google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק אייזיק בן טובים

ביוגרפיה

נולד בראסיין שבאימפריה הרוסית, לרב שלמה זלמן בנדט, שהיה רב מטעם בביאליסטוק (בן רבי שמואל חסיד מראסיין). קיבל חינוך תורני ב"חדרים" ובישיבות נובהרדוק, והשתלם בשפות ובמדעים באופן פרטי. 
בבחרותו עברת את שם משפחתו לשם העברי בן-טובים. נישא לשיינה חיה, בת מרדכי דודובסקי מביאליסטוק. היה מעוזריו הראשיים של הרב שמואל מוהליבר בפעולות חיבת ציון. בשנת 1889 השתתף באספת חובבי ציון בווילנה. הצטרף לאגודת "בני משה". בשנת 1890 נבחר יחד עם הרב מוהליבר וד"ר יוסף חזנוביץ כצירי חובבי ציון מביאליסטוק לאספה המייסדת של "החברה לתמיכת יהודים עובדי אדמה ובעלי מלאכה בפלשתינה ובסוריה", שהתקיימה באותה שנה באודסה. בוועידה נבחר לחבר הוועד הפועל של חובבי ציון ביפו.
ביוני 1890 עלה לארץ ישראל בשיירה הראשונה של חובבי ציון, בראשות הרב מוהליבר, ושימש כמזכיר השיירה. הוא התיישב ביפו ועסק בענייני העלייה והיישוב, יחד עם יחיאל מיכל פינס. כעבור שנה העלה את משפחתו מביאליסטוק. 
היה ממייסדי אגודת "עזרת נשים" ביפו, שבראשה עמדו רעייתו, יחד עם חיה צפורה אשת יחיאל מיכל פינס ורחל לאה אשת זרח ברנט. 
בעקבות חילוקי דעות על רקע דתי, פרש יחד עם פינס מ"בני משה". בעקבות צמצום פעילותה של לשכת חובבי ציון ביפו, עבר לעסקנות ציבורית חרדית בקרב היישוב ביפו. היה ממייסדי התלמוד תורה והישיבה של "שערי תורה" ביפו, ובמשך כמה שנים ניהל את המוסדות הללו.
כחבר הוועד הפועל של חובבי ציון, שימש בן טובים כבא כוחו של הגביר אריה לייב פרידלנד מפטרבורג בענייני בית מושב זקנים בירושלים. בשנת 1899 עבר עם משפחתו לירושלים והיה חבר הנהלת המושב זקנים. בן טובים רכש בסכום של עשרת אלפים פרנק שהשיג מהגביר פרידלנד שטח גדול במעלה רחוב יפו שבקצה העיר, ופעל להקמת בנייני המוסד על שטח זה.
היה חבר הנהלת בית חינוך עיוורים ונשיא אגודת "בני ישראל" למלחמה במיסיון. בשנת 1906 השתתף בייסוד אגודת "אחיסמך" לעמידה על זכויותיהם של פקידי המוסדות.
בתקופה שלפני מלחמת העולם הראשונה שימש חבר בית הדין שליד הקונסוליה הרוסית, שהיה שופט נתינים רוסיים, רובם יהודים, בעניינים שלשלטונות הטורקיים לא הייתה בהם שליטה.
היה מראשוני המזרחי בארץ ישראל ונבחר כציר לוועידה הארצית של המזרחי. 
היה דרשן ונואם פורה. בצעירותו פרסם חוברת בשם "עצת שלום" למען יסוד בתי-ספר דתיים-לאומיים ברוסיה. פרסם את החוברת "הגיוני אב" - דברי הדרכה ומוסר לבר מצווה, וכן את הקובץ "גאון יעקב" המכיל את דרשותיו ונאומיו. פרסם מאמרים רבים ב"החבצלת" בשאלות היהודיות והלאומיות ובענייני ציבור. 
נפטר בירושלים בשנת 1926, ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.

משפחתו

בנו הוא העסקן והמורה זלמן בן טובים. בנו של זלמן, נח, היה בעלה הראשון של צילה נתניהו, אשת בנציון נתניהו ואמו של בנימין נתניהו. נכדתו, בת בנו שמואל, היא אספנית האמנות אילה זקס-אברמוב. נינו הוא ראש מועצת כפר שמריהו שמואל בן-טובים.
כוח המשימה של ארצות הברית בסיביר

