google/wiki40b huggingface dataset:
גדי לוי

ביוגרפיה

לוי נולד בישראל, שירת בגרעין נח"ל ובגדוד הנח"ל המוצנח. בוגר לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב. 
בשנת 1993 החל לדבב באולפני תומיתות לצד המדבבים שאולי הלוי, אסף אבידן ודן שצברג. לוי דיבב בסדרות כגון "חבורת בטטה", "העולם האבוד", "בוב הבנאי", "טומי ואוסקר", "הדרדסים", "דן הדוור" ועוד.
החל משנת 2007 דיבב בווידאופילם אינטרנשיונל ובאלרום, לרבות "פלאנט 51", "מרטין על הבוקר", "מקושקשים", "החמישייה הסודית", "אדגר ואלן" ו"בן 10". 
החל משנת 2010 דיבב בסדרות כגון "בסקטירס", "ג'ייק והפיראטים מארץ לעולם לא", "קאיו", "אייס", "הדבורה מאיה", "צוות לעניין", "וולברין והאקס-מן", "כלבי המחץ", "סמי הכבאי", "חברים בחווה", "תומס הקטר וחברים" ו"בקוגאן". בשנת 2017 דיבב את קילר קרוק בסרט "סרט לגו באטמן". ב-2018 דיבב בסרטים "הנה בא הגראמפ", "עולמם הסודי של גמדי הגינה", קודי קא-פאו, ליגת הצדק בפעולה", ו"מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה". ב-2019 דיבב את דמותו של אשפיקס בסרט "אסטריקס ושיקוי הקסמים".
לוי נשוי ואב לאיתי לוי.
מאס גלסנר

ביוגרפיה

גלסנר נולד בטארנבי.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בהלסינקי, פינלנד בדצמבר 2006 סיים גלסנר במקום 12 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:02.25 דקות ובמקום 15 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.38 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במלבורן, אוסטרליה בשנת 2007 סיים גלסנר במקום 14 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:59.43 דקות, במקום 17 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:12.10 דקות ובמקום 26 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:52.98 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר 2007 סיים גלסנר במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:53.86 דקות ובמקום 12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:44.91 דקות. 
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים גלסנר במקום 12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:45.38 דקות ובמקום 14 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:03.33 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר 2008 זכה גלסנר במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.77 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:39.70 דקות ובמקום 19 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.63 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 סיים גלסנר במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:44.40 דקות, במקום עשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:01.80 דקות ובמקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 7:52.18 דקות.
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול, טורקיה בדצמבר 2009 זכה גלסנר בשתי מדליות ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 3:36.82 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 14:26.74 דקות. תוך כדי המשחה הוא שיפר את שיאו גם במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:39.45 דקות.

סגן אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדובאי בדצמבר 2010 זכה גלסנר במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:29.52 דקות, אחרי אוסאמה מלולי מתוניסיה (14:24.16 דקות) ולפני גרגיי גיורטה מהונגריה (14:31.47 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:38.56 דקות. 
באליפות העולם בשחייה שנערכה בשנגחאי, סין בשנת 2011 סיים גלסנר במקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:54.57 דקות, במקום 12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.41 דקות ובמקום 13 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:12.52 דקות
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בשצ'צ'ין, פולין בדצמבר 2011 זכה גלסנר בשתי מדליות כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.30 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:29.88 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים גלסנר במקום 12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.27 דקות ובמקום 13 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.04 דקות.

אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול בדצמבר 2012 זכה גלסנר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב 
במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:30.01 דקות, לפני גרגוריו פלטריניירי מאיטליה (14:31.13 דקות) ופול יואנסן מאיי פארו (14:36.93 דקות). מדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:40.09 דקות, אחרי פאול בידרמן מגרמניה (3:39.15 דקות) והאו יון מסין (3:39.48 דקות).
לודוויג זנפל

חייו

נולד בבזל וחי בנעוריו בציריך עד להצטרפותו, ככל הנראה, כנער מקהלה בקפלת החצר של מקסימיליאן הראשון, שליט האימפריה הרומית הקדושה - באוגסבורג, גרמניה.
הועסק כזמר בחצר, קיבל את הכשרתו המקצועית כמלחין מהיינריך איזאק ובמהרה נהפך למצטיין בתלמידיו. לאחר מות מורו, הפך למלחין החצר הראשי של מקסימיליאן, לפי בקשת השליט.
לאחר מות מקסימיליאן בשנת 1519 החל לעבוד בפסאו. בשנת 1523 היה ל'מוזיקאי הראשון' בחצר מינכן.
אף על פי שנשאר קתולי, התלהב מן הרפורמציה הלותרנית ואף הלחין מספר מזמורים לותרניים. יתר על כן, נהג להתכתב עם הדוכס הפרוטנסטטי - אלברכט (Albrecht of Prussia).

