google/wiki40b huggingface dataset:
ישראל אלימלך אונגר

ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תק"ף לרבי יוסף אונגר מדומברובה ולגיטל בתו של רבי משה אליקים בריעה הופשטיין מקוז'ניץ. נישא למאטיל בתו של רבי יחיאל קוריצר (נינו של החוזה מלובלין). לאחר פטירת אביו בב' בחשון ה'תרכ"ז מילא רבי ישראל אלימלך את מקומו כרבה של דומברובה טרנובסקה. לאחר זמן עבר לדז'בנה שם ציווה עליו הרב חיים הלברשטאם מצאנז לכהן כאדמו"ר. מקובל כי רבי חיים הגיש לו קוויטל ובכך הכתיר אותו לאדמו"ר השלישי בשושלת.
בז' באלול ה'תרכ"ז, לאחר פחות משנה מאז מינוי לאדמו"ר, נפטר בגיל שבעים. שני בניו הגדולים מילאו את מקומו ברבנות ובאדמו"רות; הבכור רבי יעקב יצחק אונגר ייסד את חסידות דז'בנה בעיר מגורי אביו ואחיו רבי משה אליקים בריעה אונגר היה ממשיכו המרכזי בדומברובה.
מוזיאון פיטרסן

היסטוריה

המוזיאון נוסד על ידי רוברט פיטרסון, מו"ל של מגזינים רבים במיוחד בתחום הרכב ואשתו מרג'י. בשנת 1994 תרמו בני הזוג 40 מיליון דולר והקימו את קרן מוזיאון פיטרסן. ב-11 ביוני אותה שנה נפתח המוזיאון בתוך המוזיאון להיסטוריה של הטבע בלוס אנג'לס. לאחר מכן עבר המוזיאון לבניין ששימש בעברו כחנות כלבו. המבנה נחנך בשנת 1962 כחלק מרשת החנויות של סייבו (Seibu) היפנית. בשנת 1965 הפך הבניין לחלק מרשת אורנבך (Ohrbach) עד לסגירה בשנת 1986. שש שנים לאחר סגירת הרשת רכש פיטרסן את המבנה. החלל הגדול והמחסור בחלונות היוו מקום אידיאלי מבחינתו להקמת מוזיאון, ללא חשש מפגיעה ישירה של אור השמש.
בשנת 2015 עבר המוזיאון שיפוץ נרחב בעלות של 125 מיליון דולרים. השיפוץ תוכנן על ידי משרד האדריכלים קוהן פדרסן פוקס ובמהלכו עוצבה מחדש חזיתו החיצונית של הבניין. החזית החדשה נבנתה כרצועת פלדת אל-חלד שהורכבה מ-308 חלקים במשקל כולל של 100 טון פלדה שחוברו יחדיו באמצעות 140,000 ברגים. ב-7 בדצמבר נפתח המוזיאון המחודש לציבור.

תצוגות

במוזיאון מוצגים למעלה מ-100 מכוניות המחלוקת ל-25 אזורי תצוגה. קומת המרתף של המוזיאון מכונה "הכספת". בקומה נמצאים כמאה מכוניות נוספות, אך הגישה לקומה זאת היא מוגבלת. קומת הכניסה למוזיאון מוקדשת לאומנות הרכב ומציגה שורה של מכוניות בעיצוב אקסטרווגנטי. הקומה השנייה מוקדשת לתהליכי ההנדסה והייצור של רכבים וכוללת שורה של מוצגים אינטראקטיביים בעלי אופי חינוכי.
במוזיאון מגוון רחב של מכוניות שהופיעו בסרטי קולנוע ידועים דוגמת הבאטמוביל ששימשה בצילומי הסרט באטמן חוזר (1992), אסטון מרטין DB5 ששישמה בצילומי סקייפול מסדרת ג'יימס בונד (2012) והחיפושית מהסרט החיפושית בהילוך גבוה (2005). כמו כן במקום קיימים דגמים בגודל אמיתי של לייטנינג מקווין מסדרת סרטי מכוניות.
יד 4

רקע

לפי נתוני משרד החקלאות ופיתוח הכפר, בכל שנה ננטשים בישראל בין 50,000 ל-100,00 כלבים, ורובם מוצאים את מותם. עם זאת לא קיים רישום מסודר המתעד את ממדי התופעה, ועמותות העוסקות בהצלת בעלי חיים מעריכות כי מספר הכלבים הננטשים בארץ מדי שנה גדול פי שלושה, וכי כ-100,000 כלבים בריאים מומתים מדי שנה, בעיקר מסיבה זו.

