google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק לוי (רב עיר)

ביוגרפיה

נולד בישראל לאליהו וללאה, גדל בטבריה. לסב מצד אביו קראו יצחק לוי שהיה חזן מבוקש, וממנו למד את דרך הדת. ומצד אימו הוא מקורב לרב רפאל כהן רב מוסדות יתד התשובה. למד בטבריה בתלמודי תורה זכרון מאיר, ואור תורה, ובישיבה לצעירים אור אלחנן, ולאחר מכן בישיבת חזון עובדיה בירושלים, מיד לאחר אירוסיו לרבנית תמר בחודש תשרי שנת תשס"א, החל את לימודיו בכולל "מאור ישראל" בירושלים לימודי יורה יורה, ובאותה שנה החל לכהן כרב בית כנסת בשכונת רחביה, לאחר כשלוש שנים עבר לעיר כרמיאל, שם למד במשך שש שנים - אייר תשס"ג-אייר תשס"ט - לימודי רבנות ודיינות בכולל מעין התורה, וכיהן שם כרב קהילה כשלוש עשרה שנה, וכן שימש כחבר בהנהלת קופת העיר של כרמיאל. בכ"ד טבת נישא לרבנית תמר, ולהם שבעה ילדים.
בשנים 2009–2017 (תשס"ט-תשע"ז) עמד בראש בית מדרש גבוה להכשרת רבנים ודיינים "מעלות התורה" בעיר מעלות, ובמקביל בשנים תשע"ג-תשע"ז שימש כראש כולל בעכו.
בספטמבר 2014 (כ"ה תשרי תשע"ה) נבחר פה אחד לכהן כרב המושב חוסן, ובראש חודש תמוז תשע"ה נערכה ההכתרה במושב בהשתתפות מאות מתושבי המושב והאזור, ובמעמד עשרות רבנים ואישי צבור מכל רחבי הארץ ובראשם הראשון לציון ושר הדתות, במעמד ההכתרה הושק ספרו אבי בעזרי.
שנתיים וחצי לאחר כהונתו במושב, באפריל 2017 (ט"ז באדר תשע"ז) נבחר לרב העיר נשר לאחר שקיבל 12 קולות מתוך 16, ובל' בניסן נערכה ההכתרה בעיר בהשתתפות מאות מתושבי העיר, ובמעמד עשרות רבנים ואישי צבור מכל רחבי הארץ ובראשם הרבנים הראשיים לישראל ושר הדתות. במעמד ההכתרה הושק ספרו השיעור השבועי תשע"ו.  
באוגוסט 2018 (כ"ה באלול תשע"ח) נבחר לחבר מועצת הרבנות הראשית לישראל, לאחר שקיבל 100 קולות מתוך 131, מספר הקולות הגבוה ביותר מבין המתמודדים הספרדים. 
בשנת תשע"ב זכה במקום ראשון - מתוך 6,000 מתמודדים - בתחרות כתיבת תורנית של ארגון "ועתה כתבו לכם", וקיבל את הפרס בחול המועד פסח מידי הרב עובדיה יוסף בבניני האומה.
בשנים תש"ע-תשע"ז הרב לוי כיהן כחבר בוועדה הרוחנית וכבוחן בתלמוד תורה פרחי כהונה בצפת, ובתלמוד תורה ברכת ישראל בעכו, ובתלמוד תורה יסודי התורה בעכו, ובתלמוד תורה באר החיים במעלות.
הרב לוי הוא ממקורבי הרב יצחק יוסף והגיה לו כמה מספריו. כמו כן היה מקורב למרן הרב עובדיה יוסף והגיה את ספרו חזון עובדיה פורים, וערך את המפתחות לחזון עובדיה פסח, וכן סייע למכון מאור ישראל בעריכת האינדקס לשו"ת יחוה דעת, ועריכת הגליונות של ספרי הרב עובדיה יוסף יביע אומר חלק חמישי החדש, ויחוה דעת חלק שני החדש.
החל מ-2017 הרב לוי מונה כחבר בוועדה הבין משרדית להסמכה ופיקוח על המוהלים, כנציגו של הרב יצחק יוסף, והוא בוחן את המוהלים בחינה הלכתית יחד עם הרב אריה דביר. כמו כן מונה באותה שנה כחבר בצוות בודקי הבחינות של הרבנות הראשית לישראל. והחל משנת 2018 הצטרף גם לצוות עורכי הבחינות של הרבנות הראשית לישראל.
בחודש אוקטובר 2018 (ט"ו מרחשון תשע"ט) הרב יצחק לוי התמנה על ידי מועצת הרבנות הראשית לישראל לרושם נישואין בחיפה, ולתת כשרות בחלק מהעסקים בחיפה, עד שיתמנה רב קבוע בחיפה. 
בשנת 2017 היה חבר בוועדת פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית.
הרב לוי עורך את שיעורי הרב יצחק יוסף בבית כנסת היזדים בעלון השבועי "בית מרן". בשנת תשע"ו הוציא לאור את הספר השיעור השבועי חלק ראשון, הכולל סיכום השיעורים של שנת תשע"ה. ובשנת תשע"ז הוציא את ספר השיעור השבועי חלק שני, סיכום השיעורים של שנת תשע"ו, ובשנת תשע"ח הוציא לאור את הספר השיעור השבועי חלק שלישי, סיכום השיעורים של שנת תשע"ז.
קת'לין בות'

חיים אישיים

קתלין נולדה בעיירה סטורברידג' שב-ווסטרשייר, אנגליה. בשנת 1947 נישאה לאנדרו דונלד בות'‏.

