google/wiki40b huggingface dataset:
חתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל

חתונת הנסיך הארי ומייגן מרקל נערכה בטירת וינדזור בבריטניה ב-19 במאי 2018. הנסיך הארי, השישי בסדר הירושה לכתר הבריטי ומייגן מרקל, שחקנית אמריקאית, הכירו כשנתיים טרם החתונה והכריזו על אירוסיהם ב-27 בנובמבר 2017. בדומה לחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון, משכה החתונה תשומת לב תקשורתית רבה, ועל פי הערכה צפו בה מאות מיליוני אנשים מרחבי העולם, לאחר החתונה קיבלו בני הזוג את התוארים "הדוכס והדוכסית מסאסקס".

ההכנות לחתונה

הנסיך הארי, בנם הצעיר של דיאנה, הנסיכה מוויילס וצ'ארלס, נסיך ויילס ואחיו הצעיר של הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג', הכיר את מייגן מרקל, שחקנית אמריקאית אשר עיקר פרסומה בעקבות השתתפותה בסדרת הטלוויזיה Suits, במהלך חודש יוני 2016 ושניים החלו במערכת יחסים. הודעת האירוסים פורסמה ב-27 בנובמבר 2017. ההודעה עוררה הדים רבים עקב היותה של מרקל אפרו-אמריקאית למחצה (מצד אמה), וכן עקב היותה גרושה.
טרם הנישואין הוטבלה מרקל לכנסייה האנגליקנית וקיבלה אזרחות בריטית.
לכבוד החתונה הופצו ברחבי הממלכה המאוחדת מטבעות בשווי 5 לירות שטרלינג עם הטבעה של בני הזוג וכן בולים מיוחדים עם תצלומים של הזוג.

יום החתונה

החתונה נערכה ב-19 במאי 2018 בקפלת ג'ורג' הקדוש שבטירת וינדזור. בניגוד לחתונתם של וויליאם וקייט, יום חתונתם של הארי ומייגן לא הוכרז בבריטניה כיום שבתון.
שמלת הכלה של מרקל עוצבה על ידי המעצבת קלייר וייט קלר מבית האופנה של ז'יבנשי, הארי היה לבוש במדי שרד של הצבא הבריטי, התקנות בצבא הבריטי אוסרות על חייל להופיע עם זקן בעת שהוא לבוש במדים, על כן הארי היה צריך אישור מיוחד מהמלכה אליזבת על מנת להופיע בחתונתו עם זקן.
הנסיך וויליאם שימש כשושבינו של הארי ואילו למייגן לא הייתה שושבינה, במקום זאת, ילדים קטנים, אשר בני הזוג בחרו בקפידה, ליוו אותם לחופה. כמו כן, נבצר מאביה של מייגן, תומאס, להגיע לחתונה עקב ניתוח שעבר בליבו, על כן אביו של הארי, צ'ארלס ליווה אותה לחופה. טקס החופה הונחה על ידי הארכיבישוף מקנטרברי, ג'סטין ובלי. במהלך הטקס הבישוף מייקל קורי נשא דרשה בת 14 דקות בה ציטט בין השאר מדבריו של מרטין לותר קינג על אהבה. הדרשה זכתה לתשומת לב מיוחדת.
טקס החתונה אובטח על ידי כ-250 אנשי הכוחות המזוינים של בריטניה ועלותו מוערכת בכ-32 מיליון ליש"ט.
לחתונה הוזמנו כ-600 אורחים, רובם הוגדרו כ"קרובים של בני הזוג", בין האורחים אשר שייכים למשפחת המלוכה ניתן למנות את הנסיך אנדרו, דוכס יורק וגרושתו שרה פרגוסון וכן את בן דודו של הארי, פיטר פיליפס ורעייתו. בין הידוענים שנכחו בחתונה ניתן למנות את ויקטוריה ודייוויד בקהאם, אלטון ג'ון, סרינה ויליאמס, אופרה וינפרי, טום הארדי ואידריס אלבה. כמו כן רוב השחקנים אשר כיכבו לצד מרקל בסדרה Suits נכחו בחתונה.
בני הזוג ביקשו מהאורחים שלא להביא להם מתנות אלא לתרום מכספם לאחד משבעת ארגוני צדקה אותם בחרו אשר פועלים בשטח בריטניה

הסיקור התקשורתי

אירועי החתונה שודרו באופן נרחב ברשתות טלוויזיה רבות ברחבי העולם. בבריטניה צפו בחתונה 18 מיליון בני אדם, ובארצות הברית צפו בחתונה למעלה מ-29 מיליון בני אדם, עלייה של 6 מיליון לעומת נתוני הצפייה בחתונתם של וויליאם וקייט. ההערכה כי מאות מיליונים צפו בחתונה מרחבי העולם.
תא קטלני

