google/wiki40b huggingface dataset:
מחנה ה-14 במרץ

המפלגות החברות בקואליציה

את הקואליציה מובילים זרם העתיד בהנהגת סעד אל-חרירי, הכוחות הלבנוניים בהנהגת סמיר ג'עג'ע ומפלגת הפלנגות בהנהגת אמין ג'ומאייל. מפלגות נוספות החברות בקואליציה הן: מפלגת החידוש הדמוקרטי בראשות נסיב לחוד, השמאל הדמוקרטי בהנהגת אליאס עטאללה, תנועת שחרור לבנון, החזית הלאומית הלבנונית בהנהגת קרלוס אדה, אחיינו של ריימונד אדה, המפלגה הלאומית הליברלית בהנהגת דורי שמעון, בנו של כמיל שמעון, מפלגת רמגבר הארמנית בהנהגת חאפוג קסרג'יאן ומפלגת החנצ'אג הסוציאל-דמוקרטית בהנהגת יגיא ג'רג'יאן.
מעבר למפלגות, קיימים גם ארגונים אזרחיים התומכים בקואליציה: קרנת שהואן, אזרחים למען לבנון חופשית, המרכז לדמוקרטיה בלבנון והארגון הבינ"ל לתומכי הדמוקרטיה.
ברנד הולצנביין

קריירת מועדונים

הולצנביין החל את הקריירה שלו באיינטרכט פרנקפורט בשנת 1967, ושיחק במועדון במשך 14 עונות רצופות. הולצנביין הבקיע במדי פרנקפורט 160 שערים ב-420 הופעות בבונדסליגה, נתונים שמעמידים אותו במקום הראשון בדירוג המבקיעים של איינטרכט פרנקפורט בכל הזמנים, ובמקום ה-12 בדירוג המבקיעים של הבונדסליגה בכל הזמנים. בשנת 1974 זכה הולצנביין בתואר הראשון שלו בפרנקפורט, כשהיה שותף לניצחונה בגמר הגביע הגרמני על המבורג בתוצאה 3-1 בהארכה, לאחר 1-1 בתום 90 דקות. הולצנביין כבש את השער השני של פרנקפורט במשחק זה. כעבור שנה, בשנת 1975, זכתה פרנקפורט בגביע נוסף, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על דיסבורג משער של קרל-היינץ קורבל. בשני גמרים אלו, הולצנביין שיחק את מלוא הדקות. בשנת 1980 היה הולצנביין שותף לזכייתה של איינטרכט פרנקפורט בגביע אופ"א, לאחר ניצחון כפול בגמר מול בורוסיה מנשנגלאדבך. במשחק הראשון בורוסיה מנשנגלאדבך ניצחה 3-2, כשהולצנביין מבקיע את השער השני של פרנקפורט. בגומלין פרנקפורט ניצחה בתוצאה 1-0, וזכתה בגביע בזכות שערי חוץ. בשנת 1981 זכה הולצנביין בגביע המקומי השלישי שלו עם הקבוצה, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על קייזרסלאוטרן, במשחק בו השלים 90 דקות. זה היה משחקו האחרון של הולצנביין בקבוצה, ובשנת 1981 עזב את פרנקפורט לאחר 14 עונות ועבר לליגת הכדורגל האמריקאית. 
לאחר עזיבתו את פרנקפורט, הולצנביין המשיך לשחק כדורגל בארצות הברית, במועדונים פורט לאודרדייל סטרייקרס, ממפיס אמריקנס, בולטימור בלאסט, ובסיום הקריירה חזר לגרמניה, למועדון החובבים FSV זלמרוהר, שם שיתף פעולה עם קלאוס טופמולר.

