלט של שמפיין-אורבנה באולם זה ומבצעת את בלט מפצח האגוזים.

אולם קולוול

האולם מונה 674 מושבים ומארח לרוב הצגות ומופעי מחול. האקוסטיקה באולם תוכננה לשאת קול אדם אל הקהל ולמנוע תהודה אחורית.

אולם הסטודיו

האולם בן 200 המושבים הוא תיאטרון קופסה שחורה המאפשר הופעות מיוחדות. שימושו העיקרי הוא מרחב ניסויי לאמנים וסטודנטים באוניברסיטה.

האמפיתיאטרון

האמפיתיאטרון נמצא מחוץ למבנה המתחם ובנוי על גבו המערבי של המבנה. במהלך סמסטר האביב נערכות במבנה הצגות המועלות על ידי הסטודנטים לתיאטרון באוניברסיטת אילינוי.

פסטיבלים

מרכז קרנרט מארח את פסטיבל אלנורה לגיטרה אחת לשנתיים בחודש ספטמבר מאז שנת 2005. מדי קיץ המרכז מפיק הופעות מוזיקליות בפארק המחקר של אוניברסיטת אילינוי הכולל להקות מקומיות ולאומיות כאחד. כמו כן, מרכז קרנרט הוא אחד הגורמים המפיקים את פסטיבל פיגמליון הנערך מדי ספטמבר מאז 2006 בשמפיין.
אסף פורת

ביוגרפיה

פורת גדל בקיבוץ נוה איתן והתאמן בקבוצת השחייה של קיבוצו ובקבוצת הפועל בקעת בית שאן.

1961

באליפות ישראל בשחייה לנוער שנערכה בקיבוץ אושה ב-30 בספטמבר 1961 זכה פורת במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 1:06.4 דקות, שיפור לשיא של יצחק לוריא (1:07.5 דקות).

שיאן ישראל

בתחרות שנערכה באושה ביוני 1962 קבע פורת במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:06.1 דקות, שיפור לשיא הקודם
1:06.3 דקות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה שוב בקיבוץ אושה ביולי אותה שנה הוא קבע במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 1:05.3 דקות ובמשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש נוסף של 2:28.0 דקות, שיפור לשיא של גרשון שפע (2:33.2 דקות).
פורת נבחר עם עוד שני שחיינים (גרשון שפע וגלי להב) לייצג את ישראל במשחקי אסיה שנערכו בג'קרטה אינדונזיה בסוף אוגוסט אותה שנה, אך בשל לחץ ערבי כבד נמנעה השתתפותם של ספורטאים מישראל במשחקים.

אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה בקריית טבעון בסוף ספטמבר 1964 זכה פורת במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:37.4 דקות.
אדם ג'ונס

שנים מוקדמות

ג'ונס נולד בפארק רידג', אילינוי וגדל בליברטיויל, אילינוי, אדם למד לנגן בכינור בתקופת בית הספר היסודי ואף התקבל לתפקיד נגן באס אקוסטי במקהלת בית הספר התיכון שלו. בנוסף למקהלת בית הספר, ג'ונס גם ניגן באס בלהקה שהקים עם חברו טום מורלו (לימים גיטריסט רייג' אגיינסט דה מאשין). למרות כישוריו המוזיקליים הגבוהים, ג'ונס ציין שמעולם לא קיבל שיעורים בנגינה ולמד לנגן דרך שמיעה.

העבודה בסרטים

אדם התחיל ללמוד מייק-אפ אומנותי בשנת 1983 באקדמיית הממיק-אפ ההוליוודית. לאחר כמה זמן תחומי העניין שלו השתנו לכיוון הסרטים, פיסול דמויות ועיצוב אפקטים מיוחדים. הטכניקות שלמד ישמשו אותו בעתיד לעשיית אפקטים למספר קליפים של טול. הוא סיים ללמוד ב 1987.
אחרי שסיים ללמוד, ג'ונס עבד במייק-אפ ואפקטים למספר רב של סרטים מוכרים כמו פארק היורה, סיוט ברחוב אלם, שליחות קטלנית 2, מכסחי השדים ורוקד עם זאבים. וגם על מספר פרסומות. 
ברגע שהתחיל אדם את הקמת טול, היה עליו לבחור אם להמשיך בדרימווקרס, או לתת את כל כולו ללהקה. הוא בחר בלהקה.

