google/wiki40b huggingface dataset:
ועדת חקירה

ועדת חקירה היא ועדה המוקמת כדי לבחון אירועים חריגים. במדינת ישראל ישנם חוקים המורים את נוהלי הקמת ועדות חקירה ציבוריות.

רקע היסטורי

התפתחות מוסד החקירה החלה בבריטניה בסוף המאה ה-17. ישנן עדויות לכך שוועדה מיוחדת בפרלמנט הבריטי ערכה חקירה לאחר שמועות על בזבוז כספי ציבור בצי הבריטי. כמו כן, במאה ה-19 נערכו חקירות בנושאים הקשורים למלחמה עם צרפת ולמלחמת קרים. בשנת 1888 ניסו הבריטים לקיים חקירה שלא באמצעות ועדה פרלמנטרית, וזאת על ידי חוק שיצר ועדת חקירה מיוחדת, המורכבת ממשפטנים ובעלת סמכויות לזמן עדים שיופיעו בפניה ויציגו לפניה מסמכים. הציבור הבריטי הביע אמון רב בוועדה זו שלא הייתה ועדה פרלמנטרית, ובכך הביא למעשה לחקיקת חוק ועדות החקירה 1921 (Tribunals of Inquiry Act). החוק אפשר לממשלה הבריטית להקים ועדות חקירה במטרה לחקור נושא בעל חשיבות ציבורית דחופה באישור שני בתי הנבחרים.
חודשיים לפני שחוקק בבריטניה חוק ועדות חקירה בשנת 1921, נחקקה בארץ ישראל המנדטורית פקודת ועדות החקירה. ועדת החקירה הייתה מוסד מייעץ אשר עסק בנושאים כמו מצוקת הדיור ונוהלי העבודה של הנמלים. הנציב העליון היה בעל הסמכות להחליט על הקמת ועדת חקירה, שכן היה הרשות המחוקקת והמבצעת. פקודת ועדות החקירה נשארה גם במדינת ישראל, בשינויים קלים, עד לחקיקת חוק ועדות חקירה, תשכ"ט-1968.
ג'ק קרושן

ביוגרפיה

קרושון נולד בעיר ויניפג שבפרובינציית מניטובה, קנדה להורים ממוצא יהודי-רוסי.
החל את הקריירה שלו ברדיו עוד כאשר היה תלמיד תיכון, שידר ברדיו עבור כוחות צבא לוחמים בשנות ה-40 וה-50.
קיבל הכרה רבה בזכות תפקידיו הקבועים בסדרות הרדיו " Broadway Is My Beat", "Escape ו"Pete Kelly's Blues".
החל את דרכו בקולנוע בשנת 1949 כשחקן משנה בסרטו של ג'ון פארו "אדום, חם וכחול".
החל לעצב את הקריירה שלו בשנות ה-50 בזכות תפקידיו בסרטים "מלחמת העולמות" בתפקיד סלבטורה, "הכוכב העצבני האדום" בתור סם ג'ייקובס מצוות החללית, "אבוט וקוסטלו נוסעים למאדים" ו"כסף מהבית".
צבר תאוצה כשחקן אופי בשנת 1960 בזכות הופעתו בדרמה הקומית של בילי ויילדר "הדירה" בתפקיד ד"ר דרייפוס, עלייה הועמד קרושן לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנות ה-60 שיחק קרושן בקומדיה המוזיקלית "מולי בראון הבלתי ניתנת להטבעה" בתפקיד קריסמס מורגן המעסיק את מרגרט בראון (דבי ריינולדס), במערבון "מקלינטוק" לצד ג'ון ויין, בקומדיה "מאהב חזור" בתפקיד ד"ר לינוס טיילר, בסרט המוזיקלי "לך אחר החלום הזה" בכיכובו של אלוויס פרסלי בו שיחק בתור המהמר קרמין ובמותחן הפסיכולוגי "פסגת הפחד".
השתתף בשנותיו המאוחרות בסדרות טלוויזיה רבות ובקומדיות מצליחות משנות ה-70 כמו "ברווז מיליון הדולר" ו"פריבי והבין" בתפקיד רד מאיירס הסחטן אותו חוקר הבלש בין (אלן ארקין).
לקרושן היו שני ילדים מאשתו הראשונה מריג'ו אולמן, נישא במהלך חייו לשתי נשים נוספות: ויולט מורניג עד למותה ולמרי פנטר עד לפטירתו של קרושן מנסיבות טבעיות ב-2 באפריל 2002.
Kill This Love

רקע והפקה

מיני-האלבום הופק על ידי טדי ור. טי שאף לקחו חלק בכתיבת והלחנת שירי מיני-האלבום. בנוסף לכך, יצא מיני-האלבום כמה חודשים לאחר צאת אלבום בכורתן של הלהקה, Blackpink in Your Area.
מגזין הרולינג סטון סקרו את מיני-האלבום בחיוב, ואף העניקו לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
שליית פתח

קליניקה

הביטוי הקליני השכיח ביותר להימצאות שליית פתח הוא דימום ללא כאבים (painless bleeding) בשליש השני והשלישי של ההיריון. לרוב, הדימום בא באופן פתאומי ומקורו בעורקי הדצידואה. ברוב המקרים הדימום אינו מסיבי, ובמישוש הרחם הוא אינו רגיש ואינו מתכווץ.