סגנון מוזיקלי

זנפל למד קומפוזיציה אצל היינריך איזאק והיה בקי בסגנון הפרנקו-פלמי הפוליפוני, ואף בחלוף השנים, נהיה לדמות רבת השפעה על התפתחות הסגנון. גאונותו ניחנת בכושר החשיבה הפוליפונית שלו.
כך לקח למשל שירים גרמניים מסורתיים בעלי הרמוניה אקורדית פשוטה יחסית, והפכן ליצירות מופת מורכבות ביותר מבחינה פוליפונית. בשירים אלו, ניתן להבחין בייחודו המוזיקלי שבעיקר מתבסס על שניים, שלושה נושאים (ארוכים יחסית בדרך כלל) המשתלבים בהצגה קונטרפונקטית, אך עדיין ניתנים לזיהוי.
נישואים

סיום הנישואים

את הנישואים ניתן לבטל במרבית התרבויות המערביות (למעט איסור גרושים בדת הקתולית, שאינו מתבטא בדרך כלל בחוקי המדינה) באמצעות גירושים, ולהגיע לסטטוס משפחתי של "גרוּשים". צעד, לעיתים פורמלי ולעיתים בלתי פורמלי, בדרך אל הגירושים הוא פרוד - מצב שבו בני הזוג חדלים לחיות ביחד, אך עדיין אינם גרושים.
סיום נישואים מתרחש במקרה של פטירת אחד מבני הזוג. במקרה זה בן הזוג הנותר משתחרר מזיקת הנישואים, ומעמדו המשפחתי הופך להיות "אלמן" או "אלמנה". מעמדם החברתי וההלכתי של האלמן או האלמנה בתרבויות המערביות, טוב יותר בדרך כלל ממעמדם של הגרושים, שבחרו מרצונם לסיים את הנישואים. לאלמן (ולאלמנה) זכויות קנייניות ברכושו של בת הזוג - הוא יורש אותו וזכאי לחלק מסוים מרכושו לפחות. במדינות מסוימות הוא אף זכאי לרשת רכוש אחר כגון קרנות פנסיה. בישראל יהיה זכאי לפחות למחצית הרכוש שנצבר במהלך הנישואים.
דרך נוספת לסיום הנישואים הוא ביטול הנישואים אם מלכתחילה נמצא בהם פגם משפטי או דתי שיכול להביא לביטולם, אם כי דרך זו איננה שכיחה.

מגבלות על התקשרות בנישואים

ביהדות יש מגבלות אחדות על התקשרות בנישואים איסורי חיתון, כך שאנשים מסוימים אינם רשאים להינשא זה לזה. ממזר אינו רשאי להתחתן עם מי שאינו ממזר למעט עם גרים. זו מגבלה קשה מאוד, שחלה על אוכלוסייה קטנה של אנשים שנקבעו כממזרים. צאצאיו של הממזר או הממזרת הם ממזרים עד סוף כל הדורות.
מגבלות אחרות: כהן אינו רשאי לשאת סוגים אחדים של נשים (ראו איסורי נישואים לכהן); קרובי משפחה דוגמת אח ואחות, אב ובתו, סבתא ונכד, אחיין ודודתו אינם רשאים להתחתן זה עם זו; אדם שמערכת הרבייה החיצונית שלו (אבר המין או האשכים) נפגעו בצורה הגורמת לו עקרות, אינו רשאי לשאת אישה יהודיה.
כמו באסלאם ובמרבית הזרמים בנצרות, על פי היהדות שני בני זוג מאותו המין אינם רשאים להינשא.

