google/wiki40b huggingface dataset:
צבי פינקלשטיין

צבי (גרישה) פינקלשטיין (1908 – 24 במאי 1983) היה איש העלייה השלישית, ספורטאי, סגן יו"ר ההתאחדות הישראלית לכדורגל, יו"ר תנועת מכבי ישראל, פעיל בארגון "ההגנה" ויקיר עיריית פתח תקווה.
צבי פינקלשטיין נולד ב-1908 במליטופול, אוקראינה, לחנה ומאיר. ב-1920 עלה עם הוריו לארץ ישראל והגיע לפתח תקווה. כבר מנעוריו התערה בחקלאות ובפרדסנות.
פינקלשטיין השתתף בהקמת תנועת "הנוער העובד" במושבה, הוא פיתח פעולה ענפה באגודת "האורז" ובארגון ההגנה. בשנת 1921 הצטרף כשחקן כדורגל לאגודת "מכבי אבשלום" בפ"ת, ובשנת 1941 נבחר להנהלת האגודה ואחר כך ליושב ראש שלה. ב-1949 נבחר להנהלת "מכבי ישראל" ומילא בה תפקיד מזכיר כבוד וסגן יו"ר התאחדות הכדורגל מטעמה.
פינקלשטיין השתתף בכל המכביות הראשונות כספורטאי פעיל, ובאחרות כחבר הוועד המארגן של המשחקים. 
בשנת 1954 הצטרף כחבר פעיל בוועד האולימפי וכיהן בו כמזכיר כבוד וכחבר נשיאות, עד צאתו לגמלאות. בין היתר, ייצג את התאחדות הכדורגל בחמישה קונגרסים בינלאומיים ונתמנה על ידי שר החינוך יגאל אלון, כחבר המועצה המייעצת לספורט ולחינוך גופני ליד משרד החינוך.
כיהן כיושב ראש הנהלת מכבי ישראל בשנת 1968 וכיושב ראש מרכז התנועה בין השנים 1971-1975.
על תרומתו לפיתוח הספורט, נתכבד על ידי הוועד האולימפי בישראל בתואר "עמית כבוד". בשנת 1982 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.
נפטר ב-24 במאי 1983 בפתח תקווה.
ערב הסעודית במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של ערב הסעודית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הייתה המשלחת הגדולה ביותר ששלחה ערב הסעודית עד כה. המשלחת כללה 9 ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. ההישג הבולט ביותר של המשלחת היה בענף הרכיבה בה היא זכתה במדליית ארד. הישגים נוספים נרשמו בענף האתלטיקה בה עלו ספורטאי המשלחת למקצי הגמר במקצועות ריצת 3000 מטר בנים וריצת 400 מטר משוכות בנים. כמו כן, המשלחת השתתפה בענף ההרמת משקולות והשחייה בה סיימה במקומות האחרונים.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת היגעה להישגים בענף האתלטיקה בתחרות הקפיצה במוט בנים בה הגיעה למקום הרביעי במקצה הגמר, ובענף ההרמת משקולות בה סיימה במקום השביעי בקטגוריית המשקל עד 77 ק"ג. בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור, המשלחת לא הגיעה להישגים בענף הרכיבה וסיימה במקום ה-21. כמו כן, ספורטאי המשלחת השתתפו לראשונה בענף הטאקוונדו.
עידן גרינבאום

ביוגרפיה

נולד בקיבוץ אשדות יעקב איחוד ליוחנן ונטע. סיים תיכון בבית ירח. ב־1989 התגייס לצה"ל, שירת כחוקר במצ"ח ואף חתם קבע לשנתיים. במילואים עבר גרינבאום קורס קצינים, ועד היום משרת כקצין בדרגת רב-סרן ביחידה לאיתור נעדרים של צה"ל. לאחר שחרורו חזר לקיבוץ לשנה, במהלכה היה "מדריך נעורים" לתלמידי התיכון, ואז עבר לתל אביב והחל ללמוד לתואר ראשון במינהל עסקים במכללה למינהל.
לאחר סיום הלימודים לתואר הראשון הוא החל את לימודי התואר השני במדע המדינה (תקשורת פוליטית) באוניברסיטת תל אביב. ב־1995 החל לעבוד בדסק הכלכלה של עיתון "הארץ", כעבור שנתיים היה ממקימי ynet וב־2003 עבר לערוץ 10, לתפקיד ראש הדסק הכלכלי.
ב־2005 עבר לטלוויזיה החינוכית והחל להגיש את התוכנית "הזירה הכלכלית". ב־2007 הצטרף לצוות ההקמה של העיתון "כלכליסט", שם כיהן כסגן עורך וכראש מערכת החדשות. בתחילת 2011 חזר לטלוויזיה החינוכית, להגשת התוכנית "סוגרים חשבון" ששודרה גם בערוץ 2.
לימד כלכלה ותקשורת במכללת כנרת. 
בבחירות לראשות עמק הירדן שנערכו בפברואר 2016, בעקבות התפטרותו של ראש המועצה הקודם יוסי ורדי, התמודד לראשות המועצה. בסיבוב הראשון קיבל גרינבאום כ-29% מקולות הבוחרים, יותר מכל חמשת המועמדים. בסיבוב השני התמודד מול ד"ר גבי אסם וניצח, כשזכה בכ-60% מהקולות.
בבחירות לראשות המועצה שנערכו באוקטובר 2018 התמודד גרינבאום מול תומר ארביטי וניצח, כאשר קיבל 83% מהקולות.
גרינבאום נשוי לד"ר מיכל רום ואב לארבעה. התגורר במשך 20 שנה ברמת אביב ובעשור השני של המאה ה-21, מתגורר באשדות יעקב איחוד.
אסכולת פריז

