google/wiki40b huggingface dataset:
דזונג

דזונג הוא סוג של מבצר ומנזר בעל עיצוב ארכיטקטוני ייחודי. ניתן למצוא את מבצרי הדזונג באזורי הממלכות הבודהיסטיות בהרי ההימלאיה, במיוחד בהוטן וטיבט.

תפקיד הדזונג

מבצרי הדזונג משמשים כמרכזי דת, צבא, מנהלה וחברה עבור המחוז בו הם שוכנים. הם משמשים לרוב כאתרים המרכזיים לפסטיבלים בודהיסטים.
החדרים בתוך הדזונג מוקצים, בדרך כלל, כמחצית לתפקודים מנהלתיים (כמו עבור ראש המבצר, הפנלופ) וכמחצית לתפקודים דתיים (בעיקר חדרים לנזירים בודהיסטים). חלוקה זו בין המנהלה והדת מייצגת את האידיאל לשילוב בין ענייני המדינה וענייני הדת (כפי שנהוג בממלכת בהוטן, למשל).

אתרי הדזונג

ארכיטקטורת הדזונג הבהוטנית הגיע לשיאה במהלך המאה ה-16, תחת הנהגתו של הלאמה הגדול שאבדראנג נג'אוואנג נאמגייאל. שאבדראנג הסתמך על חזיונות וסימנים דתיים כדי למקם כל דזונג שהקים בממלכת בהוטן. לפי אסטרטגיות צבאיות מודרניות ומקובלות, מיקומם של המבצרים הוא חכם ונבון בכל הנוגע לתפקודם כמבצר מגן. הדזונג בוואנגדיו פודרנג (Wangdue Phodrang), לדוגמה, ממוקם על נקודה גבוהה המשקיפה על דלתאת שני נהרות גדולים. כך המבצר יכול לחסום פולשים מהדרום אשר עלולים לנסות להשתמש בנהרות כדי לעקוף את השטח הקשה למעבר בהרי ההימאליה המרכזיים.
המבצרים נבנו לרוב על גבעות או נקודות גבוהות אחרות. אם דזונג בנוי בתחתית עמק, בצמוד להר, אז לרוב דזונג קטן יותר ימוקם הישר מעליו, זאת כדי למנוע התקפה ממעלה ההר. דזונג פונאקה הוא יוצא דופן ובנוי על שטח מישורי יחסית. במקום הפרשי הגובה הדזונג מנצל את דלתאת הנהרות מו צ'הו ופו צ'הו. המים מקיפים את הדזונג משלושה צדדים ובכך מותירים לתוקפים נתיב התקפה אחד בלבד. הדבר חשף את הדזונג לבעיות אחרות, כגון הצפת העמק בשנת 1994, שגרמה נזק רב למבצר והרגה 23 אנשים.

בניית הדזונג

באופן מסורתי הדזונגים נבנים מבלי להשתמש בתוכניות ארכיטקטוניות. במקום זאת הבנייה מתקדמת תחת פיקוחו של לאמה בכיר אשר כביכול קובע את ממדי המבצר לפי השראה רוחנית.
בעבר מבצרי הדונז היו נבנים על ידי עובדי קורווה כמס עבור אדמותיהם. תחת מס זה כל משפחה סיפקה מספר מסוים מבני משפחתה, בהתאם לצו הפיאודל, ואלו עבדו במשך מספר חודשים בבניית הדזונג.
מנזר שלושת בכירי הכנסייה

מנזר שלושת בכירי הכנסייה (ברומנית: Mănăstirea Sfinții Trei Ierarhi או Trisfetitele) הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי בעיר יאשי שבחבל מולדובה, רומניה. המנזר הוקם באמצע המאה ה-17 על ידי שליט נסיכות מולדובה דאז, וסילה לופו. הוא שוכן במרכז העיר ומשמש אחד מאתרי התיירות המרכזיים של העיר.
המנזר הוקדש לבזיליוס הגדול, לגרגוריוס מנזיאנזוס, וליוחנן כריסוסטומוס. עבודות הבנייה נערכו בשנים 1637 עד 6 במאי 1639, כשהמנזר נחנך על ידי הפטריארך ורלאם. בשנת 1640 הותקן במנזר בית הדפוס הראשון של נסיכות מולדובה וב-1641 הובאו אליו שרידי פאראסקבה האדוקה. בשנת 1642 התכנס כאן סינוד שקבע את מבחן ההשתייכות לכנסייה הנוצרית אורתודוקסית. ב-1645 נמשח כאן הפטריארך של ירושלים.
המנזר נשדד ונשרף על ידי פולשים מהמזרח ב-1650 ופולשים מהצפון ב-1686. רעידות אדמה, שהתרחשו בשנים 1711, 1781, 1795, 1802 גרמו נזקים ולבסוף בשנים 1882 - 1887 נערכו בה שיפוצים נרחבים. שיקום עיצוב הפנים נמשך עד 1898 והחנוכה המחודשת נערכה ב-1904. לאחר שנחנכה הקתדרלה המיטרופוליטנית של יאשי, הועברו אליה, ב-23 באפריל 1887 שרידי הקדושה פאראסקיבה האדוקה.
במנזר נשמרים שרידיו של המייסד, וסילה לופו ובני משפחתו וגם שרידיהם של דימיטריה קנטמיר ואלכסנדרו יואן קוזה.
גורדון הולר

גורדון הולר (באנגלית: Gordon Haller; נולד ב-1950) הוא זוכה תחרות טריאתלון איש הברזל הראשונה.