הקריירה בטול

אחרי שחברו טום מורלו הכיר לג'ונס ומיינארד ג'יימס קינן (לימים סולן להקת טול) את דני קארי (לימים מתופף טול), הם הקימו, בנוסף לבאסיסט פול ד'אמור את להקת טול. במשך התקופה בלהקה הפך ג'ונס, ביחד עם מיינארד לאחת מההשפעות היצירתיות של הלהקה, על שיריה והקליפים שלה.

הנגינה של ג'ונס

ג'ונס ידוע בנגינה הכבדה שלו ומשתמש לרוב בפאוור קורדים וחמישיות לשם ההלחנה עצמה. כיוון הגיטרה של ג'ונס בדרך כלל הוא דרופ D ובחלק מהשירים (parabola, prison sex) משתמש בכיוון BADGBE. ג'ונס גם ידוע כבעל סאונד ייחודי זאת בזכות השימוש הרב באפקטי פלנג'ר ודיילי .
ג'ונס משתמש בגיטרות של גיבסון, מגברים של דיזל, מארשל ומסה בוגי.
איסטלייקס

גאוגרפיה

איסטלייקס הוא פרוור שחציו פארק ציבורי, ונחצה מצפון מזרח לגרום מערב על ידי דרך הצלב הדרומי (Southern Cross Drive). השטח ממזרח לחלוקה הוא הפארק, המכיל מספר אגמים; השטח ממערב לחלוקה הוא אזור מגורים. הפרוור תחום מצפון על ידי דרך גרדנר, במערב על ידי רחוב מאלוני, ובדרום ובמזרח קו חיץ טבעי בתוך הפארק. הפרוורים הגובלים באיסטלייקס הם פייג'ווד ודייסיוויל ממזרח ודרום, רוסברי וקינגספורד בצפון ומסקוט במערב.

היסטוריה

האזור עליו ממוקם איסטלייקס היה ידוע בעבר כביצות בוטני. הביצות והאגמים היו מקור המים השלישי בחשיבותו למושבה האירופאית שהתבססה באזור שלימים יהיה סידני רבתי, והחל משנת 1859 מים נשאבו ממנו למאגר בפדינגטון. הביצות בסופו של דבר יובשו בחלקן הגדול כדי ליצור מגרשי גולף ולאפשר הרחבות לנמל התעופה של סידני בפרוור הסמוך.
חלק מהפרוור המשמש היום למגורים בעבר שימש את מסלול מרוצי הסוסים של רוסברי, עד שנסגר ושטחו שינה יעוד בשנות השישים.
בפארק הגדול של הפרוור מצויה אנדרטה לחיילים שהתאמנו באזור במהלך שתי מלחמות העולם.

תרבות

באיסטלייקס, נכון למפקד האוכלוסין של 2011, פחות מ-40% ילידי אוסטרליה. מרבית תושבי הפרוור הם מהגרי דור ראשון, ממדינות כגון בנגלדש, מלזיה, יוון וטורקיה. בפרוור בית-ספר יסודי שנוסד בשנת 1979. בפרוור שלוש כנסיות המשרתות קהילות מקומיות, ושני מגרשי גולף: מגרש הגולף איסטלייק הנחלק בין הפרוור לפייג'ווד הסמוך, ומגרש הגולף לייקס.
Timeless

רקע והוצאה

האלבום בדומה לשאר אלבומיה של ברייטמן, הופק על ידי פרנק פטרסון. את האלבום החלה ברייטמן להקליט עם התזמורת הסימפונית של לונדון בנובמבר 1996. במרץ 1997, נודע כי הקלטותיו הסתיימו, והוא יצא כמה שבועות לאחר מכן.
פרק זמן מסוים לאחר צאתו, הועלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
Commercial skipping

Commercial skipping היא תכונה מתקדמת אשר קיימת כיום בחלק ממכשירי ה-PVR אשר מאפשרת דילוג אוטומטי מעל מקבצי פרסומות בתכנים מוקלטים. תכונה זו נמצאת במחלוקת לאורך העשור האחרון כאשר רשתות הטלוויזיה הגדולות ואולפני הסרטים טענו שהיא פוגעת בזכויות היוצרים שלהם ומשום כך יש לאסור את השימוש בה.