מהות הנישואים

על פי הרב והפילוסוף יוסף דב סולובייצ'יק בספר "אדם וביתו" (עמ' 38 - 41), מצבו הבסיסי של האדם הוא בדידות קיומית, באשר האדם נושא עמו סוד והוא בבחינת תעלומה שאינה מודעת אף לעצמה. אפשר להנצל מבדידות זו, רק כאשר פוגשים אישיות עצמאית נוספת מהצד שכנגד. ולכן בני האדם צריכים "חבר לדאגה", שיוכלו לחלוק איתו את המשברים ואת ההצלחות. אדם שבו יוכלו לבטוח שיהיה "חבר לדעה", שיהיה כזה שלא יפיק עונג מרושע מתבוסתינו וכשלונינו ומאידך פניו לא יוריקו מקנאה לשמע הצלחותינו. ואז הנישואים מהווים איחוד שני לבבות בודדים הפועמים באותו הקצב. לשיטתו יכולה להיות מטרה נוספת במוסד הנישואים והיא חברות למען הגשמתו של חלום או חזון משותף. אחוה של אידיאלים משותפים.
כריסטיאן פוליסיק

ביוגרפיה

פוליסיץ נולד בהרשי שבפנסילבניה בארצות הברית, בנם של קלי ומארק. אביו שיחק כדורגל אולמות באופן מקצועני בהאריסברג במשך שמונה שנים. ב-2005 פוליסיק החל לשחק במועדון נוער ברקלי טאון כאשר התגורר באנגליה. ב-2006 פוליסיק שיחק במועדון מישיגן ראש בתקופה בה אביו אימן מועדון מקומי. ב-2008 עבר להתאמן באקדמית הכדורגל פנסילבניה קלאסיקס.

קריירת מועדונים

ב-2015, חתם בבורוסיה דורטמונד מגרמניה. הוא השיג דרכון קרואטי שאפשר לו לשחק בליגה ולא להיחשב כזר. תחילה שיחק בקבוצת הנוער עד גיל 17, הבקיע שישה שערים ובישל חמישה נוספים בשמונה משחקים. הוא קודם לקבוצה עד גיל 19, הבקיע במדיה ארבעה שערים ובישל שלושה בשבעה משחקים.
בינואר 2016 קודם לסגל הקבוצה הבוגרת ובסוף החודש ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה כשנכנס כמחליף בניצחון על אינגולשטאט 04. במהלך העונה שותף בתשעה משחקי ליגה והבקיע שני שערים. ב-17 באפריל כבש את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 0:3 על המבורג, הוא היה בכך לשחקן הלא גרמני הצעיר ביותר שכבש בהיסטוריה של הבונדסליגה, ורביעי מבין כלל השחקנים.
ב-2 בינואר 2019 נרכש פוליסיק על ידי מועדון הכדורגל של צ'לסי תמורת 58 מיליון ליש"ט. פוליסיק המשיך לשחק כמושאל בדורטמונד עד לסיום העונה.

נבחרת ארצות הברית

מנעוריו חבר פוליסיק בסגל נבחרות ארצות הברית בגילאים השונים. ב-2013 החל לשחק בנבחרת עד גיל 17, הוא שיחק במדיה בטורניר גביע העולם בכדורגל עד גיל 17 שהתקיים ב-2015 בצ'ילה והבקיע בו שער אחד בשלושה משחקים. בטורניר שיתף פעולה עם בן-דודו ויל פוליסיק ששימש שוער הנבחרת.
במרץ 2016 זומן לסגל נבחרת הבוגרת, לקראת המשחק מול גואטמלה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, ורשם את הופעת הבכורה שלו כמחליף במשחק זה ב-29 במרץ. ב-28 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת במהלך ניצחון 0:4 במשחק ידידות מול נבחרת בוליביה. הוא היה בכך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות נבחרת ארצות הברית שכבש שער במדיה. פוליסיק נכלל בסגל הנבחרת לקופה אמריקה 2016. בספטמבר 2016 כבש צמד בניצחון 6–0 על נבחרת סנט וינסנט והגרנדינים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018 וביוני 2017 כבש צמד מול נבחרת טרינידד וטובגו באותה מסגרת.
איסטיס

תיאור הסוג

סוג זה כולל עשבים חד או רב-שנתיים. השם העברי זהה לשם הלטיני. תפוצת הסוג היא אירנו-טורנית בעיקרה, דהיינו בערבות של מרכז אסיה. מינים מעטים מיוצגים גם במזרח אסיה ובאזור הים-תיכוני.
הסוג כולל כ-50 מינים, אולם מעל כולם נודע בחשיבותו המין איסטיס הצבעים (Isatis tinctoria), שממנו ניתן להפיק את הצבע הכחול באופן טבעי. השימוש במין זה ידוע החל מתקופת האבן החדשה ('התקופה הנאוליתית'). למין זה נודעה חשיבות כלכלית רבה עד המאה ה-19, אז ירדה קרנו כתוצאה מהתרחבות השימוש בצבעים מלאכותיים.
בארץ ישראל מיוצג הסוג על ידי שני מינים. המין איסטיס מצוי נפוץ בחבל הים-תיכוני, בעיקר בנופי צומח עשבוני. פריו המשתלשל כלפי מטה, האופייני לסוג, הביא לצמח את כינויו דלדולי עיזים, שמתייחס לאיבר שמשתלשל מצוואר העז. המין איסטיס קטן-פרי גדל באופן נדיר בנגב ובערבה.