עלילה

רוצח סדרתי, המשתמש בתא זכוכית גדול על מנת להטביע את קרבנותיו, נרדף על ידי סוכן ה-FBI נובק (וון). כשהסוכנים עולים על עקבותיו ומגיעים לביתו, הם מגלים שהוא נפל לתרדמת, ושאם לא יגלו היכן נמצא התא הקטלני, האשה המוחזקת כעת בתא תמות בעוד זמן קצר. על מנת לגלות את מיקום התא, פונה נובק לקת'רין דין (לופז), פסיכולוגית ילדים, המשתמשת בטיפול נסיוני על מנת לעורר ילדים השרויים בתרדמת. בטיפול זה, היא מחדירה את תודעתה אל תודעתו של הילד השרוי בתרדמת, ובעצם נכנסת אל תוך מוחו. כעת עליה לחדור אל תוך מוחו של הרוצח הסדיסט ולגלות את מקום הימצאו של התא.
מגדל שוקי הון

היסטוריה

בית ההשקעות נוסד בשנת 1965 על ידי אברהם אירני בשם "חברה המרכזית לניירות ערך בע"מ". החברה המרכזית הייתה מהחברות הראשונות בישראל שאפשרו   למשקיעים קטנים, עצמאיים וחוץ ממסדיים להשקיע בבורסה, ומהראשונות שנתנה אשראי ללקוחות שרצו לפעול באמצעותה.
בהמשך הצטרפה חברת קרדן לגרעין השליטה בבית ההשקעות ושמו שונה ל"קרדן שוקי הון". בשנת 2001 רכשה "מגדל" את בית ההשקעות מחברת קרדן ושינתה את שמו ל"מגדל שוקי הון".
בשנת 2003 רכשה חברת "מגדל שוקי הון" את חברת "עלומים", שנוהלה על ידי שמיל קורצמן משנת 1997. כיום מכהן קורצמן כמנכ"ל מגדל ניהול תיקי השקעות.
בשנת 2005 מכרה "מגדל" 50% מאחזקותיה ב"מגדל שוקי הון" לבית ההשקעות, שהיה בזמנו החמישי בגודלו בארצות הברית, בר סטרנס. בשנת 2008 מגדל רכשה בחזרה את חלקה במגדל שוקי הון וכיום היא מחזיקה בכ-100% ממניות בית ההשקעות.

התרחבות לאחר רפורמת בכר

בעקבות יישום מסקנות ועדת בכר, שקבעה כי על הבנקים בישראל להיפרד מקופות הגמל וקרנות הנאמנות ולמכור אותן לגופים פרטיים, ביצעה מגדל שוקי הון מספר רכישות מידי בנקים וגופים פרטיים: בשנת 2006 רכשה את קרנות הנאמנות של "אפיקים", המתמחות בשוק הסולידי, צעד חשוב בהתפתחות החברה, שהביא אליה את מנהל חברת אפיקים (ובעליה) יעקב ויינשטיין, שמשמש כיום כמנהל ההשקעות הראשי של מגדל שוקי הון ומתווה את מדיניות ההשקעות בחברה. עוד באותה שנה רכשה מגדל שוקי הון את קרנות הנאמנות של "דיקלה" המתמחות בהשקעות בשוק המנייתי בחו"ל. רכישת דיקלה הביאה עימה למגדל שוקי הון מנהלי השקעות המתמחים בהשקעות במניות בארץ ובחו"ל. בשנת 2007 רכשה מגדל שוקי הון את חברת קרנות ההשתלמות הגדולה בישראל - "קהל", במסגרתה נוהלו בסוף שנת 2009 כ-8.2 מיליארד שקל. 
בעקבות הרכישות הפכה החברה מבית השקעות המנהל כ-1.5 מיליארד שקל לגוף המנהל בקרנות נאמנות, קופות גמל, קרנות השתלמות וניהול תיקים, כ-27 מיליארד שקל (עדכני לשנת 2015) - היקף נכסים שישי בגודלו מבין גופי ההשקעות בישראל.
בין חברות הבת של מגדל שוקי הון נמנות כעת: מגדל קרנות נאמנות, מגדל ניהול תיקי השקעות, חבר הבורסה, מגדל חיתום ובנקאות להשקעות והאקדמיה לפיננסים - מכללה מובילה ללימודי שוק ההון.
ג'ק ראסל טרייר

מקור והיסטוריית הגזע

הג'ק ראסל טרייר נקרא על שם הכומר ג'ון ראסל (1795-1883), מפתח הגזע, שבנוסף לפעילותו בכנסייה, עסק בציד. מטרתו של ג'ון ראסל הייתה ליצור כלב קטן ואסרטיבי, לצורך ציד שועלים. תהליך הפיתוח התרחש בדבונשייר (Devonshire) שבאנגליה במחצית השנייה של המאה ה-19. הכלב הקטן והלוחמני הזה שימש באותה תקופה באמת כעוזר לציד חיות קטנות ובעיקר שועלים, כאשר תפקידו העיקרי היה לחפור בורות מחוץ למערות השועלים ולטמון בהם פיתיונות. מרביעים שונים התלהבו ממוסר העבודה הגבוה של הג'קים והרביעו את הגזע עם כלבים שונים, מה שיצר כיום גזע מגוון ונרחב של טריירים. אף על פי שיש שני גזעים שנקראים לעיתים קרובות "ג'ק ראסל", נהוג להבחין בין שני סוגים של הגזע: פארסון ראסל טרייר וג'ק ראסל טרייר.