השפעת האסכולה על אמנות ישראלית

החל משנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לפרוץ מלחמת העולם השנייה ציירים ישראלים רבים יצאו למסעות לימוד בפריז, בירת האמנות של אותה התקופה. אמנותם הושפעה מהציור הצרפתי, ובעיקר מאמנים כמו אוגוסט רודן, מוריס אוטרילו, אדוארד וויאר, ראול דופי, מוריס ולאמנק, לצד אמני אסכולת פריז היהודים, ביניהם חיים סוטין, ז'ול פסקין, פנחס קרמין ומישל קיקואין. פרק זה בציור הישראלי בולט בעבודותיהם של חיים אתר, מנחם שמי, משה קסטל, יצחק פרנקל, אהרון אבני, אריה ארוך, צבי שור, עוזר שבת, משה מוקדי, חנה בן דב, ורבים אחרים. השאלות שעלו לדיון בעקבות הפנייה אל האמנות הצרפתית בכלל ואל אמני 'אסכולת פריז' היהודית בפרט, הגדירו את ייחודיותו של השיח הפרשני שנוצר בשדה האמנות הארצישראלי בתקופה זו. שיח זה עמד במרכז עניינה של התערוכה בעקבות אסכולת פריז: האמנות הארצישראלית בשנות ה-30 וה-40 שהוצגה ב-2014 במוזיאון מאנה־כץ שבחיפה. בתערוכה הוצגו דוגמאות מן הציור הצרפתי ומיצירת אמני אסכולת פריז היהודית, שהייתה במוקד תשומת לבם של אמני הארץ בתקופה הנדונה. כך נבחנו מאפייני הרשת החברתית שנוצרה בין אמני הארץ לבין מקביליהם בפריז והגיעה לשיאה בשנות ה-40-30. מבחר נרחב של יצירות האמנים הארצישראליים (כ-90 עבודות) חושף את פעולת כינונה של היצירה האמנותית המקיפה שנוצרה בישראל בהתייחס לאותם מקורות השפעה. נבחנות בו הקטגוריות המרכזיות שעליהן הושתת השיח הפרשני של התקופה ומגוון הייצוגים האמנותיים הקשורים אליהן: ייצוג הנוף הישראלי, עיצוב והגדרת השפה הציורית "היהודית" הייחודית, וכן דרכי הבחירה של נושאי הציור השונים.
התערוכה שאפה לספק דרך להתבוננות בעולם המושגים ובערכיה של אחת התקופות המרתקות בתולדות האמנות בישראל - תקופה שהצמיחה יצירתיות שופעת ששאפה לכונן מציאות חדשה ולהמציא את "רוח הזמן".
נתן גרוס