קריירה

קתלין בות' עבדה באוניברסיטת לונדון בין השנים 1946-1962.
בשנת 1947 עברה קתלין לארצות הברית כדי לשמש כעוזרת מחקר למי שעתיד להיות בעלה, אנדרו בות'.
כשחזרה לאנגליה, היא ובעלה קיבלו שבחים על תרומתם הנרחבת בתכנון דור ההמשך לארכיטקטורת ARC שפותחה לראשונה על ידי ג'ון פון נוימן, שנקרא ARC2.
תרומתה העיקרית הייתה פיתוח שפת האסמבלי לארכיטקטורה החדשה וכן פיתוח רכיבים מבוססים ארכיטקטורת ARC.
קתלין ובעלה, אנדרו, נחשבו לצוות הפיתוח הקטן ביותר בהשוואה לצוותים אחרים באותה התקופה באנגליה.
משנת 1947 ועד שנת 1953 הם פיתחו יחדיו 3 מערכות: ARC, SEC ו-APE(X)C.
אנדרו, בעלה, שהיה מהנדס חשמל, בנה את המחשבים ואילו קתלין כתבה את התוכנה עבורם.
הצוות המוערך זכה להצלחה מרובה על אף כוח האדם הקטן והתקציבים הנמוכים שעמדו לצידם.
אף על פי שמחשבי ה-APE(X)C שלהם הביאו לכדי פיתוח מערכות המחשב מסדרת HEC על ידי חברת BTM הצוות מעולם לא זכה להיות ברשימת מדעני המחשב הטובים ביותר באנגליה.
קתלין פרסמה מאמרים רבים על עבודה במערכות ARC ו-APE(X)C וכן שותפה בכתיבת המאמר "Automatic Digital Calculators" שפורסם בשנת 1953 ולימד סגנונות פיתוח נכונים.
בשנת 1957 היא הייתה שותפה בהקמת בית הספר למדעי המחשב ומערכות מידע באוניברסיטת לונדון, בירקבק, יחד עם בעלה, אנדרו בות' וג'יי סי ג'נינגס. בשנת 1958, היא העבירה קורס בפיתוח תוכנה בבית הספר. In 1958, she taught a Programming course.
בשנת 1958, קתלין כתבה ספר המסביר כיצד לתכנת עבור ארכיטקטורת APE(X)C.
מחקרה של בות' ברשתות עצביות הוביל למערכות סימולציה לזיהוי דפוסי התנהגות אצל בעלי חיים.
בשנת 1961 היא ובעלה פרשו מעבודתם באוניברסיטה מפני שבעלה, על אף תרומתו הרבה, לא קיבל את הקידום לו יחל וכן מפני שמערכת חדישה, I.C.T. Type 1400, שנתרמה לבית הספר והייתה אמורה להגיע למחלקה שלהם הגיעה לבסוף לבית הספר לרפואה טרופית באוניברסיטה.
הישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן

הישיבה לאמנויות ולמדעים בר-אילן או ישיבת בר-אילן, היא ישיבה תיכונית עירונית שש-שנתית בתל אביב-יפו הממוקמת בשדרות רוטשילד.
הישיבה נקראת על שמו של הרב מאיר בר-אילן, ממנהיגי הציונות הדתית.
הישיבה בשמה 'הישיבה העירונית בר-אילן', נוסדה בשנת תשכ"ה על ידי הרב פנחס וילמן. החל משנת תשל"ו עמד בראשה הרב אהרן גרז ובשנים אלה השתנה שמה ל'ישיבה תיכונית-מדעית בר-אילן'. בשנים תשס"ב ו-תשס"ג כיהן הרב וייסברד דב. החל משנת תשס"ד מכהן כראש הישיבה הרב בני פרל שייסד בה את הישיבה לאמנויות ובהמשך שונה שמה של הישיבה ל'ישיבה לאמנויות ולמדעים "בר-אילן" תל אביב'.

מבנה הישיבה

הישיבה ממוקמת במתחם העיר הלבנה בתל אביב, ובדומה לבתים רבים באזור בנויה בסגנון הבינלאומי שאפיין את הבנייה בתל אביב בשנות ה-30. בשנים 1936–1968, שכן במבנה בית הספר הממלכתי דתי ביל"ו. באולם ההתעמלות שבמרתף המבנה, נהגה המקהלה הקאמרית תל אביב לערוך חזרות, עד לסוף שנות ה-60.
מאז היות הישיבה במבנה הנוכחי, היא חולקת בתחומה את בית הכנסת ביל"ו (שנחנך בעצמו בשנות ה-40 של המאה ה-20) - מניין אשכנזי הידוע בייחוד בזכות מקהלת החזנות שהופיעה בו בניצוחו של החזן שלמה רביץ. 
בתחומי בית הכנסת מתקיימות שלוש התפילות של היום, והמניין הוא משותף לכל תלמידי הישיבה.
בתוך בית הכנסת, הקימה הישיבה חדר הנצחה לזכרו של סג"ם אריאל בודה - בוגר הישיבה שנפצע מירי מחבלים בינואר 2005 ונפטר תשעה חודשים לאחר מכן.