ביוגרפיה

גורדון הולר גדל בפורסט גרוב, אורגון וקיבל תואר בפיזיקה באוניברסיטת הפסיפיק.
באוהו (Oahu), הוואי, ב-1978. התחרה הולר בתחרות שארגן ג'ון קולינס, מפקד בצי האמריקני, המורכבת משחיית Waikiki Roughwater, מרוץ אופניים מסביב לאוהו, ומרתון הונולולו. מתוך חמישה עשר מתמודדים, שנים עשר סיימו את התחרות המכונה היום בשם "איש הברזל", כשגורדון הולר סיים במקום הראשון, וקבע זמן שיא של 11 שעות, 46 דקות, ו-58 שניות.
הולר התייחס להצלחתו באיש הברזל, כמעט שלושים שנה אחרי כן, בראיון שנתן בשנת 2007 ל-Competitor Magazine: "זו הייתה חוויה מדהימה... בוודאי משהו שלא ציפיתי שיתרחש בתחילה."
טריביטש לינקולן

ביוגרפיה

טריביטש לינקולן נולד בשנת 1879 בהונגריה בשם איגנץ טריביטש, למשפחה יהודית דתית מרובת ילדים. בנעוריו היה מבוקש על ידי המשטרה על גניבות זעירות. כבעל תאוות נדודים עזה נדד בצעירותו בין אנגליה וגרמניה, בה המיר דתו לנצרות והוטבל בשם "איגנציוס טימוטיוס טריביטש". נדד לקנדה ומשם לארצות הברית והגיע לאנגליה בה שימש זמן קצר ככומר בכנסייה אנגליקנית כפרית. לאחר מכן הפך למזכירו של איש עסקים עשיר, בשירותו יצא לשליחויות רבות באירופה. בשנת 1910 נבחר לפרלמנט הבריטי, בשם טריביטש לינקולן, כנציג מטעם המפלגה הליברלית. כיהן בפרלמנט שנה אחת בלבד ונאלץ לעוזבו לאחר שהסתבך בעסקאות שונות בהן נותר חייב לנושים אלפי לירות שטרלינג.
טריביטש לינקולן העתיק את עסקיו למזרח אירופה ועסק ביזמות בכספי משקיעים בתעשיית הנפט של רומניה וגליציה. נותר חייב למשקיעים למעלה ממאה אלף לירות שטרלינג. על כך הועמד לדין בפני בית משפט רומני ובה בעת היה מבוקש על ידי הסקוטלנד יארד בגין עבירות מרמה וזיוף. במצב זה החליט להסב את עיסוקו מנוכלות והונאה לריגול, והציע שירותיו כמרגל (למעשה כסוכן כפול) הן לגרמניה והן לבריטניה. כשהצעותיו אלו לא נענו, נמלט בשנת 1916 לארצות הברית, שם נעצר כמרגל והוסגר לאנגליה. באנגליה נשפט לשלוש שנות מאסר.
בשנת 1919 גורש טריביטש לינקולן לגרמניה, שם התחבר לחוגי הימין הקיצוני והיה בין הקושרים בניסיון ההפיכה של וולפגנג קאפ ב-1920 (הידוע בשם הפוטש של קאפ) ונועד להיות איש הקשר לעיתונות הזרה בממשלת הקושרים. אחרי כישלון הפוטש ברח לבוואריה, חזר לברלין ונעצר. ברח ממעצרו ונמלט להונגריה. במנוסתו השתמש בזהויות ותחפושות שונות בעשרה שמות בדויים.
בהונגריה הצטרף טריביטש לינקולן לחוגי הימין הקיצוני שהתנגדו לחוזה ורסאי. לאחר זמן החליטו אנשי הימין הקיצוני להתנקש בחייו, לא משום שהיה יהודי, אלא משום שבהיותו הרפתקן סיכן את ארגוניהם. טריביטש לינקולן נמלט מבודפשט ונטל עמו מזוודה מלאת מסמכים של ארגוני הימין הקיצוני, אותם ניסה למכור ללא הצלחה לבריטים ולצרפתים. עלה בידו למכור אותם לשלטונות צ'כוסלובקיה. הוא נעצר בווינה וגורש ממנה, ובשנת 1922 הגיע ליפן וממנה לסין.
בסין הסתפח טריביטש לינקולן לאחדים מאילי המלחמה הסינים שלחמו באותה תקופה אלו באלו, חזר על תעלוליו הכספיים ונדד הלוך ושוב בין סין לאירופה.
לינקולן נאלץ להגיע מהמזרח הרחוק לבריטניה, כאשר בנו ששירת כסמל בצבא הבריטי נדון למוות על ידי בית דין צבאי באשמת רצח. הבן הוזמן לארוחה בבית ארוסתו בערב חג המולד 1925. כדי שלא להגיע בידיים ריקות החליט לפרוץ לאחד הבתים במטרה למצוא כסף או דבר מה שיוכל להביא כמתנה. בעל הבית הפתיע אותו והוא ירה בו והרגו. מתוך אגרטל שבבית לקח כמה שושנים ויצא לבית ארוסתו. שוטרי הסקוטלנד יארד עלו על עקבותיו, שלפו אותו מהארוחה והוא הועמד לדין. האב חש להציל את בנו. בכוונתו היה להציע לשלטונות בבריטניה למסור להם סודות צבאיים שברשותו תמורת חיי בנו. ספינתו התעכבה בתעלת למאנש בשל הערפל, הוא הגיע ללונדון לאחר שבנו כבר הוצא להורג ונאלץ לשוב לסין ריקם.
בשנת 1931 הפך טריביטש לינקולן לנזיר בודהיסטי בשם "צ'או קונג". בראשית מלחמת העולם השנייה יצר קשר עם סוכן נאצי בשנחאי והציע את שירותיו לגרמניה הנאצית, אך ריינהארד היידריך דחה את הצעתו בשל מוצאו היהודי. טריביטש לינקולן נפטר בשנחאי בשנת 1943.
הסופר והמתרגם יוסף נדבה, שנכח בקבורתו, הביע לאחר זמן השערה כי ארון הקבורה היה ריק. נדבה העלה את קורות חייו של טריביטש לינקולן בספר ביוגרפי. דמות של ״הטריביטש האמיתי: ״ (az igazi Trebitsch) מופיעה גם בספר הרפתקאות/סאטירי פופולרי של הסופר ההונגרי ינו רייטו.
מוטוביקן

