google/wiki40b huggingface dataset:
מהפכת הדפוס

מהפכת הדפוס היא מהפכה טכנולוגית שהתחילה עם המצאת הדפוס המודרני על ידי יוהאן גוטנברג באמצע המאה ה-15, המצאה אשר נחשבת על ידי רבים להמצאה החשובה ביותר באלף הקודם. המצאתו של גוטנברג אפשרה הדפסה של המוני ספרים תוך זמן קצר ובעלות נמוכה יחסית, והביאה לעלייה משמעותית ממושכת באחוזי האוריינות בקרב הציבור הרחב. לפני מהפכת הדפוס, הפצת ספרים בעותקים רבים דרשה העסקת אנשים רבים, ומחירי הספרים, שהועתקו בכתב יד, היו גבוהים ביותר. לפיכך, הפצת מידע באותם ימים הייתה איטית מאוד, והוגבלה רק לבני המעמד הגבוה.

ההיסטוריה של הדפוס לפני גוטנברג

בסין נעשה שימוש בדפוס להכנת ספרים שלמים החל במאה השביעית. הדפוס בסין היה מבוסס בתחילה על הכנת תבניות של עמודים שלמים בחיתוכי עץ, לוחות חרס או גלילי חותם. הסינים התקדמו עד להמצאת סדר דפוס - שימוש בתבניות נפרדות לכל סימן ואות, המורכבים יחדיו להפקת עמוד. לצורך זה השתמשו בתבניות מפורצלן.
המצאת הסדר לא התפשטה, כנראה בשל מורכבות הכתב הסיני, שדרש אלפי או אף עשרות אלפי תבניות שונות, לעומת הכתב המערבי שהסתפק בעשרות בודדות. יתר על כן, השימוש בפורצלן שביר, שגם שינה צורה בקלייה בתנור, מנע הפקה מהירה וזולה של אותיות דפוס אחידות. 
הטכנולוגיה של ייצור נייר והדפסת עמודים שלמים הועברה לאירופה על ידי סוחרים ערבים בסביבות שנת 1200 לספירה, אך תיעוד ראשון על הדפס של עמוד שלם מחיתוך עץ באירופה מתוארך לשנת 1410. ספרים שנוצרו בדרך הזאת מתחילים להופיע בשנת 1430. עד אז, ספרים באירופה ובמזרח התיכון הוכנו על ידי העתקה. לאונרדו דה וינצ'י תכנן מכבש דפוס לפי השיטה הזאת, אך אין לנו ידיעה אם תוכניותיו בוצעו הלכה למעשה.
מדזב

היסטוריה

מדזב נזכרת כבר בשנת 1359, אך ככל הנראה הוקמה קודם לכן על ידי מתיישבים מגרמניה שהוזמנו על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה לשיקום הממלכה לאחר פלישת המונגולים. באותה התקופה הייתה נדידה של גרמנים רבים לאזורים שונים לחבל הארץ והם רשומים עד היום כמקימי העיר. עד עצם היום הזה, השפה הגרמנית היא השפה המדוברת ביותר ברחבי העיר ונלמדת בבתי הספר באופן כמעט שווה לסלובקית. הגרמנים מהווים כ-13% מאוכלוסיית העיר. 
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נוצר קונפליט גדול בין תושבי העיר עם הצאצאים הגרמניים לבין הסלובקים וחלקם גורשו לגרמניה.
אורנית

היסטוריה

אורנית הוקמה בעקבות החלטת ממשלה ממאי 1983 על ידי יזם פרטי, חברת "דלתא", שרכשה לצורך כך אדמות של הכפר סניריא. בראשיתה תוכננה לכלול 1200 יחידות דיור. היזם, בניגוד ליישובים קהילתיים אחרים כגון אלקנה, הגיב לדרישות השוק והקונים והקצה את האזור הצפון-מערבי באורנית לטובת "שכונה דתית". לשכונה זו הגיעו משפחות דתיות-לאומיות. ראשוני התושבים נכנסו לבתיהם בשנת 1985.
בדצמבר 1985 נפתחה חקירה לבדיקת טענות של ערבים שהאדמות עליה נבנתה אורנית נגזלו מהם, דבר שעיכב את התפתחות היישוב. היישוב זכה למעמד של מועצה מקומית בשנת 1990.

חינוך ותרבות

באורנית מרכז מסחרי קטן, ארבעה בתי ספר- שלושה יסודיים וחטיבת ביניים שנהפכת לתיכון - המשמשים גם יישובים אחרים באזור. כמו כן קיימים ביישוב מועדוני ספורט ותרבות ופועלות בו מספר תנועות נוער, ובהן בני עקיבא המונה כ-200 חניכים, והצופים (שבט להב, בשיתוף עם צופי שערי תקוה) המונה למעלה מ-400 חניכים. באורנית קאנטרי קלאב והיכל תרבות המכיל אולם גדול וספרייה.