נתונים, מאפיינים ויכולות

לג'ק ראסל טרייר רגליים קצרות יחסית ובשילוב חזה צר, והדבר מקנה לו יתרון  בציד שועלים ומכרסמים כגון חולדות מתחת לפני השטח.  חוש ריח מצוין ורגלייהם חזקות מספיק בשביל לשמור על קצב הריצה של כלבי הציד. בשל כך, לעיתים משמשים ככלבים משטרתיים. ג'ק ראסל נועז וחסר פחד כלב חכם ואינטליגנטי, נמרץ ואוהב. טוב עם ילדים אך חשוב שהילד לא יתגרה בו שכן אם הג'ק לא מרגיש בטוח במאה אחוז, הוא עלול להתגונן ולהתפרע. 
מגיע לגובה של כ-25 עד 30 ס"מ ולמשקל ממוצע של כ-7 ק"ג. אוזניים כפתורים או נפולות, רגליים לא הסתובבו פנימה ולא החוצה, עיניים שקדיות

אילוף

הג'ק ראסל טרייר ידוע בתור כלב שאם תתנו לו אצבע, הוא ירצה את כל היד, על כן חשוב ביותר שבעלי הכלב יהיו המנהיגים שלו וילמדו אותו את מקומו. לג'קים מוסר עבודה גבוה מאד והם עובדים על מנת לעבוד. הם גזע כלבים קל, נוח ומתאים לאילוף, צייתן, כל עוד האימונים נוקשים ועקביים. הג'ק ראסל ידוע בכישוריו לבצע פעלולים ועל כן גזע זה מככב בתוכניות טלוויזיה וסרטים. חשוב להיות מנהיג עבור הכלב ולתת לו חוקים ברורים לגבי מה מותר ומה אסור, אחרת הוא עלול להיות לא מחונך, להפגין שליטה, ולפתח בעיות התנהגות כמו התפרעויות, נזק, נביחות בלתי פוסקות ועלול לתקוף כלבים אחרים. על כן חובה להיות נוקשים, עקביים וקשוחים. כלבים אלה חופרים, מטפסים וקופצים ולא רצוי לשחרר אותם מן הרצועה אלא אם כן הם מאולפים מאד.

מחלות נפוצות וטיפול

גזע זה רגיש לבעיית רגליים בה פיקות הברכיים יוצאות ממקומן. כמו כן, הראסלים ידועים במחלות גנטיות בעיניים, חירשות ובעיית ירכיים הנפוצה אצל כלבים קטנים בשם לג-פרתס. תוחלת החיים הממוצעת של גזע זה עומדת על 15 שנים ולעיתים יותר.

גידול

ניתן לגדל את הג'ק ראסל טרייר בדירה או בית כל עוד הוא מקבל הרבה שעות ריצה והתעמלות. יש להוציאו לטיולים ארוכים ואם יש לו מרחב לרוץ בו משוחרר, הוא יהיה בשיאו. ג'קים אוהבים לחפור ולטפס, מה שאומר שאם משחררים אותו, רצוי לתחום את המקום כמו שצריך. ללא ספורט וריצה, כלבים אלו יכולים להפוך רעשניים ובעליהם יכולים לצפות להרבה ניסיונות להשגת תשומת לב ומשחקי מלחמה כשהם מגיעים הביתה.
אל נא תשירי

בשפת המקור, רוסית

Не пой, красавица, при мне

Ты песен Грузии печальной:

Напоминают мне оне

Другую жизнь и берег дальный.

Увы! напоминают мне

Твои жестокие напевы

И степь, и ночь — и при луне

Черты далёкой, бедной девы.

Я призрак милый, роковой,

Тебя увидев, забываю;

Но ты поёшь — и предо мной

Его я вновь воображаю.

Не пой, красавица, при мне

Ты песен Грузии печальной:

Напоминают мне оне

Другую жизнь и берег дальный.

התרגום לעברית

אַל נָא תָשִׁירִי לְפָנַי

שִׁירֵי אַרְצֵךְ רַבֵּי עַצֶּבֶת,

כִּי חוֹף רָחוֹק וְהֵד חַיַּי

בָּהֶם לַנֶּפֶש הַכּוֹאֶבֶת.

אֲהָהּ! הַזֶּמֶר הָאַכְזָר

אֶת לְבָבִי כְּחֵץ פּוֹלֵחַ,

הוּא מַזְכִּירֵנִי לַיְלָה, כָּר

וּדְמוּת עַלְמָה לְאוֹר יָרֵחַ.

אוֹתוֹ הַצֶּלֶם הָאָהוּב

אַתְּ מַשְׁכִּיחָה בִּי וּמַסֶּגֶת,

אַךְ קוֹל שִׁירֵך אֶשְׁמַע – וְשׁוּב

אֲנִי רוֹאֶה אוֹתוֹ מִנֶּגֶד.

אַל נָא תָשִׁירִי לְפָנַי.

שִׁירֵי אַרְצֵךְ רַבֵּי עַצֶּבֶת,

כִּי חוֹף רָחוֹק וְהֵד חַיַּי

בָּהֶם לַנֶּפֶש הַכּוֹאֶבֶת.

