google/wiki40b huggingface dataset:
דנה גולדברג

ביוגרפיה

גולדברג למדה במדרשה לאמנות ובמכללת בית ברל, ובמקביל החלה את דרכה כמשוררת. שיריה התפרסמו בכתבי העת "המעורר", "עתון 77", "הליקון" ו"שבו", והיא הייתה חברת מערכת בכתב העת המקוון לשירה "דג אנונימי?". ספר השירה פרי עטה, "אלמוגים כתומים", ראה אור בשנת 2011 בהוצאת קשב לשירה.
החל משנת 2003 יצרה גולדברג סדרה של סרטים קצרים, בהם 'אליגטור' (2009) שזיכה אותה בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות. ב-2012 יצא לאקרנים סרטה הראשון באורך מלא, "אליס", העוסק בקורותיה של אישה העובדת במשמרת לילה כאחות בפנימייה שיקומית ומעבירה את ימיה בשינה. הסרט זכה בשלושה פרסים בפסטיבל ירושלים לקולנוע 2012 ובציון לשבח בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות, ונבחר כסרט הפתיחה של הפסטיבל לקולנוע ישראלי בברלין בשנת 2014. בשנת 2018 יצא לאקרנים הסרט "מות המשוררת", שביימה ביחד עם אפרת מישורי. השתיים גם כתבו במשותף את התסריט לסרט, שבו מופיעות בתפקידים הראשיים יבגניה דודינה וסמירה סרייה.
גולדברג ומישורי הקימו בשנת 2016 את "קינוקלאן", עמותה שפועלת להפקתן ולהפצתן של יצירות קולנועיות וספרותיות הנותנות ביטוי לעולמן של נשים, מנקודת מבטן.
בתחום התיאטרון כתבה גולדברג את המחזה 'אב, אם, זונה', שהתפרסם בכתב העת "מסמרים" והועלה בפורמט של 'קריאה מבוימת' במסגרת פסטיבל 'צו קריאה' (2010). מחזה נוסף בבימויה, 'אסתי של האורנים', הוצג בפסטיבל 'תיאטרונטו' בשנת 2014.
קוטביות (כימיה)

קוטביות (בלועזית: פּוֹלאריוּת, Polarity) היא תכונה של קשרים כימיים, המתארת את חלוקת המטען החשמלי בין שני האטומים המשתתפים בקשר. בקשר בעל קוטביות גבוהה, רוב המטען מרוכז ליד אחד מהאטומים בקשר. לעומת זאת, כאשר המטען החשמלי מתחלק באופן שווה בין האטומים בקשר, הקשר אינו קוטבי.
משתמשים במילה גם לתיאור מולקולות מרובות אטומים בהן המטען החשמלי מרוכז בצדדים נגדיים של המולקולה, כך שהמולקולה כולה מתנהגת כדיפול זעיר.

דרישות להיווצרות הקשר

חלוקת המטען על המולקולה היא תוצר של שני קשרים אפשריים.

אפקט הקוטביות בקשר יוני

בקשרים יוניים אשר נוצרים בין אל מתכות למתכות נוצרים הפרשי אלקטרו-שליליות בין שני אטומים, הגדולים מ-1.7. שני הקטבים מתחלקים באופן שוויוני באלקטרונים, שכן שניהם זוכים לייצר רמת ערכיות הדומה ביותר לגז אציל. בקשר כזה נוצרת חלוקה ברורה של המטען, קוטב חיובי (קטיון) וקוטב שלילי (אניון). הקוטביות של המערכת משפיעה על היווצרות דיפול (דו-קוטב) חיובי (δ+) ושלילי (δ-) על המולקולה וכך לקבוע את היכולת שלה להתמוסס.

מבנים מרחבים

אטומים בעלי מטען חלקי שלילי נמשכים, בהתאם לחוקי האלקטרוסטטיקה, לאטומים בעלי מטען חלקי חיובי. לתופעה זו השלכות רבות. בעזרת הבנה וזיהוי של קוטביותם של קשרים ניתן לחזות את המבנה התלת-ממדי של המולקולה, את תכונותיה הפיזיקליות (נקודת התכה, רתיחה וכו') ואת נטייתה להגיב עם מולקולות אחרות.
דוגמה שכיחה למשיכה בין מולקולות קוטביות היא קשרי מימן. בין מולקולות לא-קוטביות קיימים קשרים אחרים, אשר אינם מבוססים על קוטביות למשל קשרי ואן דר ואלס.

