google/wiki40b huggingface dataset:
פאלאצו פיזאני מורטה

היסטוריה

הארמון נבנה במחצית השנייה של המאה ה-15 על ידי משפחת במבו, ולאחר זמן קצר הפך למקום מגוריו של ענף מורטה של משפחת פיזאני (למשפחת פיזאני היו מספר ענפים).
הארמון הורחב במהלך השנים, והגיע לצורתו הנוכחית במאה ה-18.
בארמון התגוררו אישים ידועים ובהם פאבל הראשון, קיסר רוסיה, ז'וזפין דה בוארנה, ויוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. 
הארמון נשאר בבעלות משפחת פיזאני מורטה עד שנת 1880 (אז נפטר אחרון בני המשפחה). בשנת 2018 נרכש המבנה על ידי אנשי עסקים הונג קונגים, אשר התחייבו לא להפוך את המבנה לבית מלון, ולהשאירו בית מגורים. 
פנים המבנה וחדרי המבנה עוטרו בסגנון הבארוק על ידי האמנים ג'ובאני בטיסטה טייפולו, יאקופו גוארנה וז'וזפה אנג'לי. בארמון הוצג הציור המונומנטלי "משפחתו של דריווש לפני אלכסנדר", אשר תואר על ידי גתה ביומנו, כאשר זה ראה אותו בארמון ב-8 באוקטובר בשנת 1786; לימים נרכש הציור על ידי הגלריה הלאומית שבלונדון, בשנת 1857, ושם הוא מוצג כיום.
בארמון היה בעבר ציור תקרה בשם "המרכבות של אורורה" מעשה ידי ג'ובאני אנטוניו פלגריני. הציור הועתק ממקומו והותקן בספרייתו של ג'ורג' ו. ואנדרבילט השני, באחוזת בילטמור שבבעלותו, הממוקמת ליד אשוויל שבקרוליינה הצפונית.

תיאור המבנה

חזית המבנה היא דוגמה לסגנון הוונציאני הגותי הפרחוני. בחזית, בקומה השנייה והשלישית חלון ביפורי בו שישה חלונות צמודים,  שמשני צדיהם מרפסות (בדומה לסגנון חלונות מרפסת ארמון הדוג'ים). בקומת הקרקע יש שתי שלהן קשתות, הפונות אל התעלה.
אסתר טוייבונן

ביוגרפיה

טוייבונן נולדה בעיר חמינה שבפינלנד, בת דודתה היא הסופרת הלווי המטאלין (Helvi Hämäläinen), האמהות של שניהן אחיות.
בהיותה בת תשע עשרה היא עבדה בחנות המוערת לחם שם היא התגלתה על ידי מנהל אולם הקזינו של הלסינקי שם נערכה תחרות מיס פינלנד.
בתחרות של מיס פילנד היא נבחרה למקום הראשון.
היא נבחרה למיס אירופה 1934 בתחרות שנערכה בהייסטינגס.
במהלך שנות השלושים הפינים כינו אותה "המושיעה של הגזע הפיני" שכן באותו זמן הפינים היו צריכים להוכיח שאינם מונגולים ומשתייכים לגזע האירופאי הלבן.
ב-1934 ביצעה את הופעת הבכורה של בקולנוע בסרט "Meidän poikamme ilmassa – me maassa" העוסק בפעילותו של חיל האוויר הפיני, הסרט נחשב כסרט תעמולה שנוי במחלוקת על ידי מספר מבקרים.
ב-1935 שיחקה בסרט הקומדייה "Syntipukki" בתפקיד עובדת בחנות כלבו יפהפייה בה מתאהב הדמות הראשית.
ב-1936 הופיעה בסרט "Onnenpotku" כבתו של מיליונר היוצאת עם מובטל עמו אביה אינה מעוניין שתתחתן.
ב-1940 הופיעה בסרט "Suotorpan tyttö" המבוסס על ספר צאת סלמה לגרף.
ב-1941 גילמה נסיכה בסרט "Kaivopuiston kaunis Regina".
ב-1943 גילמה רוזנת בסרט "Katariina ja Munkkiniemen kreivi" אודות בתו של חוואי פשוטת עם המתאהבת בבן אצולה.
ב-1943 נישאה ונולדו לה שני ילדים.
ב-1965 פרסמה את ספר הזכרונות שלה "Rikas on elämä".
ב-29 בדצמבר 1979 הלכה לעולמה.
סיפור הפרברים (סרט)

