google/wiki40b huggingface dataset:
רמי דותן

ביוגרפיה

דותן נולד ברומניה בשנת 1945, ובשנת 1950 עלה עם הוריו לישראל. אביו היה זכיין של מפעל הפיס, ואמו הייתה עקרת בית. בשנת 1968 התגייס לצה"ל כעתודאי, למד הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון, והוצב בחיל האוויר. בשנת 1978 נשלח לאוהיו שבארצות הברית, וסיים תואר שני באווירונאוטיקה. בשנת 1980 קודם לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף הנעה בלהק הציוד. בשנת 1983 החל לקבל שוחד עבור בחירה בחברות מסוימות כזוכות במכרזים של החיל. בשנת 1987 קודם לדרגת אל"ם ומונה לראש מחלקת מטוסים. בשנת 1989 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לתפקיד ראש להק הציוד. הפרשה נחשפה על ידי אחד המעורבים במכרזים המכורים, שדותן החליט לסיים את עבודתו. בטרם נחשפה הפרשה תכנן דותן לפגוע בחקירה באמצעות חטיפת העד המרכזי, סימומו, הכאתו והשמדת מסמכים שהיו ברשותו ואף העביר סכומי כסף לאחרים שיבצעו את המעשה בעבורו, אך מעצרו סיכל את הפעולה.

ההליכים המשפטיים

דותן הורשע בקבלת שוחד מחברות אמריקניות, ביניהן ג'נרל אלקטריק, בתקופה שהיה ראש ענף הנעה וראש להק הציוד (רלצ"ד) בחיל האוויר, בדרגת תת-אלוף. הוא נעצר ב־28 באוקטובר 1990 (מפקד החיל באותה תקופה היה אביהו בן-נון). בתחילת החקירה הכחיש דותן את החשדות נגדו, אך במהלך החקירה הסכים לעסקת טיעון, על פיה הורשע בלקיחת שוחד, בגניבת 12 מיליון דולר, ובקבלת דבר במרמה. ב-27 במרץ 1991 הוא נידון ל־13 שנות מאסר בפועל, ולגירוש מהצבא (הכולל גם שלילת כל דרגה צבאית) ולקנס כספי. הכסף הוחזר למדינה על ידי שותפיו. סכום הכסף שהוצא במרמה ייתכן שהגיע ל־40 מיליון דולר בעסקאות סיבוביות.
ב-13 במרץ 1997 החליטה ועדת שחרורים לשחררו מהכלא, לאחר מחצית מתקופת מאסרו, כנהוג לגבי אסירים צבאיים, בין השאר בגלל הרעה במצבו הבריאותי. בעקבות ארבע עתירות שהוגשו בעניין, ביטל בג"ץ את ההחלטה, בין השאר כיוון שהוועדה לא שמעה את הפרקליט הצבאי הראשי והורתה לוועדה לשוב לדון בעניין. ב-31 בינואר 1998 דנה הוועדה בבקשת השחרור והחליטה לדחותה ועתירה של דותן לבג"ץ נגד ההחלטה נדחתה. ביוני 1999 החליטה הוועדה לשחרר את דותן, לאחר סיום ריצוי שני שלישים מתקופת מאסרו, בשם עקרון השוויון לעומת אסירים אחרים ולאחר שלא מצאה שהוא מהווה סכנה. אולם בג"ץ ביטל את החלטת השחרור בקובעו פה אחד: "הוועדה התעלמה מהיותו של העניין שלפניה עניין מיוחד במינו, וכך נתעלמו ממנה שיקולים מיוחדים שחובה היה עליה לשוקלם (שיקולי שכר ועונש, שיקולי הרתעה, הרתעת היחיד והרתעת הרבים, שיקול כיבוד החוק ועוד). שנית, משנתעלמו מן הוועדה שיקולים כבדי-מישקל שהיה עליה לשוקלם בדעתה, ממילא לא זכו אותם שיקולים - בהם הנזק הנורא שגרם דותן לכל אשר סביבו, ולא רק לאשר סביבו - שישפיעו על שיקול דעתה כמישקלם הראוי. די בדברים אלה כדי להביא לפסילת החלטתה של הוועדה הצבאית.". בסופו של דבר שוחרר דותן באוקטובר 2002, לאחר שריצה 12 שנות מאסר בכלא 4 הצבאי בצריפין.
על דותן כתב השופט מישאל חשין: "דותן - אשר הגיע לרום-המעלה בחיל האוויר ובצה"ל - הוכיח עצמו כאדם מושחת מן-היסוד, אדם שבמעשיו פגע אנושות בליבה של צה"ל, של מערכת הביטחון, של המדינה. דותן לא היה אך חַטָּא; חוטא ומחטיא היה. במעשיו קשר דותן סביבו ואחריו אנשי-צבא נוספים, אותם החטיא והניע אותם לעשות מעשים שהמיטו עליהם קלון". נטען גם שפרשת השוחד והגניבה של רמי דותן גרמה נזק רב לחיל האוויר, לצה"ל וליחסי ארצות הברית-ישראל.
דותן נשוי בשנית ומתגורר ברעננה.
ג'אמע סיידנא מחמוד

ג'אמע סיידנא מחמוד (תרגום לעברית: מסגד אדוננו מחמוד) הוא מסגד הממוקם בשכונת כבאביר בחיפה, המוכר כאתר מורשת.

