google/wiki40b huggingface dataset:
אין פרפרים פה

עיבודים מוזיקליים

בשנת 1980 פרסם בארצות הברית המוזיקאי ג'ואל הרדיק (Hardyk‎) עיבוד מוזיקלי לחמישה שירים מהקובץ (בהם "הפרפר").
בשנת 2003 פרסם גם המלחין הבריטי ג'וליאן דוז (Dawes ) עיבוד לשירים מהקובץ.

מחזה

"אין פרפרים פה" (I Never Saw Another Butterfly; אנגלית: "מעולם לא ראיתי פרפר נוסף") הוא גם שמו של מחזה קצר בן מערכה אחת, שכתבה המחזאית האמריקאית סלסט רספנטי (Raspanti). עלילת המחזה מתרכזת בדמותה של רָיָה (Raja; פולנית: "קרן"), אחת מילדי גטו טרזיינשטט ששרדו את השואה. ריה מספרת על חייה בגטו, ועל שרידתה בתוך עולם המלא בפרפרים, בפרחים ובילדים בני גילה.
יויה אוסאקו

קריירת מועדונים

עונת הבכורה שלו בכדורגל מקצועני, הייתה ב-2009, עת עלה לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון היפני קאשימה אנטלרס. לאחר 5 עונות בהן שיפר את ממוצע הבקעותיו מעונה לעונה, חתם אוסאקו ב-6 בינואר 2014 במועדון הגרמני מינכן 1860. במינכן, אוסאקו סיים חצי עונת בכורה אירופאית מרשימה, לאחר שכבש 6 שערים ב-15 משחקי ליגה. עקב ביצועיו המרשימים, כבר ביוני 2014, אוסאקו נרכש על ידי פ.צ. קלן, העולה הטרייה לבונדסליגה, והפך עד מהרה לשחקן הרכב קבוע.

קריירה בינלאומית

לאחר שייצג את נבחרותיה הצעירות של יפן, אוסאקו שיחק לראשונה במדי הנבחרת היפנית בשנת 2013. ב-25 ביולי 2013, כבש את שערו הראשון וגם השני במדי נבחרתו, בניצחון 3-2 מול אוסטרליה, במשחק במסגרת גביע מזרח אסיה. אוסאקו השתתף עם יפן במונדיאל 2014
צ'ק-אין

בבתי מלון

אורחים שמגיעים לבתי מלון נדרשים לעבור תהליך צ'ק-אין על מנת לקבל את המפתח לחדר ולעיתים רבות, במסגרת תהליך הצ'ק אין נדרשים לספק את פרטי כרטיס האשראי על מנת לכסות עלויות אפשריות במשך השהייה בבית המלון.

צ'ק-אין ברשתות חברתיות

ישנם רשתות חברתיות שונות, כגון Foursquare, Google Latitude, Google+, Facebook, Jiepang, VK, Gowalla, GetGlue ו- Brightkite, שמאפשרים למשתמשים לבצע פעולה המכונה "דיווח עצמי" (Self-reported positioning), או מכונה גם "צ'ק אין", למקום פיזי בו הם נמצאים כעת, על מנת ליידע באופן זה את חבריהם ברשת החברתית על מיקומם.
ביישומים רבים בטלפונים החכמים ישנו כפתור בו המשתמש יכול לראות רשימה של מקומות שנמצאים בקרבת מקום בהם המשתמש יכול לבצע "צ'ק-אין" ברשת החברתית. לעיתים רבות, אם המיקום אינו מופיע ברשימת המקומות הסמוכים, המשתמש יכול להוסיף את המיקום ישירות מהטלפון החכם. לאחר שהמשתמשים מבצעים "צ'ק-אין" ברשת החברתית לעיתים רבות הם מסוגלים לשתף את המיקום שלהם עם חברים בשירותים כגון Twitter או Facebook.
תמר ברקסטון

ביוגרפיה

ברקסטון נולדה במרילנד למיכאל ואוולין ברקסטון, הצעירה מבין שישה ילדים. תמר התגלתה כבעלת כישרון עוד בצעירותה, ואמה, זמרת אופרה בעצמה, דאגה לטפח את כישרונה ורשמה אותה לחוגי שירה. יחד עם אחותה, טוני ברקסטון, הייתה במקהלה בכנסייה בה אביה היה כומר.
ברקסטון גדלה בבית דתי-נוצרי, ומוזיקה "חילונית" לא הייתה מקובלת אז, אך זה לא מנע מברקסטון להיחשף אליה ולהתעניין בה. יום אחד, ללא כל התכוונות, שרה אחותה טוני בתחנת דלק בזמן שמילאה דלק במכוניתה - מבלי ידיעתה, היא עשתה זאת ליד מפיק מוזיקלי. המפיק גילה את משפחת ברקסטון, בייחוד את קולה הגבוה והחד של תמר, והחליט ללכד את חמש האחיות ללהקת בנות, בניסיון לתת גרסה נשית לחמישיית הג'קסונים, כדבריו. הלהקה הוקמה ונקראה "The Braxtones" ("הברקסטוניות"), והחלה לעבוד עם מפיקים וחברות תקליטים חשובים בארצות הברית, אך למרות כל זאת, הלהקה כשלה במכירותיה והתפרקה תוך זמן קצר.
ב-1999, תמר פגשה את כריס סטיוארט, ראפר ומפיק אמריקאי. היא הקליטה אתו את אלבום הבכורה שלה, "Ridiculous" (שם האלבום נבע בגלל היותו מכיל ז'אנרים רבים של שירים). האלבום עבר עיבוד מחודש על ידי חברת התקליטים "Dreamworks" ויצא בשם "Tamar", כשם הזמרת, ב-18 בינואר 2000. חרף הציפיות, האלבום לא זכה להצלחה רבה במכירות ונחשב ככושל. מאז האלבום תמר שימשה כזמרת ליווי באלבומים "Libra" ו"More Than A Woman" של טוני ברקסטון, אחותה, ושימשה בעבר גם כזמרת ליווי במסע ההופעות שלה. כיום היא עובדת על אלבום חדש.
ניצוי

