בית הקברות הצבאי והאנדרטה האמריקניים בנורמנדי

מבנה בית הקברות

בית הקברות והאנדרטה שוכנים ליד הכפר קולוויל-סור-מר (Colleville-sur-Mer). מיקומם הוא בשטח שכבשה ביום הפלישה דיוויזיית הרגלים האמריקנית ה-1, ובסמוך לאתר בית הקברות הצבאי שהקימו האמריקנים ב-7 ביוני ליד הכפר סן-לורן (St. Laurent) – בית הקברות הצבאי האמריקני הראשון שנפתח בצרפת במלחמת העולם השנייה. 
מתחם בית הקברות שוכן על גבי רמה, לאורך שפת הצוק המשקיף על מחציתו המזרחית של חוף אומהה. כביש גישה בן כ-800 מטר מוביל אליו מדרום מן הכביש הראשי.
חלקו העיקרי של המתחם, הכולל את שטח הקבורה והאנדרטה, משתרע ממערב למזרח על פני שטח של כ-180 דונם. אורכו הוא כ-640 מטר ורוחבו - כ-280 מטר. בכל שטחו נטוע דשא ועצים רבים ניצבים בו וסביבו.
מעבר מרכזי מתמשך לאורך מתחם בית הקברות. משני צידי המעבר, עד לקצהו המערבי של המתחם, משתרע שטח הקבורה. בקצהו המערבי של המעבר, משני צידיו, ניצבים שני פסלי גרניט, המייצגים את ארצות הברית וצרפת.
מעבר נוסף נסלל לרוחב שטח הקבורה, קרוב למרכזו. בצומת של שני המעברים הוקם בניין מעוגל מאבן חול, המשמש כבית תפילה (Chapel). בתקרתו משובץ פסיפס צבעוני, המתאר את ארצות הברית המברכת את בניה היוצאים באוויר ובים אל הקרב.
בחלקו המזרחי של המתחם ניצבת האנדרטה. בינה לבין שטח הקבורה משתרעת בריכת מים מלבנית, ובסמוך אליה, משני צידי המעבר המרכזי, ניצבים תרנים ועליהם מונפים דגלי ארצות הברית.
שביל הפונה מדרום לצפון מוביל את המבקרים ממגרשי החנייה ומרכז המבקרים של האתר, על פני האנדרטה שמימינו והבריכה שמשמאלו, ועד לנקודת תצפית על שפת הצוק, המשקיפה אל חוף אומהה. מפה המוצבת בה מתארת את הנחיתות בנורמנדי. שביל סלול מוביל מנקודת התצפית למטה אל החוף. 
במורד אל החוף, מצפון מזרח לאתר, ניצבים שרידי מצדיות גרמניות שהגנו על החוף ושתי אנדרטאות לזכר חללי דיוויזיית הרגלים ה-1.

האנדרטה

האנדרטה היא מבנה עמודים חצי מעגלי מאבן גיר, הפתוח כלפי חלקו הפנימי. בתוכו קבועים על גבי הקירות מפות צבעוניות וטקסטים, המספרים את סיפורי הקרב על נורמנדי והקרב לשחרור מערב אירופה. במרכז הרחבה המוגבהת המוקפת על ידי מבנה האנדרטה ניצב פסל ברונזה, אשר שמו הוא "רוחם של הצעירים האמריקניים" (Spirit of American Youth). הרחבה, המרוצפת חלוקי אבן מחופי נורמנדי, משקיפה מערבה לעבר הבריכה ושטח הקבורה.
באתר האנדרטה מוצב מגדל פעמונים, אשר הוענק לבית הקברות ב-1987 על ידי האגודה האמריקנית של ותיקי מלחמת העולם השנייה, קוריאה ווייטנאם (AMVETS).
ממזרח לאנדרטה, על גבי קירותיו החצי-מעגליים של גן הנטוע שם, נחרתו שמותיהם של 1,557 חללים, אשר נפלו בקרבות נורמנדי ומקום קבורתם לא נודע. כלול ביניהם זוג תאומים. קברי מקצת הנעדרים אותרו מאז הקמת הגן, וציון מיוחד ליד שמותיהם מבטא זאת.
לא הרחק מן האנדרטה, מול בניין המבקרים של בית הקברות והאנדרטה, נטמנה כמוסת זמן מתחת ללוח גרניט. היא מכילה דיווחי חדשות אודות הנחיתות בנורמנדי. הכמוסה נטמנה באתר ב-6 ביוני 1969 על ידי עיתונאים שסיקרו את הפלישה. היא מיועדת להיפתח ב-6 ביוני 2044, במלאת מאה שנה לפלישה.

החללים בבית הקברות

בבית הקברות נטמנו 9,387 חללים אמריקניים, ביניהם ארבע נשים. 307 מן הקברים הם קברי אלמונים.
מרבית החללים נפלו בקרבות נורמנדי ב-1944. מקצתם הם אנשי צוות אוויר שנספו בהתרסקות מטוסיהם בנורמנדי החל משנת 1942.
החללים הובאו לבית הקברות מאתרי קבורה אחרים שבהם הם נקברו סמוך לאחר נפילתם, לאחר שקרובי משפחתם בחרו שלא להביא אותם לקבורה בארצות הברית.
על גבי קברי החללים הוצבו מצבות שיש לבן בתבנית צלב. מצבות שיש בעיצוב של מגן דוד הוצבו על קברי החללים היהודים.
33 זוגות של אחים נקברו בבית הקברות זה לצד זה, וביניהם שניים מן האחים נילנד. קבורים בו גם אב ובנו.
בבית הקברות טמונים שלושה אשר עוטרו במדליית הכבוד של הקונגרס – העיטור הצבאי הגבוה ביותר של ארצות הברית. אחד מהם היה בריגדיר גנרל תיאודור רוזוולט, בנו של נשיא ארצות הברית תיאודור רוזוולט, אשר העיטור הוענק לו על פעולתו בחוף יוטה ביום הפלישה לצרפת. אחיו, שנפל בקרבות מלחמת העולם הראשונה, טמון כעת לצידו.
בעל הדרגה הבכירה ביותר שנקבר בבית הקברות הוא לוטננט גנרל לזלי מקנייר (Lesley J. McNair), אשר שימש ב-1942 כמפקד כוחות היבשה של צבא ארצות הברית. הוא נהרג ביום הראשון של מבצע קוברה האמריקני, 25 ביולי 1944, כאשר שהה בקו הקדמי ונפגע בהפצצה אווירית אמריקנית שנחתה בטעות על גבי עמדות חיילי ארצות הברית. הוא אחד משני הקצינים האמריקניים הבכירים ביותר שנספו במלחמה.