google/wiki40b huggingface dataset:
רות ארנון

קורות חייה

רות ארנון, בתם של אלכסנדר ושרה רוזנברג, נולדה בתל אביב ב-1933 וגדלה בשכונת נווה צדק, אביה היה מהנדס חשמל ואמה מורה. בבית הספר היסודי הוקפצה כיתה ובגיל 13 החלה לימודיה בגימנסיה הרצליה, לאחר שמשפחתה שכנעה את מנהל הגימנסיה, ברוך בן יהודה, לקבלה בגיל כה צעיר. היא הייתה חברה בתנועה המאוחדת ורצתה להמשיך עם בני מחזורה לגרעין נח"ל, אולם מפאת גילה לא הסכים הצבא לגייסה. ארנון פנתה ללימודים אקדמאים והחלה ללמוד כימיה באוניברסיטה העברית. לאחר שנת הלימודים הראשונה, הצטרפה לעתודה האקדמית, המשיכה לתואר שני בביוכימיה אותו סיימה ב-1955 ושירתה כקצינה בצה"ל.
ב-1957 הייתה לסטודנטית הראשונה של דוקטור מיכאל סלע במכון ויצמן למדע וקיבלה את תואר הדוקטור ב-1960. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בתכונות אימונולוגיות של חלבונים. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, ולאחר מכן חזרה למכון ויצמן, מונתה לחוקרת בכירה ב-1966 ולפרופסור מן המניין ב-1975. במהלך השנים שימשה במגוון תפקידים במכון: הייתה ראש המחלקה לאימנולוגיה כימית, מנהלת המרכז לביולוגיה מולקולרית, דיקן הפקולטה לביולוגיה וסגנית הנשיא. במקביל שימשה בתפקידים ציבוריים בכירים בישראל ובעולם, בהם נשיאת האגודה הביוכימית הישראלית, חברה בוועדת ההיגוי של ארגון הבריאות העולמי (WHO), וחברה בוועדת מומחים לחומרים ביולוגיים של אונסק"ו, הייתה נשיאת הפדרציה האירופית של האגודות האימונולוגיות, ומזכ"ל הארגון הבינלאומי לאימונולוגיה. ב-1991 מונתה לחברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ומשנת 1995 משמשת כראש החטיבה למדעי הטבע באקדמיה וסגנית הנשיא. בשנת 2000 מונתה לסגנית הנשיא של איגוד האקדמיות למדעים באסיה, ומשמשת גם כיועצת לנשיא המדינה לענייני מדע וטכנולוגיה. ארנון היא ממייסדות המועצה המדעית של בריטניה וישראל וב-2017 מונתה ליו"ר-משותפת שלה לצד פרופ' לורד רוברט וינסטון.
עבודתה המדעית עסקה בתחומי פיתוח תרכיבי חיסון מלאכותיים, הכוונה של תרופות וחקר תגובת החיסון נגד הטפיל הגורם לבילהרציה. במשך שנים רבות עסקה במחקר בתחום פיתוח תרופה למחלת הטרשת הנפוצה, עליו עבדה יחד עם מיכאל סלע ודוקטור דבורה טייטלבאום. המחקר הביא לפיתוחו של החומר קופולימר 1, פולימר סינתטי, שהיה הבסיס לתרופה פורצת הדרך, הקופקסון, המיוצרת על ידי חברת טבע משנת 1995. בשנת 1998 זכתה בפרס וולף יחד עם מיכאל סלע, על גילויים מכריעים בתחום האימונולוגיה, בפרט על הראשוניות בשימוש בפוליפפטידים סינתטיים בחקר תורת החיסון, ובפוליפפטידים ליניאריים ומסועפים כאנטיגנים. ב-2001 זכתה בפרס ישראל למדעי הרפואה.
היא מכהנת כדיקטורית מדעית במכון לביומתמטיקה רפואית בנוסד על ידי צביה אגור.
ב-2007 הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב חברת ביונדווקס העוסקת בפיתוח חיסון לנגיף השפעת בהובלת ארנון. ב-21 ביוני 2010 נבחרה ארנון באספה הכללית של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים לנשיאת האקדמיה. ארנון נכנסה לתפקידה החדש בספטמבר 2010, אז סיים מנחם יערי את כהונתו. ארנון היא הנשיאה התשיעית של האקדמיה והאישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה. בחודש יוני 2015 סיימה ארנון את תפקידה כנשיאה של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
רות ארנון נשואה לדוקטור אוריאל ארנון ואם לשני ילדים.
המרדף (שעשועון טלוויזיה)