תכנים ומאפיינים

הישיבה לאמנויות ולמדעים פועלת במתכונת אופיינית לישיבה תיכונית: שעות הבוקר מוקדשות ללימוד תורה ולאחר מכן נלמדים המקצועות הכלליים. נבדלותה בשתי מגמות הלימודים הנלמדות בה, זו לצד זו, החל מחטיבת הביניים ועד לבגרות: המגמה המדעית, הכוללת לימודים במדעי המחשב, פיזיקה וכימיה; ומגמת אמנות הכוללת לימודי מוזיקה ואמנות פלסטית.
בעשור האחרון התאפיינה הישיבה גם בהישגים גבוהים ויוצאי דופן בזכאות לבגרות ובאיכות תעודת הבגרות של מסיימי הישיבה. למשל, מנתוני משרד החינוך, בשנת 2015 עמד שיעור זכרי תעודת בגרות בישיבה על 100% ושיעור המצטיינים עמד על 16.98%, מה שהעמיד את הישיבה במקום  ה-10 מכלל רשימת התיכונים הכי טובים בישראל.
האקדמיה המלכותית השוודית למדעים

האקדמיה המלכותית השוודית למדעים (בשוודית: Kungliga Vetenskapsakademien‏ -"KVA"), היא אחת האקדמיות המלכותיות בשוודיה. היא נוסדה ב-2 ביוני 1739, ומקום מושבה בסטוקהולם. האקדמיה היא עצמאית, איננה כפופה לגוף ממשלתי כלשהו, ופועלת לקידום המחקר במדעי הטבע ובמתמטיקה. היא פועלת במתכונת דומה לזו של החברה המלכותית בלונדון (Royal Society of London) ולאקדמיה הצרפתית למדעים (Académie Royale des Sciences) בפריז.
דוד דה מאיו

דוד דה מאיו (נולד ב-1932) הוא אדריכל ומעצב פנים ישראלי.

קורות חיים

דה מאיו נולד בברצלונה שבספרד לזוג הורים ממוצא טורקי. את לימודי האדריכלות השלים בשוודיה, ולאחר מכן המשיך לעבוד בסטודיו של האדריכל והמעצב הדני ארנה יאקובסן. ב-1966 חזר לישראל ופתח משרד עצמאי. עבודתו הראשונה בישראל הייתה שיפוץ ועיצוב בניין תיאטרון הבימה בשיתוף האדריכל יהודה לנדאו. את העבודה קיבל לאחר שהנהלת התיאטרון ביקשה לחדש את המושבים באולמות, ולאחר תחילת התהליך הוחלט להרחיב את הפרויקט לשיפוץ כללי.
דה-מאיו הירבה לעצב רהיטים ופרטי עיצוב, אך תכנן גם מספר מבנים שכללו לבד מתכנון אדריכלי גם תכנון הריהוט ופרטי הנגרות והפירזול. לבד מבתים פרטיים, תכנן את מרכז ענב בתל אביב ואת מרכז אש התורה ברובע היהודי בירושלים. כמו כן, עיצב את פנים מוזיאון תל אביב לאמנות, מוזיאון מורשת בגין בירושלים ואת פנים טרקליני העסקים של חברת התעופה אל על. במסגרת זו, עיצב גם את מדי הדיילים, סכו"ם לנוסעים ואת עיצוב הפנים למטוסי בואינג. בעקבות מותם של שלושת עובדי החברה בהתרסקות מטוס המטען באמסטרדם, עיצב גם את מצבת קבורתם.
דה מאיו השתתף בעשרות תחרויות תכנון ועיצוב בישראל ובעולם וב-14 מהן אף זכה בפרס הראשון.
מוריהירו הוסוקאווה

ראשית חייו

הוסוקאווה נולד בטוקיו, בנו הבכור של המרקיז מוריסאדה הוסוקאווה, ונכדו של ראש ממשלת יפן לשעבר, פומימרו קונואה. כזכות מולדת, ירש הוסוקאווה עם לידתו את תואר הקזוקו של אביו, אך איבד אותו ב-1947, לאחר שרשויות הכיבוש האמריקאיות ביטלו את המוסד.
הוא סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת סופיה ב-1961, ולאחר שעבד מספר שנים כעיתונאי בעיתון אסאהי שינבון, קיבל הוסוקאווה מושב בבית היועצים של יפן כחבר המפלגה הליברלית-דמוקרטית ב-1971, שם יצג את מחוז קומאמוטו. לאחר שכיהן במשך שתי כהונות, עזב הוסוקאווה את הדיאט של יפן ב-1983, והתמנה למושל מחוז קומאמוטו, תפקיד אותו מילא עד 1991.
ב-1992 הודיע שאינו מסוגל לסבול את השחיתות שפשתה במפלגה הליברלית-דמוקרטית והודיע על פרישה ממנה, והקמת המפלגה החדשה של יפן (日本新党), ששאפה לערוך רפורמות.

