google/wiki40b huggingface dataset:
כוונון רגשי

כוונון רגשי הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה המצביע על יכולתה של האם להתאים את רגשותיה לרגשות התינוק ובאופן כללי, יכולתו של אדם להתאים את רגשותיו לרגשות אחר. מושג זה טבע דניאל סטרן, תאורטיקן התייחסותי וחוקר בתחום התפתחות תינוקות וילדים.

חשיבות הכוונון הרגשי

הכוונון הרגשי מאפשר לתינוק להכיר את עצמו כסובייקט ולווסת את רגשותיו. כוונון לקוי הוא מצב בו ההורה לא מותאם לתינוק מבחינה רגשית, דבר היוצר פסיביות, חוסר יכולת לפתיחות רגשית או לחלופין פגיעה נרקיסיסטית המאופיינת בתלות בחיזוקים מבחוץ.
כוונון יתר הוא מצב של סיפוק יתר והוא לא מאפשר לילד להיות לבד עם עצמו, וכך מקשה על התפתחות ממדי עצמי והתפתחות עצמי אמיתי.
על פי סטרן, הלמידה של הילד על עצמו דרך הכוונון הרגשי, היא מרכיב מקדים בדרך לגיבוש תחושת עצמי סובייקטיבי, ובהמשך גיבוש היכולת להסמלה, שתורמת ליכולת לרכישת שפה (סמלים מילוליים), לחוויית האמנות (סמלים חזותיים) ועוד.
שיתוף במצבים הרגשיים של התינוק בינו לבין אמו, הוא מאפיין משמעותי בקשר האינטרסובייקטיבי ביניהם. הכוונון הרגשי של האם ליצירת שיתוף זה, דומה במידה מסוימת ל"שיקוף", "הידהוד" או "היענות אמפתית" של פסיכולוג אל המטופל שלו. לשם כך צריכה האם לקרוא את מצבו הרגשי של התינוק על פי התנהגותו הגלויה (בכי, צחוק, הבעות פנים, תנועות ותזוזות שונות), ולהגיב באופן שתואם התנהגות זו.

כוונון רגשי לעומת חיקוי

בחודשים הראשונים לחיי התינוק, תגובת האם לרגש שמביע התינוק עשויה להתבטא, בין השאר, בחיקוי התנהגותו והבעת רגש דומה (באמצעות הבעות פנים, טון דיבור וכו'). בהמשך החיים, החיקוי הופך להבעות והתנהגות שאינן זהות במדויק לאלו של התינוק, אלא מותאמות לה ומביעות שיקוף שלה, כך שהתינוק יכול לקרוא את התגובה ולפרש אותה כקשורה להתנהגותו ולחווייתו הרגשית ולא רק חיקוי. למשל, תינוק שמתאמץ לזחול ולהגיע אל צעצוע, ואמו מלווה את ניסיונותיו בקולות "אוווו..." המביעים התאמצות והתנשפות, שתואמים את המאמץ הפיזי שחווה התינוק. ניתן לומר כי ההבדל בין חיקוי לכוונון הוא שחיקוי מעביר צורה והתנהגות חיצונית, ואילו כוונון מעביר רגש, בצורת ביטוי שונה, ומהווה דרך להעיד על קשר נפשי פנימי.

מחקר

במחקר בו צולמו בווידאו אינטראקציות בין אמהות לתינוקיהן, נמצא כי 48% מתגובות האם לרגש כלשהו שהביע התינוק, היו כוונון רגשי (תגובות אחרות היו הערות וחיקויים). רוב התגובות התבטאו בהתאמות בעוצמה של התגובה (למשל עוצמת קול של האם שתואמת לעוצמת תזוזה או התנהגות אחרת של התינוק), בתזמון שלה ובצורתה (כלומר מאפיין מרחבי כלשהו בהתנהגות, למשל הזזת הראש בתנועה אופקית כאשר התינוק מזיז את ידו בתנועה אופקית). כשהתבקשו האמהות להסביר את התנהגותן, הסיבה העיקרית שצוינה הייתה "שיתוף בינאישי" (צורך להיות עם התינוק, לחלוק איתו את החוויה ולהצטרף אליו – זאת ללא ניסיון לשנות את פעולותיו). סיבות נוספות שצוינו היו קשורות בתפקוד תקשורתי (לעודד את התינוק, להרגיע, לחזק). ככלל, 32% מהאמהות טענו שהיו מודעות לחלוטין להתנהגותן, והשאר היו מודעות באופן חלקי או לא מודעות בכלל. אך גם מי שטענה למודעות התייחסה בעיקר להשלכות ההתנהגות ולא להתנהגות עצמה, ולפיכך נראה כי תהליך הכוונון עצמו הוא יחסית לא מודע.
במחקר עלו מדי פעם גם כוונונים רגשיים לקויים, בהם תגובת האם לא הייתה מותאמת לרגשות התינוק, אלא הייתה מוגברת או מוחלשת, ונועדה להגביר או להחליש את רמת הרגש או הפעילות שלו, אך מבלי לפגום בתחושת הכוונון. בנוסף התבטאו גם מספר כוונונים רגשיים לקויים שלא בכוונה, בהם שגתה האם בזיהוי מצבו הרגשי של התינוק או עוצמתו, או שהתקשתה לבטא תגובה מותאמת למצב זה.
שמרית מאיר