נתונים סטטיסטיים

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים באורנית 8,807 תושבים (מקום 176 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.8%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לאורנית דירוג של 8 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 87.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 12,729 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
הציבור הדתי מהווה כ-15% מכלל האוכלוסייה באורנית, כ-5% גרים ברחבי היישוב וכ-10% מתגוררים בשכונה הדתית.

תחבורה

חברת אפיקים מפעילה קווי אוטובוס סדירים בין אורנית לפתח תקווה, תל אביב וערים נוספות. תחנת הרכבת הסמוכה לאורנית היא תחנת הרכבת ראש העין צפון ומופעלים מהיישוב שאטלים לתחנה.
יוסף הדנה

קורות חיים

הרב הדנה נולד ב-1949 בכפר אמבובר שבמחוז בגמדר שבאתיופיה כבנו של הליקה כהנת הדנה טקויה. בצעירותו למד בבית הספר של הסוכנות היהודית בכפר הולדתו ואז עבר לבית ספר ממשלתי בעיר גונדר. בגיל 20 נשלח יחד עם ישעיהו בן ברוך ללמוד בבית המדרש לרבנים בטורינו שבאיטליה. ב-1972 עלו השניים לישראל ושנה לאחר מכאן החל ללמוד בישיבת תורה והוראה ביד אליהו אצל הרב אליהו שרם והוסמך לרבנות בשנת 1979. במקביל ללימודיו ולאחריהם פעל להעלאתם של יהודי אתיופיה.
נכון ל-2006 מתגורר הרב הדנה בתל אביב ועוסק בנישואין ובבירור יהדות בקרב יוצאי אתיופיה.
הרב הדנה סיים את תפקידו בסוף שנת 2017. את מקומו ממלא הרב ראובן וובשת.
רי"ף

תולדות חייו

הרי"ף נולד בעיר קלעת חמאד באלג'יר. הוא למד בישיבת קירואן שבתוניסיה. הוא חי בתפר שבין תקופת הגאונים לתקופת הראשונים, וחתם את תקופת הגאונים, לכן יש המכנים אותו "גאון", על אף שלא היסס לחלוק על הגאונים.
ייתכן שעבר להתיישב בעיר פאס שבמרוקו, שם יצר את עבודתו הרוחנית ואף העמיד תלמידים, ושעל שמה קיבל את הכינוי אלפסי. ("אל" משמשת בערבית ליידוע) אולם, ייתכן גם ש"אלפסי" הוא כינוי-שם למשפחתו משכבר הימים, ואינו מעיד אלא על כך שמוצא משפחתו הוא מיוצאי פאס. בשנת 1088, בגיל 75, הכריע הרי"ף במשפט ממוני נגד אדם אלים, וכתוצאה מכך נאלץ לנוס לספרד (יש אומרים שהייתה זו הלשנת שווא של אויביו). בתחילה התיישב לקורדובה ומשם עבר לאליסנה, בה שימש כראש ישיבת לוסנה אחר פטירת רבי יצחק אבן גיאת, ובה שהה עד יום מותו. נקבר ככל הנראה בבית הקברות שבעיר, שלא שרד.
הרי"ף נפטר בשנת 1103 (י' באייר ד'תתס"ג) והוא בן 90. לאחר פטירתו נכתבו עליו קינות על ידי המשוררים רבי משה אבן עזרא ורבי יהודה הלוי, שכפי הנראה היה תלמידו.
על שמו נקרא היישוב כפר הרי"ף, וכן רחובות, בתי כנסת ומוסדות נוספים בישראל.

חיבוריו

הרי"ף התפרסם בעיקר בשל חיבורו על התלמוד, ספר ההלכות שהקיף 24 מסכתות בשלושה סדרים, מועד, נשים ונזיקין, שהיו רלוונטיות להלכה בתקופתו. חיבור זה התכנה מאוחר יותר בשם "תלמוד קטן" או "ש"ס קטן". שמו המקורי "הלכות רבתי" ובש"סים שבו מודפס "הלכות רב אלפס". את ספרו כתב במתכונת התלמוד, כשהוא מתמצת, מעתיק ומרכז רק את הדברים שלדעתו נוגעים להלכה. בכך יצר לתלמוד עמוד שדרה הלכתי שמקל על פסיקת ההלכה, כמו גם עריכה של תלמוד מקוצר, להקלה על תפוצתו ולימודו של התלמוד. בפסיקתו, קבע הרי"ף עדיפות לתלמוד הבבלי. בנוסף לכך גם הכליל בחיבורו מעט דברי אגדה, בפרט כאלו הנוגעים לדברי מוסר, אף שאת רובם השמיט כי אינם נוגעים להלכה. על ספר זה חוברו פירושים רבים, וכמו לרמב"ם, יש לו נושאי כלים שניסו לבארו.
בנוסף, חיבר ספרות ענפה של שאלות ותשובות, שמתוכה הגיעו לידינו מאות תשובות בעברית ובערבית.
גדולי הראשונים כרמב"ם, הראב"ד, הרמב"ן, ורבי יצחק בעל התוספות התייחסו אליו בהערצה מופלגת ורוב חכמי ההלכה מתייחסים אליו כאל סמכות העל בפסיקות ההלכה.
לצד הרמב"ם והרא"ש, הרי"ף הוא אחד משלשת עמודי ההוראה שעליהם השתית ר' יוסף קארו את פסיקתו בבית יוסף, המהווה את אחד היסודות החשובים בהלכה מאז שנכתב.
טאיה ואלקירי

