ג'ניפר וורנס

ביוגרפיה

וורנס נולדה בסיאטל, וושינגטון, וגדלה באנהיים, קליפורניה. היא שרה מגיל מוקדם, והוצע לה חוזה הקלטות בגיל 7, אותו דחה אביה. היא שרה בכנסייה ובמופעים מקומיים עד גיל 17, כאשר קיבלה מלגה לאופרה במכללת Immaculate Heart. אך היא עזבה את הלימודים, הצטרפה לתנועת מוזיקת הפולק של שנות ה-60, והופיעה בפסטיבלים ומועדוני פולק והייתה פותחת הופעות של ג'קסון בראון, רנדי ניומן, וחוזה פליסיאנו. לקראת סוף העשור התחילה לחוות הצלחה מקצועית: ב-1968 חתמה חוזה הקלטות ויצאה באלבומה הראשון. באותה שנה הצטרפה לקאסט של תוכנית הבידור The Smothers Brothers Comedy Hour, ואף שיחקה בתפקיד הראשי בהפקת המחזמר "שיער" בלוס אנג'לס. ב-1969 אף יצאה במספר סינגלים מתוך המחזמר.

שנות ה-70

ב-1971 פגשה את לאונרד כהן, והשניים פתחו חברות אמיצה לחיים. היא תיירה באירופה יחד עם כהן ב-1972 וב-1979 - בתחילה כזמרת ליווי, ולאחר מכן כמעבדת מוזיקלית וזמרת אורחת באלבומיו של כהן, כולל: Live Songs (1973), Recent Songs (1979), Various Positions (1985), I'm Your Man (1988), The Future (1992), Field Commander Cohen: Tour of 1979 (2001), ו- Old Ideas (2012). מאוחר יותר, ב-1987, וורנס הוציאה אלבום אודיופילי של שיריו של כהן, Famous Blue Raincoat. 
ב-1972 היא יצאה באלבומה השלישי, Jennifer, בהפקתו של ג'ון קייל, וב-1976 יצאה באלבום נוסף, Jennifer Warnes, שכלל את השיר "Right Time of Night", שהפך ללהיט מספר 1 במצעד המוזיקה הקלה של בילבורד, והגיע למספר 6 בבילבורד Hot 100. 
וורנס הקליטה את השיר "It Goes Like It Goes" עבור הסרט נורמה ריי ב-1979. השיר זכה באוסקר לשיר הטוב ביותר.

שנות ה-80

ב-1981 הקליטה וורנס את השיר של רנדי ניומן, "One More Hour" עבור הסרט "רגטיים". השיר היה מועמד לפרס אוסקר לשיר הטוב ביותר.
יחד עם ג'ו קוקר, וורנס שרה את השיר "Up Where We Belong" לפסקול של קצין וג'נטלמן ב-1982. השיר, אותו כתבה באפי סיינט-מארי יחד עם ויל ג'נינגס וג'ק ניטשה, זכה בפרס האוסקר לשיר הטוב ביותר, וכן בפרס גלובוס הזהב ובפרס ג'ונו. קוקר ווורנס זכו בפרס גראמי עבור הופעתם. השיר הגיע למספר 1 ב-Hot 100 של בילבורד, ונהיה לדיסק הנמכר ביותר בקריירה של וורנס, עם סטטוס פלטינה ומכירות של יותר מ-2 מיליון רק בארצות הברית. באותה שנה, וורנס גם הקליטה גרסת כיסוי לשירו של ג'יימס טיילור, "Millworker" עבור הפקת המחזה Working של ערוץ PBS. 
ב-1987 וורנס וביל מדלי הקליטו את השיר "(I've Had) The Time of My Life" עבור הסרט ריקוד מושחת. שיר זה היה השיר השלישי בביצועה של וורנס שזכה בפרס האוסקר לשיר הטוב ביותר, והזכייה השנייה בפרס גלובוס הזהב. גם עבור שיר זה זכתה וורנס בפרס גראמי יחד עם ביל מדלי. גם שיר זה הגיע לראש מצעדי הלהיטים של בילבורד. 
שיתופי פעולה אחרים מתקופה זו היו יחד עם רוי אורביסון, בספיישל הטלוויזיוני שלו, ודואט עם בי .ג'יי תומאס, "As Long As We've Got Each Other", שהיה שיר הנושא של התוכנית "להתבגר ולהתגבר". 
ב-1985, הקליטה יחד עם לאונרד כהן את האלבום Various Positions, עליו קיבלה קרדיט שווה לשלו עבור שירה בעטיפת האלבום. היא הוציאה אלבום מחווה לשיריו של כהן ב-1987, Famous Blue Raincoat, ולכבוד האלבום הוציא כהן שני שירים חדשים: "First We Take Manhattan", בו ניגן סטיבי ריי וון בגיטרה, ואת "Ain't No Cure for Love". וורנס גם תרמה ביצועים ווקאליים לאלבום I'm Your Man ב-1988.

שנות ה-2000

בעשור הראשון של שנות ה-2000, יצאו מספר רי-מאסטרים לאלבומיה של וורנס, ביניהם The Hunter, The Well, ומהדורת 20 שנה ל-Famous Blue Raincoat, כולם עם טארקים חדשים כבונוס. ב-2013, יצאה מהדורה חדשה לאלבומה השלישי, Jennifer, אשר לא היה זמין בשוק מאז יציאת המהדורה הראשונה ב-1972.
וורנס המשיכה בשיתופי הפעולה, והקליטה יחד עם איאן טייסון, וורן זיבון, ואלחנדרו אסקובדו. היא יצאה גם לסבבי הופעות בצפון אמריקה.ב-2010, ושוב ב-2015, הודיעה וורנס שהיא בשלבי הפקה של אלבום חדש.