תומאס קוראם

קורות חיים

תומאס קוראם נולד בליים רג'ס, דורסט, אנגליה. אביו כנראה היה ימאי. אימו מתה כשהיה בן שלוש. תומאס נשלח לים בגיל 11, ולמעשה הוא מעולם לא קיבל חינוך ראוי. בשנת 1694, הוא עבר להתגורר בצפון אמריקה, והתיישב במסצ 'וסטס. קוראם חי שם עשר שנים וייסד מספנה. קוראם הצליח בעסקיו וצבר נכסים. בדצמבר 1703, הוא נתן שטח אדמה גדול בעיירה שתשמש לבית הספר, ועוד קודם לכן תרם ספרים וכספים להקמת הכנסייה האנגליקנית במקום והחזקתה.
בעת שחי במסצ'וסטס, התחתן עם אשתו Eunice Waite, בשנת 1700 והיו להם נישואים מאושרים עד מותה 40 שנה מאוחר יותר. לא היו להם ילדים משלהם.
בשנת 1704, בגיל 36, הוא חזר ללונדון והמשיך לנהל עסקים במשך זמן מה וגם השיג רישיון של הפרלמנט לייבוא ​​זפת מן הקולוניות. במהלך ״מלחמת הירושה״ הספרדית (1701–1714), הוא פיקד על ספינת סוחר וקבל את התואר קפטן.
בשנת 1717 הוא קידם ללא הצלחה רעיון של הקמת קולוניה כמפעל פילנתרופי, שתיקרא 'ג'ורג'יה' באזור מדינת מיין, בצפון אמריקה. הוא נודע ביוזמותיו הציבוריות ופעל בפרלמנט לשינוי תקנות הסחר שאסר על עסקים עם גרמניה והולנד. ב-1732 הוא מונה לאחד הנאמנים למושבה ג'ורג'יה, שהוקמה באמצעות היוזמה של ג'יימס אוגלתורפ.
בשנת 1735 הוא הציע תוכנית ליישוב מובטלים אנגלים בנובה סקוטיה. התוכנית אושרה על ידי מועצת המנהלים, ולאחר שהתעכבה במשך זמן מה, בוצעה לבסוף לפני מותו של תומאס קוראם.

ייסוד ״פאונדלינג הוספיטל״

בעת נסיעותיו בחוצות לונדון, של אמצע המאה ה-18, קוראם היה מזועזע ממראה תינוקות שהתגלגלו ברחובות, לעיתים קרובות במצב של גסיסה. הוא החל להתעניין בהקמת מוסד לאשפוזם וגידולם. מוסד כזה נועד להיות בית לילדים עזובים ויתומים שלא ניתן לטפל בהם כראוי.
הוא פעל במשך 17 שנים וגייס אנשים רבים מהחברה הגבוהה בלונדון לחתום על עצומה בנושא. לבסוף, בשנת 1739, הושג צ'רטר חתום על ידי המלך ג'ורג' השני, להקמת המוסד ״פונדלינג הוספיטל״. סכומי כסף ניכרים נתרמו למטרה זו. הפגישה הראשונה של המייסדים נערכה בבית סומרסט ב-20 בנובמבר 1739.עד שנבנה מבנה קבע, הילדים התגוררו למבנה בהייטון גרדן. במקביל נקנתה חלקת אדמה גדולה מלורד סולסברי, שגייס בעצמו כספים עבור הפרויקט.
אבן היסוד של בית היתומים הונחה ב-16 בספטמבר 1742. באוקטובר 1745 הסתיים האגף המערבי והילדים הועברו לשם. הייתה התעניינות ציבורית רבה והתרגשות מהפרויקט, בייחוד על ידי ויליאם הוגארת, שמסר במאי 1740 את ציור דיוקנו של קוראם לבית היתומים. הוגארת גם נידב את תמונתו ״משה עם בת פרעה״, ונתן 157 כרטיסים להגרלת ציור נוסף ״המצעד לפינצ'לי". המלחין ג'ורג הנדל נתן הופעות בבית היתומים של האורטוריה ״המשיח״, בשנת 1749 ו-1750.