כוח המשימה של ארצות הברית בסיביר היה כוח צבאי אמריקאי שהיה מעורב במלחמת האזרחים ברוסיה בולדיווסטוק שבאימפריה הרוסית בסופה של מלחמת העולם הראשונה, לאחר מהפכת אוקטובר, מ-1918 עד 1920.
בשליחת הכוחות לסיביר ניסה נשיא ארצות הברית וודרו וילסון להשיג מטרות דיפלומטיות בנוסף לאלו הצבאיות. מטרה עיקרית אחת הייתה הרצון לחלץ כ-40,000 חיילים מהלגיונות הצ'כוסלובקיים שנעצרו על ידי כוחות בולשביקים בדרכם לולדיווסטוק אליה ניסו להגיע בעזרת הרכבת הטרנס-סיבירית. החיילים הצ'כוסלובקים היו אמורים להגיע בסופו של דבר לארצות הברית ומשם לחזית המערבית, שם יתמכו במדינות ההסכמה. מטרה נוספת הייתה לאבטח כמויות גדולות של אספקה צבאית ששלחה ארצות הברית כדי לתמוך בהשתתפותה של רוסיה במלחמה. באותה מידה הדגיש וילסון את הצורך "לייצב כל ניסיון לשלטון עצמי או הגנה עצמית בו הרוסים עצמם יסכימו לקבל סיוע". באותו זמן, שלטו הבולשביקים על שטחים מעטים בסיביר ווילסון רצה להבטיח שלא הקוזאקים ולא היפנים ינצלו את חוסר היציבות השלטונית וישתלטו על מסילת הברזל והאזורים המקיפים אותה שהיו עשירים במשאבים ובעלי חשיבות אסטרטגית גבוהה.
באופן דומה שלח וילסון כ-5,000 חיילים אמריקנים לארכנגלסק, שם הם נאבקו בבולשביקים במטרה לשמור על האינטרסים של מדינות ההסכמה.

כוח המשימה

כוח המשימה בסיביר כלל 7,950 חיילים בפיקודו של מייג'ור גנרל גרייבס. החיילים היו מצוידים ברובי ספרינגפילד, ברובי בראונינג ובאקדחים, בהתאם לתפקידם.
על אף שגנרל גרייבס הגיע לסיביר רק ב-4 בספטמבר 1918, כ-3,000 חיילים נחתו בוולדיווסטוק בין ה-15 ל-21 באוגוסט. עם הגעתם הם חולקו לשמירות לאורך המסילה מולדיווסטוק עד אוסוריסק הצפונית יותר.
שלא כמו עמיתיו, מטרותיו של גרייבס היו לאבטח ציוד אמריקני ולסייע ללגיון הצ'כוסלובקי לעזוב את רוסיה ולא להילחם בבולשביקים. הוא נאלץ להתעקש על עמדתו זו מול דרישותיהם התקיפות של מפקדי כוחות בריטים, צרפתים ויפנים ששהו באזור וציפו ממנו להתערבות אקטיבית יותר במאבק הצבאי. בעקבות מדיניות של אי-התערבות בשטח שהיה בשליטה אמריקאית התארגנו יחידות פרטיזנים שתמכו במשטר הבולשביקי.

לוגיסטיקה ואבדות

החיילים סבלו בסיביר ממגוון בעיות לוגיסטיקה. שרר מחסור קבוע בדלק, תחמושת וציוד. הסוסים שהובאו איתם והיו רגילים לאקלים ממוזג לא תפקדו באקלים הרוסי הקפוא. מנגנוני קירור מבוססי מים של מכונות ירייה קפאו ונעשו חסרי תועלת.

אחרון החיילים עזב את סיביר ב-1 באפריל 1920. במהלך 19 חודשי שהייתם שם מתו 189 חיילים מסיבות שונות. לשם השוואה, הכוח המקביל שנשלח לארכנגלסק היה קטן יותר ואיבד 235 מאנשיו תוך 9 חודשים בלבד.
ציסטאין פרוטאז

קבוצות אנזימים דומות

האתר הפעיל של הציסטאין פרוטאזות שתואר מעלה, דומה במבנהו לאתר החיתוך של הסרין פרוטאזות. האתר הפעיל של אנזימים מקבוצה זו גם הוא מכיל שלשה קטליטית דומה, אשר נבדלת בחומצה האמינית סרין במקום הציסטאין, דוגמת האנזים כימוטריפסין. זוהי דוגמה לאבולוציה מתכנסת, כאשר אנזימים שונים, הבנויים ממספר ורצף שונה של חומצות אמינו, פיתחו בסופו של דבר אתר פעיל המורכב מרצף דומה של 3 חומצות אמיניות. הדבר יכול להצביע על כך שזהו פתרון מוצלח מאוד ושימושי עבור מקרים רבים.

בקרה על הפרוטאזות

הפרוטאזות מסונתזות בדרך כלל כמולקולות precursor גדולות וחסרות פעילות הקרויות זימוגן, כגון הסרין פרוטאזות טריפסינוגן, וכימוטריפסינוגן. הפרוטאזה משופעלת על ידי הסרה של קטע מעכב. מנגנון זה נועד לאפשר ייצור של האנזים במצב "בלתי מזיק" של זימוגן באיבר אחד, והפיכתו לפעיל רק באיבר אחר, ובכך למנוע נזקים אפשריים העשויים להיגרם לרקמות שלא נועדו לבוא עמו במגע.
מעכבי הפרוטאזות הם בדרך כלל חלבונים בעלי דומיין אשר חוסם, או חודר אל האתר הפעיל של האנזים, ובכך מונע את כניסת הסובסטרט. זהו מצב של עיכוב תחרותי, כאשר המעכב גם דומה מבחינה מרחבית לסובסטרט הספציפי. במצב של עיכוב בלתי תחרותי, המעכב נקשר אל אתר בקרה אלוסטרי, אשר אינו האתר הפעיל, אך חלק מהאנזים, ומשרה שינויי קונפורמציה המונעים את היקשרות הסובסטרט או ביצוע הקטליזה.
תומאס הורסטר

