לין קונווי

שנים מוקדמות והשכלה

קונווי גדלה בוייט פליינס מצפון לעיר ניו יורק. כילדה הייתה ביישנית וסבלה מהפרעת זהות מגדרית. היא הייתה מעורבת בפעילות הקשורה למדע האסטרונומיה אשר ריתק וסיקרן אותה, העבירה את זמנה בעיסוק בתחביב זה (בנתה טלסקופ מחזיר אור באורך 6 אינץ' במהלך תקופת הקיץ), והצטיינה במתמטיקה ובמדעים בלימודי התיכון. קונווי התקבלה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ב-1955, הגיעה להישגים גבוהים וקיבלה ציונים טובים, אך לבסוף, בעקבות תקופה בה חשה ייאוש לאחר ניסיון לעבור ניתוח לשינוי מין בשנים 8–1957, אשר הסתיים בכישלון בשל מצב הרפואה באותה תקופה, נאלצה לעזוב את לימודיה. לאחר שעבדה כטכנאית אלקטרוניקה במשך מספר שנים, קונווי חזרה לספסל הלימודים בבית הספר להנדסה ולמדע יישומי באוניברסיטת קולומביה, סיימה את לימודיה וקיבלה תואר בוגר במדעים (B.S) ותואר ה M.S.E.E. בשנים 1962-3.

מחקר מוקדם ב-IBM

קונווי גויסה למחלקת המחקר של IBM ביורקטאון ניו יורק ב-1964, והצטרפה לצוות הארכיטקטים שתכנן מחשב-על מתקדם, שכלל את ג'ון קוק ופראן אלן (שזכו לימים בפרס טיורינג על עבודתם). היא הייתה השתתפה בפרויקט פיתוח מערכות מחשוב מתקדמות (Advanced Computing Systems- ACS) ובמהלך שנות פעילותה בתפקיד זה המציאה שיטה רבת-עוצמה להפקת פקודות מרובות שלא-על-פי-הסדר בכל סבב מכונה במחשבי-על dynamic instruction scheduling (DIS). מוזיאון היסטוריית המחשב הגדיר את המצאתה: "נראה כי מכונות ה-ACS הן קיומן של התכנון הראשון של מחשב-על, בו קיימת פארדיגמה ארכיטקטורת מחשבים. רוב מעבדי השבבים המודרניים הקיימים משתמשים במערכת זו אשר המציאה לין."

התאמה מגדרית

לאחר שקראה על עבודתו של הארי בנג'מין על טיפול בטרנסג'נדרים, הבינה לין שתהליך התאמה מגדרית אפשרי עבורה, והיא פנתה אליו לטיפול התאמה. הטיפול החל בייעוץ פסיכולוגי ומתן מרשמים הורמונליים. לאחר שסבלה שנים מדיכאון עמוק שנבע מדיספוריה מגדרית, החלה להתכונן לניתוח לאישור מגדר.
במהלך התמודדותה בחיים בתפקיד גבר, לין הייתה נשואה לאישה ויש לה שני ילדים. לאחר המעבר המגדרי שלה, תחת פקודת בית המשפט, נאלצה להימנע מליצור עמם קשר.
למרות תקוותה להמשיך לעבוד בתפקידה ב-IBM גם לאחר המעבר, היא פוטרה בשנת 1968, לאחר שגילתה על כוונתה לעבור את התהליך.