אבחנה

אצל נשים עם דימום בחצי השני של ההריון, יש תמיד מקום לחשוד בשליית פתח או בהיפרדות שליה. 
אבחנה של שליית פתח מתבצעת רק לאחר בדיקת אולטראסאונד לקביעת מיקום השליה. אין לבצע בדיקה ידנית בשל החשש שבדיקה כזו תגביר את הדמם. 
בכ-90% משליות הפתח המתגלות בשליש השני של ההריון, "נודדות" עם גדילת הרחם ואינן מכסות בהמשך את הפתח. 
לאחר דימום ראשוני עשויה לחול הפסקה ממושכת בדימומים, או ייתכנו דימומים חוזרים בעלי עוצמה שונה.

טיפול

במידה וההריון נמשך פחות מ-30 שבועות, ניתן לטפל באם שלא במסגרת אשפוז בבית חולים ולעקוב אחר מצבה, כל במידה ואין מצוקה עוברית או אימהית. יילוד מיידי של העובר יבוצע במקרה בו העובר בשל או במקרה בו האם או העובר נמצאים במצוקה, ולעיתים יש צורך במתן מנות דם ופלסמה. 
במידה והעובר במצוקה יש ליילדו בניתוח קיסרי. באופן כללי בשליית פתח, ניתוח קיסרי הוא האופציה המועדפת. במקרים בהם שליית הפתח היא שולית בלבד, והמצג הוא מצג ראש, יש דרך לבחון לידה וגינאלית, אולם ייתכנו סיבוכים כגון היפרדות שליה או צניחה (prolapse) של חבל הטבור.
ההתקוממות הגדולה על נהר האוגרה

ההתקוממות הגדולה על נהר האוגרה (רוסית Великое cтояние на реке Угре, מכונה גם Угорщина - אוּגוֹרשינה) היה עימות בין כוחותיו של אחמט חאן, החאן של אורדת הזהב, לבין כוחותיו של הנסיך הגדול של רוסיה איוואן השלישי בסתיו-חורף 1480. העימות הסתיים בנסיגה של המונגולו-טטרים ולהתפוררותה של האורדה, אך למעשה ללא קרב. שני הצדדים היו מוכנים בעמדות קרב משני צידיו של נהר האוגרה, בלי שמי מהם יעשה את הצעד הראשון ויתקיף. אירוע זה, נחשב לצד קרב קוליקובו, לאירוע מכונן בבניית האימפריה הרוסית.
ברקע לעימות, החלטתו של איוון ב-1476 להפסיק לשלם את המס השנתי לאורדה. מיסים אלו נאספו על ידי המונגולים מאז תקופת באטו חאן. אחמט חאן, שהיה עסוק במאבק נגד ח'אנות קרים, לא הגיב. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1480, החליט אחמט חאן להגיב נגד הרוסים המרדנים. הוא הצליח להגיע להסכם צבאי עם מלך פולין, קז'ימייז' הרביעי, על תקיפה משותפת של רוסיה. הכוחות הפולנים לא הגיעו לאוגרה בעיקר בגלל שהיו עסוקים בהגנת הממלכה מפני כוחות של ח'אנות קרים.
בשנת 1481 אחמט חאן נהרג והחלה התפוררות פנימית של אורדת הזהב.
דוד רקמן

הרב דוד רקמן (באנגלית: David Rackman; ה'תרמ"ד, 1884 - ה'תשל"ד, 1974) היה רב אמריקאי ממוצא ליטאי, שכיהן כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן.

ביוגרפיה

נולד בהלוסק, למד אצל אביו ואחר כך אצל רבי ברוך בר ליבוביץ בתקופה שבה הייתה ישיבתו בהלוסק. בבחרותו למד בישיבת סלוצק אצל רבי איסר זלמן מלצר, נסמך לרבנות בידי הרב מלצר ובידי רבי יעקב דוד וילובסקי, הרידב"ז.
בשנת ה'תרס"ה, 1905, היגר לארצות הברית. הוא נישא לינה בתו של הגביר ישראל מנישביץ. שנתיים לאחר מכן, ב-1907, התמנה כראש ישיבה בישיבת רבנו יצחק אלחנן בניו יורק.
לאחר שנתיים בתפקידו זה, פרש מן הישיבה כדי שלא להתפרנס מלימוד תורה. הוא עסק במסחר והמשיך לכתוב חידושי תורה שאותם פרסם בכתבי עת תורניים כמו "המאסף", "שערי ציון", "יגדיל תורה" ו"הפרדס".
הרב רקמן נפטר בניו יורק בשנת ה'תשל"ד, 1974. בנו הרב מנחם עמנואל רקמן היה נשיא מועצת הרבנים של ניו יורק ובהמשך גם נשיא מועצת הרבנים (האורתודוקסיים) של ארצות הברית (RCA). נודע כאחד ממייסדי אוניברסיטת בר-אילן ונשיאה הרביעי.
תום לוי

תום לוי (נולד ב-1935) הוא פרופסור אמריטוס בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. הוא במאי, מתרגם, מורה לבימוי, למשחק, ולכתיבה דרמטית.