ליהוק

לארי קירט וקרול לורנס התמודדו על שני התפקידים הראשיים, אך הם נפסלו עקב גילם המבוגר. אלביס פרסלי לוהק לגלם את דמותו טוני, אך אמרגנו ביטל את הליהוק מחשש שפרסלי יקוטלג כמאפיונר. לאחר שהסרט זכה להצלחה עצומה פרסלי הביע צער על דחיית ההצעה לגלם את טוני. מלבדו גם וורן בייטי, אנתוני פרקינס, ברט ריינולדס, טרוי דונהיו, בובי דארין, ריצ'רד צ'מברליין, דניס הופר ועוד רבים התמודדו על התפקיד.
מלהקי הסרט לא חשבו על נטלי ווד כבחירה ראשונה לדמותה של מריה. אך בייטי שהיה במערכת יחסים עם ווד באותה תקופה ביקש ממנה לגלם את מריה בשבילו כדי להתאמן על גילום טוני. מלהקי הסרט התלהבו מווד אך לא מבייטי. ג'יל סנט ג'ון, אודרי הפבורן, ואלרי הרפר, סוזן פלאשט ועוד רבות אחרות התמודדו על התפקיד. הפבורן נשרה מהפרויקט עקב הריונה.
את שירתה של נטלי ווד דיבבה הזמרת מארני ניקסון.

פרסים והוקרה

בשנת 1997, ארכיב הסרטים הלאומי של ארצות הברית בחר בסרט לשימור בידי ספריית הקונגרס בשל היותו "חשוב תרבותית, היסטורית או אסתטית". הסרט זכה לציון של 93% באתר "Rotten Tomatoes". הסרט אוחז בשיא של הסרט המוזיקלי עם מספר הזכיות הגבוה ביותר לפרס האוסקר (עשר זכיות); הסרט הטוב ביותר (רוברט וייז), הבמאי הטוב ביותר (רוברט וייז וג'רום רובינס), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ריטה מורנו), שחקן המשנה הטוב ביותר (ג'ורג' צ'קיריס), עיצוב התפאורה הטוב ביותר (ויקטור לאנגלין ובוריס לאבן), הצילום הטוב ביותר (דניאל פאף), עיצוב התלבושות הטוב ביותר (איירין שארף), העריכה הטובה ביותר (תומאס סטנפורד), הפסקול המקורי הטוב ביותר (סול צ'אפלין, ג'וני גריין וארווין קוסטל) והסאונד הטוב ביותר (פרד היינז וגורדון סוויר). בנוסף הסרט היה מועמד בקטגוריית התסריט המעובד הטוב ביותר (ארנסט להמן). ג'רום רובינס קיבל פרס אוסקר מיוחד על בימוי הכוריאוגרפיה בסרט.
המעגל ההרמנויטי

תפיסתו ההרמנויטית של שליירמכר

על פי תפיסתו ההרמנויטית של שליירמכר, חיונית כאן הבנתו הסובייקטיבית של הפרשן כדי לתאר ולאפיין מהו תהליך פרשני. לתפיסתו, רק 'הבנה' פנימית כזו מאפשרת לו לפרש את הטקסט החיצוני העומד מולו. במילים אחרות, ההבנה של הפרשן איננה תוצאה של הטקסט החיצוני לבדו, אלא חיבור בינו לבין רקע של ידע אישי מוקדם יותר: ידיעת ההקשר ההיסטורי והפסיכולוגי של כותב הטקסט היא זו המאפשרת לפרשן לפענח את הטקסט.

המעגל ההרמנויטי על פי היידיגר וגדמר

מרטין היידיגר פיתח (בשנת 1927) את מושג המעגל ההרמנויטי כדי לתאר את המכלול כמציאות הנשענת על הניסיון היומיומי של קיום הפרטים בחוייתו של היחיד. וכך, עצם מושג ההבנה האנושית תואר כהשענות על מבנים-קודמים ו'פנימיים' יותר של הבנה, ורק אלה מאפשרים לאדם לפענח (באופן ראשוני) תופעות חיצוניות בהן הוא נתקל.
אצל היידגר ההרמנויטיות מתבטאת בפרשנות הקיומית של העתיד מתוך העבר ושל העתיד את העבר. כך לדוגמה כאשר אני קורא טקסט אני כבר מגיע מראש עם פרשנות קיומית מסוימת אל הטקסט, אותה אני "משליך-קדימה" לעתיד ומבין את הטקסט לאור הציפייה הקיומית שלי ממנו. ועל אותו המשקל, כאשר אני קורא את הטקסט, הטקסט פועל עליי באופן כזה שאני נאלץ לשנות את הפרשנות הקיומית הראשונית שלי אותו. הטקסט, בתור מה "שכבר היה" משפיע על הבנתי את מה "שעוד לא" ובתור מה "שעוד לא" משפיע על הבנתי את "שכבר היה".
הדיון ב'מעגל ההרמנויטי' זכה לפיתוח ודיון חדש אצל תלמידו של היידגר הנס גדמר, והגיע לשיאו ב"תאוריה הביקורתית" של שנות ה-60. בשעה שהיידיגר תיאר את ההבנה כתהליך פנימי בנפשו של היחיד, כלומר כזה הנשען על ידע פנימי א-פריורי מוקדם מראש, בא גדמר והציג מודל חלופי, הטוען להיווצרותו של מידע חדש. לדברי גדמר אמנם המידע על המכלול מגיע אלי באמצעות איסוף הפרטים השונים המצטרפים לכדי מכלול שלם, אבל זוהי הבנה שיתופית בין אישים שונים המנהלים ביניהם שיח פרשני של חילופי מידע והשוואה. שיח שיתופי כזה יוצר הסכמות משותפות על מילים מוסכמות, ואלה מתארות 'מכלול' חדש. דונלד שון דיבר על מעגל הרמנויטי שעיקרו 'שיחה' שכזו בין הפרשן לבין הסיטואציה, שיחה המולידה מידע חדש.
ויליאם בראטון