האתר

האתר מספק פלטפורמה לחיפוש במאגר הכלבים, הדומה לזו המיושמת באתרי היכרויות, והמידע מוזן ומעודכן בידי עמותות העוסקות בהצלת כלבים ובמציאת בתים עבורם. נכון לשנת 2014 רשומות באתר 61 עמותות, וכל אחת מהן מנהלת את מאגר הכלבים שברשותה באופן עצמאי באמצעות חשבון אינטרנט משלה. עבור כל כלב נפתח כרטיס המכיל את פרטיו - גזע, מין, גיל, צבע, גודל, רמת חינוך ומידע רלוונטי נוסף - לצד תמונתו ומלל חופשי. החיפוש במאגר מתבצע בהתאם לנתונים אלה, ובכל כרטיס מופיע קישור המוביל לדף יצירת קשר עם העמותה הרלוונטית. בנוסף, לכל עמותה דף אינטרנט משלה במסגרת האתר, בו ניתן לקבל פרטים אודותיה ולחפש במאגר הכלבים שברשותה. לצד שירותים בסיסיים אלה מספק האתר שירותים נלווים של ייעוץ וסיוע במציאת כלב לאימוץ לפי דרישה, מפעיל תוכנית לאיתור בתים אומנים זמניים עבור כלבים, מאפשר דיווחים על אובדן או מציאת כלבים ומפרסם מידע ומאמרים רלוונטיים. הפעלת האתר - כמו היוזמה להקמתו, בנייתו ועיצובו, וכן קידומו ופרסומו - נעשית על בסיס התנדבותי, והמתנדבים שהינם מומחים בתחומם, פועלים בשיתוף פעולה עם בעלי מקצוע ופעילים אחרים. לאתר אין פן עסקי ואין לו כוונת רווח. 
האתר זכה להצלחה רבה כבר בתחילת דרכו, ותוך שבועיים מיום עלייתו לרשת האינטרנט נרשמו אליו 30 עמותות ופורסמו במאגר המידע שלו כ-500 כלבים. חשיבותו של האתר, ריכוזיותו והיקפו, באו לידי ביטוי בפרסום באתר "חיות וחברה - היחידה לחקר יחסי גומלין בין אנשים לבעלי חיים" של המחלקה לזואולוגיה בפקולטה למדעי החיים שבאוניברסיטת תל אביב, אשר כתב אודותיו ב-15 באוקטובר 2013:
"פרוייקט ראשון מסוגו המאחד את כולם... (ואשר מהווה את) המאגר הגדול ביותר שהיה אי פעם לכלבים לאימוץ, רק מעמותות והסגרים, ללא המלטות ביתיות וכו'."
 
נכון לחודש מרץ 2018, פורסמו באתר למעלה מ-27,000 כלבים, אלפים אומצו דרכו והוא זוכה ליותר מ-35,000 כניסות בכל חודש. דף הפייסבוק של האתר זכה לכ-90,000 לייקים.
מצודת אבן אמאל

המצודה

אבן אמאל, מצודה תת-קרקעית, הייתה תקוותה של בלגיה להגן על גבולה המזרחי מפלישה. במקרה של פלישה היו אמורים החיילים ששהו בה להגן או להשמיד שלושה גשרי מפתח. המצודה הגנה על הדרך האסטרטגית ללייז'. הרעיון להקים מצודה המגינה על הדרך ללייז' עלה בסוף המאה ה-19 אך הפך לריאלי רק לאחר חפירת תעלת אלברט במהלך שנות ה-30. בניית המצודה הושלמה ב-1935 והיא הוצבה בין נהר המז ותעלת אלברט. רוב מבני המצודה היו תת-קרקעיים, וכיפותיה המחוזקות בבטון ובפלדה נחשבו לבלתי חדירות.

הכנות הצבא הגרמני לכיבוש המצודה

המצודה הפכה לבעלת חשיבות אסטרטגית לקראת המערכה על צרפת. התוכנית הגרמנית דיברה על מתקפה חזקה ומהירה של קבוצת ארמיות בצפון, שאמנם הייתה מאמץ משני לעומת המאמץ העיקרי בדרום, אך עדיין הייתה בנויה על התקדמות מהירה אל תוך בלגיה. הצרפתים והבריטים, לעומתם, סמכו על הצבא הבלגי שישהה את הפלישה הגרמנית ככל האפשר, על מנת לאפשר להם לתפוס את העמדות המתוכננות על הנהר דייל, בעומק השטח הבלגי, עליהן התבססה תוכנית ההגנה הצרפתית. כך שחדירת קו ההגנה הבלגי על ידי הגרמנים, או העמידה עליו על ידי הבלגים, היו חיוניים להצלחת תוכניות הצדדים או לכישלונן. הגרמנים תכננו היטב את כיבוש המצודה. הם הקימו דגם של המצודה בצ'כוסלובקיה, באזור ביצורי הגבול הצ'כיים שנפלו לידם לאחר הסכם מינכן, שהיו מבוססים על דגמים מערביים. היטלר עצמו הגה את הרעיון לכבוש את המצודה תוך שימוש בדאונים, בטענה שהצנחה של מספר רב של אנשים לאזור מצומצם תהיה בלתי מאורגנת ומסוכנת. על תכנון הפעולה הופקד גנרל קורט שטודנט, מפקד דיוויזיית הצנחנים ה-7. על מנת לחדור את כיפות הבטון הכינו מהנדסי הוורמאכט מטענים חלולים מיוחדים. הכוח שנבחר למשימה היה בן חמש מאות צנחנים וכונה כוח הסער של קוך, על שם מפקדו האופטמן (סרן) וולטר קוך. קוך עצמו נבחר לפקד על הפעולה בידי שטודנט והיטלר גם יחד. מתוך הכוח הזה נבחרה פלוגת צנחנים אשר הייתה מוכשרת גם כאנשי הנדסה קרבית, בפיקוד סגן רודולף ויציג, לנחות על גג המבצר ולהשתלט עליו.