החיים שלפני

בילדותה, פורסטר התאמנה להיות בלרינה. היא התאמנה בהתעמלות וריקוד מאז גיל 4. בשנת 2005, היא החלה להתאמן בתחרויות כושר גופני ובו זמנית פתחה בקריירת דוגמנות כושר גופני. בשנת 2010, היא זכתה במקום הראשון באליפות קנדה של CBBF, ובשנת 2011 במקום השני של תחרות ארנולד חובבני. כמו כן, היא כיכבה על שערי מגזינים של כושר גופני.

אימונים וקריירה מוקדמת (2011-2010)

בשנת 2010, פורסטר החלה להתאמן באקדמיית ההיאבקות של לאנס סטורם, כשבספטמבר של אותה השנה היא סיימה בהצלחה את אימוניה תחתיו. מאותה הנקודה, פורסטר החלה להתחרות בארגונים עצמאיים קנדים תחת שם הבמה טאיה ואלקירי.

WWE‏ (2011)

באוקטובר 2011, היא חתמה על חוזה פיתוח בארגון WWE, לאחר שעברה את מבחני הקבלה. לאחר שלא השאירה רושם טוב בארגון, פורסטר חזרה להתאבק בארגונים העצמאיים.

ארגונים עצמאיים מקסיקנים (2012-היום)

פורסטר עברה למקסיקו והחלה להתאבק עבור מספר ארגונים ברחבי המדינה. במקור, היא הייתה אמורה לשהות במדינה שישה שבועות בלבד, אך אל איחו דל פרו אגואיו שיכנע אותה להישאר ולהתאבק במספר ארגונים נרחב יותר.

חיים אישיים

ב-1 ביוני 2018, פורסטר והמתאבק ג'ון מוריסון התחתנו, לאחר שהיו במערכת יחסים קרוב לשנתיים.
דביבון

מאפיינים

הדביבונים הם אוכלי כל פעילי לילה. מזונם מגוון, וכולל גרגרים, חרקים, ביצים, סרטנים ובעלי חיים קטנים.
אורכם של הדביבונים נע בין 50–100 ס"מ (כולל הזנב). אורך זנבם נע בין 20–40 ס"מ. משקלם נע בין 4.5–16 ק"ג. הדביבונים הזכרים בדרך כלל יותר גדולים מהנקבות.
לדביבונים חוש מישוש מאוד מפותח, וחלק גדול ממוחם מוקדש לפענוח אותות שמגיעות מכפות ידיהם. הדבר משמש לאיתור מזון בנחלים, כשהם ממששים את קרקעית הנחל, כאשר ראשם מחוץ למים. 
תוחלת החיים של דביבונים בשבי יכולה להמשך עד 20 שנים ואילו בטבע נדיר לראות דביבון מעל גיל 12.
במספר מדינות בארצות הברית ניתן לגדל דביבונים כחיות מחמד באופן חוקי.

דביבון ובני אדם

הדביבון שימש מקור מזון לחלוצים הראשונים שבאו לאמריקה מאירופה. מאז המאה ה-20 הדביבון הסתגל היטב לחיים עירוניים והוא מהווה מטרד לבני אדם. דביבונים מרבים לפלוש לפחי אשפה ויכולים להיות תוקפניים ונושכים ואף לטרוף חיות מחמד כמו חתולי בית. הדביבון הוא אחד מבעלי החיים הגדולים שהצליחו להסתגל היטב להתפתחות האדם. באמריקה, אזורי הפרברים וחלק מהערים הגדולות מאכלסים מספר רב של פרטים. אוכלוסיית הדביבונים משגשגת על מזון שהושג מפחי אשפה וממזון של חיות מחמד.
דיאודורוס הראשון