תיאור מורפולוגי

על סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים, רובם קירחים וחלקם הקטן שעירים. העלה פשוט- כלומר, אינו מחולק ותמים- דהיינו, שפת העלה רציפה ואינה משוננת. העלים התחתונים מחולקים לטרף ופטוטרת, ואילו העלים העליונים, המאפיינים את שלב החיים הבוגר יותר של הצמח, הם חסרי טרף - 'יושבים' על הגבעול. הגבעול זקוף.
פרחי האיסטיס צהובים וקטנים יחסית למשפחה. מספר האבקנים 6. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. פרי האיסטיס מכיל זרע בודד, או שני זרעים לעיתים רחוקות. הפרי מאופיין בצורה פחוסה, ומוקף בכנף שעוזרת בהפצת הזרעים למרחק מה. הפרי משתלשל כלפי מטה בהבשילו.
מרגרט, נסיכת דנמרק

ביוגרפיה

מרגרט נולדה ב-17 בספטמבר 1895 בארמון ברנסטורף, קופנהגן, לולדמר, נסיך דנמרק, בנו הצעיר של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ולמארי, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך רובר, דוכס שארטר ופרנסואז, נסיכת אורליאן. הוריה הסכימו מראש שכל בניהם יגדלו על פי הדת הלותרנית, וכל בנותיהם על פי הדת הקתולית, ומרגרט הייתה הנסיכה הדנית הראשונה מאז הרפורמציה שהייתה קתולית.
ב-9 ביוני 1921 התחתנה מרגרט עם רנאטו, נסיך בורבון-פארמה, בנו של רוברטו הראשון, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. המשפחה התגוררה בעיקר בצרפת, שם נולדו ארבעת ילדיהם. בשנת 1939 ברחה המשפחה מהנאצים ונמלטה לספרד, משם הם נסעו לפורטוגל, ולאחר מכן לארצות הברית. שם, בניו יורק, התפרנסה מרגרט ככובענית, בעוד בעלה עבד בחברת גז ובתה כעוזרת. לאחר המלחמה הם חזרו לפריז, ומאוחר יותר עברו להתגורר בדנמרק. בשנת 1947, הם לקחו את בתם, אן, לחתונה של הנסיכה אליזבת והנסיך פיליפ, אשר שניהם, כמו הנסיכה מרגרט, היו צאצאים ישירים של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. בחתונה, פגשה הנסיכה אן את בעלה לעתיד, מיכאי הראשון, מלך רומניה.
מרגרט מתה ב-18 בספטמבר 1992, יום אחד לאחר יום הולדתה ה-97, ביום ההולדת ה-69 של בתה אן.
קלאריטי קפיטל

היסטוריה

קלאריטי קפיטל הוקמה בשנת 2006, לאחר מספר רפורמות בתחום שוק ההון בישראל שהתרחשו שנה קודם לכן, כאשר אחת ממטרותיה הייתה להפוך את ישראל למרכז שירותים פיננסיים גלובלי בדומה למודל המדע והטכנולוגיה בארץ. בעלי המניות העיקריים בה הם טל קינן, דייוויד שטיינהארט (בנו של איל קרנות הגידור מייקל שטיינהרדט ), ג'יי פומרנץ ולורנס שרייבר.
בבעלות הקבוצה חברת ניהול תיקים בעלת רישיון לניהול תיקים מטעם הרשות לניירות ערך וה-SEC המקילה לרשות ניירות ערך האמריקאית בארצות הברית.
בין ינואר 2007 לדצמבר 2009, קרן הגידור לייטנינג (Lightning) בניהול קלאריטי, דורגה בדירוג שערך אתר Hedgefund המספק מידע על ביצועי יותר מ־7,000 קרנות גידור בעולם, במקום ה־11 מתוך רשימה של 268 קרנות גידור המתמחות בהשקעה בקרנות אחרות.
החברה הקימה את KCPS-מנוף בעקבות המשבר הכלכלי העולמי (2008) - בשיתוף פעולה עם משרד האוצר - והייתה אחת מתוך ארבע שנבחרו לנהל את הכספים שהושקעו בגוף שהוקם.
ב-2013 חתמה קלאריטי על הסכם למתן חסות שנתית לנבחרת ישראל בגולף ולאיגוד הגולף הישראלי.
לקלאריטי אחזקות בקרנות השקעה שונות לרבות קרן המנוף KCPS, קרנות פרייבט אקוויטי ועוד.
בשנת 2017 הודיעה קלאריטי על שיתוף פעולה עם Greeneye, חברה המתמחה בהשקעות עם אחריות חברתית. 
הקרן מנהלת כ-6 מיליארד שקל, כספי קרנות של מוסדות אקדמיים ומוזיאונים מרחבי העולם (חלק מהכספים אף של עשירי מדינות ערב), מתוכם בערך כ-20% לקוחות ישראלים.
נכון לפברואר 2018, טל קינן הוא יושב ראש החברה, עמיר ליבוביץ' משמש כמנכ"ל, ובתפקיד מנהל ההשקעות הראשי מכהן ערן פלג.

