google/wiki40b huggingface dataset:
דמאי

דְמאי הוא כינוי לתבואה או פירות שנלקחו מעם הארץ שאין ודאות שהפריש תרומות ומעשרות מתבואתו או מפירותיו. 
להלכות הדמאי הוקדשה מסכת במשנה: מסכת דמאי.

מהות הדמאי

על פי תקנת חז"ל, הלוקח גידולי קרקע מעם הארץ חייב לעשר אותם מחמת הספק. תקנת דמאי מיוחסת בתלמוד ליוחנן כהן גדול, שחי בתקופת בית המקדש השני. וכך כתב הרמב"ם:
"בימי יוחנן כהן גדול, שהיה אחר שמעון הצדיק, שלחו בית דין הגדול ובדקו בכל גבול ישראל, ומצאו שהכול זהירים בתרומה גדולה ומפרישין אותה, אבל מעשר ראשון, ומעשר שני, או מעשר עני היו עמי הארץ מישראל מקילין על עצמן, ולא היו מפרישין אותן. לפיכך גזרו שלא יהיה נאמן על המעשרות, אלא אנשים נאמנים כשרים, אבל עמי הארץ - פירותיהן ספק, ואינן נאמנין לומר מעושרין הן. וזה הוא הנקרא דמאי."
— רמב"ם זרעים מעשר ט א

דיני הדמאי

לפי התלמוד הבבלי, תקנת דמאי הותקנה על פי מציאות שבה רוב הפירות היו מעושרים, ומכיוון שמדין תורה הולכים אחר הרוב, חכמים הקלו באיסור דמאי והתירו להשתמש בפירות דמאי והתירו לעניים ולאכסניה לאכול דמאי. על כן, הדמאי כשלעצמו נחשב בניגוד לטבל לדבר הראוי לאכילה ולכן ניתן להשתמש בו לעירוב חצרות, עירוב תחומין ועירוב תבשילין, ומזמנים עם אדם שאכל דמאי. 
החובה להפריש דמאי חלה על כל גידולי הקרקע בהם נוהג דין תרומות ומעשרות. אולם גידולי קרקע שברובם באים מההפקר ועל כן אינם חייבים במעשרות, פטורים מהדמאי.
לא ניתן להפריש מתבואה שהיא דמאי על תבואה אחרת, על אף שגם היא דמאי, כיוון שיש חשש שיפריש ממעושר על אינו מעושר ('מהפטור על החיוב') ולהיפך, בניגוד לטבל שניתן להפריש מטבלים של אנשים שונים.

תיקון דמאי

כאמור, התבואה שנקנית מעם הארץ חייבת מספק בהפרשת תרומות ומעשרות, אמנם דיני הפרשת תרומות ומעשרות מ'דמאי' שונים מהפרשתם מטבל וודאי: 
תרומה גדולה - מדמאי אין צורך להפריש תרומה גדולה, מאחר שגם עמי הארץ הקפידו על תרומה גדולה, מאחר שהאוכל תורמה ללא הפרשת תרומה גדולה עונשו מיתה בידי שמים. 
מעשר ראשון ומעשר עני - חובה לקרוא להם שם (להחיל עליהם את המעשר) אבל אינו צריך להפריש ולתת ללוי או לעני, מאחר שאין וודאות שלא הופרשו מעשרות אלו מהתבואה, ומכיון שכך על פי הכלל ש'המוציא מחברו עליו הראיה', הלוי והעני צריכים להוכיח שלא הופרשו מעשרות כדי לקבל את המעשר. מעשר ראשון ומעשר עני אינם קדושים, ומותרים באכילה גם לישראלים. 
תרומת מעשר - צריך להפריש ולתת לכהן, מאחר ויש איסור באכילתם לאדם שאינו כהן.  
ומעשר שני - צריך לקרוא שם, ולאוכלו בירושלים, ותיקנו להפריש מעשר שני מאחר שהבעלים אוכלים אותו בעצמם אז אין הפסד מרובה .

הדמאי בזמן הזה

לדעת הרב אברהם ישעיהו קרליץ (החזון איש, שביעית סימן י) תקנת הדמאי נוהגת גם בזמננו, ולכן אף הקונה פירות בשוק, מאדם שלא קבל עליו 'חברות', דין הפירות כדמאי וחייב להפריש מהם תרומות ומעשרות, וכך נוהגים כיום ההולכים בשיטתו (חזונאישניקים) להפריש מכל תבואה או מאוכל שנעשה ממוצרים המחויבים במעשרות. 
לדעת הרב שלמה זלמן אוירבך (מנחת שלמה סימן סב) בזמננו בטלה תקנה זו ואין לה משמעות כיום. יצויין שבימינו מי שאינו מפריש מעשרות, לרוב גם אינו מפריש תרומה גדולה, ועל כן המציאות היא שונה.
דדלי רנדל