קריירת מועדונים

הורסטר החל בשנת 1974 את קריירת הבוגרים במועדון שוורץ-וייס אסן, ששיחק אז בליגת הבונדסליגה השנייה, ובשנת 1977 עבר לבאייר לברקוזן, שגם היא שיחקה אז בבונדסליגה השנייה. כבר מעונתו הראשונה בבאייר לברקוזן, הורסטר היה שחקן הרכב קבוע, אך רק בעונתו השנייה בקבוצה, 1978/79, העפילה הקבוצה מהמקום הראשון אל הבונדסליגה, בה הייתה להורסטר קריירה ארוכה ומפוארת. הורסטר הפך עד מהרה לחלק חיוני בהגנה של באייר לברקוזן, ובשתי העונות הראשונות של הקבוצה לאחר העלייה אל הבונדסליגה, הורסטר ולברקוזן סיימו בחלק התחתון של הטבלה, אך רחוק ממאבקי ההישרדות. בעונת 1981/82 נקלעו הורסטר ולברקוזן למאבקי תחתית, וניצלו מירידה רק לאחר ניצחון במפגש כפול במבחני הישרדות מול קיקרס אופנבך. בעונות הבאות הורסטר ולברקוזן שהו בעיקר בחלק התחתון של הטבלה, אך בעונת 1985/86 סיימו במקום השישי, שהעניק להם העפלה לגביע אופ"א, וגם בעונת 1986/87 סיימה במקום זה. בעונת 1987/88 הורסטר ובאייר לברקוזן זכו בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על אספניול. הספרדים ניצחו 3-0 במשחק הראשון, ולברקוזן ניצחה בתוצאה זהה בגומלין, ולאחר מכן בפנדלים. עם זאת, נבצר מהורסטר להשתתף בצמד משחקי הגמר בעקבות פציעה, לאחר שהיה שותף מלא להגעת הקבוצה למעמד זה במהלך העונה. בתום עונת 1990/91, לאחר מספר עונות בחלק העליון של הטבלה עם באייר לברקוזן, פרש הורסטר ממשחק פעיל, לאחר שהבקיע 26 שערי ליגה ב-404 הופעות במדי באייר לברקוזן, מתוכן 332 הופעות בבונדסליגה, והוא מדורג במקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות של באייר לברקוזן בכל הזמנים לאחר רודיגר פולבורן, אולף קירסטן וקארסטן ראמלו.

קריירה בינלאומית

הורסטר ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה המערבית בספטמבר 1986, בניצחון 2-0 על נבחרת דנמרק. לאחר מכן ערך שלוש הופעות נוספות, כולן במשחקי ידידות. בשנת 1988 השתתף הורסטר עם נבחרת גרמניה המערבית האולימפית באולימפיאדת סיאול, וזכה במדליית ארד, לאחר שפתח בכל ששת משחקיה של גרמניה המערבית, שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת האולימפית של ברזיל לאחר בעיטות הכרעה, וניצחה את נבחרת איטליה האולימפית 3-0 בקרב על מדליית הארד.

קריירת אימון

לאחר פרישתו, הורסטר אימן לאורך שנים ארוכות את קבוצת הנוער של באייר לברקוזן, בין השנים 1992 ו-2001. בשנת 2001 התנסה באימון קבוצת המילואים ולאחר מכן הקבוצה הבכירה, בה החליף את קלאוס טופמולר שפוטר לאחר תקופה נטולת הצלחות, אך פוטר בעצמו בתום עונת 2002/03, וחזר לאמן את קבוצת הנוער למשך ארבע שנים נוספות, עד לשנת 2007.
יונתן רוזנברג

קורות חייו

יונתן רוזנברג נולד ב-1951 בשיקגו. בשנת 1976 קיבל תואר דוקטור למתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, על עבודה בהנחיית מארק ריפל, שכותרתה Group C*-algebras and square integrable representations. בשנים 1977–1981 היה מרצה בכיר באוניברסיטת פנסילבניה, ומאז 1981 הוא משמש פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת מרילנד. תחומי המחקר שלו הם טופולוגיה אלגברית, אלגברת אופרטורים, תורת K ותורת ההצגות עם יישומים לתורת המיתרים. הוא נמנה עם מחבריה של השערת גרומוב-לוסון-רוזנברג.
בשנים 1988–1992 ערך את כתב העת Proceedings of the AMS. בשנים 2000–2003 היה עורך משותף של כתב העת Journal of the American Mathematical Society. מאז 2007 הוא העורך של כתב העת Journal of K-Theory. הוא עמית של האגודה האמריקאית למתמטיקה.

