google/wiki40b huggingface dataset:
מבצע קונדור

מבצע קונדור היה מאמץ משותף של משטרים דיקטטורים בדרום אמריקה שנעשה בשנות השבעים והשמונים, במטרה לרדוף ולחסל מתנגדי משטר (שהיו ברובם קומוניסטים) בצ'ילה, בברזיל, בארגנטינה, באורוגוואי, בפרגוואי ובבוליביה. המבצע התרחש תחת עינה הפקוחה ותמיכתה של ממשלת ארצות הברית, בשל הפוטנציאל שלו להסיר את האיום הסוציאליסטי והקומוניסטי מדרום אמריקה.
אחד מהתומכים הנלהבים של המבצע היה הרודן הצ'יליאני אוגוסטו פינושה. משתתפים ותומכים נוספים במבצע היו הגנרל מנואל קונטרראס, ראש ה-DINA (שירות הביטחון החשאי הצ'יליאני), ה-SIDE (שירות הביטחון החשאי הארגנטינאי), סטפאנו דלה צ'יאיי ואנשיו (נאו-פאשיסטים מתנועת ה"אוונגרדיה נאציונלה", שנטלה חלק במבצעים רבים נגד הקומוניזם ברחבי העולם), גולים קובניים שהתנגדו למשטרו של מנהיג קובה פידל קסטרו וכן שירותי ביטחון חשאיים של משטרים דיקטטוריים נוספים בדרום אמריקה.

מהלך המבצע

במהלך שנות השבעים ושנות השמונים נעשה שיתוף מודיעיני בין שירותי ביטחון חשאיים שונים בדרום אמריקה במטרה לאתר ביעילות מתנגדי משטר. כאשר אותרו הם נעצרו על ידי שירות הביטחון החשאי המקומי, והוכנסו למחנות מעצר. רבים נהרגו לאחר ש"נעלמו" מתאיהם. במהלך המבצע היו מקרי זוועה רבים מצד השוטרים החשאיים כלפי העצירים כגון מקרי רצח, אונס, התעללות מינית, והתעללות בילדים. אחת מהדוגמאות הבולטות ביותר לאכזריות בזמן המבצע הייתה שיירת המוות, יחידת חיסול צ'יליאנית מיוחדת אשר סיירה במחנות המעצר של מתנגדי המשטר באוקטובר 1973 והוציאה להורג כ-120 עצירים.
אלעזר אבוחצירא

ביוגרפיה

נולד בעיר ריסאני, מחוז תפילאלת שבמרוקו, לרבי מאיר (ה"בבא מאיר") ולשמחה אבוחצירא. בגיל צעיר התייתם מאמו. למד בישיבת תומכי תמימים בקזבלנקה במשך כשנה. באדר תשכ"ו (1966) עלה לישראל עם אביו והמשפחה התיישבה באשדוד.
לאחר עלייתו למד בישיבת הרמב"ם שבתל אביב אצל הרב אברהם חפוטא שהיה מקורבו של סבו הבאבא סאלי ובישיבת פורת יוסף.
לאחר פטירתו של הבאבא סאלי הקים חצר בבאר שבע ברחוב קפריסין. במקביל אליו קיבלו אדמו"רות גם אחיו, הרב דוד חי אבוחצירא, שביסס את חצרו בנהריה שבצפון, ודודו, הרב ברוך אבוחצירא, שבנה את ביתו בנתיבות. הרב אלעזר גר בבית שמנהרה מוליכה ממנו אל בית הכנסת, ובעשרות השנים האחרונות יצא מביתו פעמים בודדות בלבד. את דרכו יוצאת הדופן בפרישות מאירועים ציבוריים קיבל מאביו, שנהג כך בשבתו באשדוד.
רבים באו לקבל את עצתו או ברכתו, בהם אשכנזים וספרדים, פשוטי עם ופוליטיקאים. חסידיו תרמו לביסוס חצרו ביד רחבה, ועם השנים הוא צבר הון רב. ב-2011 העריך העיתון TheMarker את הונו בכ-80 מיליון דולר. הוא החזיק כולל גדול של אברכים בבאר-שבע, ובית תמחוי, לדברי חסידיו, התנהג באופן אישי בסגפנות.
בשנת 2003, בעקבות כתבת תחקיר שערך העיתון "הארץ", נתבע הרב אבוחצירא על ידי רשות המיסים להעביר לקופת המדינה סכום של 100 מיליון ש"ח, כמס על תרומות שקיבל מחסידיו. הוא סירב, בטענה שהכספים מיועדים לבניית קרייה חינוכית ותורנית ולא לצרכיו האישיים. במסגרת פשרה הוסכם שיתרום 20 מיליון ש"ח למוסדות התנדבותיים, כתחליף למס שנדרש לשלם.
בשנת 2010 נטען בתוכנית התחקירים "שומר מסך" שהרב אבוחצירא קיבל תרומות מאנשים שונים תוך שימוש באיומים וקללות. עורכי דינו של הרב אבוחצירא ניסו למנוע את שידור התוכנית. בסופו של דבר התוכנית שודרה כרגיל, אך הוזמן אליה גם פרקליטו של הרב אבוחצירא שטען בתגובה כי מדובר בחומר שרובו הגדול מלפני שנים רבות, שנבדק על ידי הרשויות השונות ונמצא כלא מבוסס.
הרב אבוחצירא היה נשוי לדבורה ואב לשבעה.