ניצוי הוא מונח המתייחס לשכבת הנוצות המכסות עופות, בין אם במבנה, צבע, דפוס וסידור. הניצוי משתנה בין סוגי עופות שונים, זוויגים שונים, שונים זנים, תתי זנים, גיל, עונה ומוטציות של אותו מין.
רוב העופות משילים את נוצותיהם, בדרך כלל לפני ואחרי הרבייה, וכתוצאה מכך ישנם מופעי ניצוי שונים אצל אותם מינים. הרבה ברווזים ועוד כמה מינים אחרים כגון תרנגול בנקיבה מחליפים ניצוי ממופע מרשים בעונת הרבייה למופע דהוי יותר אחריה.
מושל

מושל הוא ראש הרשות המבצעת של מחוז במדינה. המושל יכול להיות נבחר, כמו בארצות הברית, או ממונה, כמו בהודו וכפי שהיה בפדרציה הרוסית בשנים 2005–2012. 
מושל ממונה נקרא גם "נציב".

מושלים בעולם העתיק

חלוקה מנהלית למחוזות ידועה עוד מימי מצרים העתיקה, שבה הממלכה חולקה ל-42 מחוזות, שנקראו "נומים". בראש כל נום עמד נומארך, שהיה מעין מלך זוטא של כל האזור. כוחם של הנומארכים השתנה עם הזמן ועם אופי השלטון - בימים של ריכוז שלטוני הם היו רק מנהלנים, בימים של אנארכיה הם היו כלים חשובים בשחמט הפוליטי, לעיתים אף חשובים יותר מהמלכים עצמם. היה זה מרד של הנומארכים שמוטט את שלטונם של "מלכי הירקליאופוליס" ושבעקבותיו נוסדה "הממלכה התיכונה" במאה ה-21 לפנה"ס. 
גם שלמה המלך חילק את ממלכתו ל-12 נציבויות אזוריות (אולם ללא שבט יהודה).
גם באימפריות של מסופוטמיה הייתה נהוגה חלוקה מנהלית למחוזות, בעיקר אצל הפרסים, שם נקראו המחוזות "סאטרפיה", וראשי המחוז כונו "סאטרפים".

רומא

ברומא, המחוזות נקראו "פרובינקיות" ובראש כל פרובינציה עמד פרוקוראטור (נציב), אשר חייב היה לשמש בעבר קונסול או פרטור ואשר מונה על ידי הסנאט לתקופה של בין שנה אחת לשלוש שנים. הנציב ייצג את הרשות המבצעת - הוא היה אחראי על שמירת הסדר הציבורי, על מפעלים למען הציבור ועל גביית מיסים - ואת הרשות השופטת - הנציב שימש ערכאה עליונה לערעורים. כמו כן היה תחת פיקודו של כל נציב חיל מצב שבו הנציב היה משתמש במקרה של התקוממויות מקומיות. 
אוגוסטוס קיסר ערך רפורמה במבנה המנהלי של האימפריה הרומית. חלק מהנציבים המשיכו להיות ממונים על ידי הסנאט, אך יתר הפרובינקיות הפכו לנשלטות באופן ישיר על ידי הקיסר, אשר למעשה ניהל אותן דרך נציבים שהיו מינויו האישיים. בהתחלה נציבי הקיסר מונו לתקופה של שלוש שנים, אולם כבר מתחילת שלטונו של טיבריוס תקופת כהונתם לא הייתה מוגבלת והייתה תלויה רק בגחמותיו של הקיסר. 
רפורמה מקיפה נוספת נערכה מאוחר יותר על ידי הקיסר דיוקלטיאנוס. עיקרה היה חלוקת הפרובינקיות הקיימות לקטנות יותר, כדי להקטין את כוחם של הנציבים. לאחר נפילת האימפריה המערבית, באימפריה המזרחית נשארה השיטה בעינה.