גרסה ישראלית

השידור של הגרסה הישראלית לשעשועון החל ב-18 במאי 2017 בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי בהפקת יולי אוגוסט תקשורת והפקות בע"מ. את התוכנית מנחה עידו רוזנבלום, אשר הנחה בעבר מספר שעשועוני טלוויזיה. ה"צ'ייסר" בגרסה הישראלית הוא איתי הרמן, איש טלוויזיה שנחשב למומחה מוביל בפיתוח שעשועוני טלוויזיה וכתב בעברו שאלות לשעשועוני ידע כמו "לעוף על המיליון", "1 נגד 100" ועוד. התוכנית זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017, בקטגוריית שעשועון הטלוויזיה הטוב ביותר.
ביום העצמאות ה-70 שודר פרק ספיישל בו התארחו רבקה מיכאלי, לאה לב, יניב ביטון ואבי אטינגר.
בעונות 1 ו-2 שודרו פרקי ספיישל ספורט שבהם ה"צ'ייסר" היה רון קופמן.
לקראת מונדיאל 2018 שודר פרק ספיישל שבו ה"צ'ייסר" היה נדב יעקבי.
בעונה השלישית הצטרפה צ'ייסרית בשם מיכל שרון.
לפני אירוויזיון 2019, שנערך בישראל, שודר ספיישל אירוויזיון שהשתתפו בו יזהר כהן, דפנה דקל, מיי פיינגולד ומשה דץ.
לפני בחירות ספטמבר 2019, נערך פרק בהשתתפות חברי כנסת ממפלגות שונות, ואשר השאלות בו עסקו בעיקר בפוליטיקה הישראלית.

מוצרים נלווים

בשנת 2012 הוציאה חברת הצעצועים Ideal Toy  משחק קופסה המבוסס על השעשועון. ב-12 בדצמבר 2012 יצאה אפליקציית iOS המבוססת על השעשועון המיועדת למכשירי אייפון ואייפד. עם רכישת הפורמט על ידי תאגיד השידור הישראלי, יצאה אפליקציית השעשועון גם בעברית עם שאלות המיועדות לקהל הישראלי.
מאתוש ברו

א.ס. טרנצ'ין

ברו גדל במחלקת הנוער של א.ס. טרנצ'ין מליגת העל הסלובקית. ב-21 ביולי 2013 ערך ברו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-1 לספרטק טרנבה במסגרת המחזור השני בליגה. ב-17 במרץ 2014 הבקיע ברו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-82 בניצחון 3-1 על דוקלה באנסקה ביסטריצה במסגרת המחזור ה-22 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת ערך ברו 26 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
בעונת 2014/2015 ערך ברו 18 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים, כשהוא עוזר לקבוצתו לזכות באליפות סלובקיה ובהגביע הסלובקי. בעונת 2015/2016 זכתה א.ס. טרנצ'ין בדאבל בפעם השנייה ברציפות, כשברו, בעונת השיא שלו, מבקיע 15 שערים ב-30 הופעות ליגה, ביניהם שלושער ב-26 בספטמבר 2015 בניצחון 3-0 על סקליצה במסגרת המחזור ה-11. בתחילת עונת 2016/2017 ערך ברו 3 הופעות ליגה במועדון.

טרבזונספור

ב-5 באוגוסט 2016 חתם ברו בטרבזונספור מליגת העל הטורקית. ב-20 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בניצחון 2-0 על קסימפשה במסגרת המחזור הראשון בליגה.

קריירה בינלאומית

ב-27 במאי 2016 ערך ברו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה, כששיחק 79 דקות בניצחון 3-1 על נבחרת גאורגיה במשחק ידידות.
בלאטה

שם המחנה

אף שצליל השם ערבי לכאורה ("סלע שטוח"), מקורו ככל הנראה בשיבוש שמו היווני של העץ דולב מזרחי (Platanus orientalis), ולכן מזהים אותו עם פְּלָטָנוֹס (פלטאנוס, פלאטנוס, פלטינוס), יישוב מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל שנקרא ככל הנראה בעקבות העץ. לפי מסורת השומרונים גדל במקום זה עץ האלה הנזכר בקשר עם יעקב.

היסטוריה

המחנה הוקם על ידי אונר"א ב-1950, ונועד לאיכלוס פליטים מאזור יפו. בתחילה התנגדו הפליטים להקמת מבני קבע במקום כדי שלא להנציח את השהייה במחנה, מתוך שאיפה לשוב לבתיהם, ועל-כן שוכנו באוהלים. ב-1956, משהתברר לפליטים כי קווי שביתת הנשק של 1949 הפכו לגבול קבוע ובלתי עביר, ניאותו לשיפור בתנאי מחייתם בדמות הקמת מבני בטון בסיסיים במקום. המבנים הוקמו על חלקות הקרקע הקטנטנות שהוקצו מלכתחילה לאוהלים משפחתיים, ועל כן נבנו בצפיפות רבה.
לאחר 1967, היה המחנה למעוז של התנגדות נחושה לכיבוש הישראלי, בעוד בקרב זרועות הביטחון של ישראל נחשב המחנה כמוקד של פעילות טרור פלסטיני. בשנת 1967 נמנו במחנה כ-10,000 תושבים. כבר ב-1968 נשפטו מספר תושבי המחנה לתקופות מאסר שונות, והוטל עליו עוצר באופן קבוע. בשנת 1970 פוצץ צה"ל את ביתו של מנהל המחנה שנחשד ב"פעילות חבלנית". 
לאורך השנים, וביתר שאת במהלך האינתיפאדה הראשונה והשנייה, רבו בו התנגשויות אלימות בין פעילי הארגונים הפלסטיניים לבין כוחות צה"ל והשב"כ. בראשית האינתיפאדה השנייה נחשב המחנה לבסיס כח חזק שכיבושו יהיה קשה ויכלול נפגעים רבים, אך בפברואר 2002 הצליח אביב כוכבי שהיה מפקד חטיבת הצנחנים להשתלט על המחנה ולפגוע במחבלים רבים כמעט ללא נפגעים לצה"ל, בטקטיקה חדשנית שכללה כניסות מכיוונים שונים למחנה ומעבר דרך קירות בתים. הצלחה זו העלתה את הביטחון בקרב מפקדי צה"ל והדרג המדיני בדבר יכולתו של צה"ל להשתלט על השטחים הבנויים שבשליטת הרשות הפלסטינית, דבר שבא לידי ביטוי מעט מאוחר יותר במבצע חומת מגן.

