סבסטיאן קו

קריירה כאתלט

קו נולד בלונדון, אך גדל בשפילד. הוא החל להתאמן באתלטיקה בגיל 12, ועד מהרה התמקד בריצות למרחקים הבינוניים. אביו, פיטר קו, שימש כמאמנו האישי.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם, שנערכה בסן סבסטיאן ב-1977 זכה קו במדליית זהב בריצת 800 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בפראג ב-1978 הוא זכה במדליית ארד בריצה למרחק זה. ב-1979 קבע קו 3 שיאי עולם, בריצת 800 מטר (1:42.33 דקות), בריצת מייל (3:48.95 דקות) ובריצת 1500 מטר (3:32.03 דקות). בתקופה זו החלה להתפתח היריבות המקצועית בינו לבין אתלט בריטי אחר, סטיב אובט, שתלווה את השניים במהלך שנות ה-80.
באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה קו במדליית זהב בריצת 1,500 מטר, שהייתה דווקא הריצה בה אווט נחשב טוב יותר, ואילו אווט זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר, שבה קו הוא שנחשב לטוב יותר. קו זכה במדליית הכסף בריצה זו.
באותה שנה שבר קו את שיא העולם בריצת 1000 מטר, וב-1981 אף שיפר שיא זה, כשקבע תוצאה של 2:12.18 דקות. שיא זה נשבר רק ב-1999. באותה שנה שבר פעמיים את שיא העולם בריצת מייל ואת שיא העולם בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:41.73 דקות. שיא זה נישבר על ידי וילסון קיפקטר מדנמרק בשנת 1997 (1:41.24 דקות, לאחר השוואת השיא בעצמו. לאחר קביעת השיא שיפר קיפקטר את השיא בשנית). בתחרות גביע העולם באתלטיקה ובגביע אירופה שנערכו אותה שנה, ניצח קו הן בריצת 800 מטר והן בריצת 1,500 מטר. שנה מאוחר יותר היה חבר בנבחרת בריטניה שקבעה שיא עולם בריצת שליחים 4x800 מטר. שיא זה נשבר רק בשנת 2006, על ידי נבחרות קניה וארצות הברית.
במהלך רוב 1983 היה קו מושבת מפעילות עקב פציעה, אך הוא הצליח להתאושש לקראת אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). באולימפיאדה זו שיחזר את הישגיו מאולימפיאדת מוסקבה, כאשר זכה במדליית זהב בריצת 1,500 מטר ובמדליית הכסף בריצת 800 מטר. בכך, הפך לספורטאי היחיד בהיסטוריה שזכה במדליית זהב בריצת 1,500 מטר בשתי אולימפיאדות רצופות. 
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, ב-1986, זכה קו במדליית זהב בריצת 800 מטר ובמדליית כסף בריצת 1,500 מטר ושיפר את שיאו האישי. בהחלטה שנויה במחלוקת, הוחלט לא לצרפו למשלחת הבריטית לאולימפיאדת סיאול (1988), והאפשרות לשחזר את הישגיו בשלישית נמנעה ממנו. הדבר הגיע לכדי כך שאף נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי דאז, חואן אנטוניו סמראנש, ניסה להתערב, אך ללא הועיל. היה זה אקורד הסיום של הקריירה הספורטיבית של קו.

לאחר הפרישה

בראשית שנות ה-90 פנה קו לפוליטיקה. ב-1992 נבחר לחבר פרלמנט מטעם המפלגה השמרנית כנציג מחוז הבחירה פאלמות' וקמבורן, אך הפסיד את מקומו ב-1997. הוא נשאר בחיים הפוליטיים, ושימש במשך זמן קצר כראש המטה של יו"ר המפלגה השמרנית דאז, ויליאם הייג.
כשלונדון הכריזה על מועמדותה לאירוח המשחקים האולימפיים של 2012, הפך קו לאחד מהיחצ"נים הבולטים למען בחירתה. ב-2004 מונה לעמוד בראש הארגון שהוקם לשם קידומה של לונדון. היכרותו עם עולם הספורט האולימפי והדמויות המובילות בו הקנתה לו יתרון, ורבים בבריטניה מייחסים לו את הצלחת הקמפיין. לאחר שלונדון נבחרה למארחת המשחקים, התמנה קו ליו"ר הוועדה המארגנת של המשחקים.
ב-2006 מונה קו במפתיע ליושב ראש ועדת האתיקה של פיפ"א. בהמשך עזב את התפקיד, כדי לעסוק בקידום מועמדותה של אנגליה לאירוח מונדיאל 2018.
ב-2007 מונה קו לתפקיד סגן נשיא התאחדות האתלטיקה הבינלאומית. הוא שב ונבחר לתפקיד ב-2011.
קן מונה ליושב ראש הוועדה המארגנת של אולימפיאדת לונדון 2012. לאחר הצלחתו בארגון האולימפיאדה מונה ליושב ראש הוועד האולימפי של בריטניה, תפקיד אותו מילא עד 2016.
ב-19 באוגוסט 2015 התמנה קו לנשיא התאחדות האתלטיקה הבינלאומית.

תאריו

ב-1982 קיבל קו תואר חבר מסדר האימפריה הבריטית וב-1990 היה לאביר (KBE). בשנת 2000, קיבל תואר של לורד לחיים, וכינויו הרשמי הוא הברון קו מראנמור שבמחוז סארי.
קו גרוש ואב לארבעה.