הפשיטה המוטסת על המצודה

בצירוף של תכנון מדוקדק ומודיעין מדויק, וכן חוסר מוכנות מהצד הבלגי, בוצעה התוכנית של היטלר באופן מושלם ובהצלחה מוחלטת. בתחילה נחת כוח משימה ראשוני בפיקוד ויציג בדאונים על "גג" המצודה, ופוצץ את כיפות הבטון באמצעות מטענים חלולים, בהם השתמשו כדי להשמיד או לנטרל את ה"כיפות" בהן הותקנו תותחים. אל מול עמדות המקלעים השתמשו הצנחנים בלהביורים. הבלגים הצליחו להשמיד את אחד הגשרים, ובכך מנעו את מעבר הכוחות הגרמנים, אך גם מעבר תגבורות להגנת המצודה. למחרת הצטרפה אל הצנחנים תגבורת של גדוד הרגלים ה-151, שהיה חלק מהארמייה השישית, דבר שהביא לכניעתה בצהרי ה-11 במאי. לאחר הקרב עוטרו קוך וויציג בעיטור צלב האבירים הגרמני על גבורתם בקרב ועל הדרך בה פיקדו על אנשיהם.
לאחר נפילתה הוסבה המצודה למפעל תת-קרקעי שייצר את פצצות V-1 אך הייצור במפעל מעולם לא הגיע לפסים מעשיים. בעקבות הפעולה החלו בצבא ארצות הברית בהקמת יחידות מוטסות ומוצנחות בהיקף רחב.
כיום פתוחה המצודה לקהל.
מקנה גרייס

ביוגרפיה

מקנה גרייס נולדה ב-25 ביוני 2006 בגרייפוויין , טקסס; והחלה לפתח קריירת משחק מקצועית בגיל 6.
רשות התקשורת הבריטית

ביקורת

הרשות הייתה נתונה לביקורת ציבורית לפרקים על המשכורות הגבוהות שניתנו לעובדיה, יחסית לעובדי השירות הציבורי; על הבניין היוקרתי שבו שוכן מטה הרשות, על גדות נהר התמזה במרכז לונדון; על טיב החלטותיה הרגולטריות, דוגמת רפורמת הרגולציה על שירותי הרדיו בשנת 2007; ועל טיב שירות הלקוחות שהיא מעניקה לאזרחים הפונים אליה בתלונות על גופי תקשורת.
הרשות שיחקה תפקיד מרכזי בחקר פרשיית ההאזנות של עיתון ניוז אוף דה וורלד. הרשות נדרשה לקבוע האם חברת ניוז אינטרנשיונל, בבעלות איל ההון האוסטרלי רופרט מרדוק, ראויה להמשיך לשלוט על חברות תקשורת רבות בבריטניה, ביניהן ענקית התקשורת BSkyB. הרשות הייתה חשופה לביקורת משני צידי המפה הפוליטית על אופן החקירה בפרשה זו.
Electronic Arts

היסטוריה

טריפ הוקינס, שעבד בחברת אפל כמנהל שיווק, התפטר מתפקידו וב-28 במאי 1982 הקים את החברה. החברה הוקמה בהשקעה עצמית המוערכת בכ-200,000 דולר, תחת השם Amazin' Software. באוקטובר, הוקינס קרא לדיון על שם החברה, שכללה כ-12 עובדים, והוחלט על השם Electronic Arts. בדצמבר אותה השנה הצליח הוקינס לגייס 2 מיליון דולר ממשקיעים. הכנסות החברה גדלו בהתמדה, 5 מיליון דולר בשנה הראשונה, 11 ו-15 בשנייה ובשלישית. בדצמבר 1986 פתחה החברה את סניפה הראשון באירופה.

ביקורת

סקירות על המשחקים החדשים מצביעות על מגמת ירידה באיכות המשחקים. EA מואשמת בחוסר-חדשנות, במיוחד בכותרים המתפרסמים על בסיס שנתי כדוגמת משחקי הספורט של החברה. משחקים אלה מתפרסמים כמשחקים עצמאיים במחיר מלא, בעוד השינויים בהם מעטים ומתמקדים בגרפיקה ובממשק המשתמש.