היסטוריה

מכשיר ה-PVR הראשון בו הייתה קיימת תכונה מובנית של "Commercial skipping" היה מכשיר ה-PVR של ReplayTV מדגם "4000 Series" ו-"5000 Series". בשנת 2002 חמישה בעלי מכשירי PVR של ReplayTV הגישו תביעה יצוגית נגד רשתות הטלוויזיה ואולפני הסרטים, בדרישה שיש להגן על זכויות הצרכנים להקליט תוכניות טלוויזיה ולאפשר לצרכנים לדלג מעל הפרסומות בטענה שהאפשרות לדלג מעל פרסומות מסייעת להורים למנוע מכך שילדיהם יחשפו לתרבות הצריכה יתר על המידה. אף על פי כן, במהלך 2003 חברת ReplayTV פשטה את רגל בעקבות המאבק המשפטי אותו ניהלה אשר התמקד ביכולת המובנית של המכשירים שלהם לדלג על פרסומות.
נכון להיום, תוכנת המחשב Windows Media Center, אחת מתוכנות ה-PVR הפופולריות ביותר כיום, בעלת היכולת לדלג על מקבצי פרסומות לאחר התקנת תוכנת צד שלישי בשם "DVRMSToolbox" (אשר איננה נתמכת על ידי מיקרוסופט).

עתיד הפרסומות בטלוויזיה

עם כניסת מכשירי PVR לשוק אשר מאפשרים הקלטה של תוכניות טלוויזיה על גבי כונן קשיח, כגון Tivo, צופים רבים מסוגלים כיום להעביר את מקבצי הפרסומות באופן ידני או לדלג מעליהם באופן אוטומטי במידה והתוכניות הוקלטו. רבים מעריכים כיום כי בעתיד מקבצי הפרסומות בטלוויזיה יעלמו לחלוטין ויוחלפו בפרסומות אשר יופיעו בתוכניות הטלוויזיה עצמם במקום. לדוגמה, תוכניות רבות כיום מפרסמות חברות שונות באמצעות שימוש במוצרים של החברות הללו במהלך התוכניות. כמו כן מספר אירועי ספורט שונים בארצות הברית כיום נקראים על שם נותני החסות.
סוג נוסף של פרסומת בה נעשה שימוש באופן תדיר יותר כיום, הוא השימוש במודעות אשר מופיעות לאורך התוכניות בתחתית המסך ומסתירות למעשה חלק מהמסך. לרוב המודעות הללו תופסות רק 5-10% מהמסך, אבל לעיתים רבות הם יכולים לתפוס גם עד 25% מהמסך. חלק מהמודעות הללו מלוות לעיתים רבות גם ברעשים או באנימציה אשר גורמת להם לנוע על גבי המסך.
חצובה

חצובה (או "כנַה") היא מכשיר המיצב מכשיר שני במקום שהוגדר מראש. החצובה יכולה לאפשר, בדרך כלל, גם כיוון זוויתי של המכשיר המקובע בשתי זוויות - צידוד והגבהה. חצובות נמצאות בשימוש נפוץ לאחיזת ציוד אופטי (מצלמות, טלסקופים, מדי מרחק, מדי מהירות וכיוצא בזה), כלי ירייה (בעיקר מקלעים ורובי צלפים), צלחות לקליטת שידורי לוויין ועמודים זמניים לתבניות יציקת בטון לתקרה.
לחצובות יש, על פי רוב, שלושה חלקים. חלק אחד (לרוב החלק העליון), שמתחבר אל המכשיר המקובע, חלק אמצעי שמכיל צירים ועזרי כוונון של החצובה עצמה וחלק שלישי (לרוב החלק התחתון) המקשר בין החצובה ובין המצע שעליה היא עומדת. מצע זה יכול להיות הקרקע, חלק מכלי רכב, חלק מקונסטרוקציה של בניין וכיוצא בזה. כאשר המצע שעליו עומדת החצובה הוא הקרקע, החלק התחתון שלה הוא על פי רוב במבנה של תלת רגל.

