google/wiki40b huggingface dataset:
פיטר טורקסון

תולדות חייו

נולד במערב גאנה לאם מתודיסטית ואב קתולי. לאחר לימודים בסמינר מקומי לכמורה המשיך לימודים לתואר שני בתאולוגיה בניו יורק ומונה לכומר ב-1975. בין 1976 ל-1980 למד במכון האפיפיורי למקרא ברומא, מוסד אליו שב ב-1992 לשם דוקטורט בכתבי הקודש. 
ב-6 באוקטובר 1992 מונה על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני לארכיבישוף קייפ קוסט, גאנה. ב-21 באוקטובר 2003 הועלה לדרגת קרדינל ומונה לכומר כנסייתי ברומא. כקרדינל ברומא היה שותף בקונקלווה שבחרה בבנדיקטוס השישה עשר לאפיפיור ב-2005. 
באוקטובר 2009 מינה אותו האפיפיור לחבר בקוריה הרומאית ולנשיא המכון האפיפיורי לצדק ושלום. ב-2010 נבחר לאספת הדוקטרינה של האמונה, האחראית על קביעת ההכוונה הרוחנית של הנצרות הקתולית. ב-30 במרץ 2011 מינה אותו האפיפיור לשליחו המיוחד ולמגשר בסכסוך בחוף השנהב.
טורקסון דובר פנטה (שפת אמו), אנגלית, צרפתית, איטלקית, גרמנית ועברית ומבין יוונית עתיקה ולטינית.
בפברואר 2013, עם הצהרתו של בנדיקטוס השישה עשר על התפטרותו, עלה שמו של טוקסטון כמחליף אפשרי (פפאביל).

אמונות ודעות

ב-2009 הצהיר טורקסון ששימוש בקונדום, אותו מעודדת המדיה כאמצעי למניעת התפשטות איידס איננו הפתרון ושיש לחנך למין במסגרת הנישואין ובהפניית המשאבים למציאת תרופות ולא בפרסום קונדומים.
טורקסון ביקר במסמך שחיבר יחד עם הקרדינל מריו טוסו את קרן המטבע הבינלאומית וקרא להקמת בנק גלובלי שיסייע לאומות להחלץ מן המשבר הכלכלי העולמי.
המדיניות הקולוניאלית האוסטרית

האימפריה האוסטרית בגילגוליה השונים, ניסתה במהלך המאות ה-17 עד ל-19 להקים קולוניות ולפתח מסחר קולוניאלי, אולם ניסיונות אלו כשלו.

חברת אוסטנדה

חברת אוסטנדה הייתה חברת סוחרים שהוקמה כדי לסחור עם הודו. החברה אושרה ב-1722 בארצות השפלה האוסטריות. אולם עקב לחץ פוליטי בינלאומי הפסיקה את פעולתה אחרי מספר שנים.

איי ניקובר

ההתיישבות באיי ניקובר הייתה ניסיון להקים קולוניה על שרשרת איי ניקובר שבמזרחו של האוקיינוס ההודי, לאחד עזיבת האימפריה הדנית את המקום. הקולוניה הוקמה ב-1778 אולם, בעיקר מפאת חוסר באספקה, אחרוני המתיישבים האוסטרים עזבו את האיים ב-1783.

טיאנצין

במהלך מרד הבוקסרים ולאחריו ב-1899–1901, אוסטרו-הונגריה לקחה חלק שולי בברית שמונה האומות ועזרה לדכא את המרד. אוסטריה שלחה את מספר החיילים הקטן ביותר מבין שמונה האומות. היא שלחה רק ספינת קרב אחת ושבעים וחמישה נחתים. בתמורה לעזרתה, אוסטריה קיבלה ב-7 בספטמבר 1901, אזור זיכיון בטיאנצין. אזור הזיכיון האוסטרי היה כ-607 דונם, גדול במקצת מזה של האיטלקים, אך קטן מזה של הבלגים. לאזור הזיכיון היו בתי-ספר, בתי סוהר, בסיסי צבא, ובתי חולים משל עצמו. באזור הזיכיון הייתה קונסוליה אוסטרו-הונגרית ואזרחיו היו תחת שלטון אוסטרי, ולא סיני. אם ביצעו פשע על אדמת סין הם יכלו להישפט בבתי המשפט שלהם.
במלחמת העולם הראשונה. אזור הזיכיון נכבש בידי סין לאחר הכרזת המלחמה על מעצמות המרכז ב-4 באוגוסט 1917, ביחד עם אזור הזיכיון הגרמני הגדול יותר. לבסוף אוסטריה ויתרה על כל דרישה על האזור ב-10 בספטמבר 1919, והונגריה לאחריה ב-1920.
השריד היחיד לשהות האוסטרית במקום הם מבנים שנבנו על פי הארכיטקטורה המרכז-אירופאית של אותה תקופה, ונשארו בעיר.