חייו הפרטיים

נשוי מאז 1990 לג'ין סאובר ולהם שני ילדים.
רוזנברג משתעשע בחיבור חמשירים מתמטיים ופרודיות מתמטיות על שירי אמא אווזה.
עמלץ כחול

תיאור

זהו כריש גדול ומוארך בעל זנב אנכי וחד, מה שמאפשר לו להגיע למהירויות גבוהות של עד 74 קמ"ש (40 קשר) ויש הטוענים שאף ל-100 קמ"ש (54 קשר), מה שהופך אותו לכריש המהיר ביותר בים. הוא מסוגל גם לקפוץ לאוויר עד גובה 9 מטר.
כריש ממוצע שוקל 60–135 ק"ג ואורכו עד 3.2 מטר אם כי נתפסו פרטים במשקל של עד 600 ק"ג ואורך 4.45 מטרים (14.6 רגל). ב-1881 דווח שבים התיכון נתפס עמלץ כחול במשקל גדול במיוחד של 1,000 ק"ג ואורך של 4 מטר.
הנקבות גדולות מהזכרים.
לסת הכריש גדולה וארוכה ושיניו חדות, ארוכות ופונות כלפי חוץ כך שהוא יכול לנשוך ולהרוג חיות ים גדולות יחסית.
דמו של העמלץ הכחול, בדומה לקרובו העמלץ הלבן, חם יותר מהסביבה (7–4 מעלות  יותר), מה שמאפשר לו לחיות במים קרים יחסית לכרישים ודגים אחרים.

התנהגות ואקולוגיה

העמלץ הכחול אוכל כל חיה שהוא נתקל בה ברחבי האוקיינוס: דיונונים, דגי גרם כמו אנשובי, מקרל, טונה, בוניטו וכן הוא מספיק מהיר כדי לתפוס דגי-חרב ומפרשניים. הוא יאכל גם דגי סחוס קטנים, דולפינים, צבי ים ועופות ים. הוא מתנפל על טרפו מלמטה ומשסע את הסנפירים והעור שלו בנשיכה מטלטלת ומהירה. הוא צולל מתחת לטרף ומוצא את מיקומו על ידי חוש ריחו החד, כאשר הטרף לא חושד בדבר.
הוא עלול לתקוף גם אנשים ומדורג כאחד הכרישים המסוכנים ביותר. משנת 1980 עד 2010 נרשמו 42 תקיפות עמלצים כחולים, שלוש מהן היו קטלניות. עם זאת הכריש לא רואה באדם טרף פוטנציאלי ורק לעיתים רחוקות יפגע באנשים, חוץ מדייגים המנסים לצודו.
העמלץ חי באוקיינוס הפתוח ונודד ברחבי ימים ממוזגים וטרופיים בקרבת זרם הגולף וזרמי מים חמימים אחרים. בדרך כלל הוא נמצא הרחק מחופים רדודים, וגם לא מעמיק לצלול מעבר ל-150 מטר. הוא נודד באוקיינוס אחר טרף ובני זוג ויכול לעבור כך מרחקים גדולים. כריש מתויג מקליפורניה נדד מרחק מדהים של 2,128 ק"מ ב-37 יום, כלומר שחה כ-58 ק"מ ביום.
העמלץ הכחול חי גם בים האדום ובמי הים התיכון, ונצפה מספר פעמים בחופי ישראל במיוחד באזורים בהם המים חמימים יותר (קרוב לתחנות הכוח, לדוגמה חוף הארובות בחדרה, בחופי קצא"א אשקלון, עכו ועוד). בחלק מהפעמים נלכדו כרישים מסוג זה על יד דייגים ובמקרים אחרים נפלטו לחוף. בשנת 2016 נפלטה גופת כריש ענקי מסוג זה בחופי חדרה.
פילי (דמות)

תיאור

לפילי זקן צהוב ומצנפת כחולה. פילי ואחיו קילי נחשבים לגמדים הצעירים במסע אל ארבור. פילי יחסית לגמדים בהוביט גמד מאוד פעיל, והוא בדרך כלל עומד לצד תורין צינת-אלון.

