הסנדק (סרט)

העלילה

"הסנדק" נחשב לאחד מסרטי הפשע הטובים והמשפיעים של כל הזמנים, ומדורג באופן קבוע ברשימות כלליות של טובי הסרטים. הסרט הצליח קופתית ובימתית, וזכה בשלושה פרסי אוסקר, בהם על הסרט הטוב ביותר, ולשחקן הטוב ביותר עבור מרלון ברנדו. בנוסף, זכה הסרט גם בחמישה פרסי גלובוס הזהב. לסרט הופקו שני סרטי המשך - "הסנדק 2" (1974) ו"הסנדק 3" (1990), גם הם סרטים מצליחים שזכו במועמדויות ובזכיות בפרסי אוסקר.

משפחת הפשע קורליאונה

הסרט מתמקד בדון ויטו קורליאונה, ראש המשפחה - "הסנדק". הוא מוצג בסרט כדמות מלאת הוד והדר, התנהגותו מחושבת וזהירה. בבעלותו של ויטו חברת "שמן זית ג'נקו". הוא חולש על ארגון פשע גדול הכולל עסקי הימורים ואלכוהול המגלגלים כסף רב.
אבי המשפחה וסנדק הפשע הוא דון ויטו קורליאונה (מרלון ברנדו), ראש משפחת הפשע קורליאונה. שניים מהחשובים שבאנשי משפחת קורליאונה הם פיטר "השמן" קלמנזה וסאלבטורה "סאלי" טסיו, חברים ותיקים של ויטו שהקימו עמו את כלל עסקי המשפחה, המשמשים כ"מפקדי גדודים" (capo, captain, caporegimes) במשפחה. מבין חמשת ילדיהם של ויטו ואשתו ישנם שלושה העוזרים לו בניהול הארגון: בנו הבכור, סאני (ג'יימס קאן), אימפולסיבי ואלים, מעורב בכל עסקי המשפחה; בנו המאומץ, טום הייגן (רוברט דובאל), עורך הדין והקונסיליירי של המשפחה; ופרדו (ג'ון קאזאלה), בנו הפחות מוצלח של ויטו. בנוסף, לוויטו שני ילדים שאינם מעורבים בעסקי המשפחה: הבן הצעיר, מייקל (אל פצ'ינו), והאחות הקטנה קוני (טליה שייר), שסצנת חתונתה עם קרלו ריזי פותחת את הסרט.
במקביל לדון ויטו, מוצגת דמותו המעט שונה של בנו, מייקל. מייקל קורליאונה הוא גיבור מלחמה, אשר עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הפר את הוראתו של אביו והתגייס לחיל הנחתים. הוא עבר קורס קציני חי"ר ולחם כמפקד מחלקה ופלוגה בקרבות בחזית האוקיינוס השקט. מייקל עוטר על גבורתו בשדה הקרב ומעולם לא היה קשור לעסקי המשפחה של הדון. בת זוגו, קיי אדמס, נוטה להימנע בכל צורה אפשרית מעסקי המשפחה. לאורך הסרט אנו רואים את התפכחותו האיטית מהחיים סביבו: אנשי חוק מושחתים, טרגדיות אישיות ומאבקי כוח, והשלמתו עם ייעודו - להיות חלק מהמשפחה, ובבוא העת אף לרשת את אביו.

מלחמת המאפיה

ברון הסמים וירג'יל "הטורקי" סולוצו נפגש עם דון קורליאונה במטרה לסגור איתו עסקה - השקעה כספית של מיליון דולר בתמורה ל-30% מרווחי הסמים. קורליאונה טוען שהעסקים יקלקלו לו את הקשרים ולכן מוותר על העסקה. הוא שולח חייל זוטר בשם לוקה בראצי לרגל אחרי סולוצו. סולוצו כורת ברית עם דון פיליפ טטאליה ומחסל את בראצי ובכך פותח מלחמת מאפיה עקובה מדם.
במסגרת סכסוך זה, אנשי טטאליה יורים, כמעט למוות בדון קורליאונה. בעת אשפוזו סאני מנהל את עסקי המשפחה, בעוד שקלמנצה, טסיו והייגן עוזרים ומייעצים לו. קצין משטרה מושחת בשם מקלסקי המעורב בעסקי הסמים של טטאליה וסולוצו מגרש את האבטחה הממונה על ויטו ומכה את מייקל. במקביל, ראשי המשפחה מנהלים ויכוח לגבי מה שרצוי לעשות. סאני בעד מלחמת חורמה באנשי סולוצו וטטאליה, בניגוד לטום הייגן, שמעודד התפשרות יותר וטוען שהתנקשויות נוספות יקלקלו את הפסקת האש בין המאפיה למשטרה. למרות זאת, סאני מחליט לחסל את ברונו טטאליה בעת אשפוזו. כדי שלא יהיה חשד מצד המשטרה כי מדובר באחד מאנשיו של דון קורליאונה, הוחלט שמייקל, שלא היה מעורב עד אז בעסקי המשפחה, ייכנס לעבודת המאפייה. מייקל מחסל את השוטר ואת סולוצו ובורח.
במקביל לניהול מלחמת המאפיה, סאני מסובך ברומן עם זונה מאחורי גבה של אשתו ובקרבות מתמשכים עם גיסו קרלו, שמכה את קוני פעמים רבות. באחת הפעמים שסאני חוזר להתנקם בו, קרלו מתקשר עם דון טטאליה ואנשיו של טטאליה מחסלים את סאני. דון קורליאונה שהבריא מקבל את הבשורה בעצב רב ומארגן במפגש פסגה בין ראשי המשפחות. בפגישה זו הוא מאשר לאנשי טטאליה וסולוצו לסחור בסמים, ובתמורה לכך הם יסכימו להפסקת אש. בנוסף דון קורליאונה יעניק להם את ההגנה המשפטית של ידידיו בפוליטיקה.
לאחר חיסול סולוצו ומקלסקי מייקל בורח לקורליאונה שבסיציליה, עיר הולדתו של אביו ויטו, שם הוא נמצא תחת אחריותו של נציג המשפחה בסיציליה. בעודו מטייל ליד קורליאונה, מייקל פוגש בבחורה בשם אפולוניה ומתחתן איתה. מספר חודשים לאחר החתונה, מייקל מתוודע לרצח סאני ולכך ששתולים של סולוצו עוקבים אחריו. הוא מתכנן לברוח לעיר אחרת, אבל מחליט לחזור להגנה של משפחתו באמריקה אחרי שאפולוניה נהרגת בפיצוץ של מכונית תופת שמיועדת למייקל.