ימי הביניים

בימי הביניים כמעט ולא היה קיים מושג המושל. תחת זאת הסניורים הפאודליים היו ממנים וסאלים, שכל אחד מהם קיבל חלקת אדמה משלו לרשותו המוחלטת בתמורה לשבועת נאמנות לאדון שלו. רק לאחר שהמדינות האירופיות הפכו תהליך של ריכוז סמכויות מהאצולה למלך נוצר צורך ביצירת מערכת מנהלית.

כיום

כיום חלוקה מנהלית של ארץ ליחידות קטנות יותר היא עניין שבשגרה. ההגיון מאחורי השיטה הוא פשוט: קל יותר לנהל דבר קטן מדבר גדול, לכן מחלקים את המדינה למחוזות ובראש כל אחד שמים מושל, אשר אחראי באופן ממוקד על המחוז שלו, והממשלה המרכזית לרוב מסתפקת בפיקוח בלבד. 
במדינות פדרטיביות, שבהן כל מחוז הוא יחידה עצמאית, המושל נבחר על ידי אוכלוסיית המחוז. זה המצב למשל בארצות הברית, גרמניה, וברוסיה בשנים 1995–2005 והחל משנת 2012. ברוסיה המושלים נבחרו בבחירות מחוזיות עד בחירתו של פוטין לנשיא רוסיה. פוטין החליט לבטל את הבחירות ולמנות מושלים בעצמו משנת 2005. ב-1 ביוני 2012 נכנס לתוקפו חוק הבחירות הישירות למושלי מחוזות שהשיב על כנן את הבחירות ומגביל את משך כהונתם של מושלים לשתי קדנציות בלבד.
במדינות צנטרליסטיות (ריכוזיות), לעומת זאת, מושלי המחוזות, אשר מתאים להם יותר התואר "נציב", ממונים על ידי השלטון המרכזי. כזה הוא המצב בהודו, שבה מושלי המדינות ממונים על ידי הנשיא, ובישראל, שבה לכל מחוז יש ממונה עליו מטעם משרד הפנים.
קוג'ון, קיסרית יפן

ראשית חייה

הנסיכה נאגקו נולדה בטוקיו, בתם הבכורה של הנסיך קוניושי ושל אשתו, צ'יקאקו. היא למדה במחלקה לבנות בבית הספר לבני האריסטוקרטיה בטוקיו. לאחר ההכרזה על אירוסיה, החלה נאגקו בתוכנית אימונים בת שש שנים שנועדה להכשירה לחיים כקיסרית רעיה.

נישואים וילדים

אירוסיה לבן דודה הרחוק (אז יורש העצר הירוהיטו, הקיסר שווה לעתיד) היו יוצאי דופן משתי סיבות. ראשית, בניגוד למסורת הקיסרית, הורשה הירוהיטו לבחור לעצמו את כלתו, ושנית, המסורת גרסה שעל נשותיו של הקיסר להשתייך למעמד האריסטוקרטיה. אף על פי שאביה היה נצר למשפחה הקיסרית, הייתה אימה נצר למשפחת סמוראים.
בגיל 14 השתתפו נאגקו ונשים ראויות אחרות בטקס תה יפני בארמון הקיסרי של טוקיו, בעת שהנסיך הירוהיטו השקיף עליהן מחור הצצה. לאחר מכן בחר הירוהיטו בנאגקו, ואירוסיהם התפרסמו בספטמבר 1918. יאמגאטה אריטומו, ראש ממשלת יפן לשעבר, סבר שיש לבטל את השידוכין משום שבמשפחתה של נאגקו היו מקרים של עיוורון צבעים, אך הקיסר ומשפחתה של נאגקו סירבו לוותר. עם מותו של יאמגאטה הוסרה ההתנגדות, ולבסוף נערך טקס הנישואים ב-26 בינואר 1924. עם עליית הירוהיטו לכס הקיסרות ב-25 בדצמבר 1926, הפכה נאגקו לקיסרית הרעיה שלו. בניגוד לקודמיו, ויתר הירוהיטו על כל פילגשיו ונותר רק עם נאגקו. ב-1933, לאחר שנולדו לזוג ארבע בנות, הרתה נאגקו, וילדה את אקיהיטו.

חייה כקיסרית

הקיסרית נאגקו עברה להתגורר בארמון הקיסרי ומילאה את תפקידיה הטקסיים, ונכחה בטקסים ממלכתיים כגון יום השנה ה-2600 לאימפריה היפנית ב-1940 וטקס כיבוש סינגפור ב-1942. נאקגו קיבלה את עיטור מסדר הכתר היקר ואת עיטור מסדר האוצר הקדוש מהדרגה הראשונה.
לאחר מותו של הקיסר הירוהיטו ב-7 בינואר 1989, היא קיבלה את התואר "הקיסרית האם." לאור מצבה הבריאותי באותה עת לא התאפשר לה להיות נוכחת בהלוויית בעלה, ולאחר מכן נותרה בבידוד לשאר ימי חייה. ב-1995 היא הפכה להיות הקיסרית האם שחיה הכי הרבה שנים, ועברה את קנשי, שנפטרה 873 שנים לפני כן.
בשנת 2000, בגיל 97, נפטרה הקיסרית, לאחר 74 שנות מלוכה. בימיה האחרונים הודיעה סוכנות משק הבית הקיסרי שנאגקו סובלת מבעיות נשימה, אך שמצבה אינו קשה. יום לאחר פרסום ההודעה נפטרה הקיסרית האם. 
הקיסר אקיהיטו העניק לאימו את השם קוג'ון לאחר מותה. היא קבורה במאוזוליאום הסמוך לזה של בעלה בבית הקברות הקיסרי במוסשינו.
עץ ירוק מפלסטיק