ביוגרפיה

פילי בן דיס בן תריין נולד בשנת 2859. פילי הצטרף לחבורתו של תורין (תורין ושות') בשנת 2941 להרפתקה ארוכה ומפרכת, שמטרת היא להחזיר לידם את האוצר שבזז הדרקון סמאוג. לאחר מות סמאוג יצרו מלך האלפים וברד כוח צבאי משותף של בני אדם ואלפים לעבר ההר אבוד, אליו שבו הגמדים. המלך תאורנדיאל וברד הקשת ביקשו את השייך להם, אבל גמדי תורין ושות' טענתו כי האוצר לאבותיהם היה שייך במקור, סירבו הגמדים לבקשת ברד ומלך האלפים לחלוק את אוצר ארבור, ואף קראו לבן דודו של תורין: מלך גמדי גבעות הברזל, דֵּין רגל ברזל, בֶּן נֵין, לבוא לעזרתם. משום כך הטילו ברד ומלך האלפים מצור על ההר הבודד ולא סיפקו להם אוכל ומים.
בילבו ההוביט גנב את הארקנסטון (arkinstone) והעביר אותה למלך האלפים ובארד כדי למנוע את המלחמה אשר מתקרבת, וכתוצאה מכך נאלצו הגמדים להגיע להסכם. אבל בעקבות הגעתה של תגבורת צבא הגמדים בראשות דֵּין רגל ברזל, הגמדים רצו לקחת את האבן על ידי מלחמה. אבל בעקבות הגעתם בולג בנו של אזוג וצבא הגובלינים שלו התקיפו את ההר הבודד.
 לצבאות לא הייתה אלא בררה להתאחד יחד כדי לגבור עליהם. העימות שהתפתח אז נקרא קרב חמשת הצבאות שבזמנו התאחדו כוחות בני האדם עם האלפים, הגמדים והנשרים כנגד הגובלינים והווארגים. במהלך הקרב נלחמו גם תורין ושותפיו, תורין נפצע קשה בקרב וחולץ בידי באיורן, אשר הצטרף לקרב בגוף דוב אימתני והרג את בולג, מלך הגובלינים. קילי ופילי נפלו בקרב יחדיו עם תורין. לאחר מות תורין היה דֵּין רגל ברזל למלך הגמדים שבבטן- ההר. מלך האלפים הניח על חזהו של תורין את הארקנסטון, ועל קברו שבהר הבודד הוצב נשקו: החרב "אורקריסט", אשר מצא בתחילת מסעם.

נשק

פילי כמו כל גמד יודע להלחם בפטיש קרב. הוא גם יודע להלחם בגרזן, חרב, וחץ וקשת. חרבו של פילי ככל הנראה מיוצרת על ידי בני לילית מריוונדל.

בסרט

בסרט לפילי שיער צהוב  זקן לא מגולח צהוב. בסרט פילי אח דואג  כשהגמדים הוציאו משלחת לארבור מעיר האגם פילי נשאר מאחור בעיר האגם  עם אחיו קילי שנפצע ועם עוד גמד בשם בופר שאחר את המשלחת לארבור והם הצטרפו אליהם אחר-כך.
ערך (מדעי המחשב)

במדעי המחשב, ערך הוא ביטוי שלא ניתן לחשב אותו לצורה פשוטה יותר (צורה נורמלית). 
האיברים בטיפוס נתונים הם הערכים של טיפוס זה. לדוגמה, הביטוי "1 + 2" איננו ערך, מכיוון שניתן לבטא אותו בצורה "3". את הביטוי "3" לא ניתן לצמצם יותר (והוא איבר מטיפוס מספר טבעי), ולכן הוא ערך. "הערך של משתנה" נתון על ידי מיפוי שמבוצע בסביבת העבודה המתאימה (בהגדרת שפת התכנות, למשל).
בשפות בהן ניתן לבצע השמה אל משתנים יש צורך להבחין בין R-value (תוכן) לבין L-value (מיקום) של משתנה. בשפות הצהרתיות, ערכים נדרשים להיות שקופי-התייחסות. פירוש הדבר שהערך המתקבל איננו תלוי במיקום שבו מאוחסן הביטוי שנדרש לשמירת תוצאת חישוב הערך. רק התוכן שנמצא באותו מיקום בזיכרון (המצב של הביטים, 0 או 1) והפירוש שלהם הם משמעותיים.
רמזאן אוזקאן

קריירת מועדונים

אוזקאן החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת אוסטריה לוסטנאו, בשנת 2003. אחרי שלוש עונות, בהן עמד בשערה של קבוצתו, חתם אוזקאן בקיץ 2006 בקבוצת רד בול זלצבורג. הוא בילה בזלצבורג עונה וחצי, בהן שימש כשוער שלישי בסגל, וערך בתקופה זו 2 הופעות בלבד במסגרת הבונדסליגה האוסטרית. בפגרת החורף של עונת 2007-2008, אוזקאן עבר בהשאלה לגרמניה, כאשר חתם בקבוצת הבונדסליגה השנייה הופנהיים 1899. הוא עמד בשער קבוצתו החדשה בכל יתר משחקיה לאותה העונה, 17 במספר, בהם ספג 13 שערים בלבד, וזכה עימה בהעפלה לבונדסליגה. בסיומה של עונת הבכורה המוצלחת של אוזקאן בגרמניה, הוחתם בהעברה רשמית בהופנהיים. לאחר העפלת קבוצתו, אוזקאן הורד לספסל קבוצתו, דבר שהוביל להשאלתו לבשיקטאש הטורקית בשנת 2010. גם בטורקיה לא זכה לקרדיט רב בהרכב קבוצתו הזמנית, ולא שותף באף משחק ליגה במדיה. ב-2011, עבר לקבוצת אינגולשטאדט 04 מהבונדסליגה השנייה בגרמניה, ומיד זכה למקום בהרכב הקבוצה. בסיום עונת 2014-2015, זכה עם קבוצתו בהעפלה היסטורית לבונדסליגה. בקיץ 2016, אוזקאן נרכש על ידי קבוצת באייר לברקוזן.