ביוגרפיה

שמרית מאיר נולדה בחולון ולמדה בתיכון קוגל בעיר. את שירותה הצבאי עשתה ביחידה 8200, ולאחר מכן למדה 
תואר ראשון במסגרת התוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.
מאיר נכנסה לעולם התקשורת כשהתחילה לעבוד עם אהוד יערי, הפרשן לענייני ערבים של ערוץ 2. בהמשך הגישה את תוכנית הבוקר של הערוץ. ב-2002 הוצע לה לעבור לגלי צה"ל ולשמש ככתבת ופרשנית לענייני ערבים, והיא שימשה בתפקיד עד 2009.
לאחר עזיבתה, הצטרפה אל "הפרויקט הישראלי", ארגון הסברה פרו־ישראלי שהוקם בארצות הברית בשנת 2002, כאחראית על הסניף האזורי, שיפנה לקהל הערבי. היא הקימה דף פייסבוק בשם "ישראל ללא צנזורה". הדף זכה להצלחה רבה, וכעבור תקופה קצרה היו לו למעלה ממיליון עוקבים. בעקבות ההצלחה, הקימה מאיר אתר חדשות בערבית בשם "אל-מסדר" (בעברית: "המקור"). האתר סיפק חדשות על ישראל והאזור בצורה ישירה לקהל הערבי, מבלי להזדקק לתקשורת הערבית הממוסדת. האתר גם העביר ידיעות לאתרי חדשות ערביים.
בסוף אפריל 2019 הודיעה מאיר כי האתר נסגר, ופעילותו תועבר לגופים אחרים. לדבריה, הסיבה לסגירת האתר איננה כלכלית.

חיים אישיים

מאיר נשואה לגדעון גלבוע ומתגוררת בתל אביב.
תאטרו קומונאלה די פירנצה

היסטוריה

התאטרו נבנה במקור כאמפיתיאטרון תחת כיפת השמים, ה"פוליטאמה פיורנטינו ויטוריה עמנואלה" שנחנך ב-17 במאי 1862 בהפקה של לוצ'יה דלה מרמור של דוניצטי והיה בעל תפוסה של 6,000 איש. האמפיתיאטרון היה למוקד חיי התרבות בעיר. לאחר סגירתו עקב שריפה, נפתח מחדש באפריל 1864 וקורה בגג ב-1882. בשנת 1911 חובר הן לחשמל והן להסקה.
בשנת 1930 השתלטו רשויות העיר על התיאטרון ושינו את שמו ל"תאטרו קומונאלה". בהפצצה בתקופת מלחמת העולם השנייה נגרמו לבניין נזקים קשים ובעיות נוספות הביאו לסגירתו למשך שלוש שנים ב-1958. לבסוף, במאי 1961, נפתח שוב התיאטרון, לאחר שיפורים ושכלולים, בדון קרלו של ורדי. הוא היה לאודיטוריום סגלגל בן 2,000 מושבים ובו מתחם תזמורת גדול, יציע תאים אחד, ושני יציעים רחבים, מעגליים למחצה, המסגירים את מקורו של הבניין כאמפיתיאטרון.
כאשר התהדק הקשר של התיאטרון עם פסטיבל המוזיקה הראשון והחשוב ביותר באיטליה, מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו השנתי, שהחל שנת 1931 כפסטיבל תלת-שנתי ונעשה, פרט לשנות המלחמה, לשנתי לאחר 1937, השתנה שוב שמו ל"תאטרו דל מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו".
המאג'ו מוזיקלה סבל מקשיי מימון, שאילצו את ההנהלה לבחור בין קיצוץ במספר העובדים, שהיה מביא לשביתות וטלטלות בניהולו, לבין הפחתת ההפקות במהלך העונה. הנהלת התיאטרון פנתה במגבית לציבור בחיפוש אחר תומכים חדשים, בעיקר מקרב אזרחים פרטיים. לעידוד התרומות, הובטחו לתומכים תמריצים בצורת אזכור שמותיהם בתוכנייה, מקומות טובים יותר, רכישה מוקדמת של כרטיסים ונוכחות בחזרות ובקבלות-פנים. מספר התומכים העקריים כיום הוא כשלושים בלבד, כפועל יוצא מגודל העיר פירנצה, הקטנה יחסית לערים אחרות באיטליה, המנהלות בעצמן את בתי האופרה שלהן בתמיכה פרטית.
אורסטיס קרנזיס