מבנה השיר ותכניו

השיר בנוי מארבעה בתים, כשבגרסתו המקורית, הבית הראשון הוא הבית הרביעי.
המשורר פונה אל אישה שכנראה אהב אותה ועכשיו היא נמצאת במקום אחר והוא מבקש ממנה שהיא לא תשיר לפניו מאחר ששיריה מרבים בעצב ומכאיבים לנפשו כי היא איננה לידו. הוא קורא לשירתה "הַזֶּמֶר הָאַכְזָר" מאחר ששירתה שוברת את לבו כחץ פולח כמו זיכרון כואב. השיר מזכיר לו את הלילה הנעים של הביחד כצלליתה נשקפת לאור ירח. אותה הצללית שהייתה אהובה עליו משכיחה בלבו את הסאגה, אבל הקול של השירה שהוא ישמע מחזיר אותה אליו. הוא רואה אותה מלפניו וזה לא טוב לו כי זה גורם לנפשו לכאוב, ולכן הוא מבקש ממנה לא לשיר כדי שהכל יישאר בעבר.

לחנים וביצועים

את השיר ברוסית מבצעים לרוב באופרות. בעברית השיר בביצועה של ענת עצמון, ללחן של ירוסלב יעקובוביץ', נכלל באלבום "לילה כר ודמות עלמה".
ויליאם סטייג

קורות חייו

סטייג נולד בברוקלין, ניו יורק להורים פולנים-יהודים יוצאי אוסטריה, שניהם סוציאליסטים. אביו היה צייר ואמו הייתה תופרת שעודדה את יצירתו האמנותית של וילאם. כילד, עסק בציור והיה קורא ספרים נלהב. בין היתר, סיפר כי הוקסם במיוחד מהסיפור "פינוקיו". בנוסף לעיסוקיו האמנותיים, עסק בספורט בתור חבר נבחרת כדור מים. בגיל 15 סיים את לימודיו בתיכון טאונסנד האריס אך מעולם לא סיים לימודים אקדמאיים באף אחת משלוש המכללות בהן למד: שנתיים בסיטי קולג' של ניו יורק (CCNY), שלוש שנים באקדמיה הלאומית לעיצוב וחמישה ימים בבית הספר לאמנויות של ייל בטרם נשר מכולם.
אחיו ארווין היה עיתונאי וצייר, אחיו הנרי היה סופר נגן סקסופון וצייר ואחיו ארתור היה גם הוא סופר ומשורר, אשר על פי וילאם היה טלפת בעל יכולת "להרגיש את האומה ולצייר כמו פיקאסו או מאטיס".

קריירה

כאשר משפחתו נקלע לבעיות כלכליות במהלך השפל הגדול, החל לצייר קריקטורות כאמן עצמאי ומכר את הקריקטורה הראשונה שלו ל"הניו יורקר" בשנת 1930. בזמן מגוריו בקונטיקט הפך עד מהרה למאייר מצליח. במשך עשרות שנים, הוא אייר יותר מ-1,600 קריקטורות למגזין, בהם 117 עמודי שער. מגזין "ניוזוויק" הכתיר אותו כ"מלך קריקטורות".
בשנת 1968 כתב את ספר הילדים הראשון שלו שזכה גם הוא להצלחה וספרו השלישי שיצא לאור בשנת 1969, זכה במדליית קולדקוט.
סטייג המשיך וכתב יותר מ-35 ספרי ילדים עד לגיל תשעים וזכה בפרסים רבים. בין ידועים שביצירותיו נמנה הספר "שרק!" שיצא לאור בשנת 1990 והיווה את הבסיס להנפשת הסרט. במשך השנים היה סטייג מטופל של הפסיכיאטר וילהלם רייך.
סטייג נפטר בגיל 95 ב-3 באוקטובר 2003. הסרט "שרק 2" הוקדש לזכרו.

עיבודים

בשנת 1984 נעשה עיבוד קולנועי של סטייג לספרו "דוקטור דה סוטו" בבימויו של מיכאל שפורן והיה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט המונפש הטוב ביותר.
בשנת 2001 עובד ספרו "שרק!" לסרט באותו שם על ידי חברת דרימוורקס בבימויו של אנדרו אדמסון. הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2002 ולהצלחה אדירה ברחבי העולם, שהביאה ליצירת מספר סרטי המשך, אשר יצאו אחת לשלוש שנים.

חייו האישיים

סטייג נישא ארבע פעמים ויש לו שלושה ילדים.
משנת 1936 עד 1949, היה נשוי לאליזבת מיד (אחות האנתרופולוגית מרגרט מיד) השניים הם הוריהם של חלילן הג'אז ג'רמי סטייג ובת בשם לוסינדה. הוא התחתן בשנית בשנת 1950 לקארי הומסטד ונולדה להם בת ששמה מרגיט לורה. אחרי גרושיהם נישא סטייג בשלישית לסטפני הילי (1964–1966). נישואיו האחרונים לז'אן דורון נמשכו עד סוף חייו.

יצירותיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
זברה (רשת אופנה)

היסטוריה

הרשת הוקמה על ידי זאביק זינגר ופיני פרטוק, חברי ילדות מאשקלון. באמצע שנות ה-80 היו סוכני משנה של מפיץ מותגי ג'ינס. בהמשך החלו לקנות בגדים מסוחרים ויבואנים ישראלים, שאותם הם מכרו בבזארים שהתקיימו במוסדות כגון בתי חולים, אוניברסיטאות ומפעלים, באמצעות רכבים שהיו מתניידים בין מקומות המכירה השונים. לחנות הנודדת קראו בשם "זברה". בעקבות בזאר שהתקיים בתוך קניון בבאר שבע, פתחו השניים חנות קבועה במקום. הסניף השני נפתח באשדוד. בהמשך פתחו סניפים נוספים, בעיקר בדרום הארץ.
ב-2003 החליטו בעלי הרשת לעבור לייצור ויבוא עצמי. בשל קוטנה היחסי של הרשת היא החלה לשתף פעולה הרשתות הקטנות "צב האופנה" ו"בי-גוד" ולייבא איתן סחורה במשותף. השותפות פורקה בהמשך בהסכמה, זברה החלה להגדיל את היבוא, לעצב בעצמה, ולייצר תחת הלוגו שלה. ב-2005 מנתה הרשת 8 סניפים. ב-2007 קנתה הרשת 6 סניפים של רשת "צב האופנה" ובכך נכנסה הרשת גם לצפון הארץ.
בשנת 2010 היה מחזור המכירות של הרשת כ-100 מיליון שקלים.
בשנת 2010 רכש אבי דויטש 25% מן הבעלות על הרשת, וכעבור זמן קצר מכר את חלקו לשני שותפיו. 
בשנת 2015 פתחה הרשת את "זברה הום" הכוללת מוצרי טקסטיל, כלי בית ומוצרים לבית המשווקים בתוך סניפי רשת זברה.
בשנת 2016 פתחו בעלי הרשת סניף ראשון של Q one, רשת אופנה לנשים.
נכון לשנת 2017 מונה הרשת 25 סניפים. 
מטה החברה יושב באזור התעשייה עד הלום שבאשדוד. מנכ"ל הרשת הוא פיני פרטוק.
Multipurpose Internet Mail Extensions

תמיכה בתקן

פרוטוקול הדואר האלקטרוני הבסיסי הוא SMTP. פרוטוקול זה תומך בהודעות המקודדות בתווי ASCII בני 7 סיביות, ולכן לא תומך ברוב השפות ובצירוף רוב הקבצים. MIME מגדיר מנגנון שמרחיב את עולם הדואר האלקטרוני לשפות שונות ומאפשר צירוף קבצים שונים. הודעות הדואר ממופות אל ומתוך פורמט MIME בשרתי הדואר האלקטרוני או בתוכנות הלקוח.
תקן MIME מגדיר שדות אופציונלים נוספים לפתיח של הודעת דואר אלקטרוני, ואת דרך הטיפול בהן. שדות אלו יקראו בשרת או בתוכנת הלקוח, ויתורגמו בהתאם.
אחד היעדים של מפתחי תקן MIME הייתה תמיכה לאחור על מנת למנוע צורך בשדרוג כל השרתים הקיימים. פיתוח התקן החדש חייב היה לאפשר לשרתים הישנים שלא תומכים בתקן להמשיך לשלוח ולקבל הודעות דואר אלקטרוני בפורמט טקסט רגיל ("plain-text") גם משרתים שתומכים בתקן החדש. מטרות אלו הושגו על ידי הוספת שדות ספציפיים ל- MIME לפתיח של הודעת דואר אלקטרוני. שדות אלו הם אופציונלים ובעלי ערכי ברירת מחדל. משמעות הדבר היא, שבמידה והם לא קיימים, משתמשים בערכי ברירת המחדל שמגדירים את ההודעה כהודעת טקסט רגיל. כך הובטח שהודעות המגיעות משרת ישן, ולכן לא מכילות שדות MIME בפתיח, ויתקבלו בשרת תומך MIME יתורגמו בהתאם כטקסט רגיל. במקביל, הודעת טקסט נקי משרת תומך MIME תתורגם כרגיל בשרת ישן שאינו תומך ב MIME, כיוון שזה יתעלם מהשדות הלא מוכרים לו בפתיח.
האקדמיה ההונגרית למדעים

האקדמיה ההונגרית למדעים (בהונגרית: Magyar Tudományos Akadémia, MTA) מאגדת את טובי המדענים והחוקרים בהונגריה. מטרתה של האקדמיה היא קידום המדע והמחקר בהונגריה, תמיכה בשדות מחקר שונים, והפצת הידע המדעי. האקדמיה מקדמת קשרי מדע בין הונגריה לבין מדינות אחרות, ותומכת במדענים צעירים.
ראשיתה של האקדמיה בשנת 1825, כשהרוזן אישטוון סצ'ני תרם שכר של שנה שלמה כדי לייסד קבוצת מלומדים שמטרתה תהיה קידום השפה ההונגרית ופיתוח המדע והאמנות בהונגריה. בעקבותיו הלכו אצילים הונגרים נוספים, וכך נוסדה האקדמיה, שקיבלה את שמה הנוכחי ב-1845.
המבנה המרכזי של האקדמיה נמצא בכיכר אישטוון סצ'ני ומשקיף על הדנובה. המבנה, בסגנון הנאו-רנסאנס, נבנה ב-1865.
ברשותה של האקדמיה נמצא כתב היד העתיק והחשוב ביותר של המשנה, כתב יד קויפמן.
דוד פרנקל (שופט)

דוד פרנקל (נולד ב-1936, הונגריה) הוא שופט בדימוס ויקיר ירושלים.