ביוגרפיה

בראטון גדל בדורצ'סטר, בוסטון, מסצ'וסטס, שירת במלחמת וייטנאם במשטרה הצבאית של צבא ארצות הברית.

קריירה משטרתית

באוקטובר 1970 הצטרף למשטרת בוסטון כשוטר מקוף והתקדם בה. בשנת 1976 זכה בפרס על השתלטות על שודד בנקים וחילוץ בן ערובה.
ב-1990 מונה למפקד משטרת התחבורה של ניו יורק. בשנים 1993-1994 חזר לפקד על משטרת בוסטון בין השנים 1994-1996 מונה להיות הנציב ה-38 של משטרת ניו יורק, תחת ראש העירייה רודולף ג'וליאני. בתקופה זו הוביל את הירידה הגדולה ביותר בפשיעה בהיסטוריה של העיר ניו יורק, תוך אימוץ מדיניות ניהול המשטרה הדוגלת בתורת החלונות השבורים ובאפס סובלנות.
בראטון הוביל עם סגנו ג'ק מייפל את הפיתוח של ה-COMPSTAT - מערכת מחשוב פשיעה וניהול משטרה שזכתה למוניטין בינלאומי ונמצאת כעת בשימוש על ידי משטרות בכל רחבי ארצות הברית ומחוצה לה.
בשנת 2002 עבר לפקד על משטרת לוס אנג'לס, עיר שנודעה באלימות וכנופיות נוער שבה. גם שם הוא הביא להורדת הפשיעה לרמות נמוכות בקנה מידה היסטורי, לשיפור היחסים הבין גזעיים ולהובלת גיוס אנשים צעירים ופיתוח מגוון תוכניות משטרה חדשניות. ב-2007 הוא מונה לכהונה נוספת בתפקיד עד 2009. הוא האדם היחיד אי פעם שהוביל את משטרות שתי הערים הגדולות בארצות הברית.
משנת 2011 הוא מכהן כסגן יושב ראש המועצה המייעצת לביטחון לאומי בארצות הברית, השייכת למשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית.
בין השנים 2014-2016 מונה לכהונה שנייה כנציב ה-42 של משטרת העיר ניו יורק על ידי ראש העירייה ביל דה בלאזיו.

מחוץ למשטרה

במקביל לתפקידיו עסק בראטון בכתיבה, בפרשנות ובעסקים פרטיים, בעיקר ייעוץ. 
בראטון הוא בעל תואר ראשון מ-Boston State College, בוגר המכון הלאומי לניהול ב-FBI. עמית בכיר במשפט פלילי בבית הספר "קנדי" לממשל ​​באוניברסיטת הרווארד וחבר מושב בהנהלה הארצית של בית הספר לשיטור.
על שיתופי הפעולה שלו בין משטרות ארצות הברית וכוחות המשטרה הבריטית, הוא זכה מידי מלכת אנגליה אליזבת השנייה בתואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE).
בראטון נשוי לאשתו הרביעית, עו"ד ריקי קליינמן, יש לו בן, דוד, ושני נכדים, ג'ון וניקולאס.
בקתת סוכר