המייסד - טל קינן

טל קינן נולד במיאמי, פלורידה, ארצות הברית, לישראלית לשעבר ולאמריקאי יהודי. אביו היה בצוות מפתחי פצצת האטום הראשונה. הוריו התגרשו כשהיה בן תשע והוא נשלח לפנימייה יוקרתית בניו-המפשייר. לאחר מספר ביקורים בישראל וכשסיים את לימודי התיכון, עלה לישראל בעודו בן 20, התגייס לצבא ושירת כטייס קרב בחיל האוויר. הוא החייל הבודד היחיד שהפך אי פעם לטייס F-16. קינן סיים את שירותו הצבאי בדרגת רס"ן (ובהמשך סא"ל במיל').
לאחר שירותו הצבאי חזר קינן לארצות הברית, למד לתואר ראשון באוניברסיטת ג'ורג'טאון ובאוניברסיטת תל אביב, והשלים תואר שני במינהל עסקים באוניברסיטת הרווארד. לאחר מכן עסק בתחום הפיננסים בארצות הברית. בהמשך, חזר לישראל, הצטרף לקרן הון הסיכון גיזה, וב-2006 הקים את בית ההשקעות קלאריטי יחד עם מספר שותפים.
קינן ישב בוועדת הכלכלה הממשלתית "אריאב", נמצא בדירקטוריון של Steinhardt Foundation, Heseg Fund, מכון ראות, והוא חבר בכיר בפורום הכלכלי העולמי. קינן מכהן כיו"ר קרן קורת, אשר מעמידה הלוואות לעסקים קטנים לטובת יזמים שאין באפשרותם לקבל אשראי בנקאי, כגון עסקים קטנים שממוקמים בפריפריה הכלכלית של ישראל.
פול ריטר

קריירה

ריטר שיחק בסרטי הקולנוע "קוונטום של נחמה", "Son of Rambow", "הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם", "נער משום מקום", "The Eagle" ובסדרת הטלוויזיה "Instinct" משנת 2007.
עוד השתתף ריטר בסדרה הקומית "Pulling" של ה-BBC, במותחן "ורה" של ITV1, ובסיטקום של ערוץ 4 "ארוחת ליל שישי".
בסדרת המחזות ההיסטוריים של שייקספיר "הכתר החלול" ששודרו ב-BBC2 גילם ריטר את פיסטול במחזה "הנרי הרביעי, חלק שני". בכתבה בטלגרף תואר ריטר כשחקן הנועד לגדולות בזמן הקרוב.
בסרט הטלוויזיה "Tommy Cooper: Not Like That, Like This" גילם ריטר את השחקן הקומי אריק סייקס.
ב-2009 היה ריטר מועמד לפרס טוני על תפקידו במחזה "The Norman Conquests". בשנת 2012 הופיע בעיבוד לתיאטרון של הרומן "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" מאת מארק האדון בתיאטרון המלכותי הלאומי בתפקיד אד בון אביו של כריסטופר, הדמות הראשית. ב-2013 גילם את דמותו של ג'ון מייג'ור במחזה "The Audience" מאת פיטר מורגן. ב-2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הריגול מתקופת המלחמה הקרה "המשחק".
ניקלאס מויסאנדר