קריירה בינלאומית

אוזקאן זומן לסגל נבחרת אוסטריה לקראת טורניר הגמר של יורו 2008, לאחר פרישה בשל מחלה של השוער השלישי המקורי בסגל הנבחרת, הלגה פאייר. אוזקאן, לא שותף באף משחק במהלך הטורניר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור מולדתו, ב-20 באוגוסט 2008 במשחק התיקו 2-2 מול איטליה, לאחר שהחליף את אלכס מנינגר במחצית המשחק.
נתניאל קלייטמן

חייו

קלייטמן נולד ב-26 באפריל 1895 בקישינב, בבסרביה, אז באימפריה הרוסית (כיום במולדובה), כבן לזוג היהודים סוני ברקוביץ' קלייטמן ופסיה לבית גלאנטר. כבר בגיל צעיר גילה קלייטמן כישורים למתמטיקה ולמדעי הטבע.
בשנת 1912 עלה לארץ ישראל וכעבור שנה נרשם ללימודי רפואה באוניברסיטה האמריקאית בביירות, ("המכללה הפרוטסטנטית הסורית") שבלבנון העות'מאנית.
בשנת 1914, עקב פריצתה של מלחמת העולם הראשונה, קלייטמן נעצר ונכלא על ידי השלטונות העות'מאנים כיוון שהיה אזרח רוסי, ונאלץ להפסיק את לימודיו.
בשנת 1915 הצליח קלייטמן להצטרף לקבוצה גדולה של אזרחי ארצות הברית שנכלאו במחנה הסגר יחד איתו ולהתפנות איתם על סיפון אונייה צבאית אמריקאית. בהגיעו לנמל ניו יורק שילם מס בסכום 25 דולר והתחייב שלא לחזור לעולם לביירות. בתנאים אלה הורשה להישאר בארצות הברית, שם התאזרח בשנת 1918.
באמריקה מיהר קלייטמן לחדש את לימודיו. הוא למד קודם פיזיולוגיה ופסיכולוגיה בסיטי קולג' של ניו יורק וסיים את התואר הראשון במדעים אלו בשנת 1919. אחרי שנה כבר גמר תואר שני באוניברסיטת קולומביה בניו יורק ולאחר-מכן, תוך ארבע שנים עד שנת 1923 עשה גם את עבודת הדוקטורט שלו במדעים, בהצטיינות יתרה, באוניברסיטת שיקגו.
משנת 1925 ועד 1960 עבד קלייטמן כחוקר ומרצה בחוג לפסיכולוגיה של אוניברסיטת שיקגו, שם הקים את מעבדת השינה הראשונה.
קלייטמן היה פעיל מבחינה אינטלקטואלית עד שנותיו האחרונות, וכיהן כפרופסור אמריטוס לפיזיולוגיה באוניברסיטת שיקגו. בשנת 1995 הוא הרצה בנשוויל בכנס המדעי המוקדש ליום הולדת המאה שלו.
קלייטמן נפטר בשנת 1999 בגיל 104 בלוס אנג'לס שבארצות הברית.

מחקריו ופעילותו המדעית כחלוץ החקר המדעי של השינה

החל משנות ה-20 של המאה ה-20 נתניאל קלייטמן הקדיש את זמנו למחקרים של פסיכופידיולוגיה של השינה, כשחלק גדול מניסוייו ביצע על עצמו, על אשתו, פולינה שווייצר, על בנותיהם, אסתר והורטנס, ועל ידידים ומכרים.
בשנת 1938, למטרת חקר השפעת הסביבה על הקצבים הביולוגים הצירקדיאנים, לרבות על שינויי הטמפרטורה של הגוף, יחד עם עוזרו ברוס ריצ'רדסון בילה 32 ימים ולילות בבידוד מוחלט בתנאים כמעט קבועים, במערת הממותה (Mammoth Cave) במדינת קנטקי. ניסה במחקר זה להרחיב את מחזור הקצב היומי שינה - ערות אל 28 שעות.
בשנת 1939 פרסם קלייטמן את עבודתו המכוננת "השינה ומצב הערות" (Sleep and Wakefulness) (מהדורה שנייה הופיעה בשנת 1963), שבה הציג את תגליתו המרעישה - קיומו בזמן השינה של מחזור בסיסי מנוחה - פעילות - basic rest- activity BRAC) cycle).
בשנת 1953 עם תלמידו יוג'ין אסרינסקי (1921–1998), קלייטמן הפך לראשון שגילה את שנת רע"מ (REM) - אותו סוג מחזורי של השינה הקרוי השינה עם תנועות מהירות של העיניים או השינה הפרדוקסלית והוכיח כי היא נמצאת בקורלציה עם החלומות ועם פעילות המוח. המחקרים הנ"ל בוצעו קודם על ילדו של אסרינסקי, ארמנד, ולאחר מכן על אשתו וילדותיו של קלייטמן. קלייטמן ואסרינסקי הוכיחו את קיום מחזור שנת ה-REM גם אצל בעלי חיים עליונים. כמו כן ציינו שבשנת ה-REM קיים שיתוק כללי של השרירים הפריפריים יחד עם קיום התנפחות וזקפת הפין.
יחד עם תלמיד אחר שלו, ויליאם דמנט, עיבד קלייטמן את נתוני הניתוח הפוליסומנוגרפי של השינה ושל הניטור האלקטרואנצפלוגרפי והאקטיגרפי לכל אורך הלילה. בעקבות מחקרים אלה הושג תיאור מפורט של שלבי שינה והוקמה הקליניקה הראשונה להפרעות שינה שנפתחה בשנת 1970 על ידי ויליאם דמנט באוניברסיטת סטנפורד.
בשנים האחרונות של פעילותו המדעית חקר קלייטמן את חשיבות הקצבים האולטראדיאנים בתהליך השינה.
מפחד עלייך