ניסיונות אחרים

השלטון האוסטרו-הונגרי לא היה מעוניין בהקמת קולוניות אולם ב-1873, משלחת חקר אוסטרית שנשלחה לקוטב הצפוני, גילתה את ארץ פרנץ יוזף. האוסטרים לא תבעו עליה בעלות וברית המועצות סיפחה אותה ב-1926.
בסיס סוחרים בהונג קונג מכר את זכויותיו על צפון בורנאו, לקונסול האוסטרו-הונגרי בהונג-קונג, בארון פון אופרבק. הוא הצליח להשיג הסכם חכירה מהטמנגונג של ברוניי, ועם הסולטאן של סולו ב-22 בפברואר 1878. כדי לממן את תוכניותיו בצפון בורנאו, קיבל פון אוברבק עזרה כלכלית מהאחים דנט (אלפרד ואדוארד). אך הוא לא הצליח להשיג תמיכה מהממשלה להקמת הקולוניה. לאחר מאמצים למכור את האזור לאיטליה לשימוש כמושבת עונשין, וון אוברבק חזר בו מן ההצעה ב-1880, והפקיד את אלפרד דנט על השליטה באזור.
ב-1885, למרות העובדה שאוסטרו-הונגריה לא הייתה כוח קולוניאלי, אולם מאחר שאומות אירופה עדיין החשיבו אותה ככזו, היא הוזמנה לוועידת ברלין.
טבעת (גאומטריה)

בגאומטריה, טבעת היא הצורה המישורית שמהווה השטח שבין שני מעגלים קונצנטריים, או הצורה המתקבלת כשמחסרים שטח עיגול קטן מעיגול גדול בעל אותה נקודת מרכז.

לפי הפרש השטחים

אם לעיגול הגדול רדיוס R ולקטן רדיוס r, אז שטח הטבעת הוא הפרש השטחים .

לפי משפט פיתגורס

אם נסמן באות d את מחצית אורכו של הקטע הארוך ביותר שניתן לשרטט כך שכולו יימצא בגבולות הטבעת, נקבל ששטח הטבעת שווה . 
ניתן להוכיח זאת באמצעות משפט פיתגורס, משום שהקטע הארוך ביותר משיק למעגל הפנימי של הטבעת. חצי מהקטע הארוך ביותר יוצר משולש ישר-זווית עם רדיוס המעגל הפנימי r כניצב ורדיוס המעגל החיצוני R.

לפי חשבון אינפיניטסימלי

ניתן לחשב את שטח הטבעת גם באמצעות שימוש בחשבון האינפיניטסימלי. נוכל להגיע לביטוי  על ידי הכפלת מכפלת הפרשי הרדיוסים בריבוע עם  או על ידי הצבה באינטגרל המסוים .
בר הבראוס

גרגוריוס בר הבראוס (בלועזית: Gregorios Bar Hebraeus; בארמית-סורית היה ידוע בשם "בר עבריא" (ܒܪ ܥܒܪܝܐ) -- "בן העברי", לאזכור  מוצאו היהודי, ובערבית היה ידוע בשם אבו אל-פרג' גריגוריוס בן אהרן ובכינויו "אבן אל-עברי" (ابن العبري); 1226 – 30 ביולי 1286) היה בישוף בכנסייה הסורית-אורתודוקסית במאה ה-13. הוא ידוע בזכות חיבוריו על היסטוריה, תאולוגיה, פילוסופיה, דקדוק ושירה. הוא חיבר אנציקלופדיה נרחבת על כלל תחומי הידע האנושי. נחשב לאחד האישים הדגולים שיצאו מהכנסייה הסורית אורתודוקסית. חיבוריו מהווים מקור ידע חשוב על העולם המוסלמי בימי הביניים המאוחרים. בזכות זה שנולד וגדל כיהודי, ידיעותיו בעברית והתעניינותו בגורל היהודים הפכו אותו גם למקור חשוב להיסטוריה של יהדות ארצות האסלאם. רוב חיבוריו נכתבו בשפה הארמית-סורית, תורגמו בחלקם הקטן לערבית, ורובם לא יצאו בדפוס עד היום.
בן העברי נולד בשנת 1226 בעיר מלטיה שבמזרח אנטוליה. אביו אהרן היה רופא יהודי ידוע, והוא מעולם לא התכחש למוצאו. אמנם יש מי שניסו לקשר את השם "בר עבריא" לשם של העיר עברא שהמשפחה ברחה אליה לאחר הכיבוש המונגולי של מלטיה, אך אלה הם ניסיונות של מלומדים שקשה להם לעכל את עובדת הניידות בין הדתות והקהילות שהייתה קיימת במאה ה-13 בלבנט. בכנסייה הסורית אורתודוקסית מציינים בכל הפרסומים ללא כל התחמקות את מוצאו היהודי של בר עבריא.
הוא רכש את השכלתו באנטיוכיה וטריפולי. הוא מונה לבישוף בשנת 1246, לראש הכנסייה הסורית בחלב בשנת 1252, ולבסוף לפרימוס (ראש הכנסייה) במזרח כולו בשנת 1264. הוא נפטר בשנת 1286 בעיר מראגה שבצפון-מערב פרס ונקבר במוסול.
בעלי דם חם