קורות חיים

גרוס נולד ב-1919 בעיר קרקוב שבפולין. אחיו הצעיר יורם גרוס נולד ב-1926. בזמן מלחמת העולם השנייה הוא ניצל בזכות התחזות לנוצרי באמצעות מסמכים אריים. לאחר המלחמה, בין השנים 1950-1946, ביים כשישה סרטי יידיש בפולין בקואופרטיב "כינור", בהם שניים באורך מלא ("הילדים שלנו", בהשתתפותם של דז'יגאן ושומאכר, ו"אנחנו שנותרנו בחיים"). בזכות סרטים אלו צבר פופולריות בפולין שלאחר מלחמת העולם השנייה.
במקביל היה חבר פעיל בהנהגת תנועה הציונית "גורדוניה - מכבי הצעיר", ובשנת 1950 עלה לישראל עם אשתו שולמית ובנם התינוק יעקב. בישראל המשיך את פעילותו הקולנועית: הוא הקים את היומן "קולון-גבע", ואחר כך ריכז את מערכת היומן הקולנועי "חדשות גבע", ובכך היה לבמאי הסרטים השכיר הראשון בישראל, באולפני גבע, שנוהלו על ידי מרדכי נבון ויצחק אגדתי (אחיו של ברוך אגדתי) בגבעתיים. 
גרוס נחשב מחלוצי הקולנוע הישראלי. הוא היה שותף ליצירתם של כ-120 סרטי תעודה, רובם אודות פיתוח המדינה, נושאים יהודיים ואמנות יהודית. חלק גדול מעבודותיו נעשו עבור שירות הסרטים הישראלי ומחלקת הקולנוע של הסתדרות העובדים הכללית. מסרטיו: "הי דרומה לאילת" (1954) על ימיה הראשונים של אילת; "ברית דמים" (1956) על התקפות הפדאיון במושב פטיש שבנגב; "בין באר שבע לאילת" (1957) על תהליך בנייתה של מצפה רמון במדבר; "קריה בהרי נצרת" (1957) על בנייתה של נצרת עילית מנקודת מבטו של ילד תושב העיר, ועוד.
סרטו העלילתי של גרוס, "המרתף", בו השתתף שחקן יחיד (שמעון ישראלי), זכה בפרס בפסטיבל ברלין ב-1964. הסרט כשל מסחרית וסתם את הגולל על סיכוייו של גרוס להמשיך בבימוי סרטי-עלילה. 
גרוס היה הראשון שזכה בפרס אופיר על מפעל חיים בשנת 1991. כמו כן זכה באות יקיר אמ"י (איגוד אמני ישראל) ב-1989. 
במשך 20 שנה היה חבר מזכירות האיגוד המקצועי של עובדי ההסרטה בישראל. שימש כמבקר הקולנוע של העיתון "על המשמר". על עבודתו העיתונאית זכה בפרס בן דור.
פרסם וערך ספרי שירה, אמנות, זיכרונות ומחקר השואה. כמו כן פרסם שני ספרים בתחום הקולנוע: "תולדות הקולנוע היהודי בפולין" (1989), ו"הסרט העברי" (1991). בשנות חייו האחרונות ועד יום מותו כתב בעיתון הישראלי בפולנית "נוביני קורייר" (Nowiny Kurier).
נתן גרוס חי ויצר במקביל בשתי תרבויות, בתרבות הישראלית המתחדשת ובתרבות הפולנית המתרפקת על עברה היהודי. הוא ניסה בדרכו לבנות גשרים בין התרבויות בכתיבה פיוטית ועיתונאית, בתרגום ובפעילות חברתית משולבת.
זיכרון השואה עמד במרכז פעילותו לאורך השנים. הוא היה פעיל בתחום ההנצחה של יהדות פולין ובתחום הכרת התודה לגויים שהצילו יהודים במהלך השואה, והיה חבר פעיל בוועדת "חסידי אומות העולם".
בסוף שנות השמונים, עם קריסת השלטון הקומוניסטי, קשריו עם פולין ועם עיר נעוריו התחזקו ושם פורסמו אחדים מספריו, כולל שני ספריו האוטוביוגרפיים "מי אתה אדון גרימק" ו"הרפתקאות גרימק בארץ הקודש", וכן "גבירטיג - אגדה על משורר נגר". הוא היה שותף לפרסומים רבים שהביאו לקורא הפולני ציורים, שירה וסיפורת על הקהילה היהודית שפיארה את רחובות קרקוב, "עיר של מלכים".
נתן גרוס היה פעיל במשך שנים רבות בארגון יוצאי קרקוב בישראל ופעל להנצחה ולהעברת מורשת הקהילה היהודית בעיר מולדתו לדורות הבאים. 
ביום השנה הראשון לפטירתו התקיים בקרקוב טקס גילוי לוח זיכרון במעמד ראש העיר, בחזית הבית שבו נולד וחי – ושממנו גורש.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב דרך השלום 113 בתל אביב.
אברהם ארואטי