קריירת מועדונים

מויסאנדר התחיל את הקריירה שלו ב-טורון פאלוסאורה. בשנת 2002 עלה לבוגרים, אך את קפיצת המדרגה שלו עשה בסוף העונה כאשר שיחק בכל 9 משחקי הקבוצה האחרונים בליגה בעונה זו.
ב-2003 עבר מויסאנדר לאייאקס אמסטרדם. כרטיס השחקן שלו היה שייך לאייאקס במשך 3 שנים אך הוא מעולם לא זכה לשחק בשורותיה.
ביולי 2006 עבר מויסאנדר לזוולה. עם 71 הופעות ו-5 שערים, מויסאנדר עורר עניין רב בקרב קבוצות בהולנד. ב-1 ביולי 2008 חתם בא.ז. אלקמאר. בעונתו הראשונה במועדון זכה מויסאנדר עם אלקמאר באליפות הולנד ועונה לאחר מכן זכה להשתתף עימה בליגת האלופות.
ב-21 באוגוסט 2012 חזר מויסאנדר לאייאקס אמסטרדם כמחליפו של יאן ורטונגן שעבר לטוטנהאם הוטספר. ב-24 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי אייאקס בניצחון 1-3 על מנצ'סטר סיטי במסגרת של הבתים של ליגת האלופות.
בקיץ 2015 חתם בסמפדוריה מהסרייה א' על חוזה לשלוש שנים. לאחר עונה אחת בסמפדוריה, נמכר מויסנדר לורדר ברמן מהבונדסליגה תמורת 1.7 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

ב-29 במאי 2008 ערך מויסאנדר את הופעת הבכורה שלו  במדי נבחרת פינלנד במשחק ידידות נגד טורקיה. ב-10 באוקטובר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו במסגרת בינלאומית נגד ויילס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. ב-2011 הפך מויסאנדר לקפטן הנבחרת במקומו של פטרי פסאנן.
קולקטיביזציה

קולקטיביזציה של החקלאות היא מעבר מחקלאות שבה לכל איכר יש משק לעצמו (שבו הוא מעסיק גם שכירים), לחקלאות מאורגנת ושיתופית, שבה כל אחד מהאיכרים שותף לעבודה החקלאית ולפירותיה.

ברית המועצות

משטרו של סטלין בברית המועצות כפה על האיכרים קולקטיביזציה של החקלאות. התוכנית נועדה להחליף את החקלאות הביזורית בחוות קטנות שהשתמשה באמצעים פשוטים ובסיסיים בלבד, בחקלאות ריכוזית המאורגנת בקולחוזים וסובחוזים, המשתמשת באמצעים מודרניים, בחוות גדולות, כך שניתן יהיה לייצר אוכל באופן יעיל יותר. בפועל גרמה התוכנית להרס מעמד איכרים שלם, ירידה דרסטית ברמת החיים של האוכלוסייה כולה, והאוכלוסייה הכפרית במיוחד, ולהתנגדות אלימה לשלטון בקרב מעמד זה.
סטלין האשים את מעמד האיכרים (המכונים "הקולאקים") בירידה בייצור המזון, וכינה אותם פרזיטים קפיטליסטים שאירגנו התנגדות לקולקטיביזציה. מעמד זה דוכא בשיטות אכזריות של הרג והגליה למחנות עבודה במזרח הרחוק, כאשר הגדרת המילה "קולאק" התרחבה מהוראתה המקורית - בן מעמד האיכרים האמיד, לכל מי שהתנגד לקולקטיביזציה, הגדרה שכללה אנשים רבים שהיו רחוקים מלהיות עשירים.
היסטוריונים רבים מסכימים כי הקולקטיביזציה הכפויה גרמה לרעב המוני שגרם למיליוני מיתות בשנים 1932 ו-1933, במיוחד באגן הוולגה התחתון באוקראינה (הרעב נקרא בשם הולודומור). דובר אף על תופעה נרחבת של קניבליזם כתוצאה מן הרעב. כמו כן הושמד חצי מהמשק החי בברית המועצות.

ישראל

בישראל מומש רעיון הקולקטיביזציה בקיבוץ ובמושב השיתופי. במשך שנים רבות היווה הקיבוץ מודל להצלחה של קולקטיביזציה, אך בסוף המאה ה-20 פג הקסם ברעיון זה, וקיבוצים רבים נקלעו למשבר כלכלי הידוע בשם "משבר הקיבוצים" והחלו בתהליכי הפרטה.
מחיר השוק