ביוגרפיה

לאחר כיבוש הונגריה בידי גרמניה הנאצית במרץ 1944, שהה פרנקל בגטו בודפשט, ממנו הועבר בהמשך למחנה ריכוז ברגן-בלזן. רוב בני משפחתו נרצחו על ידי הנאצים במחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא שהה מספר חודשים בשווייץ, ועלה לארץ ישראל ללא הורים, במסגרת "עליית הנוער" באונייה "וייל דאורון" בספטמבר 1945.
לאחר שהגיע לארץ ישראל, למד פרנקל בבית הספר החקלאי הדתי "עליה", המסונף לרשת אמי"ת בפתח-תקוה. בהמשך הוא השתתף בהכשרה בקיבוץ עין צורים. פעל בהתנדבות להצלת ילדי עולים בשטפונות בחורף 1952, והדריך במחנה ילדים ברמת-דוד. לאחר מכן, המשיך פרנקל את לימודיו בישיבת בני עקיבא כפר הרואה, והיה ממייסדי ישיבת ההסדר הראשונה, ישיבת כרם ביבנה, בשנת תשי"ד (1954). פרנקל התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל בקיבוצים עין הנצי"ב וכפר דרום. במהלך שירותו בצה"ל, הן כחייל סדיר והן כחייל מילואים, השתתף פרנקל במערכות להגנת המדינה. במלחמת ששת הימים פיקד על כוח בצפון ירושלים. במלחמת יום הכיפורים היה קצין מטה באוגדת האלוף שרון, ושירת מספר חודשים במצרים. הוא סיים את שירותו בדרגת סגן-אלוף, לאחר שירות של 58 שנה בצה"ל בשירות חובה ומילואים – רובן בהתנדבות.
פרנקל פעל כקומונר בסניף תנועת הנוער "בני-עקיבא" בירושלים, יחד עם זבולון המר, ולמד בישיבת מרכז הרב. לאחר מכן שימש כשליח מחלקת הנוער והחלוץ של הסוכנות היהודית לתנועת בני עקיבא ולארגון קק"ל בארצות הברית בשנים 1958–1961. לאחר שובו לישראל, ב-1961, לימד פרנקל במכון למדריכי חו"ל של הסוכנות היהודית בירושלים.
פרנקל סיים תואר ראשון בלימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני באוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 1967–1979 עבד פרנקל כעורך דין פרטי. לאחר מכן כיהן כיועץ משפטי של חברת הכשרת היישוב בישראל בע"מ, ובחברות רבות נוספות. כמו כן, כיהן כדירקטור במשך למעלה מ-10 שנים, בחברה לבניין ופיתוח הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים. פרנקל היה פעיל במשך שנים רבות במוסדות לשכת עורכי הדין בישראל.
בשנת 1989 מונה פרנקל לכהונת שופט בבית משפט השלום בירושלים. ב-1991 יצא פרנקל בשליחות משרד החוץ לברית המועצות. בשנת 2001 פרש פרנקל לגמלאות ומאז הוא מתנדב ביד ושם, וכן לפעולות הסברה במסגרות שונות. משמש כמרצה ואיש עדות בפורומים שונים הן של ניצולי שואה והן של חוקרי שואה בארץ ובחו"ל. שימש כיו"ר הוועדה לסיוע למפוני גוש קטיף. פעיל  במשך שנים לרווחת ניצולי השואה.
פרנקל הוא ממייסדי מכון מאיר ללימודי היהדות בישראל, הנקרא על שם גיסו אליעזר מאיר ליפשיץ, שהיה בכוח החוד של הצנחנים לצליחת תעלת סואץ ונפל במלחמת יום כיפור. כמו כן, היה פרנקל ממייסדי עמותת "עוצבת הצליחה". הוא כיהן במשך שנים רבות בהתנדבות, כיושב ראש ועדת הקשר למשפחות הנופלים.
בשנת תשס"ז-2007 הוענק לפרנקל עיטור "יקיר ירושלים".

משפחתו

פרנקל נשוי לדידה-רבקה, לבית ליפשיץ, מן המחלקה להוראת המדעים באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא אב ל-3 ילדים: דינה דויטש, מרצה לבוטניקה במכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי בבאר שבע, דפנה קנאי, מחנכת באולפנה לאומנויות בירושלים, וד"ר מאיר פרנקל, רופא בבית החולים הדסה בירושלים.
ערכת מגן

בישראל, ערכת מגן היא מארז המכיל ציוד להתגוננות מפני התקפה בנשק כימי.