רציחתו

כבר בחודש חשון התש"ע (2009) הוגש כתב אישום נגד אדם בן 47 שנטען שרצה לרצוח את הרב אבוחצירא.
בליל ה-29 ביולי 2011 נרצח הרב אבוחצירא בדקירות סכין בידי אשר דהן, תושב אלעד בן 42, שנהג לקבל מהרב אבוחצירא ברכה וייעוץ. הוא רצח אותו בזמן קבלת קהל, בעת שהרב אבוחצירא קרא פתק שעליו נרשמה בקשתו של דהן. דהן נמצא תחילה בלתי כשיר לעמוד לדין, אך הועמד לבסוף למשפט, הורשע בינואר 2014 ונידון למאסר עולם. לפי כתב האישום, החליט דהן לרצוח את הרב משום שהמליץ לו שלא לגרש את אשתו. ערעורו על פסק הדין נדחה ביוני 2019.
מסע הלוויה של הרב אבוחצירא החל מבית מדרשו בבאר שבע, משם הוסעה המיטה לישיבת פורת יוסף בירושלים, ומשם יצאה הלוויתו בהשתתפות רבבות בני אדם. הוא נקבר בבית הקברות בהר הזיתים, בסמוך לקברו של אביו. בהלוויתו הוכתר בנו הבכור הרב פנחס אבוחצירא לממשיך דרכו.
עיתון יום ליום של מפלגת ש"ס הוציא מוסף מיוחד לזכרו בשם "נסתר וקדוש" עם תום ימי השבעה.
בתום ימי השבעה, לקראת תשעה באב תשע"א, כתב הרב הראשי לישראל שלמה משה עמאר קינה לזכרו בנוסח קינות לתשעה באב.
צ'אנג ז'נג

מגבלות אמריקאיות על שיגור לוויינים מסין

ארצות הברית הובילה מהלך שמטרתו לנוון את יכולתה של סין לשגר לוויינים על בסיס מסחרי, בטיעון העיקרי של חשש מדליפת טכנולוגיות רגישות לסין, וסיוע לתוכנית הטילים הבליסטיים של המדינה. כתוצאה מאיסור מוחלט של הממשל האמריקני על חברות מארצות הברית לשגר לוויינים באמצעות טילים סיניים נפגעה מאוד היכולת המסחרית של סין לשגר לוויינים, שכן המגבלות האמריקאיות נוגעות גם ללוויינים הכוללים מרכיבים שמיוצרים בארצות הברית.
X Japan

X Japan (ביפנית エックス ジャパン) היא להקת הבי מטאל יפנית אשר נוסדה ב-1982. הלהקה, אשר נקראה במקור X (ביפנית エックス), השיגה הצלחה משמעותית ראשונה בשנת 1989, עם צאת Blue Blood, אלבומה השני. X Japan הוציאה במשך כל קיומה בעיקר בלדות, אך בעוד שהיא החלה כלהקת ספיד/פאוור מטאל, היא עברה בהמשך למטאל מתקדם. הלהקה התפרקה ב-1997, אך התאחדה מחדש בשנת 2007. X Japan קיבלה קרדיט כאחת ממובילות תנועת ה-Visual Kei ומכרה בסך הכל מעל ל-20 מיליון אלבומים ומעל ל-2 מיליון הום וידאו.
מג'נטה (עיר)

קרב מג'נטה

ב-4 ביוני 1859, במהלך מלחמת העצמאות השנייה של איטליה, התחולל קרב בין כוחות מצרפת ומסרדיניה בהנהגתו של נפוליון השלישי לבין כוחות של האימפריה האוסטרית ששלטה אז בצפון איטליה. הקרב לא היה גדול במיוחד, אך הוא הסתיים בתבוסה של הכוח האוסטרי והביא, בסופו של דבר, לשחרור צפון איטליה משליטת האימפריה האוסטרית.