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אסף אטדגי, הולחן על ידי ישראל קמחי ויוני אמבר, והופק על ידי נדב ביטון. השיר הוא בלדת נשמה, ומילותיו מספרות סיפור על שני אנשים המעניקים אהבה אחד כלפי השני, אך ללא הצלחה, היוצרת תחושה מרירה וקודרת כלפי שניהם.
כשנשאלה צנעני מה היא חושבת על השיר היא אמרה "כששמעתי את השיר הזה בפעם הראשונה, התעלפתי עליו, והחלטתי לשיר אותו".

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה של השיר צולם בשנת 2009, אך הועלה לערוץ היוטיוב של צנעני בשנת 2011. בקליפ השתתף שחקן הקולנוע עמוס לביא, אשר נפטר שנה לאחר צאתו. תחילה, ניתן לראות את לביא ואת צנעני יושבים על ספסל, ואת צנעני מתחילה לשיר. 
לאורכו של הקליפ ניתן לראות את לביא, כשהוא מסתכל עליה במבטים נואשים ועצובים, ואותה נועצת בו מבטים קודרים בחזרה, כמילות השיר עצמו.

גרסאות כיסוי

לשיר בוצעו עשרות גרסאות כיסוי בידי אמנים רבים, כשהבולטות ביותר מביניהן הן; גרסת הכיסוי של עדן בן זקן, אשר הוקלטה כבר בשנת 2009, גרסתו של עומר אדם אשר יצאה בשנת 2014, וגרסתם של אוהד שרגאי ואדר גולד אשר בוצעה בכוכב נולד בשנת 2010. 
בשנת 2011, ביצע אייל גולן את השיר בעצמו גם כן, ביחד עם אסף אטדגי. בנוסף לכך, בשנת 2012, ביצעה דניאל מקירה את השיר באודישן שלה בתוכנית The Voice ישראל.
ג'נט ארקיין

ג'נט דוס סנטוס ארקיין (בפורטוגזית: Janeth dos Santos Arcain; נולדה ב-11 באפריל 1969 בסאו פאולו שבברזיל) היא כדורסלנית עבר ברזילאית ששיחקה בליגת ה-WNBA. בשנת 2015 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים.

קריירה ב-WNBA

ארקיין היא אחת השחקניות המקוריות של ליגת ה-WNBA, מאז הקמתה ב-1997. בדראפט 1997, היא נבחרה במקום ה-13, על ידי יוסטון קומטס. ארקיין שיחקה בכל משחק של הקומטס, בשבע העונות הראשונות שלה בקבוצה וזכתה עימה בארבע אליפויות רצופות. עונת השיא שלה הייתה 2001, בה סיימה עם ממוצע נקודות של 18.5, זכתה בתואר השחקנית המשתפרת של השנה והייתה חלק מחמישיית העונה הראשונה של ה-WNBA.

קריירה בינלאומית

ארקיין זכתה עם נבחרת ברזיל באליפות העולם 1994 ובשתי מדליות אולימפיות: כסף ב-1996 וארד ב2000.
סדר תנאים ואמוראים

סדר תנאים ואמוראים הוא חיבור קדום העוסק בכרונולוגיה של חכמי המשנה והתלמוד, וכן בכללים מתודולוגיים של הבנת התלמוד ושל פסיקת ההלכה. סביב זמנו ומקומו של מחבר החיבור ניטש ויכוח, אך ברי כי חלק ממנו נכתב כבר בתקופת הגאונים, ומהווה את החיבור הקדום ביותר העוסק בנושא זה.

זמן החיבור

מבנהו האקלקטי של החיבור הקשה על קביעת זמנו, הדעות בין החוקרים חלוקות. בתוך החיבור עצמו נזכרת השנה 884, ד"א תרמ"ד (או תרמ"ו) לבריאת העולם. ראיות נוספות הביאו חוקרים לתארך את החיבור לזמן זה, כגון מקבילות מסוימות לתשובות גאונים קדומים. הראשון שתיארך את החיבור לתקופה זו הוא ר' עזריה מן האדומים, ובתקופה המודרנית איששו זאת שמחה אסף, לוי גינזבורג וקלמן כהנא.
אפרתי עומד על כך שהחיבור מורכב מרשימות שונות, ועל כן אין לשאול היכן חובר, מתוך הנחה שכל רשימה חוברה במקום אחר ובזמן אחר. הוא מזכיר גם את העובדה שהעלה אסף, כי סתו"א אינו נזכר אף פעם בכתבי הגאונים, ומגיע למסקנה שהחיבור לא היה קיים בימיהם. ייתכן שחלק מהרשימות היו קיימות, אך החיבור כפי שהוא לפנינו לא היה קיים.
לגבי החיבור שלפנינו, קובע אפרתי כי סביר שחובר (במובן של איחוד רשימות שונות) בבית מדרשו של רש"י, בדומה לספרים אחרים שיצאו משם (מחזור ויטרי, ספר הפרדס). אבל לגבי הרשימות יש לדון בכל אחת לגופה, מתוך הנחה שייתכן והרשימות עברו כמה גלגולים בטרם נקבעו במקומן.