אברהם ארואטי הוא חוקר ספרות, שירה ופילוסופיה של יוון ורומא ומתרגם מיוונית עתיקה ומלטינית.
השלים בהצטיינות יתרה תואר שני בלימודים קלאסיים באוניברסיטת תל אביב. מלמד יוונית עתיקה ולטינית באוניברסיטת תל אביב ותרבות יוון ורומא במכללת שנקר.
בשנת 2017 זכה בפרס שרת התרבות בתחומי היצירה הספרותית על הישגיו בתרגום יצירות יוון ורומא לעברית.
בשנת 2018 זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגומי מופת על תרגומו השירי לאפוס ארגונאוטיקה מאת אפולוניוס איש רודוס.
הדיוויזיה ה-163 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-18 בנובמבר 1939 והשתתפה במערכה בנורווגיה. היא שימשה ככוח כיבוש בנורווגיה עד קיץ 1941, וכונתה "דיוויזיית אנגלברכט" (Engelbrecht divisionen) על שם מפקד הראשון ארווין אנגלברכט. בהמשך הוחלט להעביר אותה אל פינלנד בעלת בריתה של גרמניה הנאצית. הגרמנים רצו להעביר את הדיוויזיה דרך שוודיה הנייטרלית. על פי ראש ממשלת שוודיה פר אלבין הנסון, במהלך הקיץ של 1941, איים גוסטב החמישי, מלך שוודיה בשיחה פרטית לפטר את הממשלה אם היא לא תאשר את בקשתה של גרמניה להעניק מעבר חופשי לדיוויזיה. נכונותה של טענה זו שנויה במחלוקת וכוונתו של המלך (אם הוא אכן השמיע את האיום הזה), נתפשת לעיתים כשאיפה להימנע מעימות עם גרמניה. אירוע זה קיבל מאוחר יותר תשומת לב מצדם של היסטוריונים שוודים וידוע בכינוי "משבר אמצע הקיץ" (midsommarkrisen).
אישור לצעדו זה של המלך נמצא במסמכים של משרד החוץ הגרמני שנתפסו לאחר המלחמה. ב-25 ביוני 1941, שיגר שגריר גרמניה בסטוקהולם, מסר "דחוף ביותר וסודי ביותר" לברלין שבו הוא הודיע שהמלך זה עתה הודיע לו שהוא מתיר את מעברם של הכוחות הגרמנים דרך שוודיה. הוא הוסיף ש-"דבריו של המלך גרמו לו רגשות שמחה. הוא חי בעיצומם של ימי חרדה והוא הרחיק לכת במתן תמיכתו האישית למטרה זו. הוא הוסיף באופן סודי שהוא מוצא לנכון להרחיק לכת ולהזכיר את האפשרות של התפטרות מצדו". בסופו של דבר, 14.712 אנשי הדיוויזיה הועברו על 105 רכבות דרך טריטוריה שוודית. בדיווחים מצוין שהם התנהגו למופת לאורך כל הדרך, אם כי האוכלוסייה השוודית העניקה להם יחס צונן.
הדיוויזיה הוצבה בלפלנד, ואנשיה לחמו לצד צבא פינלנד במהלך מלחמת ההמשך ומבצעים שונים שיזם הוורמאכט נגד הצבא האדום. לא רחוק מהם הוצב הרגימנט ה-24 של צבא פינלנד ולמרבה האירוניה מרבית חיילי רגימנט זה השתייכו ליהדות פינלנד. הסיבה לכך הייתה שבגדוד שירתו בעיקר גברים מהחוף הדרומי של פינלנד, שרבים מהם היו פינים דוברי-שוודית, וזאת הייתה שפת האם של רוב היהודים שגרו אז בהלסינקי. החיילים היהודים ברגימנט נהנו מחופש דת מלא, וקיבלו את הרושם שיש להם זכות לקיים את מצוות הדת שלהם אפילו בזמן המלחמה לצד הנאצים. הם הקימו בית כנסת שדה בחזית ליד נהר סוויר, עמוק בתוך קרליה המזרחית, האזור שפינלנד כבשה במלחמה. בית הכנסת שכן באוהל צבאי שאותו ייצבו בעזרת קרטון ודיקט. בבית הכנסת היה ספר תורה ובכל שבת נערכו בו תפילות שבהן השתתפו חיילים יהודים גם מיחידות נוספות שהיו רחוקות למדי.
אנשי הדיוויזיה הוצבו במרחק קילומטרים ספורים מבית הכנסת. החיילים הגרמנים הבחינו בבית הכנסת, ונאלצו לקבל את העובדה שלאחיהם-לנשק הפינים יש בית כנסת בחזית כדי לא להסתכסך עם הפינים. ישנם גם סיפורים על כך שלפחות שבוי מלחמה סובייטי-יהודי אחד ביקר בבית הכנסת הזה, וייתכן גם שהיו מקרים נוספים.
הדיוויזיה נכללה בהמשך במסגרת ארמיית קרליה הפינית. היא נשארה בפינלנד עד 1944 אז הוחזרה לנורווגיה ובהמשך לגרמניה היא פורקה ב-31 במרץ 1945 ועל בסיסה הוקמה הדיוויזיה הימית השלישית.
אוולינה

ביוגרפיה וקריירה

אוולינה נולדה כאוולינה טמנלאקסו. היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה עוד בשנת 2011, כמתחרה רשמית ב-The Voice פינלנד, כשהמנטור שלה היה הזמר הפיני אלסטינן. היא הודחה מהתוכנית בשלב ההופעות החיות.
בשנת 2015 חתמה על חוזה הקלטות עם חברת אם-אייזי מיוזיק, והוציאה תחת חסותה את אלבום הבכורה שלה 24K. באותו זמן הוציאה אוולינה גם את סינגל הבכורה שלה: "Rakkaudesta lajiin" / "Vuoristorataa". היא פרצה לתודעה הארצית והעולמית עם שירה "Honey", שהצליח לכבוש את פסגת המצעד הפיני הרשמי, שם הפך גם ללהיט. לאחר מכן הוציאה את "Sireenit", שהצליח לשחזר את הצלחתו של הסינגל הקודם והצליח לכבוש גם כן את פסגת המצעד הפיני הרשמי, והיה לשני של אוולינה שעשה זאת. באמצע 2016, הוציאה את "Sushi" בשיתוף JVG, שהצליח בשיאו להגיע למקום השלישי באותו מצעד, ללא ווידאו קליפ. באותו זמן הוציאה את "Ei filtterii", שזכה להצלחה רבה בפינלנד גם כן, כאשר בשיאו הגיע למקום השני. לבסוף, הוציאה אוולינה את הסינגל האחרון מתוך אלבום הבכורה שלה, "Fuulaa". לסינגל יצא ווידאו קליפ נלווה, שזכה להצלחה מתונה ביוטיוב. בשיאו, הצליח הסינגל להגיע למקום ה-16 במצעד הפיני.
באמצע 2017 ו-2018, הוציאה אוולינה את "Kylmii Väreitä" ,"Tornado" ,"Katri Helena", "Sun Vika" ו-"Vielä kerran" שלא נכללו באלבום הבכורה שלה, אלא באלבומה השני, SOS, שיצא בסוף פברואר 2019.
"Kylmii väreitä" נכנס למקום השני במצעד הפיני והפך לשישי של אוולינה שנכנס לחמישייה הפותחת, ואילו "Tornado" הגיע בשיאו למקום השלישי, והפך לשביעי של אוולינה שנכנס לחמישייה הפותחת במצעד זה. מאוחר יותר, השתתפה אוולינה בתוכנית הטלוויזיה הפינית "Vain elämää kausi 9", שם הקליטה את שלושת השירים "F-F-F-Falling", "Leijonakuningas" ו-"Asfalttiviidakko" מחדש. כל השלושה נכנסו למצעד הפיני הרשמי שם זכו להצלחה נאה.
מנהרת כביש השטח האווירי (הית'רו)