קריירת מועדונים

קרנזיס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של OFI כרתים, בשנת 2007 הוא הצטרף לפנאתינייקוס. עד עונת 2010/2011 הוא רשם מספר הופעות בודדות. בעונת 2011/2012 הוא קיבל את ההזדמנות בהרכב הראשון של המועדון ובסיום העונה זכה בתואר שוער השנה בליגת העל היוונית.
ב-22 ביולי 2013 חתם באודינזה תמורת 750 אלף אירו. העסקה גם כללה סעיף שלפיו אם השחקן יימכר, פנאתינייקוס תקבל עליו 2 מיליון אירו מהעסקה. עם החתימה באודינזה, הוא הושאל לגרנדה עד לסיום העונה. ב-8 בדצמבר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגרנדה נגד אלקורקון במסגרת גביע המלך הספרדי. ב-4 בינואר 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 0-3 נגד אלמריה. ב-12 באפריל הוא הצטיין בניצחון המפתיע 0-1 של קבוצתו נגד ברצלונה שעזר לה להישאר בליגה.
בסיום העונה חזר לאודינזה, וב-31 באוגוסט 2014 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו באודינזה בניצחון 0-2 נגד אמפולי. ב-31 באוגוסט 2017 הושאל לווטפורד. ב-5 ביולי 2018 חתם בנאפולי לעונה אחת.

קריירה בינלאומית

הופעותיו הטובות של קרנזיס בפנאתינייקוס, הובילו את מאמן הנבחרת פרננדו סנטוס לזמן אותו לסגל נבחרת יוון. ב-29 בפברואר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד בלגיה שנגמר בתיקו 1-1. אף על פי שגילה יכולת טובה, קרנזיס לא זומן לסגל הנבחרת לקראת יורו 2012, אך נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
השרירים התולעיים (כף יד)

תיאור

תחילתם של השרירים התולעיים בגידים של השריר כופף האצבעות העמוק. השרירים התולעיים הראשון והשני (של האצבע המורה ושל האמה) הם שרירים חצי נוצתיים והם מתחילים מהגידים המגיעים לאצבע המורה ולאמה בהתאמה. השרירים התולעיים השלישי והרביעי (של הקמיצה ושל הזרת) הם שרירים נוצתיים והם מתחילים כל אחד משני גידים. התולעי השלישי מתחיל מהגידים המגיעים לאמה ולקמיצה, התולעי הרביעי מתחיל מהגידים המגיעים לקמיצה ולזרת.
החלק המרוחק של כל שריר תולעי נאחז בחלק הצידי של מערכת הרצועות של האצבע אליה הוא מתחבר.

עצבוב

השרירים התולעיים הראשון והשני מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך עצב התווך.
השרירים התולעיים השלישי והרביעי מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.
ג'ופרי ק. בראון

ביוגרפיה

בראון נולד בינואר 1945 בלואיזיאנה. הוא החל לשחק בייסבול באוניברסיטה בלואיזיאנה ושודל במשך 3 פעמים להתקבל לקבוצת מייג'ור ליג בייסבול] (שבה נכללו הקבוצות בוסטון רד סוקס ופיטסבורג פיירטס). לבסוף הוא בחר להצטרף לקבוצה שיקגו קאבס. הוא שיחק בפעם בודדת על המגרש בספטמבר 1968 נגד פיטסבורג פיירטס ולאחר מכן פרש ממשחקי הבייסבול.
הוא נפטר בינואר 2004, 11 יום לפני יום הולדתו ה-68 כתוצאה מסיבוכים סרטניים.

משחק

הוא החל להופיע על המסכים מ-1964 בתפקידי פעלולנים ולאורך השנים שיחק והופיע במעל 35 סרטים. הוא שיחק לראשונה בסדרת המתח "Arrest and Trial" כקצין משטרה ולאורך השנים הופיע בעוד כמה סדרות. בשנה שלאחר מכן שיחק לראשונה פעלולן בסדרה "I Spy".
ב-1976 שיחק בסרט הספורט "The Bingo Long Traveling All-Stars & Motor Kings" ותפקידו כשחקן בייסבול עזר לו להופיע כשחקן בייסבול בסרט.
ב-1983 שיחק בסרט פני צלקת.
ב-1988 שיחק בסרט האקשן "Action Jackson".
ב-1993 שיחק בסרט המדע הבדיוני של סטיבן שפילברג פארק היורה בתור שומר שנטרף בתחילת הסרט בידי רפטורית גדולה. בשנה שלאחר מכן שיחק בסרט הקומי מסיבת בית 3.
ב-1995 שיחק בסרט משחק על זמן. לאחר שנתיים שיחק בסרט האימה הבדיוני "The Relic".
ב-2001 שיחק כפעלולן בסרט המתח שעת העכביש ובשנה שאחריה שיחק בסרט המתח כל הפחדים כולם. בשני סרטים אלה שיחק לצדו של מורגן פרימן.
ב-2003שיחק בסרט בחורים רעים 2 של הבמאי מייקל ביי ובסרט האימה לוכד החלומות.
ב-2008 הופיע בסרט הפשע מבוקש ועליו הועמד ששה פעמים בפרסי גילדת שחקני המסך.
סרטו האחרון היה ספיידרמן משנת 2002 בביומו של סם ריימי.
תאוריית שני הגורמים