ביוגרפיה

דדלי רנדל נולד ב-14 בינואר 1914 בוושינגטון הבירה, לארתור ג'ורג' קלייד, שהיה ציר בקונגרס האמריקני, ולעדה ויולה, שעבדה בהוראה. ב-1920 עקרה המשפחה לדטרויט. רנדל התחתן לראשונה ב-1935 עם רובי הדסון. ב-1942 התחתן שנית. אשתו השנייה הייתה מילדרד פינקני. נישואין אלו החזיקו מעמד כמה שנים, אך גם הם באו אל קיצם. ב-1957 נישא רנדל בשלישית, הפעם לוויוויאן ספנסר.
רנדל החל לעבוד ב-1932 בבית היציקה של מפעל המכוניות של פורד בדירבורן, מישיגן. ב-1937 התפטר, ושנה לאחר מכן עבר לשמש כפקיד דואר בדטרויט. בעת מלחמת העולם השנייה שרת בצבא, ולאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטת המדינה וויין בדטרויט, שם עבד במקביל בסוכנות הדואר. ב-1949 קיבל תואר ראשון בשפה האנגלית. ב-1951 קיבל תואר שני במדעי הספרנות, מאוניברסיטת מישיגן. כשהשלים את השכלתו החל לעבוד כספרן, תחילה באוניברסיטת לינקולן בג'פרסון סיטי, מיזורי, ואחר כך בקולג' המדינתי מורגן בבולטימור, מרילנד. ב-1956 חזר לדטרויט והתקבל לעבודה כספרן במערכת הספריות הפדרלית של מחוז וויין. בשנים שלאחר מכן החל לעבוד בכתיבה והוצאה לאור (ראו להלן).
דדלי רנדל נפטר ב-5 באוגוסט 2000, בסאותפילד, מישיגן.

יצירתו

כבר בשנות לימודיו בבית הספר החל רנדל למצוא עניין בשירה. בגיל 15 הוא פרסם לראשונה שירה מפרי עטו, בעיתון חינמי בדטרויט. במשך השנים הוא המשיך לעסוק בשירה, כאשר המאפיינים של שיריו הם פשטות וריאליות. עיסוקו בשירה הביאו לייסד הוצאה לאור שתעסוק בנושא זה, וב-1965 הוא הקים את הוצאת "ברודסייד פרס" (Broadside Press), שעסקה בפרסום שירים וספרים של סופרים ומשוררים שחורים. פעילותו הרבה זכתה להכרה ציבורית, ובשנת 1981 הוכתר דדלי לחתן השירה של דטרויט.
שיריו המפורסמים ביותר הם: "Ballad of Birmingham" - ("הבלדה של ברמינגהאם"), שיר שכתב ב-1963, בעקבות פיגוע טרור בו נהרגו ארבע ילדות אפרו-אמריקאיות בעיר ברמינגהאם באלבמה. ‏ "A poet is not a Jukebox",‏ 
 "Booker T. and W.E.B",‏ "The Profile on the Pillow".
ממחרת השבת

מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת הוא הזמן הנקוב בתורה למנחת עומר התנופה ותחילת ספירת העומר, שבסופה מתקיים חג השבועות. פירוש הביטוי היווה מוקד למחלוקת מרכזית בין הכתות השונות ביהדות בימי בית שני. למחלוקת זו השלכה על תאריך קיומו של חג השבועות, שהוא גם אחד משלוש הרגלים, ולכן נושא זה איים לפצל את עם ישראל ואת עבודת המקדש על פי שוני בלוח השנה.
בתקופת בית שני הייתה מחלוקת בין הפָּרוּשִים (חז"ל) ובין הצדוקים - ביתוסים והאיסיים. הצדוקים והבייתוסים היו בעלי דעות דומות במחלוקת עם הפרושים בנושאי המקדש, ומייסדיהם היו כוהנים.
הצדוקים והבייתוסים בזמן הבית וכך גם השומרונים ומאוחר יותר הקראים, פירשו שבמילה 'שבת' הכוונה ליום השביעי בשבוע.
מחלוקת זו ניכרת עד ימינו: היהדות הרבנית, שאליה משתייכים כיום מרבית היהודים, ממשיכה בעמדת הפרושים, ומפרשת שצריך לספור ממחרת חג הפסח, ואילו הקראים מפרשים שצריך לספור ממחרת יום השבת שבתוך הפסח.