אופנועים

צ'ארלס בנויט ואבּל ברדין חברו ב-1922. ב-1923 הם עיצבו את האופנוע הראשון שלהם, אופנוע בעל מנוע דו-פעימתי בנפח 175 סמ"ק עם צלינדר בודד.
ב-1933 הם ייצרו את האופנוע בעל ארבע פעימות הראשון שלהם בנפח 250 סמ"ק.
פיטר יוסטינוב

ביוגרפיה

יוסטינוב נולד בלונדון בשם פיטר אלכסנדר פון יוסטינוב, ליונה פון אוסטינוב בנו של הברון פלטון פון אוסטינוב ממוצא גרמני-רוסי ולאם ממוצא רוסי, צרפתי ואיטלקי. למד בבית ספר וסטמינסטר, וכבר בגיל 17 הופיע לראשונה על במת התיאטרון. ובגיל 19 שיחק בסרט קולנוע. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא בעשיית סרטי תעמולה עם שחקנים כמו דייוויד ניבן, ופנה גם לכתיבת תסריטים ומחזות. הצלחתו הראשונה הייתה ב-1951 עם "אהבת ארבעת הקולונלים". הוא המשיך לכתוב מחזות במקביל לעבודתו כשחקן, שהידוע שבהם הוא "רומנוף וג'ולייט" מ-1956. בין מחזותיו הבולטים היה גם "סוף המירוץ" שהוצג בתיאטרון "הבימה" בסוף שנות השישים. באוטוביוגרפיה שכתב "Dear Me", הוא מתאר את חייו ובעיקר את ילדותו כשהוא מתשאל את עצמו. כמו כן פרסם מספר ספרים, הטוב שבהם -"הגיבור"(1964),רומן על רקע השואה.
בין תפקידיו בקולנוע היו הקיסר נירון בסרט "קוו ואדיס", קפטן ויר ב"בילי באד", לנטולוס בטיאטוס ב"ספרטקוס", וגילם את הרקול פוארו, גיבור ספריה של אגתה כריסטי, במספר סרטים שהראשון בהם היה "רצח על הנילוס" ב-1978. ב-1964 נבחר לגלם את המפקח קלוזו, בסדרת סרטי הפנתר הוורוד, אך פרש ברגע האחרון ונתבע למשפט על ידי חברת האחים מיריש, פיטר סלרס הוא שגילם לבסוף את התפקיד.
יוסטינוב כתב תסריטים וביים סרטים ביניהם "Vice Versa", "רומנוף וג'ולייט" (לפי המחזה שכתב), ו"ליידי L" (לפי ספר של רומן גארי). מבין הסרטים שביים השאפתני ביותר היה הניסיון לעבד לקולנוע את ספרו האלגורי של הרמן מלוויל "בילי באד".
ב-1960 זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על תפקידו ב"ספרטקוס" של סטנלי קובריק, וב-1964 זכה בשנית, על תפקידו בסרט "טופקאפי" של ז'ול דאסן. בנוסף היה מועמד לפרס קוו ואדיס, ולפרס התסריט על "Hot Millions" ב-1968. יוסטינוב זכה גם בשני פרסי "גלובוס הזהב", ובשלושה פרסי אמי על הופעותיו בסדרות וסרטי טלוויזיה. ב-1973 הוא דיבב את הנסיך ג'ון בסרט המצויר של דיסני "רובין הוד".
משנת 1971 היה יוסטינוב שגריר של רצון טוב מטעם יוניסף, והקדיש זמנו לגיוס כספים עבור הארגון. הוא שלט היטב בשפות אנגלית, גרמנית, צרפתית, איטלקית, רוסית וספרדית, וגם ידע מעט טורקית ויוונית מודרנית. 
בסוף שנות השישים התאזרח בשווייץ, כדי להימנע מתשלום מיסים גבוהים בבריטניה, למרות זאת קיבל ב-1990 תואר אבירות ממלכת בריטניה.
יוסטינוב היה נשוי שלוש פעמים והיה אב לארבעה. הוא נפטר ב-28 במרץ 2004 בשווייץ. יוסטינוב נהג להתבטא בנושאים פוליטיים ונודע בביקורותו על ממשלות ישראל בסוגיה הפלשתינאית.
סבו הברון פלטון פון אוסטינוב היה בעליו של מלון הפארק במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20.
שמואל בן נטרונאי