שירותים עירוניים

המחנה מנוהל על ידי "הוועדה העממית של מחנה בלאטה", המסונפת למחלקת הפליטים של הרשות הפלסטינית שהוקמה בשנת ‏1995. המחנה מקבל שירותי אספקת מים וחשמל מעיריית שכם הסמוכה. אונר"א מפעילה בית ספר במחנה, שבו לומדים כ-4,000 תלמידים. בדומה למחנות פליטים פלסטינים אחרים, רמת השירותים והתשתיות בבלאטה ירודה, והמחנה סובל מעוני, הזנחה וצפיפות, עם כ-50% אבטלה.
סלינאס גראנדס (צפון-מערב ארגנטינה)

סלינאס גראנדס (בספרדית: Salinas Grandes) הוא מדבר מלח המשתרע על פני כ-212 קמ"ר בפרובינציות סלטה וחוחוי בצפון-מערב ארגנטינה, בגובה של 3,450 מטר מעל פני הים. ממזרח לו קבראדה דה אומוואקה, מדרום רכס צ'אניי (Sierra del Chañi), ומצפון וממערב משתרעים מישורי פונה. 
המדבר נוצר לפני 5 עד 10 מיליון שנים, כתוצאה מהתאיידות מי אגם קדום. מרבצי המלח רדודים יחסית, ומגיעים לעומק של כ-30 ס"מ בלבד (לעומת עומק של עשרות מטרים בסאלאר דה אויוני שבבוליביה השכנה). 
כביש 52, המחבר בין פורממארקה לבין מעבר חמה שבגבול צ'ילה חוצה את המדבר. מאז 2005 הכביש סלול באספלט, והדבר הקל על הגעת תיירים למקום.
משתה הורדוס

סיפור המעשה

הורדוס אנטיפס היה שליט יהודי ששלט בחסות הרומאים, והיה נשוי להרודיאס, גרושתו של אחיו. לאשתו הייתה בת מנשואיה הראשונים, שלומית, שהייתה רקדנית. באחד מן המשתים שערך ביקש הורדוס אנטיפס משלומית לרקוד בפני האורחים. שלומית הסכימה אך בתנאי מוקדם אותו לא הסכימה לספר. הורדוס אנטיפס הסכים ושלומית רקדה בפני האורחים. בסוף המשתה ביקשה שלומית את מותו של יוחנן המטביל שהיה באותו זמן אסור בכלאו של הורדוס אנטיפס. שלומית הייתה מאוהבת ביוחנן אך זה לא החזיר לה אהבה, לכן רצתה להתנקם בו. הורדוס אנטיפס הזדעזע אך בלית ברירה ממש את מבוקשה ועוד באותו ערב הגיש את ראשו של יוחנן על מגש לשלומית.

קומפוזיציה

בניגוד לקומפוזיציה הרנסאנסית שבה הדמויות נמצאות במרכז התמונה דונאטלו מציב במרכז חלל ריק. משמעות בחירה זו היא ליצור קומפוזיציה שתסמל את הבריחה וההימלטות של הדמויות מהאירוע המזעזע. ליצור קומפוזיציה דינאמית שמבוססת על קווי אלכסון.

כניסה לעומק

דונאטלו הביא לפיסול סוג חדש של תבליט, תבליט רדוד. בתבליט זה העצמים או הדמויות הקרובות בולטות מאוד בניגוד לרחוקות שלעיתים אפילו רק חרוטות על המתכת. בנוסף, בתבליט זה יש שימוש בפרספקטיבה חד מגוזית, פרספקטיבה קווית מדעית (המאופיינת לרוב עם הרנסאנס). שני מאפיינים אילו יוצרים אשליית עומק משכנעת מאוד לתבליט המעידה גם על הידע הרב של דונאטלו.
מאפיינים רינו שמנטאלים (הלקוחים מהקלאסיקה).
קשתות חצי עגולות - קשתות רומיות. עמודי פילאסטר (עמודים שאינם מיועדים להחזיק את המבנה אלא מהווים קישוט ארכיטקטוני בלבד).