דיאודורוס קריבליס הראשון (ביוונית: Διόδωρος, ‏ 14 באוגוסט 1923, כיוס - 20 בדצמבר 2000, ירושלים), נזיר וכומר יווני, היה הפטריארך היווני-אורתודכסי של ירושלים, מה- 1 במרץ 1981, ועד ליום פטירתו.
דיאודורוס נולד באי האגאי כיוס, ב-14 באוגוסט 1923, והוטבל בשם דמיאנוס ג. קריבליס. בשנת 1938 בתקופת המנדט הבריטי, היגר קריבליס לארץ ישראל. הוא קיבל חינוך נוצרי, ובשנת 1944 קיבל על עצמו להיות נזיר, וקיבל את שמו החדש "דיאודורוס". 3 שנים מאוחר יותר, נהיה דיאודורוס כומר, ובשנת 1962 התמנה לארכיבישוף של הייראפוליס. הוא שירת בהייראפוליס עד לבחירתו לבישוף בפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברבת עמון, ובשנת 1981 התמנה לפטריארך היווני-אורתודוקסי של ירושלים.
כפטריארך של הכנסייה היוונית-אורתודוקסית, חלש דיאודורוס על נכסי מקרקעין רבים ברחבי המדינה, ובירושלים בפרט. כפועל יוצא מכך היה מעורב במספר רב של עסקאות מקרקעין עם גורמים פרטיים, כמו עם נציגי המדינה, הקרן קיימת לישראל ועיריית ירושלים. בין ראש העיר המיתולוגי טדי קולק ובין דיאודורוס, שררו יחסי ידידות שחרגו מכללי הנימוס המקובלים בין ריבון חילוני, ואיש דת זר.
באחרית ימיו התדרדר מצב בריאותו כתוצאה מנמק ברגל שנגרם ממחלת סוכרת, ומחלת כליות, שחייבה אותו לעבור טיפולי דיאליזה. את מצבו זה ניצל אדם בשם יעקב רבינוביץ לבצע תרמית הידועה כפרשת הקרקעות של הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה. בפרשת הונאה זאת, שהתרחשה בשנת 2000, ביים רבינוביץ עסקת מקרקעין רחבת היקף, בין מדינת ישראל והקרן קיימת לישראל לבין הפטריארכיה, תוך שהוא מציג מצג שווא כאילו הוא מתווך בין שליחי המדינה לבין דיאודורוס, ומוכר להם קרקעות של הפטריארכיה הממוקמות ברחביה.
זמן לא רב לאחר החתימה לכאורה על העסקה, ב-19 בדצמבר 2000, מת דיאודורוס שהיה חלש ותשוש ומחלתו הסתבכה. ב-22 בדצמבר 2000, הוא נקבר בקתדרלה של השליחים הקדושים על הר הזיתים.
דב סדן

קורות חייו


סדן נולד בשם דב בֶּרְל שְׁטוֹק בשנת 1902 בעיר ברודי שבגליציה, אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. אמו נפטרה בלידתו. הוא קיבל חינוך יהודי מסורתי, ואת השכלתו הכללית רכש בכוחות עצמו. במהלך מלחמת העולם הראשונה עברה משפחתו ללבוב, ושם הצטרף סדן לתנועת "החלוץ" והיה לאחד מראשי התנועה בפולין.
בשנת 1925 עלה סדן לארץ ישראל. בין השנים 1927–1944 היה חבר מערכת עיתון 'דבר', ובעיקר עסק בעריכת המוסף הספרותי של העיתון.
בשנת 1952 זכה בפרס ברנר לספרות על ספרו "אבני בוחן".
בין השנים 1952–1970 היה מופקד על הקתדרה ליידיש באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת זו מונה בשנת 1963 לדרגת פרופסור, אף שבהשכלתו הרשמית לא נכלל אפילו תואר ראשון. בנוסף למשרתו באוניברסיטה העברית לימד סדן, החל משנת 1965 ועד לשנת 1970, ספרות עברית באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1965 נבחר לכנסת מטעם המערך, אך התפטר בסוף שנת 1968, במחאה על יציאת משלחת של הכנסת לגרמניה.
בשנת 1962 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. בשנת 1968 הוענק לו פרס ישראל לחוכמת ישראל.
פרסם מאות ספרים ומאות מאמרים.
בשנת 1980, קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
היה נשוי לגוסטה לבית פרנס, מראשונות העלייה השלישית, ואב לשניים: פרופ' עזרא סדן, כלכלן ולשעבר מנכ"ל משרד האוצר, ופרופ' יוסף (יוסי) סדן, חוקר תרבות האסלאם.
סדן נפטר בסתיו 1989, בן 87 במותו.
ארכיונו, המכיל בין היתר התכתבויות, טיוטות וחמרי הכנה למחקריו ותצלומים, שמור בספרייה הלאומית.
World Wide Web Consortium

World Wide Web Consortium (בקיצור: W3C) הוא ארגון בינלאומי העוסק בתקינה ברשת (web). ה-W3C התפתח בעקבות תקינת שפת ה־HTML בה כתובים אתרי אינטרנט. ה־W3C מפרסם תקנים נוספים בתחום הצגת וייצוג תוכן ומידע, נגישות, רשת סמנטית (Semantic Web) ועוד. בין התקנים שפרסם ה-W3C נכללים XML ,CSS, RDF(a), OWL ו-HTML. 
מיסדו והעומד בראש הארגון הוא טים ברנרס-לי, ממציא הרשת (www). מרכז הארגון הוקם במעבדת מחשבים של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  שבראשה עומד מיכאל לאונידאס דרטאוזוס שתמך רבות לקידום הנושא. לארגון ה-W3C סניפים בכל רחבי העולם ואף בישראל.
בניית אתר אינטרנט על פי תקני הרשת גורמת לכך שדפדפנים שונים יציגו אתרים באופן דומה. באופן זה נחסך הצורך לכתוב מספר גרסאות לכל אתר.
הבחירות לנשיאות רוסיה

