אלכסיי פטרוביץ', הצארביץ' של רוסיה

בצעירותו

אלכסיי נולד ב-28 בפברואר 1690 במוסקבה לפיוטר הגדול ולאשתו הראשונה, יבדוקיה לופוחינה. ילדותו הושפעה מהיחסים הרעים בין אימו לבין אביו. קיבל חינוך ממורים שהובאו מחוץ לרוסיה. הוא היה תחת השפעתם של בבויארים ואנשי הכנסייה שהתנגדו לרפורמות של אביו. בשנת 1703 קיבל הוראה להצטרף לצבא שלחם במלחמת הצפון הגדולה. בשנת 1704 השתתף בכיבוש נרבה. בתקופה זו היחסים בין הבן לאב השתפרו, למרות שבאופן כללי לא הייתה ביניהם התקרבות יתרה. בשנת 1708 נשלח לסמולנסק ולאחר מכן למוסקבה במטרה להיות אחראי על חיזוק הביצורים בעקבות צפי למתקפה שוודית. בשנת 1709 נסע לדרזדן להמשך לימודים. עם סיום הלימודים התחתן אלכסיי עם שרלוטה כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, בתם של לודוויג רודולף, דוכס בראונשווייג-לינבורג וכריסטינה לואיזה, נסיכת אטינגן-אטינגן. הנישואים נערכו בניגוד לרצונו בהתאם לדרישת פיוטר הגדול. אשתו הייתה בת  למשפחה בעלת קשרים ענפים, אחותה הייתה נשואה לקרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הנציג הבכיר של משפחת הבסבורג רבת ההשפעה. החתונה התקיימה בטורגאו באוקטובר 1711. בהתאם לתנאי החוזה, שרלוטה עצמה הורשה להישאר פרוטסטנטית אך ילדיה היו צריכים לעבור לנצרות אורתודוקסית. הנשואים לא היו מוצלחים מהתחלה. אלכסיי לא התייחס לאשתו באירועים רשמיים. חודש אחרי החתונה הוא החל בטיפול בהסדרת אספקה לכוחות הרוסים שהיו בפולין ובמשך כשנה חי נפרד מאשתו. מנישואים אלו נולדו שני ילדים - נטליה ופיוטר, אך שרלוטה נפטרה במהלך לידת הבן.

פרשת הבריחה וחזרה לרוסיה

זמן קצר לאחר פטירת אשתו, הוא קיבל מכתב מפיוטר הגדול ובו אביו דרש ממנו להקדיש יותר זמן לענייני המדינה. בתגובה ביקש אלכסיי מאביו רשות להתנזר. באוגוסט 1716 דרש ממנו פיוטר הגדול להצטרף לחצרו ולצבא ללא דיחוי במידה והוא אכן רוצה להישאר יורש העצר. בתגובה, ברחו אלכסיי ופילגשו לווינה וביקשו הגנה מגיסו, הקיסר קרל השישי. לאחר תקופה קצרה הם עזבו לנפולי.  ככל הנראה, התכוון אלכסיי להישאר מחוץ לרוסיה עד לפטירת פיוטר הגדול שהיה חולה. בהתאם לעדויות שלו במשפט, הוא אף התכוון לנצל את הצבא האוסטרי למטרותיו. כמו כן הוא ניהל מגעים חשאים עם השוודים, אך הם לא בשלו לכדי הסכם כל שהוא.
פיוטר הגדול זעם על הנעשה ושלח את פיוטר טולסטוי לווינה. פיוטר טולסטוי הגיע אל הנסיך אלכסיי בנאפולי אך לא הצליח לשכנע אותו לחזור לרוסיה. בסופו של דבר, לאחר מסע הפחדות ושכנועים הסכים אלכסיי  לחזור.
בפברואר 1718 בוטל תוארו של אלכסיי כיורש העצר בשל התנהגותו מחוץ לרוסיה. הובטחה לו חנינה, במידה והוא יגלה את כל מעשיו והשתלשלות העניינים. בעדותו, אלכסיי ניסה להציג את הדברים בצורה כזו שכל האשמה תיפול על סביבתו. אנשים שהיו בסביבתו אכן נענשו והוצאו להורג, אך הדבר לא עזר לנסיך. פילגשו בעדותה חשפה את שקריו ואף סיפרה שהוא היה מוכן לנצל צבא זר לתפיסת השלטון. בפגישה פנים מול פנים אלכסיי הודה שעדותה נכונה. ידוע שבשלב זה, פילגשו הייתה תחת עינויים והוא ככל הנראה פחד מהעינויים הצפויים. כך שאין ביטחון שכל העדות נכונה. יחד עם זאת, קיימות עדויות נוספות (למשל מכתבים שנמצאו בארכיון בווינה) שתומכות בכך שהיו מגעים בין הנסיך לבין הממשל בווינה. 
על סמך העדויות החדשות הנסיך נשפט ובהתאם להחלטת בית המשפט קיבל עונש מוות. יש לציין שמגעיו עם השוודים לא היו ידועים כלל באותה תקופה. 
הנסיך אלכסיי נפטר במבצר פטרופבלובסקיה ב-26 ביוני 1718. בהתאם לגרסה רשמית הוא נפטר מבעיות לב. בהתאם לעדויות שנחשפו במאה ה-19, הנסיך עבר עינויים לאחר החלטת בית המשפט. ייתכן ועינויים אלו היו הסיבה האמיתית לפטירתו. קיימת גם גרסה שהוא הוצא להורג בהתאם לפקודת פיוטר הגדול. אומנם גרסה זו אינה נכונה, ככל הנראה.
הוא נטמן בקתדרלה במבצר פטרופבלובסקיה. במהלך שלטונו של בנו פיוטר השני בוטלו כל ההאשמות נגדו.