בקתת סוכר (או בית סוכר) הוא מבנה חקלאי-מסחרי הנפוץ בעיקר במזרח קנדה (אם כי באזורי ניו אינגלנד הנמצאים כיום בארצות הברית קיימות בקתות סוכר עתיקות בשטחים של משפחות המתיישבים הראשונים). בקתות הסוכר נמצאו בשטחים פרטיים או שטחי חוות ובהן בושל סירופ מייפל מלשד שנאסף מעצי אדר. הבקתות שכנו לרוב בחורשת עצי אדר ("חוות אדר") שגודלו למטרת הפקת לשד האדר בעבודת כפיים (זאת בניגוד למפעלים לייצור תעשייתי של סירופ מייפל שנבנו במהלך המאה ה-20).
היסטורית, מוסד בקתות הסוכר הובא לאזור צרפת החדשה (כיום קוויבק) על ידי מתיישבים ממוצא שווייצרי ונורמני במהלך המאה ה-17. מטרתם הייתה לייצר סירופ מחמם וטעים, הן למכירה והן לשימוש אישי בחודשי החורף הקרים. עם הכיבוש הבריטי ב-1763 הועתקה המסורת גם לאונטריו ולניו ברנזוויק.
לשד האדר הובל לבקתות הסוכר בחביות או דליים גדולים, על גבי עגלות שנגררו על ידי סוסים או שוורים. להפקת ליטר אחד של סירופ מייפל בושלו בבקתות הסוכר 20–50 ליטר של לשד אדר (בהתאם לסמיכות הלשד). הבקתות נבנו עם פתח בגג, מחופה תריס, כדי לאפשר איוורור העשן מהלשד המורתח.
כיום בקתות סוכר רבות מנוהלות כעסק מסחרי, ואף מציעות פעילויות לציבור הרחב בחלק מחודשי השנה, למשל אירועי קבלת פנים, עם מאכלים מלווים בסירופ מייפל (כגון שינקן, בייקון, נקניקיות, שעועית אפויה, ביצים מקושקשות, גלדי שומן חזיר, פנקייק ועוד). פעילויות אחרות הן נהיגה במזחלות, סיורים מודרכים, ייצור ממתקי מייפל (מייפל טאפי) לעיני הקהל ומכירתם, מכירת מאכלים ביתיים כגון חמוצים, לחם ביתי ופאי. 
בקתות הסוכר משמשות בעיקר בין סוף אוקטובר לתחילת אפריל, חודשים בהם לשד האדר זמין ומתאים ליצירת סירופ מתוק (בשאר הזמן הרכבו הכימי שונה והסירופ לא יהיה מתוק). עם זאת, כאשר הטמפרטורות צונחות מתחת ל-C° ‏0 לא ניתן מעשית להפיק את הלשד, לכן פעילות ההפקה מוגבלת לרוב לתחילת האביב, בדרך כלל בשבועיים הראשונים של אפריל. משום כך הפכה תקופה זו להיות חגיגת אביב שנתית ותזכורת לחג הפסחא, החל לעיתים באותם תאריכים.
מלגז

בסירת משוטים, מלגז (באנגלית: Oarlock) הוא מתקן המחבר את המשוט לסירה.  בזמן החתירה בסירה המלגז משמש כציר, וכך, הכוח שמפעיל החותר על המים באמצעות המשוט מועבר דרך המלגז אל הסירה.
בסירת משוטים רגילה מבנה המלגז הוא כעין מזלג דו-שיני בעל רגל אחת. המלגז מותקן בתוך כנה ייעודית בלזבזת הסירה, אליה נכנס צוואר המלגז. המשוט מותקן בין שתי הקרניים. מקובל לאבטח את המלגז לגוף הסירה באמצעות חבל אבטחה, וזאת על מנת למנוע את אובדנו במקרה שהוא מתנתק מן הכנה, או במקרה של התהפכות הסירה. המלגז עשוי בדרך כלל ממתכת או סגסוגת עמידה לחלודה כגון פליז, קופרניקל או פלדה בלתי מחלידה.
בסירת חתירה ספורטיבית ("חתירה אקדמית"), המלגז הוא מסגרת ריבועית קשיחה הניתנת לנעילה. המלגז מותקן בקצה זרוע המשתרעת אל מחוץ לדופן הסירה הנקראת מזלג (באנגלית: Outrigger). מכיוון שסירות חתירה ספורטיביות הן צרות ביותר, הרחקת נקודת הציר מן החותר מעניקה מנוף גדול יותר, ומאפשרת שימוש במשוטים ארוכים יותר.
דורון ידיד

ביוגרפיה

ידיד התגייס למשטרת ישראל כבלש ולאחר מכן שירת כקצין בילוש במרחב ירושלים. הוא שירת כמפקד יס"מ של מחוז ירושלים ובמרץ 2002 נטל חלק בפעילות השתלטות על מחבל מתאבד בכניסה לעיר ועוטר על כך בעיטור המופת של המשטרה. בהמשך שירת כקצין אג"ם מרחב ציון במחוז ירושלים וקצין אגף תנועה במחוז. ב-2007 מונה למפקד מרחב דוד וב-2009 למפקד מרחב מוריה. ב-2011 מונה לראש מחלקת ההדרכה ולקצין חינוך ראשי של המשטרה. ב-2013 מונה לסגן מפקד מחוז הצפון.
בספטמבר 2016 הועלה לדרגת ניצב וב-3 בנובמבר 2016 מונה לראש אגף התנועה.
בפברואר 2019 מונה למפקד מחוז ירושלים.
ידיד אב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון במדעי החברה ותואר שני במנהל עסקים.
נופר סלמאן

ביוגרפיה

סלמאן נולדה וגדלה בראשון לציון. אהבה לשחק כדורגל ולטפס על עצים, אך גם לכתוב שירה. למדה בחטיבת טביב ראשון לציון ובתיכון "יגאל אלון" במגמות ביולוגיה וספורט.
את שירותה בצה"ל עשתה סלמאן כזמרת בלהקה צבאית. השתחררה משירותה בנובמבר 2018.