קורות חייו

לוי נולד ב-1935 בברלין בירת גרמניה, וב-1938 עלה לארץ ישראל. הוא בעל תואר ראשון מן החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב, תואר שני בבימוי מאוניברסיטת ייל בארצות הברית ודוקטורט מאוניברסיטת ניו יורק.  ביים תסכיתים בקול ישראל ובגלי צה"ל. היה המנהל האמנותי של תיאטרון בית ליסין (1986) ושל פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר 1984-1985. היה ראש החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב בשנים 1990-1994 ובשנים 1996-2000. מאז היותו מרצה לתיאטרון, ביים הפקות סטודנטים בחוג לאמנות התיאטרון, בבית הספר לאמנויות הבמה בסמינר הקיבוצים ובבית הספר לאמנויות הבמה, בית צבי ברמת גן.

ביים בתיאטרונים

תיאטרון באר שבע, תיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה,  תיאטרון החאן הירושלמי, פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר, בימת הקיבוץ, ועוד.
גיבון כסוף-פרווה

תפוצה ואזור מגורים

המין אנדמי לאי ג'אווה באינדונזיה ושוכן ביערות הטרופיים של האי. את מרבית הזמן מבלה על העצים וכמעט אינו יורד אל הקרקע.

תיאור פיזי

משקלו נע בין 4–9 ק"ג, כשמשקל בוגר ממוצע הוא 8 ק"ג. אין הבדל בולט בגודל או בצבע בין זכרים לנקבות, שני המינים בעלי פרווה אפורה-כסופה. קודקוד הראש בצבע אפור כהה. באזור החלציים הפרווה אפורה כהה. באזור הגבות ומסביב לפנים הפרווה לבנה-אפורה, שמופרדת מהעיניים, הפה והאף על ידי טבעת של שיער דליל בצבע שחור. יש המתבלבלים בזיהוי המין עם גיבון אפור-פרווה בשל צבע הפרווה הדומה.
לגיבון זרועות ארוכות וגוף צר המסייע לו בתמרון בתוך יערות הגשם הסבוכים.

רבייה

אין מידע מהימן על ילודה ביחס לעונות השנה. במשך 10–20 שנה של חיים בזוג, תוליד הנקבה כ 5–6 גורים, לא בתדירות קבועה.
ההריון הוא של ולד יחיד ותקופתו אורכת 7 חודשים.

התנהגות

הגיבונים חיים על פי רוב בקבוצות של 4 פרטים: זוג, ולד וצעיר.
הגיבון בעל חיים טריטוריאלי המגן על נחלתו באמצעות קולות "שירה" עזים המופקים על ידי שני המינים, ונשמעים לעיתים עד למרחק קילומטר. ברוב המקרים, הנקבה משמיעה קולות, בעוד שהזכר רודף אחר התוקף.

תזונה

עיקר התזונה של המין היא פירות הנמצאים בצמרות העצים הטרופיים. המין נצפה אוכל גם עלים ופרחים. תזונה המתבססת כמעט רק על פירות היא בעייתית, בשל עונתיות הפירות וכן תפוצתם הנמוכה בתוך היער. על כן צורת התניידות הגיבונים, התנדנדות על הענפים באמצעות ידיהם הארוכות (brachiation), עוזרת לו לנוע בין אזורי המזון במהירות.

שימור המין

בניגוד למיני פרימטים אחרים, המין אינו בשימוש הקהילה המדעית לצורכי ניסויים. לעיתים רחוקות נתפס בשל בשרו או במטרה לסחור בגוריו.
המין נמצא בסכנת הכחדה קריטית - נעשים מאמצים רבים בהגנה על המשפחה כולה, אולם קצב הריסת בית הגידול גבוה מיכולת השימור. הצלת המין תלויה רק בגורמים מדיניים וגלובליים שימנעו את המשך הריסת היערות לטובת שטחי חקלאות. נכון ל-2004 נותרו בטבע כ-2,000 פרטים לערך. בשבי מוחזק המין לצורכי שימור ב-4 מרכזים שונים ברחבי העולם.
יעקב מידד