תחנת מעבר למעפילים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
על פעילות ההעפלה באיטליה היה אחראי יהודה ארזי. משרדי המוסד לעלייה ב' שכנו במילאנו במבנה שלפני המלחמה שימש את ארגון הנוער הפשיסטי. 
בקיץ 1945 הקימו אנשי החבורה תחנת מעבר למעפילים בווילה פֶזָנָה  ליד מג'נטה, שפעלה במסווה של בית ספר חקלאי. הטירה הייתה שייכת לרוזן איטלקי שרצה לכפר על העובדה ששיתף פעולה עם הפשיסטים, והפך למגן היהודים. 
במהלך תקופת התארגנות הקצרה שוקמה הטירה על ידי היחידות הארץ ישראליות ולמקום הובא ציוד רב שנגנב ממחסני הצבא הבריטי (מיטות, מזרנים, שמיכות, חביות דלק, ציוד מטבח וכדומה). במקום הוקמו מקומות מסתור תת-קרקעיים שבהם הוסתר הציוד שנועד לספינות המעפילים וכן נשק לפני שנשלח ארצה (אברהם זכאי, שהיה המפקד השני של המחנה, מספר שעם הגעתו קיבל מפה שעליה היו מסומנים 24 מחסנים שהוסתרו באדמה). 
בתוך זמן קצר החלו להגיע למחנה מאות צעירים שחיכו להעלאתם ארצה. הדריכו אותם מדריכי תנועות הנוער השונות שפעלו הארץ באותם ימים (השומר הצעיר, המחנות העולים, דרור ועוד). על הצעירים ששהו במחנה הוטלו מטלות רבות ובכללן: הכנת ארגזי מזון ותרופות לספינות, לתפור ערסלים שישמשו כמיטות בימי ההפלגה ואף לתפור תרמילי גב, שיאפשרו למעפילים לארוז את ציודם האישי.
בערבים אורגנה במחנה פעילות תרבותית ובין היתר הוקמה מקהלה ששרה משירי ארץ ישראל.
העובדה שבמחנה שהו אנשים כה רבים (עד אלף איש בו זמנית) יצרה בעיות אספקה, שכן באיטליה של אחרי המלחמה שרר מחסור גדול. בעקבות פנייה לראש העיר מג'נטה זכה המחנה לעזרה. 
לפני הפלגתה של כל אחת מהאניות עברו  המעפילים הכנה פסיכולוגית ואף עברו אימונים בנשק קר. הצעירים תודרכו כיצד להתנהג בזמן ההפלגה, מה לעשות אם הספינה תתקל באניות הצי הבריטי ואיך להגיב אם חיילים בריטים יעלו על הספינה.
יחסי איסלנד–פינלנד

היסטוריה

פינלנד ואיסלנד היו מאוחדות בעבר תחת מדינה אחת שנקראה, איחוד קאלמאר, האיחוד הוקם בשנת 1397. גם שוודיה, נורווגיה ודנמרק היו חברות באיחוד שהתפרק עקב פרישת פינלנד ושוודיה בשנת 1524. בדצמבר 1917, קיבלה את עצמאותה מרוסיה הבולשביקית. איסלנד קיבלה את עצמאותה מדנמרק ביוני 1944. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-15 באוגוסט 1947. תחילה פינלנד יוצגה באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, בירת נורווגיה. איסלנד יוצגה בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, בירת שוודיה. פינלנד פתחה את השגרירות שלה ברייקיאוויק בירת איסלנד בשנת 1982. איסלנד פתחה את השגרירות שלה בהלסינקי בירת פינלנד ב-1997.

סחר

לאיסלנד, כחברת איגוד הסחר החופשי האירופי יש גישה בלתי מוגבלת לשוק האיחוד האירופי (שכולל את פינלנד). ב-2015, המסחר הכולל בין איסלנד לאיחוד האירופי הסתכם ב-€5.7 מיליארד יורו.
מרכז רפואי מאיר

היסטוריה

בית החולים נחנך בשנת 1956 כבית חולים לחולי שחפת. לאור מיגור מחלת השחפת בישראל, הוכרז ב-1962 כבית חולים כללי. מנהלו הראשון היה הד"ר יוסף קוט. במהלך שנות ה-60 הוקמו מחלקות נוספות. בשנת 1977 בהנהלת בן-ציון נוביס הוקם מכון גסטרו ומחלות הכבד. בשנת 1978 הועבר בית היולדות בכפר סבא לאחריות מרכז רפואי מאיר.
משנת 2019 ירון מושקט מכהן כמנהל בית החולים.

פעילות

בית החולים משרת אוכלוסייה של כ-750,000 תושבים, אוכלוסיית האזור הפרושה מגשר הירקון על כביש פתח תקווה בדרום ועד לכביש נתניה בצפון. בתחום זה כלולות מספר ערים גדולות: רמת השרון, הוד השרון, כפר-סבא, הרצליה, רעננה ונתניה ומספר ניכר של יישובים, כפרים וערים.
כל מחלקות בית החולים מוכרות להתמחות, מסונפות לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ומשתתפות באופן פעיל בהדרכת סטודנטים לרפואה בלימודים הקליניים. בבית החולים מספר רב של רופאים בעלי מינוי אקדמי. מעבדות בית החולים מסונפות לאוניברסיטת בר-אילן.
במרכז הרפואי מאיר פועלים 2,608 אנשי צוות רפואה, פארא-רפואה ועובדי מנהלה. המרכז מכיל 726 מיטות אשפוז ומתבצעים בו כ-18,000 ניתוחים בשנה.

