google/wiki40b huggingface dataset:
דוד ניטו

תולדות חייו

ניטו (Nieto) נולד בוונציה, בכ"ט בטבת ה'תי"ד (13 בינואר 1654), למשפחה מצאצאי האנוסים. אביו, פנחס ניטו, היה סוחר, מנכבדי העדה הספרדית בעיר וחבר ה'מעמד' שלה. הוא התכתב עם הרב שמואל אבוהב, רבה של ונציה, ותשובות אליו מופיעות בספרו "דבר שמואל". דוד ניטו התחנך בוונציה, והיה תלמידו המובהק של הרב אבוהב. בנעוריו עברה עברה משפחתו לרג'יו, שם קיבל אביו רישיון מדוכס המדינה להקים בית מלאכה ליצור גרביים, אך משהוקם גטו בעיר עברו לרומא. הוא השתלם באוניברסיטת פדובה ברפואה ובפילוסופיה, ובפדובה השלים את לימודיו וקיבל את סמיכתו לרב.
לאחר נישואיו התגורר ניטו בליוורנו, בה כיהן כדיין, דרשן, וראש ישיבה, ובשנת 1701 התבקש בידי קהילת לונדון לשמש בה כרב, לאחר עזיבתו של רבי שלמה אאיליון את לונדון לאמסטרדם. רבי דוד ניטו הגיע ללונדון בספטמבר 1701.
בחורף ה'תס"ד פרצה בקהילת לונדון מחלוקת עזה סביב השקפותיו של ניטו, לאחר דרשה שמסר בבית הכנסת. בדרשתו טען הרב כי הטבע הוא גילויו הרגיל של האלוהים בעולם. בקהילה פרצה סערה, ומתנגדיו האשימו אותו בקירבה לדעותיו של ברוך שפינוזה, שהוכרז בידי הקהילה היהודית ככופר. המחלוקת הסתבכה לאחר שהקהילה הדיחה את מתנגדי הרב מתפקידיהם הרשמיים, וסירבה לכל התערבות של בוררים חיצוניים בפרשה. במהלך המחלוקת הדפיס הרב ניטו חוברת בספרדית בשם "ההשגחה האלוהית" או בשמה המלא "על ההשגחה העליונה האלוהית, עצם הטבע האוניברסלי, או על טבע הטבעים" (Della Divina Providencia, ó sea Naturalezza Universal, ó Natura Naturante) להבהרת עמדתו. המחלוקת באה לסיומה רק לאחר כשנתיים, כאשר הועברה להכרעת בית הדין האשכנזי בהמבורג (שמפאת ריחוקו נחשב לנייטרלי), בראשות רבי צבי הירש אשכנזי (ה"חכם צבי"), אשר פסק לטובת ניטו וטיהר אותו מכל אשמת כפירה
.
רבי דוד ניטו נחשב אחד ממתנגדי השבתאות הנחרצים והתקיפים. בעת הפולמוס הגדול שפרץ באמסטרדם בשנת 1714 סביב ספריו ושיטתו של השבתאי נחמיה חייא חיון, עמד ניטו לצידם של רבי משה חגיז וה"חכם צבי" כנגד עמדתה של הקהילה הספרדית באמסטרדם בראשות רבי שלמה אאיליון - קודמו של ניטו ברבנות לונדון. ניטו אף חיבר חיבור מיוחד בשם "אש דת" נגד ספרו של חיון "שלהבתיה" בו תקף חיון את מצדדי שיטת ה"צמצום שלא כפשוטו" ובראשם הפילוסוף-המקובל הספרדי-הולנדי אברהם כהן דה-הירירה. לאחר שנאלצו חגיז והחכם צבי לעזוב את אמסטרדם מזעם הקהילה הם עברו אל לונדון, תחת חסותו של ניטו.
בנוסף לעימות הישיר כל שנות כהונתו מול דעות השבתאים, נאלץ הרב להתמודד בפולמוס עם הסביבה הנוצרית ולטפל באנוסים הרבים שהגיעו מספרד ופורטוגל ושבו ליהדות ללא כל ידיעות. הרב הקדיש זמן רב ופרסם חיבורי פולמוס וספרי עזר קצרים לידיעת הלכות. את ספרו החשוב והמפורסם ביותר מטה דן - הכוזרי השני הקדיש הרב ניטו להוכחת אמיתות התורה שבעל-פה ודברי חז"ל, שהייתה מעורערת אצל האנוסים.
הקהילות יעקב בספרו חיי עולם מונה את הספר כספר מתאים לאלו הרוצים לעסוק בחקירה עקב בעיות באמונה.
רבי דוד ניטו נפטר בלונדון ביום בו שלמו לו 74 שנים, בכ"ח בטבת ה'תפ"ח (10 בינואר 1728). את מקומו מילא בנו, הרב יצחק ניטו.
אורגת האשלים