מסיסות במים

הפירוש של המושג חומר הידרופילי, במקור, הוא חומר המתמוסס בצורה טובה במים. חומרים קוטביים בדרך כלל מתמוססים היטב בחומרים קוטביים אחרים. היות שהמים קוטביים, הרי שרוב החומרים הקוטביים מתמוססים בהם בצורה טובה, אולם ישנם יוצאי דופן, דוגמת פולימרים ממשפחת הטפלון. הידרופילי, אם כן, הפך במשך הזמן שם נרדף לקוטבי, אם כי מבחינה כימית אין חפיפה מוחלטת בין שני המושגים. באופן דומה, חומר הידרופובי הפך שם נרדף לחומר לא-קוטבי.
מלאני לורן

ביוגרפיה

לורן נולדה בפריז שבצרפת למשפחה יהודית-אשכנזית ממוצא פולני, ויהודית-ספרדית ממוצא תוניסאי. אימה אניק הייתה בלרינה ואביה פייר לורן עסק בדיבוב, בין השאר דיבב לשפה הצרפתית את דמותו של נד פלנדרז מהסדרה המצוירת "משפחת סימפסון". סבה הוא ניצול שואה. סביה מצד אימה היו עורכי פוסטרים לסרטים. לורן גדלה ברובע התשיעי של פריז.

קריירה

היא כיכבה בלא פחות מ-20 סרטים בין השנים 1999 ל-2009, הבולטים שבהם היו הסרטים הצרפתיים המצליחים "ליבי החסיר פעימה" שזכה בפרס באפט"א, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין וב-8 פרסי סזאר ו"ימי התהילה" שקיבל מועמדות לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר, זכה בשני פרסי פסטיבל הקולנוע בקאן ובפרס סזאר.
תפקידה הבולט ביותר בקולנוע הצרפתי היה בשנת 2006 בדרמה הצרפתית "אל תדאג אני בסדר", תפקיד זה זיכה את לורן בפרס סזאר היוקרתי ובפרס לומייר לשחקנית המבטיחה ביותר.
בשנת 2009 נבחרה לורן על ידי הבמאי האמריקאי קוונטין טרנטינו לככב בתור שושנה דרייפוס בדרמת המלחמה "ממזרים חסרי כבוד" בכיכובו של בראד פיט.
ב-2010 שיחקה בקומדיה הרומנטית "בגינרס" עם יואן מקגרגור.
במאי 2011 הנחתה את טקס הפתיחה והסגירה של פסטיבל קאן ובהמשך החודש שיחררה לורן את אלבום הבכורה שלה "En T’Attendant", בנוסף בחודש נובמבר יצא לאקרנים בצרפת סרט אותו לורן ביימה וכתבה ובו גם שיחקה בשם "Les Adoptés" ("המאומצים").
ב-2013 כיכבה בסרט המתח האמריקאי "אויב" לצידו של ג'ייק ג'ילנהול. שיחקה גם בסרט "רכבת לילה לליסבון" עם ג'רמי איירונס.
במאי 2014 סרטה השני אותו ביימה וכתבה "לנשום" הוקרן לראשונה בפסטיבל קאן וזכה לשבחים רבים. הסרט מבוסס באופן רופף על פי ספר צרפתי באותו השם, אשר נכתב על ידי אן-סופי בראסם.
בינואר 2015 הוכרז כי "לנשום" קיבל שתי מועמדויות לפרס סזאר היוקרתי בקטגוריית "השחקנית המבטיחה ביותר" לכוכבות הסרט ז'וזפין לאפי ולו דה לאז'.
בנובמבר 2016 נודע כי לורן תביים את העיבוד הקולנועי ל"גלווסטון", על פי ספרו של ניק פיזולאטו, כשצילומי הסרט בכיכובם של אל פנינג ובן פוסטר יחלו בינואר 2017.
בספטמבר 2017 נודע כי לורן עתידה לשחק בסרט "מבצע פינאלה" לצידו של בן קינגסלי וליאור רז, סרט המתאר את מאמצי המוסד ללכידת קצין האס אס אדולף אייכמן והבאתו למשפט בארץ ישראל. הסרט יצא לאקרנים באוגוסט 2018.

חיים אישיים

בשנים 2005–2009 לורן הייתה בזוגיות עם השחקן הצרפתי ז'וליין בויסלייר. ב-2013 היא חשפה שהיא נשואה אך לא רצתה לפרסם בתקשורת את זהות בעלה, ובנם הראשון נולד בספטמבר 2013.
לורן פעילה בתחום איכות הסביבה, ואף הייתה ל"שגרירת אקלים" מטעם הפורום ההומניטרי הגלובלי של קופי אנאן.
איוואן בגריאנוב

ראשית הקריירה

בגריאנוב סיים את האקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה והוצב כקצין ארטילריה בדרגת סגן. הוא השתתף במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוצב כמפקד סוללת תותחים בחזית המקדונית ובהמשך היה שלישו של המלך פרדיננד. לאחר תבוסת בולגריה במלחמה צומצם הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה, מתוקף חוזה ניי ובגריאנוב שוחרר מהצבא בדרגת מאיור. בשנות ה-20 למד בגריאנוב משפטים באוניברסיטת סופיה ובהמשך אגרונומיה בלייפציג. בגריאנוב כיהן כשר החקלאות בממשלותיהם של גאורגי קיוסאיבנוב ושל בוגדאן פילוב.