מקום החיבור

החוקרים הראשונים הביאו כמה ראיות להיות הרשימה רשימה סוראית, שהתחברה בישיבת סורא. מי שטרח להוכיח זאת בצורה רחבה הוא אברהם אפשטיין, החוקרים שאחריו (בנימין מנשה לוין, מארכס) הביאו לכך עוד מספר ראיות. ר"מ אויערבך סתר הרבה מהטענות, והראה שיש מספר ראיות שהחיבור לא נתחבר בסורא. מכח זה הגיע קלמן כהנא למסקנה שהחיבור לא התחבר באף אחת מהישיבות, אלא במקום אחר.
גם כאן עומדת מנגד טענתו המבוססת של אפרתי, לפיה מדובר ברשימות שונות, ואף אם אחת מהן התחברה בסורא, אין בכך ראיה לגבי שאר הרשימות.

יחסו לאגרת רב שרירא גאון

אחת הרשימות בחיבור, המתארת את הכרונולוגיה של אמוראי בבל, דומה דמיון רב לתיאור המופיע באגרת של רב שרירא גאון. הרשימות דומות בפרטים רבים (בעיקר בתאריכי הפטירה של החכמים) אך יש ביניהן גם הבדלים משמעותיים (למשל, לפי רש"ג האמורא רב הוא מייסד ישיבת סורא, בעוד לפי סתו"א הוא נשאר לצד חברו שמואל בנהרדעא). הזיקה שבין החיבורים העסיקה את החוקרים במהלך הדורות, וניתנו לכך הסברים שונים.
צבי גרץ טען שרש"ג הסתמך על סדר תנאים ואמוראים, המתוארך כמאה שנים לפניו, אלא שהיה לפניו עותק משובש, ולכן הגיעו כמה טעויות לאגרת רש"ג (בעיקר בנוגע לשנת פטירתו של רבה). כנגדו יצא יצחק אייזיק הלוי, שטען שאגרת רש"ג היא הנכונה, וסדר תנאים ואמוראים הוא זיוף שלא יכול להיות שנכתב בתקופת הגאונים. לדעתו, הכותב הסתמך על אגרת רש"ג, אלא שלא הבין אותה ועיוות פרטים רבים. לעומתם, אפרתי טען שהמקורות אינם תלויים זה בזה, אך רש"ג השתמש ברשימות מעין אלו שמופיעות בסתיו"א, שאינן הסתיו"א שהגיע לידינו.
ירחמיאל ברודי השווה השוואה מדויקת בין הרשימות והגיע למסקנה ששתיהן התבססו על מקור משותף אחד, שהיה רישום כרונולוגי של מאורעות לפי שנים, וכל אחד מהמחברים עיבד אותו לפי כוונתו. המקור המשותף, לפי השערתו, נוצר בבית ראש הגולה וכלל תיאור של אירועים שונים, כולל פטירת חכמים, פטירת ראשי הגולה וכן אירועים משמעותיים נוספים. רש"ג ובעל סתו"א לקחו מהמקור את התאריכים שהיו מעוניינים להביא, והשלימו את התיאור על פי תפיסתם.
מיכאיל ורובל

שנותיו הראשונות

ורובל נולד באומסק למשפחת קצין ממוצא פולני. לאור אופי שירותו, המשפחה עברה מעיר לעיר כל כמה שנים. בשנים 1864-1867 התגוררה המשפחה בסרטוב ומיכאיל הצעיר החל בלימוד ציור. בשנת 1867 המשפחה עברה לסנקט פטרבורג. בפטרבורג החל מיכאיל את לימודיו התיכוניים בגימנסיה עירונית. ב-1870, משעברה המשפחה לאודסה, המשיך שם את לימודיו. בשנת 1874 החל ורובל את הלימודים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג. הוא לא אהב את לימודי המשפטים ובמקביל היה לומד ציור. בשנת 1873 סיים את לימודיו באוניברסיטה ועבד מספר שנים בצבא בתור משפטן.
בשנת 1880 חזר ללימודים בבית הספר הגבוה לציור בסנקט פטרבורג. בתקופת לימודיו זו הוא התקרב לולנטין סרוב.