רקע

ראשיתה של שכונת כבאביר במאה ה-19, בהגירתה של משפחת עודה מהכפר נעלין שבשומרון. אבי המשפחה וחמשת ילדיו נמלטו ב-1850 מהשומרון, ככל הנראה בשל חובת הגיוס לצבא העות'מאני. המשפחה הייתה מוסלמית סונית והשתייכה לזרם הסופי השאזלית אשר מרכזה היה בעכו. בהמשך, בני המשפחה התיישבו באזור כבאביר של היום, ומסביבם החל לצמוח היישוב החדש.
אף שבמקור, תושבי הכפר היו חברים כאמור בזרם הסופי, ב-1924 הגיע לחיפה הח'ליף מירזא בשיר א-דין מחמוד אחמד, בנו של מייסד העדה האסלאמית האחמדית מירזא ע'ולאם אחמד אל-קאדיאני. בני משפחת עודה התפללו במסגד איסתיקלאל בעיר התחתית של חיפה ושם פגשו את ג'לאל אדין שמס, המבשר האחמדי מהודו. בני המשפחה החליטו להצטרף לקהילה האחמדית.

המסגד

במהלך שנת 1934, כעשור לאחר ההצטרפות לקהילה האחמדית, נחנך בכפר המסגד, כאשר שמו נבחר כהוקרה לח'ליף מחמוד, ולזכר ביקורו בכפר עשור טרם לכן.
בשנת 1979, המסגד עבר שיפוץ מקיף.
למסגד שני מינרטים שגובהם כ-35 מטרים, והוא נבנה כמבנה מתומן לפי מתכונת כיפת הסלע בירושלים. על הקיר בפתח מתנוסס המשפט: "כל מי שישהה כאן בטוח יהיה".
לסלי הווארד

ביוגרפיה

הווארד נולד בלונדון למשפחה יהודית. לאחר סיום לימודיו בקולג' עבד כפקיד בבנק. במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הבריטי ובשנת 1917, בעקבות הלם קרב, הוחזר לאנגליה.
הוא החל להופיע על הבמה אך עד מהרה עבר לעולם הסרטים. בשנת 1933 קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על משחקו בסרט "כיכר ברקלי". בשנת 1941 שיחק בסרט המפורסם פימפרנל סמית וב-1938 היה מועמד בשנית לאוסקר על משחקו כפרופסור היגינס בסרט "פיגמליון" שאותו גם ביים.
בשנת 1936 הופיע עם המפרי בוגרט ובטי דייוויס בסרט היער המאובן. עם בטי דייוויס הופיע גם ב-1934 בסרט בכבלי אנוש לפי ספרו של סומרסט מוהם.
ב-1939 שיחק עם אינגריד ברגמן בסרט אינטרמצו שהיה סרטה הראשון בהוליווד. באותה שנה הופיע בתפקידו המפורסם כאשלי וילקס בסרט חלף עם הרוח.
עם התקדרות העננים באירופה שב הווארד לאנגליה על מנת לעזור במאמץ המלחמה, וסייע בתעמולה נגד הגרמנים. הוא שיחק במספר סרטי מלחמה. סרטו האחרון היה הראשון בין המעטים (1942) הנקרא גם ספיטפייר בו גילם את רג'ינלד ג'וזף מיצ'ל - המהנדס שתכנן את מטוס הספיטפייר.
ב-1 ביוני 1943 הווארד נהרג עת טס במטוס DC-3 דקוטה בטיסה 777 של BOAC מליסבון ללונדון. המטוס הופל על ידי מטוס קרב גרמני מעל מפרץ ביסקיה, ובהקשר לכך רווחו שמועות רבות שלא הוכחו עד היום. בין היתר היו שמועות על היותו פעיל בשירות המודיעין של בריטניה או של בעלות הברית, או שבמטוס נסע גם אמרגנו של הווארד שהיה דומה לצ'רצ'יל. על סיפון המטוס היה גם הפעיל הציוני וילפריד ישראל.
קנדיד (אופרטה)