כהונת ראש הממשלה

באוגוסט 1943 נפטר בוריס השלישי, מלך בולגריה ובמקביל החלה מסתמנת תבוסה גרמנית במלחמה. השלטון הבולגרי החליט לנקוט מדיניות של התקרבות זהירה לבעלות הברית ובכלל זה שינוי הרכב הממשלה. ב-31 במאי 1944 התפטר דוברי בוז'ילוב ולמחרת מונה בגריאנוב לתפקיד. בגריאנוב שנחשב לפוליטיקאי מנוסה ובעל עמדות פרו מערביות, החל במשא ומתן חשאי עם נציגי בעלות הברית. ב-26 באוגוסט הכריז בגריאנוב על חזרת ממלכת בולגריה לעמדת נייטראליות במלחמה. התקדמותו המהירה של הצבא האדום ברומניה, סיכלה את נסיונותיו להגיע להסכם מהיר עם הבריטים והאמריקנים ואילצה את בגריאנוב להתפטר. ב-31 באוגוסט התפטרה ממשלתו וב-2 בספטמבר מונה לתפקיד ראש הממשלה קונסטנטין מוראבייב. ב-4 בספטמבר חצה הצבא האדום את הדנובה ופלש לבולגריה, תוך כיבוש העיר טוטראקן.

אחריתו

ב-9 בספטמבר 1944 נכבשה סופיה על ידי הצבא האדום ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת. הגנרל קימון גאורגייב הפך לראש הממשלה והוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון המשטר הקודם. באוקטובר נעצר בגריאנוב, הועמד לדין ונמצא אשם בפשעים נגד העם הבולגרי. ב-1 בפברואר 1945 הוצא בגריאנוב להורג על ידי כיתת יורים בשטח בית העלמין בסופיה, ביחד עם 180 פוליטיקאים ואנשי צבא. ביוני 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של בגריאנוב וזיכה אותו מכל סעיפי האישום.

בגריאנוב והקהילה היהודית

לאחר מינויו הזמין בגריאנוב את נציגי הקונסיסטוריה היהודית של בולגריה ומסר להם שבכוונת הממשלה להחזיר ליהודים את כל זכויותיהם, אם כי בהדרגה ובזהירות בשל הנוכחות הצבאית הגרמנית בממלכה. הוא הציע למנות נציג מבני הקהילה, או מי מטעמה כממונה על הקומיסריון לשאלות יהודיות. בהמלצת הקונסיסטוריה מונה לתפקיד השופט דימיטר פרוטיץ' מסופיה אשר בתיאום עם בגריאנוב, שר המשפטים החדש אלכסנדר סטאלייסקי ונציגי הקהילה היהודית, הכין טיוטת חוק במסגרתו יבוטלו החוקים והתקנות שהוטלו על יהודי בולגריה, בגריאנוב התיר לקונסיסטוריה לחדש את פעילותו ואישר את מינויו של הקולונל בדימוס אברהם תג'ר לתפקיד היושב ראש. עוד התיר בגריאנוב לתנועה הציונית בבולגריה לחדש את פעילותה.
בנאומו הראשון ברדיו הבולגרי הצהיר בגריאנוב שהחוקים נגד היהודים עומדים בסתירה "ליושר בין העמים ולצדק בין הבריות". ב-27 ביולי 1944 הודיע בגריאנוב בנאום בפני האספה הלאומית הבולגרית על כוונתו לבטל החוק להגנת האומה. ב-22 באוגוסט בוטלה חובת ענידת הכוכב הצהוב והושב חופש התנועה ליהודים. עם זאת המגבלות הכלכליות לא הוסרו והרכוש שהופקע לא הושב. בנוסף, לא בוטלו מחנות העבודה לעובדי הכפייה היהודים. ב-30 באוגוסט אושרה בפרלמנט הצעת החוק שניסח השופט פרוטיץ'. למחרת התפטר בגריאנוב ופרסום החוק החדש התעכב במספר ימים.
מכונת תופת (סרט)

תקציר העלילה

גיבסון ריקנבקר (ז'אן קלוד ואן דאם) הוא לוחם שכיר חרב החי בארצות הברית בתקופה פוסט-אפוקליפטית בה מגפה נוראית פרצה אשר גרמה למותם של רוב אוכלוסיית העולם. בניו יורק, גיבסון פוגש אישה בשם פרל פרופט. פרל מגלה לגיבסון שהיא סייבורג אשר נושאת מידע חיוני עבור קבוצת מדענים באטלנטה שעובדים על תרופה למגפה שמאיימת למחוק את המין האנושי. פרל משלמת לגיבסון על מנת שילווה אותה בחזרה לאטלנטה. אף על פי כן, בהמשך פרל נחטפת על ידי כנופיית פורעי חוק, שמונהגת על ידי פנדר טרמולו, שמעוניינת להשיג את התרופה למגישה ולשמור על התקופה לעצמם. הכנופיה מחליטה לקחת את פרל לאטלנטה בעצמם. גיבסון, שמצטרף לאישה צעירה בשם נאדי סימונס, יוצא למרדף אחר פנדר וכנופייתו במטרה להציל את פרל, על מנת למנוע מפנדר וכנופייתו להגיע לאטלנטה, ועל מנת להביס את פנדר שרצח בעבר את בני משפחתו של גיבסון.
ספינות התופת של אנטוורפן