מאפיינים

אורך גוף הפועלת 5-7 מילימטרים, צבע גופה שחור עמום. על הגוף קבועים 3 זוגות קוצים ארוכים: זוג בחזה הקדמי, זוג בעל-חזה וזוג ארוך במיוחד, בצורת קרניים, בבליטה של הגבעולון. המלכה דומה לפועלת, אורך גופה כ-5-8 מילמטרים, היא מכונפת, והקוצים שלה קצרים יותר. אורך הגוף של הזכר רק 5.5 מ"מ; על הבליטה של הגבעולון קבוע זוג קוצים קצרים.
הפועלות אורגות בעזרת הזחלים מטווים המשמשים להן למטרות שונות, ומכאן נגזר שמן. לזחלים יש בלוטות משי מפותחות מאוד. המשי נפרש בצורת קור דק מפתח בבליטה בשפה התחתונה. הוא משמש לזחל לטוויית פקעת לפני ההתגלמות, והפועלות טוות ממנו מטווים. בעת הטוויה תופסת הפועלת בזחל מאחוריו, בקדמת גבו, נושאת אותו ממקום למקום ומכוונת אותו כך שיכופף את ראשו כלפי המצע. תוך לחיצה על הזחל היא מגרה אותו להפריש קורי משי. המשי היוצא מן הבלוטה הוא דביק, והקור נדבק למצע. אחר-כך מרחיקה הפועלת את הזחל, הממשיך להפריש את הקור למקום החדש, שם היא מקרבת שוב את הזחל למצע ושוב נדבק הקור. כך היא נושאת את הזחל בתנועות שתי וערב ויוצרת מטווה.
בישראל בונה אורגת האשלים את קניה בעיקר בחללים בקרקע ולעיתים מתחת לסלעים. המטווים משמשים לריפוד הקן, לציפוי הקירות ואף ליצירת וילון בפתח הכניסה. יש שהקן נבנה ממטווים על צמרת העץ, כמו למשל על עצי האשל בעינות צוקים.
אורגת האשלים ניזונה גם מן הצומח וגם מן החי. היא מבקרת פרחים כמו רכפתן מדברי בחיפוש אחר צוף. כמו כן היא ניזונה מטל דבש שהיא אוספת בעיקר על אשלים, מהפרשותיהן של כנימות עלה, כנימות מגן וציקדות. יש שאורגת האשלים טווה בעזרת הזחלים מטווים סביב כנימות, כעין "רפתות", לשם הגנה עליהן ושמירת טל הדבש לשימושן. בנוסף, היא טורפת גם חרקים קטנים.
מרכז החדשנות סקולקובו

מרכז החדשנות "סקולקובו" (בשנים 2011-2010, לעיתים קרובות תואר בתור "עמק הסיליקון הרוסי") הוא מרכז במוסקבה שנועד לאגד חברות בתחום החדשנות הטכנולוגית במתחם אחד לפיתוח ומסחור של טכנולוגיות חדשות. המרכז שוכן סמוך לכביש הטבעת של מוסקבה.
המתחם נבנה לצורך מתן מעמד מיוחד ותנאים כלכליים מקלים לחברות הפועלות באזור בתחום התקשורת והחלל, ביו-טכנולוגיות, התייעלות אנרגטית, טכנולוגיות מידע וטכנולוגיה גרעינית. החוק הפדרלי מס' 244 "אודות מרכז ההשקעות 'סקולקובו'" נחתם על ידי נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב ב-28 בספטמבר 2010 ואישרר, איפוא, את הקמת מרכז זה.
המרכז מהווה חלק מעיר מתוכננת וכולל גם מכוני מחקר ולימוד כמו אוניברסיטת סקולקובו הפתוחה ומכון סקולקובו למדע וטכנולוגיה, שהקמפוס שלו נבנה על ידי משרד האדריכלים השווייצרי ‘הרצוג ודה מרון’.
אנדרו גאלוויי

ביוגרפיה

אנדרו מקלין גאלוויי הרביעי נולד באייר, סקוטלנד. הוא גדל בעיר פרסטוויק, שם למד באקדמיה. יש לו תואר ראשון בקרימינולוגיה מטעם האוניברסיטה הקלדונית של גלאזגו. בצעירותו, גאלוויי שקל להיות כדורגלן. הוא שיחק עבור ילדי פרסטוויק בעמדות ההגנה, לפני שהחל להתמקד בקריירת ההיאבקות שלו.

חיים אישיים

גאלוויי התארס למתאבקת האמריקאית, טארן טרל, ביולי 2009. השניים נישאו בלאס וגאס במאי 2010. ב-24 במאי 2011, טרל הודיעה שהיא וגאלוויי התגרשו. בשנת 2016, גאלוויי נישא לקייטלין פרונהפל.
גאלוויי הוא אוהד של קבוצת הכדורגל הסקוטית, גלאזגו ריינג'רס.
מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה

ביוגרפיה

מריה אנטוניה נולדה ב-18 ביולי 1724 בארמון נימפנבורג, מינכן, לקרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג. בצעירותה קיבלה מריה אנטוניה חינוך יוצא מן הכלל, והשתלמה במיוחד באמנויות, ובכלל זה ציור, כתיבה שירה ומוזיקה.
ב-13 ביוני 1747 התחתנה מריה אנטוניה עם בן דודה פרידריך כריסטיאן, נסיך הכתר של סקסוניה, וב-20 ביוני באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. נישואי הזוג היו מאושרים, ונולדו להם 9 ילדים.
במהלך מלחמת שבע השנים עזבה מריה אנטוניה את דרזדן, ועברה לגור בפראג ובמינכן. בשנת 1763 מת חמיה אוגוסט השלישי, מלך פולין, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובעקבות כך חזרה מריה אנטוניה לדרזדן. כעבור 10 שבועות מת בעלה פרידריך כריסטיאן, ובנה פרידריך אוגוסט השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, תוך שמריה אנטוניה משמשת כעוצרת יחד עם גיסה פרנץ קסאפר, נסיך סקסוניה. במהלך כהונתה היא התנגדה לוויתורו של בנה על הכתר הפולני, והיא הקימה בדרזדן מפעל טקסטיל ומבשלת בירה. בשנת 1768 הגיע בנה פרידריך אוגוסט לבגרות ונטל את השלטון לידיו, וב-23 באפריל 1780 מתה מריה אנטוניה בביתה בדרזדן.
מוזיאון החשיש, המריחואנה והקנאביס

מוצגים

המוזיאון כולל גן שבו מוצגים צמחי קנאביס בשלבי התפתחות שונים, אוספים של ג'וינטים ומקטרות, ספר ביבליה משנת 1836 העשוי מסיבי קנבוס תעשייתי, ואביזרים נוספים שיוצרו מקנבוס. המוזיאון מציג גם אומנות חזותית, כגון ציורו של דוד טנירס הבן, "איכרים מעשנים קנאביס בבית עישון". בנוסף, מוצגת במוזיאון אחת מתעודות הזהות המזויפות ששימשו את מבריח הקנאביס המפורסם הווארד מרקס . בסך הכל כולל האוסף של המוזיאון יותר מ-7000 פריטים.
קופפרשטיך-קבינט ברלין

היסטוריה

המוזיאון, שנפתח לראשונה לציבור בשנת 1831, היה מבוסס על אוסף של האלקטור של ברנדנבורג פרידריך וילהלם הראשון, שהחל לאצור את היצירות בשנת 1652.
האוסף המוצג במוזיאון פוצל בין שני חלקי גרמניה, המזרחי והמערבי. האוספים אוחדו בשנת 1994, אז עבר האוסף למשכנו הנוכחי בקולטורפורום.
האוסף מכיל כיום אלפי גלופות, למעלה מ-500,000 הדפסים, ומעל 100,000 פריטים בודדים: איורים, יצירות בצבע שמן, בפסטל ובצבעי מים.
בין היתר, מוצגות באוסף יצירות של אלברכט דירר, בוטיצ'לי (איוריו לקומדיה האלוהית של דנטה), מתיאס גרינוואלד, אלטדורפר, בוש, ברויגל, פרידריך, מנטניה, רמברנדט, שינקל, טיפולו.
מוצגות בו גם יצירות של אמנים מאוחרים יותר, כגון קירשנר, פיקאסו ומונק. לצד יצירות של אמני פופ ארט (אנדי וורהול, המילטון, ג'ספר ג'ונס ופרנק סטלה), אמנים מושגיים, מינימליסטיים, ואמנים עכשוויים הפועלים בברלין.
מיכל הירש

ביוגרפיה

הירש נולדה ב-1964 בעיר חיפה, בתם של הרולד הירש ולליב לניר. בגיל שנתיים וחצי עזבה עם משפחתה את הארץ לאנגליה. מפגשה הראשון עם עולם המחול היה בגיל 8 כשהחלה לרקוד בלט קלאסי בשיטת האקדמיה המלכותית לבלט (R.A.D) בעיירה מארלו (Marlow) שבאנגליה. בגיל 11 חזרה לארץ עם משפחתה ובגיל 13 החלה ללמוד בבית הספר למחול בת-דור בניהולה של ז'נט אורדמן. את שירותה הצבאי עשתה באוגדת השריון בתל השומר.
ב-1991 עזבה את ישראל ועברה להתגורר במנהיים וקלן שבגרמניה. בתקופה בה התגוררה בגרמניה עבדה הירש כרקדנית עצמאית אצל מספר כוריאוגרפים והופיעה עם יצירותיהם בגרמניה וביוגוסלביה. כרקדנית עצמאית עבדה גם בערים: מנהיים, מאינז וקלן. היא הייתה אסיסטנטית לכוריאוגרף רוברט קוהן (Robert Cohan) והעלתה את עבודותיו: Tsaikerk; Class; Stabat Mater.
מיכל הירש שיחקה בשני מחזות: מיס ג'ולי (Miss Julie), הנשף (Le Bal)- בבימוי: Nada Kokotovic. כמו כן השתתפה בשני סרטי מחול קצרים שצולמו בפריז Le Cour Vole; Georgia בבימוי:  Stephanie Thiersch.
ב- 1995 – 1996, מיכל מלמדת מחול מודרני בבית הספר הגבוה למוזיקה ולמחול במנהיים שבגרמניה. ב-1998 היא עוברת לעיר קלן (Köln) שבגרמניה ושם נכנסת לבית הספר הגבוה למוזיקה ולמחול כמורה למחול מודרני עכשווי ואימפרוביזציה, מנהלת חזרות ואסיסטנטית להפקות בית הספר.
ב-2009 חזרה לישראל אחרי 18 שנה בגרמניה. היא מתחילה ללמד מחול מודרני עכשווי בביכורי העתים ובתלמה ילין ומנהלת חזרות ומורה למחול מודרני עכשווי בתיאטרון מחול ענבל ובלהקתה של סאלי-אן פרידלנד.
בין השנים 2009–2010 לימדה בתיכון האקדמיה בירושלים אימפרוביזציה. בין השנים 2011–2013 עשתה תואר ראשון ללימודי B.Dance ותעודת הוראה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. במקביל, היא מתחילה ללמד מחול מודרני עכשווי בבית הספר למחול במכללת סמינר הקיבוצים ובתיכון האקדמיה למוסיקה ומחול ירושלים. בשני בתי ספר אלה ממשיכה ללמד.
ב-2012 לאחר הפסקה ארוכה היא מרגישה צורך חזק לחזור לבמה. לאחר שרואה עבודה של תומר צירקלביץ סטודנט בבית הספר למחול במכללת סמינר הקיבוצים היא מתחילה לעבוד אתו. הם יוצרים יחד את הסולו בביצועה "להתראות" (auf wiedersehn). הסולו עלה לראשונה ביולי 2013, בפסטיבל המחול והפרפורמנס הבינלאומי ה-20, ביטום, פולין. לאור התגובות החיוביות הוחלט להאריך את הסולו לערב שלם ומשנת 2013 הוא מבוצע בארץ ובחו"ל.
ב- 2015 היא מעלה את " What does it Men? :בפסטיבל "אינטימדאנס" בתיאטרון תמונע בת"א.
היום מתגוררת בתל אביב, נשואה להולגר אירמיש ואמא לתמר ונועם.
סצ'ואן איירליינס