קריירה כמדענית מחשבים

במהלך השנים בהם הייתה בעיצומו של תהליך המעבר מגבר לאישה, אימצה לין שם וזהות חדשים והחלה לעבוד בתכנות מחשבים כאישה טרנסית בחברת "Computer Applications, Inc". בהמשך, בשנים 1969–1972 עבדה כמעצבת מערכות דיגיטליות וכארכיטקטית מחשבים במותג Memorex.
ב-1973 הצטרפה לחברת זירוקס לקבוצה שהיום מהווה את חברתפארק (חברה), בה הובילה את הקבוצה "מערכות מעגל משולב" (LSI Systems) תחת ניהולו של Bert Sutherland. לין שיתפה פעולה עם קרבר מיד ( Carver Mead) מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה במחקר בתחום מערכות VLSI ויחד עמו כתבה את הספר "מבוא למערכות ה-VLSI", עבודה פורצת דרך וחדשנית, אשר תוך זמן קצר הפכה לספר הלימוד הסטנדרטי לעיצוב שבבי מחשב, בה השתמשו מעל ל-100 אוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית. הספר והקורסים על הנושא היו הבסיס של הרבולוציה של מיד וקונווי בעיצוב מערכות VLSI.
 ב-1978 קונווי הצטרפה כחברת סגל אורחת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ולימדה את הקורס VLSI, אשר מאוחר יותר הפך למפורסם, והיווה את הבסיס למתודיקה החדשה בנושא, ועל פיו נכתבו ספרי הלימוד, ההדרכה והסילבוס של הקורסים בנושא זה ברחבי העולם.
תרומתה הרבה של קונווי למדע המחשבים כוללת המצאות בתחום עיצוב ופיתוח שבבי המחשב, ותשתית חדשה למערכות תומכות באינטרנט, אשר מאוחר יותר, ב-1981, הייתה לתשתית אשר על בסיסה נבנתה מערכת MOSIS, ועל פיה נבנו כ-50 אלף עיצובים בעבור חברות ממשלתיות, חברות מסחריות ומוסדות השכלה ברחבי העולם. 
שיטות המחקר ששימשו לפיתוח עבודתם המוערכת של קונווי ומיד תועדו בדוחות Xerox והעיתון המדעי Euromicro.ההשפעה של עבודתם הוצגה בסקירות היסטוריות שונות העוסקות בתכנות מחשבים.
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20, קונווי הצטרפה ל-DARPA, בה שימשה כ ארכיטקטית מחשבים ראשית של מערכת מחקר של מחלקת ההגנה של ארצות הברית לבדיקת מערכות טכנולוגית מחשבים בביצוע גבוה וטכנולוגיית נשק מתוחכם (טכנולוגיה צבאית, נשק גרעיני). 
בראיון לעיתון USA Today על הצטרפותה של קונווי ל-DARPA, נאמר כי "לין כריזמטית, אנרגטית, ומומחית במציאת פתרונות בהם כולם יצאו נרווחים".
בספרו עטור השבחים של המדען תומאס סטריטר, החוקר את הקשר בין התפתחות האינטרנט והטכנולוגיה להתפתחות האנושות The Net Effect, סטריטר מספר על תפקידה המשמעותי של קונווי בפיתוח טכנולוגיית נשק, אשר "לא הייתה פציפיסטית (הוא כותב שצוטטה כטוענת כי "כאשר יש צורך להלחם, ולעיתים אין ברירה מלעשות כן על מנת להתמודד עם אנשים רעים, ההיסטוריה מלמדת שרצוי שלרשותך יהיו כלי הנשק הטובים ביותר"), אך בגישתה, היעד העיקרי לשימוש במחשבים הוא להוות כלי ליצירת תקשורת, אותה הנחילה ל-DARPA בשיאה של תקופת המלחמה הקרה."
קונווי הצטרפה אוניברסיטת מישיגן ב-1985 כחברת הסגל הבכיר (פרופסור) בפקולטה להנדסת חשמל ופקולטה למדעי המחשב, והייתה דקאן מחקר הנדסה. בשנת 1998 פרשה לין מתפקידים אלו, ושימשה כמורה מן החוץ באוניברסיטת מישיגן. 
בשנת 2012 Institute of Electrical and Electronics Engineers פרסמו מהדורה מיוחדת של העיתון אשר הוקדשה לעבודה של לין קונווי.
בין התיאורים והשבחים על תרומתה של לין למדע, עבודתה תוארה כ"פרדיגמה חדשה נוצרה.. תמיכה יצירתית וחיונית לתשתית והיצירה הרעיונית, שהוכחו כבעלי חשיבות וערך, ממש כפי שהקונספטים, הכלים והשבבים עצמם.", בהמשך דקאן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת סטנפורד, העיד על לין כמי ש"... הייתה הכוח היחידי מאחורי המצאה והדגמת פיתוח ה"foundry". "..סיפורה המדהים, רווי ההצלחות, ההישגים, והניצחון האישי בהתמודדותה עם שונות ואפליה, אמורים לשמש כדוגמה והשראה לכלל המהנדסים המתחילים."