"ספינות התופת של אנטוורפן" (בהולנדית: hellebranders, באנגלית: hellburners) הוא הכינוי שניתן לספינות נפץ ראשונות מסוגן, בהן השתמשו ההולנדים ב-1584 במהלך המצור שהטיל אלסנדרו פארנסה, דוכס פארמה, על אנטוורפן. "פצצות מושטות" אלה, פרי המצאתו של המהנדס הצבאי האיטלקי פדריגו ג'אמבלי, שוגרו אל עבר מחסום האוניות שבנו הספרדים לרוחב הסכלדה, וזרעו חורבן ומוות שלא נודעו כמותם עד אז. התפוצצות אחת הספינות פערה במחסום פירצה ברוחב 200 רגל והרגה למעלה משמונה מאות ספרדים. חרף ההצלחה, ההולנדים לא הצליחו לפרוץ את המצור והמרד נכשל בסופו של דבר, אך המאורע הותיר רושם עז עוד שנים רבות אחר כך.
קארנוטים

קארנוטים (בלטינית Carnutes) היו שבט גאלי גדול ממרכזה של גאליה, בעמק הלואר בין נהרות הלואר וסן. עירם המרכזית הייתה קנבום (Cenabum; כיום אורליאן). ארצם של הקארנוטים הייתה מרכז חשוב של הדת הקלטית. האספה הדרואידית השנתית של הגאלים נערכה בשטחו של שבט זה.
מגעיהם עם הרומאים הם עתיקים. לפי המסורת שמוסר טיטוס ליוויוס קארנוטים השתתפו בפלישה לחצי האי האפניני בזמן שלטונו של לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס.
בזמן מלחמת גאליה היו שבט חסות של הרמים. בשנת 57 לפנה"ס התערב יוליוס קיסר בענייניהם והמליך עליהם שליט בובה בשם טסגטיוס. לאחר שלוש שנים התנקשו הקארנוטים בחייו של שליט הבובה ובשנת 52 לפנה"ס טבחו בסוחרים הרומאים שהתיישבו בקנבום והצטרפו למרד של ורקינגטוריקס. קיסר הגיב באלימות בלתי מרוסנת, שרף את קנבום עד עפר וטבח בקארנוטים. הגברים נהרגו, נשים וילדים נמכרו לעבדות. הריסות עירם החרבה נותרו חשופים במשך שנים רבות כאזהרה למורדים פוטנציאליים.
הקארנוטים לא מיהרו להתמזג באימפריה הרומית ושמרו על מידה רבה של אוטונומיה. מיזוגם במרחב האימפריאלי הושלם רק במאה ה-3.
מתתיהו שוהם

מתתיהו משה שוהם (פוליאקביץ') (1893–1937) היה סופר, משורר ומחזאי.

חייו

נולד בוורשה שבפולין. הוא התייתם בגיל צעיר. את חינוכו היהודי קיבל מסבו ודודו, אך הוסיף ולמד שפות זרות ולימודים כלליים באופן עצמאי. בשנת 1930 עלה לארץ ישראל, אך לא מצא עבודה ולא יכול היה לקיים את עצמו, ועל כן שנתיים מאוחר יותר שב לפולין. היה במשך שנתיים יושב-ראש אגודת הסופרים העבריים בפולין וסייע בעריכת בטאון האגודה הדו-שבועי. כמו כן, הוא נהג להרצות במכון ללימודים יהודיים בוורשה.
מחזותיו של שוהם עוסקים בעולם התנ"ך ומציגים אותו בצורה מיתית-אגדתית. שוהם אינו נאמן תמיד למקור התנכ"י והופך את הדמויות התנכיו"ת לדמויות ארכיטיפיות המשקפות אידאות נשגבות, בין אם הן חיוביות ובין אם הן שליליות. גיבוריו של שוהם הם אינדיבידואליסטים קיצוניים, אמיצי לב וכאלו שעומדים מול החברה ומורדים בשם הערכים בהם הם מאמינים. כל זאת בניגוד לדור שבו הם חיים. שוהם גם מעניק מקום מרכזי לנשים במחזותיו, ובכך הוא נחשב ליוצא דופן בתקופתו.
מחזהו הידוע ביותר "צור וירושלים", הועלה על בימת תיאטרון הבימה ב-1958 ("הטקסט סוגל להצגה על ידי א. שלונסקי"); ב-1992 הוא עובד לתסריט בידי זיוה צחר וב-2003 הוא הועלה על ידי תיאטרון בית ליסין בבימוי יוסי יזרעאלי.
מחזהו 'יריחו' תורגם לאנגלית ב-1974 בידי ראובן בן-יוסף.
עאלמין

בפילוסופיה האסלאמית, המושג עאלמין (ערבית: عالمين) מתייחס ליקום כולו, לעולמות, או לקוסמוס. זה כולל את האנשים, הצמחייה, החיות, כדור הארץ, הכוכבים, השדים והמלאכים.
נילי דגן