חצובה לצילום

השימוש בחצובה לצילום נעשה לרוב, כשזמן החשיפה לאור ארוך יחסית והתמונה תהיה מטושטשת אם המצלמה תזוז בזמן הצילום, או כאשר מצלמים עם עדשה ארוכת מוקד (מעל 300 מ"מ) וכל תזוזה קטנה תטשטש את התמונה, כאשר רוצים לבצע צילום עצמי, או כאשר יש צורך בדיוק גבוה מאוד, (מדי מרחק ומדי מהירות) וכאשר רוצים לצלם סרט ווידאו ללא תזוזות מיותרות. בדרך כלל במצלמות חצובה היא בעלת שלוש רגליים טלסקופיות המשמשות לקיבוע המצלמה.
טריפה

טריפה (Predation) היא יחס-גומלין אקולוגי בו מין אחד (הנקרא טורף) ניזון מגופו של מין אחר (נטרף).
צ'ורני אוסטריב

יהודי צ'ורני אוסטריב

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית, בית ספר יידי וקולחוז יהודי.
ב-7 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את יהודיה בגטו שהוקם בה, בו סבלו ממעשי התעללות ושוד מצד השוטרים האוקראינים.
בשנת 1942 חוסל הגטו שבעיירה. תחילה נרצחו כ-100 מיהודי היישוב, ולאחר מכן, הועברו יתר היהודים לגטו פרוסקורוב, בו נרצחו כולם עד סוף השנה.
ריאד אל סונבאטי

חייו

נולד בעיר פרסקור שבמחוז דמייט שבמצרים, כבן הראשון והיחיד לאחר 8 בנות במשפחה. אביו, מוחמד אל-סונבאטי היה מוזיקאי ונגן עוד מפורסם, שהיה לוקח את ריאד לקונצרטים השונים וממנו קיבל אל סונבאטי השראה לנגינה ושירה.
לאחר לידתו עברה משפחתו לעיר אל-מנסורה בה הלך אל סונבאטי לבי"ס ולמד לימודי קריאה, כתיבה וקוראן. אביו שלח אותו ללמוד אצל המורה הידוע מוחמד שעבאן.
פעמים רבות אל סונבאטי נמלט מבית הספר למקום שבו המבוגרים ניגנו עוד בשל אהבתו למוזיקה.
רוב עבודתו הייתה עם הזמרת אום כולת'ום אותה פגש בשנת 1922. אל סונבאטי כתב את השיר הראשון שלו בשנת 1928 ועבר לקהיר שם החל לעבוד כמורה לעוד בבית ספר למוזיקה.
בשנת 1936 כתב את אחד מהשירים המפורסמים ביותר שלו שפרסמו את אום כולת'ום בסרט "קח אותי לעירך אהובי".
אל סונבאטי הכניס רוח חדשה במוזיקה של אותה תקופה, כמו שילוב יחד של הזמר והפזמון, הוא גם הציב את האקורדיון במקהלה, הפסנתר, מנדולינה, וכתב והלחין שירים לפי מקצבים אירופאיים ואמריקאים, כמו רומבה, ולרו, ואלס וטנגו.
אל סונבאטי לקח את המוזיקה הערבית הקלאסית לפסגות ורמות חדשות, הוא נתן תרומה והשראת מיוחדת למיליוני אנשים בכל רחבי העולם עם ויצירותיו.
אל סונבאטי נפטר בשנת 1981.
אנטוני גורמלי

קורות חיים

גורמלי הוא הצעיר במשפחה בת שישה ילדים (ארבע בנות ושני בנים). גורמלי נולד וגדל בקנט שבאנגליה, ולמד במכללת אמפלפורת' שביורקשייר. בין השנים 1968–1971 למד במכללת טרינטי שבקיימברידג' וקיבל תואר בארכאולוגיה, אנתרופולוגיה והיסטוריה של האמנות. לאחר סיום לימודיו נסע להודו ולסרי לנקה ללמוד בודהיזם. גורמלי שב לונדון בשנת 1974 ולמד בבית הספר המרכזי לאמנות (Central School of Art) ובמכללת גולדסמיתס, וכן למד פיסול בבית הספר סלייד לאמנות של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון בין השנים 1977–1979.