ביקורת כלפי התאוריה

מחקרים רבים נעשו סביב תאוריה זו, שהראו תוצאות לא אחידות, אך רבים מהם הצביעו על דפוסים שאינם תואמים את התאוריה.
מחקרים מסוימים הראו כי קיימים גורמים המתפקדים כמניעים וכהיגיינים במקביל, כדוגמת קידום בעבודה (המבטא תמריץ כלכלי-חיצוני מחד וקשור להישגיות מאידך).
טענות אחרות הועלו גם כנגד ההנחה כי שביעות רצון וחוסר שביעות רצון הם שני גורמים נפרדים. בין המבקרים בולטים הסוציולוג ויקטור ורום, שטען כי מסקנותיו של הרצברג אינן הכרחיות וכי האוכלוסייה אותה חקר מצומצמת מדי בשיוכה החברתי, והסוציולוג א' לוק, שטען כי לא ניתן להוכיח מסקנות אלו.
מכבי ירושלים (כדורסל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנות ה-30. עד קום המדינה, ומכיוון שלא הייתה קיימת ליגת כדורסל מסודרת, השתתפה הקבוצה בטורנירים שונים ובעיקר במשחקי ידידות מול קבוצות מקומיות והפועל ירושלים.
הקבוצה החלה להשתתף בליגת הבכירה בעונת 1954/55, אך ירדה לליגה השנייה לאחר עונה אחת, לאחר-מכן שוב חזרה לליגת הבכירה.
משחקי הדרבי מול הפועל ירושלים היו הלהיט של הכדורסל הירושלמי בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60. משחק הדרבי השני בעונת 1961/62 הופסק לאחר התפרצות של צופים למגרש. במכבי כיכבו אז אברהם הופמן, ישראל טוויל, מרדכי תנורי ומנחם שירזי. בתקופה הזו היא הייתה הקבוצה הבכירה בעיר וכונתה נבחרת החלומות. אולם לאחר עונת 1963/64, כשאימן את הקבוצה דוד קמינסקי (סמל מובהק של הפועל), ירדה הקבוצה מהליגה הבכירה ונעלמה ממפת הכדורסל הישראלי.
בעונת 1993/94 סיימה הקבוצה במקום השני בלאומית ב', באותו מספר נקודות כמו מכבי חיפה שבמקום השלישי. למרות זאת, הפרש סלים עדיף של ירושלים העניק לה את הכרטיס לליגת העל.
בעונת 1994/95 (העונה בה שבה לליגת העל) נכללו בסגל שבעה שחקני בית, מחוזקים בג'ו דאוסן, שון גרין וגלעד שמחוני. הקבוצה סיימה במקום התשיעי, כשבדרך היא מנצחת את הדרבי השני של אותה עונה.
בעונה שלאחר-מכן (1995/96) סיימה במקום העשירי (מתוך 12), לאחר ניצחון במחזור הסיום מול קבוצת בני הרצליה 75-92. ניצחון שהבטיח את ההישארות של הקבוצה בליגה. אולם, הקבוצה הורדה לליגה לאומית ב' על ידי הרשות לבקרה תקציבית, בטענה שאין ביכולתה להשיג את הערבויות המתאימות.
הקבוצה לא התאוששה מהמכה שקיבלה, וירדה לליגה הארצית. מחלקת הנוער המשיכה להתקיים במשך שבע שנים נוספות. המועדון התפרק סופית בשנת 2003 (בעקבות קטטה שבה נער מהמזכירות התפרץ למגרש).
בסך הכל שיחקה הקבוצה בליגת העל במשך 11 עונות בשלוש קדנציות. מלך הסלים של הקבוצה בכל הזמנים הוא אברהם הופמן, שקלע 2,712 נק' ב-8 עונות בקבוצה.
ביאנקי 8HP

חברת ביאנקי לייצור אופניים, אופנועים ומכוניות

חברת ביאנקי נוסדה בשנת 1885 על ידי אדוארדו ביאנקי, והתמחתה בייצור אופניים (המיוצרים עד היום). בשנת 1902 יצרה באופן עצמאי את המכונית הראשונה שלה, דגם 12HP. לאחר מכן נכנסה החברה לתחרות מול חברת פיאט, וייצרה שישה דגמים תחת הסדרה S. (בין 4.5 כ"ס ל-12 כ"ס. 
ב- 1914 יצרה חברת ביאנקי 45,000 זוגות אופניים, 1,500 אופנועים ן- 1,000 מכוניות.
בתקופה שבין מלחמות העולם, ייצרה ביאנקי את דגמי האוגוסטה והאפריליה, שזכו להצלחה גדולה באיטליה. 
במלחמת העולם השנייה הופצץ המפעל של ביאנקי, והחברה הפסיקה לייצר כלי רכב והתמקדה באופניים ואופנועים.
ב- מלחמת העולם השנייה החברה הגבירה את פעילותה בייצור משאיות וכלי רכב לשימוש צבאי.
ב-1955 החליטה הנהלת ביאנקי לשוב ולייצר מכוניות. לשם כך הגיעה ביאנקי להסכם עם קונצרן הרכב פיאט ועם יצרנית הצמיגים פירלי על הקמת החברה אוטוביאנקי.
ג'ון מאק