התאמה לצופה

אגן הטבילה נמצא נמוך יותר מגובה אדם והתבליט נעשה כך שיתאים לצפייה ממבט על, לגובהו של אדם.
מאיר בר-אילן (חוקר)

ביוגרפיה

מאיר בר-אילן נולד ב-5 בנובמבר 1951 בניו יורק והגיע ארצה כתינוק ב-1 במאי 1952. הוא בנם הצעיר של תמימה בר-אילן (ריבקוב) ושל טוביה בר-אילן, שהיה מראשי חיל המדע במלחמת השחרור ובהמשך המנכ"ל הראשון של אוניברסיטת בר-אילן. סבו היה הרב מאיר בר-אילן, על שמו הוא נקרא. דודתו, ד"ר יהודית ברלין-ליברמן, הייתה נשואה לפרופסור שאול ליברמן, ובר-אילן הוא אחד מיורשי עזבונו הספרותי. נישא ב-1975 למרים שטינמץ ולזוג נולדו 5 ילדים. 
למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחריה בישיבת מרכז הרב, שתיהן בירושלים. לאחר מכן שירת בצה"ל כמדריך בבית הספר לקצינים, כמ"מ בגדוד 50 (במלחמת יום כיפור) וכסרן (מיל') בפלוגת חרמ"ש.   
את מסלולו האקדמי החל באוניברסיטת בר-אילן, במחלקות לתולדות-ישראל, תלמוד ופילוסופיה יהודית. לאחר שסיים בהצטיינות את התואר הראשון המשיך בלימודיו באוניברסיטה לתואר שני ולדוקטורט, וב-1981 החל ללמד במחלקות לתלמוד ולתולדות עם ישראל באוניברסיטה. ב-11 ביוני 1982, שלושה שבועות לאחר שהגיש את עבודת הדוקטורט, נפצע קשה ואיבד את רגלו בקרב סולטאן יעקוב. את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1983.   
בשנת 1988 זכה ב'פרס חולון' על ספרו 'סתרי תפילה והיכלות', ובשנת 1989 זכה למלגת השתלמות שנתית מטעם אוניברסיטת הרווארד שארצות הברית. בשנת 2001 שהה בשבתון בווינה, אוסטריה, שם לימד במכון למדעי היהדות. בשנים 2007–2008 שימש כראש המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן.

תחומי מחקר

מחקריו של בר-אילן עוסקים במספר רב של תחומים הקשורים למדעי היהדות ולעת העתיקה, ונעזרים במגוון מתודולוגיות מחקר, מזו הפילולוגית ועד לזו הסוציו-אנתרופולוגית. מעבר לנושאים הקלאסיים בחקר מדעי היהדות, הוא עסק גם בנושאים הנחשבים איזוטריים, כגון נומרולוגיה מקראית, אסטרולוגיה בקרב חכמי ישראל, מאגיה יהודית ועוד, ועמד על השפעותיהם של נושאים אלו על המחשבה היהודית מהעת העתיקה ואילך. בנוסף, עוסקים מחקריו גם בליטורגיה יהודית ובסידור התפילה. 
גולת הכותרת של מחקריו הוא הספר "דברי גד החוזה" (2015), אותו ההדיר ופירש על סמך כתב יד של יהודי קוצ'ין שנמצא בספריית אוניברסיטת קיימברידג'. בספר זה בר-אילן מנתח את הספר מההיבט הריאלי (עבודת הסופרים בעת העתיקה ופענוח כתב היד), ההיסטורי (יהדות קוצ'ין והקשר בינה לעולם היהודי, גלגולי כתב היד), המקראי (תוכן הספר והשוואתו למקרא ולספרות החיצונית) הסוציולוגי (ה'מושב בחיים' של מחבר הספר), ועוד.
כתוצר לוואי של מחקריו המגוונים, פרסם בר-אילן באתר האינטרנט שלו מבחר ביבליוגרפיות שאסף בנושאים שונים, החל ממגילות קומראן והספרות הכיתתית עבור דרך מאגיה וגירוש שדים, וכלה במאפיינים תרבותיים של החברה היהודית בעת העתיקה.
בר-אילן פרסם גם מספר רב של מאמרי ביקורת על פרסומים מדעיים בתחומים שונים, מהם עולה ביקורתו הגלויה על צרות-המוחין האקדמית בכלל, וזו של החוג לתלמוד באוניברסיטה העברית בפרט, המתמקד ברובו במתודה הפילולוגית וזונח מתודות מחקר חיוניות אחרות.
האספה הלאומית הבולגרית

