דובי זלצר

קורות חייו

ברנרד (בנו) זלצר נולד ב-1932 בעיר יאשי בחבל מולדובה שברומניה, ובהמשך עבר עם משפחתו לבירה בוקרשט. כבר בינקותו התבלט בכישרונו המוזיקלי; בגיל חמש החל ללמוד נגינה בפסנתר, ובגיל 11 כבר למד תאוריה וקומפוזיציה. כעבור שלוש שנים, בגיל 14, הלחין את המחזמר הראשון שלו, שנקרא "הארץ ללא מבוגרים" והועלה על במת "התיאטרון המקצועי לילדים" בבוקרשט. בסוף 1947 או תחילת 1948, בגיל 16, העפיל לארץ ישראל עם אחיו, חיים, במסגרת עליית הנוער. אונייתם נתפסה על ידי הבריטים והמעפילים הועברו למחנות המעצר בקפריסין, שם הוא עיברת את שמו ל"דב". עם הקמת המדינה שוחרר מהמחנה, עלה ארצה וכאן השלים את לימודיו בקיבוצים בית זרע ומשמר העמק. בנוסף, זלצר למד מוזיקה ונגינה בפסנתר במוסדות שונים בארץ, בין היתר אצל מרדכי סתר ופרנק פלג. בהמלצת פלג הוא קיבל מלגה ללימודי המשך במוזיקה בקונסרבטוריונים בחיפה ואחר כך בתל אביב.
ב-1950, שנתיים בלבד לאחר עלייתו ארצה, זלצר נמנה עם מקימי להקת הנח"ל, התמנה למנהלה המוזיקלי הראשון והלחין ללהקה את שיריה הראשונים, בהם "הורה היאחזות" ו"יא ירח". בלהקת הנח"ל הוא הכיר את מי שהפכה לאשתו, הזמרת גאולה גיל, עימה נסע באמצע שנות ה-50 לניו יורק, ושם הקימו את להקת "אורנים-צבר" שביצעה שירי פולקלור ישראליים. זלצר המשיך ללמוד והשתלם בקומפוזיציה ובניצוח באוניברסיטת ניו יורק; הוא ניהל וניצח על להקות ועל תזמורות שונות בארצות הברית ובארץ, וכן עסק בהוראת המוזיקה. באמצע שנות ה-60 שבו בני הזוג חזרו לישראל. בני הזוג גיל וזלצר התגרשו בניו יורק ב-1968. מספר ימים לאחר מכן נישא זלצר למעצבת האופנה האיטלקיה גרציאלה פונטנה, שהגיעה לישראל מיד לאחר מלחמת ששת הימים.
זלצר הלחין שירים למחזות זמר ולסרטים ישראליים רבים. הוא שילב בלחניו מגוון סגנונות מוזיקליים, מבלדות ועד פופ.
בין יצירותיו הידועות: הלחנת שירי המחזה היידי "המגילה" של איציק מאנגר וחלק משירי המופע "שוק המציאות" של אלתרמן; הלחנת שירי מחזות הזמר "קזבלן" ("יש מקום", "כל הכבוד", "כולנו יהודים"), "עוץ לי גוץ לי" ("בוקר טוב") ,"איי לייק מייק" ("לחיי העם הזה", "מה בסך הכל צריך בן אדם?") והמחזמר אלוף בצלות ואלוף שום; הלחנת שירים ללהקות צבאיות ("הימים האחרים", "נאחז בכל משלט", "המפקד תמיד צודק" ועוד); הלחנת פסקול לסרטי הקולנוע "אני ירושלמי", "טוביה ושבע בנותיו", "שלושה ימים וילד", "מבצע יונתן", "שמונה בעקבות אחד", "אני אוהב אותך רוזה" ועוד רבים. הזמר יהורם גאון הרבה לבצע את שיריו של זלצר, בהם הלהיטים מ"קזבלן" וכן להיטים נוספים: "הנני כאן", "השר משה מונטיפיורי", "אני עושה לי מנגינות" (שלושתם מהסרט "אני ירושלמי"), "רוזה", "לא נפסיק לשיר", "בית אבי" ו"המלחמה האחרונה" - כולם הולחנו למילותיו של הפזמונאי חיים חפר, איתו הרבה זלצר לשתף פעולה. לגאולה גיל הלחין בין היתר את "דבר אלי בפרחים", "הכותל", "מדוע ולמה לובשת הזברה פיג'מה", "נערה ושמה כנרת" ועוד.
בסוף שנות ה-70 הוציא זלצר תקליט אינסטרומנטלי ששילב בין דיסקו למוזיקה מזרחית.
בשנות ה-80 החל לכתוב בעיקר בתחום המוזיקה הקלאסית.
ב-1995 כתב, יחד עם חיים קינן, את שיר הנושא לסדרת הטלוויזיה רמת אביב ג', "איתך", שאותו שרה הזמרת ליאורה.
זלצר חיבר גם יצירות סימפוניות, ביניהן: "הפיוט והנבואה של התנ"ך" (אותה ביצעה בשנות ה-60 התזמורת הסימפונית של וינה עם הזמר תיאודור ביקל כקריין היצירה; כמו כן "קינה ליצחק" (הרקוויאם לזכרו של יצחק רבין); וכן את "בערוב ימים" (שנוגנה ב-2007 על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה).
בשנת 2007 זכה זלצר בפרס על מפעל חיים שניתן על ידי שר התרבות בתחום הזמר העברי. השופטים נימקו את קבלת הפרס במילים הבאות:
זלצר הוא אחד היוצרים הפוריים והמגוונים ביותר בשדה הזמר הישראלי... הוא ידע לשקף את ההוויה המקומית של ארץ ישראל בלחנים מקוריים ובשירים המושרשים היטב בנוף חיינו. שיריו אהובים ומושרים בערבי שירה בציבור, זוכים לעיבודים חדשים והם מבוצעים על ידי זמרים שעוד לא נולדו כששירים אלה הוקלטו לראשונה וכיכבו במצעדי הפזמונים.
זלצר הוא מגדולי המלודיסטים הפועלים בארץ ושיריו נושאים חותם ישראלי מובהק הקשור למקום והזמן בו הם נכתבו... זלצר תרם גם לשימור תרבות היידיש והלדינו, בזכות השירים הרבים בשפות אלה שהוא הלחין או עיבד לאורך השנים.
— 2007, פרס שר התרבות
זלצר מחלק זמנו בין דירתו ביפו העתיקה לרומא. הוא נישא בשנית לאיטלקיה.