קריירה אומנותית

בשנת 1884 נסע ורובל לקייב, ובהתאם להמלצת מוריו התקבל לעבודות שחזור של הכנסייה מהמאה ה-12 בעיר. הוא צייר כמה איקונינות ועבד על ציורי קיר. הייתה זו למעשה הפעם הראשונה בה זכה להתפרנס מציור. בנוסף לכך, הוא עשה הכנות לציורי הכנסייה החדשה בקייב. העבודות בקייב נמשכו כ-5 שנים עם הפסקות.
בשנת 1886 ורובל הכיר את קונסטנטין קורובין והם התיידדו. החל מספטמבר 1889 הם התגוררו ביחד במוסקבה. ביחד עם ולנטין סרוב עבדו הידידים בקרבת מקום. בסתיו 1889 הם הכירו מצנט רוסי ידוע בשם סאבה ממונטוב. בשנים 1890-1893 ורובל עבד בתכנון ועיצוב ביתו החדש של ממונטוב במוסקבה. בשנת 1894 קיבל הזמנה לעיצוב הבית של סאבה מורוזוב במוסקבה.
בשנת 1895 ורובל התקבל לאיגוד הציירים במוסקבה והחל להשתתף בתערוכות ציורים של חברי האיגוד. במקביל, הוא עבד על עיצוב תפאורות להצגות אופרה שהועלו במשכן שהיה בבעלות ממונטוב. באחד החזרות של להקת האופרה הוא הכיר את אשתו לעתיד, זמרת האופרה נדז'דה זאבלה.
ב-28 ביולי 1896 בהיותם בז'נבה הזוג התחתן. במהלך המחצית הראשונה של שנת 1898 ורובל ואשתו התגוררו בסנקט פטרבורג. בתקופה זו ורובל התקרב בזכות אשתו לניקולאי רימסקי-קורסקוב. כמו כן, הצטרף ורובל לקבוצת ציירים מקומיים בראשותם עמד אלכסנדר בנואה.
ב-1 בספטמבר 1901 נולד לורובל בן אשר קיבל את שמו, "סאבה", על שם בעלי ההון שתמכו בצייר.
בתחילת 1902 התגלו אצל ורובל סימנים של מחלת נפש, ככל הנראה כתוצאה מסיבוכים של מחלת העגבת אשר התפשטה אל מערכת העצבים שלו (עגבת שלישונית). לאחר קבלת ייעוץ רפואי מולדימיר בכטרב המשפחה עברה להתגורר בכפר במחוז ריאזאן. בשנת 1903 בנו של הצייר נפטר. בקיץ 1904 מצבו החמיר והצייר עבר למוסד סגור. למרות מצבו הקשה ורובל המשיך לצייר. בדצמבר 1905 יכולת הראייה שלו נחלשה אך הוא המשיך לעבוד על הציור האחרון שלו - דיוקן של ואלרי בריוסוב. בפברואר 1906 הוא איבד את הראייה.
ורובל נפטר באפריל 1910 ממחלת העגבת והוטמן בסנקט פטרבורג. אשתו נפטרה כעבור 3 שנים והוטמנה לידו. בשנת 2000 המצבה התגלתה מחדש, הובאה לסדר ומאז מטופלת.
ציוריו של ורובל מוצגים במוזיאון הרוסי בסנקט פטרבורג ובגלריית טרטיאקוב במוסקבה.
הקורפוס ה-88 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-8 ביוני 1942 בהולנד, וכמפקדו מונה הנס-וולפגנג ריינהרד. הקורפוס לחם במהלך מבצע מרקט גארדן כחלק מארמיית הצנחנים הראשונה. לאחר מכן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-15 במסגרת קבוצת ארמיות B, ולאחר מכן במסגרת קבוצת ארמיות H. ב-22 בדצמבר 1944 הוחלף ריינהרד על ידי פליקס שוואלבה, שהוביל את הקורפוס בקרבות בהולנד, כחלק מהארמייה ה-25 במסגרת קבוצת ארמיות H עד סוף המלחמה.
לואיזה, נסיכת אנהלט-דסאו

ביוגרפיה

לואיזה נולדה בדסאו ב-1 במרץ 1798, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט. 
ב-12 בפברואר 1818 התחתנה לואיזה עם גוסטב, רוזן הסן-הומבורג, ממנו נולדו לה 3 ילדים.
בשנת 1846 מת גיסה פיליפ, רוזן הסן-הומבורג, ובעלה גוסטב עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 מת בעלה, וב-11 ביוני 1858 מתה לואיזה בדסאו.
מכוון (גאומטריה)

מכוון הוא עקומה מישורית סגורה התוחמת את בסיס החרוט. צורת המכוון ומיקום קדקוד החרוט במרחב ביחס אליו, הם שקובעים את צורת החרוט. מעטפת החרוט היא תולדה של חיבור כל נקודות המכוון לקדקוד בקווים ישרים. המכוון הוא למעשה הקו המפריד בין בסיס החרוט למעטפת שלו. קיימים גופים גאומטריים, כמו החרוט הדו-צדדי אשר להם יותר ממכוון אחד. קיימים גם גופים כמו הספריקון (Sphericon) אשר המכוונים שלהם אינם עקומות סגורות.