ביוגרפיה

דגן נולדה וגדלה בכפר סבא. אמהּ רינה רונן, ילידת נהלל, בת דודו של האלוף אסף שמחוני, הייתה מוזיקאית ומורה לפסנתר. אביה, נחום עזגד, שהיה איש צבא, עלה ארצה מליטא לקיבוץ דגניה א', והיה בן משפחתו של א.ד. גורדון (דוד-אימו). לאחר נישואיה הראשונים, בשנות ה-70, עברה לאילת. ב-1986 נישאה בשנית ובמשך כ-25 שנה עבדה לצד בעלה לואיס דגן, בעסקי המשפחה. משפחתם המורחבת מונה ששה ילדים ואחד עשר נכדים.
דגן החלה לכתוב בשנת 2005, לאחר שהושתל בגופה, קוצב לב. שיריה פורסמו במוסף הספרותי של "ידיעות אחרונות", במוסף גלריה של עיתון "הארץ", בעיתון ישראל היום ובכתבי העת "מאזנים", "שבו", "גג", "משיב הרוח", "עתון 77" ו"ביטאון שירה".
למדה ספרות בשלוחת אוניברסיטת בן-גוריון באילת וקורסים לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. חברה באיגוד כללי של סופרים בישראל באקו"ם, ובאגודת הסופרים. חברה במועצת מערכת כתב העת מאזנים, דו ירחון של אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל.
בשנת 2009, כחברת מערכת בכתב העת המקוון "עיין ערך שירה", הגישה מדור סיקורת על משוררים ושירתם.
צבי רפופורט

חייו האישיים

בשנת 2004 פרש רפופורט לגמלאות, והחל בלימודי תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי מזרח אסיה.
תחביביו כוללים: גנאלוגיה (הוא חבר הסניף הירושלמי של החברה הגניאלוגית הישראלית ), צילום ואיסוף בולים בנושאי הכימיה כגון ההיסטוריה של הכימיה, כימאיים נודעים, פריטי ציוד בשירות הכימיה.
אחד מבניו הוא פרופ' ארי רפופורט מהמחלקה למדעי המחשב באוניברסיטה העברית.
דיאטת סנטה קלריטה

תקציר העלילה

ג'ואל ושילה המונד הם זוג מקסים וסוכני נדל"ן התגוררים עם בתם היחידה בפרברי סנטה קלריטה, קליפורניה; אך כאשר שילה מתה כתוצאה מקיא ומגלה שהפכה לזומבית המשתוקקת לבשר אדם, המשפחה הקטנה עומדת בפני שורה של מכשולים, שכנים חטטניים ונורמות תרבותיות במטרה לשמור על שילה שבעה ולחשוף את המסתורין שעומד מאחורי מותה המסתורי.

פיתוח

פרסקו בא לנטפליקס עם הרעיון לסדרה מתוך רצון לעשות "סדרה משפחתית עם גישה מעניינת שלא ראינו קודם". הזווית הזומבית אפשרה לפרסקו גם לחקור את רעיון הנרקיסיזם, שציין שה"מתים הם הנרקיסיסטים האולטימטיביים".
את הרקע העלילתי פרסקו יצר מתוך חוויותיו כילד בעמק סן פרננדו, והוא בחר למקם את עלילת הסדרה בסנטה קלריטה בגלל מעמד הביניים שמאפיין את רוב תושבי הפרברים במקום. פרסקו ציין שהוא בחר להפוך את הזוג המונד למתווכי נדל"ן מכיוון שהמקצוע הזה "מוציא אותם אל מחוץ לעולם", ובגלל ה"ידידות מאולצת" שמתלווה למקצוע הזה.

מחלוקת סביב השיווק

בפברואר 2017, נטפליקס קידמה שיווק לסדרה בגרמניה, במהלכן קודמו כרזות המראות אצבע אנושית כתחליף לנקניקיית קארי, מאכל גרמני מפורסם. לאחר שהתקבלו יותר מ-50 תלונות על כך שהפרסום האדיר את האלימות וגרם לפחד, בייחוד בקרב ילדים, העבירה מועצת הפרסום הגרמנית את התלונות לנטפליקס, שהחליטה לסיים את מסע הפרסום ולהסיר את כל הכרזות.

ביקורות

העונה הראשונה של הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות לרוב מהמבקרים. באתר "Rotten Tomatoes", העונה קיבלה דירוג של 78% על בסיס 64 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.18/10, והקונצנזוס הביקורתי של האתר אמר: "דיאטת סנטה קלריטה נותנת קאסט מעולה, צחוקים תכופים, הבטחה מרתקת - אבל רמת הגור יכולה שלא להיות לטעמם של כולם". באתר "Metacritic", העונה הראשונה קיבלה "ביקורות חיוביות לרוב" עם ציון של 67 מתוך 100, על בסיס על 30 ביקורות.
כמו עונתה הראשונה, גם עונתה השנייה של הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות לרוב. באתר "Rotten Tomatoes", העונה קיבלה דירוג של 83% על בסיס על 12 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 7.08/10, והקונצנזוס הביקורתי של האתר אמר: "דיאטת ​​סנטה קלריטה רוכבת על המומנטום של עונתה הראשונה עם גור קומי ללא הפסקה ולב גדול שמדמם - בשפע - על הדמויות החביבות שלו".
ליקווידטור (צ'רנוביל)

ליקווידטורים (ברוסית: ликвида́торы) היו אזרחים, כבאים ואנשי צבא שפעלו למען כיבוי וניקוי תחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל לאחר אסון צ'רנוביל בשנת 1986. רוב הליקווידטורים נפגעו מרמת הקרינה המייננת שהייתה ברמה קטלנית.