ראשות הממשלה

בבחירות הכלליות של 1993 איבדה המפלגה הליברלית-דמוקרטית את הרוב בבית הנבחרים של יפן, לראשונה מאז 1955, ואת מקומה תפסה קואליציה של שמונה מפלגות, שהבטיחה לערוך רפורמות חברתיות, כלכליות ופוליטיות. הקואליציה נהנתה מתמיכתן של כל המפלגות שעד אז היו באופוזיציה, מלבד המפלגה הקומוניסטית של יפן, והוסוקאווה נבחר לעמוד בראשה, כראש ממשלה.
אחת מפעולותיו הראשונות הייתה קבלת האחריות על פעולותיה של יפן במלחמת העולם השנייה. בנאום שנשא ב-15 באוגוסט 1993, הכיר הוסוקאווה בעובדה שמלחמת העולם השנייה הייתה מלחמת תוקפנות מצד יפן, ושזו הייתה טעות. הוא אף הטיל את האחריות למלחמה על כתפי יפן והביע את תנחומיו לקורבנות ולניצולים ביפן, אצל שכנותיה, ובכל העולם.
הוסוקאווה ערך ביקור לקוריאה הדרומית ב-6 בנובמבר 1993, ולסין ב-19 במרץ 1994, ובמהלך שני הביקורים חתם עם ממשלות המדינות על הסכמי שיתוף פעולה והגנה סביבתית.
אף על פי שהקואליציה שלו הצליחה לערוך רפורמות בשיטות ההצבעה בבחירות, לא החזיקה מעמד כהונתו של הוסוקאווה זמן רב. ב-1994 נחשף שהוסוקאווה השתמש בכספים שלא כדין, והוא נאלץ להתפטר בהמשך אותה שנה, שמונה חודשים בלבד לאחר שנכנס לתפקיד. לאחר פרישתו החליף אותו צוטומו האטה.
הוסוקאווה הצטרף למפלגה הדמוקרטית ב-1998, אך פרש מהחיים הפוליטיים שנה לאחר מכן.
מל ראמוס

ביוגרפיה

נולד בסקרמנטו, קליפורניה. למד בקולג' בסקרמנטו ובסן חוזה. אחד ממוריו הראשונים היה אמן הפופ-ארט ויין תייבוד (Wayne Thiebaud), שהפך למעין מנטור עבורו. ראמוס סיים תואר ראשון ושני ב"סקרמנטו קולג' סטייט" ב-1958. מאז לימד אמנות בבית ספר תיכון בעירו, עד 1966. מאז החל להרצות באוניברסיטת המדינה של קליפורניה, עד פרישתו ב-1997.
ראמוס נישא ללטה ב-1955. היא שימשה כדוגמנית עירום עבור רבים מציוריו הראשונים.
משנת 1955 הופיעו יצירותיו של ראמוס ביותר מ-120 תערוכות קבוצתיות בארצות הברית ואירופה. לצד אמני הפופ-ארט הנודעים רוי ליכטנשטיין ואנדי וורהול, הוא היה בין האמנים הראשונים שיצרו יצירות בהשראת ספרי קומיקס. תערוכה משותפת לשלושתם הוצגה ב-1963 במוזיאון אמנות בלוס אנג'לס.
יצירותיו של ראמוס ביטאו מרכיבים בתרבות הפופולרית כפי שהם יוצגו בתקשורת. ציוריו תיארו בעיקר נשים עירומות וחושניות שאוירו בסגנון קומיקסי לצד מוצרי צריכה אמריקאים פופולריים, למשל אישה עירומה יושבת בתוך כוס מרטיני, צצה מתוך אריזת חטיף או שוכבת על סיגר.
תערוכת רטרוספקטיבה גדולה המסכמת 50 שנות יצירה של ראמוס, הוצגה ב-2012 במוזיאון קרוקר לאמנות בעירו, סקרמנטו.
נפטר ב-14 באוקטובר 2018.
פיל ג'ונס

קריירה

ג'ונס הצטרף לקבוצת הנוער של בלקבורן רוברס בשנת 2002, וחתם על חוזה מקצועני ראשון במועדון לקראת עונת 2009/2010. הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת הגיעה ב-22 בספטמבר 2009, במשחק גביע הליגה מול נוטינגהאם פורסט, ועד לסיום אותה עונה צבר בסך הכל עשר הופעות. בעונה שלאחר מכן ג'ונס רשם 26 הופעות במדי בלקבורן, והפך לשחקן מפתח בקבוצה. הופעותיו המרשימות של ג'ונס בגילו הצעיר החלו למשוך עניין מקבוצות גדולות באנגליה, וב-13 ביוני 2011 אישר המועדון כי הושג הסכם על העברתו של ג'ונס למנצ'סטר יונייטד תמורת סכום של 16.5 מיליון ליש"ט.
ג'ונס חתם על חוזה לחמש שנים במנצ'סטר יונייטד, וערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק מגן הקהילה מול היריבה העירונית מנצ'סטר סיטי, כשעלה כמחליף במחצית בניצחון 3:2. ג'ונס התאקלם בקבוצתו החדשה במהירות רבה והפך לשחקן הרכב במשחקים הבאים, כולל שלושה אסיסטים בניצחונות מול טוטנהאם וצ'לסי.
יקיר פלסנר