DRM

המשחק Spore אשר יצא בספטמבר 2008, היווה אבן דרך בנושא ניהול זכויות דיגיטלי (DRM). המשחק כלל את התוכנה SecuROM למניעת העתקות, שדורשת את אימות המשחק ומגבילה את המשחק על 3 מחשבים בלבד. ביקורת ציבורית רחבה נשמעה כנגד המנגנון החדש. תוכנת ה-DRM שנועדה לעכב את פריצתו של המשחק והפצתו באינטרנט, השפיעה בעיקר על לקוחות שרכשו את המשחק כדין, מכיוון שהמשחק נפרץ כבר לפני שחרורו. בתגובה למהלך השנוי במחלוקת של EA, המשחק שבר שיא הורדות בלתי חוקיות עם יותר מחצי מיליון הורדות בשבוע הראשון לשחרורו.
השימוש ב-SecuRom לא אוזכר במדריך למשתמש, על הקופסה, או ברישיון השימוש בתוכנה. ב-22 בספטמבר 2008, תובענה ייצוגית עולמית הוגשה כנגד EA עקב צורת השימוש במנגנון ה-DRM, ובכך שהסתירה את המנגנון מהמשתמש, ובטענה שלמנגנון זה יש תכונות הדומות לתוכנות של Rootkit, ובכללן העובדה שמנגנון זה נשאר בכונן הקשיח גם לאחר הסרת המשחק.
ב-24 ביוני 2009, EA הכריזה על שינוי בגישתה למניעת ההורדות הפיראטיות. החברה הורידה את מנגנון ה-DRM, ובמקום זה המשחקים יכללו תוכן שאינו על הדיסק, המחייב הורדה במהלך ההפעלה של המשחק. המדיניות החדשה כוללת תוכן רב ועדכונים ברשת, על מנת ליצור תמריץ לרכוש עותק חוקי.

Visceral Games

חברת בת המוכרת בזכות טרילוגיית משחקי האימה Dead Space.
המנון הפיליפינים

הגרסה בספרדית מ-1899

Tierra adorada
Hija del sol de Oriente,
Su fuego ardiente
En ti latiendo está.
¡Tierra de amores!
Del heroísmo cuna,
Los invasores
No te hollarán jamás.
En tu azul cielo, en tus auras,
En tus montes y en tu mar
Esplende y late el poema
De tu amada libertad.
Tu pabellón, que en las lides
La victoria iluminó,
No verá nunca apagados
Sus estrellas ni su sol.
Tierra de dichas, del sol y amores,
En tu regazo dulce es vivir.
Es una gloria para tus hijos,
Cuando te ofenden, por ti morir.

הגרסה באנגלית מ-1938

Land of the morning
Child of the sun returning
With fervor burning
Thee do our souls adore.
Land dear and holy,
Cradle of noble heroes,
Ne’er shall invaders
Trample thy sacred shores.
Ever within thy skies and through thy clouds
And o'er thy hills and sea
Do we behold the radiance, feel the throb
Of glorious liberty
Thy banner dear to all our hearts
Its sun and stars alight,
Oh, never shall its shining fields
Be dimmed by tyrants might!
Beautiful land of love, o land of light,
In thine embrace 'tis rapture to lie
But it is glory ever, when thou art wronged
For us thy sons to suffer and die.

הגרסה הסופית בטאגאלוג

Bayang magiliw,
Perlas ng silanganan,
Alab ng puso
Sa dibdib mo’y buhay.
Lupang hinirang,
Duyan ka ng magiting,
Sa manlulupig
Di ka pasisiil.
Sa dagat at bundok,
Sa simoy at sa langit mong bughaw,
May dilag ang tula
At awit sa paglayang minamahal.
Ang kislap ng watawat mo’y
Tagumpay na nagniningning;
Ang bituin at araw niya,
Kailan pa ma’y di magdidilim.
Lupa ng araw, ng luwalhati’t pagsinta,
Buhay ay langit sa piling mo;
Aming ligaya na ‘pag may mang-aapi,
Ang mamatay nang dahil sa ‘yo.
דניס גאבור

חייו

נולד בבודפשט שבהונגריה למשפחה יהודית שהמירה את דתה לנצרות. אביו, ברטלן גאבור, ניהל חברת כרייה. בגיל 15 החל להתעניין בפיזיקה, למד אותה בכוחות עצמו והקים מעבדה בביתו יחד עם אחיו. במלחמת העולם הראשונה שירת בחיל התותחנים ההונגרי בצפון איטליה. ב-1918 החל ללמוד הנדסה באוניברסיטה הטכנית בבודפשט והמשיך באוניברסיטה הטכנית שרלוטנבורג בברלין (כיום: האוניברסיטה הטכנית של ברלין). הדוקטורט שלו, בהנדסת חשמל, שהושלם ב-1927, עסק בניתוח אותות חשמליים ארעיים (transients) בעזרת אוסצילוסקופ.
עם סיום לימודיו החל לעבוד בגרמניה. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933, עזב את גרמניה, ולאחר שהות קצרה בהונגריה עבר לבריטניה. שם הוצעה לו עבודה במחלקת המחקר של חברת תומסון-יוסטון בעיר רוגבי (Rugby), ושם נישא למרג'ורי באטלר ב-1936. במהלך עבודתו עבור תומסון-יוסטון המציא בשנת 1947 את ההולוגרפיה, תוך כדי ניסיונות לשיפור מיקרוסקופ אלקטרונים. שנה לאחר מכן עבר לאימפריאל קולג' בלונדון וב-1958 מונה לפרופסור לפיזיקה, תפקיד בו כיהן עד לפרישתו ב-1967.
לאחר פרישתו בילה את רוב זמנו באיטליה, אך המשיך להשתתף במחקרים באימפריאל קולג' וכן במעבדות CBS בסטמפורד, קונטיקט.
יחסי גרמניה–סין