גיוס הליקווידטורים

רוב הליקווידטורים אולצו לנקות את הפסולת הגרעינית עם הגנה מינימלית (כפפות, מסכה, כובע ומגפיים) ורובם גם לא ידעו על הרמה הקטלנית של הקרינה. רובם נחשפו לנשורת גרעינית וחומרים רעילים רבים אחרים. רוב הליקווידטורים חלו במחלות או עורם נכווה מרמת הקרינה גבוהה.
למספר רב של ליקווידטורים הוענק עיטור גיבור ברית המועצות, המפורסמים שבהם הם שלושת הצוללנים: ולרי בזפלוב ואלכסיי אנאנקו, שהיו מהנדסים בכור ובוריס באראנוב שהיה עובד נוסף בכור. השלישייה צללה ופתחה את השערים למים, על מנת לרוקן את המים באזור הכור ולמנוע פיצוץ קטלני נוסף. השלישייה ידעה כמעט בוודאות שהם ימותו. לשלושתם הוענק עיטור גיבור ברית המועצות על מעשה הגבורה שלהם - הקרבת חייהם בשביל להציל אלפים.

בישראל

ליקווידטורים שעלו לישראל והוכרו ככאלה, זכאים לקבלת מענק כספי שנתי, בהתאם לחוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל, התשס"א–2001. נכון לשנת 2012 הוכרו בישראל 1,405 עולים כליקווידטורים.
פינינפארינה

פינינפארינה (קיצור של קרוצריה פינינפארינה; מאיטלקית: Carrozzeria Pininfarina) היא חברה לבניית מרכבים ומכוניות מיוחדות מטורינו, איטליה. החברה נוסדה על ידי המעצב המפורסם בטיסטה פינינפארינה ונוהלה לאחר מכן על ידי בנו, סרג'ו ובהמשך על ידי נכדיו: בתחילה - אנדראה ולאחר מותו - פאולו. רנצו קרלי ששימש כמנהל הכללי מ-1958 ועד 1977 תרם רבות להפיכתה מחברה קטנה במתכונת של סדנה זעירה לעיצוב מכוניות במהדורה מוגבלת לחברה המעסיקה אלפי עובדים. החברה נחשבת לחברת עיצוב רכב ובניית מכוניות קונספט החשובה בעולם.
יצרני רכב רבים עובדים עם פינינפארינה, ובהם: פרארי, מזראטי, קדילאק, אלפא רומיאו, פיאט, וולוו ולנצ'יה. גם הפיג'ו 406 קופה עוצבה בפינינפארינה.
בשנת 2006 תבנה לראשונה מכונית פינינפארינה מחוץ לאיטליה, זו היא הוולבו C70. וולוו ופינינפארינה הקימו חברה משותפת בשוודיה לשם כך.
פנדמוניום

פנדמוניום (ביוונית: Παν-δαιμον-ειον, פאן-דמון-איון, "מקום-כל-השדים") הוא השם שניתן על ידי המשורר האנגלי בן המאה ה-17 ג'ון מילטון למקום התכנסותם של מלאכי הגיהנום והשדים בספרו, גן העדן האבוד. מקום זה מתואר גם כ"בירתו הראשית של השטן ועוזריו" בגיהנום ועליו מסופר כי נבנה על ידי המלאכים הנופלים (מכונים גם נפילים) לפי עצתו של השד ממון.
מלאכי הגיהנום בנו את הפנדמוניום בתוך כשעה אך הוא עלה בגודלו על כל המבנים והארמונות מעשי ידי אדם. אף על פי כן הוא היה קטן מדי מכדי להכיל בתוכו את כל השדים העצומים בגודלם, שנאלצו להתכווץ על מנת שיוכלו לשהות בתוכו.
הפנדמוניום תוכנן על ידי הארכיטקט מולציבר (מקביל לוולקן הרומאי), שהיה מתכננם של הארמונות בגן העדן לפני נפילתו.
בספר גן העדן האבוד מתוארת התכנסותם של השדים במועצה העליונה של הפנדמוניום ובו מתנהלים ביניהם ויכוחים סוערים.
הביטוי פנדמוניום משמש (בהשאלה) לתיאור מקום הומה ורועש במיוחד עד כדי מצב של כאוס מוחלט.
בנוסף, הסופרת קסנדרה קלייר, קוראת "פנדמוניום" למועדון רועש והומה בסדרת בני הנפילים, שאחר כך התגלה שהיה מאוכלס בשדים מעטים. קסנדרה קלייר משתמשת בשם פנדמוניום  גם בסדרה "מכשירי התופת", למועדון אויב מסוכן המכיל בתוכו יצורים מיתולוגיים.
באקלר