ביוגרפיה

פלסנר נולד בשכונת הדר הכרמל חיפה למאיר פלסנר, שהיה מזרחן ופילולוג יהודי-גרמני, אשר חקר את תולדות המדעים באסלאם, וחיבר את ספר הלימוד הראשון לערבית לבתי ספר עבריים.
לימד במשך עשרות שנים כלכלה במחלקה לכלכלה חקלאית ומינהל בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 כיהן כיועץ לבנק העולמי. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20, מונה ליועצו הכלכלי של שר האוצר, יורם ארידור וקידם את תוכנית ה"דולריזציה" שמטרתה הייתה להצמיד את השקל לערכו של הדולר. בשנת 1982 מונה למשרת המשנה לנגיד בנק ישראל, בשיא משבר מניות הבנקים. 
 פלסנר התפטר מבנק ישראל ב-1985, חזר לאקדמיה ושימש פרשן כלכלי.
בשנת 1990 יצא לאור ספרו, "יסודות הכלכלה נוסח ישראל" בהוצאת האוניברסיטה המשודרת. בנוסף, כתב ביקורות ספרים.
בין השנים 2013–2014 כיהן כיושב ראש עמותת "מוניטור האקדמיה הישראלית".
אחותו, פרופסור חגית לבסקי, היא היסטוריונית החוקרת את תולדות היישוב וציונות יהודי גרמניה.
היה נשוי לאורה, ואב לבן ולבת, סב ל4 נכדים. התגורר ברחובות.

הנצחה

משנת 2018 הכנס השנתי של עמותת "מוניטור האקדמיה הישראלית" מוקדש לזכרו.
קרייזלר

היסטוריה

חטיבת דה סוטו של חברת קרייזלר עסקה בייצור ובשיווק רכב אמריקאי משנת 1928–1968. חטיבת דה סוטו בנתה יותר מ-2 מיליון כלי רכב מאז שנת 1928.
חטיבת המכוניות דה סוטו קרויה על שם ארננדו דה סוטו, מגלה הארצות הספרדי שהוביל את המסע האירופי הראשון לשטח עליו משתרעת כיום ארצות הברית, היה האירופי הראשון שגילה את נהר המיסיסיפי.
לקראת סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 נכנסה החברה לקשיים ועמדה על סף הליך פירוק . אנשי החברה פנו ללי איאקוקה שהועזב מתפקיד נשיא חטיבת הרכב של פורד והוא על ידי בקשת ערבויות מהממשל האמריקאי (מעשה תקדימי באותה עת) ועל ידי פיתוח מכוניות לקהלים ספציפיים הצליח להציל את החברה ולהפוך אותה שוב למצליחה.
בשנת 1998 הפכו קרייזלר וחטיבות המשנה שלה לחלק מתאגיד הרכב הגרמני-אמריקני דיימלר-קרייזלר לאחר שנרכשו על ידי מרצדס-בנץ. במסגרת פעילותו בארצות הברית נקרא התאגיד "קבוצת קרייזלר". ברם, ב-14 במאי 2007 מכר תאגיד דיימלר-קרייזלר 80.1% מקרייזלר לקרן ההשקעות האמריקאית סרברוס.
באפריל 2009 מכרה דיימלר את עשרים האחוזים שנותרו בבעלותה לסרברוס וקרייזלר הגישה בקשה להגנה מפני נושים. באותה עת הושג הסכם על מכירת עשרים אחוזים לחברת פיאט ואופציה לחמישה עשר אחוז נוספים. במסגרת תהליך ההבראה הפכה ממשלת ארצות הברית לבעלים של נתח מהחברה ושם החברה שונה ל-Chrysler Group LLC. עד שנת 2011 המשיכה פיאט לרכוש חלקים נוספים מקרייזלר, שהוצעו למכירה על ידי ממשלת ארצות הברית, והבעלות שלה בקרייזלר הגיעה לכ-58 אחוז.
לקרייזלר בעלות על חברת דודג' האמריקנית, ובעבר הייתה השולטת בחברת "פלימות'" עד לפירוקה בשנת 2001. שיתוף הפעולה נראה בדגם המיניוואן של קרייזלר: בשנות השמונים ובתחילת שנות התשעים היו ה-"דודג' קראוון", "פלימות' וויאג'ר" ו"קרייזלר טאון אנד קאנטרי" דגמים מקבילים שלא היה ביניהם שום הבדל. החל משנת 1996 החלה דודג' להכניס אלמנטים משלה לדגם, כגון "צלב" במערכת האוורור (סמלה של דודג') ולוגו מחודש השייך רק לה. פלימות' המשיכה בכפיפותה לקרייזלר עד שנת פירוקה. דגם ה"פלימות' וויאג'ר" שונה ל"קרייזלר וויאג'ר" ושווק בעבר באירופה כולל ישראל. הוויאג'ר האמריקני אוחד עם ה"קרייזלר טאון אנד קאנטרי" בשנת 2004, ובשנים לאחר מכן החל יצורו של דגם טאון אנד קאנטרי מיוחד המתאים לאירופה, עד שמוזג עם הוויאג'ר לגמרי.
אם ורק אם