ביוגרפיה

נולד בין השנים ד'תת"ס (1100) לד'תת"ע (1110), בבארי שבאיטליה. נמצאת תשובה ששלח לו רבנו תם בשבתו בבארי. בשלב מסוים עבר למגנצא שבגרמניה, ונישא לבתו של רבי אליעזר בן נתן (ראב"ן). ידוע גם שהתגורר בערים בונא וקולוניא. נפטר ככל הנראה לפני שנת ד'תתקל"ה (1175). ב"ספר זכירה" לרבי אפרים בן יעקב מבונא, נזכר שמואל בן נטרונאי כאחד הנרצחים בגזרות נושא בשנת ד'תתקמ"ו, אולם ייתכן שמדובר בנכדו.

חיבוריו

על תשובותיו היה נוהג לחתום בראשי התיבות של שמו שב"ט ובשם זה הוזכר בכמה מספרי הפוסקים בדורות שאחריו (שבולי הלקט, ראבי"ה ואחרים). חיבר תוספות למסכתות עירובין, עבודה זרה ונידה. חיבור נוסף שלו בשם "ספר של רבינו שב"ט" מוזכר אצל הראבי"ה.
מעבר פמפה

גילוי המעבר

המשלחת הארגנטינאית לאנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיקה בין 1947–1948) חקרה את האזור.
המעבר צולם מן האוויר על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1956.

מקור השם

המשלחת הארגנטינית קראה למצר "באהיה פמפה" (Bahia Pampa), על שמה של ספינת המשלחת - הספינה "פמפה".
מאחר שמדובר במצר המשמש למעבר ספינות שונה השם לשם הנוכחי - "מעבר פמפה".
סקר שטחי חסות איי פוקלנד קרא למעבר "מעבר פרוייד" על שמו של זיגמונד פרוייד - פסיכולוג ונוירולוג אוסטרי-יהודי, אבי הפסיכואנליזה, אחד ההוגים החשובים ביותר בתחום תורת האישיות ומהמדענים ואנשי הרוח הבולטים והמשפיעים ביותר במאה העשרים.(וזאת בדומה לאתרים רבים באזור שקיבלו שמות של חלוצים בתחום הרפואה).
קתדרלת אליהו הנביא

היסטוריה

המבנה תוכנן על ידי האדריכל סמיח עטאללה, והוקם בשנים 1939-1938, בימי כהונתו של הארכיבישוף גרגוריוס חג'אר. עד מלחמת העצמאות שימשה כנסיית א-סיידה שליד כיכר פריז בעיר התחתית, ככנסייה המרכזית של הקהילה. לאחר המלחמה נטשה האוכלוסייה הנוצרית את האזור, וחלקה עבר לאזור ואדי ניסנאס, כנסיית א-סיידה ניטשה ומקום מושב הארכיבישוף עבר לקתדרלת אליהו הנביא.

חזית הכנסייה

מבנה הכנסייה עשוי אבן, ובחזיתו גמלון שבראשו מתנשא צלב. הגמלון מדורג בשני צדדיו, ומסתיים בשני מגדלי פעמונים הנושאים גם הם צלב. דלתות הכנסייה עשויות עץ והן קבועות מתחת ללונטה. בלונטה נראה פסיפס המתאר את אליהו עולה השמימה במרכבה, ומשליך את גלימתו לעבר אלישע. מעל הדלת חלון טריפורי, ומשני צדדיה שני חלונות מקושתים.