רפואת ספורט

במסגרת הסכם למתן חסות רפואית לספורטאי הסגל האולימפי שנערך בין שירותי בריאות כללית לבין הוועד האולימפי, נבחר בית החולים מאיר ללוות את ספורטאי העל הישראלים בדרך לאולימפיאדה. בבית החולים הוקם צוות מומחים מיוחד מתחומים שונים, המתמחים בפגיעות ספורט ובטיפול בספורטאים ושם לעצמו כמטרה להוביל את רפואת הספורט בישראל. בנוסף מטפל הצוות בספורטאים נוספים מקבוצות כדורגל וכדורסל כדוגמת מכבי תל אביב בכדורגל, בני השרון בכדורסל ועוד.
בן-ציון בן-בשט

ביוגרפיה

בן-בשט נולד בבולגריה ועלה לישראל בצעירותו. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בירושלים והשלים תואר ראשון בהנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. בשנת 1955 התגייס לצה"ל והוכשר כמפקד טנק וכקצין. בשנים 1957–1961 למד בטכניון ולאחר מכן חזר לשרת בחיל חימוש בתפקידים שונים.
בן-בשט היה בין מפתחי השוט קל וזכה על פועלו זה בפרס ביטחון ישראל לשנת 1970. בשנת 1973 הוא הועלה לדרגת סגן-אלוף ושימש ראש ענף תכנון עבודות באגף האפסנאות. בשנת 1975 הוא מונה למפקד מרכז שיקום ואחזקה 7100 ובתקופתו פותח במרכז טנק המרכבה.
בשנים 1978–1983 כיהן בן-בשט כקצין חימוש ראשי, בדרגת תת-אלוף. בתקופתו נערך החיל לפריסת כוחותיו מחדש בעקבות הסכם השלום עם מצרים ופותחו מערכות נשק חדישות הכוללות אמצעי ראיית לילה.
לאחר פרישתו מצה"ל היה בן-בשט בין מייסדי עמותת חיל חימוש והחל לעסוק במגזר העסקי הפרטי. נכון לשנת 1997 החזיק בן-בשט ב-20% מחברת די.אר.בי.
פייר אוריולה

קריירת מועדונים

אוריולה החל לשחק באופן מקצועני בהיותו בן 18, בקבוצת באסקט מנסרה מארץ הולדתו, ושיחק שם מ-2010 עד 2012.
בעונתו השנייה בקבוצה הועבר בהשאלה לקבוצת סנט ניקולאו מליגת הכדורסל הרביעית (Liga EBA).
אחרי שתי עונות במנרסה עבר אוריולה למועדון הספרדי פורסה לרידה שם שיחק במשך עונה אחת.
בעונת 2013-2014 חתם במועדון הכדורסל פניאס הואסקה.
שנת 2014 הייתה שנת פריצה עבורו, כאשר חתם לשנתיים בקבוצת הכדורסל סביליה, שהשתתפה בטורניר הכדורסל האירופי, יורוקאפ.
בעונת 2016/2017 עבר לשחק בקבוצת ולנסיה עמה זכה באליפות ליגת העל הספרדית.
אחרי שתי עונות בוולנסיה עבר למועדון הספרדי המוביל ברצלונה, בו חתם על חוזה לארבע עונות לאחר שנרכש בסכום של מיליון אירו.

נבחרת ספרד

אוריולה משתתף במשחקי נבחרת ספרד בכדורסל. במוקדמות יורובאסקט 2017 זכה עם נבחרתו במדליית ארד.
אורי קלאוזנר

ביוגרפיה

את שירותו הצבאי מילא בתיאטרון צה"ל שם כתב וביים מופעים ללהקות צבאיות ולתיאטרון. קלאוזנר הוא בוגר מגמת משחק בחוג לתיאטרון, ומגמת בימוי והפקה בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. 
בשנת 1997 הקים את "סטודיו קיי" שאותו ניהל עד שנת 2004 ועמו ערך סדנאות בתחום הקולנוע והטלוויזיה ברחבי הארץ.
החל משנת 2018, קלאוזנר לוקח חלק פעיל בקהילת Horizon לחינוך לחלל מטעם קרן רמון.