סוגי מכוונים

מכוון מעגלי - לרוב החרוטים המוכרים יש מכוון שצורתו מעגל. במקרה זה אורך המכוון שווה להיקף מעגל הבסיס השווה ל- , כש-R הוא רדיוס המעגל. פריסה של מעטפת חרוט בעל מכוון מעגלי יוצרת גזרה שרדיוסה שווה לאורך הקו היוצר של החרוט, ואורך הקשת שלה שווה לאורך המכוון.
מכוון מצולע - מכוון שצורתו מצולע יוצר חרוט שצורתו היא, למעשה, צורת פירמידה. כך, מכוון שצורתו ריבוע יוצר פירמידה ריבועית, וכן הלאה. פריסה של חרוט מצולע יוצרת מצולע קעור שמספר צלעותיו גדול בשתיים ממספר צלעות המכוון.
מכוון כלשהו - צורת המכוון בחרוט יכולה גם להיות צורה אקראית. במקרה כזה גם החרוט שיתקבל הוא חרוט אקראי.
עידן הקרח: מסלול התנגשות

העלילה

הסנאי סקראט מנסה לקבור את הבלוט שלו ותוך כדי כך מפעיל חללית ענקית שנשלחת לחלל איתו ועם הבלוט. בתוך החללית סקראיט מפעיל כפתורים הגורמים לחללית להתנגש באסטרואידים מסוכנים המתחילים להתעופף ולהתנגש בכדור הארץ. הוא עולה מהחללית אל אסטרואיד עצום וקטלני ועליו מנסה לקבור את בלוטו. דבר זה משגר את האסטרואיד לעבר כדור הארץ, מה שעומד להכחיד את כל היצורים החיים בו.
בינתיים מני מתמודד עם האירוסין של בתו מישמיש לממותה בשם ג'וליאן ותכנונם לעזוב את העמק בו גרים הוא ואלי, בת זוגו. מני מתנגד הן לעזיבתה את העמק והן לחיבורה לג'וליאן המנסה להרשים אותו ללא הועיל. סיד העצלן מחפש בת זוג אך ממהר להציע נישואין לעצלניות איתם נפגש וכך הם דוחות אותו. דייגו ושירה הנמרים הקדומים מנסים להתיידד עם הגורים בעמק אבל מראם מפחיד מדי את הצעירים.
במסיבת יום הנישואים של אלי ומני מופיעים מופעי זיקוקים של אסטרואידים המתפוצצים בשמיים. כל היצורים בורחים למקום מסתור. בינתיים באק הסמור החי מתחת לאדמה בממלכת הדינוזאורים, חוטף ביצה למשפחת דרומזאורים מעופפים הגונבים ביצים של דינוזאורים אחרים. בבריחה מהדינוזאורים הוא מגלה סלע עם כיתוב של נבואה עתיקה. באק הנרגש עולה אל פני השטח, מגלה את מני וחביריו ומספר להם שאסטרואיד ענקי עלול להשמיד את כל היצורים החיים בכדור הארץ, כפי שקרה בעידנים קודמים, אם לא ימצאו דרך לשנות את הפגיעה. אך הוא עולה על כך שהאסטרואיד פגע כל פעם באותה נקודה וכך אם יעלו על הדרך לעצור אותה - יבטלו את השפעת האסטרואיד.
במהלך מסעם הם עולים על כך שאבני אסטרואידים קטנים הם בעלי יכולות מגנטיות אחד לשני, כך באק חושב להסיט על ידי אותם אבנים את האסטרואיד הענקי ולהחזירו לחלל. לאחר נדודים, הקבוצה מגיעה לאזור בו פוגע האסטרואיד הענקי בכל תקופה - "גיאוטופיה" - ממלכה של חיות זקנות החיות בגבישי אסטרואידים שנפלו לפני עידנים ומעניקים להם מראה צעיר יותר. בתוך גיאוטופיה סיד פוגש את ברוק העצלנית שנראית צעירה מכפי שהיא ומתחברת לסיד וגם סבתי מתיידדת עם טדי הארנב הכחול. בגיאוטופיה הם פוגשים את המנהיג "שאנגרי לאמה" - למה זקנה בעלת קרניים וזקן תיש המתמחה בתרגילי יוגה ומסרב לבקשתם לשלוח לחלל את גבישי האסטרואיד של גיאוטופיה. סיד בטעות מוציא את אחד הגבישים מהאדמה וכל החיות הזקנות מאבדים את מראם הצעיר. בשל כך תושבי האזור מחליטים לעזור לחבורה לשלוח את הגבישים אל תוך הר הגעש המלא בגייזרים וכך לגרום לו לדחות את האסטרואיד הגדול, למרות התנגדותו של שאנגר למה. הדינוזאורים המעופפים מחפשים את באק לנקום בו וגם כדי להשתלט על כדור הארץ אחרי היכחדות היונקים, אך באק משכנע אותם שהם לא יוכלו לשרוד את פגיעת האסטרואיד והם מחליטים לעזור לו לעצור את האסטרואיד. הם מתחילים לדחוף גביש ענק אל תוך הר הגעש אך נפגעים מהתרסקות אסטרואיד בוער, כמה דקות לפני הפיצוץ הענקי.
בסופו של דבר, מני וג'וליאן מצליחים לדחוף את הגביש אל הר הגעש והם ממלאים את כל שטחו של ההר שמתפוצץ עם הגבישים, בדיוק כשהאסטרואיד הענק עומד לפגוע בכדור הארץ ונשלח חזרה לחלל. עם זאת חתיכת גביש קטנה מצליחה ליפול לתוך הר הגעש ולהשיב לגבישים שבו יכולת התחדשות וכך תושבי גיאוטופיה יכולים לשוב למראם הצעיר וגם את סבתו הזקנה של סיד שנשארת בגיאוטופיה. דייגו ושירה הופכים לגיבורי הילדים הצעירים וברוק נפרדת מסיד במחשבה שהיא זקנה מדי עבורו. ואולם, אחרי עזיבתו, היא חוזרת למראה הצעיר עקב השפעת הגביש שנופל מהר הגעש.
הסרט מסתיים בחתונתם של מישמיש וג'וליאן, יחד עם הוריהם. בין אורחי החתונה סיד מוצא את ברוק הצעירה ושניהם מחליטים להתחתן גם כן. סקראט ממשיך לשוטט בחללית שהטיס עד שהוא מתרסק על מאדים וכל החיים עליו מיד מושמדים.
ז'אנה נמצוב