מחיר השוק הוא המחיר שיקבע בשוק החופשי בין מוכר מרצון לבין קונה מרצון, שאינם קשורים זה בזה, במכירה בתום לב המשקפת את ערכו הריאלי של מוצר, זכות או שירות המועברים במסגרת העסקה. 
השימוש במונח מתבצע בהקשרים פיסקאליים בעיקר ככל הנוגע למיסוי ולמחירי העברה, וכן בהקשרים חוזיים שונים.
עיקרון תנאי השוק נועד לנטרל את השפעת היחסים המיוחדים בעסקאות בין צדדים קשורים, ולהבטיח מיסוי היחידות העסקיות השונות בצורה נאותה. במהותו העיקרון קובע כי, בהיעדר נסיבות מיוחדות, אמור כל צד לעסקה בין צדדים קשורים להפיק רווח אשר ישקף באופן הוגן את הפעולות העסקיות אשר הוא מבצע, את סיכוניו העסקיים ואת הנכסים בהם הוא עושה שימוש לצורך עסקיו.
כך לדוגמה, חברה המוכרת לחברת הבת שלה טובין מסוימים צריכה להוכיח כי ביצעה המכירה במחיר השוק (אותו המחיר בו היא הייתה מוכרת הטובין לגורם חיצוני שאינו קשור אליה) וזאת כדי לעמוד בתנאי הוראות מס הכנסה הקובעות כי גם אם המכירה לא בוצעה במחיר השוק, מסיבות פנימיות שונות, עדיין תחול על החברה חובת תשלום מיסים כאילו העסקה נעשתה במחיר השוק.
שימוש במושג זה נעשה בהקשרי ביטוח - במקרים רבות מחיר השוק של הרכב אינו בהכרח מחיר המחירון שלו ועל כן פיצויים בגין גניבת רכב עשויים להיות נמוכים מהנקוב במחירון.

דוגמה

ניקח מצב של חברת אם גדולה אשר לה שתי חברות בנות: חברה לייצור מכוניות וחברת משלוחים.
חברת ייצור המכוניות העבירה לחברת המשלוחים רכב בעלות של 2 ש"ח בלבד. 
מהו מחיר השוק? בעסקה קודמת נמכר לגורם חיצוני רכב זהה בעלות של 30,000 ש"ח, היות שזהו מחיר המשקף עסקה  בין קונה מרצון למוכר מרצון שאינם קשורים זה לזה לזה ונעשה בתום לב כפי הנראה זהו מחיר השוק (זהו כמובן  חישוב כוללני לצורכי המחשה בלבד).
בשל כך, חברת המכוניות תצטרך לשלם מס הכנסה כאילו ההכנסות ממכירת הרכב עומדות על 30,000 ש"ח, על אף שההכנסות בפועל עמדו על שני שקלים חדשים.
אורי וידיסלבסקי

קורות חיים

וידיסלבסקי נולד בקיבוץ עין חרוד. אמו, זהרה, הייתה אחייניתו של האמן יוסף בודקו.
בגיל תיכון למד בתל אביב והיה חבר בלהקות רוק. בוגר האקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב.
מהמלחינים הבולטים בתחומו ואחד מהפוריים בישראל. מלחין משנת 1983 לתיאטרון, לקולנוע ולהפקות מחול בישראל ובחו"ל. הלחין מאות מחזות ומופעי תיאטרון. המוזיקה שלו מגוונת וכוללת סוגות מוזיקליות שונות, כגון: ג'אז, מוזיקה קלאסית, בוסה נובה ועוד. כתב לחנים לקומדיות, טרגדיות, פנטזיות, סאטירות, מחזות זמר, אופרות, קברטים. הלחין גם הצגות לילדים. 
וידיסלבסקי מגדיר את עצמו כמלחין יהודי. הוא משלב בעבודתו מוטיבים חסידיים, ערביים ומזרחיים אחרים, אירופאיים, אמריקאיים ואפריקאיים.
הלחין מחזות ומופעי תיאטרון, בין היתר, עבור תיאטרון הבימה, התיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה, החאן הירושלמי, תיאטרון באר שבע, תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער והיידישפיל.
משנת 2009 כותב, מביים ומנהל מוזיקלית הופעות קרקס ב"קרקס Y", שהוקם על ידי יניב סוויסה וקרן אלנקווה.
בשנת 1987 הסיר וידיסלבסקי את שמו מהקברט הסאטירי "החילוני האחרון" לאחר שההצגה הועלתה בגרסה מצונזרת בקאמרי, עקב פסילה של מספר קטעים על ידי המועצה לביקורת סרטים ומחזות.