חיים מאוחרים

תומאס קוראם המשיך להיות מעורב בבית היתומים עד שנת 1742 המשיך להיבחר לוועד הכללי. אבל בישיבת מאי ב-1742 קיבל מעט מדי קולות כדי להיבחר לכהונה נוספת. הסיבה שהוציאו אותו מניהול המוסד אינה ברורה לגמרי. נאמר כי הוא הפיץ השמצות על שניים מהמנהלים והביע ביקורת על הדרך בה התנהל בית היתומים.
בשנותיו המאוחרות יותר, הוא התעניין בפעולות חינוכיות בקרב נערות אינדיאניות באמריקה. כאשר התגורר באמריקה, הוא חי ועבד עם אינדיאנים שהביעו עניין בקידום ותמיכה בחינוך ילדיהם במיוחד הבנות. תומאס קוראם התבטא בעד הענקת חינוך לבנות, והוקיע את המינהג האנגלי שחינוך חשוב רק לבנים. לדעתו חינוך לבנות חשוב לא פחות כי הן מגדלות את הילדים שיהיה מבוגרים בעתיד. השקפת עולמו זו הוא החדיר לתוכנית הלימודים של ״הפאונדולינג הוספיטל״, שהיה בה שינוי מהחינוך האנגלי המקובל.
אחרי פטירת אשתו, הוא הזניח את ענייניו הפרטיים והם התדרדרו. הוא הפך מנדבן עשיר לצורכי ציבור. לאדם עני שלא התבייש להודות בכך. ב-20 במרץ 1749 הוקצה לו קצבה של 161 ליש"ט, הנסיך מוויילס תרם עבורו 21 ליש"ט בשנה.

מוות וקבורה

קוראם נפטר ב-29 במרץ 1751, בגיל 83, ונקבר ב-3 באפריל בקפלה של בית היתומים. במקום הוצבה כתובת. פסל של ויליאם קלדר מרשל הוקם לפני הבניין מאה שנים לאחר מכן.
בשנת 1935 עבר בית-היתומים מבלומסברי לאתר חדש בברקהמסטד בהרטפורדשייר ובית היתומים הישן נהרס. בקפלה שהוקמה בבית-היתומים החדש, הקריפטה תוכננה במיוחד להכיל את שרידי תומאס קוראם. בשנת 1955 נמכר הבניין ושרידי קוראם הוצאו והועברו אל כנסיית סנט אנדרו, הולבורן בלונדון.

מורשת

הוגארת, ידיד אישי של קוראם, היה בין הנאמנים הראשונים של בית היתומים. הוא צייר דיוקן מפורסם של קוראם (1740), ותרם ציורים נוספים שמוצגים כיום במוזיאון היתומים. יחד עם כמה מחבריו, הוגארת קישט את אולם התכנסות הוועד, ובו ציורים של פרנסיס היימן, תומאס גינזבורו וריצ'רד וילסון. ״פאונדלינג הוספיטל״ הפך בזמנו להיות הגלריית הציבורית לאמנות הראשונה בלונדון.
המלחין ג'ורג הנדל ארגן הופעה קונצרטית של האורטוריה ה״משיח״ לטובת הקרן לאחזקת בית היתומים, ותרם את כתב היד של ״הללויה״ למוסד. הוא גם הלחין המנון מיוחד לבית היתומים.
האתר המקורי של בית היתומים, מכיל עכשיו אזור משחקים לילדים, והוא נקרא: "Coram's Fields", ולידו עומד המבנה שהפך למוזיאון היתומים, ובו סיפורו של הארגון, וכן אוצרותיו האומנותיים.
בשנת 2000 פרסמה ג'מילה גאווין ספר ילדים בשם "קוראם בוי" על בית היתומים. הספר הפך למחזה של הלן אדמונדסון, שהופיע בבכורה עולמית בתיאטרון הלאומי המלכותי בלונדון בנובמבר 2005, ולאחר מכן עבר לברודוויי.