הופעות

קנדיד הוצגה לקהל הרחב לראשונה כמחזמר ב-1 בדצמבר 1956. על הכוריאוגרפיה הייתה אחראית אנה סוקולוב, היא הציגה את רוברט רונזוויל כקנדיד, את ברברה קוק הצעירה כקונגונד, מקס אדיראן כד"ר פנגלוס ואיירה פטינה כאישה הזקנה. בתחילת דרכה האופרטה לא התקבלה יפה, ובאמירה כללית ניתן לומר שהיא נחלה כישלון גדול בשנותייה הראשונות. ישנם היסטוריונים הטוענים שניו יורק לא הייתה אז מעוניינת במיוחד באופרטה המתיימרת להיות מחזמר. אחרים האשימו את הלמן בספרה הפוליטי תחילה והלאומי אשר מקבילים בין האינקוויזיציה ומקארתיזם. למרות כל אלו, המוזיקה ביצירה שאותה חיבר לאונרד ברנשטיין הפכה ללהיט מיידי בעולם המוזיקה האמנותית.
ללא התערבותו של ברנשטיין, ההופעה התנסתה במספר הופעות בברודוויי תחת בימויו של הארולד פרינס. לילאן הלמן, מחברת הספר המקורי, סירבה שכל חלק שהוא מספרה ייכנס אל ההצגה, אז פרינס הפקיד בידי יו וילר את המשימה לחבר ספר חדש בעל מערכה אחת. המילים לשירים חוברו על ידי קבוצת האנשים המוזכרת לעיל.
בתגובה לבקשות מצד חברות האופרה לגרסה מעט יותר לגיטימית, ההופעה הורחבה על בסיס ספרו של וילר. גירסת הבית בת שתי המערכות מכילה ברובה את המוזיקה של ברנשטיין, וכללה מספר שירים אשר לא תוזמרו להפקה המוקרית. היא הוצגה לראשונה בבית האופרה העירוני של ניו יורק ב-1982 תחת בימויו של פרינס, והוצגה 34 פעמים. מאז, חברות האופרה מסביב לעולם ביצעו את הגרסה הזו.
ב-1989, לאחר מותה הבלתי צפוי של הלמן, ברנשטיין לקח על עצמו פרויקט הקלטה אשר ביטא את משאלותיו האחרונות כלפי קנדיד, ושילב בתוכה ליריקה אשר לדעתו הייתה טובה יותר מכל המילים שחוברו עד אז (כולל של הלמן) ומנות המוזיקה הטובות ביותר לעיניו. הקלטה זו משלבת מנת מוזיקה רבה ובכלליות היא נחשבת לארוכה מדי בשביל הצגה בתיאטרון.
למרות התגובות הראשונות, קנדיד השיגה פופולריות עצומה. היא פופולרית ביותר בקרב בתי ספר גדולים למוזיקה כמופע תלמידים בשל המוזיקה הנפלאה שבה והאפשרויות המרהיבות שהיא פותחת לתלמידי שירה מוכשרים. הפתיחה המפורסמת שלה מנוגנת כבסיס קבוע במקומות רבים בעולם, ולעיתים תכופות מבוצעת לבדה בקונצרטים. היא מוכרת ברבים כמייצגת העבודה התיאטרלית האחרונה של ליאונרד ברנשטיין. בזכות קסמה, חוכמתה, עושרה ברגשות והשפעתה המוזיקלית, קנדיד מדורגת תכופות כאחת מהיצירות המוזיקליות הגדולות ביותר של המאה ה-20.
אנדרו אוורט

תחילת קריירת ההיאבקות

אביו של אוורט היה אחד ממייסדי ליגת היאבקות בשם OMEGA ביחד עם מאט וג'ף הארדי, שלמעשה אימנו אותו.
אוורט התאבק לרוב בסצנת ליגות ההיאבקות העצמאיות, בליגות כמו OMEGA, PWG, CZW, GFW ו-AAW. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת ההיאבקות TNA בשנת 2015.
בזירה העולמית, אוורט התאבק בעבור ליגת ההיאבקות הבריטית RPW.

(2015-היום) TNA

אוורט ערך את הופעת הבכורה שלו באירוע הגדול ביותר של הארגון "נועד לתהילה" (באנגלית: Bound for Glory) בקרב אולטימייט X בעבור אליפות ה-X דיוויז'ן, אך הפסיד בקרב לטיגרה אונו המקסיקני. הוא ערך את ההופעה המחודשת שלו בחודש מרץ לאחר שניצח את DJ Z עם עזרה של טרבור לי וגרגורי שיין הלמס, מעשה זה קבע את דמותו של אוורט על המרקע כ"רע" בפעם הראשונה בקריירה שלו. הוא התחרה בקרב מרובע באירוע Slammiversary על אליפות ה-X דיוויז'ן, אך הפסיד. ב-28 ביוני בפרק של Impact Wrestling, אוורט השתתף בקרב באטל רויאל (שמטרתו להדיח את המתאבקים האחרים מעל החבל העליון) על המועמדות לאליפות ה-X דיוויז'ן, אבל הודח על ידי המנצח בקרב ברקסטון סוטר. שבוע לאחר מכן, הוא השתתף בקרב האולטימייט X השני שלו על האליפות ושוב הפסיד. באירוע יעד X (באנגלית: Destination X) הוא הפסיד בקרב סולם שמטרתו הייתה לקבוע את הטוען לכתר לאליפות ה-X דיוויז'ן.
מלגשית

דוגמת טקסט בשפה המלגשית

הסעיף הראשון של הכרזת זכויות האדם
Teraka afaka sy mitovy zo sy fahamendrehana ny olombelona rehetra. Samy manan-tsaina sy fieritreretana ka tokony hifampitondra am-pirahalahiana
במאה ה-19, השפה המלגשית שאלה מספר גדול של מילים מן השפות האירופיות, במיוחד מאנגלית וצרפתית.