קריירה בינלאומית

הולצנביין החל לשחק בנבחרת גרמניה המערבית בשנת 1973, וצבר בסך הכל 40 הופעות, בהן הבקיע חמישה שערים. הולצנביין ייצג את גרמניה המערבית במונדיאל 1974, בו זכתה הנבחרת לאחר ניצחון 1-2 במשחק הגמר על נבחרת הולנד. הולנצביין שיחק 90 דקות בגמר זה, בו הולנד הובילה 1-0 משער מוקדם של יוהאן ניסקנס. הולצנביין סחט פנדל בדקה ה-25, שתורגם לשער השוויון של פול ברייטנר, ובהמשך גרד מילר הבקיע את שער הניצחון לטובת גרמניה המערבית. הולצנביין השתתף ביורו 1976, בו הגיעה נבחרת גרמניה המערבית לגמר, והפסידה לנבחרת צ'כוסלובקיה בפנדלים, לאחר 2-2 במשחק עצמו. הולצנביין הבקיע את שער השוויון לגרמניה המערבית בדקה ה-89, שהספיק כדי לכפות הארכה ותו לא. במונדיאל 1978 הודחה נבחרת גרמניה המערבית בשלב הבתים השני. הולצנביין הבקיע בשלב זה שער בהפסד 3-2 לנבחרת אוסטריה, במשחק שנערך בקורדובה שבארגנטינה. הפסד זה הביא להדחתה של נבחרת גרמניה המערבית, במשחק שכונה הנס של קורדובה, בו נבחרת אוסטריה ניצחה לראשונה את נבחרת גרמניה המערבית מאז תקופת האנשלוס. לאחר מונדיאל 1978 הולצנביין לא שיחק יותר בנבחרת.

לאחר הפרישה

הולצנביין החל לעבוד באיינטרכט פרנקפורט כעוזר מאמן בשנת 1988, ונהנה ממוניטין של מגלה כשרונות. להולצנביין חלק גדול בהצלחתה של איינטרכט פרנקפורט בתחילת שנות ה-90, שם נבנה סגל עם אובה ביין, אנדראס מולר וטוני יבואה, שהיוו טריו התקפי שנבנה על ידי הולצנביין. החל משנת 2004 עוסק הולצנביין בסקאוטינג עבור איינטרכט פרנקפורט.
UART

UART (מבוטא "יוּ - אַרט") הוא פרוטוקול תקשורת נפוץ לתקשורת טורית אסינכרונית. מקור השם באנגלית בראשי תיבות של Universal Asynchronous Receiver Transmitter, ובעברית "מקלט משדר אסינכרוני אוניברסלי" שהתייחס אל השבב אשר מימש את פרוטוקול התקשורת הטורית. מערכות רבות מממשות את הפרוטוקול כחלק ממעגל משולב או בתוך רכיב מתכנת, ולא עושות יותר שימוש בשבב המקורי, אך השם UART נותר לתיאור מערכות אלו.

מבנה מסגרת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קצב המידע

קצב העברת הנתונים נטו ניתן לחישוב לפי פרמטרי המערכת. למשל, סט הפרמטרים 8N1, קצב הנתונים הוא ביחס של 8:10 מקצב הסימבולים, עקב 2 סיביות תקורה אשר מתווספות לכל בית של מידע גולמי. ניתן לחשב את קצב הנתונים לפי הנוסחה הבאה: נגדיר:  אורך סימבול הסיום;  קיום סיבית זוגיות (0 אם לא קיימת, 1 אם קיימת); ו כמות סיביות המידע בכל מסגרת. קצב המידע נתון על ידי .

בקר תקשורת

השבבים שהיו מקובלים בעבר היו מדגם 8250 (8 סיביות) המאפשר קצב נתונים עד 19,200 סל"ש (BPS) ודגם 16450 (16 סיביות). שבבי ה-UART שימשו לכיול שידור / קליטה של קו נתונים. במצב של קליטה הוא דוגם את הקו בקצב גבוה כדי לזהות סיביות נשלחות, ובעת היותו משדר הוא מוסיף סיביות התחלה, סיום וזוגיות לכל תו. שבבי UART חדשים יותר מכילים בתוכם גם מאגר פנימי (Internal Buffer), המאפשר אגירת נתונים טרם פיענוחם ובכך מאפשר להגדיל את קצב העברת הנתונים עד ל-115,200 סל"ש.
השבב החדש הוא מסוג 16550 (16550afn), והוא משמש לממשקי ה-COM וה-LPT של המחשב. שבב זה פתר את הבעיה שהייתה בדחיסת הנתונים בכך שהשתמש ב-Buffer המשתמש הפועל בשיטת ה-FIFO, ושמר את הנתונים באוגר מקומי עד שהמעבד התפנה לטפל בהם.
אמיתי יונה

אמיתי יונה (נולד ב-1994) הוא טריאתלט ישראלי. הוא פעמיים ברציפות אלוף ישראל (2013 ו-2014) ושביעי באליפות העולם לנוער (2013).