הבייתוסים

את דעת הבייתוסים (ואולי גם הצדוקים) הסבירה הפרשנות הרבנית, החל מתקופת הגאונים, בדומה לפרשנות הקראית, שב"וּסְפַרְתֶּם לָכֶם מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת" מדובר בשבת הראשונה לאחר יום טוב הראשון של פסח. כלומר מדובר בשבת חול המועד פסח. לפי פירוש זה אין תאריך קבוע להקרבת קרבן העומר (ממחרת השבת). אך יש יום בשבוע קבוע: יום ראשון בשבוע.
בהתאמה, לפי הסבר זה (של הפרשנות הרבנית, על פי דעת הצדוקים) גם לחג השבועות אין תאריך קבוע, והוא נע בין תאריכים משתנים, שבעה שבועות אחרי אותו יום השבת של הקרבת העומר. יום זה תמיד חל ביום ראשון בשבוע, וכפשט הפסוק האחרון בפרשייה לגבי ה'מנחה החדשה': "שִׁבְעָה שָׁבֻעֹת תִּסְפָּר-לָךְ... עַד מִמָּחֳרַת הַשַּׁבָּת הַשְּׁבִיעִת תִּסְפְּרוּ חֲמִשִּׁים יוֹם, וְהִקְרַבְתֶּם מִנְחָה חֲדָשָׁה לַה'". כלומר חג השבועות תמיד חל ביום ראשון בשבוע, אך אין לו תאריך קבוע בחודש סיון.
הקראים והשומרונים כיום קובעים את חג השבועות על פי גישה זו.

ממחרת שביעי של פסח (ביתא ישראל)

גם במסורת ביתא ישראל פורשה המילה "שבת" כמתייחסת לחג הפסח, אולם הספירה החלה ממחרת שביעי של פסח, ולא ממחרת החג הראשון של פסח כנהוג אצל הפרושים. אי לכך חל חג השבועות שישה ימים מאוחר יותר, בי"ב בסיוון ולא בו' בסיוון.

השומרונים

השומרונים משמרים במידה מסוימת את גישת ספר היובלים, ומתחילים את ספירת העומר ביום ראשון, למחרת השבת שלאחר הפסח. אך מכיוון שאין להם יום בשבוע הקבוע לחג הפסח, חג השבועות לפיכך, כמו הקראים, עשוי להיות בתאריך משתנה על פי היום בשבוע בו החל חג המצות, והתאריך של השבת שבתוך חג המצות באותה השנה.
מכיוון שחג השבועות הוא תמיד ביום ראשון, לאחר שבת, ואין מבשלים בשבת, הם אוכלים ביום זה מאכלי חלב בלבד.

יום בלתי קבוע בשנה התלוי בקציר (חקר המקרא)

לעומת הפרושים ושאר הזרמים בימי הבית השני, חלק מחוקרי המקרא מבינים את הכתוב כך שלספירת העומר וחג השבועות אין מועד קבוע, והדבר תלוי במועד תחילת הקציר. כלומר, מדי שנה המועד משתנה בהתאם לשינויים החלים בטבע ובמסורת החקלאית.]
בתורה לא מוזכר תאריך קבוע לחג השבועות, והתאריך נקבע לפי פירוש הפסוקים המספרים על ביאת ישראל להר סיני, שהייתה כפי הכתוב "בחודש השלישי". מחלוקת מובאת בתלמוד, אם מעמד הר סיני התרחש ביום השישי לחודש, או השביעי. ההלכה נפסקה כדעת האומר כי משה עלה להר סיני ביום השישי, לכן נהוג לחגוג את החג ביום השישי לחודש סיון, ולקבוע תמיד את אייר כחודש חסר. בזמנם של חז"ל, עקב קביעת החודשים על פי ראיית הלבנה, החג היה יכול לחול בימים ה', ו' או ז' בסיון, שכל אחד מהם 50 יום לאחר הקרבת העומר, בהתאם למילואם או חיסורם של החודשים ניסן ואייר (כלומר אם הם בעלי 29 או 30 ימים).
מספר שופע

מספר שופע (abundant number) הוא מספר טבעי  שעבורו מתקיים , כאשר  היא פונקציית המחלקים: סכום כל המחלקים החיוביים של , כולל  עצמו. 
חלוקת המספרים ל"שופעים", "חסרים" ומשוכללים מופיעה לראשונה אצל ניקומאכוס, בסביבות שנת 100. 
קיימים אינסוף מספרים שופעים. ביתר פירוט, לכל k, קיימים אינסוף מספרים שופעים המתחלקים ב- k, ואינסוף מספרים שופעים הזרים ל- k. הסיבה העקרונית לכך היא שהמכפלה , על-פני כל הראשוניים, היא אינסופית, ואילו היחס  שווה לפחות ל-  כאשר המכפלה היא על פני המחלקים הראשוניים של n. על ידי בחירת מספיק גורמים ראשוניים, אפשר לעבור כל יחס רצוי.
בשנת 1998 הראה מארק דלגליש שהצפיפות של המספרים השופעים היא בין 0.2474, ל-0.2480.
מספר שופע שאיננו "דמוי משוכלל"  נקרא "מספר מוזר". בעיה פתוחה עתיקת יומין היא, האם קיים מספר (שופע)  המקיים . (מספר כזה נקרא מספר קוואזי משוכלל). 
המספר השופע האי-זוגי הקטן ביותר הוא 945.
אפופה