קריירת שירה

בדצמבר 2015 נבחרה להשתתף בעונה השלישית של הכוכב הבא לאירוויזיון, ושרה באודישן את "הגורל הזה" של דודו אהרון. בתקופה ההיא הייתה תלמידת תיכון בכיתה י"ב ובמקביל עבדה במלצרות. סלמאן זכתה להצלחה בתוכנית והעפילה לגמר, שם הגיעה למקום השני. לאחר התוכנית הוחתמה בטדי הפקות. מנוהלת ומיוצגת על ידי סוכנות רוברטו של רוברטו בן-שושן. לאחר מכן התגייסה לצה"ל כזמרת בלהקה צבאית. כחלק מהשירות השתתפה בהפקה מחודשת לשיר "אין לך מה לדאוג" לצד נדב גדג', הלהקות הצבאיות ודיג'יי גל מלכה.
ב-30 באוגוסט 2016 סלמאן הוציאה סינגל ראשון בשם "אחכה לך בכל מקום" שכתב לה נתן גושן.
ב-1 בפברואר 2017 הוציאה את הסינגל "איך הוא בא אליי", שכתבה והלחינה תמר יהלומי ועיבד והפיק מוזיקלית ינון יהל.
ב-7 באוגוסט 2017 הוציאה את הסינגל "כולם חוץ ממך" שנכתב על ידי נעם חורב והולחן והופק על ידי לורן פלד.
27 באוגוסט 2018 הוציאה את הסינגל "לב חלש מדי" שנכתב והולחן על ידי סלמאן ורובי פאייר.
ב-7 בנובמבר 2018 הוציאה יחד עם הזמר אליעד נחום שיר בשם "מקום אחר", השיר נכתב והולחן על ידי אליעד נחום.
ב-20 בינואר 2019 הוציאה את השיר "בום בלב" אותו גם הלחינה לצד רובי פאייר.

קריירת משחק

באוקטובר 2018 עלתה לשידור הסדרה "מלכות" בה סלמאן גילמה את נינה, נערה סרקסטית ומרדנית בת 16 אשר גדלה במשפחת פשע שכל הגברים בה נרצחים במפתיע.
סלמאן מככבת בתפקיד הראשי במחזמר "זה אני" של מאור זגורי המבוסס על שירי אייל גולן.
במרץ 2019 עלתה לשידור העונה השלישית והאחרונה של הסדרה "כדברא" בה סלמאן מגלמת נערה בשם נהר, תלמידה במגמת מוזיקה.
מתילדה מרקזי

תולדות חייה

מרקזי נולדה בפרנקפורט על נהר מיין (כיום בצד הגרמני של מדינת הסה). בגיל 22, אחרי שמשפחתה איבדה את הונה, נסעה לווינה לפתח את קולה. משם המשיכה לפריז, ללמוד אצל מנואל גארסיה השני, שהשפעתו עליה הייתה העיקרית בחייה. בערך באותה תקופה נישאה לבריטון האיטלקי סלבטורה מרקזי ופיתחה קריירה קצרה באופרה וברסיטלים. הואיל וקולה היה סביר ולא מעבר לזה, בחרה לעסוק בהוראה, ובתחום זה עשתה לה שם.
מרקזי לימדה בקונסרבטוריונים בקלן ובווינה ובשנת 1881 פתחה בית ספר משלה בפריז, שם נשארה למשך רוב חייה. בסופו של דבר נודעה ביותר כמורה לפיתוח קול של כמה זמרים דגולים. המפורסמת ביותר בין תלמידיה היא אולי נלי מלבה, אבל היא הדריכה גם את אמה קלווה ואת אמה איימס. מרקזי מתה בלונדון.
כיום אין זוכרים עוד את מרקזי בגין קריירת הזמרה שלה. תחת זאת, היא נודעת בראש ובראשונה כמורה של הרבה מאוד זמרים ידועי שם וכן כמורה לפיתוח קול וזמרה, שהביאה את טכניקת הבל-קאנטו אל המאה ה-20. עד היום יש הלומדים את רעיונותיה, בעיקר זמרות סופרן, שבפיתוח קולן התמחתה במיוחד.
מרקזי עודדה בדרך כלל סגנון שירה טבעי: היא הטיפה לשיטת נשימה אינסטינקטיבית במידה רבה וטענה כנגד תנוחת ה"חיוך" שהייתה מקובלת על מורות רבות בימיה. בעיקר העסיקה אותה החלוקה למשלבים הווקאליים והמעבר ביניהם, שבה ראתה את "האלפא והאומגה של יצירת הקול הנשי ופיתוחו, אבן הבוחן של כל שיטות השירה, ותיקות כחדשות." כמו כן ביטאה שוב ושוב את סלידתה ממורות בנות זמנה, שהשיטות שהציעו היו אמורות לפתח במלואו, באחריות גמורה, לטענתן, את הקול תוך שנה או שנתיים. היא, לעומת זאת, גרסה שהדרך הטובה והנכונה ביותר לגשת לפיתוח הקול היא במתינות ובשיקול דעת.
שניים מן המאפיינים הבולטים ביותר בתורתה היו "השיטה האנליטית" שלה ועמידתה התקיפה על פרקי תרגול קצרים מאוד למתחילים. "השיטה האנליטית" שלה ייחסה חשיבות רבה להבנה אינטלקטואלית של כל דבר שירה, הן מן הבחינה הטכנית והן האסתטית של היצירה, החל באריות נשגבות וכלה בתרגילי קול פשוטים. היא טענה, ששינון מכני ללא הבנה מזיק בסופו של דבר לשימוש האמנותי בקול. בלטה ביותר תביעתה להקפיד על פרקי זמן קצרים ביותר של אימון למתחילים, לא יותר מחמש דקות בכל פעם, שלוש או ארבע פעמים ביום, למתחילים גמורים. כמובן, פרקי הזמן האלה יכולים וצריכים להתארך ככל שהקול מבשיל ומתפתח.