ביוגרפיה

מידד נולד בשם ארנסט מיודובסקי, בן יחיד להוריו. הוא גדל בעיר ברסלאו שבגרמניה. היה חבר תנועת הנוער "הבונים". ב-1934 עלה לארץ ישראל בגפו. במהלך השואה אביו, שעוטר בצלב הברזל במלחמת העולם הראשונה, נרצח על ידי הנאצים בטרזיינשטט ואמו נרצחה באושוויץ. 
למד בבית הספר הריאלי. ב-1936 גויס לארגון ההגנה, עבר קורס מ"כים ולאחר מכן קורס מ"מים ביבנאל מחזור י'. במקביל החל ללמוד הנדסת חשמל בטכניון. 
עם פלישת הנאצים לפולין בספטמבר 1939, התנדב מידד לצבא הבריטי והיה אחד מ-12 המתנדבים הראשונים של היישוב היהודי. הוא שובץ בסוללת תותחי החוף 6 אינץ' בגדוד 14, שהוצבה בבת גלים במטרה להגן על העיר חיפה. אחרי הקמת הבריגדה היהודית נשלח לקורס קצינים באנגליה. השתחרר מהצבא הבריטי ב-1946. 
בנובמבר 1947 התגייס לפלוגה ב' של גדוד 22 של חטיבת כרמלי ולחם במלחמת העצמאות. הוא השתתף בקרב על חיפה, קרב משמר העמק. היה מפקד גונדה בגדוד תותחנים 402, והשתתף בקרבות על בית דראס ובקרבות על משלט עיבדיס. הוא המשיך בשירות קבע בצה"ל בחיל התותחנים, בשנים 1951 עד 1953 פיקד על בסיס ההדרכה של החיל, בה"ד 9, ולאחר מכן שימש ראש ענף חיל רגלים במנהל הסגל. השתחרר ב-1955 בדרגת סגן-אלוף. 
עם שחרורו גויס למוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. הוא נשלח לצפון אפריקה, הקים בתוניסיה רשת סיוע בפעילות חשאית של העלאת יהודים, ולאחר מכן בטנג'יר שבמרוקו. בהמשך שירותו במוסד היה חבר ביחידת "מפרץ" (לימים "קיסריה"). הוא השתתף במבצעים חשאיים ללכידתם וחיסולם של פושעים נאצים. הוא היה חבר בחולייה שתפסה והביאה לישראל את אדולף אייכמן והיה אחראי על החלק הלוגיסטי של המבצע. כמו כן לקח חלק מרכזי במבצע חיסול "התליין מריגה", הרברטס צוקורס, תחת הכינוי "אנטון קינצלה". על המבצע כתב יחד עם גד שמרון את הספר "חיסול התליין מריגה", שיצא לאור ב-1997 בהוצאת כתר. בשנות השמונים פרש מהמוסד. 
היה נשוי לשולה, ואב לשלושה ילדים.
IUCN

מטרה

מטרת ה-IUCN היא להשפיע, לעודד ולעזור לקהילות ברחבי העולם לשמר את השלמות והמגוון הביולוגי של הטבע ולהבטיח כי כל שימוש במשאבים טבעיים הוא צודק ובר קיימא מבחינה אקולוגית.
לאיגוד יש שלושה רכיבים: הארגונים החברים בו, שש הוועדות המדעיות שלו והמזכירות המקצועית שלו.

חברי ה-IUCN

באיגוד חברים הן מדינות והן ארגונים שאינם ממשלתיים. הם קובעים את מדיניות האיגוד, מגדירים את תוכנית העבודה העולמית ובוחרים את המועצה (המקבילה להנהלת חברה מסחרית) בקונגרס השימור העולמי של ה-IUCN. הארגונים החברים באיגוד אחראים לחלוקה מקומית לוועדות לאומיות ואזוריות. ארבעה ארגונים ישראליים חברים ב-IUCN: החברה להגנת הטבע, רשות הטבע והגנים, החי בר והעמותה לעידוד וקידום שמירת הטבע במזרח התיכון.

מזכירות ה-IUCN

חברי האיגוד והוועדות פועלים יחד עם מזכירות מקצועית, מעל ל-1,100 איש ב-62 מדינות שונות. המנהלת הכללית הנוכחית היא אינגר אנדרסן (Inger Andersen) שנכנסה לתפקידה בינואר 2015.
אוון מקדונל

ביוגרפיה

מקדונל נולד בגולוויי שבאירלנד. הוא למד בבית הספר Central School of Speech and Drama בלונדון, אחרי שעבר לגור בה ב-1996. לפני שהחל להופיע בקולנוע ובטלוויזיה, מקדונל הרבה לשחק בתיאטרון באירלנד ובממלכה המאוחדת.
ב-2003 שיחק מקדונל בסרט הקולנוע "Conspiracy of Silence". הפריצה שלו בקריירה הייתה כשהופיע בדרמה המשטרתית "Single-Handed" של רשת RTÉ. הוא הופיע בכל ארבע העונות של הסדרה, והיה מועמד בשנת 2011 לפרס IFTA. הוא קיבל את התפקיד הראשי בדמות סרג'נט ג'ק דריסקול אחרי שפנתה אליו מנהלת הליהוק מורין יוז. על הבמה הופיע מקדונל במחזה "The Lieutenant of Inishmore" בגולוויי טאון הול.
בטלוויזיה הופיע מקדונל בדרמה "Wild Decembers", בסדרה "ספוקס" של BBC One, בתפקיד אורח בסדרת הפשע "עדות אילמת" גם של BBC One, ובשתי העונות הראשונות של הסדרה "משפחה וצרות אחרות" של ערוץ Sky1.
ב-2014 כיכב מקדונל בתפקיד המפקח פיאצ'רה גרין בסרט בשפה האירית "An Bronntanas" שהוקרן ב-Galway Film Fleadh. הסרט נבחר כמועמד האירי לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2015. הסרט נערך מתוך סדרת טלוויזיה בת חמישה חלקים באותו שם ששודרה ברשת TG4 באוקטובר ובנובמבר אותה שנה.
ב-2015 כיכב מקדונל בסדרה המצליחה "An Klondike" של TG4, מערבון שמתרחש בתקופת בהלת הזהב בקלונדייק. ב-2016 הופיע בסרט "Wrecking the Rising" אודות מסע בזמן שבמהלכו הורגים את פטריק פירס לפני מרידת חג הפסחא, וכן בסרט הקצר "An Béal Bocht"המבוסס על רומן סאטירי מאת פלאן או'בריאן.
ב-2018 החל מקדונל לגלם את ניקו פולסטרי, בעלה של איב (הדמות שמגלמת סנדרה או) בסדרה "להרוג את איב".