תנאי הכרחי ומספיק

במקום להשתמש בביטוי "אם ורק אם", משתמשים לעיתים בביטוי "תנאי הכרחי ומספיק", שמשמעותו שקולה. המשפט "a גדול ממש מ-b אם ורק אם a לא שווה b וגם a לא קטן ממש מ־b" שקול למשפט "תנאי הכרחי ומספיק לכך ש-a גדול ממש מ-b הוא ש-a לא שווה b וגם a לא קטן ממש מ־b". אם נפרק את שני הביטויים למרכיביהם הרי המילה "אם" שקולה ל"תנאי מספיק", והמילים "רק אם" שקולות ל"תנאי הכרחי".
דוגמה להצגה לא-מתמטית של תנאי הכרחי ומספיק מופיעה בדיון תלמודי בשמיטת קרקעות ושמיטת כספים, שבו נאמר: "בזמן שאתה משמט קרקע - אתה משמט כספים, ובזמן שאי אתה משמט קרקע - אי אתה משמט כספים" (תלמוד בבלי, מסכת מועד קטן, דף ב', עמוד ב') החצי הראשון של המשפט מציג תנאי מספיק לשמיטת כספים, והוא שמיטת קרקע; החצי השני של המשפט קובע שזהו גם תנאי הכרחי.
פאסק ופול

קריירה

פאסק ופול החלו לעבוד יחד במהלך לימודי תיאטרון מוזיקלי באוניברסיטת מישיגן, אותם סיימו בשנת 2006. עבדו לאורך השנים על שירים לפרויקטים שונים, ביניהם המחזמר Dogfight שעלה באוף ברודוויי בשנת 2012 והמחזמר A Christmas Story, שהיה מועמד לפרס הטוני למוזיקה הטובה ביותר בשנת 2013.
כתבו את השירים למחזמר אוון הנסן היקר, שעלה לראשונה בוושינגטון די. סי. ביולי 2015, והגיע לברודוויי בנובמבר 2016. המחזמר זכה ב-6 פרסי טוני, ביניהם המחזמר הטוב ביותר והמוזיקה הטובה ביותר במחזמר, ובפרס גראמי לאלבום הטוב ביותר לתיאטרון מוזיקלי.
פאסק ופול כתבו את המילים למרבית השירים בסרט לה לה לנד שעלה לאקרנים באוגוסט 2016. זכו בפרס גלובוס הזהב והאוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר על כתיבת השיר City of Stars, יחד עם מלחין השיר ג'סטין הורוויץ.
בשנת 2017 כתבו את השירים בסרט המוזיקלי האמן הגדול מכולם. פסקול הסרט זכה להצלחה גדולה והגיע לראש מצעד האלבומים של בילבורד. השיר This is Me מתוך הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס האוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
ניקולאס הרביעי

ראשית חייו

ג'ירולמו מאצ'י ד'אסקולי (Girolamo Masci d’Ascoli) נולד ב-30 בספטמבר 1227 בעיר לישיאנו באיטליה, והוא הצטרף למסדר הפרנציסקנים בשלב מוקדם. בשנת 1272 הוא מונה לשופט מחוזי בדלמטיה, ובשנת 1274 מונה למנהל הכללי של המסדר. ב-12 במרץ 1278 הוא מונה לקרדינל של סנטה פודנציאנה, וב-12 באפריל 1281 מונה לבישוף-קרדינל של פלסטרינה.

שלטונו

לאחר מותו של קודמו הונוריוס הרביעי, נמשכו הבחירות כמעט שנה תמימה. זה קרה לא רק בגלל חילוקי דעות במועצת הקרדינלים, אלא גם בגלל מחלת המלריה, שבאותו זמן השתוללה ברומא, ואף עלתה לכמה מן הקרדינלים בחייהם, אולם בסוף הוא נבחר לאפיפיור ב-22 בפברואר 1288. ניקולאס הרביעי היה הפרנציסקני הראשון שנבחר לאפיפיור; עם זאת, ניקולאס השלישי היה גם הוא תומך נלהב של המסדר.
האפיפיור החדש המשיך במדיניות הסיציליאנית של קודמיו, והכריז על ויתורו של שארל השני, מלך נאפולי על כתר סיציליה, אולם מאוחר יותר שיחרר אותו מכל התחייבויותיו, הכריז עליו כמלך סיציליה ונידה את אלפונסו השלישי, מלך אראגון. ב-18 במאי 1291 נפל הבסיס האחרון של הצלבנים בארץ הקודש, עכו, ובכך תמה תנועת מסעי הצלב של ימי הביניים. במהלך ארבע שנות כהונתו, ניסה ניקולאס הרביעי לארגן מסע צלב חדש, אולם כל מאמציו נכשלו. ביום ראשון של הדקלים 1288 הוא קיבל את רבן בר סאומה, נזיר נסטוריאני, שכשגריר של ארגון חאן מהשושלת האילח'אנית, עתיד היה ליצור ברית בין המונגולים בפרס לבין הנוצרים נגד הממלוכים.
ב-4 באפריל 1292 מת ניקולאס ברומא, וכעבור שנתיים נבחר במקומו סלסטינוס החמישי.
מטריצה נילפוטנטית

במתמטיקה, מטריצה נילפוטנטית היא מטריצה ריבועית M כך ש- 
עבור q שלם חיובי כלשהו.
באופן דומה, העתקה נילפוטנטית היא העתקה ליניארית L כך ש- 
עבור q שלם חיובי כלשהו.
אלו מקרים פרטיים של מושג הנילפוטנטיות, המוגדר בכל חוג: מטריצה נילפוטנטית אינה אלא איבר נילפוטנטי באלגברת המטריצות.
קוד ספגטי