רקע אישי

נמצוב נולד בגורקי, ברית המועצות (כיום ניז'ני נובגורוד, רוסיה) ב-26 במרץ 1984. היא בתם הבכורה של בוריס נמצוב, מדינאי רוסי, וראיסה אחמטובנה נמצובה, אשת עסקים. היא בוגרת המכון הממלכתי של מוסקבה ליחסים בינלאומיים.

קריירה

נמצוב עבדה בתחנת הרדיו אקו מוסקבה, וניהלה את אתר האינטרנט של אביה. בהמשך היא עבדה כעיתנואית כלכלית בתחנת טלוויזיה RBK. לאחר שאביה נרצח בפברואר 2015, נמצוב דרשה שתיפתח חקירה בלתי תלויה של הרצח וביקרה בצורה גלויה את המשטר ברוסיה. במאמר בגרדיאן השוותה נמצוב בין המצב ברוסיה לזה שברואנדה. בלווייה של אביה היא אמרה: "אבי נרצח בגלל דעותיו, על שהעז להביע את עמדתו, על אי נכונותו להישאר אדיש". היא קיבלה איומים על חייה, ולמען ביטחונה, החליטה ביוני 2015 להגר לגרמניה. בעקבות הרשעתם של חמישה חשודים בהתנקשות באביה היא צוטטה "זו לא הייתה חקירה במלוא מובן המילה אלא חיקוי".
באוגוסט 2015, נמצוב החלה לעבוד ככתבת במחלקה הרוסית של תחנת השידור דויטשה ולה בבון.
נמצוב ייסדה את קרן בוריס נמצוב לחירות הפועלת בשיתוף פעולה עם קרן פרידריך נאומן הגרמנית לקידום דיאלוג רוסי-אירופאי ומאז 2015, מחלקת אותות לפעילים רוסים. קרן בוריס נמצוב אינה מורשת לפעול בברית המועצות.

פרסים

ב-4 באוגוסט 2015 נמצוב קיבלה את פרס הסולדריות לקידום דמוקרטיה וזכויות אדם בפולין בסך $1.1.
ב-2016 נמצוב קיבלה את אות האומץ הנשי הבינלאומי וכן את פרס The Press Emblem Campaign להגנה על העיתונאים והעיתונות.
יש לך חלב?

יש לך חלב? (באנגלית: Got Milk?‎) הוא הסיסמה של קמפיין פרסומי מטעם ועדת יצרני החלב של קליפורניה (California Milk Processor Board). הקמפיין מתקיים מאז 24 באוקטובר 1993, והוא נועד לעודד צריכת חלב. בהמשך הותר השימוש בסיסמה גם ליצרני חלב אחרים ולחקלאים. הסלוגן מהווה את אחת מסיסמאות הפרסום המוכרות בארצות הברית.
יצרני החלב בקליפורניה החליטו לממן את הקמפיין הפרסומי, לאחר תקופה ארוכת-שנים שהתאפיינה בירידת מכירות החלב. הקמפיין הפך לאחד הבולטים בתקופתו, והסיסמה "יש לך חלב?" הפכה לסיסמה מוכרת. נעשו עליה פרפרזות רבות, בצורת פרסומים עם סיסמה דומה, בהם הוחלפה המילה "חלב" במוצרים אחרים. הקמפיין הוביל לעלייה במכירות החלב בקליפורניה, אך לא בשאר ארצות הברית. עם זאת, הקמפיין בלם את הירידה העקבית במכירות החלב.
ב-1995 הותר השימוש בסיסמה לפרסומות של ועדת יצרני החלב הלאומית (National Milk Processor Board, או MilkPEP), שהפיקה מאז פרסומות רבות בכיכובם של ידוענים מתחומי הספורט והבידור, וכן דמויות מצוירות. בפרסומים אלו פניהם של הידוענים עוטרו ב"שפם" לבן של חלב, כאשר סיסמת הפרסום "Where's Your Mustache?‎" (היכן השפם שלך?) הפכה אף היא לסיסמה ידועה.