היסטוריה

חברת התעופה הוקמה ב-19 בספטמבר 1986, וטסה לראשונה ב-14 ביולי 1988. באוגוסט 2002 החברה הופרטה ונמכרה לבעלי מניות פרטיים.

פעילות החברה בישראל

ב-26 בספטמבר 2018, החלה החברה להפעיל 2 טיסות שבועיות מנתב"ג לעיר צ'נגדו שבמרכז הרפובליקה העממית של סין.
אלונה טוראל

ביוגרפיה

אלונה טוראל נולדה בשנת 1944 ברמת גן בשם אלונה טורקניץ'. בילדותה למדה נגינה בפסנתר. היא התפרסמה לראשונה בשנת 1961, בגיל 17, כשהייתה עוד תלמידת בית ספר תיכוני - השיר "כאשר אני ואת", שכתבה והלחינה, בביצועה של נחמה הנדל זכה במקום השלישי בפסטיבל הזמר והפזמון השני. שיר נוסף שהלחינה לאותו הפסטיבל, "טובים דודיך" (מילים מתוך שיר השירים), הגיע לבין עשרת המקומות הראשונים. טוראל הלחינה למבצעים שונים, ובראשם חוה אלברשטיין ("בשביל אל הבריכות", "אדבר איתך", "מה נותר" ועוד).
את שירותה הצבאי עשתה טוראל בלהקת הנח"ל. היא הייתה המדריכה המוזיקלית של הלהקה בתוכניתה "שמש במדבר" (תוכנית מס' 17), ולאחר שחרורה המשיכה לתרום משיריה ללהקות הצבאיות. בין השירים שהלחינה ללהקות הצבאיות: "גשם בוא" ו"אחד חולמני" (מילים: תרצה אתר) ללהקת הנח"ל, "קום לך אל נינווה" (מילים: יורם טהרלב) ללהקת פיקוד המרכז ו"שלושה חיילים" (מילים: חיים חפר) ללהקת פיקוד הצפון. שירים נוספים שהלחינה כוללים את "שיר שלכת אדומה", "שבוע האחווה" ו"מכתבי אהבה".
לאחר שחרורה מן הצבא, נסעה לניו יורק שם שהתה חמש שנים, במהלכן למדה מוזיקה בבית ספר מאנס למוזיקה. בניו יורק עבדה בין היתר עם שמוליק קראוס. עם שובה לישראל ב-1969, השתלבה כנגנית ומעבדת בהרכבים רבים של ג'אז ורוקנרול.  יחד עם אהרלה קמינסקי בתופים ושמוליק ארוך בבס היא הייתה חלק מההרכב "זיעה קרה" אשר לווה את אושיק לוי בחציו השני של תקליט הסולו הראשון שלו, "קצת שקט", שיצא ב-1971. בהמשך הצטרפה אל "הפלטינה", אחד מהרכבי הג'אז הראשונים והמצליחים בישראל. ב-1976, היתה חלק מלהקת "שמיים", בה נגנו חברי הפלטינה יחד עם הזמר דני ליטני. במקביל, במהלך שנות ה-70, הייתה טוראל חלק מצוות הנגנים אשר ליווה את השירים בתוכנית הטלוויזיה לילדים "ראש כרוב". 
ב-1979 עיבדה את השיר "עוברים דירה" שביצע דורי בן זאב במסגרת פסקול הסרט "דיזנגוף 99".  
בהמשך, במהלך שנות ה-80 וה-90, היה עיקר פעילותה המוזיקלית כפסנתרנית, והיא שיתפה פעולה, בין השאר, עם אריק איינשטיין, שלום חנוך, נורית גלרון וחוה אלברשטיין. בנוסף, הפיקה מוזיקלית מופעים ואלבומים רבים.
ב-1984 עיבדה יחד עם יצחק קלפטר את אלבומו השני "לבד", וכן ניגנה בהקלטות בקלידים, פסנתר וסינטיסייזר.  
ב-1986 שימשה כיועצת מוזיקלית ועיבדה 4 שירים באלבומה של נורית גלרון "משהו בלבבה". כמו כן השתתפה בהקלטות בנגינת סינטיסייזרים, פסנתר אקוסטי ופנדר רודס.  
ב-1987 עיבדה והפקידה מוזיקלית את אלבומו של מאיר אריאל "ירוקות". עוד ב-1987 עיבדה גרסה מחודשת ל"העץ הוא גבוה" שביצעו אלי מגן (המבצע המקורי של השיר) יחד עם נורית גלרון.   
בשנת 2009, התקיים במרכז ענב בתל אביב, ערב מחווה למוזיקה ולשירים היפים בהם הייתה מעורבת טוראל. בערב, בו הוענק לה אות הוקרה מטעם אקו"ם על תרומתה לקידום המוזיקה הישראלית, השתתפו, בין השאר, שלום חנוך, רבקה זוהר, ערן צור, אריאל הורוביץ, איה כורם, אלון אולארצ'יק ואחרים.
בשנת 2018, זכתה טוראל בפרס לאמנים ותיקים על שם אריק איינשטיין, בתחום המוזיקה האמנותית.
בשנים האחרונות לפעילותה הופיעה טוראל יחד עם הזמרת רונית אופיר במופע משותף בשם "אדבר איתך".