יצירות

מרבית יצירותיו של גורמלי עוסקות באספקטים שונים של הדמות האנושית תוך שימוש בגדלים יוצאי דופן של מיצגים ובמיקומים יוצאי דופן להצגת הפסלים. מרבית התבניות לפסלים מבוססות על גוף האמן עצמו.
עבודותיו הוצגו בגלריית טייט ובגלריית היווארד וכן במוזיאון הבריטי ובוייט קיוב שבממלכה המאוחדת. כמו כן יצירותיו הוצגו במוזיאון לואיזיאנה שבהאמלבאק, בגלריית קורקורן לאמנות בוושינגטון די.סי. שבארצות הברית, במוזיאון האירי לאמנות מודרנית בדבלין שבאירלנד, ובמוזיאון האמנות של קלן בגרמניה. כמו כן השתתף גורמלי בעבודה קבוצתית שהוצגה בביאנלה של ונציה.
גורמלי שיתף פעולה עם הכראוגרף אקראם חאן ביצירת פסלים בהם נעשה שימוש ביצירת הריקוד המודרני של חאן.
בין יצירותיו: "שדה", "איש: ברזל", "ענן קוונטי", "מלאך הצפון", "אופק אירועים".

פרסים

בשנת 1994 הוענק לגורמלי פרס טרנר ובשנת 1999 הוענק לו פרס סאות' בנק לאמנות חזותית. בשנת 1997 הוענק לגורמלי תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית. בשנת 2007 זכה גורמלי בפרס ברנרד היליגר לפיסול. בשנת 2013 זכה בפרס התרבות היפני פרמיום אימפריאלה.
תשמיס

במשפחה הבדואית מתקיימת ערבות הדדית בין בני המשפחה, להגנה על החיים, הכבוד והרכוש של בני המשפחה. במקרה שבו התנהגותו של אחד מבני המשפחה גורמת נזק ליתר בני המשפחה או שהוא יוצא כנגד החברה, עלולה המשפחה לנדותו ולנתקו ממסגרת הערבות ההדדית, בטקס הקרוי תשמיס (פירוש מילולי: "ייבוש בשמש"). טקס זה כולל הודעה פומבית, כדי שהציבור ידע שהערבות ההדדית אינה מתקיימת עוד. הנידוי נכנס לתוקף 48 שעות מרגע ההחלטה, על מנת לאפשר חרטה.
התשמיס אינו נחשב לענישה, אלא לאמצעי הגנה שנוקטת המשפחה, כדי להימנע מהנזק שגורם לה בן המשפחה הסורר.
לעיתים רחוקות בדואי מחליט לנתק עצמו ממסגרת הערבות ההדדית של משפחתו, צעד הקרוי "בשמסו אנפוסהום".
יהדות סורינאם

יהדות סורינאם היא אחת מהקהילות היהודיות בדרום אמריקה במושבה ההולנדית לשעבר-סורינאם.
היהודים הראשונים שהגיעו לדרום אמריקה היו אנוסים מספרד ופורטוגל. רובם ישב בברזיל וחלקם ישבו באזור שנחשב בעבר לחלק מצפון ברזיל, שהוא אזור סורינאם של היום. היהודים שהגיעו לדרום אמריקה העדיפו את השלטון ההולנדי שאהד את היהודים ונתן להם יותר זכויות מאשר הספרדים והפורטוגזים. יהודים מהולנד ואיטליה ישבו בפרמריבו, הבירה במאה ה-17. ההולנדים נתנו זכויות ליהודים ולכן הם העדיפו את שטחי שלטונה ובכך נמלטו מהאינקוויזיציה שהייתה נהוגה בשאר שטחי דרום אמריקה.
בשנת 1644 הגיעו גלים המוניים של יהודים יוצאי ספרד ופורטוגל וכן יהודים אנוסים מברזיל מהשטחים שהיו בשליטת הולנד ואשר נכבשו על ידי פורטוגל. היהודים פיתחו לעצמם אזור אוטונומי בשם "יודן סוואנה" ובו פיתחו יישוב בשם "יודן דורף" אשר היה יישוב משגשג שנעזב בשנת 1832.
כיום יש בסורינאם כ-200 יהודים, אשכנזים וספרדים החיים בעיקר בעיר הבירה פרמריבו. בשנת 2005 בית הכנסת הפעיל היחיד בסורינאם החליט להצטרף לאיגוד העולמי ליהדות מתקדמת ובעזרת סיוע התנועה הליברלית (רפורמית) ההולנדית עבר תהליך של רפורמציה קהילתית המותאמת ליהדות המקומית.
ניקולה פקוביץ'