אולם הכנסייה

באולם הכנסייה שולטים גוני הכחול והזהב. הוא מחולק לשלושה מעברים על ידי שתי שורות עמודי שיש דקים, המסתיימים בכותרות יוניות. המעבר המרכזי גבוה מעט ממעברי הצד ומעליו "קומת אור" שבה שתי שורות חלונות. בחלונות אלה קבועות עבודת ויטראז' של דגמים גאומטריים וצמחיים. מעל צידו המערבי של המעבר המרכזי, מעל דלת הכניסה לאולם, מותקנת גלריה פנימית. תקרת האולם צבועה בגוון כחול שבה משולבים כוכבי מוזהבים, ולרוחבה קורות עץ מוזהבות. מן התקרה תולות נברשות מוזהבות שבהן משולבות איקונות של קדושים. 
משמאל לכניסה, על בימת אבן מוגבהת, ניצב אגן טבילה מאבן, ומעליו איקונין המתאר את טבילת ישו בידי יוחנן המטביל. מעל הכניסה תלוי איקונין גדול ורבוע המתאר את ישו ומרים, אם ישו המולכים, וסביבם ארבעת המבשרים המכוונים אליהם.    
באיקונוסטאזיס שלוש שורות של איקונות, ובאופן יוצא דופן, האיקונין השני משמאל לדלת המלכותית, אינו מתאר את אליהו שלו מוקדשת הכנסייה, אלא את גאורגיוס הקדוש בהורגו את הדרקון. מעל הדלת המלכותית מוצבת עבודת עץ המתארת את צליבת ישו. על הקיר שמאחורי המזבח, שתי איקונות המתארות את תרדמת הבתולה (משמאל) ואת מעמד ההשתנות (מימין), ובחלון הטריפורי שמעליהן קבועה יצירת ויטראז', שבה נראים גאורגיוס הקדוש הורג את הדרקון (מימין), ישו עם קומו לתחייה כשהוא אוחז בשמאלו בנס שעליו נראה צלב (במרכז), ואליהו מניף את חרבו מעל אחד מנביאי הבעל (משמאל).
חדר התה הרוסי

חדר התה הרוסי (באנגלית: The Russian Tea Room) היא מסעדה מפורסמת בעיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית. המסעדה שוכנת ברחוב 57 מס' 150 מערב, בין מגדל קרנגי הול לבין מגדל מטרופוליטן.
המסעדה נפתחה בשנת 1926 על ידי חברי הבלט הרוסי הקיסרי שברחו מרוסיה בשל המהפכה הבולשביקית, והפכה עד מהרה מקום מפגש לגולים מרוסיה.
בשנת 1955 נרכשה המסעדה על ידי סידני קיי (Sidney Kaye), וכאשר קיי נפטר בשנת 1967, אלמנתו, פית' סטיוארט גורדון (Faith Stewart-Gordon) המשיכה לנהל את המסעדה. בשנת 1996 רכש ורנר לירוי את המסעדה בסך של 6.5 מיליון דולרים, וסגר אותה לשיפוצים שעלו 36 מיליון דולרים. בשנת 2000 נפתחה המסעדה, אולם לא שבה לפופולריות בקרב החברה הגבוהה הניו יורקית שהייתה לה קודם לסגירתה. ב-28 ביולי 2002 נסגרה המסעדה בשל פשיטת רגל.
בנובמבר 2006 נפתחה המסעדה מחדש. הבעלים הנוכחי מתכנן להקים מאחוריה מגדל דירות.
סצנות מסוימות מהסרטים מנהטן וטוטסי צולמו במסעדה.
ברמכים