מותה

אלונה טוראל נפטרה מדום לב ב-8 במאי 2019, ערב יום העצמאות ה-71 לישראל, בדרכה להופעה. היא נטמנה בבית העלמין "בשביל מנוחה נכונה" בראשון לציון, ב-13 במאי 2019 .
כריס מירס

ביוגרפיה

מירס נולד ברדינג, והיה הילד השני במשפחה בת שלושה ילדים. אמו נפטרה מסרטן השד בילדותו, ואביו נישא מחדש. הוא החל להתאמן בקפיצה למים בעיר הולדתו, וזכה להצלחה בתחרויות נוער בבריטניה. בשנת 2008 השתתף באליפות אירופה לנוער, וזכה במדליות כסף בקפיצות ממטר אחד ומ-3 מטרים, ובמדליית ארד בקפיצות מ-10 מטרים. באליפות העולם לנוער שנערכה באותה שנה סיים במקום השביעי בקפיצה מ-3 מטרים.
בראשית 2009 לקה מירס במונונוקלאוזיס זיהומי. מחלתו לא אופיינה בתסמינים הרגילים, ולכן לא אובחן. השילוב בין הנפיחות באיבריו הפנימיים כתוצאה מהמחלה לבין המאמץ הגופני הכרוך בפעילותו הספורטיבית גרם לכך שבמהלך אימון בסידני נקרע לו הטחול. בעקבות הפציעה איבד כ-2.5 ליטרים של דם, במשך מספר ימים היה מחובר למכונת הנשמה, והרופאים העריכו את סיכוייו לשרוד ב-5%. בסופו של דבר הצליח להחלים, ונשאר באוסטרליה עד שיהיה כשיר לטוס חזרה לביתו. במהלך תקופת ההחלמה לקה בהתקף שבעקבותיו נשאר בתרדמת למשך שלושה ימים. 
על אף אזהרות הרופאים, שב מירס להתאמן בקפיצה למים. בשנת 2010 זכה להישגים נאים יחד עם בן זוגו לקפיצות הסינכרוניות מ-3 מטר, ניקולס רובינסון-בייקר. השניים זכו באליפות בריטני, סיימו במקום הרביעי במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בדלהי וסיימו במקום החמישי באליפות אירופה שנערכה בבודפשט. באליפות העולם שנערכה ב-2011 בשנגחאי סיימו בשניים במקום השביעי.
באליפות אירופה שנערכה באיינדהובן בשנת 2012 סיימו מירס ורובינסון-בייקר במקום החמישי, ובתחרות היחידים סיים מירס במקום השמיני. השניים גם ייצגו את בריטניה באולימפיאדת לונדון, וסיימו במקום החמישי. בתחרות היחידים סיים מירס במקום התשיעי. אביו של מירס, פול, היה אחד מנושאי הלפיד האולימפי בעת שזה עבר ברחבי בריטניה לפני תחילת המשחקים, כאות הערכה על התקופה בה שהה לצד מיטת בנו. 
באליפות העולם שנערכה בברצלונה ב-2013 הסתפק מירס במקום ה-31 בלבד. בקפיצות הסינכרוניות סיימו מירס ורובינסון-בייקר במקום השמיני. הייתה זו הפעם האחרונה בה התחרו השניים כצמד. בראשית 2014 החל מירס להתחרות יחד עם בן זוגו הנוכחי, ג'ק לו. כדי שיוכלו להתאמן יחד, עבר מירס ללידס. באותה שנה זכו השניים במדליית הזהב במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בגלאזגו. במשחקים אלה התחרה מירס גם בקפיצה ממטר אחד, וסיים במקום החמישי. באליפות אירופה שנערכה בברלין סיים הצמד במקום החמישי.
אליפות העולם שנערכה בקאזאן ב-2015 סימנה את הפיכתם של מירס ולו לאחד הצמדים הבולטים בזירה העולמית, עם זכייתם במדליית הארד. באליפות אירופה שנערכה בלונדון בשנת 2016 זכו השניים במדליית הזהב, ובהמשך השנה רשמו את הישג השיא שלהם, כשזכו גם במדליית הזהב האולימפית, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.