מקורות

מרקזי, מתילדה. בל קאנטו: שיטה ווקאלית תאורטית ומעשית. דובר (1970) ISBN 0-486-22315-9
פייטרו פיליפו סקרלטי

חייו

פייטרו פיליפו - הבכור בילדיו של אלסנדרו סקרלטי ואחיו של המלחין דומניקו סקרלטי - החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-1705 כמנצח מקהלת הקתדרלה של אורבינו. כעבור שלוש שנים, ב-1708, הביא אותו אביו לנאפולי, שם התמנה לנגן העוגב של החצר. הוא פרש ממשרתו זו כשאביו קרא לו לשוב לנאפולי כדי לתפוס את מקומו של כריסטופורו קארסאנה כנגן עוגב ראשון   בקאפלה המלכותית, על פי הבטחתו של החשמן גרימאלדי, אבל מות החשמן ב-1710 דחה את קיום ההבטחה עד 1712, אז החליף את ג'וזפה ויניולה כאחד מנגני העוגב המלכותיים. 
בשנת 1728 עלתה האופרה היחידה שלו, "קליטארקו", בהצגת בכורה  בתיאטרון סן ברתולומיאו בנאפולי (הפרטיטורה אבדה מאז). שאר יצירותיו העיקריות הן שלוש קנטטות ומספר רב של טוקטות לכלי מקלדת. אחרי מותו הגישו שלושת ילדיו בקשה להעביר את משרתו לבנו אלסנדרו, אך בקשתם הושבה ריקם.
פיצויי מלחמה

פיצויי מלחמה הם פיצויים המשולמים על ידי צד אחד או יותר ליתר הצדדים לאחר מלחמה בין הצדדים. הפיצויים מיועדים לפצות על נזקים והוצאות ובדרך כלל מוכתבים על ידי המנצחים למנוצחים. הפיצויים יכולים לבוא לידי ביטוי בתשלומים או בהעברת בעלות על טובין, אך לא בהעברת ריבונות על טריטוריות.
הנוהג לחייב מנוצחים בפיצויי מלחמה קיים עוד מימי קדם, אלכסנדר מוקדון גבה פיצויי מלחמה וקרתגו שילמה לרפובליקה הרומית פיצויי מלחמה לאחר המלחמות הפוניות.
תשלום פיצויי מלחמה מוטל רק כשיש צד מנצח וצד מנוצח, אם אין הכרעה ברורה, כמו במלחמת איראן-עיראק, לא נקבעו תשלומי פיצויי מלחמה, למרות שהיו נזקי מלחמה גדולים מאוד.

דוגמאות בהן הוטלו פיצויי מלחמה משמעותיים

בהסכם שימונוסקי סין המובסת נאלצה לשלם פיצויים ליפן ולוותר לטובתה על האי פורמוזה  ועל חצי-האי ליאודונג, שנמצא מדרום למנצ'וריה. בנוסף, הסכימה סין לקבל את התנאי היפני להכיר בעצמאות קוריאה.
אחרי מלחמת צרפת-פרוסיה, על פי תנאי הסכם פרנקפורט (1871) צרפת המובסת נאלצה להעביר לגרמניה את מחוז אלזס-לורן ולשלם פיצויים בגובה של 5 מיליארד פרנק. הכוחות הגרמניים נשארו בחלקים של צרפת עד שהתשלום האחרון של השיפוי שולם בספטמבר 1873, (לפני המועד המתוכנן).
אחרי מלחמת העולם הראשונה הוטל על גרמניה תשלום פיצויים כבדים, שגרמו לאינפלציה חריפה ולעליית רגשות לאומיים שהובילו לעליית המפלגה הנאצית לשלטון. בנוסף להם הוטלו בחוזה ברסט-ליטובסק תשלומי פיצויי מלחמה על רוסיה, אולם סעיף זה בחוזה בוטל באופן חד-צדדי על ידי הממשלה הבולשביקית זמן קצר לאחר מכן, ובהסכם רפאלו (1922) הדרישה לפיצויים בוטלה רשמית. ובחוזה ניי הוטל על בולגריה לשלם פיצויים לרומניה, לממלכת יוגוסלביה וליוון.
קוסטה ריקה במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של קוסטה ריקה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה חמישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים אתלטיקה, ג'ודו, טריאתלון, סיף ושחייה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרו בשלוה ענפים. הישג השיא של המשלחת היה בענף הג'ודו עם העפלה לחצי גמר בקטגוריית משקל עד 66 ק"ג לנערים. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים טריאתלון ושחייה.
נאג' חמאדי (להקה)