היסטוריה

אפופה נוסדה ב-15 בינואר 1543.
אפופה קיבלה מעמד של עיירה ב-7 במרץ 1874 ומעמד של עיר ב-7 ביוני 1921.

גאוגרפיה

הנהרות אסלוואטה, לאס קניאס, גואייקומה וטומאיאטה חוצים את אפופה.
משאבת אוויר

משאבת אוויר היא מתקן שתכליתו דחיפת אוויר דרכו. דוגמאות למשאבות אוויר מטיפוסים ושימושים שונים כוללות משאבת בוכנה לניפוח צמיגי אופניים, משאבה חשמלית לפעפוע אוויר לתוך אקווריום, מדחס המשמש להנעת מכשיר פנאומטי או נפוח צמיגים בלחץ, צופר אוויר, עוגב צינורות, מפוח להפחת אש, שואב אבק, מגדש טורבו ומשאבת ואקום.
מפוחים ידועים מזה אלפי שנים, ושימשו להפחת אש בכבשנים. ב-1649 אוטו פון גריקה המציא משאבת ואקום מכנית, בה השתמש בניסוי מפורסם להדגמת קיומו של לחץ האוויר. משאבת אוויר דוחסת נבנתה באנגליה יוצרה ב-1658 על פי הזמנתו של רוברט בויל.
לאה סדו

ביוגרפיה

לאה סדו נולדה בפריז שבצרפת למשפחה נוצרית-פרוטסטנטית ממוצא אלזסי חלקי. היא בתם של הנרי סדו, איש עסקים, ווואלרי סדו, נדבנית.
החלה דרכה בתחום המשחק בקומדיה "Mes copines" ובדרמה "המאהבת האחרונה".
פרצה לתודעה בצרפת בזכות הופעה ראשית בשנת 2008 בדרמה "הנשמה הטהורה" (La belle personne), שבה שיחקה בתפקיד הנערה ז'וני.
על הופעתה הועמדה סדו לפרס פריצת השנה של פרס סזאר.
ב-2009 הופיעה בדרמה האוסטרית המצליחה "לורדס" ועשתה את הבכורה ההוליוודית הקצרה שלה בסרטו מעורר המחלוקת של קוונטין טרנטינו "ממזרים חסרי כבוד", שבו הופיעה, בתחילתו, בתפקיד אחת מתוך שלוש בנותיו של מר. פייר לפטיד אשר מסתיר משפחה יהודית מתחת לרצפת ביתו.
ב-2010 השתתפה בסרטו של רידלי סקוט "רובין הוד" בתפקיד איזבל מאנגולם אשתו של  המלך ג'ון.
הועמדה בפעם השנייה לפרס פריצת השנה של פרס סזאר על הופעת בסרט "פרודנס היקרה"
ב-2011 הופיעה בסרט הפעולה שובר הקופות "משימה בלתי אפשרית 4" בתפקיד המתנקשת הצרפתייה סבין מוראו ובסרטו של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד גבריאלה, מוכרת תקליטים איתה מתיידד גיבור הסרט גיל (אוון וילסון).
ב-2014 זכתה בפרס לומייר על הופעותיה ב"כחול הוא הצבע החם ביותר" וב"Grand Central". בשנת 2016 שיחקה לצד מריון קוטיאר בסרט "זה רק סוף העולם" של הבמאי הקנדי קסבייה דולן. 
סדו היא נכדתו של המפיק הצרפתי ז'רום סדו וקרובת משפחתו של בעליה של חברת ההפקה "Gaumont" ניקולא סדו.
ססיל מירס

ססיל הנרי מֵירס (באנגלית: Cecil Henry Meares; ‏ 1877-1937) היה המטפל הראשי בכלבי המזחלות ומתורגמן לרוסית במשלחת טרה נובה, המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה בין השנים 1913-1910. מירס נולד במחוז קילקני באירלנד, בן לקצין צבא, והיה הרפתקן ובלשן, איש פעולה ושעשועים, תכונות שהקשו עליו לעיתים לציית לפקודותיו של מפקד המשלחת, רוברט פלקון סקוט. לפני שהצטרף למשלחת, היה מירס קצין בצבא הבריטי, סוחר פרוות בקמצ'טקה ובאוחוצק שבסיביר, לוחם במלחמת רוסיה-יפן ובמלחמת הבורים ונוסע למקומות שונים, בהם טיבט.