בעלי דם חם הם בעלי חיים המסוגלים לשמור על טמפרטורת גוף הגבוהה יותר מזו של סביבתם בכלל ומינים הומיאותרמיים המסוגלים לשמור על יציבות טמפרטורת הגוף על ידי ויסות תהליכים מטבוליים בפרט.
כאשר מתייחסים לבעלי דם חם לרוב מתכוונים לציפורים ויונקים המקיימים שלושה תנאי תרמורגולציה: אנדותרמיה, הומיאותרמיה ו Tachymetabolism. לשאר בעלי החיים דרגות שונות של תרמורגולציה שאיננה הומיאותרמית.
רוב בעלי החיים מסוגלים לשלוט בחום גופם ולכן המונח "בעלי דם חם" עלול להטעות כי לקבוצה זו היכולת לשלוט בחום גופם לעומת "בעלי דם קר" שאינם שולטים בו, לכן מונח זה אינו משמש יותר את הקהילה המדעית.
בעלי דם חם התפתחו כנראה כיצורי לילה ופעלו בזמנים בהם בעלי דם קר נאלצו להאט את פעילותם.
מושון יעקוסי

ביוגרפיה

יעקוסי גדל במכבי רעננה בה עשה את הבכורה שלו בבוגרים. בגיל 22 החליט לעזוב את ישראל לארצות הברית כדי לשחק בליגת המכללות, ושיחק שלוש עונות במכללת פיסטויה ואוניברסיטת פורדהאם. לאחר שסיים את קריירת המכללות שיחק עונה אחת בהפועל תל אביב לאחר מכן שיחק שנתיים בעירוני אשקלון ששם הציע נישואין בשידור חי במהלך משחק לבת זוגו עדי ברקוביץ. בעונת 2008/9 עבר לשחק בעירוני נהריה. יעקוסי נפצע בגמר גביע ווינר והחמיץ את כל העונה. בעונת 2009–2010 שיחק יעקוסי בקבוצת בני השרון, ולאחר 10 מחזורים עבר להפועל חיפה. בעונת 2010–2011 הצטרף מושון לסגל השחקנים של הפועל לב השרון, בעונת 2015/16 הצטרף להפועל עמק חפר מהליגה הארצית.
איז'בסק

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1760 על אדמותיו של איש קזן מורזה טבקלב על ידי הרוזן פיוטר שובלוב, ידידה של המלכה יקטרינה השנייה. העיר נוסדה במטרה לשמש את בית החרושת לעיבוד ברזל, שנוסד לידה. ליד העיר נבנה ב-1763 סכר על הנהר איז'. ב-1774 נכבשה העיר על ידי ימליאן פוגצ'וב וכל 42 עובדי הנהלת בית החרושת הוצאו להורג. ב-1807 פקד הצאר אלכסנדר הראשון להקים בית חרושת נוסף לכלי נשק, שהוקם באותה שנה. מאז העיר משמשת כאחד המרכזים החשובים לייצור נשק ברוסיה. ב-1824 הגיע הצאר למקום כדי להתרשם מבית החרושת.
בשנים 1984–1987 נקראה בשם אוסטינוב על שמו של שר ההגנה הסובייטי בשנים 1977 - 1984 דמיטרי אוסטינוב.
בעיר ישנה קבוצת כדורגל בשם זניט איז'בסק.
רפאל בנימין פוזן

ביוגרפיה

נולד בתל אביב לבטי ולמיכאל פוזן, שהיה מנהל לימודי חול בישיבת היישוב החדש בתל אביב. למד בישיבת היישוב החדש, ולאחר מכן בישיבת סלבודקה בבני ברק ובישיבת כרם ביבנה. שימש שנים רבות כחזן בישיבת כרם ביבנה בימים הנוראים. שם גם הוסמך לרבנות. את השכלתו האקדמית רכש באוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בר-אילן וכן באוניברסיטת לונדון.
בין השנים 1977–1983 היה מנהל כפר הנוער הדתי "כפר אליהו" בגדרה. ב-1983 שהה במשך שלוש שנים בשליחות בטורונטו מטעם המחלקה לחינוך תורני בגולה של הסוכנות היהודית.
שימש מרצה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. תחום מחקרו היה פרשנות המקרא לדורותיה, ובעיקר חקר תרגום אונקלוס.
הרבה לפרסם מאמרים בנושאים תורניים, מחקריים והשקפתיים בבמות שונות, ובהן "הצופה" ו"המעיין". כתב טור קבוע על תרגום אונקלוס בעלון שבת בשבתו היוצא לאור על ידי מכון צומת.
בשנת תשס"ח (2008) זכה בפרס הרב קוק על ספרו "העקיבות התרגומית בתרגום אונקלוס".
התגורר בעיר העתיקה בירושלים והיה נשוי לצפורה, בתם של שרה (לבית קצבורג) והרב אברהם לבקוביץ' (לאחר פטירת בעלה נישאה אמה שרה בשנית לפרופ' זאב לב). נפטר בשושן פורים ה'תשע"ו. הותיר אחריו שבעה ילדים ועשרות נכדים. בנו הרב עקיבא פוזן נשוי לבתו של הרב הרשל שכטר.
קפוזו

קפוזו (בפורטוגזית: Cafuzo) הוא השם הניתן בברזיל לבן תערובת של שחורים ואינדיאנים (קפוזה - cafuza - לבת תערובת). 
למונח מספר מקבילות באמריקה הספרדית: בהונדורס ובליז מקובל המושג גריפונה (Garífuna) ואילו בשאר אמריקה הלטינית נפוץ המונח סמבו (Zambo) לציון אותה הקבוצה.
תערובת של שחורים ואינדיאנים היא אחת משלושת סוגי התערובת העיקריים בברזיל, כאשר שניים הנוספים הם מולאטו (mulato) - תערובת של לבנים ושחורים - ומסטיסו - תערובת של לבנים ואינדיאנים.
חטיבת פארן