הגיית השפה וכתיבתה

בשפה המלגשית קיימים טקסטים כתובים ככל הנראה החל מהמאה ה-15. כשהצרפתים הקימו את פור-דופן (Fort-Dauphin) במאה ה-17 הם מצאו שהתושבים השתמשו בכתב ערבי-מלגשי הידוע בשם "סוראבה".

האלפבית "סוראבה"

הכתב סוראבה" או "ע'גמי" שימש במיוחד בטקסטים של אסטרולוגיה ומגיה. כתב היד העתיק ביותר הידוע באלפבית "סוראבה" הוא מילון קצר מלגשי-הולנדי מתחילת המאה ה-17, שפורסם לראשונה על ידי גבריאל פארן. עם זאת כתב סוראבה היה בשימוש בחוף הדרום-מזרחי של מדגסקר עוד מהמאה ה-15.
מקור המילה "סורא-בֶה" הוא המילים "סוראטרה" = "לכתוב" ו "בה"= "גדול" ומשמעותו "הכתב הגדול" או "הכתב האצילי". המילה "סוראטרה" מקורה במילה "סוראת" מהשפות המלאית והג'וונזית, שמובנה "מכתב", "כתוב", "דואר". על כן משערים כי הכתיבה הונהגה במדגסקר בהשפעה "אינדונזית", ייתכן מאוד ג'אוואית. קיימים אפיונים משותפים לכתב סוראבה ולאלפבית "פגון" שהוא הגרסה הג'וונזית של האלפבית הערבי: למשל שלוש נקודות מעל לאותיות הערביות "דא" ו"טא" בשביל עיצורים כפופים מיוחדים שבשפה הג'אוואית. יש סבורים משום כך שהמלגשים למדו את הכתב הערבי של הג'אוואים. אם נכון הדבר, תהליך זה התקיים במהלך מגעים שנמשכו אחרי תקופת ההגירת ה"אינדונזים" למדגסקר. כעדות לכך מובאות דוגמאות של מילים מלגשיות מסוימות העשויות לתמוך בקיומם של מגעים מתמשכים עם המלזים ועם הג'אוואים גם בתקופה שבה התחזקה השפעת האסלאם בשטח אינדונזיה היום. למשל, המילה המלגשית sombidy (סומבידי) שמובנה "לשחוט (בעל חיים)" באה מהמלזית "sembelih" (סמבליה) - שמשמעותה לשחוט בעל חיים לפי כללי הפולחן המוסלמי ושמקורה במילים "בסמיללאה" (בשם אללה) שאומרים אותם בעת השחיטה המוסלמית. המילה המלגשית אינה באה ישירות מערבית, שיש לה מילה אחרת עבור "לשחוט", אלא מאינדונזיה בתקופה של התחזקות האסלאם בה.
אפקט מילר

באלקטרוניקה, אפקט מילר מתייחס לעלייה בקיבול השקול בכניסה למגבר מתח מהפך בשל הגדלת השפעתו של הקיבול המחובר בין צומתי הכניסה והיציאה של המגבר. קיבול הכניסה המוגבר יינתן על פי הנוסחה , כאשר  הוא ההגבר בין הכניסה והיציאה של המגבר,  הוא הקיבול שמחובר בין צומתי הכניסה והיציאה, ו- הוא קיבול הכניסה השקול.
על אף שלרוב נעשה שימוש באפקט מילר לצורך חישוב קיבול שקול בכניסה, הוא נכון לכל עכבה המחוברת בין הכניסה ליציאה של מגבר מתח מהפך, וגם עכבות של רכיבים אלקטרוניים אחרים ניתן "לשקף" לכניסה בעזרת אפקט מילר, באופן שישפיע על עכבת הכניסה של המגבר. תכונות אלו של אפקט מילר מוכללות במשפט מילר.

היסטוריה

אפקט מילר קרוי על שמו של מהנדס החשמל והפיזיקאי האמריקאי ג'ון מילטון מילר (John Milton Miller). מילר פרסם את מסקנותיו באשר לתופעה ב-1920, עת עסק ברכיבים אלקטרוניים מסוג טריודה (שפופרת ריק בעלת שלוש אלקטרודות) וגילה קיבוליות טפילית, אך התאוריה שפיתח לגבי טריודות תקפה גם לגבי רכיבים אלקטרוניים שנעשה בהם שימוש כיום, כמו טרנזיסטור ביפולרי וטרנזיסטור MOSFET.