היסטוריה

הלהקה הוקמה בשנת 2005 במערכת העיתון "סופשבוע" של "מעריב" על ידי טל לזר, עמרי אסנהיים ואראל סג"ל, היא נקראה על שם פעולת התגמול של פלס"ר צנחנים בעיר נגע חמאדי שבמצרים בסוף שנות ה-60.
בלהקה חברים דרור פויר (סולן), אראל סג"ל (בס), דרור גלוברמן (קלידים), אור הלר (גיטרה), טל לזר (תופים). בעבר היו חברים בה גם עמרי אסנהיים, יותם ירקוני ודן ויצמן (עורך The Voice ישראל). המפיק המוזיקלי הוא ברוך בן יצחק, גיטריסט להקת רוקפור. את רוב הטקסטים כותב הסולן פויר ואת רוב הלחנים מלחין סג"ל.
חברי הלהקה הם עיתונאים פעילים משני צדי המפה הפוליטית בישראל, והם משתמשים במוזיקה לשם העברת מסרים פוליטיים וחברתיים. במילות השירים יש מחאה וביקורת, לעיתים בסגנון סרקסטי, על נושאים שונים בחברה ובחיים בישראל. הלהקה מופיעה מאז 2005 במועדונים, בעיקר בתל אביב. המופע משלב מוזיקה ושיח סביב אירועים אקטואליים בישראל.
בעבר הקליטה הלהקה שלושה סינגלים שנגנזו. באוקטובר 2014 שחררה הלהקה את הסינגל הראשון "אל תלכי לישון". בהמשך שחררה 3 סינגלים נוספים, ובאוקטובר 2015 שחררה את אלבום הבכורה "להיטי הזהב ששינו את העולם (חלק א')", הכולל 10 שירים בהקלטה אולפנית ושלושה נוספים שהוקלטו בהופעה חיה.
מיוניט

הרכב כימי וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של המיוניט היא Ca₄Al₆Si₆O₂₄CO₃. המיוניט יוצר תמיסה מוצקה עם המריאליט (Na₄Al₃Si₉O₂₄Cl), מינרל השייך אף הוא לקבוצת הסקפוליט. מיוניט ומריאליט טהורים יוצרו באופן מלאכותי, אבל בטבע הם קיימים אך ורק בתערובת ביניהם, שבה לא עולה חלקו של אחד המינרלים על 80 אחוזים. חבורת הסימטריות המרחבית של תערובת זו היא "P4₂/n"
המיוניט מתגבש במערכת הטטרגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "טטרגונלית דיפירמידלית" , וחבורת סימטריות מרחבית "I4/m". הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=12.179‏ ו-c=7.571Å.

תכונות פיזיקליות

המינרל מופיע במקבצים גרגיריים או חסרי צורה. הגבישים פריזמתיים המסתיימים בפירמידות באורך עד 70 ס"מ. פאות הגביש מקווקוות. למיוניט יש פצילות מובחנת בשני כיוונים ({100}, ו־{110}). הקשיות של המינרל בינונית, 6-5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 2.86 גרם לסמ"ק.

תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא חד-צירי שלילי. מקדמי השבירה של המיוניט הם: nω=1.58-1.6‏ ו-nε=1.55-1.56. גבישי המיוניט הם שקופים עד אטומים. הם חסרי צבע או שצבעם ורוד חיוור, חום אדמדם, צהוב, סגול, כחלחל או ירקרק. בשקף מנוסר המיוניט הוא חסר צבע. הברק של המיוניט הוא זגוגי, דמוי שרף או פנינתי. המינרל פלואורסצנטי - בקרינת על סגול באורכי גל קצרים המינרל פולט אור בגוונים של לבן או צהוב ובאורכי גל ארוכים המינרל פולט אור בגוונים של אדום.

גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1801 בהר הגעש הכבוי סומה (Suma) – קלדרה עתיקה שהר הגעש וזוב הוא חלק ממנה - במחוז קמפניה שבאיטליה. מקור שם המינרל ביוונית, מיון (פחות), בהתייחס לכך שהמינרל מסתיים בפירמידות חדות פחות מאלו של גבישי הוזוביאניט.
שם נוסף מקובל הוא "מיזוניט" (mizzonite) לסקפוליט עשיר במיוניט.