היסטוריה

החטיבה הוקמה ב-28 בנובמבר 2018. החטיבה החליפה את החטיבה המרחבית שגיא שהייתה אחראית על מערב הנגב וגבול מצרים, ונסגרה. גדודי המילואים של חטיבת שגיא הועברו לחטיבת יואב ואוגדת עזה ובחטיבת פארן נותרו הגדודים הסדירים. עם הקמתה צורפו לחטיבה גדוד קרקל וגדוד ברדלס, גדודי חי"ר גבולות סדיר מעורבים.
חטיבת פארן ייחודית ביחס לשאר חטיבות צה״ל בהיותה חטיבה מרחבית וסדירה כאחד. נכון לשנת 2019, פרט לפארן קיימות רק עוד שתי חטיבות שעונות על שתי הגדרות אלו- עוצבת חירם וחטיבת הבקעה.
תחום ההתמחות של החטיבה הוא הגנת גבולות, והיא צפויה לשמש בתפקיד זה באזורים נוספים מלבד בגזרתה הקבועה.
מנחם קליין (רב)

הרב ישראל מנחם קליין (נולד בי' בתשרי תש"ט, 13 באוקטובר 1948) היה רבה של הקהילה היהודית בפרנקפורט בגרמניה, מלחין וזמר חסידי. בסוף שנת 2014 התפטר מתפקידו.

ביוגרפיה

נולד וגדל בשכונת מאה שערים בירושלים למשפחה מחסידות בלז, בנם של אליעזר ולאה קליין. סבו, שלמה קליין, היה סופר סת"ם ומקורב לאדמו"ר מבלז רבי אהרן רוקח. למד בתלמוד תורה של חסידות בלז, ולאחר גיל 13 עבר ללמוד בישיבה של חסידות נדבורנה בבני ברק. בהיותו בן 19 קיבל סמיכה מרבה של בני ברק הרב יעקב לנדא. היה מקורב לאדמו"ר מנדבורנה רבי חיים מרדכי רוזנבוים ובמשך תקופה למד עמו בחברותא. לאחר פטירתו של האדמו"ר היה מקורב לבנו האדמו"ר רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים.
בשנות ה-80 שימש כרבו של מלון הילטון בתל אביב. במסגרת עבודתו במלון הכיר את איש העסקים היהודי מאיר רוזנטל מפרנקפורט ובהשתדלותו של קליין תרם רוזנטל להקמת בית המדרש המרכזי של חסידות נדבורנה בבני ברק, הקרויה על שמו "היכלי רוזנטל". בשנת 1994, בסיועו של רוזנטל, התמנה קליין לרב הקהילה היהודית של פרנקפורט. 
בנובמבר 2014, בעקבות חשיפת פרשיית זיוף כשרות בפרנקפורט באיטליז שעמד תחת השגחת הרב קליין, פרסם ארגון ORD של רבני גרמניה האורתודוקסים הודעה לפיה אין לסמוך על השגחתו של הרב קליין. ב-26 בנובמבר התפטר מתפקידו. בעקבות זאת התכנס הרכב מיוחד של ארבעה רבנים, בראשות אב"ד פריז, לשם בירור הנושא. בדצמבר 2014 פרסם את מסקנותיו ובהן דחה את טענות ארגון ORD כנגד מערכת הכשרות של הרב קליין.

קריירה מוזיקלית

הרב קליין הוא מלחין וזמר חסידי ומשמש "בעל-מנגן" בחצר חסידות נדבורנה. הוא הלחין ושר את הלהיט "זרעא חיא וקיימא" ושר את "ותן בנו" שהלחין הרב מנחם אלבוים. כמו כן שימש כסולן בכמה מאלבומיה של מקהלת רננו חסידים ושר את לחניו של חיים בנט, בהם הלהיטים "נר לרגלי" ו"ויעשו כולם אגודה אחת".

חיים אישיים

נשוי לחדוה לבית וסרשטיין. אמה היא אחותו של הרב ישראל אריה זלמנוביץ. בתו הבכורה נשואה לבנו של הרב נתן לנדמן מחולון, אף הוא חסיד נדבורנה.
הארנב ממושי

עלילה

הארנב ממושי מטייל לראשונה לבדו ביער עם שלושה בלונים אדומים שאמו נתנה לו כדי שיהיה לו יום שמח. במסעו הוא מחפש אחר ידיד או שניים שיהפכו להיות חבריו. בעודו מטייל ביער פוגש ממושי בקיפוד, בלטאה, ובצב לשלושתם הוא מעניק בלונים בתמורה לחברותם אך ברגע שהבלונים מתפוצצים, הם עוזבים אותו לנפשו, וכבר לא רוצים להיות חבריו. ממושי נותר עצוב ובודד ללא חברים וללא בלונים, עד שהוא פוגש את לומי הפרפר שחג סביבו ורוצה לשחק עמו. ממושי הארנב אומר לו בצער שלא נותרו לו בלונים לתת לו. אך הפרפר אומר שהוא בכלל לא אוהב בלונים והוא רוצה רק להיות חבר שלו.
אמזונה צהובת-פנים