הסבר

נניח שישנו מגבר מתח מהפך (בעל הגבר שלילי) אידיאלי בעל הגבר  עם עכבה  המחוברת בין צומתי הכניסה והיציאה שלו. אם מתח הכניסה שלו הוא , מתח היציאה שלו הוא . בהנחה שכל זרם הכניסה  עובר דרך  (כלומר לכניסת המגבר לא נכנס זרם), מתקבל על פי חוק אוהם כי . לכן עכבת הכניסה של המעגל היא .
אם  מייצג קבל, בעל עכבה , עכבת הכניסה שתתקבל תהיה  כאשר . כלומר הקיבול האפקטיבי בכניסה, או קיבול מילר, , יהיה הקיבול הפיזי  מוכפל בפקטור .
תורת הקבוצות האקסיומטית

תורת הקבוצות האקסיומטית היא תורה מתמטית המהווה ניסוח אקסיומטי של תורת הקבוצות. אף על פי ששימוש בתורת הקבוצות הנאיבית עדיין רווח במתמטיקה, תורת הקבוצות האקסיומטית היא למעשה התורה שאליה מתכוונים מתמטיקאים בהתייחסם לתורת הקבוצות. ביחד עם לוגיקה וענפים אחרים במתמטיקה, תורת הקבוצות האקסיומטית מהווה חלק עיקרי ביסודות המתמטיקה. כמעט כל התורות המתמטיות יכולות להיבנות כמשפטים מתוך תורת הקבוצות האקסיומטית.

היסטוריה

ב-1901 הראה ברטראנד ראסל, באמצעות הפרדוקס של ראסל ופרדוקסים אחרים, שמושג הקבוצה, שפותח רק שנים ספורות קודם לכך על ידי גאורג קנטור, מכיל סתירות פנימיות (אנטינומיות). אנטינומיות אלה סללו את הדרך לפיתוחה של תורת הקבוצות האקסיומטית. התורה פותחה בעיקר על ידי ארנסט צרמלו ואברהם הלוי פרנקל והיא מתבססת על מערכת ריגורוזית של אקסיומות.
מלאבו

היסטוריה

העיר נוסדה על ידי הבריטים בשנת 1827, אשר חכרו את האי מספרד. הבריטים קראו לעיר "פורט קלרנס", והשתמשו בה כתחנת אספקה לאוניות בריטיות ששהו באזור זה מתוך ניסיון להפסיק את הסחר בעבדים. 
לאחר הקמת העיר התיישבו בה עבדים משוחררים רבים, עד להקמתה של סיירה לאון כמושבת עבדים משוחררים.
לאחר שהאי חזר לשליטה ספרדים שונה שם העיר ל"סנטה איזבל". ב-1969 העיר החליפה את באטה כבירת המדינה.
העיר קיבלה את השם "מלאבו" בשנת 1973, כחלק מתוכניתו של הנשיא פרנסיסקו מסיאס נגומה להחליף את שמות המקומות האירופיים בשמות אפריקנים אותנטיים.
במהלך שלטונו הוביל הנשיא מסיאס נגומה לרצח עם של שבט הבובי, אשר התגורר באי ביוקו, והביא במקומם את אנשי שבטו - שבט הפאנג להתגורר באי במקומם. בעקבות רצח עם זה זכתה גינאה המשוונית ואף העיר מלבו לכינוי "אושוויץ של אפריקה".
בעקבות רצח עם זה נמלטו מהעיר מעל רבע מתושביה.

כלכלה

גילוי הנפט באזור, ותפוקה של 360,000 חביות נפט ליום (נכון לשנת 2004), הובילו לצמיחה כלכלית והגבהת מספר התיירים והתושבים בעיר.

תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי של מלאבו משרת את העיר.
מכתיב קצב