חיים אישיים

מקדונל חי בלונדון עם חברתו הבריטית ג'יל.
טלניאשקה

היסטוריה

חולצת הטלניאשקה עם הפסים מקורה בסוחרים ודייגים מברטאן, שאימצו את הסגנון הזה כדי להבדיל ביניהם לבינלאומים אחרים בים. האופנה אומצה מאוחר יותר והפכה לפופולרית על ידי חיל הים הצרפתי וציים אחרים לפני הפרה-דרדנוט. מלחים בצי הצרפתי עדיין לובשים חולצה זו באירועים מסוימים. הצי הרוסי הקיסרי אימץ את החולצה המפוספסת בכחול לבן במהלך המאה ה-19; המסורת של החיילים הסובייטים ללבוש את החולצה מגיעה ממלחי הצי הסובייטי, אשר לחמו כיחידות חיל רגלים במהלך מלחמת העולם השנייה. הגנרל מרגלוב, שמאוחר יותר הביא למודרניזציה של הכוחות המוטסים, שירת בעבר עם יחידת הנחתים במלחמת העולם השנייה, רכש את טלניאשקה כסימן מעמד האליטה שלהם.
חטיבה 68 המיוחדת של צבא בולגריה וכן צנחנים בצבא ארמניה משתמשים בחולצה זו.
עבדי זמן

מאפייני השיר

בשיר שני משפטים, הראשון מנוסח כפתגם והשני מנוסח כמסקנה וכמשאלה הנובעות מפתגם זה.
השיר מתאר את האדם כעבד של הזמן; האדם מוגבל במגבלות הזמן הנשלט בידי האל. ריה"ל קובע כי רק על ידי עבדות האל, ניתן להשיג חופש משיעבוד זה. רעיון דומה כבר הוזכר במשנה במסכת אבות: "אין לך בן חורין אלא מי שעוסק בתלמוד תורה" (משנה, מסכת אבות, פרק ו', משנה ב'). הביטוי עבדי עבדים רומז לדרשת חז"ל "כי לי בני ישראל עבדים (ויקרא, כ"ה, נ"ה) - עבדי הם ולא עבדים לעבדים" (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף י', עמוד א'). גם הזמן הוא עבד לה', ולכן במקום להיות משועבד לזמן שגם הוא עבד בעצמו, יש להיות עבד ישירות לה'.
השיר מסיים בקריאה הלקוחה מתוך מגילת איכה, בה מופיע הפסוק: "חֶלְקִי אֲדֹנָי אָמְרָה נַפְשִׁי עַל כֵּן אוֹחִיל לוֹ" (איכה, ג', כ"ד) 
שירו זה של ריה"ל התפרסם מאוד, והוא מצוטט רבות בספרי המוסר בני תקופת הראשונים, כמו "שערי העבודה" של רבי יונה גירונדי, ו"ספר הישר".

הרעיון בספר הכוזרי

בסיום המאמר החמישי של ספר הכוזרי, חיבורו הפילוסופי של ריה"ל, מופיע דו-שיח בין הכוזרי לחבר שתוכנו מקביל לתוכן השיר:
אמר הכוזרי: לפנים היית בוחר בחירות, ואני רואה אותך עתה שאתה רוצה להוסיף עבדות וחובות שתהיה חייב בהם כשתדור בארץ ישראל, ממצוות שאין אתה חייב בהם הנה. 
אמר החבר: אבל אני מבקש החירות מעבדות הרבים, אשר אני מבקש רצונם ואיננו משיגו, ואפילו אם אשתדל בו כל ימי חיי, ואילו הייתי משיגו לא היה מועיל לי, רוצה לומר עבדות בני אדם ובקשת רצונם. ואבקש עבדות אחר, יושג רצונו בטורח מעט, והוא מועיל בעולם הזה ובבא, והוא רצון האלוקים, ועבודתו הוא החירות האמיתי, וההשפלה לו הוא הכבוד על האמת
— ספר הכוזרי, מאמר חמישי, כד–כה