יחסים דיפלומטים מוקדמים

ב-1859, בעקבות התבוסה של סין במלחמת האופיום השנייה, שלחה גרמניה את משלחת אוילנבורג, למשא ומתן על הסכמים מסחריים של פרוסיה עם סין, יפן וסיאם. ב-2 בספטמבר 1961, חתמו פרוסיה וסין על פתיחת יחסים מסחריים רשמיים בין שתי המדינות.
ב-1897, ניצלה האימפריה הגרמנית, את רציחתם של שני מיסיונרים גרמנים על מנת לפלוש לצ'ינגדאו ולהקים שם את מושבת מפרץ ג'יאוז'ו.

שיתוף פעולה גרמני-סיני (1911-1941)

שיתוף הפעולה האינטנסיבי בין גרמניה לסין נמשך עד עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ב-1933.
שר האוצר של סין ביקר בגרמניה הנאצית ב-1937 והתקבל על ידי אדולף היטלר.

המלחמה הקרה

עם סיומה של מלחמת העולם השנייה, נחלקה גרמניה לשניים: גרמניה המערבית בעלת משטר דמוקרטי ב'סגנון המערב', וגרמניה המזרחית אשר הנהיגה משטר קומוניסטי. במהלך המלחמה הקרה, הצטרפה גרמניה המערבית לברית שהובילה ארצות הברית נגד הגוש המזרחי (קומוניסטי) בהובלת ברית המועצות. כפועל יוצא, ערערה הברית את היחסים הדיפלומטים בין גרמניה המערבית לסין, אשר תמכה מנגד בגרמניה המזרחית ובקומוניזם.

איחוד גרמניה

לאחר איחוד גרמניה מחדש ב-1990, היחסים השתפרו בהדרגה. בין השנים 1993–1998 נפגשו המנהיגים הגרמניים והסינים פנים אל-פנים, כ-52 פעמים. גם גרמניה וגם סין התנגדו נחרצות לפלישה האמריקאית לעיראק ב-2003.

יחסים דיפלומטיים

גרמניה מחזיקה בשגרירות רשמית בבייג'ינג ו-4 קונסוליות נוספות בסין. סין מחזיקה בשגרירות רשמית בברלין וקונסוליות בדיסלדורף, פרנקפורט, המבורג ומינכן.
יציאת חירום (להקה)

יציאת חירום היא להקת רוק ישראלית.

תולדות הלהקה

לקראת אמצע 1997 נפגשו חברי הלהקה יוסי ברוש, אלכס טופל ועדי חייט (יוסי ואלכס היו חברים כבר שנים לפני כן) והקליטו, כניסיון, שלושה שירים בלבד. ההקלטות עלו יפה וכחודשיים מאוחר יותר, הם נפגשו שוב והקליטו אלבום מלא. אלבום הבכורה שלהם נושא את שם הלהקה ומכיל בלדות רוק המתעסקות בעיקר באהבה. באלבום זה נכללו הלהיטים: "קחי לך זמן", "נהדרת" ו"אלפי ילדים מוכים" שבו מתארח נתן זהבי.
עם סיום הקלטת הדיסק, הלהקה לא זכתה לחשיפה תקשורתית רבה והפסיקה להופיע. רק לקראת סוף העשור הראשון של המאה ה-21, הלהקה חזרה להופיע, בעקבות תהליך מעניין - הדיסקים הגיעו למטיילים ישראלים ברחבי העולם כך שרבים הכירו את הלהקה דווקא בחו"ל, כפי שמעיד סולן הלהקה: "...במהלך השנים כל אחד מהלהקה הלך לדרכו שלו, אבל כשהופענו בשנה האחרונה לא האמנו שהקהל מכיר את כל המילים של השירים. היו הרבה ישראלים שטיילו בחוץ לארץ ומתברר שהדיסק שלנו תפס חזק במזרח ובדרום אמריקה..." המוזיקה הושמעה בעיקר בדרום אמריקה, הודו, ואוסטרליה, בעוד שבארץ השירים זכו לחשיפה מועטה ברדיו (תהליך זה דומה לתהליך שעברה הלהקה "בית הבובות", למרות שכרונולוגית, הקדימה "יציאת חירום" את "בית הבובות" בשמונה שנים).
לאחר כעשר שנים ממועד יציאת האלבום הראשון, שבה הלהקה התאחדה ונוכחה לדעת שאנשים רבים מכירים את שיריה. יציאת חירום חזרה להופיע במועדונים רבים ברחבי הארץ, והוציאה אלבומה את אלבומה השני, "צעקה אחת ארוכה", (2008), מתוכו הצליח השיר "משהו בך". במספר שירים באלבום זה הצטרף רועי זו-ארץ, שהיה אחראי על כלי המיתר באלבום.
משנת 2008 ממשיך ליצור ולהופיע הקול מאחורי ההרכב, כותב השירים והלחנים והזמר אלכס טופל בהפקתו ובליווי המוזיקלי של עדי חייט. גם יוסי ברוש הקים הרכב תחת אותו שם ובו חברים יאיר מיכאל (גיטרות), דורון פיקר (קלידים), אלי בן שושן (תופים) ואילן אביב (בס).
כשהחסידות נפלו (סרט)