סוגים

קיימים שני סוגים של מכתיבי קצב - מכתיבי קצב בתחרויות מקצועניות, ומכתיבי קצב לחובבים.
בתחרויות מקצועניות, מכתיבי הקצב ממונה על ידי מארגן התחרות, והקצב בו ירוץ נקבע על פי דרישת הרצים בתחרות. בתחרויות בהם מתחרים אתלטים ברמה גבוהה, מכתיב הקצב נושר בשלב מסוים מהריצה ולא מסיים אותה, שכן הקצב אותו הוא מכתיב גבוה מכדי שיוכל לרוץ בו לאורך כל הריצה. מכתיב קצב חייב להתחיל את הריצה ביחד עם שאר הרצים ואינו מורשה להצטרף לריצה לאחר הזינוק, אחרת התוצאה שתושג בריצה לא תאושר לשיא. הדוגמה הבולטת ביותר לכך היא פרויקט Breaking2  של חברת נייקי שנערך בשנת 2017, ומטרתו הייתה לשבור את מחסום השעתיים בריצת מרתון. לצורך כך, נייקי ניסו שהריצה תתקיים בתנאים אידיאליים, שאחד מהם היה קבוצות מתחלפות של מכתיבי קצב שליוו את הרצים, כך שבכל רגע נתון הייתה על המסלול קבוצת מכתיבי קצב רעננה, שמסוגלת לרוץ בקצב הנדרש. בעקבות כך, נייקי ידעו מראש כי גם אם תתקבל תוצאה טובה משיא העולם בריצת מרתון (שעמד אז על 2:02:57 שעות), היא לא תאושר כשיא עולם.
בדרך כלל, מספר מכתיבי הקצב במקצה נע בין אחד לשלושה. השימוש במכתיבי קצב באליפויות הגדולות, כדוגמת אליפות העולם באתלטיקה, אליפות אירופה באתלטיקה ובמשחקים האולימפיים אסור, אך נהוג בתחרויות אחרות במטרה לקבל תוצאות איכותיות מהרצים. בסבב ליגת היהלום לדוגמה, כמעט בכל מקצה שאורכו 800 מטר ומעלה רצים מכתיבי קצב, שגורמים לריצות להתנהל בקצב גבוה, ומונעים התפתחות של ריצות טקטיות, בהן הריצה מתנהלת בקצב איטי, שמוגבר מאוד לקראת סוף הריצה. למרות זאת, לא תמיד הרצים נצמדים אל מכתיב הקצב, ובמקרים כאלה מכתיב הקצב צריך לנסות לגרום להם, במהלך הריצה, להיצמד אליו.
השימוש הרווח במכתיבי קצב לרצים חובבים מבוצע במרוצי כביש, המושכים רצים חובבים רבים. לרוב מכתיבי הקצב לרצים החובבים במרוצים אלו יבלוט מקהל הרצים בלבוש מיוחד, ולעיתים בבלונים מרחפים הקשורים לגופו, וכאשר זמן המטרה רשום על גופו או על הבלון בצורה בולטת. בשונה ממכתיבי הקצב בתחרויות מקצועניות, מכתיבי הקצב לחובבים תמיד יסיימו את הריצה, ולא ינשרו באמצעה, מכיוון שקצב המטרה אותו הם מכתיבים, הוא קצב לרצים חובבים, וכזה שלא אמור להוות למכתיבי הקצב בעיה.
טוני בראוור

טוני בראוור (Tony Brower) הוא מוזיקאי יהודי יליד בריטניה.

ביוגרפיה

בראוור נולד ב-31 במאי 1955 למשפחה יהודית בריטית וגדל בעיירה הוב (Hove) בדרום אנגליה.
בשנים 1980-1974 פעל בישראל. הוא ניגן בכינור חשמלי בלהקת זינגלה. כמו כן השתתף בהקלטות של אלבומים רבים של אותה תקופה, ביניהם פלונטר ודרכים. בסוף שנות השבעים בראוור היה חבר בלהקת ברוש.
ב-1980 היגר לארצות הברית. הוא התגורר בברוקלין במשך 25 שנה ואחר-כך עבר למרידייל, עיירה קטנה במחוז דלוואר שבצפון מדינת ניו-יורק.
יחסי בלארוס–גאורגיה

היסטוריה

לפני 1918 היו שתי המדינות חלק מהאימפריה הרוסית ועד שנת 1991 היו שתיהן חלק מברית המועצות ותפקדו כרפובליקות אוטונומיות סובייטיות סוציאליסטיות. בשנת 1992, מיד לאחר קריסת ברית המועצות כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים רשמיים.
לאחר פגישה של נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו עם שר החוץ הגאורגי איוואן מרבישווילי התחייב הנשיא הבלארוסי כי "בלארוס מתחייבת לשים את היחסים עם גאורגיה בראש מעייניה, להתחיל ולחדש אותם ואף להגביר אותם".
בשנת 2010 נפגש ראש ממשלת בלארוס אנדרי קוביאקוב עם נשיא גאורגיה מיכאיל סאקשווילי בבתומי.
PowerPC

PowerPC (ראשי תיבות של Performance Optimization With Enhanced RISC – Performance Computing) הוא סוג מעבד שהיה בעבר פופולרי למדי, אך הוחלף על ידי מעבדי אינטל, אשר היו חזקים יותר ממעבדים אלו. מעבדים אלו נוצרו ב-1991 כתוצאה מיוזמה משותפת של אפל, IBM ומוטורולה.

השימוש במעבדי PowerPC בחברת אפל

עבור מחשבי אפל, מעבדי PowerPC היו בשימוש עבור כל מחשבי המקינטוש שיוצרו החל משנת 1994 כחלופה למעבדי המוטורולה שבהם השתמשה אפל קודם לכן. אפל השתמשה במעבדים אלו עד שנת 2005, שבה הכריזה על המעבר למעבדי אינטל, על מנת להפוך את מחשבי המקינטוש לחזקים יותר. מחשבי PowerPC נתמכו בגרסאות המקינטוש עד גרסת Snow Leopard, ששוחררה ב-9 ביוני 2009.
אליעד יהלום

ביוגרפיה

אליעד יהלום נולד ב-4 במרץ 1978, ליחיאל חוברה (עלה מתימן, נפטר ב-2015), ולאיילה לבית ולנר (עלתה מפולין) ולו שתי אחיות. גדל בתל אביב.
יהלום שירת בצה"ל כנהג טנק, בין השנים 1996 ל-1999.
בשנת 2003 סיים תואר ראשון ביחסים בינלאומיים ותקשורת באוניברסיטת בר-אילן.
בשנת 2014 סיים תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
למד ב"סטודיו גברא בית ספר לצילום" ומכללת "מנטור" לעיצוב גרפי.
בשנת 2019 סיים יהלום תואר במנהל עסקים - executive MBA מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
יהלום פרסם בינואר 2018 את ספרו הראשון, "מי שהפסיד אהבה נהיה פילוסוף", הרומן התפרסם בהוצאת צמרת.