מאפיינים

לערכה וריאציות אחדות, בהתאם למאפיינים של האדם שלו נועדה. בדגם הנפוץ של הערכה, המיועד למרבית האוכלוסייה, מרכיב עיקרי הוא מסכת גז שחורה (בשלושה גדלים), המכסה באופן אוטם את הפנים, ומאפשרת נשימה באמצעות מסנן המגן מפני נשימת גז רעיל. מרכיב נוסף הוא מזרק אטרופין, שאותו יש להזריק לאדם שנפגע מנשק כימי. לאנשים עם בעיות נשימה ולאנשים מעל גיל 65 מצורף למסכה מפוח, המקל על הנשימה. תינוקות עד גיל 3 מקבלים ערכת מגן מסוג "שמרטף", שהיא מעטפת לכל הגוף. ילדים מגיל 3 ועד גיל 8 מקבלים ערכת מגן מסוג "ברדס", העוטפת את כל הראש.
הרכבן של ערכות המגן ואופן חלוקתן לציבור מוסדרים בתקנות ההתגוננות האזרחית (ערכות מגן), התשנ"א-1990.

היסטוריה

ערכות מגן חולקו לכל תושבי ישראל לקראת מלחמת המפרץ, ועם תחילת המלחמה ניתנה הוראה לפתוח אותן ולהשתמש בהן בעת אזעקה על שיגור טילים לעבר ישראל, בעקבות הצהרה של סדאם חוסיין שיילחם בישראל בנשק כימי. בדיעבד התברר שטילים אלה לא צוידו בראש נפץ כימי. כעבור שנים אחדות נאספו ערכות אלה מהתושבים, והוחזרו למחסני פיקוד העורף.
בשנת 2010, הכריז פיקוד העורף על חלוקה מחודשת של ערכות המגן באמצעות דואר ישראל, החלוקה הייתה אמורה להימשך שנתיים.
בשנת 2014 הוחלט שבשל הסרת האיום הסורי, חלוקת ערכות המגן תופסק.
אליפות הלחימה האולטימטיבית

לוחמים ישראלים

שני לוחמים ישראלים בלבד התחרו במסגרת ה-UFC, מוטי הורנשטיין שערך שני קרבות בשנים הראשונות של החברה והפסיד למארק קולמן ב-UFC 10 ולמארק קר ב-UFC 14, ונועד להט שהפסיד בקרב הראשון וניצח בשני והשלישי, הפסיד בקרב הרביעי ואז עזב לטובת ארגון הבלאטור.
קששוב

תולדות היישוב

קששוב נזכר מהמאה ה-17 כיישוב בבעלות משפחת זמויסקי, ובשנת 1640 הוענקו לו זכויות עיר. עם הנחת קו מסילת ברזל בסמוך ליישוב במחצית השנייה של המאה ה-19, החל הכפר לגדול, והוקמו בו מספר מפעלים קטנים.

יהודי קששוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מהמאה ה-16, ובאמצע המאה ה-17 נחרבה הקהילה במקום בפרעות ת"ח ות"ט. במהלך המאה ה-18 חודשה הקהילה ביישוב, ובשנים אלה הוקמו במקום בית כנסת ובית עלמין. בסוף המאה ה-19 הגיע מספר יהודי היישוב לשיא.
בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, והתגוררו בו כמה מאות יהודים. היישוב נזכר בסיפוריו של יצחק בשביס זינגר.

בשואה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצץ היישוב בידי הגרמנים, ורבים מיהודיו נמלטו ממנו. באמצע ספטמבר 1939 נכנסו ליישוב חיילי הצבא האדום, אך אלו מסרו אותו לידי הגרמנים כעבור מספר ימים, בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.
עם כניסת הגרמנים ליישוב, הוטלו על יהודיו עבודות כפייה, והובאו אליו כמה מאות יהודים נוספים. ב-2 בנובמבר 1942 רוכזו כ-600 היהודים שנותרו ביישוב בכיכר המרכזית בו, תוך ירי בילדים, בקשישים ובחולים במהלך האקציה, ושילוח יתר היהודים באותו היום למחנה ההשמדה בלז'ץ.
דובריץ' (מחוז)

היסטוריה

התיישבות אנושית ראשונה באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה. התיישבות מאורגנת מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. בהמשך נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית ולאחר חלוקתה עבר לשליטת המזרחית. חבל דרום דוברוג'ה הווה מרכז להתיישבותם של השבטים הפרוטו-בולגארים ולראשיתה של האימפריה הבולגרית הראשונה. במאה ה-11 הוחרב החבל בשל פשיטות חוזרות ונשנות של פצ'נגים ועד לכיבושו על ידי האימפריה העות'מאנית בסוף המאה ה-14, שלטו בו לפרקים האימפריה הבולגרית השנייה ונסיכות ואלכיה.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נחתם חוזה סאן סטפנו במסגרתו הפך המחוז חלק מנסיכות בולגריה. לאחר מלחמת הבלקן השנייה ותבוסת בולגריה, הועבר החבל לשלטון רומניה לפי תנאי הסכם בוקרשט. במהלך מלחמת העולם הראשונה הפך לזירת קרבות בין צבאות בולגריה וגרמניה מצד מעצמות המרכז לצבא הרומני מצד מדינות ההסכמה. האזור נכבש על ידי הבולגרים, אך הוחזר לרומניה במסגרת חוזה ניי ונותר בחזקת הרומנים עד 1940, עת הושב לבולגרים במסגרת הסכם קראיובה.