בשנת 1990 הקים את "הדיוואן", קבוצה מוזיקלית שפיתחה את סגנון המוזיקה העממית בישראל. באותה שנה גם זכה בפרס ראשון בפסטיבל עכו על הלחנה מוזיקה להצגה "פונדק הרוחות". 

בשנת 1994 היה מועמד לפרס האוסקר הישראלי בתחום המוזיקה על הלחנה לשני סרטים: "שְחוּר" ו"ארץ חדשה".
באותה שנה, במסגרת שירות המילואים שלו, הלחין את השיר שנבחר לאהוב ביותר בין שירי הלהקות הצבאיות בתוכנית שיר השירים - חורף 73, למילים של שמואל הספרי עבור להקת חינוך מיוחד. וידיסלבסקי הלחין את רוב שירי הלהקה, חלקם למילים של הספרי. 
 בשנת 1995 יצרו יחד את השיר "אבינו אברהם", לאחר הטבח במערת המכפלה. השיר נאסר לביצוע בצה"ל.
בשנת 2000 העלה וידיסלבסקי מופע מיוחד בהבימה במטרה להילחם באלימות בשם "שרים נגד אלימות". במופע, אותו ערך וניהל מוזיקלית, השתתפו גילה אלמגור, ריקי גל, יורם חטב, זהבה בן, מיקי גבריאלוב, סי היימן, דני ליטני, באלדי אולייר, יבגני שפובלוב, דפנה ארמוני, איילה אינגדשט, אפרת כהן, יונתן רוזן ושחקנים נוספים מהבימה. 
בשנת 2015 זכה בפרס ליוצר מצטיין על שם פינקל מטעם הבימה על חלקו בהצגות "הקמצן", "חיזור גורלי", "פתאום הגיע סתיו" ו"הבן הטוב".

משפחה

וידסלבסקי נשוי לשחקנית נעמה שפירא, ששיחקה במספר הצגות שהלחין וידיסלבסקי וביניהן: "קיסריה - סופ"ש", "שירה", "פיקניק בחוסמסה", "שיינדלה", "ציד המכשפות", "שש נשים מכוערות מדברות על יופי".
בפברואר 2016 התמנה למנהל האמנותי של תיאטרון דימונה. בעקבות זאת, העתיק לבדו את מקום מגוריו מתל אביב לדימונה.
אב לשלושה.

מחזאות, בימוי ומוזיקה

הנסיך הקטן - כתיבה יחד עם נעמה שפירא, תיאטרון דימונה (2016)
סלץ

גאוגרפיה

סלץ נמצאת במפגש הנהרות סואר וסלצבאך קצת לפני שנהר סואר נשפך אל הריין. העיר נמצאת בצפון מישור אלזס בשטח מיוער המהווה את הצד הצפון מזרחי של יער אגנו.

היסטוריה

תחילת ההתיישבות בעיר הייתה בתקופת תרבות לה טאן על ידי שבטים גאלים בהתיישבות בשם Saliso. לאחר הכיבוש הרומי הקימו הרומאים במקום קסטרום בשם Saletio כפי שמוזכר בנוטיטיה דיגניטטום. העיר הוחרבה ב-355 על ידי בני השבט האלמאני ונבנתה מחדש על ידי הפרנקים ב-496. כחלק מרוזנות אלזס, העיר סופחה לדוקסות שוואביה בתחילת המאה העשירית ואוטו הראשון העניק את העיר לאשתו אדלאיד מאיטליה ב-968. אדלאיד הקימה את מנזר סלץ ב-991 בו היא מתה בשנת 999.
ב-1357 העניק הקיסר קרל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לעיר מעמד של עיר קיסרית חופשית והיא הצטרפה לדקאפול האלזסי. סלץ נאלצה לעזוב את הדקאפול בשנת 1414 לאחר שלודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, סיפח את העיר לרוזנות פאלץ שעל הריין.
העיר סופחה מחדש לצרפת ב-1680 בעקבות הסכמי ניימכן שסיים את מלחמת הולנד. 
בעת החדשה עברה העיר את התהפוכות שעברו על אלזס כולה, היא נכבשה על ידי הגרמנים במלחמת פרוסיה-צרפת וסופחה לגרמניה ב-1871 עד שבשנת 1919 נחתם חוזה ורסאי לפיו כל השטחים שנכבשו על ידי הקיסרות הגרמנית הוחזרו לצרפת (סעיף 51). בשנת 1940 נכבשה אלזס שוב על ידי גרמניה הנאצית וסופחה לרייך השלישי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה סופחה אלזס שוב לצרפת.