מנהרת כביש השטח האווירי (באנגלית: Heathrow Airside Road Tunnel, בראשי תיבות ART) היא מנהרה הממוקמת בחלקו הדרום מערבי של נמל התעופה לונדון הית'רו. היא מקשרת מתחת לשטח הנמל בין טרמינלים 2 ו-3 שבמרכזו לבין טרמינל 5, הממוקם בקצהו המערבי. הנסיעה במנהרה מוגבלת לרכבי שירות מאושרים של נמל התעופה בלבד.

המנהרה

המנהרה, באורך של 1,420 מטר, משתרעת ממזרח למערב מעט מצפון למסלול הדרומי של הנמל. היא כוללת זוג מנהרות חד סטריות המופרדות על ידי קיר תמך. קוטר כל אחת מן המנהרות במרבית אורכן הוא 8.1 מטרים. כל אחת כוללת נתיב נסיעה יחיד ברוחב של ששה מטר. הוא רחב דיו כדי לאפשר לאוטובוסי שירות לנסוע במנהרות וכן כדי לאפשר לאוטובוס לעקוף אוטובוס אחר שיעמוד באחד מצדי הנתיב. פתחי מעבר לשעת חירום נקבעו בכותל שבין המנהרות במרחק של 100 עד 130 מטר זה מזה.
הפורטל (פתח הכניסה) המזרחי של המנהרה ממוקם בתווך שבין טרמינלים 2 ו-3. הפורטל המערבי ממוקם מדרום מערב לטרמינל 5. כל אחד מהפורטלים כולל רמפת ירידה לתוך המנהרה.
אלגברה דיפרנציאלית מדורגת

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה דיפרנציאלית ובאלגברה הומולוגית, אלגברה דיפרנציאלית מדורגת היא קומפלקס שרשרת אשר יש עליו מבנה נוסף של כפל אשר מקיים כלל לייבניץ מדורג.

שימושים

אחד השימושים החשובים לאלגבראות דיפרנציאליות מדורגות הוא שימוש בהן כמעין רזולוציות לחוגים. באלגברה הומולוגית מקובל להחליף מודול "בעייתי" M בקומפלקס שמורכב ממודולים בעלי התנהגות יפה שהינו קוואזי-איזומורפי לו (כלומר - הקומפלקס הוא רזולוציה של M). בדומה לכך, אם לחוג נתון A יש תכונות "בעייתיות", לעיתים ניתן להחליפו באלגברה דיפרנציאלית מדורגת B שהינה קוואזי-איזומרפית לו ושהינה בעלת "התנהגות יפה יותר". מתברר שהקטגוריה הנגזרת של מודולים מעל A שקולה לקטגוריה הנגזרת של מודולים מדורגים דיפרנציאלים מעל B, ולכן במקום לעשות אלגברה הומולוגית מעל החוג ה"בעייתי" A, אפשר לעבוד מעל האלגברה B.
הומוסקדסטיות

בסטטיסטיקה, סדרה של משתנים מקריים היא סדרה הומוסקדסטית, אם למשתנים המעורבים יש אותה שונות. במקרה ההפוך, הסדרה היא הטרוסקדסטית (סקדסטיות - שונות, ביוונית).
הומוסקדסטיות של המשתנים המעורבים היא הנחה מקובלת בטכניקות אמידה שונוֹת, כדוגמת חישוב קו רגרסיה. הנחה זו מסתברת אם השגיאות במודל, העשויות להיות מושפעות ממשתנים שלא נלקחו בחשבון במודל, הן בעלות אותה התפלגות. הנחה זו אינה תמיד נכונה. סטיית התקן עצמה עשויה להיות תלויה במשתנים המסבירים; לדוגמה, לא רק שההוצאה על מזון נוטה להיות גבוהה יותר בקרב בעלי הכנסה גבוהה - גם השונות של ההוצאה גדלה עם ההכנסה.
חוקר האקונומטריקה רוברט זנגל זכה ב-2003 בפרס נובל לכלכלה על מחקרו את ניתוח הרגרסיה בנוכחות הטרוסקדסטיות, מה שהוביל לניסוח מודל ה-"ARCH" (רגרסיה אוטומטית בהטרוסקדסטיות מותנית).