ג'ון אדוארד מאק (באנגלית: John Edward Mack;‏ 4 באוקטובר 1929 - 27 בספטמבר 2004) היה פסיכיאטר אמריקאי, סופר ופרופסור לרפואה באוניברסיטת הרווארד.
מאק, זוכה פרס פוליצר עבור עבודתו בתחום חטיפת בני אדם על ידי חייזרים, תרם במהלך חייו להגברת המודעות לנושאים רוחניים שונים בתחום המיסטיקה.
בשנת 1994 פורסם ספרו "חטיפה" (Abduction), שעורר עניין והפך לרב-מכר ידוע, ואף שימש בהכנת סדרת המתח הפופולרית "תיקים באפלה".

קריירה מוקדמת

מאק נולד בניו יורק. הוא קיבל תואר ברפואה בשנת 1955 מאוניברסיטת הרווארד. כמו כן סיים את לימודיו במכון "החברה לפסיכואנליזה בבוסטון", והוסמך כפסיכואנליטיקאי לילדים ולמבוגרים.
מאק עסק בתחילת דרכו במחקר בשאלה כיצד פרספקטיבה אחת על העולם יכולה להשפיע על מערכת יחסים ודעה אחרת. הוא עסק בשאלה זו במסגרת מחקרים על חלומות, סיוטי לילה והתאבדות בני נוער.

תופעת החטיפות על ידי חייזרים

כבר משנות החמישים נרשמו דיווחים של אנשים על חטיפות שונות על ידי חייזרים, אך אלה כמעט ולא זכו לתשומת הלב של הממסד האקדמי למעט תשומת לב מועטה בתחילת שנות השישים על ידי ד"ר רונלד ספרינקל (Ronald Sprinkle) שחקר מעט את הנושא. ג'ון מאק החל לעסוק בתחום זה באינטנסיביות בתחילת שנות התשעים, והפך לחוקר הידוע ביותר בתחום זה.
מאק ערך ראיונות לקבוצה של יותר מ-200 נבדקים שטענו כי נחטפו על ידי חייזרים. בתחילה ניגש מאק למחקר מתוך עמדה כי נחקריו סבלו מהפרעה נפשית חמורה, אך עם הזמן השתנו עמדותיו כאשר גילה כי הנבדקים עברו חוויות שונות ויש להם תסמינים שלא נבעו מתוך הפרעה נפשית כלשהי.
בשנת 1994 דיקן בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד הקים ועדה לבדיקת מחקרו של מאק. במאמר של ה-BBC נכתב באותם זמנים כי זו הפעם הראשונה בהיסטוריה של אוניברסיטת הרווארד בה נושא שנוי במחלוקת שכזה נחקר ברצינות רבה. מאק תיאר את מחקרו כנושא המזכיר את פרנץ קפקא, מצב אשר בו לא ניתן לדעת בדיוק לאן הולך מחקרו, מצב של אי וודאות שלט בתחילת תהליך המחקר.
לאחר 14 חודשי מחקר התרבו השאלות מכיוון הקהילה האקדמית לגבי מחקרו של ג'ון, אך לבסוף יצאה הכרזה של הדיקן כי ג'ון מאק עומד במחקרו עם חופש אקדמי, ובנוסף כי ג'ון מאק נשאר עדיין בעמדה טובה כחבר בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.
אחר כל זאת, כל הדעות והמחלוקות, קיבל ג'ון את אישורה של אוניברסיטת הרווארד לפרסום תוצאות מחקרו, ובנוסף עזרת מימון מקרן רוקפלר של סכום 250 אלף דולר כל שנה.
מחלוקת ידועה הייתה כשמנגד לדעותיו של ג'ון מאק עמדה ד"ר סוזן קלנסי, עמדות מנוגדות בהקשר לזיכרון הנחקרים בחטיפות על ידי חייזרים.
סוזן קלנסי הגיעה למסקנה כי לאנשים בעלי זכרונות משוחזרים יש נטייה לזכרונות שגויים, ולפיכך נראה כי לא בהכרח התקיימו זכרונותיהם הטראומטיים בצורה כה קשה, אם בכלל התקיימו. בניגוד לדעתה טען ג'ון כנגד מחקריה של קלנסי כי לא ניתן להשתמש במבחן מילים קצר שערכה על הנבדקים, וממנו להסיק מסקנות.