כיזם

יהלום הקים עסק למכירת צילומי טבע ונוף אורבני, מפרי יצירתו.
יחד עם היזמים אלי אדרי וישראל פרץ, הקים את גלריה פחות מאלף. הגלריה הראשונה הוקמה בשנת 2014 בשכונת פלורנטין בתל אביב. כל היצירות בגלריה נמכרות במחיר תקרה של עד 1,000 דולר או 4,000 ש"ח.
בשנת 2016 הוקם הסניף השני של גלריה "פחות מאלף" במתחם העיצוב דן דיזיין סנטר, ומאוחר יותר הוקם סניף נוסף, בהרצליה פיתוח.
יהלום הקים את חברת Prosperio, לקידום ומכירת מוצרים ושירותים בטלמרקטינג.
יהלום גם נכנס כשותף בחברת בליץ, אשר הוקמה בשנת 2015 על ידי אלון בר דוד וניר דאדי, ומתמחה בפרסום דיגיטלי.

קריירה כצלם

יהלום הוא צלם נוף, צלם טבע וטבע אורבני. החל משנת 2006 הציג במספר תערוכות. במרץ 2011 הציג תערוכת יחיד במתחם התחנה. מחצית מהכנסות התערוכה נתרמו למכון סאמיט, המטפל בנוער בסיכון.
רוזאנו בראצי

קורות חיים

הוא נולד בבולוניה ולמד עריכת דין באוניברסיטת סן מרקו בפירנצה. כבר אז הראה עניין בתיאטרון והחל להשתתף בהצגות חובבים. לאחר שסיים את לימודיו עבר לרומא ועבד שם בעריכת דין אך יצר המשחק גבר עליו. הוא הצליח במבחן בד וב-1939 השתתף בסרט "משפטו ומותו של סוקרטס". לאחר זה השתתף בסרטים איטלקיים והפך מפורסם בארצו.
ב-1942 השתתף בסרט "אנו החיים" לפי ספרה של איין ראנד לצידה של אלידה ואלי שהוסרט בשני חלקים: Noy Vivi (אנו החיים). ו-Addido kira (להתראות קירה).
הוא סירב להופיע בסרטי תעמולה של האיטלקים הפשיסטים והגרמנים ונאלץ לרדת למחתרת. הקריירה שלו הופסקה ולאחר המלחמה התקשה לקבל תפקידים כי אופנת הסרטים הרומנטיים שם חלפה ובמקומם החלה תקופת הנאו-ריאליזם האיטלקי.
בהמלצתו של המפיק דייוויד או סלזניק עבר להוליווד, למד אנגלית והחל להופיע בסרטים. הוא היה גבר נאה ודיבר אנגלית במבטא איטלקי ועד מהרה הודבקה עליו התווית של המאהב הלטיני ונאמר עליו שהוא מחליפו של המאהב הגדול רודולף ולנטינו.
הקריירה שלו פרחה והוא הופיע בעשרות סרטים לצד גדולי השחקנים. ב-1954 הופיע בסרט "שלוש מטבעות במזרקה", באותה שנה הופיע גם בסרט "הרוזנת היחפה" לצידם של המפרי בוגרט ואווה גארדנר. ב-1955 הופיעה בסרט "חופשה בוונציה" (Summertime) כמאהב הלטיני של קתרין הפבורן. ב-1957 הופיע בסרט "סיפורה של אסתר קוסטלו" לצידה של ג'ואן קרופורד.
ב-1958 הופיע במחזמר דרום פסיפיק כאמיל דה בוק, אלמן בעל חווה, המגדל את שני ילדיו הקטנים ונהרג לבסוף בקרב עם היפנים. את זמרתו דיבב זמר האופרה ג'ורג'ו טוצי. באותה שנה הופיע גם בסרט "חיוך מסוים" לפי ספרה של פרנסואז סאגאן.
בראצי גם ביים והפיק מספר סרטים.
הוא מת ברומא בגיל 78 מוירוס שתקף את מערכת העצבים שלו.
פטריק דמפסי

ביוגרפיה

דמפסי נולד בלואיסטון שבמדינת מיין לאמנדה וויליאם דמפסי - משפחה ממוצא אירי. דמפסי גדל בעיר טרנר שבמיין, והיה הצעיר מבין שלושת ילדי המשפחה. דמפסי למד בבית הספר התיכון האזורי על שם דומיניק הקדוש (St. Dominic Regional High School) אולם לא השלים את לימודיו התיכוניים בשל קשיי לימודים - בגיל 12 הוא אובחן כדיסלקט.