קריירה

קלאוזנר כתב וביים את הסרטים "שעשועי פרויד" (1991) ו"רגעים של חסד" (48 דק', 2001). הוא התפרסם לראשונה בעקבות תפקידו בסרט "החיים על פי אגפא" של אסי דיין, שם שיחק בתפקיד ערס בהמי בשם משה, חבר בחבורה של לוי ומלכה (בגילומם של שמיל בן ארי ורבקה נוימן). דמויות משנה אלו כיכבו גם בסרט השני בטרילוגיה של דיין - "שמיכה חשמלית ושמה משה", הפעם כדמויות הראשיות סביבם סובבת העלילה. 
בשנת 2001, שיחק בסרטו השני של הבמאי בני תורתי "כיכר החלומות" (זוכה 5 פרסי אופיר) ובסרטו השלישי של תורתי "בלדה לאביב הבוכה" (זוכה 4 פרסי אופיר).
בנוסף, שיחק קלאוזנר בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן: "תמונות יפואיות", "רמת אביב גימל", "כחול עמוק", "הסודות של כנרת", "שבתות וחגים", " "תיק סגור", "השיר שלנו", "מילואים", "גאליס", "מבצע קיפוד", סדרת הנוער של ערוץ הילדים, "דאוס", העונה השלישית של הטלנובלה "האלופה" אשר שודרה ב-HOT3, וכן בדרמת הפשע של רשף לוי "הבורר" ועוד רבים. והופיע בסרטי קולנוע רבים של מגוון במאים מובילים בתעשייה המקומית, ביניהם: "גמר גביע" של ערן ריקליס, "החיים על פי אגפא" ו"שמיכה חשמלית ושמה משה" של אסי דיין, "ההסדר" ואזור חופשי" של עמוס גיתאי, "כיכר החלומות" ובלדה לאביב הבוכה" של בני תורתי, "שנת אפס" של יוסף פיצ'חדזה, "בקרוב יקרה לך משהו טוב" של אייל שיראי ועוד רבים אחרים. 
בשנת 2015 הופיע קלאוזנר בסרט הקולנוע "היורד למעלה", בבימויו של אלעד קידן. בגין עבודתו על סרט זה, קלאוזנר זכה בפרס "השחקן הטוב ביותר" מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל לשנת 2015. באותה שנה שיחק בסרט "פנסיון פראכט", דרמה תקופתית בבימויה של תמר ירום, ובסרט "10% ילדה שלי", דרמה קומית של הבמאי אורי בר-און. 
בשנת 2016 גילם את הרב פיינשטיין בעונתה השנייה של סדרת המתח "פצועים בראש" ששודרה בHOT3 ויצרו חנן סביון וגיא עמיר. ב-2018 שיחק בדרמה החרדית אוטונומיות.
לצד יתר עיסוקיו כיום, קלאוזנר הוא גם מנחה סדנאות משחק מול מצלמה.
נגב NG7

היסטוריה

בשנות ה-90 של המאה ה-20 פיתחה התעשייה הצבאית את מקלע נגב עבור צה"ל. הנגב היה מקלע קל בקליבר 5.56 מ"מ נאט"ו. בשנות ה-2000 הופרט מפעל הנשק הקל של תע"ש ונמכר לתעשיות נשק לישראל (IWI) שהמשיכה את פיתוח וייצור הנגב.
ב-2012 פיתחה חברת "תעשיות נשק לישראל" מקלע נגב בקליבר 7.62x51 מ"מ נאט"ו (כמו של המאג) המבוסס על הנגב. מקלע זה נקרא NG7. שנוספה לו תכונה ייחודית: ירי סלקטיבי חצי-אוטומטי, שכמעט איננו קיים במקלעים בקליבר שלו, כמו גם מנגנוני בטיחות לירי לא מבוקר.
הנגב NG7 נרכש על ידי צה"ל והיחידות המובחרות היו הראשונות להצטייד בו. הנגב NG7 רשם טבילת אש מבצעית במבצע צוק איתן וזכה לביקורות טובות מהלוחמים ולשבחים על תפקוד רציף ללא תקלות ומעצורים ואמינות בתנאים קשים.
יומנו של חנון

יצירת הסדרה

בתחילה היה הספר סדרת קומיקס, שפורסמה בהמשכים באתר FunBrain.com, אך כאשר הוחלט להפוך את העלילה לספר מודפס, החליט קיני לפצל אותה למספר ספרים.
הפורמט בו נכתב הספר הוא מיוחד. בהיותו, כביכול, יומן של ילד בכיתה ז', הספר כתוב ב"כתב יד" גדול, עמוד של הספר מכיל מעט טקסט יחסית, והאיורים הם רבים ומאוירים כאילו אויירו על ידי ילד. גם השפה ואוצר הדימויים והמילים הם ילדותיים במכוון.
סדרת הקומיקס "יומנו של חנון" התפרסמה באתר "FunBrain" משנת 2004 וזכתה לקהל קוראים של מיליונים. הספר הראשון בסדרה, "יומנו של חנון" יצא לאור באפריל 2007 בארצות הברית, והתקבל בהתלהבות. הוצאת הספר לאור במקביל לפרסום הסדרה באינטרנט, הייתה מודל לשיווק באינטרנט, כשקיני, מעצב אתרים בהכשרתו, נבחר בשל הצלחה זו להיות אחד מ-"100 האנשים המשפיעים" לשנת 2009 על ידי טיים מגזין. הספר שהה למעלה משנה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.