הברמכים, בערבית אל-בַרַאמִכַה (البرامكة), היו משפחת וזירים גדולים שהשיגה השפעה רבה בתקופתם של כמה ח'ליפים עבאסיים. המשפחה הייתה במקור משפחה של כהני דת בודהיסטים מאזור נאוובהאר ממערב לבלח' באפגניסטן. השם "בראמכה" הוא הגרסה הערבית למילה Parmukh בסנסקריט (प्रमुख) שמשמעותה "כהן דת".
הברמכים היו מראשוני התומכים במרד העבאסי באומיים בראשות א-ספאח. הדבר העניק לראש המשפחה, ח'אלד בן ברמכ, השפעה ניכרת בחצר, ובנו יחיא היה הווזיר הגדול לח'ליף אל-מהדי (775-785) והחונך של הארון א-רשיד (786-809). יחיא נפטר בשנת 809 ובניו אל-פצ'ל (קרי: אל-פדל) וג'עפר (חי בין 767–803) מילאו שניהם תפקידים רמי דרג בחצרו של הארון א-רשיד.
הברמכים היו פטרוני המדע והאמנויות וסייעו להפצת המדעים ההודיים ומאקדמיית גונדישפור הפרסית ברחבי העולם הערבי. הם היו הפטרונים של מלומדים כמו גביר (Gebir) וג'בריל אבן בוח'טישו. הם היו המייסדים של מפעל הנייר הראשון בבגדאד. הברמכים תרגמו בעיקר ספרות רפואית ובכך טמנו את הזרעים למפעל "בית החוכמה" שהוקם בימי אל-מאמון. כוחם הרב של הברמכים והשפעתם בחצר מתבטאים בסיפורי אלף לילה ולילה, בהם מככב הוזיר הגדול ג'עפר. אחד מהסיפורים הכלולים בקובץ זה טבע את הביטוי "ארוחה ברמכית" (באנגלית: Barmecide feast).
בשנת 803 סר חינם של הברמכים בעיני הארון א-רשיד והוא אסר רבים מאנשיהם. על נפילתם של הברמכים מסופרות גרסאות רבות. לפי אחת מהן היו רעיו הקרובים ביותר של הארון א-רשיד אחותו עבאסה והווזיר ג'עפר. על מנת שיוכל לבלות זמן רב יותר במחיצתם, הוסכם כי יינשאו בנישואים פורמליים בלבד ונאסר עליהם להתראות שלא במחיצתו של א-רשיד כדי שלא יעמידו צאצאים. לאחר שעבאסה ילדה תאומים, א-רשיד הוציא את ג'עפר להורג. כמו כן א-רשיד אסר והחרים את רכושם של כל בני המשפחה להוציא את מוחמד אחיו של יחיא. ייתכן כי הנקמנות המופלגת שבה נהג א-רשיד בברמכים נבעה מרמיזות של אנשי חצר שהוא היה אך ורק כלי שרת בידי הברמכים.
סיבות אחרות לנפילתם הציעו א-טברי ואבן ח'לדון. בין היתר הוזכר ההדר והפאר שבו הם חיו ואשר הטיל צל על יוקרתו של הח'ליף. הברמכים הקימו בבגדאד צבא בן 20 אלף תומכים תחת השם "גיס הכַרְנַבִיַה" והם זכו לתמיכת 30 אלף לוחמים אחרים. בהסתת השר אל-פצ'ל בן רביע הושם מעקב אחרי בני המשפחה ונתגלתה מזימה לחולל מרד בדילאם שבפרס בתמיכתם. הברמכים הואשמו גם בהתססת המוני עם בח'וראסאן. בשל האיום שהציבו על יציבות כסאו, הסיר אותם א-רשיד מעל פניו וכוחם היה לנחלת ההיסטוריה.
בוראלוזאורוס

בתרבות

הבוראלוזאורוס מופיע בפרק השלישי בסדרה פארק פרהיסטורי של נייג'ל מארוון, בה הוא נחשב כטיטנוזאורוס. בפרק נראית להקה גדולה שלו שצועדת לעולם המודרני יחד עם נייג'ל.
נאצ'ו פרננדס

קריירת מועדונים

נאצ'ו נולד במדריד בירת ספרד. הגיע לאקדמיית הנוער של ריאל מדריד כשהוא בן 11 בלבד.
בעונת 2008-2009 שיחק את שני משחקיו הראשונים בריאל מדריד קסטיליה ששיחקה אז בליגה השנייה בספרד, מצא חן בעיני המאמן ולאחר מכן שיחק 2 עונות מלאות במדיה.
ב-23 באפריל 2011, נאצ'ו פרננדס ערך את הופעתו הראשונה במדיה של ריאל מדריד, הוא שיחק כמגן שמאלי בניצחון 3-6 על ולנסיה במסטאייה.
מאמן ריאל מדריד דאז ז'וזה מוריניו ראה את הכשרון שחבוי בו, וזימן אותו למשחקי הקדם עונה בפתיחת עונת 2011-2012 ששוחקו בצפון אמריקה, נאצ'ו נכנס כמחליף נגד לוס אנג'לס גלאקסי, פילדלפיה יוניון וצ'יבאס גוואדלחארה. מוריניו התרשם מנאצ'ו ומעוד שני כשרונות בריאל מדריד קסטיליה - אלברו מוראטה וחסוס פרננדס, השלושה קודמו לקבוצה הבוגרת לקראת עונת 2012-2013, אך המשיכו בין לבין לשחק בקסטיליה.
ביוני 2013, נכלל נאצ'ו בסגל נבחרת ספרד הצעירה בטורניר יורו הצעירות 2013, שנערך בישראל. נאצ'ו שיחק 90 דקות בניצחון 0-3 בשלב הבתים עלנבחרת הולנד הצעירה, וספרד זכתה בסוף הטורניר בגביע.
בעונת 2012/2013 זכה נאצ'ו עם ריאל בסופר קאפ הספרדי. בעונת 2013/2014 זכה נאצ'ו עם ריאל מדריד בליגת האלופות ובגביע הספרדי.
ב-3 ביולי 2014 האריך נאצ'ו את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2021.
בעונת 2015/2016 בליגת האלופות הבקיע נאצ'ו את שער הניצחון של ריאל מדריד על פריז סן-ז'רמן, שנתן לקבוצתו את המקום הראשון בבית. בסוף העונה זכה נאצ'ו עם ריאל מדריד בליגת האלופות בפעם השנייה בקריירה. הוא זכה עם ריאל מדריד בליגת האלופות גם בעונת 2016/2017 ועונת 2017/2018, כחלק מהסגל שרשם 3 זכיות ברציפות בתואר הנכסף.