בוקליר (מצרפתית עתיקה: bocle, boucle) הוא מגן אישי קטן, בעל קוטר הנע בין 15 עד 45 סנטימטר. חילות רגלים ופרשים נהגו להשתמש בו במהלך ימי הביניים והרנסאנס בקרבות פנים מול פנים יחד עם חרב. השם נובע מהמילה הצרפתית העתיקה bocle או boucle שפירושה בליטת מגן, חלק עגול מברזל שהוצב במרכז המגן.
רוב המידע על כלי נשק זה הושג באמצעות כתב היד המפורסם Royal Armouries Ms. I.33, המכיל הסברים וטכניקות בשימוש בכלי נשק שונים. החומרים שמהם יוצר מגן זה היו מגוונים. בחלק מהמקרים הוא נעשה כולו ממתכת, באחרים מעץ עם בליטת מגן מברזל או מפלדה, ופעמים אף בשילוב עור.
ג'קסונוויל

היסטוריה

במשך אלפי שנים אינדיאנים התיישבו באזור, וישנן עדויות ארכאולוגיות המתוארכות לשנת 2500 לפנה"ס.
האירופאי הראשון שעבר באזור היה חוקר צרפתי שמיפה את הסביבה בשנת 1562. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1564 נוסדה ההתיישבות הראשונה, שנקראה פורט קרוליין. ב-20 בספטמבר 1565 פליפה השני, מלך ספרד הורה על תקיפה ספרדית על פורט קרוליין, על מנת להגן על האינטרסים הספרדיים של המושבה הספרדית הסמוכה, סיינט אוגוסטין. המקום נכבש וכמעט כל החיילים הצרפתים נהרגו בקרב.
בשנת 1763, לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, ספרד ויתרה על פלורידה ונתנה אותה לממלכה המאוחדת. בתקופת השלטון הבריטי, האזור שיגשג מבחינה כלכלית וחקלאית. בשנת 1783, לאחר מלחמת העצמאות של ארצות הברית, האזור חזר לשליטת ספרד ובשנת 1821 פלורידה עברה לשליטת ארצות הברית. באותה השנה, הוחלט לתכנן עיר באזור. לבסוף הוחלט כי שמה של העיר יהיה ג'קסונוויל, על שמו של אנדרו ג'קסון.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, פלורידה הייתה ממייסדות קונפדרציית המדינות של אמריקה, וג'קסנוויל הייתה נקודת מפתח לסחורות חקלאיות עבור מדינות הדרום. עד מהרה, צבא האיחוד יצר מצור על העיר, והיא החליפה שלטון מספר פעמים במהלך המלחמה.
במהלך תקופת השיקום שאחרי המלחמה העיר פרחה מבחינה תיירותית (הרבה בזכות ביקורו של הנשיא גרובר קליבלנד), אף על פי שמספר פעמים פרצה בעיר קדחת צהובה.
בשנת 1901 פרצה שריפה אשר פגעה בצורה קשה בעיר, גרמה לכ- 10,000 איש לאבד את בתיהם כאשר אלפי בתים נשרפו, ושבעה אנשים נהרגו. זה היה אחד מאסונות הטבע הגדולים ביותר בהיסטוריה של פלורידה והשריפה העירונית הגדולה ביותר באזור זה של ארצות הברית.
בעשור השני של המאה יוצרי סרטים רבים נמשכו לעיר בשל מזג האוויר שלה, והוקמו בה למעלה מ-30 אולפנים לראינוע. בנוסף על כך, ג'קסונוויל הפכה גם למרכז של בנקאות וביטוח. במהלך שנות ה-40 צי ארצות הברית פתח 3 בסיסים באזור, דבר שהוסיף מקומות תעסוקה רבים לעיר. לאחר מלחמת העולם השנייה התרחש גל פירוור גדול אשר פגע בערים רבות בארצות הברית, בהן ג'קסונוויל.
במהלך שנות ה-60 קרו מספר משברים גדולים בעיר, ביניהם שריפה בבית מלון אשר גרמה למותם של כ-22 איש, פגיעת הוריקן שגרמה להרס רב, וחשיפתה של פרשות שחיתות בעיריית ג'קסונוויל.
באוקטובר 2016 הוריקן מת'יו פגע בעיר וגרם לנזק רב.

פוליטיקה

הבחירות לראשות העיר מתקיימות אחת לארבע שנים. מועצת העיר מונה כ-19 חברים. 14 מתוכם נבחרים ב-14 מחוזות בחירה, ועוד כחמישה נציגים נבחרים על ידי כל העיר. אמנם ראש העיר מפקח על מחלקות העירייה, אך רובן עצמאיות בצורה כזו או אחרת. לראש העיר יש כוח להטיל וטו על החלטות מועצת העיר, ולה יש את הכוח לפטר ולמנות ראשי מחלקות.
ראש העיר הנוכחי הוא לני קורי, הנכנס לתפקידו ב-1 ביולי 2015.