דון מייקל קורליאונה

מייקל חוזר לאמריקה ופוגש את אביו לאחר השיקום. הוא פוגש את קיי, חברתו מלפני בריחתו לסיציליה, ומבטיח לה שיהפוך את כל עסקי המשפחה לחוקיים בתוך חמש שנים. ויטו פורש מתפקידו בתור "הדון" ומוריש את התפקיד למייקל, ולאחר מספר ימים ויטו מתמוטט ומת בגן שלו בעת ששיחק עם בנו של מייקל, אנתוני. בעת ההלוויה טסיו מודיע למייקל על כוונתו של דון בארזיני לקבוע פגישה נוספת, פעולה שוויטו חזה שתקרה לפני מותו. לפי יעוצו של אביו יהיה עליו להרוג את מי שיציע את ההצעה. מייקל מחליט להוציא לפועל את ההחלטה להעביר את כל נכסי המשפחה ללאס וגאס, שם נתקל בהתנגדות איש עסקים שעובד עם פרדו, בשם מו גרין.
בזמן שמייקל נוכח בטבילת אחיינו כסנדק התינוק (הבן של קוני), אנשיו רוצחים את מו גרין ואת ראשי משפחות הפשע בארזיני, טטאליה, קוליו וסטראצ'י. לאחר הטבילה אנשים של מייקל רוצחים גם את סאלי טסייו ואת קרלו. קוני כועסת על חיסולו של קרלו ומעמתת את מייקל עם החיסול, אך הוא מכחיש קשר. הוא מכחיש זאת גם לאשתו קיי. היא יוצאת מהחדר להביא שתייה ואנו רואים מספר אנשים מנשקים את ידו של בעלה והדלת נסגרת על הדון החדש של משפחת קורליאונה.

אתרי הצילום

על פי דרישתו של קופולה הסרט צולם באתרים שבהם מתרחש הסיפור. כ-90 אחוז מהסרט צולם בעיר ניו יורק ובפרבריה, תוך שימוש ביותר מ-120 מיקומים שונים. כמה סצנות צולמו באולפן של חברת פילמווי במזרח הארלם. שאר הסצנות בסרט צולמו בקליפורניה, או באתר בסיציליה, למעט הסצנות שמוקמו בלאס וגאס מכיוון שלא הספיק התקציב לנסוע לשם. סבוקה ופורצה ד'אגרו היו העיירות הסיציליאניות שהופיעו בסרט. סצנת החתונה הפותחת צולמה בשכונה של סטטן איילנד והשתתפו בה כמעט 750 מקומיים כניצבים. הבית ששימש בסרט כבית משפחת קורליאונה ומיקום החתונה היה בשדרת לונגפלו 110 (Longfellow Avenue) בשכונת טודט היל (Todt Hill) שבסטטן איילנד. הקיר סביב מתחם קורליאונה היה עשוי קלקר. סצנות שצולמו בתוך מבנה חברת שמן הזית קורליאונה ובסביבתו צולמו ברחוב מוט (Mott Street).