עלילה

הסרט מספר על כבאי המשתתף במבצע החילוץ וחיסול השלכות האסון בתחנת הכוח הגרעינית בצ'רנוביל.

הפקה

הסרט נכלל ברשימת 14 סרטי קולנוע שזכו לתמיכת קרן הקולנוע הרוסי. מרבית צילומי החוץ נערכו בבודפשט, הונגריה. אתרי צילום נוספים כללו את מוסקבה ופרבריה ואתרים נוספים ברוסיה.

שחרור

יציאתו לאקרנים מתוכננת ל-8 באוקטובר 2020.
ישיבת שילה

היסטוריה

הרב מיכאל ברום מונה לראש הישיבה כמה שנים לאחר הקמתה ושימש בתפקיד במשך כ-30 שנה. בין השנים תש"מ - תשמ"ב עמד בראשות הישיבה הרב משה דימנטמן. גם הרב יעקב חרל"פ שימש בתפקיד לתקופה קצרה. בשנת תשס"ו מונה לתפקיד ראש הישיבה הרב אהרן הראל. הוא פרש בשנת תש"ע. בשנת תשע"ד התמנה לראש הישיבה הרב נתנאל עובד, רב היישוב קריית נטפים. הרב נתנאל והרב אביב גמליאל, שניהם בוגרי הישיבה, הביאו אליה קבוצת תלמידים מישיבת מעלה אליהו. לאחר מכן עזב הרב עובד.
בשנת 1996 הונחה אבן הפנה לבית המדרש של הישיבה בתכנון האדריכל ישעיהו אילן. בית המדרש נבנה אך לא הושלם ונותר ריק, כיוון שבמהלך בנייתו פחת מספר התלמידים. המבנה נמכר למועצה האזורית מטה בנימין.

מאפייני הישיבה

בישיבה ישנו דגש על הלימוד ההלכתי בסדר בוקר בשיטת אסוקי שמעתתא אליבא דהלכתא. בעבר הדגישה הישיבה את תורת הרב קוק. תחת הרב גמליאל מודגשת יותר תורת החסידות ובפרט חסידות חב"ד ועבודת הנפש לפי ספר התניא, לצד תורת הרב קוק.
מדי כמה שנים מוציאה הישיבה ספר ובו מאמרים פרי עטם של בחורי ורבני הישיבה, בשם "קטורת שילה".
רוב תלמידי הישיבה מתגייסים לצה"ל במסגרת ה"הסדר". הישיבה מוציאה עלון דו-שבועי בשם "פ"שילה", אשר מופץ בקרב חייליה המשרתים בשירות פעיל בצה"ל.
בישיבה כולל אברכים. רובם לומדים למבחני ההסמכה של הרבנות הראשית לישראל. בישיבה ישנו גם מכון הוראה שהוא שלוחה של מכללת מורשת יעקב.
בשנת תשע"ו נפתחה בישיבה תוכנית "גרעין שילה", המיועדת לדוברי אנגלית המשלבים לימוד תורה עם חקלאות ופעילות קהילתית.
טדאוש ברד

ילדותו ולימודיו

ברד נולד בגרודזיסק מזובייצקי כבן למשפחה בעלת שורשים סקוטים. אבותיו היו קתולים סקוטיים שנמלטו מארצם מפני רדיפות על ידי פרוטסטנטים והגיעו באמצע המאה ה-18 לפולין.
בהיותו בן חמש החל ברד ללמוד נגינה על פסנתר. בנעוריו, בימי הכיבוש הנאצי בפולין, הוא החל לקבל שיעורים פרטיים מהפסנתרן טדאוש ויטוסקי. בין השנים 1941–1943 למד ברד אצל בולסלב וויטוביץ, בקטוביץ, ואצל קז'ימייז' סיקורסקי, בלודז', ובין השנים 1947–1951 היה תלמידם של פיוטר ריטל ופיוטר פרקובסקי בבית הספר הגבוה למוזיקה בוורשה. כמו כן הוא למד 3 שנים מוזיקולוגיה באוניברסיטת ורשה.