דמוגרפיה

ג'קסונוויל היא העיר המאוכלסת ביותר בפלורידה והעיר ה-12 בגודלה בארצות הברית. נכון לשנת 2015, גרים בה כ-868,000 תושבים. נכון לשנת 2000, העיר נמצאת במקום העשירי מבחינת כמות התושבים ממוצא ערבי שבה. נכון לשנת 2010 יש בעיר את הקהילה הפיליפינית הגדולה ביותר בארצות הברית, כאשר לרובה יש קשר כזה או אחר עם צי ארצות הברית.
9.2% מאוכלוסיית העיר לא נולדו בארצות הברית.

דת

ג'קסונוויל מגוונת מאוד מבחינה דתית. הקבוצה הגדולה ביותר היא פרוטסטנטית, כאשר מרביתה אוונגליסטית, אך ישנן קהילות פרוטסטנטיות רבות אחרות. ישנה גם קהילה קתולית חזקה.
בעיר ישנם גם כמה אלפי מוסלמים, הינדואים, בודהיסטים וכמה מאות בהאים.
רוזלינד צ'או

ביוגרפיה

צ'או נולדה בלוס אנג'לס למשפחה ממוצא סיני. הוריה עודדו אותה לעסוק במשחק מגיל צעיר. הופעתה הראשונה בתוכנית טלוויזיה הייתה בגיל 15. ב-1978 סיימה את לימודיה במכללת פומונה (Pomona) בקליפורניה. מאוחר יותר הפסיקה לעסוק במשחק כדי ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה, שם סיימה תואר ראשון בעיתונאות. לאחר שנה כמתלמדת בהפקת חדשות בתחנת רדיו בלוס אנג'לס שבה למשחק. בין השאר הופיעה בדמותה של פליטה קוריאנית בסדרת הטלוויזיה מ.א.ש. במהלך שנות התשעים גילמה את דמותה של קייקו או'בריאן בסדרה מסע בין כוכבים: הדור הבא (בשמונה פרקים) ובסדרה מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 (ב-19 פרקים). לימים פורסם כי מועמדותה נשקלה לגילום דמותה בסדרה הראשונה של קצינת הביטחון טאשה יאר.
גילמה את דמותה של ד"ר קים בתפקיד אורח בסדרת הנעורים "The O.C.", לכל אורך העונות. בשנת 2005 שיחקה בפנטזיה הקומית "זוג משמיים" לצד ריס וית'רספון ומארק רופאלו.

חיים אישיים

צ'או נשואה לשחקן האנגלי סיימון טמפלטון, אותו הכירה בעת שעבדה כמדריכת תיירים בדיסנילנד. יש להם שני ילדים.
Recovery (אלבום של אמינם)

רקע

בהתחלה היה אמור להקרא האלבום "Relapse 2" אלבום המשך לאלבום אולפן השישי של אמינם "Relapse", אך ב-13 באפריל 2010 צייץ אמינם בחשבון הטוויטר שלו "There is no Relapse 2", לאחר מכן התברר שאמינם החליט לקרוא לאלבומו שאמור לצאת "Recovery".
אמינם הסביר שהרעיון לעשות המשך לאלבום "Relapse" נראה לו פחות ופחות הגיוני, כיוון שעבד עם מפיקים שונים ותוכן האלבום שונה מאוד מהתוכן של האלבום "Relapase", ולאלבום מגיע שם משלו.
אמינם הוציא לפני צאת האלבום דיס על מריה קארי בשם "The Warning", לקראת צאת האלבום אמינם הוציא פריסטייל לשיר "Over" של הראפר דרייק.
בראיון למגזין הבילבורד אמר אמינם ששאל את עצמו לאחר ששמע את אלבומיו הקודמים לפני "Relapse": "למה אני לא מרגיש את המוזיקה שלי יותר?", בנוסף סיפר אמינם שניסה כ-200-300 מקבצים לאלבום ובחר מתוכם כ-100 מקצבים.
האלבום קודם באמצעות הסינגל המוביל "Not Afraid" שיצא לאור ב-29 באפריל 2010, והשיר "Won't Back Down" בשיתוף פינק ששימש כטריילר למשחק וידאו "Call of Duty: Black Ops".

מיקומי שיא במצעדי האלבומים

בארצות הברית מכר האלבום כ-741,000 עותקים בשבוע הראשון להוצאתו לאור, בשבוע השני להוצאתו לאור מכר האלבום כ-313,000 עותקים נוספים, נכון ל-13 בנובמבר 2013 מכר האלבום כ-4,513,000 עותקים בארצות הברית.
האלבום היה האלבום הנמכר ביותר לשנת 2010 בארצות הברית וברחבי העולם (מעל כ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם), בנוסף לזאת האלבום היה האלבום הראשון שמכר כמעל למליון הורדות דיגיטליות ב-iTunes.