מותו

ביום שני ה 27 בספטמבר שנת 2004, עת היה בלונדון כמרצה בוועידת לורנס נהרג ג'ון על ידי נהג שיכור  כשחזר מארוחת ערב אצל חברים בשעה 23:25 בלילה.
נהג המכונית הודה בשכרותו והועמד לדין, כמו כן הודיעה משפחתו של ג'ון בבית המשפט כי הם מבינים כי נהג הרכב לא התכוון לבצע את הנעשה בהתנגשות.
גורדוניה

הסתדרות הנוער העממית חלוצית גורדוניה הייתה תנועת נוער ציונית-חלוצית שדגלה בערכי א"ד גורדון, ממובילי ערך העבודה העברית ודמות מופת ציונית: הגשמה, ציונות עובדת (עבודה עצמית) וחינוך האדם.

היסטוריה

גורדוניה הוקמה בגליציה בשנת 1925. 
היו לה סניפים בפולין, ליטא, לטביה, רומניה, סרביה, צרפת, אוקראינה, ישראל, ארגנטינה, ארצות הברית ואף אלג'יריה ותוניסיה. חבריה החלו לעלות ארצה בשנת 1929 - רובם במסגרת החלוץ. 
גורדוניה הפכה להיות תנועת הנוער של חבר הקבוצות ובשנת 1934 הצטרפו לחבר הקבוצות כל הקבוצות של תנועת "גורדוניה" (שקודם לכן היו מאוגדות תחת "איגוד גורדוניה"), יחד עם מנהיג התנועה פנחס לבון.
בשנת 1940 התאחדה עם תנועת המכבי הצעיר העולה.
בשנת 1945 התמזגה עם פלג מהמחנות העולים שהזדהה עם מפא"י. התנועה החדשה היא התנועה המאוחדת שהייתה תנועת נוער לומד ששמה דגש על עיקרון הכלליות. מתוך תפיסה זו של כלליות, התאחדה ב-1959 התנועה המאוחדת עם תנועת הנוער העובד ויצרה את הנוער העובד והלומד.
בוגריה הקימו מספר קיבוצים (למעשה קבוצות) בארץ, ביניהם חניתה,  כפר החורש ורמת דוד בצפון, במישור החוף את נווה ים, מעין צבי, משמרות ומשמר השרון, חולדה ומעלה החמישה באזור ירושלים, מסדה שבעמק הירדן, ניר עם ואורים שבנגב.

אידאולוגיה

גורדוניה הייתה תנועת נוער יהודית-ציונית-סוציאליסטית
 בעלת נופך צופי. גורדוניה שמה בראש מעייניה את ערך ההגשמה החלוצית ושאבה השראה רבה ממשנתו של א"ד גורדון אך התנגדה לגישה הדוגמטית של גורדון. 
גורדוניה הייתה מתחילתה תנועת נוער סוציאל-דמוקרטית שראתה בסוציאליזם כמכלול שלם של בעיות ופתרונות, בניגוד לתפישה שראתה במלחמת המעמדות כפתרון היחיד.
ועדת שיפמן

ועדת שיפמן הייתה ועדה שהוקמה על ידי שר המשפטים חיים רמון לבדיקת דיני המזונות בישראל. הוועדה הוקמה ב-5 ביוני 2006 והגישה את מסקנותיה ב-27 בנובמבר 2012. עקב ריבוי אירועים בתקופה האמורה, בהם מבצע עמוד ענן והבחירות המקדימות במפלגות, לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, לא זכו פרסומי הוועדה לתהודה תקשורתית.

הרכב הוועדה

בראשות הוועדה עמד פרופ' פנחס שיפמן מהאוניברסיטה העברית בירושלים, חוקר ומרצה במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ומומחה בדיני משפחה. כרכזים של הוועדה מונו ד"ר פרץ סגל, אחראי תחום דיני משפחה במחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים (חבר לשעבר בוועדת שניט) ועו"ד דפנה גלוק ממשרד המשפטים.
חברים נוספים בוועדה: השופט יהושע גייפמן, שופט בית המשפט לענייני משפחה בתל אביב; פרופ' ראובן גרונאו, המחלקה לכלכלה, האוניברסיטה העברית; הרב אליהו היישריק, חבר בית הדין הרבני בבאר שבע ונציג בתי הדין הרבניים; ד"ר רות זפרן, הפקולטה למשפטים, המרכז הבינתחומי הרצליה; עו"ד סמאח חטיב, עוזרת משפטית של נשיא בית הדין השרעי לערעורים ונציגת בית הדין השרעי; ד"ר אורנה כהן, בית הספר לעבודה סוציאלית, אוניברסיטת תל אביב; עו"ד שלומי מור ועו"ד רון אשכנזי, הלשכה המשפטית, המוסד לביטוח לאומי; עו"ד יוסי מנדלסון, נציג לשכת עורכי הדין .
למרות פניות רבות מצד ארגוני האבות, סירב משרד המשפטים לכלול גם נציג מטעמם בוועדה.