האספה הלאומית (בבולגרית: Народно събрание) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בבולגריה אשר מורכבת מבית מחוקקים יחיד ובו כ-240 נציגים, הנבחרים פעם בארבע שנים. היא הוקמה לראשונה ב-1879, אחרי היווצרות החוקה הראשונה בבולגריה - חוקת טרנובו. הנציגים נבחרים במחוזות בחירה ואחוז החסימה עומד על כ-4%. בבולגריה יש מערכת רב מפלגתית.
הבחירות האחרונות התקיימו באוקטובר 2014.
תפקידי הפרלמנט הם חקיקת חוקים, אישור התקציב, תזמון הבחירות לנשיאות, בחירה ופיטורין של ראש הממשלה ושרים נוספים, הכרזת מלחמה, כריתת שלום, פריסה של כוחות מחוץ בולגריה ואשרור אמנות בינלאומיות והסכמים. בשביל קיום ישיבה, יש צורך במינימום של 121 חברי פרלמנט. שרי הממשלה יכולים להיבחר מתוך הפרלמנט או מחוצה לו, אך אם חבר פרלמנט נבחר לשר, הוא חייב להפסיק את חברותו בפרלמנט.
הפרלמנט יושב בבירת בולגריה, סופיה.
אין לה אלוהים

תקציר העלילה

הסרט הוא דרמה קומית המתרחשת במצפה רמון. מאבטח של חברת "הובלה מאובטחת" וחברו - הבעלים של בית דפוס במצפה רמון, מתכננים לבצע גניבה באמצעות תרגיל עוקץ. בכוונתם להחליף כספים המובלים על ידי רכב אבטחה משוריין בשטרות מזויפים שהודפסו בבית הדפוס. שלוש נשים שפוטרו מאחד המפעלים בעיר מחליטות לבצע "עוקץ" בעצמן, לגנוב את הכסף, ולהשתמש בו על מנת לפתוח את המתפרה שממנה פוטרו מחדש.
כדור טניס

כדור טניס הוא כדור המיועד למשחק בענף הטניס, הכדור מזכיר מאוד את כדור הבייסבול, אך הוא שונה בצבעו, משקלו והרכבו. כדורי הטניס המודרניים נשמרים בלחץ (על פי תקן) בקופסתם עד לפתיחתם הראשונית. כדור הטניס הוא אחד ממרכיבי הציוד הבסיסיים בטניס, יחד עם מחבט טניס ובלעדיו המשחק אינו יכול להתקיים כלל. כדורים אלו מיוצרים בצבעים ירוק, צהוב ולבן, ויכולים לשמש למטרות נוספות פרט למשחק עצמו.

היסטוריה

בתחילת דרכו של הטניס, כדוריו היו עשויים לרוב מעור אשר היה עטוף בשיער או בצמר. מי שהיו מייצרים את הכדורים באותה תקופה היו בעלי מלאכה סקוטים (הענף הומצא בבריטניה) ועבודה זו נחשבה כמורכבת מאוד כך שרק מעטים ידעו לבצע אותה בצורה נכונה, במיוחד שספורט זה נחשב אז כ"ספורט של עשירים". על פי הסיפורים, גם המלך הנרי השמיני אהב לשחק טניס ובהוראתו בעלי המלאכה חויבו לייצר את הכדורים בצבע ירוק בלבד.

כדורי טניס מודרניים

כדורי הטניס המודרניים מיוצרים בצבע ירוק זוהר או בצבע לבן, שהם גם הצבעים היחידים המאושרים על ידי ה-ITF. כמו כן, הכדורים צריכים גם לעמוד בקריטריונים של גודל, משקל, הרכב ייצור ועוצמת קפיצה, כדי שיוכלו לשמש במשחקים רשמיים.

הבדיקה הראשונית והחשובה ביותר שעושה כל שחקן, אפילו חובב, כדי לבחון כדורים שאינם חדשים היא בדיקת הקפיציות שלהם. אם הכדור לא קופץ מספיק, כנראה הוא לא מתאים למשחק. רוב שחקני הטניס מעדיפים כדורים קופצניים מספיק, שמתאימים לרוב סוגי המשטחים (קשים, חימר ודשא). השיטה המקובלת בקרב השחקנים לבדיקת הכדורים מתבצעת כך שלוקחים את אחד הכדורים, מפילים אותו מגובה של 2.5 מטר בקירוב ואם הוא קופץ חזרה מהרצפה לגובה של 1.35-1.50 מ', סימן שהוא תקין למשחק.
A Selena Tribute

רקע והפקה

את השיר כתבו קית' תומאס, פיט אסטודילו, סלינה והוא הופק על ידי גרג ויקרס, תומאס, בראיינט סיונו. לופז לא לקחה חלק בכתיבה או בהפקה, אך בכל זאת רצתה לשיר את השיר כמחווה אל סלינה, שאותה כיבדה והעריצה עוד  בילדותה. לשיר לא יצא ווידאו קליפ, אך לופז הופיע איתו פעמים רבות במקומות רבים.
העשור השני של המאה ה-14