איתור הטרוסקדסטיות

בין השיטות לבדיקת הטרוסקדסטיות במאגר נתונים: מבחן וויט, מבחן בראוץ'-פגן ומבחן גולדפלד-קוואנדט.

השפעת הטרוסקדסטיות על קווי רגרסיה

הטרוסקדסטיות אינה גורמת לאומדי מקדמי הרגרסיה להיות מוטים, אם כי השונות (ולכן גם סטיית התקן) של המקדמים עלולה להיות בלתי ניתנת לאמידה מדויקת, ובכך להגדיל את ערכי ה-t של המבחנים המתאימים, ובכך להציג בטעות תוצאות בלתי מובהקות כאילו היו מובהקות.
מספר נורמלי

במתמטיקה, מספר נורמלי הוא מספר ממשי שהספרות שלו מתנהגות כאילו הוגרלו באקראי, כאשר לכל ספרה יש הסתברות שווה להופיע. לצורך הגדרה זו מספיק להתייחס לספרות שמימין לנקודה העשרונית. למרות העובדה  שכמעט כל מספר ממשי הוא נורמלי, קשה ביותר להוכיח שמספר נתון הוא כזה. מספרים רציונליים אינם נורמליים, ומשערים שכל מספר אלגברי שאיננו רציונלי הוא נורמלי. ידועה גם ההשערה שפאי נורמלי.

הגדרה

יהי b מספר שלם גדול מ-1, ויהי x מספר ממשי. לכל סדרה סופית s של ספרות בבסיס b, נסמן ב-  את מספר הפעמים שהרצף s מופיע ב- n הספרות הראשונות של x. בנוסף, נסמן את האורך של s (בספרות) בסימון .   
הגדרה.  אומרים ש- x נורמלי ביחס לבסיס b, אם לכל s, הסדרה  מתכנסת ל- . מספר שהוא נורמלי ביחס לכל בסיס הוא מספר נורמלי.
אפשר, במקום לבחון מספר נתון x, לבנות מספר X על ידי הגרלת הספרות באקראי, בזו אחר זו, כאשר הספרות שוות הסתברות ובלתי תלויות. במקרה כזה, X יהיה נורמלי בהסתברות 1. במלים אחרות, 'נורמליות' היא התכונה שמציג מספר "חסר תכונות", שנבחר באקראי.
כדי שמספר יהיה נורמלי ביחס לבסיס b, אין זה מספיק שהספרות בהצגה שלו לפי אותו בסיס יהיו בעלות שכיחות שווה - נורמליות דורשת שכל הרצפים באותו אורך יקיימו תכונה זו. למרות זאת, אם הספרות של x הן שוות שכיחות, וזאת בכל בסיס, אז x נורמלי (ביחס לכל בסיס).

תכונות

את המושג טבע אמיל בורל ב-1909. בורל הוכיח (בעזרת הלמה של בורל-קנטלי) שכמעט כל מספר ממשי הוא נורמלי: מידת לבג של קבוצת המספרים שאינם נורמליים היא אפס. טענה זו ניתן להוכיח גם באמצעות החוק החזק של מספרים גדולים. משפט זה מראה שמספרים נורמליים קיימים, בלי להצביע על אף מספר כזה במפורש.
קל לראות שמספרים רציונליים אינם נורמליים ביחס לאף בסיס (הפיתוח לפי בסיס b של מספר רציונלי הוא תמיד סופי או מחזורי). יתרה מזו, קבוצת המספרים שאינם נורמליים ביחס לבסיס נתון היא מעוצמת הרצף (היא כוללת, לדוגמה, את כל המספרים המורכבים מרצפי הספרות 01 ו- 10). משערים שכל מספר אלגברי שאינו רציונלי הוא נורמלי, אבל ניתוח הספרות של מספרים אלגבריים קשה ביותר, ולא ידועה אפילו דוגמה אחת למספר אלגברי נורמלי (ביחס לבסיס כלשהו). משערים גם שמספרים כגון e ופאי הם נורמליים - אף על פי שלא ידוע אפילו האם כל ספרה מופיעה בפיתוח העשרוני של פאי אינסוף פעמים.
המספר העשרוני  (קרוי גם "קבוע צ'אמפרנאוונה"), המתקבל מהדבקת המספרים הטבעיים זה אחר זה, בייצוג עשרוני, הוא נורמלי בבסיס 10.
יחידת הצנחנים הראשונה בצה"ל

יחידת הצנחנים הראשונה בצה"ל הוקמה ב-2 בספטמבר 1948 במחנה בריטי לשעבר בשכונת אחוזה בחיפה, ופורקה ב-24 במאי 1949. במסגרת היחידה נערכו מספר קורסים לצניחה, והוכשרו בהם כמאה צנחנים ומדריכים. היחידה לא השתתפה במשימות קרביות כלשהן.

רקע

הקמת יחידת צנחנים נדונה במטה הכללי עוד לפני הקמת המדינה, והוצעו תוכניות שונות לארגונה. ביולי 1948 התקיים בצ'כוסלובקיה קורס צניחה לאנשי מח"ל ולמתנדבים מישראל, בפיקודו של חיים גורי.