משלחת טרה נובה

תפקידו של מירס כלל בחירה ורכישה של 34 כלבים ו-20 פונים למשלחת והעברתם מסיביר דרך יפן לניו זילנד, שם יצטרפו למשלחת. מירס לא היה בקי בסוסי פוני, אך בהתאם להוראותיו של סקוט, נסע לניקולאייבסק שבסיביר לבחור את הכלבים. בניקולאייבסק פגש מירס את דימיטרי גרוב, נוהג כלבים מנוסה, שעזר לו לבחור את הכלבים המתאימים לגרירת מזחלות בתנאים הקשים של אנטארקטיקה, ובהמשך גויס גם הוא כנוהג כלבים למשלחת. מירס גייס גם פרש מירוצים רוסי בשם אנטון אומלצ'נקו כסייס במשלחת. אז נסעו לולדיווסטוק, שם נקנו סוסי הפוני. סקוט עמד על כך שהפונים יהיו לבנים, משום שבמהלך משלחת נמרוד מ-1907, ציין ארנסט שקלטון, שפונים הלבנים האריכו ימים יותר מן הפונים הכהים. לורנס אוטס, קצין הצבא הבריטי במשלחת, שתפקידו היה לטפל בפונים, התאכזב מנבחריו של מירס, שסבלו מחסרונות שונים כגון חזה צר, ברכיים לא יציבות וגיל מתקדם. והיו "האוסף הגדול ביותר של בהמות בלות שראיתי מעודי". לאחר יציאת המשלחת לדרך, טיפלו מירס וגרוב בכלבים. אחרי שיצאו כחלק מצוות הסיוע במסע אל הקוטב הדרומי בראשית נובמבר 1911, פנו מירס והבולגרי גרוב ב-14 בדצמבר, למרגלות קרחון בירדמור, לחזור צפונה עם כלבי המזחלת. מירס פרש מן המשלחת מסיבות בלתי ברורות וחזר לבריטניה ב"טרה נובה" במרץ 1912.
חילוקי דעות מסוימים עוסקים ב"אי-זמינותו" של מירס להמשך העבודה על מדף הקרח רוס במשך החודשיים שקדמו לעלייתו על ה"טרה נובה" לחזור הביתה, כאשר המשלחת הייתה תחת פיקודו בפועל של אדוארד אטקינסון. שיבתו לציוויליזציה לפני החורף האנטארקטי של שנת 1912 לא הייתה בלתי-צפויה (בהוראות שהשאיר למפקד טרה נובה, שנכתבו לפני היציאה לקוטב, קבע סקוט שמירס רשאי לחזור באונייה, בהתאם למכתבים מן הבית), אך אין זה ברור מדוע לא היה זמין לעסוק בעבודה עם כלבי המזחלות בעונת הסתיו, וגם לא ברור  מדוע לא אילץ אותו אטקינסון למלא את חובתו (המשלחת התנהלה על פי פקודות צי מחמירות, ואטקינסון היה הקצין הבכיר במקום).

המשך חייו

בתקופת מלחמת העולם הראשונה התגייס מירס לחיל האוויר המלכותי והגיע לדרגת סגן-אלוף. בהמשך התגורר בוויקטוריה, קנדה.
סת' גרין

ביוגרפיה

נולד בשם סת' בנג'מין גשל-גרין (Seth Benjamin Gesshel-Green) בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית למשפחה יהודית ממוצא רוסי, סקוטי ופולני. גרין החל לשחק בגיל שבע. בגיל עשר כבר החל לשחק בסרטים.
ב-2010 הוא נישא לשחקנית והדוגמנית קלייר גראנט.

קריירה

בשנת 2005 החל לדבב בסיטקום האנימציה "רובוט צ'יקן".
גרין שיחק בסדרה הקומית "הפמליה" של רשת HBO לצד עמנואל שריקי. בנוסף, התארח לפרק אחד בסדרה "גיבורים" ברשת NBC בתור מנהל חנות קומיקס.
בספטמבר 2013 עלתה הסדרה הקומית "אבות" ברשת Fox, בכיכובו של גרין אשר מגלם את אלי זקס. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
בשנת 2016 התארח בסדרה הקומית של MTV "מרי + ג'יין" בתפקיד של טובי.
הוא מדבב את הווארד הברווז ביקום הקולנוע של מארוול בסרטי "שומרי הגלקסיה".
יעקב יהושע