פעילותו

בשנת 1949 הקים ברד, במשותף עם קז'ימייז' סרוצקי ויאן קרנץ, את קבוצת 49 שניסתה לענות לדרישות המשטר למוזיקה לא מסובכת מדי, "ריאליסטית סוציאליסטית". יצירותיו בשנות ה-50 המוקדמות היו יותר בסגנון נאו-קלאסי ומושפעות מאלמנטים של הפולקלור הלאומי. אחרי הרפורמות של שנת 1956 התעניין ברד בסריאליזם הדודקפוני (ראו הרביעייה למיתרים וארבע המסות לתזמורת). בשנת 1956 יחד עם סרוצקי ואחרים נמנה עם מייסדי פסטיבל הסתיו של ורשה, ( Warszawska Jesień), אחד הפסטיבלים החשובים למוזיקה בת זמננו.
החל משנת 1974 לימד הלחנה בבית הספר הגבוה למוזיקה בוורשה, משנת 1977 כפרופסור.
זכה מספר פעמים באותות הכרה מטעם הארגון אונסק"ו בשביל יצירותיו.
ב-1979 התקבל כחבר באקדמיה לאמנויות של ברלין.
מ-1976 נבחר כיושב ראש הסניף הפולני של החברה הבינלאומית למוזיקה בת זמננו.
ביצירותיו סגנונו התגוון עם השנים, אחרי 1956 השתמש לעיתים בטכניקה דודקפונית לפי המסורת של אלבן ברג, או בחר באופציות הדומות לשוסטקוביץ' המאוחר. מוזיקה של ברד מתאפיינת בליריזם בולט בדרכו של
שופן, שוברט,  מהלר ברג, קרלוביץ' ובמיוחד נחשב על ידי מבקרים רבים מעין יורש של קרול שימנובסקי.
העריץ מאוד את המסורת הרומנטית, אך גם את מוזיקת הרנסאנס והבארוקית והשתמש ביסודות מהן .
אחרי מותו ב-2 בספטמבר 1981 בוורשהנקראה התזמורת הפילהרמונית של העיר ז'לונה גורה על שמו.
נקראת על שמו גם התחרות למלחינים פולנים צעירים. הפרס הראשון הנוכחי ממומן על ידי קרן שהוקם על ידי אלמנתו
אלינה סביצקה-ברד.
יעקב לב

תולדות חייו

בלבול נולד בבגדד לשאול וגורג'יה בלבול. הוא למד בחטיבת הביניים של בית הספר אליאנס ותיכון שמאש, שם השלים תעודת בגרות ממשלתית בשנת 1938. עם סיום לימודיו החל לעבוד בלשכת המסחר של בגדד, אותה אף ניהל החל משנת 1945 ועד לעלייתו ארצה בשנת 1951. בשנות עבודתו בלשכת המסחר אף שימש כעורך ירחון הלשכה.
עם עלייתו לישראל, החל ללמוד בבית הספר למשפט וכלכלה בתל אביב (לימים הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב). הוא סיים את לימודי המשפטים בשנת 1956. מעת סיום לימודיו ועד לפטירתו ניהל יעקב לב עסקים בתל אביב, והיה פעיל בקהילת יוצאי עיראק בישראל בתחומי חינוך ותרבות. הוא נפטר בשנת 2003.
נישא לבלאנש, אב לשאול, אורנה ואיתן.

יצירתו

בלבול פרסם את ספרו הראשון, בשם "הגחלת הראשונה" (אל-ג'מרה אל-אולא) בשנת 1938‏. הספר, ובו סיפורים קצרים, מתואר כספר היחיד של ספרות יפה אשר פורסם בעיראק באותה שנה.
בעת עבודתו בלשכת המסחר בבגדד, תחת ניהולו של מאיר בצרי, אף הוא משורר יהודי עיראקי, החיו בלבול ובצרי את סגנון שירת המושחאת, סגנון שירה אנדלוסי, השונה מסגנון השירה הערבית המסורתי. בצרי ואף בלבול כתבו גם סונטות בסגנון שייקספירי. יצירותיו הספרותיות של בלבול, כמו גם המאמרים שכתב בנושאי כלכלה ועסקים, התפרסמו בעיראק ובמצרים.
כאות לשאיפתו של בלבול לכתוב תאורים מציאותיים ולהגיע לקהל קוראים רחב, רבים מן הדיאלוגים בסיפוריו כתובים בערבית מדוברת עיראקית, ולא בערבית ספרותית כמקובל בכתיבת פרוזה. לצד שבחים על יכולתו בכתיבת סיפורים קצרים, על בהירותם, אחידותם, והריאליזם הסוציאליסטי שבהם, הוא אף ספג ביקורת על היותם של סיפוריו נאיביים, חסרי מקוריות, וחלשים בבנייתן של הדמויות בהם. למרות זאת, בלבול נחשב לאחד הסופרים הבולטים והחשובים בתחום הרומן והסיפור הקצר בעיראק בין השנים 1920 - 1955.
כתיבתו הספרותית של בלבול, בעת שחי בעיראק, איננה יהודית באופיה, היא מיועדת לקהל הערבי הרחב ובעלת זיקה למורשת הערבית וללאומיות העיראקית. גישתו זו אף קיבלה ביטוי מפורש בדברים שכתב באותה עת. ב-21 ביולי 1938 פרסם מאמר בעיתון המקומי "אל-אכבר" ובו כתב כי: "הנוער היהודי אינו רואה בציונות יותר מאשר ביטוי של קולוניאליזם ושליטה.". דוגמת סופרים יהודים עיראקים אחרים בשנות ה-30 וה-40, כתיבתו של בלבול באותה תקופה הושפעה מספרות המערב והספרות הערבית כאחד, והוא חש עצמו סופר עיראקי ולא סופר יהודי. יעקב (בלבול) לב, לא פרסם מיצירותיו בשפה העברית. לאחר מותו התפרסם ספרו "גחלת ראשונה ולבטי מחשבה: מבחר סיפורים ושירים" בערבית ובתרגום לעברית.
מקס יעקובסון