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
איבון בישופ

קריירה

לא נותר מידע רב על תחילת דרכה של בישופ במדע. היא קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטת הארווארד ב-1967. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בניתוח לוחות שכיחות רב ממדיים, בהדרכתו של פרדריק מוסטלר. בזמן לימודיה הייתה מעורבת גם במחקר על האפקטים הבריאותיים של חומרי הרדמה, ולצורך זה שהתה זמן מה בסטנפורד.
לאחר סיום לימודי הדוקטורט היא עבדה במכון לחקר הסרטן בילדים, וכן הייתה חברת הסגל האקדמי של בית הספר לבריאות הציבור של אוניברסיטת הרווארד, שם היא הובילה מחקר רב השפעה שבדק את ההשפעה של זיהום האוויר על בריאות הציבור. במהלך עבודתה שם הניחה את היסודות של תאוריית המודלים הלוג-ליניאריים לניתוח משתנים איכותיים. ב-1982 עברה לוושינגטון שם עבדה במשרד האנרגיה של ארצות הברית.
בישופ נבחרה לחברת כבוד של האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה בשנת 1975.
המעגלים התאומים של ארכימדס

בגאומטריה, המעגלים התאומים של ארכימדס, במיוחד בנוגע לחקר צורת הארבלוס, המעגלים התאומים הם שני מעגלים מיוחדים המקושרים אליו. ארבלוס הוא צורה שנקבעת על ידי שלוש נקודות הנמצאות על ישר אחד A,B ו-C, והוא האזור התחום בין שלושת חצאי המעגלים אשר AB, BC ו-AC הם הקטרים שלהם. אם לאחר מכן הארבלוס מחולק לשני תחומים קטנים יותר על ידי קטע ישר דרך B (כאשר B היא הנקודה המרכזית בין A,B ו-C) המאונך לישר ABC, אז כל אחד משני המעגלים התאומים נח בתוך אחד משני התחומים האלה, ומשיק לאחד משני חצאי המעגלים הקטנים, לחצי המעגל הגדול, ולקו שמחלק את הארבלוס.
המעגלים הופיעו לראשונה בספר הלמות, אשר בו מופיעה ההוכחה (טענה 5) ששני המעגלים חופפים. ת'אבת אבן קורה, אשר תרגם את הספר הזה לערבית, ייחס את הספר הזה למתמטיקאי היווני ארכימדס.  בהתבסס על הטענה בספר שהמעגלים האלה חופפים, שני המעגלים האלו נקראים המעגלים התאומים של ארכימדס.

תכונות

יהיו a ו-b הקטרים של שני חצאי המעגלים הקטנים, כך שלחצי המעגל הגדול  יש קוטר  a + b. קוטרם המשותף של כל אחד משני המעגלים התאומים הוא:
או באופן חלופי, אם הקוטר של חצי המעגל הגדול הוא באורך יחידה אחת, ולמעגלים הפנימיים יש קטרים  ו-, אז הקוטר של כל אחד מהמעגלים התאומים הוא:
למעגל הקטן ביותר שמכיל את שני המעגלים התאומים יש אותו שטח כמו לארבלוס.
לזלי הופ

חיים אישיים

לזלי נולדה ב־6 במאי 1965 בהליפקס (נובה סקוטיה), ל-אן ופרנק הופ. יש לה אח אחד בשם סטיבן. היא סיימה את לימודיה בבית הספר באוניברסיטת סנט מיכאל בוויקטוריה, קולומביה הבריטית בשנת 1982. הופ הייתה נשואה לסופר והשחקן ג'יימי אנגל בין השנים 1994–1996, איתה יש לה בן בשם מקנזי, ולצלם הקולנוע, המפיק והבמאי אדם קיין מ־2005 עד 2015.

קריירה

לזלי הופיעה בסרטים וסדרות טלוויזיה רבות בקנדה ובאמריקה. התפקיד הקולנועי הראשון שלה היה בסרט הקופיות עליות ומורדות, בשנת 1981, שצולם בויקטוריה. בשנת 1987 שיחקה את תפקידה של מדלן הנרי ב War and Remembrance לטלוויזיה במשרדי הטלוויזיה .
בשנת 1993 היא כיכבה בפריס, צרפת, בבימויו של ג'רי צ'יקוריטי. בהמשך שיחקה את התפקיד של טרי באואר בעונה הראשונה של 24 (2001-2002).
הופ מככב בסרטו של ג'ורג' רומרו " Bruiser" . בטלוויזיה, היא הופיעה מסע בין כוכבים: חלל עמוק תשע כמו קירה נריס אמא 'קירה מרו ובסופו של פרס ג'מיני סדרת -winning אנוש מטענים .
בשנים 2005–2006 היא הופיעה כיועצת הכללית של ארצות הברית מלאני בלקסטון בארבעה פרקים של המפקד הראשי, ובסתיו 2006 גילמה את לילי ראדר בסדרת הדרמה של ה- CW, Runaway .
נכון לעכשיו, הופ מגלמת את עורכת הדין ג'ואן לוס, נוסעת ששרדה בטיסת 753 של רג'יס איירליינס, ב- FX's The Strain . יש לה גם תפקידים חוזרים בסדרת הפשע NCIS כמזכירה של חיל הים שרה פורטר ובדרמה המשפטית חליפות כתובעת אניטה גיבס.
דוד פיפאנו