כלכלה ודמוגרפיה

80.3 אחוזים משטחי המחוז הם שטחים חקלאיים, 12.3 אחוזים הם שטחים מיוערים ו-5.5 אחוזים מיושבים. התוצר המקומי הגולמי לנפש עמד על 3,758 יורו במחירי 2004, כשהמגזר החקלאי מהווה 26.6 אחוזים מהתמ"ג, התעשייה 14.9 אחוזים והשירותים 59.8 אחוזים. בענף החקלאות הגידולים המרכזיים הם תבואה (31 אחוזים), גרעיני וזרעי חמניות (15.6 אחוזים), מטעי פירות (36.2 אחוזים) וירקות (3 אחוזים).
במחוז תעשיית מזון מפותחת המתבססת על גידולי הדגנים ומהווה 48 אחוזים מכלל הייצור התעשייתי של המחוז. כמו כן קיימות מחלבות ומפעלים לעיבוד בשר. עוד מצויים בשטח המחוז מספר מפעלי טקסטיל, עיבוד עץ, ייצור מכונות לחקלאות חומרי בניין ועוד.
בשטח המחוז עובר הכביש המהיר E-87 המחבר את בולגריה לרומניה ונמל התעופה הקרוב נמצא בעיר וארנה, מרחק כ-50 ק"מ מגבול המחוז. בשטח המחוז עובר צינור גז טבעי המחבר בין בולגריה לחבר המדינות. האזור מהווה אתר משיכה לתיירים בשל מעיינות מרפא המצויים בשטחו וכן שטחי צייד.
בן ציון ורבין

ביוגרפיה

בן ציון ורבין נולד בעיר אומסק שבסיביר. בגיל חמישה חודשים עלה לארץ ישראל עם משפחתו שהתגוררה בתחילה בשכונת נווה צדק, שם עברה עליה מלחמת העולם הראשונה. עם גמר הלחימה עברה המשפחה להתגורר ברחוב אלנבי בתל אביב.
בשנת 1923 עברה המשפחה להתיישבות חלוצית ביישוב באר יעקב.
ורבין למד בגימנסיה העברית "הרצליה" אותה סיים ב-1930, ובשנת 1931 נסע לרומא ללימודי רפואה בספיאנצה - אוניברסיטת רומא, אותם סיים בשנת 1937.
לאחר גמר הלימודים נסע לווינה לקבלת ייעוץ רפואי, ובזמן שהותו בעיר היה עד לכניסתו של היטלר לווינה באפריל 1938 ואף עמד מטרים ספורים מן הצורר עת זה נשא את נאומו.
עם שובו ארצה שימש רופא של הקיבוצים עין גב, נען ואחרים כאשר במקביל, כחבר "ההגנה", שימש אחראי השירותים הרפואיים באזור. בתחילת שנות הארבעים עבר השתלמויות רפואיות בבילינסון ובית חולים העמק. 
בשנת 1943 שב לתל אביב, רכש דירה בשדרות רוטשילד והחל לעבוד במחלקת הילדים של בית החולים העירוני תחת הנהלתו של פרופסור לודוויג פרדיננד מאייר. בין השנים 1948-1945 היה אחראי לשרותי רפואת הילדים הציבורית של העירייה.
בשנת 1949 התמנה למנהל מחלקת ילדים ב' בבית החולים, משרה אותה מילא עד פרישתו ב–1981. בשנת 1949 התמנה כאחראי לשרותי רפואת הילדים במשלחת הרפואית שאורגנה על ידי הסוכנות היהודית לטיפול בעולי צפון אפריקה בתחנת הביניים, מרסיי אשר בצרפת.
במהלך השנים מילא שורה של תפקידים חשובים בממסד הרפואי הישראלי, בהם יו"ר האיגוד לרפואת ילדים בישראל בין השנים 1975-1972. ורבין מונה לפרופסור קליני באוניברסיטת תל אביב בשנת 1973, וב-1979 מונה לפרופסור מן המניין קליני לרפואת ילדים. בין השנים 1981-1976 היה ראש החוג לרפואת ילדים.
כמנהל מחלקת ילדים חינך והכשיר עשרות רופאי ילדים ופרסם מעל 50 עבודות מדעיות בעיתונות הרפואית בארץ ובחו"ל.
במקביל לפעילותו בישראל היה מרצה אורח באחדים מבתי החולים לילדים המפורסמים בעולם, בהם בית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין בניו יורק.
פועלו זכה להערכה רבה הן מטעם עמיתיו, שבחרו בו כיקיר החברה הישראלית לפדיאטריה קלינית (חיפ"ק), והן על ידי הממסד ובעיקר עיריית תל אביב שהעניקה לו את פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית בשנת 1987 ותואר יקיר העיר תל אביב בשנת 1994.
ורבין היה נשוי לפניה לבית טאובה (עד למותה) ונולדו להם שני ילדים: בת, דורית - אלמנת יוסי שריד ובן, ד"ר נחום ורבין הנשוי לשחקנית בתיה ברק. הבן הוא כירורג והיה רופא מוצב המזח במלחמת יום הכיפורים, ונפל בשבי המצרי. נכדתו של בן ציון היא רנה ורבין.
נפטר בגיל 96.