ביוגרפיה

יונה נולד בהרצליה והחל להתאמן בגיל 12.
באליפות ישראל לנוער בשנת 2010 סיים יונה במקום החמישי, ושלישי בין הישראלים אחרי יונתן אולשינסקי ושחר שגיב. באליפות אירופה לנוער בשנת 2011 שנערכה בספרד סיים במקום 33.
באליפות ישראל לנוער שנערכה בשנת 2011 זכה יונה במדליית זהב בתוצאה של 1:03:58 לפני שחר שגיב ואסף פריד.
באליפות אירופה לנוער שהתקיימה באילת בשנת 2012 סיים יונה במקום השביעי בתוצאה של 56:40 דקות, 34 שניות בלבד אחרי המנצח. ב-ספטמבר אותה שנה הוא ניצח בתחרות הסבב האירופאי לנוער שהתקיימה בספרד. באליפות ישראל לנוער באותה שנה סיים במקום שלישי אחרי שחר שגיב ורון לוינסון.

אלוף ישראל

באליפות ישראל בשנת 2013 זכה יונה במדליית זהב במקצה האולימפי לבוגרים בתוצאה של 2:03:28 שעות, לפני שחר שגיב ורון דרמון.
באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ברוסיה בשנת 2014 סיים יונה במקום תשיעי, ושני עד גיל 20, בתוצאה של 1:52:22 שעות. באליפות ישראל שנערכה באותה שנה, הוא הגן על תוארו וניצח לפני רון לוינסון ושחר שגיב.
כיום, מתאמן יונה במסגרת האקדמיה למצוינות בספורט שבמכון וינגייט תחת אימונו של אורי זילברמן ומייצג את אגודת TRIMORE בטריאתלון.
עשור

עשור הוא תקופת זמן של עשר שנים. מקובל להתייחס לעשור כעשר שנים הנספרות החל מתחילתה של שנה עגולה, כמו בשימוש של העשור הראשון של המאה ה-21, שהחל בשנת 2000 והסתיים בסוף שנת 2009, או בתיאור כללי של גילו של אדם, למשל ב"העשור השלישי לחייו" אף על פי שכל תקופה של עשר שנים היא עשור. למשל 10 השנים האחרונות אצל תקופת חיי אדם נקראת "העשור האחרון בחייו", כלומר מזמן פטירתו, עשר שנים אחורה ולא באופן עגול.
פכירת אצבעות

פכירת אצבעות, המכונה בסלנג קנאקים (מגרמנית: Knack) או קליקים, היא מחוות גוף שבה מכופפים, מותחים או מניעים את פרקי האצבעות וכן מפרקים אחרים בגוף, כך שישמיעו צליל חד כשל פיקוק או היסדקות. כדי להפיק צלילים אלה, אנשים רבים נוהגים לכופף או להניע את אצבעות ידיהם לתנוחות בלתי רגילות. לדוגמה: מושכים את האצבעות לאחור, אל עבר גב היד, או החוצה מכף היד.
בסרטי קולנוע מוקדמים רבים הוצגה פכירת האצבעות כאופיינית לדמויות קשוחות ומחוספסות, וסימלה בדרך כלל איום באלימות. דימוי זה זכה אחר כך לפרודיה בסרטי הנפשה רבים.