מפקד היחידה וחייליה

למפקד היחידה מונה יואל פלגי (נוסבכר), חבר קיבוץ מעגן, שנמנה עם צנחני היישוב במלחמת העולם השנייה. כגרעין ליחידה, רוכזו בוגרים של קורס הצניחה בצ'כוסלובקיה, ביניהם שמשון בר-נוי, קרל כהנא, דן אבני, ג'ורג' פרלוס, וחיים גורי. 
נקבע כי טיסות ההצנחה ימריאו משדה התעופה ברמת דוד. היחידה התמקמה ב"מחנה הליגיון" בשכונת אחוזה בחיפה, ששימש בעבר כבית ספר לקומנדו של הצבא הבריטי. אנשי הג"א מחיפה הוקצו לה כפלוגת שירותים.
המטכ"ל הודיע לכל יחידות צה"ל על ריכוז מתנדבים ליחידת הצנחנים, אך יחידות רבות מנעו מאנשיהן להתנדב. ביחידה נקלטו, לצד מתנדבים בעלי ערכים וצנחנים שהוכשרו בצבאות אחרים, גם בעלי עבר פלילי והרפתקנים פורקי עול. הרכבה היה חריג בצה"ל, והיא כונתה "לגיון הזרים היהודי". היחידה סבלה מבעיות משמעת חמורות שלא נפתרו עד לפרוקה. 
לקראת סוף 1948 היו ביחידה 219 אנשים, מהם 28 קצינים.

אימוני צניחה

היחידה התארגנה לקיום קורסים לצניחה. המצנחים וציוד הצניחה (רצועות, ווים ורתמות) הגיעו מעודפי הצבא הבריטי. בין השאר, הושמשו מצנחים שנמכרו לסוחרי בדים. מתקני האימונים החיוניים אולתרו או נבנו על ידי היחידה. כשלא נמצא מטוס דמה לתרגול יציאה ממטוס, השתמשו המדריכים בדלת הכניסה של השק"ם. לקראת פתיחת קורס הצניחה הראשון, היו ביחידה 12 מדריכי צניחה שהוכשרו בשיטות שונות, חלקם חסרי ניסיון. בהמשך, הגיעו מדריכים נוספים. הצניחות בוצעו ממטוס תובלה מדגם "קומנדו", משנת 1941, אך לטייסים לא היה ניסיון בהצנחת חיילים.  
קורס הצניחה הראשון נפתח באוקטובר 1948, והשתתפו בו 14 חניכים. בתאונת צניחה ב-16 בנובמבר נהרג סרן איתמר גולני. ב-18 בדצמבר, במהלך הקורס השני, נהרג בתאונת צניחה סגן בנימין קורין. התאונות פגעו קשות במורל היחידה ובלכידותה.

פרוק היחידה

צמצום הצבא בסוף מלחמת העצמאות, והתאמתו לתקופת רגיעה, השפיעו גם על יחידת הצנחנים. מפקד היחידה, רס"ן יואל פלגי, עזב את תפקידו והשתחרר מצה"ל בסוף אפריל 1949. מחליפו, סרן יהודה הררי, הגיע למסקנה כי חוסר המשמעת ביחידה אינו מאפשר את המשך קיומה. הוחלט לפרק את היחידה, שהייתה מאורגנת כיחידה לוחמת, לפזר את רוב אנשיה, ולהקים בית ספר לצניחה שיהיה כפוף למחלקת ההדרכה של צה"ל. צו חיסול היחידה הוצא ב-24 במאי 1949. מיד לאחר מכן הוקמה היחידה מחדש על ידי יהודה הררי בבסיס תל נוף. לאחר הקמת בית הספר לצניחה, הוקם גם גדוד 890 ובהמשך גם שתי פלוגות מילואים - הכול בפיקודו של סא"ל יהודה הררי.

סמל היחידה

סמלה הראשון של יחידת הצנחנים היה עשוי בד שחור רקום בחוטים אדומים ולבנים, עשוי בצורת חרוט כיפתי הדומה למצנח פתוח בעת הרחיפה. על הסמל מופיעה חרב בעלת כנפיים, המבטאת את רעיון הצניחה.
רועי רשקס


רועי רשקס (נולד ב-1962) הוא סופר ומחזאי ישראלי ומרצה במכללת אורנים.