ביצוע השיר

השיר זכה לביצועים אחדים בלחנים שונים. השיר נכלל באלבומה של אתי אנקרי "שירי רבי יהודה הלוי". השיר הולחן בידי מנחם פיליפ, עבור אלבומו הראשון "האדם". מבצעים נוספים הם מורין נהדר, מנחם קרן וציון אזרד.
אריאל ששה-הלוי

אריאל שִׁשָּׁה-הלוי (נולד ב-1945) הוא פרופסור אמריטוס לשפות ובלשנות בפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה

נולד בחיפה ב-1945. ב-1966 סיים תואר בוגר בשפות מצריות והודו-אירופיות באוניברסיטה העברית בירושלים (בהצטיינות יתרה), וב-1968 סיים תואר מוסמך בתחום זה. ב-1972 סיים דוקטורט באוניברסיטה העברית בנושא השפה הקופטית. מרצה בחוג לשפות מצריות והודו-אירופיות החל מ-1968.
ב-1973-1974 ערך פוסט-דוקטורט בקיימברידג' ואוקספורד, ולאחר מכן היה מרצה אורח על מצרית וקופטית באוניברסיטת תל אביב. ב-1978 חזר להרצות ולחקור באוניברסיטה העברית כמרצה בכיר, ב-1984 מונה לפרופסור חבר בחוג לשפות מצריות וב-1990 לפרופסור מן המניין. בשנים 1986-1990 היה ראש המחלקה לשפות, והוא חזר לכהן בתפקיד זה ב-1998. הרצה לאורך השנים כמרצה אורח ועמית מחקר במספר מוסדות מחקר ברחבי העולם, בהן המכון לחקר מצרים בקופנהגן, האקדמיה הבריטית, קולג' וולף והמכון האוריינטלי באוקספורד, אוניברסיטת גטינגן, קולג' דה פראנס ועוד. משנת 2000 הוא חבר האקדמיה הישראלית למדעים.
תחומי המחקר של ששה-הלוי כוללים דקדוק קלטי, מצרי, קופטי ויווני-קופטי, השפה הוולשית והאירית, דקדוק השוואתי ועוד.
ב-2013 פרש לגמלאות מעבודתו באוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס.
Anthology 1

רשימת השמעה

כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני, למעט אם צוין אחרת.
תיכון לילה

תיכון לילה (באנגלית: Night School) היא סדרת ספרי מתח לבני נוער שנכתבה על ידי הסופרת הבריטית סי ג'יי דוהרטי. הסדרה כוללת חמישה ספרים (הספר החמישי יצא ב-2015).

תקציר העלילה

הסדרה עוסקת בהתאקלמותה של הנערה אלי שרידן בפנימיה אליה הגיעה. אלי היא תלמידה בינונית ומרדנית בת 16, שנעצרה 3 פעמים על ידי המשטרה, ולאחר מכן נשלחה על ידי הוריה לפנימייה "אקדמיית קימריה", שנחשבת יוקרתית ומפוארת. בפנימיה היא פוגשת בני נוער נוספים: קרטר המתבודד והמסתורי, סילבן הצרפתי והמקסים, קייטי גילמור המתנשאת והקנאית, וג'ו התוססת והמתוסבכת.
אלי חושפת לאורך הסדרה סודות על המשפחה שלה ועל זהותה. במקביל, לאחר נשף חשוב שהתרחש בפנימיה, מגלה אלי סודות על הפנימיה, ועל המלחמה המסוכנת בה היא נמצאת. כך למשל, היא מנסה לברר על "כיתת הלילה" הסודית שאסור להזכיר את שמה, והאופן בו אחיה שברח קשור לכך; על איש מסתורי שגרם לשריפה בנשף הקיץ; ועל הארגון הענק הקשור לפנימיה והשפעתו על העולם. אלי מגלה בהדרגה על הסכנות בחייה, ומעורבת באירועי פשע, רומנטיקה, דרמה ורצח.
אלי יוצאת במהלך חמשת הספרים למסע עם חבריה במלחמה נגד נתניאל הזדוני, שמוכן לרצוח כדי להשיג את מבוקשו. במקביל היא עוברת תהליכים של התבגרות אישית וחברתית, מחילה וסליחה, חרטה על טעויות עבר, ובחירה רומנטית.

סדרת אינטרנט

ב-12 בדצמבר 2014, הועלה לאתר יוטיוב הפרק הראשון של סדרת האינטרנט המבוססת על הספר. היא נכתבה על ידי דוהרטי, בוימה על ידי ג'ק ג'וורס, ופרקיה צולמו בקולג' "בריקסון פרט הייטס". הסדרה מתארת גם מחשבות של הדמויות ועולמן האישי, שאינם כתובים בספר.
את אלי מגלמת ג'סיקה סרג'נט; היא זכתה בפרס "השחקנית האהובה ביותר של השבוע" באתר Indie Series Network's Web Series of the Week, בו גם זכתה הסדרה ל"סדרה האהובה ביותר של השבוע" פעמיים ברצף. סדרת זו כללה שישה פרקים ונחלה הצלחה עם חצי מיליון צפיות. היא גם זכתה בפרס הזהב ל"תסריט הטוב יותר של 2016" בטקס DC Web Fest.
זו סדרת האינטרנט הראשונה לבני נוער המבוססת על ספר, מחוץ לארצות הברית. שאר השחקנים בסדרה הם קמפבל צ'אליס (קרטר ווסט), לואיס קלארק-קלייר (סילבן קאסל), דני כרמל (נתניאל סנט ג'ון), טום בלוואנט (גייב פורת'אס), ג'ודי הירסט (ג'ו ארינגפורד) וגרייס פרי (קייטי גילמור).
חבורת לי