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שחף וולמן, הולחן על ידי אלנתן שלום והופק על ידי רוני בראון ואיתי צוק. השיר הוא שיר קצבי המכיל בתוכו את סגנון הפופ. יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת חיובית, ואף העניק לו ציון של ארבעה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מירי מסיקה ב-21 באוקטובר 2018. הקליפ בוים על ידי איה זך. בנוסף לכך, יצא עבור השיר רמיקס רשמי אותו עשה עופר ניסים. הרמיקס עלה לערוץ היוטיוב של מסיקה גם כן.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-3.5 מיליון צפיות.
פאני לוביץ'

קורות חייה

פאני לוביץ' נולדה בחרקוב. ב-1921 נסעה למוסקבה במטרה להצטרף לתיאטרון הבימה. שיחקה בהדיבוק בתפקיד קטן. ב-1928 עלו "הבימה" ולוביץ' לארץ ישראל. לוביץ' שיחקה בהצגות "פרופסור מנהיים", "מעשה כשפים", "שומרים", "אבות ובנים", "האם", "מיכל בת שאול", החטא ועונשו, "בת יפתח", "לא אמות כי אחיה", המלט, "שאול", בית ברנרדה אלבה. ב-1952 עברה ממשחק להוראת המשחק. היא ניהלה ולימדה במשך שנים ב"בית הספר הדרמטי" של תיאטרון הבימה יחד עם צבי פרידלנד. כשבית הספר נסגר, בשנת 1960, המשיכה ללמד במסגרות שונות. בין תלמידיה היו יוסי בנאי, לבנה פינקלשטיין, שושנה רביד, יונה עטרי, שרגא פרידמן, אורנה פורת, שמואל סגל, פנינה פרח, אלישבע מיכאלי ואחרים.
בשנות השישים שיחקה בהצגות "המשרתות" (התיאטרון הקטן), "האב" (תיאטרון חיפה), "מאי - ערב לילה ושחר" (תיאטרון בימות), ובהבימה בהצגות "אדון פונטילה ומאטי משרתו", "קוורטט" ו"בילי בדאי".
לוביץ' שיחקה בסרטים לאט יותר (1967), פנטסיה על נושא רומנטי (1975), טרנזיט של דניאל וקסמן (1979) והמאהב (1985).
כיום מחולקת לזכרה מלגת פאני לוביץ' מטעם אגודת ידידי הבימה.
דניאל (פריץ) פייזר

ביוגרפיה

פייזר נולד בויצהאנאוזן, גרמניה, אביו היה משפטן, ופריץ היה הבן השני מתוך שלושה בנים ובת. המשפחה עברה לאושווגה, פריץ למד בבית ספר יהודי ובתיכון גרמני. פייזר התקבל לבית ספר לרפואה במינכן, המשיך בברלין המשיך בברסלאו, ומשם עבר לגטינגן.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, בהיותו סטודנט לרפואה בשלב מתקדם התנדב לצבא, שירת בקליניקה הכירורגית של גטינגן ומשם הועבר לחזית הבלגית. חזר לברלין וסיים את לימודי הרפואה. בגטינגן התמחה בכירורגיה.
בשנת 1917 התחתן עם אליסה לבית גוטמן מקטוביץ. בנו, עלי, נולד בשנת 1919 ובתו, עלמה מרים, בשנת 1927.
בשנים 1923–1924 התמחה בגיניקולוגיה, בנוסף למומחיות בכירורגיה. בשנת 1925 הקים וניהל מחלקה גיניקולוגית בת 15 מיטות בבית חולים פרטי באושווגה.
בסוף שנות העשרים של המאה ה-20 רכש פייזר פרדס בפרדס חנה. ד"ר הלל יפה יעץ לפייזר לנסוע לארץ-ישראל. באוגוסט 1932 עלה לארץ-ישראל עם רעייתו אליסה, בנו עלי וביתו עלמה מרים. פייזר התיישב בחיפה, והתמנה בשנת 1932 למנהל המחלקה הכירורגית, ולמנהל בית החולים "הדסה". פייזר היה הראשון בארץ שהכניס את שיטת ה"מסמור" לקבוע ברך. נקט שיטות ייחודיות לטיפול בשחפת.
פייזר טיפל בפצועים ללא משוא פנים. במלחמת העצמאות טיפל במאות פצועים. פייזר אירגן דיוניים קליניים, הרצאות, הדרכות של רופאים צעירים ליד "מיטת החולה", ובמשותף עם פרופ' מכס מרכוס מבית החולים הדסה (תל אביב), פרופ' פאול נתן מבית חולים בילינסון, ופרופ' אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף) מבית חולים הדסה בירושלים יזם את המפגשים המשותפים של בכירי הכירורגים מכל הארץ.
פייזר הקים את הסניף הישראלי של "ארגון הכירורגים הבינלאומי" ושימש נשיאו.
על שמו רחוב בחיפה. מתלמידיו : הפתולוג, פרופ' ברוך (בלה) גלי.