מערכת הבחירות

בשנת 1991, בבחירות לנשיאות ברוסיה הייתה מערכת בחירות שנקבעה על פי הרוב המוחלט, לפיו על מנת שהנשיא ייבחר בבחירות הכלליות (כבר בסיבוב הראשון של ההצבעה) עליו להיבחר על ידי רוב הבוחרים (כדי לקיים את הבחירות נדרש כי יותר ממחצית מהבוחרים הרשומים אכן ילכו להצביע בקלפיות). אם בבחירות הכלליות הנשיא לא נבחר, נערכת הצבעה שנייה (סיבוב שני) בין שני המועמדים שקיבלו את המספר הגבוה ביותר של קולות המצביעים.
הבחירות לנשיאות רוסיה מוסדרים על ידי החוקה והחוק הפדרלי "אודות יום הבחירות של נשיא הפדרציה הרוסית". על פי חוקי הבחירות לנשיאות נערכו מערכות הבחירות בשנים 1991, 1995, 1999 ו-2003. אף שתקנות הבחירות התפתחו, הבסיס של שיטת הבחירות נותר ללא שינוי.

מטרת הבחירות

הבחירות לנשיאות מתקיימות על פי הוראת מועצת הפדרציה. על פי החוק, החלטת הבחירות תיעשה לא לפני 100 ימים ולא יאוחר מ-90 יום לפני יום ההצבעה. בהתאם לסעיף 5 לחוק הפדרלי "אודות יום הבחירות של נשיא הפדרציה הרוסית", יום ההצבעה בבחירות לנשיאות הוא יום ראשון השני של החודש שבו ההצבעה אמורה להתקיים.

ההצבעה

הנשיא הרוסי נבחר על ידי אזרחי הפדרציה הרוסית על בסיס זכות ההצבעה הכללית, בחירות ישירות ובהצבעה חשאית. הזכות לבחור את נשיא רוסיה נתון לכל אזרח הפדרציה הרוסית, שמלאו לו 18 ביום הבחירות (למעט אלה שנשללה מהם הזכות לבחור, מטעמים שונים).

תוצאות הבחירות

ספירת הקולות הראשונית נעשית על ידי ועדת הבחירות המרכזית באבטחת המשטרה, המסמכים ופרוטוקולי התוצאות מכל אזור נשלחים למרכז האזור על מנת לחשב את תוצאות הבחירות באזור; הסניף האזורי של ועדת הבחירות מאמת את תוצאות ההצבעה בשטח ושולח אותם ל ועדת הבחירות המרכזית של הפדרציה הרוסית, אשר, בתורה, לאחר שבודקת את פרוטוקולי תוצאות ההצבעה שולחת אותם לפרסום, לאחר שנאספו כל הנתונים הנדרשים.
ועדת הבחירות המרכזית, לא יאוחר מעשרה ימים לאחר ההצבעה, קובעת את תוצאות הבחירות ומכריזה על הנשיא החדש.
יהודית קצובר

ביוגרפיה

יהודית קצובר נולדה ליחזקאל ופרידה הירש בשומקוט שבטרנסילבניה. עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1960, בגיל 12.
בשנת 1968 נישאה לצבי קצובר (לימים ראש מועצת קריית ארבע). השניים התגוררו בדימונה שם שימשה יהודית מחנכת, בשנת 1971 עברו הזוג להתגורר בקריית ארבע. בשנות ה-90 שימשה קצובר מורה באולפן לעולים חדשים. בשנת 1997 הקימה את המכללה להוראה בקריית ארבע, הפועלת כשלוחה של מכללת אפרתה. בשנת 2015 נבחרה על ידי מגזין "נשים" כאחת מ-50 נשים מעוררות השראה.
לקצובר חמישה ילדים.
בשנת 2019 זכתה יהודית קצובר, בשיתוף עם נדיה מטר, בפרס מוסקוביץ לציונות. בנימוקי ועדת הפרס נאמר כי הפרס הוענק להם על הובלת פעילות חוץ פרלמנטרית לעידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון והחלת ריבונות ישראל עליהם.