המשך הסדרה

הספר "יומנו של חנון - האמת המכוערת" (או "עובדות החיים" בעברית) היה אמור להיות האחרון בסדרה, כיוון שבו גרג מסיים את החטיבה. אך בדף הראשון בספר החמישי כתוב תחת השורה "בקרוב" - "עוד יומנו של חנון". ב"יומנו של חנון - עשה זאת שוב בעצמך", כתוב מתחת שורת "בקרוב" - "יומנו של חנון 6". בחודש יוני 2011 פרסמו ברשת שהספר השישי יקרא "Diary of a Wimpy Kid: Cabin Fever" או בעברית מכת קור, והוא יצא ב-15 בנובמבר 2011 באנגלית. הספר יצא ב-6 בספטמבר 2012 בעברית. בנוסף יצא גם ספר שביעי בשם הצלע השלישית. בהמשך לספר השביעי, נוצר הספר השמיני שנקרא משחקי מזל, שיצא באנגלית בשנת 2013 ותורגם לעברית בשנת 2014, כמו כן יצא ספר התשיעי שנקרא חופשה על גלגלים, שיצא בשנת 2014 ותורגם לעברית בשנת 2015. לבסוף יצא "יומנו של חנון - קולות מהעבר" שיצא בשנת 2015 ותורגם לעברית במאי 2016. הספר ה-11, "הכול או כלום", יצא כמו המקורי ב-1 בנובמבר 2017, והוא נחשב לספר הסיום של יומנו של חנון. הספר ה-12, "יציאת חירום" יצא ב-7 בנובמבר 2017 ותורגם לעברית ב-1 בדצמבר 2017. הספר ה-13, "המלחמה הקרה" יצא ב-30 באוקטובר 2018, ובאותו יום יצא גם בתרגום לעברית.
מעשר ראשון

מקור הדין

בספר במדבר פרק י"ח, פסוקים כ"א-כ"ד, נאמר:
וְלִבְנֵי לֵוִי הִנֵּה נָתַתִּי כָּל-מַעֲשֵׂר בְּיִשְׂרָאֵל לְנַחֲלָה חֵלֶף עֲבֹדָתָם אֲשֶׁר-הֵם עֹבְדִים אֶת-עֲבֹדַת אֹהֶל מוֹעֵד ... כִּי אֶת-מַעְשַׂר בְּנֵי-יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר יָרִימוּ לַ-ה' תְּרוּמָה נָתַתִּי לַלְוִיִּם לְנַחֲלָה ...
הפרשה זו ניתנת ללווים משרתי עבודת הקודש לאחר שהופרשה התרומה לכהן, ושיעורו עשירית מכל התוצרת כל מין בפני עצמו שנאמר: "וכל מעשר הארץ מזרע הארץ מפרי העץ לה', הוא קדש לה' " ועוד נאמר: "ולבני לוי הנה נתתי כל מעשר בישראל לנחלה חלף עבדתם אשר הם עבדים את עבדת אהל מועד". וכן: " כי את מעשר בני ישראל אשר ירימו לה' תרומה, נתתי ללווים לנחלה".

מעשר ראשון בזמן הזה

המעשר ראשון, אינו בעל קדושה, ולכמה דעות מופרש רק באופן סמלי (הגדרת חלק מסוים של הפירות באמירתו שהוא מעשר -כלומר לקבוע מקומו בעת אמירת "סדר ההפרשה") ואינו ניתן ללוי, ולאחר סיום ההפרשה הוא נאכל עם שאר התוצרת לכל אדם, וזאת על פי הכלל ההלכתי המוציא מחבירו עליו הראיה, כלומר, על הלוי להביא הוכחות לכך שהוא אכן לוי - דבר שאינו מצוי בימינו. אמנם, רבים נוהגים גם כיום לתת מעשר ראשון ללוי על מנת שלא יהיה בדבר "גזל השבט" מבני לוי. 
נטל תרומת מעשר עובר לבעל הפירות והוא רשאי לאכלן לאחר שהופרשו מהן תרומת מעשר (מעשר מתוך המעשר = אחוז אחד מסך הפירות)].
יש חולקים באמרם שאין להסתמך על כלל המוציא מחבירו עליו הראייה כי אין הלוי מצווה על לקיחת המעשר אלא בעליו מצווים לתתנו]. ובאשר לחזקת ייחוסו של הלוי ישנם מעדיפים את הנתינה אל כהן מוחזק - שחזקתו כבן שבט לוי מבוססת יותר מאשר חזקתו של לוי שאינו כהן].
עזריאל בן יחיאל

הרב עזריאל בן יחיאל (1270 לערך – 1340 לערך) היה מחשובי הפוסקים באשכנז בדור שאחרי בעלי התוספות, תלמיד רבי מאיר בן ברוך מרוטנברג.