קוד ספגטי הוא כינוי גנאי לקוד של תוכנית מחשב הכתוב באופן לא מובנה, כך שלקורא הנתקל בקוד לראשונה קשה מאוד להתמצא בו, והפקודות הכתובות בו מעורבבות זו בזו כספגטי בצלחת. בשל היותו קוד לא קריא, קשה לשימוש חוזר ומורכב לתחזוקה, הגישה הרווחת היא שקוד הספגטי אינו מקובל ואף מעיד על כישלון מסוים של המתכנת ליצור קוד ברור.
קוד ספגטי נוצר לעיתים קרובות במערכות תוכנה מורכבות, בעקבות יצירת גרסה ראשונית (גם כזו שכתובה היטב) של התוכנה ולאחר מכן הוספת תכונות, ללא אפשרות של תכנון מחדש של קוד מערכת התוכנה (בעיקר עקב אילוצי זמן).
מאפיין טיפוסי של קוד הספגטי הוא שימוש נרחב בפקודת goto (לפני שתכנות מובנה הפך לנורמה מקובלת), המורה למעבד המחשב "לקפוץ" לפקודה הנמצאת בשורה מסוימת, שלא לפי סדר השורות בקוד. ה"קפיצה" הזו עשויה ליצור לולאות תכנותיות - לרוב מותנות, על ידי פקודת if - או שגרות (רוטינות) מלאכותיות, באופן שייקשה לזהותן. אם ממשיכים לעשות שימוש בשיטה הזו לאורך זמן, במהלך תחזוקת אותו קוד, הולכים ונוצרים בו טלאים רבים של פקודות goto, ה"מקפיצים" את המעבד הלוך ושוב ברחבי הקוד, אשר נעשה מסובך ומפותל. בשנת 1968, פרסם אדסחר דייקסטרה את מאמרו המפורסם Structured Programming with go to Statements, בו שלל את השימוש בפקודה זו, ובעקבותיו המושג תכנות מובנה הלך ותפס מאז תאוצה. כיום, השימוש בפקודת goto נחשב לבעייתי בהנדסת התוכנה, ומשתמשים בה רק במקרים חריגים (כגון יציאה מלולאה מקוננת).
הקשר שבו מקובל ואף יעיל להשתמש בקוד ספגטי, הוא במקרה שבו הבלגן הוא חלק מהמטרה: קוד המכונה של וירוסים נפוצים רווי בדרך כלל בפקודות קפיצה אקראיות למראה, או אפילו אקראיות ממש. טכניקה זו מקשה על איתור הווירוס ועל הניתוח של דרך פעולתו. בנוסף, ישנן תחרויות כתיבת קוד בלתי קריא (למשל Obfuscated C Code); גם כאן, פקודות GOTO מעלות את מידת האי-קריאות של הקוד.

דוגמה לקוד ספגטי

דוגמה למקטע קוד ספגטי "קלאסי" בשפת פורטרן:
10 IF (X.GT. 0.000001) GO TO 20
X = -X
11 Y = X*X - SIN(Y)/(X+1)
IF (X .LT. 0.000001) GO TO 50
20 IF (X*Y .LT. 0.000001) GO TO 30
X = X-Y-Y
30 X = X+Y
...
50 CONTINUE
X = A
Y = B-A + C*C
GO TO 11
...
כאשר עוברים על הקוד מלמעלה למטה, ניתן לקבל את הרושם שהשורות בין 10 ל-20 מבצעות יחד פעולה בעלת משמעות. אולם בהמשך ניתן לראות כי ישנה פקודות קפיצה אל פקודה 11, הנמצאת באמצע הקבוצה הזאת.
הנסיכה דוקהה

ילדותה

הנסיכה דוקהה נולדה ב-1912 ליאנג גווי-אין (מאוחר יותר הגברת בוקניונג) והקיסר גוג'ונג, כאשר הקיסר היה בן 60. מאחר שלא ניתן לה שם, התעלמו ממנה והתייחסו אליה כאילו אינה קיימת. היא כונתה אז "בונקיונג-דאנג". ב-1917 הקיסר גוג'ונג שכנע את טראוצ'י מסטאקה, שהיה אז המושל הכללי של קוריאה, להכניס את שמה לרישום של משפחת המלוכה, ובכך להפוך אותה לחוקית ולהעניק לה את התואר נסיכה. ב-1919 הקיסר גוג'ונג תכנן את האירוסין הסודיים בין הנסיכה דוקהה לקים ג'אנג-האן, אחיינו של קים הוואנגג'ין, מנהל לשכה בחצר המלוכה. באמצעות האירוסין הללו, ניסה הקיסר להגן על בתו מפני יפן, אולם הן נכשלו עקב התערבות יפן. לאחר כישלון האירוסין, קים הוואנגג'ין לא הורשה להיכנס לארמון דוקסו וב-21 בינואר 1919 מת פתאום הקיסר גוג'ונג. ב-1921 הלכה הנסיכה דוקהה לבית הספר היסודי הינודיי בסיאול.