קריירה

פקוביץ' החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת הנערים של מועדון בודוצ'נוסט פודגוריצה בעונת 2001/2002. לאחר מכן החל לשחק בקבוצת KK אטלס בשנת 2002 ושיחק עבורה עד 2005; לאחר מכן עבר לפרטיזן בלגרד. עם פרטיזן, הוא זכה שלוש פעמים באליפות סרביה (ב-2006, 2007 ו-2008), פעמיים באליפות הליגה האדריאטית (ב-2007 ו-2008), ופעם אחת בגביע הסרבי ב-2008. הוא נבחר לתואר ה-MVP של הפיינל פור של הליגה האדריאטית ב-2008.
בקיץ 2008, פקוביץ' הצטרף למועדון היווני פנאתינייקוס. הוא חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון שהוערך בשווי של 4 מיליון אירו בתשלום נטו.
פקוביץ' נבחר במקום ה-31 הכללי בדראפט ה-NBA ‏2008 בידי מינסוטה טימברוולבס.
ב-2005, כאשר שיחק עבור נבחרת סרביה ומונטנגרו עד גיל 21, הוא זכה במדליית ארד באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 ברוסיה. באליפות אירופה עד גיל 20 2006 שנערכה באיזמיר, הוא זכה במדליית זהב עם נבחרתו הלאומית.
מאז הגעתו לבוגרים, פקוביץ' הוא חבר קבוע בסגל הנבחרת הלאומית של מונטנגרו הבוגרת.

סטטיסטיקת קריירה

נכון לסוף עונת 2016/17‏‏
ואפה, מלך מזרח אנגליה

ואפה או וופה (באנגלית: Wuffa;‏ 503 לערך - 578 לערך) היה מלך ממלכת מזרח אנגליה בין השנים 571 -578.
פרטים מועטים ידועים על תקופת מלכותו. 
בנו, טיטילה, מלך אחריו, ולימים מלך גם נכדו ראדוולד, אשר נקבר בסאטון הו.
משמעות שמו "זאב קטן" באנגלית עתיקה.
ואפה נחשב לאבי מלכי מזרח אנגליה, אשר נקראו על שמו "ואפינג" (Wuffing). לפי אחת הסברות היה זה ואפה, ולא אביו והה שאיחד את "אנשי הצפון" (ה"נורפוק") עם "אנשי הדרום" (ה"סאפוק") והקים את ממלכת מזרח אנגליה.
טטרה הידרו פוראן

ייצור

מייצרים טטרה הידרו פוראן האמצעות דה-הידרציה של 1,4 בוטאן דיאול בקטליזה חומצית באופן דומה לזה שבו מפיקים דיאתיל אתר מאתנול. חברת דופונט פיתחה שיטה להפקת החומר בחמצון של בוטאן לאנהידריד של חומצה מאלית ( maleic anhydride) ואז הידרוגנציה של החומר לקבלת טטרה הידרו פוראן.

שימושים

בנוכחות חומצה חזקה THF הופך לפולימר קווי הנקרא (poly(tetramethylene ether) glycol (PTMEG הידוע גם כ PTMO המשמש לייצור סיבים אלסטיים (Spandex) 
יישום חשוב נוסף של טטרה הידרו פוראן הוא כממס תעשייתי  בייצור פוליוויניל כלוריד (PVC) וורנית (לכה), THF ממיס מגוון רחב של חומרים פולרים וא-פולרים.

בטיחות

רעילותו של החומר נמוכה - ערך LD50 דומה לזה של אצטון, בשל יכולות ההמסה הטובות שלו הוא עשוי לגרום יובש בעור, החומר ממיס לטקס ולכן עובדים איתו בכפפות ניטריל. טטרה הידרו פוראן דליק מאוד.

בעיה בטיחותית ב-THF היא יצירה של פראוקסיד נפיץ במגע עם אוויר, כדי למנוע סכנה זו מוסיפים חומר נוגד חמצון ונמנעים מייבוש באמצעות זיקוק בשל יצירת ריכוז גבוה של הפראוקסיד בשאריות.