ביוגרפיה

נולד בשכונת ימין משה שבירושלים לרב חנניה גבריאל, ובגיל צעיר עקר עם משפחתו לשכונת אבן ישראל. הוא חווה את התקופה הקשה שהביאה עִמה מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1932 התארס למלכה רוזיליו, בת למשפחה אמידה מהעיר מוגדור שבמרוקו, שעלתה לארץ ישראל באותה שנה עם אביה, שלאחר מות אמהּ עזב את עירו ואת שמונת ילדיו ולקח אתו לארץ ישראל את שתי בנותיו ובן זקוניו. מאז קום המדינה עבד כעוזר מנהל המחלקה המוסלמית והדרוזית במשרד הדתות ולאחר מכן ניהל אותה במשך שנים. ערך את "ידיעון המחלקה המוסלמית".
יהושע חקר בעיקר את תולדות היישוב הספרדי הישן. את ספרו הראשון, "ילדות בירושלים הישנה", פרסם עת מלאו לו שישים שנה, ומאז ועד יום מותו (1982) המשיך לפרסם ספרים רבים בנושא. כמו כן פרסם מאמרים בביטאון עדת הספרדים "במערכה" וב"הד המזרח". כתב גם בשם העט "יהושע בן-חנניה".
בכתיבתו תיאר את מנהגי הקהילות הספרדיות בירושלים ודרכי מנהגיהן וחייהן מסוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים. במהלך כתיבה זו קונן על הפיחות שחל במעמד היהדות הספרדית בירושלים בכל הקשור להווי הספרדי של שכונות בירושלים, סובלנות ואובדן הזהות הספרדית בקרב בני הדור הצעיר. בעבודה זו התבסס בין היתר על זכרונותיו של יוסף ברזאני.
כמו כן פרסם שלושה ספרים בערבית על תולדות העיתונות הערבית בארץ ישראל משנת 1908 ועד קום המדינה ב-1948, אשר מבוססים על עבודת הדוקטור הבלתי-גמורה שלו.
בשנת תשל"ח (1978) הוענק לו התואר יקיר ירושלים.
סבו היה הרב גבריאל שבתי, ובנו הוא הסופר א.ב. יהושע.
שלמה שש

ביוגרפיה

שש נולד באזור, למד בבית ספר השבעה ובגימנסיה הריאלית בראשון לציון. שיחק כדוריד בהפועל אזור.
ב-1972 התגייס לקורס טיס מס' 74 במהלכו פרצה מלחמת יום הכיפורים. ביולי 1974 החל אימון מתקדם בטייסת העמק על מטוסי סקייהוק, בתום הקורס שובץ לטייסת הנמר המעופף. לאחר כשנתיים עבר הסבה למטוסי F-4 פנטום בטייסת הפטישים ועבר לטייסת העטלף שם הוכשר כטייס צילום ושירת עד 1980.
הוא היה חבר במשלחת לקליטת מטוסי הF-16 "נץ" לחיל האוויר, והיה שותף להקמת טייסת אבירי הצפון. הוא לחם עם הטייסת במלחמת לבנון הראשונה וב-8 ביוני 1982 רשם הפלה של מטוס מיג 23 סורי. לאחר המלחמה פיקד על מגמת מתקדם קרב בבית הספר לטיסה ומונה למפקד טייסת הנמר המעופף. ב-1987 מונה למפקד טייסת אבירי הצפון, שקלטה באותה עת את מטוסי ה-F-16C/D "ברק". כמפקד הטייסת השתתף במבצע כחול וחום. לאחר תקופת לימודים בארצות הברית מונה ב-1990 לראש ענף קרב במחלקת מבצעים שבמטה החיל, ושירת בתפקיד בתקופת מלחמת המפרץ. ב-1993 מונה לראש מחלקת הדרכה של חיל האוויר ולאחר לימודי תואר שני מונה למפקד בסיס רמון, בתקופה זו הוכשר גם כטייס אפאצ'י AH-64 והשתתף בגיחה מבצעית, כמו כן פיקד על הבסיס במהלך מבצע ענבי זעם. בתפקידו הבא פיקד על היחידה לשיתוף פעולה.
לאחר שירותו הצבאי כיהן כראש מינהל הדלק במשרד התשתיות. לקראת הבחירות לרשויות המקומיות ב-2018 הודיע שש, תושב היישוב אירוס, על התמודדותו לתפקיד ראש מועצה אזורית גן רווה.
שש בוגר קורס פיקוד ומטה של חיל האוויר האמריקני, בעל תואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת אובורן שבאלבמה ובעל תואר שני במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת בוסטון באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
מרחב רגולרי