בסלוניקי

נולד בסלוניקי לבּוּאֶנָה ורבי אברהם פיפאנו. אביו היה בן למשפחת חכמים ספרדית מקומית, עלה לירושלים ונפטר בכ"ח באייר תרמ"ח, סבו רבי אהרן פיפאנו נפטר בסלוניקי בי"ד בסיוון תרכ"ח, ואבי סבו, חיים חנוך פיפאנו נפטר בא' בטבת תקע"ט. מצד אמו היה נכדו של רבי שאול מולכו, שהיה דרשן ומוכיח מפורסם.
היה תלמידו של רבי יהודה קובו מחבר "יאודה יעלה". בהיותו בן 15 כבר החל לכתוב פסקי הלכה, ובבגרותו התפרסם בעירו כרב, דרשן ופוסק הלכה. ב-1877 התמנה כרב וחזן בקהילת מאייוור שבסלוניקי, והחזיק בכהונה זו עד עזיבתו את העיר והמדינה ב-1899.
עסק בהדפסת ועריכת ספרי רבני סלוניקי: בשנת 1893 הדפיס בתוספות משלו את הספר "עבודת השם" של רבי שמואל מטלון. וב-1897 את הספר "עין משפט" של רבי אברהם הלוי. הערות המגיה בספרים אלו הן פרי עטו. מלבד ספרים אלו ההדיר את שו"ת הרשב"א, ח"ה וח"ו (ורשה תרנ"ט), והוסיף עליהן מהערותיו.
לצד עיסוקיו התורניים היה פעיל ציבורי ועסק בארגון אגודות צדקה וסיוע בסלוניקי, לצד דמויות מראשי הקהילה היהודית בעיר כמו: הרב יעקב קובו, יהודה נחמה, שמואל שמחה; ואחריהם: משה אלאטיני, שאול מודייאנו, שלמה פרננדס ושלום סייאס. בקיץ 1874 יזם את הקמת החברה לעזרה הדדית "צדקה וחסד" שהתקיימה כמה עשרות שנים. בסוף קיץ 1890 פרצה שריפה גדולה בשלוניקי ורבים איבדו את ביתם, פיפאנו נמנה עם קבוצת נכבדי הקהילה שעסקו בבניית שיכונים למפונים.

בממלכת בולגריה

בשנת 1899 התמנה כראב"ד סופיה בירת בולגריה. ב-1914 התפטר הרב הראשי לבולגריה מרדכי אהרנפרייז על רקע מאבקי כוחות בתוך הקהילה היהודית בין הניצים והמתונים בתנועה הציונית ובין נכבדי הקהילות בני הדור הישן - הנוֹטָאבֶּלִים. ב-1915, עם כניסת בולגריה למלחמת העולם הראשונה פסקה כמעט לחלוטין הפעילות הציבורית. ב-1920 הוחלט בכינוס ראשי הקהילות בבולגריה להטיל על הקונסיסטוריה לבחור ולמנות רב ראשי. בהמשך הוחלט שעד לאישור תקנון הקהילות על ידי הממשלה הבולגרית, לא ימונה רשמית רב ראשי ליהודי בולגריה. וכך, ב-1921 מונה הרב דוד פיפאנו רשמית לממלא מקום הרב הראשי ובפועל מילא את התפקיד עד לפטירתו לאחר מחלה בח' בכסלו ה'תרפ"ה, 5 בדצמבר 1924. הוא נקבר בסופיה.
על מצבתו נחקק:
שאו קינה וקול צרה כמבכירה
דוד מלכנו איננו למי נפנה לעזרה
רעה צאן קדשים הנהיג עמנו בדרך ישרה
מתינות וענוה לבושו ומדו יראת ה' טהורה
ידיו רב לו לחבר הרבה חיבורים
פלגי תורתו נפוצו מכל פנה ועברים
נשמתו תהי צרורה עם נפשות טהורים
מו"ר הר' המ' כ'מ'ו'ה'ר'ר'
דוד אברהם פיפאנו

ז'ל'ה'ה'
נ'ל'ב'ע' ב כסלו 5685 - דיקימברי 1924
— מולכו, בית העלמין של יהודי שאלוניקי, עמ' 620
הותיר אחריו את אשתו סוניה, בתו דונה-סלמונה ובניו אלברט (אברהם) ומאיר פיפאנו. את ספרייתו הגדולה שהכילה גם כתבי יד נדירים הוריש לקהילת סופיה. בנו, אלברט פיפאנו נמנה עם ראשי "האגודה להקמת ספרייה יהודית בסופיה".
יוסי אסף

שירותו הצבאי

אסף נולד וגדל בקיבוץ בית השיטה. עם גיוסו לצה"ל התנדב אסף לחטיבת הצנחנים ושובץ בגדוד הנח"ל המוצנח. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש כמפקד מחלקה ולחם במלחמת ההתשה. לאחר ששימש כסגן מפקד פלוגה השתחרר מצה"ל. במהלך שירות המילואים שימש אסף כמפקד פלוגה מסייעת בגדוד 28 של חטיבה 55. אסף פיקד על הפלוגה בין היתר במבצע אבירי לב. בהמשך שירות המילואים שימש כמפקד גדוד מילואים וכמפקד חטיבת מילואים.
אסף ניהל את סמינר הקיבוצים במשך 11 שנים, (2012–2001). החל דרכו בקיבוץ בתחום החינוך וההוראה, והמשיך במגוון תפקידים בהם זכה להישגים ותרם לכלל. ריכז את חברת הילדים בקיבוצו, כיהן כמזכיר הקיבוץ, ניהל את התפעול במפעל השימורים בקיבוץ וניהל את הכפר לשיקום נפגעי סמים במלכישוע.
זרע הפורענות