ביוגרפיה

הרב עזריאל היה תלמיד של המהר"ם מרוטנברג, ושל רבינו פרץ מקורביל. היה דיין ברוטנבורג על הטאובר, ככל הנראה עוד בחיי המהר"ם. אחר לאחר מות המהר"ם היה לכתובת לשאלות ותשובות של חכמי אשכנז, שבדבריהם כינו אותו בתואר "מורי". הרא"ש כותב עליו: "כבר קיימתי דברי מרי הר' עזריאל". באחת מתשובותיו הוא מזכיר את ספר המרדכי דבר המעיד שהספר כבר היה לפניו.
רק מעט מכתביו שרדו. הוא כתב פירוש בדרך הפשט על מסכת נזיר שהובא בשיטה מקובצת. קטעים מפירוש זה נמצאו בכתב יד של ספריית קרקוב. שרדו גם תשובות של הרב עזריאל, רובם בדיני ממונות. תשובותיו מוזכרות על ידי מהרי"ל ומהרי"ק. כמה מתשובותיו הוכנסו לתוך ספר המרדכי ובמיוחד לאחד מכתבי היד של המרדכי שמכיל הגהות רבות שנלקחו מתשובות של הרב עזריאל.
סן סלבדור דה חוחוי

מידע על העיר

העיר שוכנת על כביש מספר 9, בין הערים לה קיאקה (289 ק"מ) וסלטה (120 ק"מ). העיר ממוקמת כ-1,500 ק"מ מהבירה בואנוס איירס. בקרבת העיר ישנם אתרי תיירות כגון העיירות הילידיות אומוואקה וטילקארה. העיר קרובה להרי האנדים, ושוכנת קרוב למפגש הנהרות ריו קסיבי קסיבי וריו גראנדה דה חוחוי. העיר שוכנת בגובה 1,238 מטר מעל פני הים. האקלים הוא לח בקיץ, קר ויבש בחורף. משרע הטמפרטורות בין היום והלילה בעיר רחב במיוחד.

כלכלה ותרבות

העיר היא בירת התרבות והכלכלה של מחוז חוחוי. בעיר יש מרכז קולוניאלי יפהפה, קתדרלות, וקרנבל צבעוני של בני האנדים אחת לשנה. האוכלוסייה בעיר זו היא יותר ילידית מכל מקום אחר בארגנטינה. האוכלוסיות והתרבויות המרכזיות בעיר הן של בני קצ'ואה, איימארה וצ'יריגואנו.

תחבורה

שדה התעופה הבינלאומי גוברנדור אוראסיו גוסמאן, נמצא 33 ק"מ דרומית לעיר, ויוצאות ממנו טיסות קבועות לבואנוס איירס.

ספורט

בעיר זו משחקת קבוצת הכדורגל חימנסיה חוחוי, באצטדיון 23 באוגוסט.
נחש (קבוצת כוכבים)

כוכבים מעניינים

α בנחש (אונוקאלהאי) שנמצא בראש הנחש הוא ענק צהוב במרחק של 73 שנות אור ובעל בהירות מדרגה 2.6. לכוכב יש שני בני לוויה חלשים עם דרגות בהירות 12 ו-13.
β בנחש שנמצא בראש הנחש הוא כוכב כפול המורכב מכוכב עם בהירות מדרגה 3.6 ובן זוג עם דרגת בהירות 9, שניתן לראות בטלסקופ חובבים. במשקפת ניתן להבחין בכוכב קרוב עם דרגת בהירות 7, שאינו שייך למערכת הכפולה.

גרמי שמים מעניינים אחרים

M16 הוא צביר כוכבים שנמצא בזנב הנחש סמוך לגבול עם מגן ומכיל כ-50 כוכבים עם בהירות מדרגה 8 וחלשים יותר הניתנים לצפייה במשקפת או בטלסקופ קטן. צילום בחשיפה ארוכה מגלה שהצביר נמצא בתוך ערפילית שנקראת ערפילית הנשר.
M5 הוא צביר כדורי שנמצא בראש הנחש ונראה במשקפת ככתם מעורפל עם בהירות מדרגה 6. טלסקופ מאפשר להבחין בכוכבי הצביר, שמכיל מאות אלפי כוכבים. זהו אחד הצבירים הכדוריים הגדולים ביותר עם רדיוס של כ-165 שנות אור.

מיתולוגיה

הנחש קשור לקבוצת נושא הנחש ובמקור הם נחשבו לקבוצת כוכבים אחת. נושא הנחש מזוהה עם אל הרפואה היווני, אסקלפיוס שלמד על צמחי מרפא מהנחש.
סטפני מרפי