רקע

המטרה של הקמת ועדת שיפמן הייתה לחולל מפנה בדיני מזונות ילדים וליצור נקודת מוצא והתייחסות שונים ממה שהיה מקובל עד כה ונוהג בדין הישראלי. יצירת אחידות ושוויון בין ההורים, ביחס ליכולתם, ויצור טבלאות אשר יביאו לכך שפסיקת המזונות תהא צפויה, ופחות נתונה להשקפת עולמו של השופט, מה שיביא גם להפחתת ההתדיינויות בבית הדין.
בישראל החיובים בגין מזונות ועלויות המחיה של הילדים בקרב האוכלוסייה היהודית מוטלים על האב, בעוד שהאם משתתפת במזונות הילדים רק בחלקם הקטן, אם בכלל, וזאת גם אם מצבה הכלכלי טוב משל האב וזאת בהתאם לחוק לתיקון דיני משפחה (מזונות) התשי"ט – 1959 הקובע כי מזונות יחולו על פי הדין האישי שלגבי יהודים הוא דין תורה, המשית את מרבית הוצאות המחיה הבסיסיות של הילדים על האב וזאת גם אם האב חסר הכנסה.
החובה על האם להשתתף, אם בכלל, חלה מדיני הצדקה, ורק אם ידה משגת קודם כל לכלכל את עצמה. לעומת האב שחב קודם במזונות הילדים, בטרם יכלכל את עצמו.
לעומת זאת, כאשר אין מדובר בבני זוג יהודים, הרי שחלוקת המזונות שוויונית יותר, ונחלקת בין ההורים בפרופורציה להכנסות שלהם באופן יחסי.
מצב זה של חיוב בלעדי של האב בדמי מזונות, ללא התחשבות במצבו הכלכלי הביא לכך שפעמים רבות נפלה האחריות למזונות בסופו של דבר על ביטוח לאומי ובנוסף גרם הדבר לריבוי התדיינויות משפטיות.
ועדת שיפמן ניסתה לגבש נוסחה מתמטית המבוססת על שני מרכיבים עיקריים:  הכנסות כל אחד מן ההורים, וחלוקת הזמנים המתקיימת בין ההורים ובאמצעות כך לפשט את פסיקת מזונות. מתוך נקודת המוצא ששני ההורים צריכים לשאת באחריות משותפת לילדיהם, טיפולית וכלכלית.
מודה ועוזב ירוחם

"מוֹדֶה וְעֹזֵב יְרֻחָם" הוא פסוק המבטא את רחמנותו של ה', ופתח התשובה שתמיד פתוח בפני עוברי עבירה. מקורו בספר משלי: "מְכַסֶּה פְשָׁעָיו לֹא יַצְלִיחַ וּמוֹדֶה וְעֹזֵב יְרֻחָם".

מהות הביטוי

חציו הראשון של הפסוק, "מכסה פשעיו לא יצליח", מזהיר כי דרך ההסתרה והכיסוי לא תצלח - ויש כאן עידוד ברור להכרה בטעות ולהודאה בה. הפסוק ניתן בהוראה מפורשת "מודה ועוזב", קרי - לקבלת רחמים ומחילה, אין די בהודאה והכרה בטעות ובחטא; חייבת להתלוות אליה נטישת דרך הרע.

הביטוי בחז"ל

בתוספתא ובעקבותיה בתלמוד מובא בהקשר זה משל על טובל ושרץ בידו: 
"אמר רב אדא בר אהבה, אדם שיש בידו עבירה ומתודה ואינו חוזר בה, למה הוא דומה - לאדם שתופס שרץ בידו, שאפילו טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה לו טבילה. זרקו מידו - כיון שטבל בארבעים סאה, מיד עלתה לו טבילה, שנאמר ומודה ועוזב ירוחם; ואומר 'נישא לבבנו אל כפים אל אל בשמים'"

במדרש מובא אף מטבע הלשון המוכר כיום "טובל ושרץ בידו": 
"שנו רבותינו אדם שיש בו עבירות ומתודה ואינו חוזר למה הוא דומה, לאדם שטובל ושרץ בידו שאפילו טובל בכל מימות שבעולם לא עלתה בידו טבילה, זרקו מידו וטבל בארבעים סאה מיד עלתה לו טבילה שנאמר ומודה ועוזב ירוחם וכו'"
  
הרמב"ם  בספרו ההלכתי הביא את דברי חז"ל אלו "כל המתוודה בדברים, ולא גמר בליבו לעזוב--הרי זה דומה לטובל, ושרץ בידו, שאין הטבילה מועלת, עד שישליך השרץ; וכן הוא אומר "ומודה ועוזב, ירוחם" (משלי כח, יג)".
במדרש תהילים זיהו את האימרה עם דמויות מקראיות כקין ודוד, שהודו על פשעיהם ורוחמו משמים. 
יש המפרשים את העונש הקשה שקיבל דוד (מות בנו התינוק) בכך שאמנם הודה בחטאו, אך לא עזב את בת-שבע. ובכך לא ביצע את ההוראה "ועוזב", ועל כן נענש.
אז'ן גלה