פרשנות ומוטיבים

הקונפליקט המרכזי העומד בבסיס הסרט עוסק בשאלה האם בחירתו של מייקל להיגרר לצדו של אביו היא טובה או רעה.
נקודה חשובה בסרט היא הצגתם של אנשי הפשע: רובם מהגרים איטלקיים, אשר התחילו בצניעות בארצות הברית ואט-אט הגיעו לגדולות. יש להם מחשבות ואמונות וערכים ככל אדם וישנם ערכים אוניברסלים מסוימים (כבוד, משפחה, מסורת) החשובים להם. עוצמתו של הסרט טמונה ביכולתו של הבמאי לגרום לצופים לחוש אמפתיה עם דמויות משפחת קורליאונה, אף שידוע וברור לכל שהיא עוסקת בפשע מאורגן.
בסרט משתמש קופולה בכמה מוטיבים מרכזיים. אחד המוטיבים בסרט הוא התפוז, אשר מקדם את העלילה מספר פעמים גם בסרטי ההמשך. באחת מהסצנות החשובות בסרט, קונה דון קורליאונה תפוזים, ולאחר מכן נורה כחמש פעמים בגב. כמו כן, הוא מת בסוף הסרט מהתקף לב כאשר הוא משחק עם נכדו כשבפיו תפוז.
כמו כן, מוטיב התפוז שימש בסרטים וסדרות פשע כמוטיב חשוב. לדוגמה, בסדרה "הסופרנוס" בעונה הראשונה, יש ניסיון התנקשות בחייו של טוני סופרנו, דווקא כאשר הוא קונה מיץ תפוזים.

השפעה

השפעתו של הסרט רבה במספר תחומים.
ההצלחה המסחרית המסחררת של הסרט קידמה את חברת ההפצה פראמאונט ואת כלל העוסקים במלאכת יצירת הסרט, בפרט הבמאי פרנסיס פורד קופולה. מריו פוזו, מחבר הספר המקורי ושותף בכתיבת התסריט, המשיך אחר כך להסריט סרטים רבים בהוליווד.
פסקול הסרט (בהלחנת נינו רוטה וקרמיין קופולה, אביו של פרנסיס) אף הוא זכה להצלחה מרובה ונעימת הנושא ממנו מזוהה ומוכרת עד היום.
השחקנים הראשיים זכו אף הם לכבוד רב ומעמדם בהוליווד קפץ. עבור אל פצ'ינו, אשר גילם את מייקל קורליאונה, הסרט מהווה נקודת פריצה שלאחריה כיכב בעשרות סרטים מצליחים ונחשב לאחד השחקנים המוצלחים ביותר בדורו.
לסרט ישנה השפעה אומנותית עצומה על עשיית הסרטים עד ימינו. אלפי סרטים וסדרות ערכו מחוות לדמויות ולדיאלוגים בולטים בסרט, סצינות בולטות ממנו (סצנת החתונה, סצנת ההטבלה, סצנת הסיום של הסרט) מנותחות ומפורטות לפרטי פרטים בלימודי קולנוע ומהוות מופת ליצירה קולנועית. בנוסף, ההצלחה האמנותית והמסחרית של הסרט פתחה דלת ליצירות חדשות בנושאי מאפיות (כמו הסרט "החבר'ה הטובים" וסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס").
בנוסף נטען כי משפחות פשע אמיתיות החלו משתמשות במנהגים אשר נצפו בסרט, כגון נשיקה על טבעת הדון, השמעת פסקול הסרט בעת פגישות משפחתיות ועוד. שלל הביטויים שנאמרו על ידי הדמויות ("הצעה שלא תוכל לסרב לה", למשל) אומצו בחום על ידי המאפיונרים והם משתמשים בהם עד היום.
עם זאת, הוטחו האשמות ביוצרי הסרט מצד הקהילה האיטלקית באמריקה שהסרט מוציא שם רע ומכליל את המהגרים האיטלקים בתור עבריינים. סוגיה זו נידונה בסדרת הטלוויזיה "הסופרנוס", בה טוני סופרנו וחבורתו מושפעים מהסרט ואף משוחחים עליו ביניהם.
ג'ון וויטוביץ' צפה בסרט מספר שעות לפני שניסה לבצע את השוד בסניף הבנק מנהטן צ'ייס. הוא ביצע את השוד כדי לממן ניתוח לשינוי מין לבן-זוגו ארנסט. בעקבות השוד, מעצרו והפרסום בכלי התקשורת על המניע לשוד, הופק הסרט "אחר צהריים של פורענות", אף הוא בכיכוב אל פצ'ינו וג'ון קאזאלה.

פרסים

הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אוסקר: לסרט, לבמאי, לשחקן הראשי (למרלון ברנדו), לשחקן המשנה (שלוש מועמדויות: אל פצ'ינו, רוברט דובאל, ג'יימס קאן), לתסריט המעובד (מריו פוזו ופרנסיס פורד קופולה), עריכת הסאונד, עיצוב התלבושות, עריכת הסרט, ופסקול. הסרט זכה בפרסים על הסרט, התסריט המעובד ועל המשחק הראשי של ברנדו.
פרסים נוספים שהסרט זכה בהם הם פרס באפט"א על המוזיקה שבסרט, פרס גילדת הבמאים האמריקאית לקופולה, וחמישה פרסי גלובוס הזהב: לסרט, לבמאי (קופולה), לשחקן (ברנדו), לתסריט (פוזו וקופולה) ולפסקול המוזיקלי (נינו רוטה).