אקטיביזם 

סמוך לגיל הפרישה, הובא לידיעתה של קונווי שסיפורה האישי על שנות הקריירה המוקדמות בהן עבדה ב-IBM עומד להתפרסם ב-2001 בתחקיר שערך מארק סמותקרמן. היא החלה לעבור תהליך יציאה מהארון כאישה טרנסג'נדרית ב-1999 וסיפרה לחברים ועמיתים על תהליך המעבר המגדרי אותו עברה, ואף כתבה על כך מנקודת מבטה באתר האינטרנט האישי שלה. בשנת 2000 סיפורה זכה לדיווח נרחב יותר בסיינטיפיק אמריקן ובלוס אנג'לס טיימס.
לאחר יציאה מהארון ברבים, היא החלה בפעילות "אקטיביזם טרנסג'נדרי", במטרה "להאיר את בעיות הזהות המגדרית, ותהליכי מעבר מגדרי ולנרמל אותם". היא פעלה על מנת להגן על זכויות להט"ב ולהרחיבם. היא סיפקה סיוע ישיר ועקיף לנשים טרנסיות רבות העוברות את תהליך השינוי המגדרי באמצעות אתר אינטרנט ידוע המציע מקורות תמיכה פסיכולוגיים ורפואיים. אשר תורגם לשפות רבות.
קונווי היא מתנגדת בולטת לתאוריית בלנצ'רד, ביילי ולורנס, לפיה התאמה מגדרית של נשים טרנסיות מונע מאובססיה אוטו-אירוטית לאברי מין נקביים, וכן היא הובילה קמפיין נגד ספרו של ביילי, The Man Who Would Be Queen, אשר במסגרתו, לדבריה, הוא ערך מחקר בדרך תצפית אינטימי על אנשים מבלי לגלות להם כי הם נמצאים תחת מחקר, ושדבר זה אינו קביל מבחינה אתית.
קונווי היא חברת צוות בהצגה מונולוגים מהווגינה המורכבת מקאסט טרנסג'נדרי בלבד, והופיעה בסרט דוקומנטרי על האירוע.
בשנת 2009 קונווי הוכרזה כ"אחת מ-40 גיבורות סטונוול" לכבוד יום השנה ה-40 למהומות סטונוול על ידי ה-"International Court System", מהארגונים הגדולים והוותיקים בעולם הפועלים למען להט"בים, וכן ארגון National Gay and Lesbian Task Force. 
בשנת 2013, בשיתוף עם מובילי דעה בולטים מתחום הטכנולוגיה, קונווי ועמיתה מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל שידלו בהצלחה את הדירקטוריון של Institute of Electrical and Electronics Engineers לכלול טרנסג'נדרים בקוד האתיקה של ארגון זה. הקוד, אשר נודע בקרב אנשי קהילת המדע כקוד הכבוד של האתיקה, החל מינואר 2014 כולל את קהילת הלהט"ב במלואה, צעד בעל השפעה רבה על החברה המדעית בה מונים כ-425,000 חברים מ-160 מדינות ברחבי העולם.
כמו כן היא תומכת בשוויון הזדמנויות ועיגון בחוק של חקיקה להגנת תעסוקה עבור טרנסג'נדרים בתעשיית ההיי-טק.
בשנת 2014 טיים מגזין הכריז על קונוויי כעל "אחת מ-21 הנשים הטרנסג'נדריות שהשפיעו על התרבות האמריקאית".
בשנת 2015 היא נבחרה להכלל ברשימת "100 הטרנסים".

חיים אישיים

בשנת 1987 קונויי פגשה את בעלה צ'ארלס "צ'רלי" רוג'רס, מהנדס במקצועו, השותף לתחביבי הספורט שלה. זמן קצר מאוחר יותר, עברו להתגורר יחד, ובהמשך (ב-1994) קנו יחדיו בית רחב מידות עם חלקת אדמה מיוערת, אחו ומרעה באזור הכפרי של מישיגן. בשנת 2002 הם נישאו. בשנת 2014 בעיתון "חדשות ההנדסה" של אוניברסיטת מישיגן פורסם מאמר המנתח את הקשר בין התפתחות המחקר, הגילויים וההרפתקאות של קונווי מבחינה מקצועית להתפתחותה מבחינה אישית בחייה הפרטיים.