מאפיינים

אמזונה צהובת-פנים מגיעה לאורך 27 ס"מ ובעלת נוצות ירוקות בהירות ונוצות פנים צהובות עם מקור צהוב עבה וגב וכנפיים ירוקות כהות יותר. צידי הבטן והזנב מכילים נוצות חומות ואדומות בקצה והרגליים אפורות. העיניים אדומות מעט וסביבן טבעת לבנה גדולה. הזכר והנקבה דומים בגודלם.
האמזונה נפוצה בחופות היער הדרום אמריקני ובעיקר בברזיל, במרניאו, פיאאוי, סאו פאולו ומאטו גרוסו דו סול וכן מצויה בשטחי סוואנת הסראדו ובסלעי ה-Caatinga. הם מצויים גם בבוליביה ואולי בפרגוואי. רבים מאזורי המחיה של האמזונה נכרתים לטובת אזורי מרעה וחקלאות, דבר המפחית את מספרה בטבע. כמו כן היא מאוימת מציד בלתי חוקי וממסחר למטרות מחמד.
האמזונות בעלות מקור חזק המותאם לפיצוח זרעים שונים, בעיקר של פירות ממשפחת האלתיים כמו Astronium ,Salacia וAnacardium וכן מגויאבות ומנגו.
טרוויזיו

מיקום גאוגרפי

העיר טרוויזיו שוכנת בעמק קנלה (Val Canale), כ-750 מטר מעל פני הים. מבחינה גאוגרפית העיר אינה בחצי האי האפניני אלא שוכנת במורדות הרי האלפים, הפונים לאוסטריה ולסלובניה ומצויה באגן היקוות של הדנובה והים השחור. הנהר העובר בעיר, "סליצה" (Slizza, או בגרמנית: Gailitz), מוצאו מהרי אוסטריה הדרומיים: "גאייל" (Gail) ו"ארנולדשטיין" (Arnoldstein).

היסטוריה

ההתיישבות במקום החלה כנראה בעת העתיקה, עת התקיים במקום יישוב של בני שבט קלטי בשם "טאוריסקי" (Taurisci) ומכאן נובע שמה של העיר (Tarvisio). מאז 976 היא נכללה באימפריה הרומית הקדושה במסגרת "דוכסות קארינתיה", שתחומה היה בדרום אוסטריה ובצפון סלובניה. במאה ה-16 הייתה זמן מה תחת שלטון האימפריה העות'מאנית. עם כיבושי נפוליאון, בשנת 1806 חדל שלטון בית הבסבורג על הדוכסות והיא עברה לשלטון האוסטרי. אחרי מלחמת העולם הראשונה בשנת 1919 צורפה העיר טרוויזיו לאיטליה, מאז היא זכתה לתנופת פיתוח עקב הימצאותה בדרך הראשית בין וינה וארצות מזרח אירופה לבין טריאסטה וונציה, הנמלים בהים האדריאטי, אשר מהם הייתה תחבורה סדירה לעולם הרחב.

כלכלה

העיר נהנית כלכלית ממבקרים אשר באים מאוסטריה ומיוגוסלביה לעריכת קניות. היום התיירות וספורט החורף מהווים את מקורות ההכנסה החשובים של העיר. מקומות הנופש הידועים הם :"האלפים הקארניקיים" (the Carnic Alps ), "האלפים היוליאנים" (the Julian Alps) וה"קאראונקה" (Karavanke). בעבר נוצלו מיכרות ברזל שהיו בסביבת העיר.
העיר מהווה מוקד של בתי ספר ללימוד סקי וגלישה, הפעיל בעיקר בתחילת עונת החורץ האולימפי, עונת חג המולד. בשנת 2007 היא נבחרה לאתר מועדף על ידי the Women's FIS Nordic Ski.

תרבות

עד לשנת 1919 הייתה אוכלוסיית העיר ברובה אוסטרית וסלובנית. גם כיום מקובלים בעיר שמות המשפחה ממקור זה, כמו : Kravanja, Pivk, Vuerich. גם במנהגים המקומיים עדיין מורגשת המורשה של "מלכות בית הבסבורג". החגיגה העממית הנפוצה בקרב האוכלוסייה של "סאן ניקולו", אף היא ממסורת "טארויסיאנה".

מעמדה בתנועת ההתנגדות נגד הכובש הגרמני

מעטים שותפים לדעה כי תנועת ההתנגדות לכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה החלה בטרוויזיו. לאחר שאיטליה חתמה על הסכם שביתת הנשק עם בעלות הברית, משמר הגבול האיטלקי, בהרכב מופחת של 300 חיילים, ניסה למנוע את פלישת הצבא הגרמני לאיטליה. הוא ניצב במערכה נגד הגרמנים בלילה שבין 8 ל-9 ספטמבר 1943. אחרי הפגזה כבדה, נכנעו האיטלקים: היו להם 25 הרוגים ו-300 פצועים. לגרמנים היו 80 הרוגים. החיילים האיטלקים נשבו והועברו למחנות בגרמניה. 
אחת הגיבורות של המערכה הייתה "לואיג'ה פיצ'ק" (Luigia Picech), שזכתה לאחר המלחמה למדליית כסף מטעם תנועת ההתנגדות האיטלקית.