חייו האישיים

במהלך תקופת החלמתו מהפציעה, טיפח מירס את חיבתו למוזיקה אלקטרונית ומוזיקת האוס, והחל ליצור מוזיקה משלו. בשנת 2013 ערך מופע חימום ללהקות לבירינת' ופנדולום.
תאודור קיסלוב

ביוגרפיה

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. 
תאודור קיסלוב נולד ב-1914 בבואנוס איירס, בעת שהוריו שהו בארגנטינה בשליחות. בגיל שש הגיע עם המשפחה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. את לימודי האדריכלות התחיל בשנת 1935 בבוז אר בפריז וסיים אחרי מלחמת העולם השנייה ב-Académie Royale des Beaux-Arts בבריסל. עם שובו ארצה השתתף במלחמת העצמאות לאחר שהתגייס לחיל ההנדסה. ב-1949 נישא לציירת סופיה צוקר (סופיה קיסלוב, בת דודתו של הרב חיים יעקב רוטנברג). עם שחרורו מצה"ל עבד באגף התכנון והבנייה הממשלתי וב-1951 פתח משרד אדריכלים ומהנדסים שנקרא "תכנון", שפעל כקואופרטיב. ב-1954 בנה המשרד את הפרויקט הראשון באילת, ומאז ועד לשנות ה-70 היה קיסלוב אדריכל פעיל בעיר. ב-1978 פתח קיסלוב משרד אדריכלים חדש ביפו העתיקה, במשותף עם שתי בנותיו, תאה קיסלוב וליאורה קיסלוב-קיי, וחתנו עולש קיי. קיסלוב נפטר ב-1979; המשרד המשפחתי אטלייה קיי – קיסלוב קיי אדריכלים פועל עד היום.
קיסלוב הגיע להישגיו הגדולים דווקא בפרויקטים ה"בנליים", העממים. עבודותיו נושאות ערך נוסף לא רק בזכות חוסר הראוותנות שבהם אלא מעצם היות בנייניו ותכנון הערים שלו מיועדים לשימוש הציבור כולו. בתי הפטיו לדוגמה היו פשוטים מבחינה הנדסית וקלים לבנייה, והוא האמין שלא צריך להיות מיומן בעבודת בניין על מנת לבנותם. הוא קיווה שכל אדם יוכל לבנות את ביתו כנשען על יסודותיו של האחר. זוהי בנייה מהסוג הצנוע והרגיש ביותר. בתכנון "הפטיו הגדל", פרי רעיונו של בית הגדל עם השוכנים בו, טמון היחס המיוחד לתא המשפחתי והקשר המשפחתי. פתרונות נוספים כדוגמת חצר המשחקים המשותפת והקרירה לתלמידי בית הספר "עציון גבר" או פריסת בתי הפטיו מנגד לשיכונים הגבוהים ליצירת יחסי הדדיות ותלות ביניהם מעידים כי לעיתים כי ניתן לזקק את האמת הארכיטקטונית לאמירה פשוטה, שקופה וחד משמעית.
בין הפרויקטים המוכרים שלו באילת ניתן למצוא את מלון אילת, מלון נפטון, שכונות בתי הפטיו, שני בתי ספר מקוררים, בית ספר שדה, תחנה מרכזית אגד, מוסך אגד, תכנון הלגונה בעיר ועוד רבים ואחרים. המרחב האילתי, הוביל אותו להשתמש באמצעים חדשניים כגון שבירת המאסות, גיוון בחומרים וניצול הצללות וכיווני רוח מקומיים. בפרויקטים אלו הציע בנייה דלת תקציב למגורים, למסחר ולציבור, התאמה חזותית ופרוגרמתית של הפרויקט למקום ואדריכלות אינטימית המקפידה על יחסי הדדיות בין רשות הרבים לרשות הפרט.
שאולאי (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה משחקת יותר משמונה העונות תחת הדרכתו של המאמן אנטאנאס סירייקה. השחקנים הליטאים הידועים, דונטאס סלנינה ומינדוגאס ז'וקאוסקס התחילו את הקריירה שלהם במועדון הזה.
ההישג הכי גדול של הקבוצה בליגה הליטאית, הוא המקום השלישי, בשנים 2000, 2001, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2012 ובמסגרת הגביע הליטאי, הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר בעונות: 2008, 2009, 2010.
מאז עונת 1995/96, הקבוצה משתתפת ביורוקאפ. ובעבר גם בגביע קוראץ' וגביע יול"ב. והחל מעונת 2004/05 גם במסגרת הליגה הבלטית, בה הגיעה עד לשלב חצי הגמר בעונות 2005, 2006, 2007, 2010, 2012. בעונת 2013/14 זכתה באליפות הליגה הבלטית לאחר ניצחון מול קבוצת פרינאו פרינאי בסיכום שני מפגשים.
מאז שנת 2007 מארחת הקבוצה בשיאולאי ארנה המפואר, המכיל 5700 מקומות ישיבה.
שטרי הדיוטות