השפעה בריאותית

באירוע בודד של פכירת אצבעות אין נזק רפואי. אין די מחקרים רפואיים שבדקו את הנזק ארוך הטווח של פכירת אצבעות חוזרת ונשנית. לפי מחקר של Castellanos ו-Axelrod, שבדקו 300 חולי דלקת מפרקים, אין קשר סיבתי מוכח בין פכירת אצבעות לדלקת המפרק.
מן הצד החיובי, פוכרי אצבעות רבים מדווחים על תחושת שחרור ויכולת תנועה מוגברת אחרי פכירת האצבעות. כאשר פוכרים את האצבעות, מגורים אברוני הגיד על שם גולג'י (קבוצה של קצות עצבים המעורבים בתחושת התנועה) והשרירים המקיפים את המפרק נרגעים.
יש הטוענים שה"קליקים" גורמים לרעידות באצבעות בזקנה, אך אין מחקרים ברורים המצביעים על כך. 
בנוסף, יש האומרים שרק במקרה שהקליקים מכאיבים לאצבעות, הם עלולים לגרום לנזקים.
נחום טברסקי

נחום טְבֶרְסקי (ט"ו בחשוון תרמ"ה, 3 בנובמבר 1884, סְקְוִוירַה, פלך קייב, רוסיה (אוקראינה) – 10 באוקטובר 1953, תל אביב) היה איש העלייה השנייה, עסקן ציוני ומו"ל ישראלי. מראשוני הפועל הצעיר ומייסד ביטאונה, חבר הוועד הלאומי, מנהל הוצאת שטיבל בישראל ובעל הוצאת הספרים 'נ. טברסקי'.

ביוגרפיה

טברסקי נולד ב-1884 בעיירה סְקְוִוירַה (Сквира) שבפלך קייב, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום במחוז קייב אוקראינה), בנם של זאב (וולוול), עסקן בקישינב, מצאצאי הבעל שם טוב ושושלת האדמו"רים מצ'רנוביל) והינדה בת משה שיכמן. גדל בקישינב. בצעירותו למד לימודי קודש, אך גם השכלה כללית. בהמשך השתתף בהקמת אגודת "צעירי ציון" בקישינב, ואת הספרייה העברית בעיר (יחד עם יוסף שפרינצק). בשנת 1906 עלה לארץ ישראל ועבד כחקלאי בנס ציונה. בעקבות מחלתו עבר להתגורר בירושלים, ייסד את עיתון "הפועל הצעיר" ועבד כמנהל חשבונות. במהלך מלחמת העולם הראשונה נסר על ידי השלטונות העות'מאניים. הוא הצליח לברוח מהכלא ולעבור את הגבול. 
הוא נבחר לכהן בוועד הלאומי מטעם העיר תל אביב, והיה חבר הנהלת בנק הפועלים.
בשנת 1920 שימש טברסקי כציר בוועידת פראג של "צעירי ציון", ושימש בתפקיד זה מהקונגרס ה-11 עד הקונגרס ה-17. בשנת 1924 מונה טברסקי לנהל את סניף הוצאת שטיבל בישראל, ובשנת 1939 הפך לבעליה.
טברסקי נפטר בשנת 1953 בתל אביב, בגיל 69. נקבר בבית העלמין טרומפלדור. על שמו רחוב בעיר.
לטברסקי שלושה ילדים מנישואיו לעדה קיפר: עמיהוד, שרה ורות. בן נוסף, דן, נולד מנישואיו לחוה. 
בנו דן טברסקי, אשר המשיך לנהל את הוצאת הספרים טברסקי, נרצח בפיגוע בדיזנגוף סנטר בתל אביב בערב חג פורים 1996.
בת דודתו, שולמית, הייתה אשתו של דוד ליבוביץ, הנשק של "ההגנה", מראשי וממייסדי התעשייה הצבאית במחתרת לפני קום המדינה, מפתח ה"דָוִידְקָה".
כיבוש הים (הולנד)