הבריגדה היהודית

במלחמת העולם השנייה חנתה הבריגדה היהודית (החי"ל) בטרוויזיו. לאחר התמוטטות החזית הגרמנית באיטליה, המשטרה הצבאית של החי"ל תפשה את נקודות הביקורת בגבול האיטלקי-אוסטרי, ולמעשה שלטה באזור טרוויזו.
בפונטבה, עיירה ליד טרוויזיו, היה מחנה צבאי נטוש. החי"ל אימץ אותו והפך אותו למקום קליטת פליטים יהודים, שהועלו לבסוף לישראל. בטרוויזיו הייתה תחנת רכבת, שדרכה הגיעו לעיר פליטים יהודיים רבים.
הצבא הבריטי, אשר שלט צבאית באזור, הכיר בעובדה כי תחנת הגבול הפכה למרכז עלייה לארץ ישראל ממרכז אירופה ומזרחה ומיוגוסלביה, ולכן החליט להעביר את החיילים היהודים לבווריה שבגרמניה ומשם לבלגיה עד תום המלחמה.
יחסי ניו זילנד–שווייץ

היסטוריה

באמצע המאה התשע עשרה היגרו השווייצרים הראשונים לניו זילנד. רובם חתרו למצוא זהב באיים והיגרו בשנות ה-60 של המאה ה-19.
שווייץ פתחה את הנציגות הראשונה שלה בניו זילנד - קונסוליה, ב-1912 באוקלנד. ב-1937 הועברה הקונסוליה לוולינגטון וב-1959 היא השתדרגה לרמת קונסוליה כללית. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לניו זילנד כוננו ב-1962 ושווייץ שדרגה את הקונסוליה הכללית לדרג השגרירות. מלבד השגרירות, החזירה שווייץ את הקונסול שלה לאוקלנד. ניו זילנד לעומת זאת האמינה את שגרירותה שבבון, בירת גרמניה המערבית, על שווייץ. לאחר איחוד גרמניה עברה השגרירות לברלין והיא אמונה על שווייץ.

שווייצרים בניו זילנד

בסוף שנת 2016 התגוררו בניו זילנד 6,925 שווייצרים, מה שהופך את הקהילה בניו זילנד לקהילה השנייה בגודלה באזור אוקיאניה לאחר הקהילה שבאוסטרליה.
לאו אסאקי

ביוגרפיה

אסאקי נולד באוסקה, ולמד פיזיקה באוניברסיטת טוקיו, שם קיבל את התואר שלו ב-1947 ואת הדוקטורט שלו ב-1959. ב-1960 הוא עבר לארצות הברית והצטרף למרכז המחקר על שם טי. ג'יי. ווטסון של IBM, שם החל לעבוד עם סריגי על מוליכים למחצה. זכה בפרס נובל ב-1973 על עבודתו בתחום מינהור אלקטרונים.
לאחר שובו ליפן שימש אסאקי נשיא מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת צוקובה והמכון הטכנולוגי בשיבאורה. הוא משמש נשיא מכללת יוקוהמה למדעי הרוקחות מאז 2006.
חור מנעול כבידתי

חור מנעול כבידתי ((באנגלית): gravitational keyhole) הוא אזור זעיר בחלל, אשר בו כוח המשיכה של כוכב לכת עשוי לשנות את מסלול ההקפה של אסטרואיד סביב הכוכב אותו הוא סובב, ובכך לגרום לאסטרואיד להתנגש בכוכב הלכת, במהלך הקפה עתידית.

היסטוריית המונח

המונח "חור מנעול", אשר אותו טבע פול קודאס (Paul W. Chodas) בשנת 1999, מדגיש את הניגודיות שבין המרווח הגדול של חוסר הוודאות, אשר אליו מובילים החישובים של מסלולי ההקפה לבין הטווח המצומצם ביותר, אשר בו מתקיים אזור ההשפעה של כח המשיכה על האסטרואיד, מה גם שהשפעה זו עשויה להיות עקיפה ומצטברת, היינו, כזו אשר תגרום להתנגשות לאחר הקפות עתידיות רבות.
בשנת 2005, זכה המונח "חור המנעול" לחשיפה ציבורית רבה, בהקשר של סיכוייו של האסטרואיד אפופיס להתנגש בכדור-הארץ בעתיד. בעבר העריכו מדענים שאם אפופיס ייכנס דרך אזור בחלל המכונה חור המנעול ב-13 באפריל 2029, כלומר הוא יעבור במרחק שכיום מוערך בתור 30,399 ק"מ מפני כדור הארץ, בסטייה של 800 מטרים לכל היותר, הוא יילכד בכוח הכבידה של כדור הארץ, וייכנס אתו לתהודה מסלולית, שתגרום להתנגשות כמעט ודאית ב-13 באפריל 2036, אחרי שש הקפות של אפופיס סביב השמש ושבע הקפות של כדור הארץ סביבה. אך התצפיות החדשות הראו שהסיכוי של אפופיס לעבור דרך חור המנעול, מה שיביא להתנגשות בשנת 2036, הוא כ־1:250,000, ובערך 1:333,000 בשנת 2068.
הארלם שייק (ריקוד)

ההארלם שייק (באנגלית: The Harlem Shake; במקור נקרא albee) הוא ריקוד שהומצא בשנת 1981 על ידי תושב הארלם שנקרא "Al B". הריקוד בתחילה כונה "אלבי" על שמו, אבל מאוחר יותר נודע כההארלם שייק לאחר שהתפשט מעבר לשכונה. הריקוד חדר למיינסטרים ב-2001 בעקבות קליפ של הראפר האמריקאי G. Dep Let's Get It בוא הוא רוקד את ההארלם שייק.