בגאומטריה דיפרנציאלית ובאלגברה, חבורת לי היא יריעה חלקה עם מבנה של חבורה, כך שפעולות החבורה חלקות ביחס למבנה הגאומטרי (והדיפרנציאלי) של היריעה. חבורות לי הן אובייקטים גאומטריים ואלגבריים בו-זמנית, ובהתאם ניתן להוכיח עליהן טענות חזקות - הן גאומטריות והן אלגבריות, על ידי שילוב בין המבנה הגאומטרי והאלגברי שמוגדר בהן.
בחבורת לי כל הנקודות על היריעה הן גם איברים בחבורה, ואם נבצע את פעולת החבורה על שני איברים כלשהם a ו-b, ובמקביל נבצע את הפעולה על שני איברים המייצגים נקודות קרובות על גבי היריעה c ו-d, אז גם המכפלות יהיו נקודות קרובות על גבי היריעה, כלומר ab תהיה נקודה קרובה ל-cd.
חבורות לי קרויות על שם המתמטיקאי הנורווגי סופוס לי והוגדרו על ידיו לראשונה בשנת 1870. לחבורות לי חשיבות רבה באנליזה מתמטית, בפיזיקה ובגאומטריה.

הגדרה פורמלית

חבורת לי היא אובייקט חבורתי בקטגוריה של יריעות חלקות, כלומר - בהינתן יריעה חלקה שהיא גם חבורה G, נאמר ש-G היא חבורת לי אם פעולות הכפל וההופכי של החבורה הן פונקציות חלקות. לדוגמה - אוסף המטריצות הריבועיות ההפיכות - (GL(n,F מסדר כלשהו מהווה חבורת לי.
יעילות קוונטית

יעילות קוונטית היא יעילות של התקנים אלקטרו-אופטיים הממירים אור לצורת אות אחרת. היעילות הקוונטית מוגדרת כאותו חלק מכלל הפוטונים הפוגעים בהתקן, שיותמרו לאות חשמלי. בהתקנים אלקטרוניים שבהם כל פוטון "מומר" לאלקטרון, כמו למשל חיישן CCD, מחושבת היעילות הקוונטית כיחס בין כמות האלקטרונים שנוצרים ברכיב ביחידת זמן לבין כמות הפוטונים הפוגעים בו ביחידת זמן. "יעילות קוונטית חיצונית" של רכיב אלקטרוני מתייחסת לזרם במוצאו של רכיב ולא לזרם שנוצר בו, בהינתן שחלק מהזרם שנוצר ברכיב לא מגיע למוצאו עקב איבודים, בפרט רקומבינציה של אלקטרונים עם חורים. את היעילות הקוונטית מקובל לציין כשבר עשרוני (למשל 0.6) או באחוזים (למשל 60%).
יעילות קוונטית של התקן איננה גודל קבוע, אלא תלויה במאפייני הקרינה האלקטרומגנטית שפוגעת בהתקן. תלות בסיסית היא באורך הגל של הקרינה. כך, למשל, היעילות הקוונטית של מצלמה דיגיטלית ביתית פשוטה היא גבוהה באורכי גל בתחום האור הנראה, דבר המאפשר צילומי צבע. לעומת זאת, היעילות הקוונטית שלה באורכי גל של קרינת רנטגן היא כמעט אפסית, ולכן אינה מאפשרת דימות בתחום זה. תלות אפשרית נוספת היא בעוצמת האור. כך, למשל, בתנאי אור יום היעילות הקוונטית המרבית של עין האדם היא באורך גל של 555nm ואילו בתנאי חשיכה היעילות המרבית היא באורך גל של 507nm (ראו העקומה הפוטופית והעקומה הסקוטופית).
היעילות הקוונטית היא מאפיין בסיסי של חיישנים שונים המאפשר השוואה בין יעילותם. יעילות קוונטית של מצלמות CCD לשימושים מדעיים יכולה להגיע עד קרוב ל-100% באורכי גל מסוימים
, יעילות קוונטית מרבית של סרטי צילום היא כ-10% ואילו זו של העין מגיעה לשיא של כ-5%. יעילות קוונטית מאפיינת גם תאים פוטו-וולטאיים, בהם היא יכולה להגיע גם עד 46%.
הגדרת היעילות שניתנה בראשית הערך היא של גודל חסר ממד, כפי שנהוג להגדיר יעילות באופן כללי, כיחס בין שני גדלים זהי ממד, בדרך כלל הספק או, בהקשר זה, מספר חלקיקים (פוטונים מול אלקטרונים). עם זאת, לעיתים משתמשים במונח "יעילות קוונטית" כדי לתאר יחסים אחרים, למשל זרם מושרה ליחידת שטף קרינה.
אמיל שקרג'יסקי