כיבוש הים הוא מושג שמתייחס לייבוש אדמות הולנד שכוסתה בעבר במי ים.
בעבר, כ-40% משטחה של הולנד היה מכוסה במי ים. צפיפות האוכלוסין והצורך בשטחים למחיה וחקלאות גרם להולנדים לנהל "מלחמות" אין סוף כנגד הים. הצורך בפתרון יסודי וסופי התעצם לאחר האסון של 1953, שעה שכ-2,000 איש טבעו בשיטפונות הים הצפוני.
פרברי העיר אמסטרדם מורכבים גם הם מאדמה מיובשת (פולדר) מן הים, אדמה שבעבר הייתה מכוסה באגמים, ביצות או ים.
פולדר בהולנדית הוא אזור אדמה מוקפת סכרים. האזור המכוסה באופן טבעי במים ומוקף בסכרים ויוצר שקע סגור באופן מלאכותי. בתוכו רמת המים נקבעת באופן מלאכותי באמצעות מערכת הידראולית (טחנות רוח, תחנות קיטור וכדומה). זהו בעצם אזור של אדמה שנלקחה מן הים, מאגם או ביצה והוא שוכן מתחת לגובה פני הים. 
יצירת פולדר מחייבת מספר שלבים: בביצות ולאורך נהרות יש פולדרים בודדים המוגנים בסכר אחד (שמות ערים המסתיימות ב"דם" מעיד על סגירת פלג מים על ידי סכר). הם נבנו כדי לספק הגנה מפני הגאות ולייבוש שטחי אדמה אחדים. עודפי מים מפולדרי סכר מכוונים חזרה לים או לנהר בעזרת כוח המשיכה ועל ידי סכרים בשעת השפל. 
השלב הבא הוא פולדרי ניקוז שם נבנה סכר סביב אגם. מעבר לו יש תעלה טבעתית ובסמוך לה סכרים שמקיפים פולדרים קרובים. בפולדר יש שתי וערב של תעלות קטנות המחוברות ביניהן באמצעות סעיפי תעלות. כאשר דרגת המים עוברת את המידה הרצויה המים נשאבים חזרה אל תוך סעיפי התעלות ולאחר מכן החוצה אל התעלה ההיקפית ואל רשת שלמה של אגמים או תעלות המשמשים כמאגרים זמניים. בעבר הם הונעו על ידי טחנות הרוח והקיטור. 
השלב הבא הוא שכלול של השלב שני: הקפת אזור של ים בסכרים וניקוזו באמצעות שאיבה בלבד. זהו מפעל אדיר שלוקח זמן רב ודוגמה לכך היא "פלבולנד", קבוצה של פולדרים שנוצרו בצפון מזרח הולנד החל בשנת 1950 ועד שנת 1986, עת הוקם מחוז בשם זה.
ניקוז אזורים בתוך הארץ הנמצאים מתחת לפני הים היה חייב להתבצע בהתערבות אנושית. פיתוח טכניקות לניקוז הוא פרק יוצא דופן בהיסטוריה של הולנד, תחנות פולדרים תוכננו לשאיבת מים וזו הפעם הראשונה שמשאבים טכניים הצליחו לשלוט ביסודות הטבע. פני הים עלו והאדמה הונמכה באמצעות ניקוז של ביצות כבול (העברת מים מאזורי הביצות לים).
טחנות הרוח שניצבו בשורה היו מסוגלות לנקז אזור של פנים הארץ. פריצת הדרך בתחום זה הייתה על ידי ארכיטקט ומהנדס מים נודע בשם יאן אדריאנס ליכווטר (פרוש מילולי של שמו: "ללא מים") שבניהולו ובאמצעות 40 טחנות רוח נוקז אגם ביימסטר בצפון העיר אמסטרדם. הצלחה זו עודדה את ההולנדים והם המשיכו במאמציהם להקים פולדרים נוספים בעיקר בצפון הולנד. האגמים הגדולים בצפון הולנד הפכו לאדמה חקלאית פוריה כיוון שהגשם שטף ממנה את שארית המלחים. ההון לביצוע המפעלים הללו בא מסוחרי אמסטרדם העשירים. 
בסך הכך יובשו בהולנד מאז המאה ה-13 7,050 קמ"ר של אדמה, מהם 4,000 הודות לבניית סכרים חופיים.
מרחב מטרי

בטופולוגיה, מרחב מטרי היא קבוצה שמוגדרת עליה פונקציה סימטרית וחיובית, המקיימת את אי שוויון המשולש. פונקציה כזו (הנקראת מטריקה) מקיימת את התכונות היסודיות של המרחק הגאוגרפי, ולכן רואים בה הכללה של מושג המרחק. המטריקה מאפשרת להגדיר במרחב כדורים, שבזכותם יש למרחבים מטריים תכונות טופולוגיות קיצוניות.