פעילות ציבורית

בשנת 1979 נמנתה קצובר על 13 הנשים שנכנסו לבית הדסה והובילו לחידוש ההתנחלות היהודית במקום. בשנת 1982 השתתפה במאבק נגד פינוי חבל ימית.
בין השנים 1980–1983 כיהנה קצובר כסגנית ראש מועצת קריית ארבע וניהלה את מתנ"ס קריית ארבע.
לאורך השנים הובילה מאבקים ציבוריים רבים בנושא ההתנחלות ביהודה ושומרון והשתתפה בהובלת הפעילות לשיקום בית הכנסת אברהם אבינו בחברון, והקמת בית הכנסת חזון דוד בציר ציון. לצד זאת סייעה לביסוס ההיאחזות החקלאית היהודית באדמות נצר, גבעת איטם ואדוריים.
בשנת 2005 הייתה בין ממובילות המאבק נגד תוכנית ההתנתקות.]
בפעילותה כמנהיגת "נשים בירוק" לצד נדיה מטר, זכתה קצובר בהישגים ממשיים בהם: סיכול כוונת ממשלת רבין להעביר את השליטה ב"גבעת הדגן" שבאפרת מידי ישראל לידי הרשות הפלסטינית. פתיחת כביש 398 (כביש עוקף זעתרה) מהר חומה לגוש עציון מזרח, חידוש הנוכחות של צה"ל בשדמה ומניעת השתלטות פלסטינית על השטח והפיכת אדמות נצר (בין אלעזר לאלון שבות) ל"אדמות מדינה".
לאחת רצח שלושת הנערים הובילה קצובר להקמת שמורת עוז וגאו"ן סמוך לצומת גוש עציון, לזכר הנערים.

תנועת ריבונות

בשנת 2010 הקימה קצובר את "תנועת הריבונות", כתנועה חוץ-פרלמנטרית הפועלת להחלת הריבונות הישראלית ביהודה ושומרון. התנועה כוללת את 'פורום הריבונות' בו חברים אישי ציבור ואקדמיה בהם קרולין גליק, יורם אטינגר, גאולה כהן ומרדכי קידר.
התנועה מוציאה לאור את כתב העת ריבונות ואת אתר האינטרנט "ריבונות" הכוללים כתבות, מאמרים ועדכונים סביב חזון הריבונות. במקביל יוזמת התנועה כנסים בהם מופיעים שרים, חברי כנסת, אנשי ציבור, הגות ואקדמיה הפורסים את משנתם סביב דרכי יישום חזון הריבונות והצורך המדיני בימין הישראלי למנף את המהלך עד ביצועו.

עמדותיה

קצובר דוגלת בהחלת ריבונות ישראלית על כל שטחי ארץ ישראל. לתפיסתה החלת הריבונות היא צעד המדיני המתחייב מתוקף ההבטחה התנ"כית, הצדק ההיסטורי, המוסר האנושי, ואף בשל היבטים כלכליים וביטחוניים.
כמנהלת מכללה וכמחנכת, קצובר דוגלת בתפיסה המשלבת העמקה תורנית וגישה אמונית רוחנית המכירה בערכה של האישה כמובילת הבית, אך לא מתוך השיח הפמיניסטי-מערבי העכשווי שהוביל, לתפיסתה, עד כה להרס המשפחה והחברה המערבית.
קצובר מאמינה שהדרך לקדם הליכים פוליטיים היא בפעילות פוליטית חוץ פרלמנטרית, ובשל כך אינה משתייכת לאף מפלגה פוליטית.
שמעיה דמאיו

ביוגרפיה

נולד בשכונת יאלייה בבלגרד למשה ולז'מילה. למד משפטים באוניברסיטת בלגרד ויצא לשנתיים התמחות בווינה. עם שובו פתח משרד עורכי דין עצמאי בבלגרד. ב-1910 נבחר לוועד הקהילה היהודית-ספרדית של בלגרד. ב-1911 נמנה עם מייסדי סניף ארגון בני ברית בבלגרד. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה לחם כחייל בצבא הסרבי באזור קומאנובו. בהמשך, במהלך מלחמת הבלקן השנייה הוסמך לקצונה, לחם באזור מקדוניה ועוטר במספר עיטורים מטעם הצבא הסרבי על אומץ ליבו. סיים את המלחמה בדרגת קפטן. לאחר מלחמות הבלקן, נכנס לחיים הפוליטיים והצטרף למפלגת העם הרדיקאלית. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה שהה בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית יריבתה של ממלכת סרביה, נעצר והושם במחנה הסגר.
לאחר המלחמה כיהן כמזכיר סניף בלגרד של מפלגת העם הרדיקאלית וכן כסגן יושב ראש מועצת עיריית בלגרד. נמנה עם מקימי "איגוד הקהילות היהודיות של יוגוסלביה". ב-1923 מונה לסגן ראש עיריית בלגרד. ב-1927 נבחר לפרלמנט היוגוסלבי והיה לחבר הפרלמנט היהודי הראשון ביוגוסלביה. ב-1930 נבחר לנשיא הקהילה הספרדית בבלגרד. נמנה עם חוג נאמניו הקרובים של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה. כיהן גם כיושב ראש מועצת הנאמנים של הבנק למסחר ולתעשייה בבלגרד. בשלהי 1931 חלה במחלה קשה ויצא לטיפול רפואי בווינה. דמאיו הוזמן על ידי השלטונות היוגוסלביים לבלגרד בכדי שיתמודד שוב בבחירות לפרלמנט, אך הוא דחה את הבקשה בשל מצבו הרפואי. נפטר בבלגרד ב-1932 והוא בן 54 שנים.
ניב פפו