מקור האיסור וטעמו

בעל התניא מסביר:
לא אמרו שדבור אסור הרהור מותר, אלא כשאין הדבר ניכר שמהרהר בחפצים האסורים, אבל כאן שניכר הדבר לכל שמהרהר בחפצים האסורים הכתובים בשטר הרי זה בכלל איסור ממצוא חפצך כמו שבכלל זה המטייל בשדהו לראות מה היא צריכה, שאף שהטיול בשדה דבר המותר הוא מצד עצמו וגם ההרהור בצרכי שדהו דבר המותר הוא, אף על פי כן כיון שניכר לכול שמטייל שם בשביל כך - אסור ממשום ממצוא חפצך
— שו"ע הרב אורח חיים סעיף כ"ג..
מאחר וחששו חז"ל שאדם יבוא לקרוא בשטרות האסורים בקריאה בשבת, הרחיבו חז"ל את הגזירה על כל כתב שכתוב בשפה זרה (ולא לשון הקודש), גם אם אין בו מחפצים האסורים, שלא לקרות בו בשבת, גם אם העיון נעשה בהרהור ללא קריאה, גזירה שמא יקרא או יעיין בשטרי הדיוטות. מכיוון שכך, נמצא שהאיסור קיים גם על דבר המותר לחלוטין בשבת, כמו אדם שמכין מערב שבת רשימה של אורח שצריך לקרוא להם בשבת לסעודת שבת.

לצרוך מצווה

יש שהקלו באיסור זה לצורך מצווה, מכיוון שגם איסור "ממצוא חפצך" עצמו אסור רק במעשים הנעשים לצרכים אישיים (ממצוא חפצך) ולא צורכי שמים.
כמו כן אסרו חז"ל לקרות באגרות שלומים הנשלחים מחברים וקרובי משפחה, בציורי חיות או אנשים שכתוב מתחתיהם אודות הציורים, ספרי מלחמות, ספרי מליצות ומשלים של דברי חולין. ונחלקו הפוסקים על ספרי חכמה: יש שאומרים שאסור ללמוד בשבת ובחג רק בדברי תורה ויראת שמים כי כל ספר שאין בו סרך קדושה אסור משום "שטרי הדיוטות", אמנם ישנה דעה אחרת שמותר לעיין בכל ספרי חכמה ורפואה, מפני שדברי חכמה אינם מחלפים בשטרי הדיוטות, וכן המנהג להקל.
HPLC

בכימיה אנליטית ובביוכימיה, High Pressure/Performance Liquid Chromatography ובקיצור HPLC או כרומטוגרפיית נוזל בלחץ גבוה היא שיטה כרומטוגרפית להפרדת תערובות נוזליות, כלומר שיטה המאפשרת זיהוי וכימות תרכובות נוזליות בתערובת, באמצעות הפרדתן בזרימה במהירויות שונות בצינור אנכי (קולונה).
HPLC נחשבת לשיטה מדויקת שיכולה לאתר מרכיבים רבים (גם מאות מרכיבים) בבת-אחת, בריכוזים נמוכים מאוד. חסרונותיה הם עלות מיכשור גבוהה, וצורך מתמיד בתחזוקה. תודות ליתרונותיה השיטה משמשת בתעשיות שונות המשתמשות בתערובות בעלות מרכיבים רבים, כמו נפט וקפה, ובתעשיית התרופות שבה נדרש דיוק רב.

עקרון פעולה

בכרומטוגרפיה נוזלית מזרימים את הנוזל על פני חומר אחר, הקבוע למקומו ומכונה "פאזה נייחת" (stationary phase). התערובת הנוזלית מכונה "פאזה נעה" (mobile phase). בין שני החומרים יש הבדלים בתכונות הפיזיקליות-כימיות (באופן מסורתי חומר אחד הידרופובי והאחר הידרופילי) המונעים מהם להתערב. התערובת מוזרקת לתא הכניסה, ומשם עוברת בעזרת שאיבה התערובת לפאזה הנעה. כל אחד ממרכיבי התערובת (המכונה "אנאליט") נמשך לפאזה הנחה בעוצמה שונה עקב שוני בתכונות הפיזיקליות או הכימיות. לכן הפאזה הנחה מאיטה כל מרכיב במידה שונה, מכאן שלכל מרכיב מהירות שונה, ולכן זמן השהות במערכת שונה. כלומר, מרכיבי התערובת יוצאים מהקולונה בזמנים שונים, ובכך מופרדים.
הפאזה הנייחת ארוזה בתוך צינור נוזל אנכי המכונה "קולונה", והפאזה הנעה מוזרמת לתוך הקולונה בעזרת משאבה. בקצה הקולונה מותקן גלאי (בגרסה נפוצה הגלאי הוא ספקטרופוטומטר הפועל באורכי הגל של אור נראה ואור אולטרא סגולי) שתפקידה לאתר את רגע היציאה של האנאליט, ובעזרת שעון פנימי המערכת מכמתת את זמן השהות של החומר בקולונה.