חייה ביפן

ב-1925 נלקחה דוקהה ליפן באמתלה של המשך לימודיה. כמו אחיה, היא למדה בגאקושין. היא תוארה כשקטה, מבודדת וחלשה. עם קבלת החדשות בדבר מות אמה ב-1929, היא קיבלה רשות לבקר בקוריאה באופן זמני, כדי להשתתף בלוויתה של אמה ב-1930. אולם היא לא הורשתה להשתתף בלוויה בבגדים הולמים. באביב 1930, עם תחילתה של מחלה נפשית (שהתבטאה בסהרוריות), היא עברה לארמונו של המלך לי, ביתו בטוקיו של אחיה, נסיך הכתר יי און . בתקופה זו הרבתה לשכוח לאכול ולשתות. רופאה אבחן את מחלתה כ-Dementia praecox , אולם בשנה לאחר מכן מצבה השתפר.
במאי 1931, בעקבות "שידוך" שנעשה על ידי הקיסרית טיימיי , בת זוגו של הקיסר יושיהיטו, היא נישאה לרוזן סו טייקיוקי (武志) , אריסטוקרט יפני. הוחלט על הנישואין הללו כבר ב-1930; אחיה מחה על כך והנישואין נדחו בשל מצבה, אולם כאשר החלימה, הורו לה מיד שיש לקיים את הנישואין. ב-14 באוגוסט 1932 היא ילדה בת, מסאיי (正惠), או ג'ונגהיי (정혜) בקוריאה. ב-1933 דוקהה שוב נפגעה ממחלת נפש עד לנקודה של חוסר שליטה בצואה . לאחר מכן שהתה שנים רבות במרפאות שונות למחלות נפש.
עם תבוסתה של יפן במלחמת העולם השנייה, קוריאה קיבלה מחדש את עצמאותה ובעלה של דוקהה איבד את תואר האצולה שלו, לאחר שמעמד האצולה בוטל. לנישואין המאורגנים שלהם כבר לא הייתה משמעות והם החלו להתרחק זה מזה עד שבסופו של דבר התגרשו ב-1953. ידוע כי טייקיוקי סו נישא מחדש ב-1955 ליושי קטסומורה היפנית. ב-1956 נעלמה בתה היחידה, שדווח שהתאבדה כתוצאה מהמתח שנגרם מגירושי הוריה. כתוצאה מכך, מצבה של דוקהה הידרדר בקצב איטי אך משמעותי.

בחזרה לקוריאה

דוקהה שבה לקוריאה ב-26 בינואר 1962, לאחר 37 שנים, בהזמנת ממשלת קוריאה הדרומית. בהתחלה סירבה הממשלה להתיר את שובה של האחרונה בשושלת המלוכה, מכיוון שהנשיא לי סינג-מן רצה להימנע מכאוס פוליטי. אולם הכתב קים יול האן מצא את הנסיכה ושכנע את ממשלת קוריאה להתיר לה לחזור. היא בכתה עם שובה למולדתה ולמרות מצבה הנפשי, זכרה בדייקנות את גינוני המלכות. היא התגוררה באולם נקסון, בארמון צ'אנגדאוקגונג, עם נסיך הכתר והנסיכה יון, בנם הנסיך יי גו , אשתו ג'וליה מולוק , והגברת ביון בוקדונג, בת לוויתה. דוקהה מתה ב-21 באפריל 1989 באולם סוגאנג בארמון צ'אנגדאוקגונג, ונקברה בהונגריורונג בנמיאנגג'ו , ליד סיאול.
פארסקייפ

תקציר עלילה

האסטרונאוט ג'ון קרייטון נשאב על ידי חור תולעת למקום מרוחק בגלקסיה, לאחר שהשתתף בטיסת ניסוי. הוא מגיע בעיצומו של קרב, וחלליתו ניזוקה בידי חללית אחרת שמושמדת. קרייטון נשבה לתוך ספינת חלל, העונה לשם "מויה". על סיפונה נמצאים קא דארגו, דומינר רייג'ל ה-16 וזאן, שלושה אסירים שהשתלטו על "מויה" ואשר נמלטים מכוחותיהם המיליטריסטים של "שומרי השלום" (פיסקיפרס). הספינה מצליחה להמלט מהקרב המתחולל, אולם נרדפת אחר קצינת הפיסקיפרס ארין סון, שנאלצת להתלוות לחבורה לאחר שספינתה ניזוקה אף היא. מתברר כי הטייס שהיה בחללית שהושמדה בידי זו של קרייטון, היה אחיו של קפטן קרייס, קצין "שומר שלום" שנשבע לרדוף אחר קרייטון ולנקום את מות אחיו.

סטארגייט SG-1: פרק 200

בפרק ה-200 בעונתה העשירית של סטארגייט SG-1, הוצגה פרודיה על פארסקייפ. בשתי עונותיה האחרונות של הסדרה, הצטרפו לצוות השחקנים בן בראודר וקלאודיה בלק, ובסצנה זו בראודר מגלם את סטארק ובלק מגלמת שוב את דמותה, ארין סון.
המאה ה-24 לפנה"ס

ערים חדשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
הדווקאים (סרט)

הפקה

הסרט הופק במסגרת פרויקט "כרטיס ביקור" של הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, משרד התרבות והספורט והמועצה הישראלית לקולנוע.

שם הסרט

שמו של הסרט מבוסס על ספרה משנת 1960 של שרה רינה בן מנחם באותו השם.