ביוגרפיה

יעקובסון נולד בשנת 1923 בעיר ויבורג שבפינלנד (כיום נמצאת העיר בשטחה של רוסיה) ליונאס יעקובסון, יושב ראש הקהילה היהודית בעירו ויושב ראש התנועה הציונית בפינלנד, ופנינה (גרטה) יעקובסון, גיורת שהייתה תומכת של התנועה הרוויזיוניסטית והנהיגה דיבור עברית בביתה. סביו נולד בלטביה והשתקע בפינלנד כאשר סיים שירותו הצבאי בוויבורג. בשנת 1941 סיים מקס יעקובסון את לימודיו בהלסינקי. בשנת 1942 התגייס לצבא פינלנד ולחם במלחמת ההמשך כנגד ברית המועצות בחבל קרליה. לאחר המלחמה החל את דרכו כעיתונאי והיה כתב של ה-BBC בלונדון בשנים 1946-1948 וכתב של העיתון "Uusi" בשפה הפינית בשנים 1948-1953. בשנת 1953 החל לעבוד במשרד החוץ הפיני. הוא היה נספח עיתונות בוושינגטון עד 1958 ובשנים 1958-1962 היה מנהל מחלקת העיתונות של המשרד בהלסינקי. בין השנים 1965–1971 שימש כשגריר פינלנד באו"ם שם כיהן כיושב ראש הוועדה המדינית המקבילה בשנת 1966 וכנשיא התורן של מועצת הביטחון של האו"ם בשנת 1969. בסיום כהונתו היה מועמד לתפקיד מזכ"ל האו"ם אך מועמדותו נכשלה בעקבות וטו שהטילה ברית המועצות. לאחר מכן עד שנת 1974 כיהן כשגריר בשוודיה.
לאחר שירותו במשרד החוץ שב לארצו וכתב ספרים רבים על ההיסטוריה הפוליטית של פינלנד ועל ההיסטוריה של אנגליה. ספריו זכו להצלחה רבה ותורגמו לשפות נוספות. כמו כן היה פרשן פוליטי בתקשורת. בשנים 1999-2008 הוא שימש כיו"ר הוועדה הבינלאומית האסטונית לחקר פשעים נגד האנושות שחקרה את פשעי המלחמה שבוצעו באסטוניה בעת הכיבוש הנאצי. היה גם יועצם של כמה פוליטיקאים בפינלנד.
הוראת האנגלית בישראל

הוראת האנגלית בישראל מתחילה בכיתה ג' וממשיכה עד י"ב, בה מסיימים את בחינת הבגרות באנגלית. 
ישנם המתחילים ללמוד אנגלית קודם לכן, דוגמת חוג האנגלית לילדים בשיטת הלן דורון. 
בבית ספר יסודי מקובל ללמוד אנגלית על ידי שירים וציורים, ובכיתה ו' מתחילים ללמוד דקדוק. 
לשפה האנגלית מעמד מרכזי בחברה הישראלית ובמערכת החינוך בישראל. 
בתיכון מתחילים ללמוד ספרות אנגלית והבגרות מורכבת מקטע לא נלמד (Unseen) ומקטע כתיבה. בטלוויזיה החינוכית יצאו מספר תוכניות טלוויזיה להוראת האנגלית וביניהם Here we are, בישראל במכללות רבות מתקיים חוג להוראת אנגלית, במוסדות להשכלה גבוהה הסטודנטים ממוינים לרמות באנגלית על פי ציונם באנגלית במבחן הפסיכומטרי שהם טרום-בסיסי, בסיסי, מתקדמים א', מתקדמים ב' ופטור, כל סטודנט שאינו זכאי לפטור נדרש בלמידת קורס באנגלית בהתאם לרמתו על מנת להגיע לרמת פטור.