היסטוריה

ההארלם שייק הוא ריקוד שמקורו בהארלם, ניו יורק בשנת 1981. הוא התפשט לאזורים עירוניים אחרים של ניו יורק, והפך לפופולרי בקליפי וידאו. ממציא הריקוד הוא "Al B", תושב הארלם. מבמקור הריקוד נקרא "אבלי" (ablee) על שמו, אבל לאחר מכן זכה לכינוי ההארלם שייק.
"Al B" אמר שהריקוד הגיע מהמצרים הקדמוניים כאלגוריה לריקוד מומיות. שלא יכולות לזוז, אלא רק להתנער. Al B מצהיר שהוא מבצע את הריקוד מאז 1981.

בתרבות הפופולרית

אף על פי שהריקוד הומצא ב-1981, ההארלם שייק חדק למיינסטרים רק ב-2001 כשהראפר האמריקאי G. Dep הופיע בקליפ של השיר שלו Let's Get It כשהוא רוקד את ההארלם שייק.
בפברואר 2013, שיר בשם "הארלם שייק" שהועלה ליוטיוב ב-10 במאי 2012, הפך לסרטון ויראלי כתוצאה מתופעת אינטרנט באותו השם (ראו הארלם שייק). ה"ריקוד" שנעשה בתופעת האינטרנט אינו ריקוד ההארלם שייק.
פורד קומט

חברת Ford SAF

חברת Ford SAF, (שם מלא: "Ford Société Anonyme Française") הייתה חברת בת של פורד אשר פעלה בצרפת בין השנים 1916–1954, תחת מספר שמות מסחריים. בשנת 1954 נמכרה החברה ליצרן הרכב הצרפתי סימקה (ראשי התיבות מצרפתית של Société Industrielle de Mécanique et Carrosserie Automobile).
דגם הסימקה קומט מונטה קרלו‎ יוצר עד שנת 1955.
הג'יהאד האסלאמי המצרי

הג'יהאד האסלאמי המצרי (בערבית: الجهاد الإسلامي المصري, תעתיק מדויק: אלגהאד אלאסלאמי אלמצרי) הוא ארגון טרור אסלאמי שהוקם במצרים בשלהי שנות ה-70. מקימיו היו פלג צעיר של האחים המוסלמים שהושפעו מכתביו של סייד קוטב, בעיקר מהספרון מעאלם פי א-טריק. מנהיגו, עבד א-סלאם פרג', כתב את הספר "המצווה המוזנחת", "אל-פרידה אל-ע'איבה", שבו הוא פורש את משנתו הרעיונית של הארגון ומדבר על הצורך להחליף שליט הנוהג בניגוד לאסלאם כדי להקים אמירות, מדינה אסלאמית תאוקרטית שבה ישלוט ח'ליפה. 
לארגון היו מספר תאים מחתרתיים ששאפו לממש חזון זה. לאחד מהם השתייך סגן ח'אלד שוקי אל-אסלאמבולי, רוצחו של אנואר סאדאת, נשיא מצרים. לאחר המשפט שנערך לאחראים לרצח סאדאת, הוצאו להורג בתלייה כמה מתומכי הארגון, בהם פרג'. בין פיגועי הטרור שביצע הארגון ניתן למנות את פיצוץ מכונית התופת בשגרירות מצרים באסלאמאבאד, בירת פקיסטן, בנובמבר 1995, בו נהרגו 17 איש, וניסיון להתנקש בחוסני מובארכ ביוני 1995, בזמן שביקר באתיופיה לרגל כינוס ארגון אחדות אפריקה.
אימן א-זוואהרי, מחליפו של אוסאמה בן לאדן  בארגון אל-קאעידה, נמנה בעבר עם ראשי הארגון.
דיאן צ'אנד

ביוגרפיה

באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה צ'אנד עם חבריו לנבחרת בפעם הראשונה במדליית זהב בטורניר ההוקי שדה. הוא היה מלך השערים בטורניר עם 14 שערים, הרבה לפני המקום השני אחריו, 3 שחקנים שהבקיעו 5 שערים כל אחד.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) הוא זכה עם חבריו לנבחרת בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בטורניר ההוקי שדה. הוא הבקיע 12 שערים, אחרי חברו לנבחרת, אחיו הצעיר רופ סינג  שהבקיע 13 שערים.
באולימפיאדת ברלין (1936) זכה צ'אנד עם חבריו לנבחרת בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בטורניר ההוקי שדה. במשחק הגמר גברה נבחרת הודו על גרמניה 8–1. לאחר המשחק, אדולף היטלר הציע לו משרה בכירה בצבא הגרמני.