בטופולוגיה, רגולריות ותכונת  הן דוגמאות לתכונות הפרדה. מרחב רגולרי הוא מרחב טופולוגי המפריד בין נקודות לבין קבוצות סגורות, באמצעות סביבות פתוחות. מרחב רגולרי שבו כל נקודה מהווה קבוצה סגורה, נקרא מרחב . 
מרחב טופולוגי הוא רגולרי, אם לכל קבוצה סגורה F ונקודה x שאיננה ב- F, קיימות קבוצות פתוחות וזרות, שאחת מהן מכילה את x והשנייה את F. תכונה זו נקראת 'הפרדה בקבוצות פתוחות'. 
ניסוח אחר: לכל נקודה x וקבוצה פתוחה G במרחב, כך ש , קיימת קבוצה פתוחה V כך ש-.
כל מרחב  הוא מרחב אוריסון (הקרוי גם מרחב ), כלומר אפשר להפריד בו בין נקודות באמצעות סביבות סגורות וזרות. בפרט, מרחב כזה הוא מרחב האוסדורף (מרחב ), שבו אפשר להפריד בין נקודות באמצעות סביבות פתוחות.
מרחב האוסדורף שהוא גם מרחב קומפקטי מקומית הוא מרחב רגולרי.
תכונת הרגולריות סגורה למכפלות: אם X,Y רגולריים, אז גם המכפלה  רגולרית.
אלי פיניש

ביוגרפיה

פיניש גדל בנתניה לאב שעלה מתוניסיה, ולאם שעלתה ממרוקו. ב-1984 כשהיה בן 9 נפטרה אמו ממחלת הסרטן.
בשנת 1996, מיד לאחר שירותו הצבאי, למד משחק בבית הספר לאומנויות "הבוסתן" בנתניה.
פרץ לראשונה לתודעת הקהל כאשר הופיע לצד מריאנו אידלמן בפינת הסטנד אפ בתוכנית הבידור של דודו טופז "הראשון בבידור". הצמד קיבלו פינה קבועה בתוכנית בה הם השתתפו במשך שנתיים.
בעקבות הפרסום וההצלחה הרבה לה זכו, העלה הצמד מופע סטנד אפ בשם "אלי ומריאנו עוברים על הצחוק", איתו הופיעו ברחבי הארץ וגם בעולם. בשנת 2001 הופיעו בסדרה משלהם בשם "אחלה סרט", וב־2002 הוציאו לשוק דיסק DVD אשר מכיל קטעים נבחרים ממופע הסטנדאפ שלהם. בתקופה זו הופיעו בתוכנית הסטנד-אפ המיוחדת של ערוץ ביפ "לא נפסיק לצחוק", לצד קומיקאים כמו אסי כהן, טל פרידמן ורותם אבוהב.
בשנת 2003 הופיע פיניש בסדרות היחיד "אלי נגד העולם" ו"הדרבי הגדול", ששודרו גם כן בערוץ ביפ. מאז שנת 2003 מופיע פיניש בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת". בתוכנית, אשר משודרת בערוץ 2, במסגרת שידורי קשת, מחקה פיניש, לצד בדרנים כמו איל קיציס, טל פרידמן ומריאנו אידלמן, מגוון דמויות שהפכו לאהודות, ביניהן עוזי כהן, יאיר לפיד, שמעון פרס, משה קצב, בנימין בן אליעזר, עמיר בניון, משה כחלון ואלי ישי.
בשנת 2004 הוציא מיני אלבום מוזיקלי בנוסף דיבב את דמותו של ארני בסרט תפוס ת'כריש לצד שלמה בראבא ומריאנו אידלמן.
בשנת 2005 שיחק תפקיד דרמטי ראשון בסדרה של יאיר לפיד - "חדר מלחמה", שם שיחק לצד איילת זורר וליאור אשכנזי.
לקראת סוף 2006, החל פיניש לככב בסדרה "לא הבטחתי לך" (של "יס") לצד גורי אלפי ודני גבע.
ב-2008 דיבב את דמותו של הורטון בגרסה העברית של הסרט הורטון שומע מישהו.
בשנת 2010 גילם את המלך ברע בסרט של חבורת "ארץ נהדרת", "זוהי סדום".
ב-2012 השתתף בתפקיד ראשי (גולן) בסרטו של שמי זרחין "העולם מצחיק".
מאז 2012 פיניש משתתף בקמפיינים המונפשים של "ביטוח ישיר", בהפקת חברת באומן בר ריבנאי, שבהן הוא מדבב את יונה לצד טל פרידמן שמדבב את יוניאל.
בשנת 2014 הוא השתתף בסרט "שושנה חלוץ מרכזי" בבימויו של שי כנות, שבו הוא מגלם עבריין צמרת חסר רחמים בשם כושי בוקובזה. באותה שנה הוא השתתף בפסטיגל בתפקיד שליט אואזיס לצד מריאנו אידלמן.
בשנת 2016 השתתף בתוכנית "תריץ אחורה" ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית. באוגוסט אותה שנה החל להצטלם לסיטקום "צפוף" של ערוץ זום, לצידם של יעל שרוני, שירה נאור, דניאל ליטמן, גאיה שליטא-כץ ואחרים.
בשנת 2017 השתתף בסדרה "צפוף" ששודרה בערוץ זום.
פיניש היה נשוי לליטל (לוליק) גת ולהם בן אחד. לאחר מכן ניהל במשך שנתיים זוגיות עם השחקנית דנה פרידר.
ב-2017 התארס לבת זוגו, מדריכת הגלישה שלי לביא הצעירה ממנו ב-15 שנה. השניים נישאו ב-6 באוקטובר 2017. ב-2 ביולי 2018 נולדה לשניים בת.
מתגורר בשכונת נווה איתמר בנתניה.
פרנו (מחוז)