ביוגרפיה

פפו נולד ברעננה, למד בתיכון אוסטרובסקי במגמת מתמטיקה. שירת בצה"ל בחיל התותחנים.
בשנת 1992 החל ללמוד לתואר ראשון בכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר סיום לימודי תואר שני בכימיה, עבר ללימודי תואר שלישי ופוסט דוקטורט במכון ויצמן למדע. בשנת 2004 סיים את לימודיו בתואר דוקטור. באוקטובר 2007 עבר לגור עם משפחתו בעיר פאלו אלטו בקליפורניה, ארצות הברית למשך ארבע שנים, על מנת לעשות עוד שני פוסט דוקטורטים באוניברסיטת סטנפורד.
בתחילת שנת 2012, עם חזרתו לארץ, קיבל מלגה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנת 2013 קיבל את פרס החוקר הצעיר מטעם הקרן לסרטן הערמונית.
בשנת 2014 קיבל את פרס קריל על תרומתו לפיתוח חלבונים ספציפיים לטיפול במחלת הסרטן.

משפחתו

נשוי לנילי, מנהלת גנים בתל אביב, ואב לשלושה.
הילת חומר אפל

הילה של חומר אפל היא מבנה קוסמולוגי היפותטי של חומר אפל קשור כבידתית (כלומר שכל החלקיקים השייכים למבנה מוחזקים על ידי אנרגיית הקשר הכבידתית שלו). חומר אפל מהווה הסבר אפשרי לדינמיקה של גלקסיות, אך מרבית התאוריות של חומר אפל גורסות כי ישנן ביקום גם הילות חומר אפל שאינן חלק ממבנים גלקטיים (ושמכונות "הילות אפלות"). הילות שמכילות גלקסיות נמשכות הרבה מעבר לגבול הנראה של הגלקסיה (לרוב יש הבדל של כסדר גודל בין רדיוס הגלקסיה לרדיוס ההילה, אך יחס הגדלים המדויק תלוי בהיסטוריה של הגלקסיה וההילה הספציפיות אליהן מתייחסים). מניחים כי הילת חומר אפל של גלקסיה מתחילה ממרכז הגלקסיה, ומשפיעה על הדינמיקה בגלקסיה כמו למשל על מהירות הסיבוב שלה.
מניחים את קיומן של הילות חומר אפל במגוון גדלים ומסות, הגדולות שבהן הן במסה של יותר מ10¹⁵ מסות שמש וברדיוס של יותר ממגהפארסק (כשלושה מיליון שנות אור). גודלן של ההילות הקטנות ביותר לא ידוע, שכן הוא תלוי בתכונות הספציפיות של החומר האפל, ואלה אינן ידועות.

היווצרות הילות

לפי ההבנה המדעית הנוכחית עליה מבוססת תאוריית המפץ הגדול, היקום החל במצב דחוס מאוד, והחומר ביקום היה מפולג בצורה הומוגנית עם אזורים מעט יותר צפופים או דלילים. במצב זה המהלך החופשי של פוטונים היה מזערי, והם השאירו את החומר הקורן (החומר הרגיל המוכר לנו) מפורק לחלקיקים הבסיסיים ביותר ומנעו מגרעיני אטומים להיווצר. עם התפשטות היקום והירידה בצפיפותו, הגיע כמאה אלף שנים לאחר המפץ הגדול שלב רקומבינציה, שבו החומר היה דליל דיו לאפשר היווצרות גרעיני מימן ושחרור הקרינה הכלואה. עד השלב הזה, החומר הקורן לא יכול היה להתחיל את הקריסה הכבידתית אל עבר האזורים הצפופים יותר. החומר האפל, לעומת זאת, מגיב רק בצורה כבידתית (או לכל היותר מגיב בצורה חלשה ביותר לכוחות אחרים), ועל כן החל לקרוס הרבה לפני החומר הקורן, כך שבזמן הרקומבינציה כבר היו מבני (הילות) חומר אפל משמעותיים, שריכזו אליהם את הקריסה הכבידתית של החומר הקורן. כיוון שכך, נוצרו הגלקסיות בתוך באר הכבידה של הילות.
באזורים בהם יש שיאי צפיפות מתרחשת קריסה כבידתית, ושם נוצרות הילות. משערים כי הילות גדלות בשני תהליכים עיקריים - ספיחה חלקה של חומר, בה חומר נופל אל ההילה בצורה חלקה יחסית, ומיזוג הילות, בו אל ההילה נופלת ומתמזגת הילה אחרת. מיזוג הילות הוא תהליך יחסית אלים, ויכול לגרום להילה לשנות את צורתה ומאפיינים נוספים. מיזוג הילות הוא תהליך ארוך, יחסית, ולכן צפויים מקרים של הילות המכילות תת-הילות - הילות חומר אפל שנפלו אל ההילה, אך טרם התמזגו איתה לחלוטין. גלקסיות לוויין נמצאות בתוך תת-הילות, אך במהלך המיזוג הן עוברות תהליכים שמשפיעים עליהן ולכן נוטים להתייחס אליהן כאל אוכלוסייה שונה מגלקסיות מרכזיות ומגלקסיות מבודדות (כלומר גלקסיות שבודדות בהילה שלהן).