נבחרת ספרד

נאצ'ו משחק בנבחרת ספרד בכדורגל. ב-15 ביוני 2018 כבש את שער הבכורה בנבחרת, במשחק הפתיחה שלה במונדיאל 2018 מול נבחרת פורטוגל בכדורגל.

חייו האישיים

לנאצ'ו יש אח צעיר בשם אלכס פרננדס, כדורגלן אף הוא.
בראיון ל"מארקה" סיפר נאצ'ו שכבר מגיל 12 הוא מתמודד עם מחלת הסוכרת.
שדי תרומות

כביש 90

במרכז היישוב עובר כביש 90, כביש מרכזי המקשר בין ירושלים לצפון דרך בקעת הירדן. הכביש מהווה מטרד רעש ובטיחות ואף גבה קרבנות לאורך השנים.
תושבי המושב מנהלים כיום מאבק לצורך הזזת הכביש אל מחוץ לתחום המושב.
המשרד הראשי של האס אס

הקמה

בשנת 1931 הוקם "משרד האס אס" (SS-Amt) שנועד לשמש כמטה המפקח על כלל היחידות המשתייכות לפיקוד המרכזי של האס אס (Allgemeine SS). בשנת 1933, כאשר המפלגה הנאצית עלתה לשלטון, שונה שמו של ה-SS-Amt לSS-Oberführerbereichen והמשרד פיקד על כל יחידות האס אס שבגרמניה הנאצית. 
ב-30 בינואר 1935 היה המשרד ל-SS-HA, וכעת פיקח על האס אס, על מחנות הריכוז, על היחידות למשימות מיוחדות (SS Verfügungstruppe) ועל משמר הגבול (Grenzschutz).
לקראת סוף שנות ה-30 התעצם כוחו של ה-SS-HA והוא הפך למשרד הגדול והעוצמתי ביותר באס אס. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבו במהירות היחידות למשימות מיוחדות, ובשנת 1940 הפכו לוואפן אס אס. בשלב זה לא הצליח המשרד הראשי לנהל את ארגון האס אס כולו, וכתוצאה מכך קטן המשרד ואיבד את מרבית הכוח שהיה לו לפני המלחמה לטובת המשרד הראשי להנהגת האס אס (SS Führungshauptamt) ולשאר המשרדים הראשיים של האס אס.
עם סיום מלחמת העולם השנייה נשפטו חברי המשרד הראשי של האס אס והואשמו בפשעי מלחמה. ניתן למצוא מסמכים של המשרד הראשי (במיקרופישים) בארכיון הלאומי של ארצות הברית (NARA), קולג' פארק, מרילנד. המסמכים המקוריים נמצאים בגרמניה, ברשותם של ה-Bundesarchiv בברלין.
קרחון סירמה

גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961, ומופה בשנית בשנת 1988.

מקור השם

הקרחון נקרא על שם מנהיגת המורדים הבולגריה סירמה ווייוודה.
יצחק זעקיל עטהויזן

רבי יצחק זעקיל עטהויזן (בגרמנית: Etthausen; ה'תמ"ה, 1685 - ז' באלול ה'תקכ"ג - 16 באוגוסט 1763) היה רב אשכנזי.
נולד לרב מנחם מענדל עטהויזן, אשתו הייתה בתו של רבי בערוש אסקלס, ונכדתו של רבי שמשון ורטהיימר.
לפי הנראה, הכסף לא היה נחלתו של הרי"ז, ובכדי להדפיס את ספריו, הוא נאלץ להיעזר בעזרתו של ה'שב יעקב', שהבטיחו נאמנה, שישלח לו מנחת כהן, בסך של כ"ה זהובים.
הרב עטהויזן נקבר בבית החיים של קהילת יהודי קריגסהבר. בתקופת הנאצים נהרסה מצבתו מלבד בסיסה שעדיין קיים.

רבנותו ומעמדו

הרי"ז כיהן במשרת רבנות במשך חמישים וחמש שנים בכמה קהילות: מארקברייט, שנייטאך, אשפנבורג, מיינץ, בירת נסיכות הבוחר ממיינץ, והמדינה.
לאחר מות קרובו רבי בערוש אסקלס, עלה על כיסא הרבנות במיינץ, בתום חמש עשרה שנים ששמש ברבנות בשנייטך, מרקטברייט ואשפנבורג.
בסוף ימיו היה רב ומורה בקהילת פפערשא ובכל מדינות שוואבן, במשך שלשים ושלש שנים.
הרי"ז זכה ליחס של הערכה מרובה. כבר בהיותו בן כ"ה שנה בלבד (שנת 1710), כינו אותו: "הרב המופל' מוה"ר". וסופר פנקס התקנות, מכנהו: "המאור הגדול אדונינו מורינו ורבינו הגאון". וכך נאמר בממורבוך של ק"ק הירבן: "...עבור שהתמיד בלימודו יום ולילה".
עמד בקשרי מכתבים עם רבים מגדולי דורו וחלקם השתמרו כבוד בכתביהם.