חייו

אז'ן גלה היה יליד אפינל במחוז ווז' שבצרפת.
הוא התחיל לימודי רפואה באוניברסיטת מונפלייה ובמקביל למד ספרות. את לימודי הספרות סיים בהצטיינות באוניברסיטת נאנסי בשנת 1877 ואחר כך נרשם לפקולטה לרפואה. שם למד פיזיולוגיה אצל אנרי-אטיין בוני (Beaunis). עבודת הגמר שלו לתואר דוקטור ברפואה בשנת 1881 הייתה מחקר ניסויי על מצב הדופק התרדמני בעת עבודה אינטלקטואלית.
בהמשך גלה השתלם במעבדתו של אטיין ז'ול מארה בקולז' דה פראנס פריז. התמנה למדריך ואחר כך למרצה בפקולטה לרפואה בפריז והיה מדריך לפיזיולוגיה כללית במוזיאון הלאומי לטבע.
בשנת 1908 התמנה לפרופסור לביולוגיה כללית בקולז' דה פראנס.
גלה נבחר לחבר האקדמיה הלאומית לרפואה וכיהן כיושב ראש שלה. כמו כן היה מזכיר כללי של החברה לביולוגיה.

פעילותו המדעית

מחקריו עסקו במגוון רחב של תחומים של הפיזולוגיה הניסויית - כולל הסכרת הניסויית, חקר הרעלנים של החידקים, מחקרים פרמקולוגיים. חלק חשוב מעבודתו הוקדשה לתחום האנדוקרינולוגיה. בעקבות שארל בראון-סקאר וארסן ד'ארסונוואל עשה גלה כמה תגליות בתחום זה:
בשנת 1890 גילה את חשיבותן של ה"אונות הלוואי" (accessory lobules) של בלוטת התריס או בשמם הסופי - בלוטות הפאראתירואיד, ארבע בלוטות אנדוקריניות סמוכות לבלוטת התריס, או צמודות לצד האחורי שלה שנתגלו עוד בשנת 1880 ( על ידי סאנדסטרם) אך תפקידם לא היה ברור. 
גלה מצא שסיבת הטטניה הקטלנית - כיווצים שרירים בלתי פוסקים ופרכוסים קלוניים - אחרי ניתוחי בלוטת המגן הייתה כריתת הבלוטות הקטנות האלה. הוא הוכיח שהסרת בלוטות יותרת התריס אצל חיות מעבדה עלולה לגרום למותן בגלל טטניה. 
בעקבות תגלית זו, בלוטות הפאראתירואיד או יותרת התריס כונו לפעמים ".בלוטת גלה".
גלה גילה כי ברקמת בלוטת התריס ישנן כמויות גדולות בהרבה של יוד מאשר ביותרת התריס.כן הוא שם לב שהסרת בלוטת התריס גורמת להפרעה במטבוליזם של היוד. הוא השתמש בתמציות של בלוטת המגן בטיפול במיקסדם, מחלה אנדוקרינית שנוצרה עקב אי ספיקה של בלוטת המגן.
בשנים 1897-1892 התנהל פולמוס מדעי בין אז'ן גלה ובין ופיזיולוג ווטרינר צעיר בשם מוסי (Moussu) לגבי הספציפיות של תפקודי בלוטת התריס ושל בלוטות יותרת התריס.
בשנת 1897 גלה סיווג את החומרים שכונו בשנת 1905 הורמונים על ידי סטארלינג, ושהוא עצמו קרא להם "הַרמוזונים".
גלה הגדיר בעבודתו " ארבעה שיעורים על הפרשות פנימיות" מהם הקריטריונים של הגדרת הורמון:
1.הימצאותו בדם.2.ספציפיות הבלוטה המפרישה אותו.3. ספציפיות פעילותו של החומר שהופרש.
מחקרו על הרעילות של נסיוב הצלופח שימש להסברת ההמוליזה, פעילות הנוגדנים והחיסון.
יחד עם שארל רישה (איתו התיידד עוד בימי הלימודים בנאנסי) ערך את כתב העת "Journal de physiologie et de pathologie générale" (ז'ורנל לפיזיולוגיה 
ולפתולוגיה כללית). 
אז'ן גלה היה נשוי לאלבה פיראֶק.

לקריאה נוספת

Claude Debru - Essays in the History of the Physiological Sciences proceedings of a symposium held at the University Louis Pasteur 26-26 march 1993 Rodopi BV, Amsterdam Atlanta 1994
הר חילזון

צמחייה

הצמחייה בהר מגוונת מאד. מורדות ההר משמשים לחקלאות שעיקרה מטעים של עצי זית. בחלק העליון יותר של ההר יש חורש ים תיכוני ועשרות סוגים של צמחי בר הנפוץ ביותר הוא לוטם. כשהוקם היישוב לוטם בשנות ה-70, תושבי הקיבוץ נטעו עצי אורן וכך הם הקימו את יער לוטם. בשנים האחרונות בשל הרחבת היישוב לוטם היער והחורש נפגעו.