הילת החומר האפל של גלקסיית שביל החלב

הילת החומר האפל אם קיימת, היא החלק הגדול ביותר של גלקסיית שביל החלב, שכן על מנת להסביר את הדינמיקה הגלקטית היא צריכה להשתרע ממרחק 100,000 שנות אור עד מרחק 300,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה. ההילה היא גם החלק המסתורי ביותר של שביל החלב. אסטרונומים מאמינים ש-95% ממסת שביל החלב מורכבת מחומר אפל, סוג של חומר שלא מבצע אינטראקציה לא-כבידתית (ובפרט לא אלקטרומגנטית) עם שאר הגלקסיה. בהילת החומר האפל נמצא כמעט כל החומר האפל של הגלקסיה, שמסתו גדולה פי 10 מהמסה הרגילה (הכוללת כוכבים, גז ואבק) בשאר הגלקסיה. החומר הקורן מהווה כ-90 מיליארד מסות שמש בעוד שהילת החומר האפל כוללת 600 עד 3,000 מיליארד מסות שמש.
קוהיי אוצ'ימורה

ביוגרפיה

אוצ'ימורה נולד בנגסקי להורים שאף הם היו מתעמלים, והחל להתאמן כבר בגיל 3. בגיל 15 עבר לטוקיו, והחל להתאמן עם נאויה צוקהארה, שזכה באותה שנה במדליית זהב עם הנבחרת היפנית באולימפיאדת אתונה. 
בשנת 2007 צורף לראשונה לסגל הנבחרת היפנית, בתחרות במסגרת גביע העולם שנערכה בפריז. באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק באותה שנה זכה במדליות זהב בתרגיל הקרקע ועם הנבחרת בתחרות הקבוצתית, ובמדליית ארד בתרגיל הקפיצות. 
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה אוצ'ימורה בשתי מדליות כסף, בתחרות הקבוצתית ובתחרות קרב-רב אישי. נוסף לכך סיים במקום חמישי בתרגיל הקרקע.
באליפות העולם שנערכה בלונדון ב-2009 זכה לראשונה באליפות העולם בקרב-רב. הוא העפיל לגמר גם בתרגילי הקרקע והמתח, וסיים במקום הרביעי והשישי, בהתאמה. באליפות שנערכה ברוטרדם ב-2010 שמר על תוארו, וגם זכה במדליות כסף בתחרות הקבוצתית ובתרגיל הקרקע ובמדליית ארד במקבילים.
באליפות העולם שנערכה ב-2011 בטוקיו היה אוצ'ימורה למתעמל הראשון בהיסטוריה שמוכתר שלוש פעמים ברציפות לאלוף העולם. בנוסף, זכה במדליית זהב ראשונה בתרגיל הקרקע, במדליית כסף בתחרות הקבוצתית ובמדליית ארד במתח. כן סיים במקום הרביעי במקבילים, במקום החמישי בסוס הסמוכות ובמקום השישי בטבעות. התרגיל היחיד בו לא העפיל לגמר היה תרגיל הקפיצות.
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית הזהב בקרב-רב ובמדליית הכסף בתרגיל הקרקע וכן זכה עם נבחרת יפן במדליית כסף נוספת בתחרות הקבוצתית. התוצאות הרשמיות שפורסמו בתחילה מיקמו את נבחרת יפן במקום הרביעי, אחרי סין, בריטניה ואוקראינה, ואולם בעקבות ערעור שהגישה המשלחת היפנית על הציון שהוענק לאוצ'ימורה בתרגיל האחרון, על סוס הסמוכות, הוסיפו לו השופטים 0.7 נקודות, שבעקבותיהן חלפה יפן על פניהן של אוקראינה ובריטניה, וזכתה במדליית הכסף.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה אוצ'ימורה בשתי מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית ביחד עם יוסוקה טנקה, ריואי קאטו, קוג'י יאמאמורו וקנזו שיראי בתוצאה של 274.094 נקודות לפני רוסיה (271.453 נקודות) וסין (271.122 נקודות) ובתחרות הקרב-רב אישי בתוצאה של 92.365 נקודת, לפני אולג ורניאייב מאוקראינה (92.266 נקודות) ומקס ויטלוק מבריטניה (90.641 נקודות) ובכך הגן על תוארו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתרגיל הקרקע בתוצאה של 15.241 נקודות.

חיים אישיים

אוצ'ימורה נשוי ולו שתי בנות.