קורות חיים

רשקס הוא בוגר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, חבר קיבוץ סאסא, נשוי ואב לשלושה ילדים. מעל 50 מחזות שכתב עלו על במה מקצועית.
כנסיית סן פייר (קן)

כנסיית סן פייר (בצרפתית: Église Saint-Pierre) היא כנסייה קתולית בקן, נורמנדי שבצרפת. היא ניצבת בכיכר סן פייר שבמרכז העיר.
הכנסייה נבנתה בין המאות ה-13 וה-16, כאשר האפסיס (במזרח) נבנה על ידי הקטור סוהייר (Hector Sohier) בשנים 1518-1545. הצריח הבודד של כנסייה נהרס ב-1944, אך נבנה מחדש אחרי המלחמה. עד המאה ה-19 החלק המזרחי של הכנסייה השקיף על תעלה, אך היא נסתמה והוחלפה בכביש.
הכנסייה בנויה ברובה באדריכלות גותית כאשר הסגנונות השולטים הם הסגנון הגותי המאוחר, סגנון גותי לוהב וסגנון שמהווה מעבר בין הגותיקה לאדריכלות הרנסאנס. מגוון אמנים, ביניהם גלפים (עושי תגליפים) תיעדו את הכנסייה על רקע התעלה.
תותח דובדבן

תותח דובדבן (בבולגרית: черешово топче) הוא תותח העשוי מעץ הדובדבן, ששימש את המתקוממים הבולגרים במרד אפריל כנגד השלטון העות'מאני. מכיוון שהמתקוממים סבלו ממחסור בציוד ובחימוש, הם נאלצו לייצר תותחים מעץ, ולא ממתכת כנהוג, ששימשו אותם במהלך ההתקפות כנגד השלטון. סך הכל נבנו 52 תותחים שכאלה במהלך המרד.
התותח הפך לסמל ההתקוממות, אף על פי שבפועל השימוש בו היה מוגבל והשפעתו על שדה הקרב אפסית. מוזיאונים ומבנים מסורתיים נוהגים להציג בכניסה למבנה העתק של התותח.
הליגה המאוחדת של VTB

היסטוריה

עונת הבכורה יצאה לדרך ב-2008 בשם "גביע פרומו של הליגה המאוחדת של VTB". בעונת 2009/2010 השתתפו שמונה קבוצות מחמש מדינות שונות: רוסיה (צסק"א מוסקבה, חימקי מוסקבה, אוניקס קאזאן), אוקראינה (בי.סי. דונייצק, אזובמאש מאריופול), ליטא (ז'לגיריס קובנה), לטביה (ואף ריגה), אסטוניה (קאלב טאלין). בעונת 2010/2011 כבר שיחקו 12 קבוצות משמונה מדינות שונות, בעונת 2011/2012 השתתפות 18 קבוצות ובעונת 2012/13 הליגה הכילה 20 קבוצות, 10 מתוכן רוסיות.
במאי 2012 הוחלט שבעונת 2013/14 ליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה תאוחד עם הליגה המאוחדת של VTB, על מנת לייצר תחרות רבה יותר בין מועדוני הכדורסל. ביולי 2012 ההחלטה אושרה בקרב מנהלי הליגה המאוחדת של VTB והחל מעונת 2013/14 הליגה המקצוענית הרוסית בוטלה ומוזגה לתוך ליגת VTB, שהפכה לליגה אזורית ולאליפות הרוסית בכדורסל (תוך התחשבות במשחקים בין הקבוצות הרוסיות בלבד). לקראת עונת 2014/15 קבוצות מאוקראינה, ליטא ופולין עזבו את הליגה ומספר קבוצות צומצם ל-16. בעונת 2015/16 קבוצת קראסניה קריליה סמרה הודחה מהליגה ובמקומה צורפה ויטה טביליסי הגאורגית. בעונת 2018/19 צורפה ז'לונה גורה הפולנית.

פורמט

הטורניר נערך בשני שלבים ומשתתפות בו 14 קבוצות אשר משחקות שני משחקים אחת עם השנייה, זאת בשלב הראשון. בשלב השני נערך פלייאוף בין שמונה הקבוצות הטובות ביותר מהעונה הסדירה. שלב הפלייאוף נערך משלב שמינית הגמר בסדרת משחקי גמר, הטובה משלוש. החל מעונת 2019/2020 הוחלט כי סדרת הפלייאוף תשוחק בסדרת הטובה משתיים.
בעונת 2017/2018 הליגה נערכה באופן חד פעמי בשני שלבים הכוללים שלב טבלת אליפות ושלב הפיינל-פור, כשארבע הקבוצות הטובות ביותר העפילו לפיינל פור שנערך באולם נייטרלי שנקבע בטרם פתיחת העונה. ארבע הקבוצות התחלקו לשני חצאי גמר של משחק אחד בלבד והמנצחות בחצאי הגמר העפילו לגמר שהתקיים כמה ימים לאחר מכן. פורמט זה לא זכה לפופולריות ונזנח.
מוזאומפליין

מוזאומפליין (בהולנדית: Museumplein - "כיכר המוזיאון" או "כיכר המוזיאונים") היא כיכר באמסטרדם שבהולנד, הקרויה על שם המוזיאונים המצויים סביבה: הרייקסמוזאום, מוזיאון ואן גוך, מוזיאון סטדלייק ומוזיאון יהלום.
הכיכר כוללת שטח ירוק נרחב המשמש למופעים, הפגנות, ירידים, ואירועים ציבוריים.
בשנת 1999 שופצה הכיכר על פי תוכניתו של אדריכל הנוף השוודי-דני סוון-אינגוואר אנדרסון והוקם בה חניון תת-קרקעי, וסופרמרקט תת-קרקעי.
בכיכר בריכה אשר בחודשי החורף הופכת לאתר החלקה על הקרח.