תקציר העלילה

ריצ'רד (ריק) דָדייה (גלן פורד) הוא חייל משוחרר שהחליט להקדיש את עצמו להוראה ומתקבל למשרת מורה לאנגלית בבית ספר תיכון. בחדר המורים הוא נפגש עם המורה הוותיק ג'ים מרדוק (לואיס קלהרן) המבשר לו מה שמחכה לו בהמשך.
דדייה מקבל כיתה של נערים פרועים המורכבת מלבנים, שחורים והיספנים. הבולטים בכיתה הם גריגורי מילר (סידני פואטייה) וארטי ווסט (ויק מורו). הוא אינו מצליח להעביר את השיעור בגלל הפרעותיהם. לאחר הלימודים הוא מצליח להציל את אחת המורות המותקפת על ידי תלמיד. בתגובה הוא מותקף בלילה באחת הסמטאות בידי תלמידים ונפצע קשה בפניו.
אשתו, אן דדייה (אן פרנסיס), הנמצאת בהיריון, מזדעזעת ממצבו ומנסה לשכנע אותו לעזוב את בית הספר. הוא מבקר בבית ספר עם סדר משמעת ותלמידים מחונכים אך דוחה הצעה להתקבל לעבודה שם כי הוא רואה בעבודתו אידיאל ואתגר.
כאשר אחד המורים, ג'ושוע אדוארדס (ריצ'רד קיילי) אומר לו כי יש לו אוסף תקליטי בלוז נדירים הוא מבקש ממנו להביא אותם לבית הספר ולהשמיע אותם לתלמידים. בסצנה קשה מתנפלים התלמידים על אדוארדס, מפילים אותו, שוברים את משקפיו ואת כל התקליטים שהביא.
אט אט מצליח דדייה לחדור ללב תלמידיו. הוא מקרין להם את הסרט המצויר ג'ק ואפון הפלא ומעורר אותם לוויכוח עירני על הבעיות המוסריות והחינוכיות של הספר.
כשהוא מקשיב למילר המנגן ושר עם חבריו את הספיריטואל "שלח את עמי", הוא מתרשם ומציע לו להופיע בנשף חג המולד.
הבעיה העיקרית היא התלמיד ווסט שמעמדו הוא כמנהיג כנופיה שכל התלמידים מפחדים ונשמעים לו. הוא מתעב את דדייה, מתלונן עליו בפני המנהל ומאשימו בגזענות.
הוא שולח מכתב אנונימי לאן דדייה ובו הוא כותב כי לבעלה יש רומן עם אחת המורות. כשהיא רואה את המכתב היא מרגישה ברע, מפונה לבית חולים ויולדת בלידה מוקדמת.
דדייה מקבל את ההודעה ומגיע לבית החולים שם נמסר לו כי ילדו בסכנה. אן מספרת לו על המכתב שקבלה ובשלב זה הוא נשבר ומודיע לה כי לא ישוב לבית הספר הזה.
דווקא בשלב זה משכנעת אותו אן לא לוותר. בנו יוצא מהסכנה והוא חוזר לבית הספר לקראת העימות עם ווסט.
בסצנה האחרונה ממשיך ווסט להפריע בשיעור. דדייה מחליט להתעמת אתו ומאשים אותו בשליחת המכתב. ווסט שולף סכין אך דדייה לא נרתע. הוא מתקרב אליו ושולף מידו את הסכין תוך כדי שהוא נחתך. ווסט צועק לחבריו לעזור לו ולהתנפל על דדייה אך הם לא נענים לו. בשלב זה יודע דדייה כי הוא ניצח.
פול אדלשטיין

ביוגרפיה

אדלשטיין נולד בשיקגו למשפחה יהודית רפורמית. הוא סיים תואר ראשון באנגלית בבוודין קולג' שבמיין. לאחר מכן החל את קריירת המשחק בשנת 1990 בסרט "הגריפטרס", ב-2003 שיחק בסרט "אכזריות בלתי נסבלת" וב-2005 ב"זכרונותיה של גיישה".
בנוסף, השתתף בתפקיד אורח בסדרות טלוויזיה כגון "מדיום", "לאס וגאס", "סקראבס", "ללא עקבות", "ER" ו"חוק וסדר - מדור מיוחד".
השתתף בסדרה "Private Practice", שהיא ספין-אוף של הסדרה עטורת הפרסים "האנטומיה של גריי".
אדלשטיין נשוי לשחקנית היהודייה ליזה וייל, המגלמת את דמותה של פריס גלר בסדרה "בנות גילמור". השניים נישאו בנובמבר 2006. כמו כן, הוא הגיטריסט וסולן הלהקה "דוריס".