ספריו

שאלות ותשובות "אור נעלם" שהודפס בקרלסרוהה בשנת ה'תקכ"ה על ארבעת חלקי טור והשולחן ערוך, וספר "אור לו בציון" שהודפס בקרלסרוהה בשנת ה'תקכ"ה על התלמוד. הספרים נדפסו על ידי בנו יהודה ליב מהיידלבערג.
מתוך פסקיו, ניתן לראות את נתיב דרכו ללכת אחרי פוסקי אשכנז במלוא המידה. עם כל זאת, הוא לא שלל את שאר הפוסקים ודבריהם אף הובאו לאחר כבוד בספריו.
מתוך ספרו "אור לו בציון" על התלמוד, ניתן לראות ברמז, שידיו רב לו בתורת הקבלה.
רדיום-223 כלוריד

אישורים והתויות

הרשות האמריקאית למזון ולתרופות (FDA) אישרה את קסופיגו לשימוש בחולי סרטן ערמונית מתקדם עם גרורות בעצמות ב-2013. הרשות האירופית לתרופות (European Medicines Agency) אישרה את השימוש בקסופיגו באותה שנה. בישראל התרופה מאושרת ורשומה באגף הרוקחות במשרד הבריאות משנת 2014.

מנגנון הפעולה

החומר הפעיל בקסופיגו הוא רדיום - יסוד כימי רדיואקטיבי שהמבנה המולקולרי שלו קרוב לזה של סידן ופעילותו "מחקה סידן" – Calcium mimic. כאשר הרדיום מוזרק לגוף הוא נע באופן טבעי בעיקר לעצמות, ובמיוחד לאזורים שבהם מתרחשים תהליכי הרס ובנייה של עצם. האזורים בעצם שעוטפים את הגרורות הם בדיוק האזורים שבהם מתרחשים תהליכים אלה כך שהתרופה מגיעה לאזור שבו היא נדרשת. יסוד הרדיום פולט קרינה מייננת מסוג אלפא, המאופיינת באנרגיה גבוהה יחסית, אך בחדירות נמוכה ברקמה (2–10 שכבות תאים בלבד) בשל גודלם של חלקיקי האלפא. השפעת הקרינה מתחוללת ב-DNA של התאים המתחלקים בגרורות, עם השפעה מינימלית על מערכות אחרות. לקרינה המייננת מסוג אלפא זמן מחצית חיים של כ-11.4 יום (274 שעות).

מחקרים קליניים

במחקר פאזה שלישית בשם ALSYMPCA‏ (ALpharadin in SYMptomatic Prostate CAncer patients) השתתפו 922 חולים שסבלו מסרטן ערמונית גרורתי, עמיד לטיפולים הורמונליים, המחקר הופסק מוקדם מהצפוי לאחר אנליזת ביניים, מאחר שעמד במטרה העיקרית שהוצבה על ידי החוקרים (הארכת חיים מובהקת סטטיסטית). חולים שטופלו בתרופה חיו 14.9 חודשים (חציון) לעומת 11.3 בקבוצת החולים שטופלו בפלאצבו (two-sided p-value = 0.00007, HR = 0.695).
המחקר עמד גם במטרה המשנית שהציבו החוקרים – דחיית התופעות בשלד שקשורות לגרורות (שברים פתולוגיים בעצמות ותמט חוליות עמוד שדרה). בחולים שטופלו בתרופה עברו 12.2 חודשים עד להופעת האירוע הראשון מסוג זה, לעומת 6.7 חודשים בחולים שטופלו בפלאצבו (HR=0.64 P<0.0001).
מבחינת בטיחות ופרופיל תופעות לוואי – לא היו הבדלים משמעותיים בתופעות הלוואי בין החולים שטופלו בתרופה לחולים שטופלו בפלאצבו. בעקבות תוצאות המחקר התרופה הוגשה לרישום למנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), לנציבות האירופית ולרשויות הבריאות במדינות נוספות. ב-15 במאי 2013 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) את התרופה לטיפול בסרטן ערמונית מתקדם ועמיד לטיפולים הורמונליים עם גרורות בעצמות.

תהליך הטיפול

כל חולה מקבל שישה טיפולים, עם זמן המתנה של כארבעה שבועות בין טיפול לטיפול. הטיפול עצמו פשוט מאוד: החולה מקבל זריקה תוך-ורידית של החומר, במינון המותאם למשקל הגוף: 0.05 מגה-בקרל לכל ק"ג. לאחר הזריקה החולה משתחרר מיד הביתה ללא צורך באשפוז.