שימושים

המינרל ידוע בעיקר לאספני מינרלים, אם כי הקשיות שלו מאפשרת גם שימוש לעיתים נדירות כאבן חן. הסוגים בהם מופיעים הגוונים צהוב, כתום, ורוד או סגול הם הסוגים בהם נעשה שימוש זה. כאשר את הסוגים השקופים פחות נוהגים לחתוך בצורת קבושון משום שאז מציג המינרל את תופעת עין החתול.

מקור ותפוצה

המיוניט מצוי בדרך כלל בסלעים שעברו התמרה אזורית, בייחוד שיש, גנייס שמקורו באבן גיר ו צפחות ירוקות. כמו כן בסלעי סקארן בפגמטיטים, בסלעי יסוד מאפיים שעברו תהליך מטאסומטי ובסלעים שנפלטו מהרי געש.
כאמור, בטבע המיוניט קיים אך ורק בתערובת עם המריאליט, שבה לא עולה חלקו של אחד המינרלים על 80 אחוזים. בין המקומות בהם ניתן למצוא תערובת זו שבה אחוז המיוניט גבוה: בהר הגעש הכבוי סומה (Suma) – קלדרה עתיקה שהר הגעש וזוב הוא חלק ממנה - במחוז קמפניה שבאיטליה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); סביב ימת לאכר (Laacher See) במחוז אייפל בגרמניה; בהר סנט-אילר שבדרום הפרובינציה של קוויבק, ובגודרהם (Gooderham) באונטריו שבקנדה; באזור סליודיאנקה (Слюдя́нка) דרומית לימת באיקל שברוסיה; ובבולטון (Bolton) מחוז ווסטר (Worcester) במסצ'וסטס שבארצות הברית.
קהל

קהל הוא ציבור אנשים המתקבצים על מנת לצפות, להאזין או להשתתף בהתרחשות אמנותית, ספורטיבית, לימודית, מקצועית, חברתית או פוליטית. הקהל עשוי להימצא פיזית במקום האירוע, למשל באולם תיאטרון, אולם קונצרטים או מופע רוק, מגרש ספורט, הפגנה, קרנבל, כנסייה/בית כנסת/מקדש, ברחוב ועוד. מאידך הקהל עשוי להתקבץ וירטואלית, למשל קהל צופי תוכנית טלוויזיה, מאזיני רדיו או קוראי עיתון מסוים אינם מצויים יחדיו באותו מיקום, ולעיתים גם לא באותה עת.
מעורבות הקהל בהתרחשות עשויה לנוע בין אי-מעורבות כלל, מעורבות מינימלית כגון מחיאות כפיים או קריאת "אָמֵן" או מעורבות רבה ופעילה בתוכני האירוע, כמו למשל מעורבותם של צופי סרט הפולחן "מופע הקולנוע של רוקי" המתחפשים לדמויות מן הסרט ומשתמשים במגוון אביזרים כדי להמחיז את הסצינות המוצגות על המרקע. מעורבות קהל רבה מתקיימת גם במופעי בידור בהם שחקנים מקצועיים מציגים סיפור מסגרת מז'אנר התעלומה הבלשית תוך שילוב אנשים מהקהל בצוות השחקנים ואלתור העלילה תוך כדי התקדמותה.  
ביהדות, קהל הוא גם ציבור המתפללים בבית כנסת או הנוכחים בטקס דתי (כגון בר מצווה, חתונה). בהקשרים אלו יש המתייחסים לנוכחים בביטוי: "קהל קדוש". בגולה המילה "קהל" שימשה לעיתים במשמעות הקהילה היהודית או ראשי הקהילה.
מנזר נובוספסקי

מנזר נובוספסקי (ברוסית: Новоспасский монастырь; מילולית: המנזר החדש של המושיע) הוא אחד המנזרים המבוצרים המקיפים את מוסקבה מדרום-מזרח, חלק מטבעת הזהב של רוסיה.
משמר המפרץ

עלילה

"משמר המפרץ" סובבת סביב העבודה של צוות מצילים והקשרים שלהם, עם עלילות שבדרך כלל מתרכזות בסכנות הקשורות לחוף ופעילויות אחרות הקשורות לקליפורניה (מאוחר יותר הוואי) באורח החיים בחוף.
גלקסיית דרקון הננסית

מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא בין 25 ל-35 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-2,680 שנות אור. מסתה מוערכת בכ-‎3.5×10⁷‎ מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך רק כ-‎7×10⁵‎ מסות שמש הן של כוכבים, מה שמצביע על כך שכ-98% ממסת הגלקסיה הוא חומר אפל. זוהי אחת הגלקסיות עם האחוז הגבוהה ביותר של חומר אפל שידועות כיום. כוכבי הגלקסיה הם ברובם כוכבים זקנים עם מתכתיות נמוכה וכמעט שאין בגלקסיה עננים של גז ואבק, כך שככל הנראה לא מתרחשת בגלקסיה יצירה של כוכבים חדשים. בין הכוכבים של הגלקסיה נתגלו מעל ל-130 משתני RR בנבל שאפשרו להעריך את המרחק לגלקסיה.