ביוגרפיה

מרפי (במקור דאנג) נולדה בהו צ'י מין סיטי שבווייטנאם. ב-1979 נמלטה עם משפחתה בסירה וחולצה על ידי צי ארצות הברית למלזיה. המשפחה נקלטה במעמד של פליטים בארצות הברית והשתכנה בווירג'יניה. מרפי סיימה תואר ראשון בכלכלה בקולג' ויליאם ומרי ותואר שני בדיפלומטיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
היא עבדה כיועצת אסטרטגית בחברת הייעוץ של דלויט. לאחר פיגועי 11 בספטמבר עברה לעבוד כיועצת במחלקת ההגנה של ארצות הברית בה עסקה במלחמה בטרור ובסיוע לאזורים מוכי אסון. בהמשך עברה לפלורידה ועבדה בחברת הייעוץ סאנגייט קפיטל וכמרצה ברולינס קולג'.
בנובמבר 2016 נבחרה לנציגת המחוז ה-7 של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות היא גברה על חבר הקונגרס המכהן מאז 1993 ג'ון מיקה ברוב של 51.5% לעומת 49.5%. במהלך הקמפיין נהנתה מהשקעה גדולה של המפלגה הדמוקרטית, וכן לתמיכה פומבית של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, מנהיג המיעוט בסנאט ננסי פלוסי ושל גבריאל גיפורדס. בנובמבר 2018 נבחרה לתקופת כהונה נוספת.
מרפי מתגוררת בווינטר פארק שבמחוז אורנג' בפלורידה, היא נשואה לשון ואם לבן ובת.
התעללות

התעללות היא גרימת נזק גופני או נפשי לאדם או לבעל חיים. זהו שימוש לרעה בכוח או בסמכות, תוך ניצול יחסי אינטימיות, אמון, מרות או תלות לשם פגיעה בקורבן. במקרה הקיצוני, מובילה התעללות למותו של קורבן ההתעללות.
ג'רמי בן-עמי

ג'רמי בין עמי (באנגלית: Jeremy Ben-Ami) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי, מייסד ונשיא השדולה האמריקאית "J Street".
בן עמי שימש יועצו של נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, ומאוחר יותר מנהל הקמפיין הנשיאותי של הווארד דין. קודם לכן שימש מנהל התקשורת של הקרן החדשה לישראל ומנהל משרד יחסי הציבור "בן-אור תקשורת" הישראלית שאותו הקים בשנת 1998 יחד עם אוריאלה בן צבי. 
בן עמי בוגר אוניברסיטת פרינסטון, ובעל תואר במשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. מתגורר בוושינגטון. נשוי לעליזה בירן מאז שנת 2001. משפחתו של בן עמי הגיעה לארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ונמנתה עם מייסדי תל אביב.
אלכסנדר רמתי

חייו

אלכסנדר רמתי נולד בברסט ליטובסק שבפולין בשנת 1920. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה בארץ ישראל ככתב של השבועון "טיים". במהלך המלחמה רמתי ליווה את המחנה השמיני אשר לחם באיטליה. במהלך התקדמות המחנה השמיני רמתי הגיע ביוני 1944 לאסיזי (ר' להלן). בהמשך חייו עבר להוליווד, שם עסק בכתיבת רומנים ותסריטים, ולאחר מכן עבר לעסוק בבימוי. 
בשנת 1966 כתב את התסריט וביים את הסרט "מורדי האור" (Sands of Beersheba), שעלילתו מתרחשת במהלך מלחמת העצמאות. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, Rebel Against the Light, שיצא לאור ב-1960. כן השתתף בכתיבת התסריטים לסרטיו של מנחם גולן, "מבצע קהיר" (יחד עם רפאל נוסבאום) ופורטונה (יחד עם וולדיה סמיטיוב ויוסף גרוס). 
בשנת 1968 כתב את התסריט וביים את הסרט "הנואשים" (The Desperate Ones), שבו השתתפו מקסימיליאן של, אירן פאפאס, ראף ואלונה, תיאודור ביקל ורמתי עצמו. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, Beyond the Mountains, שיצא לאור ב-1958. 
בשנת 1985 כתב את התסריט וביים את הסרט "המחתרת באסיזי" (The Assisi Underground) על פי ספרו בשם זה, שעסק בפעילותה של המחתרת באסיזי. בסרט השתתפו בן קרוס, ג'יימס מייסון, מקסימיליאן של, אירן פאפאס ורמתי עצמו. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי בעל אותו שם, שיצא לאור ב-1978.
בשנת 1988 כתב את התסריט וביים את הסרט הדובר פולנית "והכינורות חדלו לנגן" (I skrzypce przestaly grac) בכיכובם של הורסט בוכהולץ ומאיה רמתי, בתו של אלכסנדר רמתי. התסריט מבוסס על ספרו של רמתי, And the Violins Stopped Playing: A Story of the Gypsy Holocaust, שיצא לאור ב-1986.
בנוסף כתב את הספר Barbed Wire On The Isle Of Man: The Wartime British Internment Of Jews.
נשא לאישה את דידי זוננפלד, שהופיעה כשחקנית באחדים מסרטיו. לזוג נולדה בת אחת בשם מאיה, שהופיעה בשניים מסרטיו.
נפטר בשנת 2006 במונטרה שבשווייץ.

לקריאה נוספת

אלכסנדר רמתי, המחתרת באסיזי, הוצאת מסדה, 1980.