כרומטוגרפיה בפאזה נורמלית

אחת מצורות ה-HPLC הראשונות שיוצרו, ידועה גם כרומטוגרפית ספיחה. בשיטה זו הפרדת התערובת מתבצעת על בסיס הספיחה לפאזה הנחה, הבידול בין מרכיבי התערובת השונים נוצר בעזרת הבדלי הקוטביות ביניהם, או הבדלים כימיים של פני השטח בינם לבין הפאזה הנחה.
בשיטה זו, הפאזה הנחה היא קוטבית, ואילו הפאזה הנעה היא לא קוטבית, לא מיימית. לפיכך שיטה זו מתאימה בעיקר להפרדת מומס בסביבה בלתי-קוטבית. האנאליט נמשך, ולכן מעוכב על ידי, הפאזה הנחה הקוטבית. עוצמת הספיחה גדלה ככל שהאנאליט פולרי יותר.
נוסף על גודל הקוטביות, ישנם עוד גורמים המשפיעים על מידת המשיכה של האנאליט: טיב קבוצות הקצה, ההפרעות הסטריות באנאליט. יוצא מכך שניתן להשתמש בשיטה זו להפרדת איזומרים מבניים.
אלכס או'לאפלין

שנותיו המוקדמות

או'לאפלין נולד בקנברה לאב אשר במקצועו הוא מורה לפיזיקה ולאם אחות. בתור ילד סבל או'לאפלין מאסתמה, הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות והפרעה טורדנית-כפייתית. עקב הקשיים שנוצרו ממצבו הבריאותי התקשה בלימודיו ועזב את בית הספר בגיל 14. בשנת 1999 החל את לימודיו באוניברסיטה לדרמה ואומנויות (NIDA) בסידני, אוסטרליה וסיים בשנת 2002 עם תואר ראשון במחלקת לימודי דרמה.

קריירה

בתור נער עבד או'לאפלין בתיאטרון פרינג' בסידני. לאחר סיום לימודין ב-NIDA השתתף בפרסומות והחל לקבל תפקידים משניים בסדרות אוסטרליות. הסרט הראשון בו שיחק היה "Oyster Farmer" אשר יצא בשנת 2004. שנה לאחר מכן שיחק בסרט המסע המופלא של מארי בריינט בתפקיד ראשי ועל תפקיד זה היה מועמד לפרס האקדמיה האוסטרלי לקולנוע (AACTA Awards). שנה לאחר מכן היה גם מועמד לפרס "Logie Awards".
ב־2005 נבחן או'לאפלין לתפקיד ג'יימס בונד ואף ביצע אודישן עם הבמאי מרטין קמפבל אך לבסוף נבחר דניאל קרייג לתפקיד. בשנת 2007 הצטרף לצוות השחקנים בסדרה המגן. באותה שנה עזב את הסדרה לאחר שקיבל תפקיד ראשי בסדרה "Moonlight". הסדרה זכתה לביקורות מעורבות ולא חודשה לעונה שנייה. ב-2008 הוכרז כי רשת CBS חתמה חוזה עם או'לאפלין שישחק בסדרה אשר בפיתוח אך החוזה לא יצא לפועל ולמרות זאת שיחק או'לאפלין בסדרה אחרת של הרשת אשר נקראה "Three Rivers". באפריל 2009 ביצע הופעת אורח בסדרה מחשבות פליליות. ב-2010 שיחק לצדה של השחקנית ג'ניפר לופז בסרט תוכנית גיבוי.
החל משנת 2010 מגלם או'לאפלין את תפקידו של סטיב מקגארט בחידוש לסדרה הוואי חמש-אפס. הסדרה החלה את שידוריה ב-20 בספטמבר 2010 ולה יצאו כבר שמונה עונות. הסדרה גורפת הצלחה רבה ברחבי העולם.
אתר האינטרנט BuddyTV דירג אותו במקום ה-11 ברשימת הגברים הסקסיים בטלוויזיה לשנת 2009, במקום השני לשנת 2010 ובמקום התשיעי לשנת 2011. ב-2012 דורג במקום ה-35 וב-2013 ירד בדירוג למקום ה-63 ברשימת הגברים הסקסיים בטלוויזיה. בשנת 2014 דורג במקום ה-40 ושנה לאחר מכן ירד בדירוג למקום ה-94.

חיים אישיים

לאו'לאפלין יש ילד ממערכת יחסים בעברו. בשנת 2009 נפרד מחברתו הולי ואלנס, זמרת ושחקנית אוסטרלית. ב-18 באפריל 2014 נישא או'לאפלין למליה ג'ונס בהוואי, לזוג יש בן.
או'לאפלין מתגורר במערב הוליווד אשר במחוז לוס אנג'לס אך במהלך צילומי הוואי חמש אפס התגורר בהוואי.