קורות חיים

אמיל שקרג'יסקי נולד בדופניצה ובהמשך עבר לסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית בסופיה ובבלגרד ובמקביל ערך בעיתון "אברייסקי וסטי" אשר ביטא התנגדות לכוחו העולה של הפאשיזם הממוסד בבולגריה. שקרג'יסקי היה חבר המפלגה הקומוניסטית הבולגרית ולאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת צדדי חבר לכוחות הפרטיזנים והתבלט עד לקידומו לקומיסר גדוד. הוא ארגן ונטל חלק בהפגנות מחאה מחד ובפעולות צבאיות מאידך. שמעו יצא למרחוק ואמיל זכה להערצה בקרב יהודי בולגריה.
ב-4 באוגוסט 1944, בפאתי הכפר זְלוֹגוֹש הסמוך לעיר טרקליאנו שבמחוז קיוסטנדיל, נקלעו אמיל ושניים מחבריו למארב משטרתי. בחילופי האש נהרגו השניים ואמיל נפצע. בנרטיב סיפור מותו בקרב צוין, כי אמיל כתב בדמו את המשפט "מוות לפאשיזם – חרות לעם", בטרם ניסה להסתער על כוחות המשטרה ונורה למוות.
אמיל שקרג'יסקי נקבר בסופיה.

הנצחתו

בעידן הרפובליקה העממית הבולגרית, זכה שקרג'יסקי למעמד של גיבור לאומי. רחובות בסופיה, דופניצה וקיוסטנדיל נקראו על שמו והוא עוטר בתואר "גיבור בולגריה". שמה של המקהלה הקהילתית של יהודי סופיה הוסב ל"מקהלת עם יהודית ליד הספרייה ע"ש אמיל שקרג'ייסקי" ולאחר עליית חבריה לישראל, היא נודעה כמקהלת צדיקוב.
לאחר תום העידן הקומוניסטי, הוסר שמו של אמיל שקרג'יסקי מהרחובות השונים. בראשית המאה ה-21 נקראה עדיין הספרייה המרכזית שליד בית העם של הקהילה היהודית בסופיה על שמו של אמיל שקרג'יסקי ובמקום קיים גם ארכיון המנציח את פועלו.
קוהישירו מאטסואורה

קוהישירו מאטסואורה (ביפנית: 松浦 晃一郎; נולד ב-29 בספטמבר 1937 בטוקיו), הוא דיפלומט יפני ולשעבר המזכיר הכללי של אונסק"ו.

ביוגרפיה

מאטסואורה למד לתואר במשפטים באוניברסיטת טוקיו, ולתואר בכלכלה בקולג' הרווארד שבפנסילבניה, ארצות הברית. 
הוא החל בקריירה דיפלומטית ב-1959. כיהן במספר תפקידים במשרד החוץ היפני, בהם מנהל המשרד לשיתוף פעולה כלכלי ב-1988, ומנהל המשרד לענייני צפון אמריקה ב-1990. בשנים 1992-1994 כיהן כסגן שר החוץ. לאחר מכן מונה לשגריר יפן בצרפת, עד 1999. 
אחרי שנה בה כיהן כיושב ראש אונסק"ו, נבחר למזכיר הכללי התשיעי של הארגון, ב-12 בנובמבר 1999. ב-12 באוקטובר 2005 נבחר שוב, לכהונה של עוד 4 שנים. בנובמבר 2009 הוחלף על ידי אירינה בוקובה.
יחסי טאיוואן–צ'כיה

היסטוריה

הרפובליקה הסינית וצ'כיה לא מקיימות כיום יחסים דיפלומטיים רשמיים, עם זאת, הן ניהלו בגלגוליהן הקודמים אינטראקציה אחת עם השנייה. משנת 1931 עד שנת 1949 ניהלו הרפובליקה הסינית והרפובליקה הצ'כוסלובקית הראשונה יחסים דיפלומטיים מלאים ותקינים. בשתי המדינות הפך המשטר לקומוניסטי בתאריכים קרובים. 
לאחר ההפיכה בסין ניתקה צ'כוסלובקיה את יחסיה עם הרפובליקה הסינית היושבת בטאיוואן והחלה לנהל יחסים לא רשמיים עם הרפובליקה העממית של סין. בשנת 1979 החלו הרפובליקה העממית של סין וצ'כוסלובקיה לקיים יחסים דיפלומטיים רשמיים ומלאים כאשר צ'כוסלובקיה הסכימה להכיר במדיניות סין האחת, היחסים בין טאיוואן לצ'כוסלובקיה נותקו כליל ולא התקיימו אף מגעים בין המדינות. כיום בין טאיוואן לצ'כיה ישנם יחסים כלכליים לא רשמיים ושתי המדינות מחזיקות נציגויות בשנייה.