קריירה

דמפסי החל להופיע בהפקה בימתית של ה-"סיפור אהבה ב-3 פרקים" אשר הופיעה בסן פרנסיסקו. בעקבות הצלחת ההצגה החל להופיע במחזה "יומן חוף ברייטון" בתפקיד הראשי בבימויו של ג'ין סאקרס, וכן הופיע בהפקה בימתית של ההצגה "האגם המוזהב". בשנת 1991 הופיע בהפקה של "The Subject Was Roses" בניו יורק.
השתתפותו הראשונה בסרט קולנוע הייתה בגיל 21 "In the Mood". בשנת 1987 השתתף בתפקיד הראשי בסרט "Can't Buy Me Love" עם השחקנית אמנדה פיטרסון ובשנת 1989 השתתף בתפקיד הראשי בסרט "מאהב לפי שעה" בו השתתפה גם השחקנית קירסטי אלי.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 השתתף במספר סדרות טלוויזיה וסרטי טלוויזיה ובהם "The Player" ו-"About A Boy", כמו כן השתתף בסדרה ויל וגרייס. בראשית המאה ה-21 זכה דמפסי להצלחה רבה בתפקידו בסדרה האנטומיה של גריי בתפקיד ד"ר דרק שפרד.
דמפסי היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בגין תפקיד זה. בין הסרטים בהם השתתף היו "אין כמו אלבמה" עם ריס וית'רספון; "צעקה 3" ו"מכושפת".
תחביבו העיקרי של דמפסי הוא נהיגה במרוצי מכוניות ובין היתר השתתף במרוץ אינדיאנפוליס 500, במרוץ רולקס 24 בדייטונה, ובמרוץ באחה 1000. 
בשנת 1997 הקים דמפסי את "מרכז פטריק דמפסי" בעיר הולדתו לטיפול בחולי סרטן. ב-2014 אובחן אצל אמו סרטן השחלות, ממנו נפטרה .

חיים אישיים

בשנת 1987 נישא דמפסי לשחקנית רוקי פרקר אשר השתתפה עמו בסרט "In the Mood" - בעת נישואיהם היה דמפסי בן 21 ופרקר בת 48. בני הזוג התגרשו בשנת 1994. דמפסי נישא בשנית ב-31 ביולי 1999 לג'יליאן פינק,  ולזוג נולדו שלושה ילדים: טלולה פייף נולדה ב-20 בפברואר 2002 ושני בנים תאומים: דארבי גיילן וסאליבן פטריק אשר נולדו ב-1 בפברואר 2007. בני הזוג נפרדו וחזרו בשנת 2015.
פסגת פריסטרה

גילוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופתה בשנית על ידי הסקר הגאולוגי בשנת 1988.

מקור השם

הפסגה נקראת על שם המצודה הימי ביניימית פריסטרה שבסמוך לעיירה פשטרה שבדרום מערב בולגריה.
פארק ווטרלו

פארק ווטרלו (באנגלית: Waterlow Park) הוא פארק ציבורי המצוי בדרום מזרח כפר הייגייט שבלונדון. שטח הפארק 105,000 מ"ר. הפארק מנוהל על ידי עיריית רובע קמדן.
שטח הפארק נתרם לציבור הרחב על ידי סר סידני ווטרלו בשנת 1889 על מנת שישמש "גן עבור חסרי הגן" ("a garden for the gardenless").
בשנת 2005 שופץ הגן שסבל שנים רבות מוונדליזם והזנחה.
מטאוסאט

מטאוסאט (באנגלית: Meteosat) הוא שמה של סדרת לוויינים אירופיים המשמשים לניטור כדור הארץ בתחום המטאורולוגיה לשם מגוון יישומים. לווייני מטאוסאט מקיפים את כדור הארץ במסלול גיאוסינכרוני. לווייני מטאוסאט מופעלים על ידי EUMETSAT, ארגון בין ממשלתי הכולל 26 מדינות חברות וחמש מדינות נלוות, שמרכזו בדרמשטט, גרמניה. לווייני סדרת מטאוסאט מחולקים לשלושה דורות, הנבדלים בעיקר בביצועיהם.

לווייני מטאוסאט מדור ראשון

לווייני מטאוסאט בני הדור הראשון כללו שבעה לוויינים, כשהראשון בהם, מטאוסאט 1, שוגר לחלל בשנת 1977. כל לוויין צילם את כדור הארץ ושידר אל תחנות הקרקע תמונות מדי 30 דקות. התצלומים צולמו הן באור הנראה והן בתחום התת-אדום. כל לווייני מטאוסאט מהדגם הראשון היו בצורת גליל, בקוטר של 2.1 מטרים ואורך של 3.195 מטרים. הלוויינים סבו סביב ציר האורך שלהם מאה פעמים בדקה.