חייו האישיים

רופ סינג, אחיו הצעיר של צ'אנד אף הוא אלוף אולימפי בהוקי קרח בעל 2 מדליות זהב (לוס אנג'לס 1932 וברלין 1936) ואשוק קומאר , בנו של צ'אנד אף הוא היה שחקן הוקי שדה מצטיין זוכה מדליית ארד באולימפיאדת מינכן (1972).
נפתלי פיינגולד

נפתלי פיינגולד (1901 - 7 בספטמבר 1989) היה מנכ"ל בנק המזרחי.

ביוגרפיה

פיינגולד נולד בוורשה בשנת 1901 לרב יעקב פיינגולד, ולאימו ביילא בת צבי יוסף הלוי פרום, בן מאיר זאב הלוי פרום חסידי גור. יעקב אביו היה סוחר עשיר ומעשירי ורשה. למד בסמינר הממלכתי למורים בוורשה והיה פעיל בהנהגה הראשית של תנועת "תורה ועבודה". לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט מפולין ועלה לארץ ישראל. הוא החל לעבוד בבנק המזרחי, קודם לתפקיד מנהל סניף ואחר כך במשך 20 שנה היה מנכ"ל הבנק. לאחר פרישתו מתפקיד המנכ"ל היה סגן יו"ר מועצת המנהלים של הבנק, ועם פטירתו של השר משה חיים שפירא היה ליו"ר מועצת המנהלים של הבנק. משנת 1955 כיהן כחבר הועדה המייעצת של בנק ישראל. בבחירות לכנסת השישית הוצב במקום ה-107 של רשימת המפד"ל. בשנת תשל"ח קיבל תעודת יקיר העיר תל אביב-יפו.
נפטר בז' באלול תשמ"ט, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

משפחתו

נפתלי היה נשוי ליהודית סירקיס בת שרה ושלמה סירקיס חסיד של האדמור מגור "השפת אמת". משפחת סירקיס הם צאצאים ישירים של ר' יואל סירקיס הב"ח.
יעקב זלדוביץ'

ביוגרפיה

זלדוביץ' נולד במינסק, כיום בבלארוס. בהיותו בן ארבעה חודשים עברה משפחתו לסנקט פטרבורג, שם התגוררו עד אוגוסט 1941 עת שנאלצו להתפנות לקאזאן מאימת הנאצים המתקדמים. הם התגוררו בקאזאן עד קיץ 1943 וחזרו משם למוסקבה.
במאי 1931, בגיל 17, היה זלדוביץ' לעוזר מחקר במכון לכימיה פיזיקלית שבאקדמיה הסובייטית למדעים, המכון עמו יזוהה עד יומו האחרון. בשנת 1936 הגיש את הדוקטורט שלו שגילה וניסח את הבסיס התאורטי לתופעות שנצפו בתחום ספיחה וזירוז תגובות. ב-1939 הוא היה לדוקטור למדעים (פיזיקה ומתמטיקה) לאחר שחקר את נושא חמצון החנקן. זלדוביץ' גילה את המנגנון הקרוי בכימיה הפיזיקלית "מנגנון NO תרמי" או "מנגנון זלדוביץ'".
בין השנים 1939-1940 הוא חקר עם יולי חריטון את תגובות השרשרת הגרעיניות והגיע להישגים חשובים. ב-1943 החל להשתתף בפרויקט הפצצה האטומית הסובייטית ועבד עם איגור קורצ'טוב עד אוקטובר 1963.
ב-1952 החל בעבודתו על החלקיקים היסודיים. הוא חזה את התפרקות הביתא של מזוני P. יחד עם גרשטיין הבחין באנלוגיה בין הכוח הגרעיני החלש והאלקטרומגנטיות וב-1960 חזה את האפשרות להיעזר במואונים לזירוז היתוך גרעיני. בשנת 1977 קיבל את מדליית קורצ'טוב בשותפות עם פ. שפירו, העיטור הגבוה ביותר בתחום הפיזיקה הגרעינית בברית המועצות. הוא נבחר גם למועצה הסובייטית למדעים והיה ראש מחלקה במכון למתמטיקה יישומית של האקדמיה הסובייטית למדעים מ-1965 ועד ינואר 1983.
בשנת 1965, בגיל 51, החל לחקור בתחום האסטרופיזיקה והקוסמולוגיה. הוא חקר את תורת התפתחות היקום החם, מאפייני קרינת הרקע הקוסמית, מבנה היקום בקנה מידה גדול וחורים שחורים. יחד עם רשיד סונייב חזה כי קרינת הרקע בגלי מיקרו צריכה לעבור פיזור קומפטון הפוך. תוצא זה, המכונה אפקט סונייב-זלדוביץ', ומדידתו מהווים את אחד מאתגרי התצפית המרכזיים של הקוסמולוגיה בת זמננו.
כשרונותיו הרב תחומיים של זלדוביץ' עוררו הערכה רבה בקרב עמיתיו כאיגור קורצ'טוב ואנדריי סחרוב. סטיבן הוקינג אמר לו "עד שפגשתי אותך כאן, הייתי בטוח שאתה "כותב קולקטיבי" כמו בורבאקי" (משמע, כשרונותיו הרב תחומיים גרמו להוקינג לחשוד שתחת השם זלדוביץ' מתפרסמים מאמרים של מספר חוקרים שונים).