ממשלת המחוז

בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), הממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. משנת 1993 מאוישת משרת מושל המחוז על ידי תומאס קיבימגי (Toomas Kivimägi).

גאוגרפיה

זהו המחוז הגדול בשטחו באסטוניה, בעל קו חוף באורך של 242 קילומטרים וכולל 177 איים ואיונים.

היסטוריה

עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 21 נפות, מתוכן 2 ערוניות והשאר כפריות.
אנדרטת הטיטניק

הקמה

האנדרטה, שתוכננה על ידי גרטרוד ואנדרבילט ויטני, נבחרה בעקבות תחרות שנערכה על ידי איגוד ההנצחה של נשות הטיטניק (Women's Titanic Memorial Association). האנדרטה נוצרה על ידי הפסל ג'ון הוריגן והיא פסל שגובהו כ-4 מטרים של גבר לבוש למחצה שזרועותיו מונפות לצדדיו. האנדרטה נחנכה ב-26 במאי 1931 על ידי הלן הרון טאפט, אלמנתו של נשיא ארצות הברית ויליאם האוורד טאפט.
על האנדרטה מופיעה הכתובת:
לזכרם של הגברים האמיצים 
 אשר איבדו חייהם 
 בעת שנטרפה 
 הטיטניק 
 15 באפריל 1912 
 הם נתנו 
 חייהם על מנת שנשיהם 
 וילדיהם 
 ינצלו 
 הוקמה על ידי 
 נשות אמריקה 
— 
בעת הקמתה ניצבה האנדרטה במקום בו ניצב כיום מרכז ג'ון פ. קנדי לאמנויות הבמה. היא הועברה ממקומה בשנת 1966 והועתקה למקומה הנוכחי בשנת 1968.
העתק של האנדרטה, העשוי שיש נרכש על ידי ממשלת צרפת.
בסרט טיטניק משנת 1997 ישנה סצנה מפורסמת בה גיבורת הסרט, המגולמת על ידי קייט וינסלט, עומדת בתנוחת פסל האנדרטה.
האגודה הגרמנית לשלום

האגודה הגרמנית לשלום (Deutsche Friedensgesellschaft בשמה המלא האגודה הגרמנית לשלום - מתנגדי המלחמה המאוחדים) נוסדה ב-12 בדצמבר 1892, והיא ארגון הוותיק ביותר בתנועת השלום הגרמנית ופעיל עד היום. הארגון הוא חלק מקואלציות גרמניות, אירופאיות ובינלאומיות פציפיסטיות.  
בשנות התשעים של המאה ה-18, היו מספר ארגוני שלום פעילים בגרמניה. אלפרד הרמן פריד היה מעמודי הטווח של התנועה וב- 1982 סייע להקים את האגודה הגרמנית לשלום ביחד עם ברטה פון זוטנר. אדולף ריכטר, תעשיין גרמני, פרנץ וירט מהנדס וחבר מועצת העיר פרנקפורט ואחרים פעלו להקמת סניפים של האגודה ברחבי גרמניה. הקמת הסניפים הייתה האסטרטגית וביקשה למנוע פיצול בתנועת השלום הגרמנית. באספה בדצמבר 1899 הוחלט על מבנה ארגוני והארגון הארצי נוהל על ידי דירקטוריון כשלצדו הייתה זרוע אדמיניסטרטיבית. ריכטר נבחר להיות הנשיא. הכינוס הארצי של האגודה בה נכחו נציגי הסניפים נקרא כנס השלום הארצי.    
חברי האגודה המפורסמים אשר זכו בפרס נובל הם אלפרד הרמן פריד, ברטה פון זוטנר וקארל פון אוסייצקי.
הנאצים הביאו לפירוק האגודה, והיא נוסדה מחדש בנובמבר 1945.