משפחתו

אחיו אריך עלה לארץ-ישראל בשנת 1928 והתיישב בחדרה.
בנו, הפרופ' עלי פייזר, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, מייסד ומנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים רמב"ם.
גיסו, בעלה של אחותו לואיזה, שהייתה המזכירה של ההתאחדות הציונית בפרנקפורט הפרופ' ואלטר פלק. היה מנהל מחלקת הילדים של בית החולים הממשלתי בחיפה.
אחיינו הפרופ' ראובן פייזר ניהל שנים רבות את מחלקת נשים בבית חולים הקריה בתל אביב.
רעייתו אליסה נפטרה בשנת 1942. השאירה 2 ילדים: עלי ועלמה מרים.
פייזר נשא לאישה את דורותי (דולי) לבית גרודזינסקי, ב־1943 נולדה רחל, וב־1944 נולד יואל.
אנרכיזם-קווירי

אנרכיזם-קווירי (או אנרכה-קוויריות) היא אידאולוגיה אנרכיסטית הדוגלת באנרכיזם ובמהפכה חברתית כדרך לשחרור מגדרי ומאבק בהומופוביה, בלסבופוביה, בביפוביה, בטרנספוביה, בהטרונורמטיביות, בהטרוסקסיזם, בפטריארכיה ובבינאריה מגדרית. אנרכה-קוויריות מדגישה את המאבק בדיכוי מיני ומגדרי, ויוצאת נגד תופעות דיכוי והדרה של נשים ולהט"ב בתוך תנועות אנרכיסטיות. אנרכיזם-קווירי לא עומד בניגוד למשנות אנרכיסטיות כגון אנרכו-קומוניזם או אנרכו-סינדיקליזם, אלא טוען שאין הן תורות שלמות כל עוד הן לא קושרות בין שחרור האדם לשחרור מגדרי, מכיוון שהאחד תלוי בשני באופן בלתי ניתן להפרדה. אנרכיזם קווירי מזוהה לרוב עם שמאל רדיקלי.
אנרכיזם קווירי מקשר בין תאוריה קווירית, הקוראת תיגר על ה"נורמלי" בתחומי מגדר ומיניות, לבין אנרכיזם, הקורא תיגר על סמכות, אדנות, ומבני-כוח באשר הם. כך מאתגרת ביקורת אנרכה-קווירית דפוסים של סמכות ואדנות בקרב הקהילה הלהט"בית מחד, ומאידך מאתגרת להט"בופוביה בקרב תנועות אנרכיסטיות. ראייה אנרכה-קווירית מספקת גם ניתוח של דפוסים שגורים בחברה, ויחסי כוח מבניים מדכאים. אנרכה-קוויריות מדגישה את הימצאותם של יחסי כוח שכאלה בתחומים הקשורים למיניות ומגדר, כמו היחס של החברה לשונות מגדרית, היחס לעובדות מין או הציפייה החברתית למונוגמיה.
את שורשי התנועה ניתן למצוא בחיבורים שונים בין פעילות למען זכויות להט"ב לבין פעילות אנרכיסטית. לאורך ההיסטוריה, אנרכיסטים רבים נאבקו למען שחרור מגדרי ומיני בקרב תנועות אנרכיסטיות ובחברה בכלל. כך למשל, המגזין Der Eigene, שהיה המגזין המודפס הראשון בעולם שהוקדש לענייני הקהילה ההומוסקסואלית, היה אנרכיסטי וסוציאליסטי בתחילת דרכו.
תנועת האנרכה-קוויריות העכשווית התגבשה במהלך המחצית השנייה של המאה העשרים בקרב אנרכיסטים המעורבים במאבקי שחרור להט"ב, שראו באנרכיזם דרך לפירוק ההיררכיה בין הטרוסקסואלים לבין להט"ב. התנועה צמחה מתוך סצנת הקווירקור (Queercore), מוזיקת פאנק רוק שמתאפיינת בביקורת על היחס של החברה ללהט"ב.