דוגמאות

מרחבים נורמיים הם דוגמה חשובה למרחב מטרי, שהרי הנורמה מאפשרת להגדיר מטריקה על ידי . בפרט הישר והמישור הם מרחבים מטריים מהסוג הזה, כאשר המטריקה היא המרחק הגאומטרי המוכר.
על כל קבוצה אפשר להגדיר את המטריקה . מטריקה זו ידועה בתור "המטריקה הדיסקרטית" והטופולוגיה שמשרה היא הטופולוגיה הדיסקרטית (כלומר, במרחב זה כל קבוצה היא קבוצה פתוחה)

מרחב מטרי כמרחב טופולוגי

במרחב מטרי, קבוצת הנקודות שמרחקן מנקודה מסוימת קטן מקבוע חיובי מסוים, נקראת "כדור פתוח". קבוצה המוכלת בכדור כזה נקראת קבוצה חסומה (ואם המרחב כולו הוא קבוצה חסומה, אומרים שהמרחב חסום).
אוסף הכדורים הפתוחים מהווה בסיס לטופולוגיה, וכך אפשר לראות כל מרחב מטרי כמרחב טופולוגי. בניגוד לסתם מרחב טופולוגי, כל מרחב מטרי מקיים את תכונת ההפרדה T4 (יתרה מזאת, כל מרחב מטרי הוא מרחב נורמלי באופן מושלם או T6). מרחב מטרי הוא מרחב קומפקטי אם ורק אם הוא חסום כליל ושלם. אם המרחב חסום כליל, ההשלמה שלו היא דוגמה לקומפקטיפיקציה.
מרחב טופולוגי שניתן להגדיר עליו מטריקה שתגדיר את הטופולוגיה שלו נקרא מרחב מטריזבילי.

אוסף המרחבים המטריים

האוסדורף הגדיר מטריקה בין תת-הקבוצות הסגורות של מרחב מטרי קומפקטי, לפי , כאשר . בהגדרה זו השתמש גרומוב  כדי להגדיר את המרחק בין שני מרחבים מטריים, כמרחק (של האוסדורף) המינימלי בין כל שתי תמונות איזומטריות של המרחבים, במרחב מטרי שלישי. הגדרה זו מובילה ל"טופולוגיית האוסדורף-גרומוב", שלפיה סדרת מרחבים מטריים מנוקדים מתכנסת למרחב מטרי מנוקד, אם לכל R, המרחקים בין הכדורים ברדיוס R במרחבים הנתונים, לבין הכדור ברדיוס R במרחב המטרה, שואפים לאפס.

מרחבים אולטרה-מטריים

פונקציה המקיימת את האקסיומה  (שהיא חזקה יותר מאי שוויון המשולש) נקראת אולטרה-מטריקה. מרחב שמוגדרת עליו אולטרה-מטריקה נקרא מרחב מטרי לא ארכימדי, או מרחב אולטרה-מטרי.
קיץ המזבח

קיץ המזבח הוא כינוי לקרבנות עולה המוקרבים על המזבח החיצון בבית המקדש כאשר אין קרבנות אחרים להקריב עליו.
לפי רש"י, מטרת קיץ המזבח היא כדי שהמזבח יהיה פעיל באופן קבוע, כי זהו לא כבוד ה' שהמזבח יהיה עומד שומם. לעומת זאת ניתן להבין מהרמב"ם בפירוש המשנה כי מטרת הקרבת קיץ המזבח היא להשתמש בעודפי התקציב של בית המקדש.

מקורות הכסף

מקור הכסף למימון קרבנות קיץ המזבח נתון במחלוקת תנאים המופיעה במסכת שקלים. לפי רבי עקיבא, הכסף המשמש לקניית בהמות עבור קיץ המזבח בא מהכסף שנשאר מכספי מחצית השקל לאחר קניית כל הקרבנות הנצרכים למקדש (מותר הלשכה). לפי רבי ישמעאל, קונים בכספים אלו פירות ומוכרים אותם ברווח. בכספי הקרן משתמשים להכנת כלי שרת, וברווחים לקיץ המזבח.
בנוסף כל מי שהקדיש סכום מסוים לקניית קרבן (חטאת, אשם, קינים, קרבנות נזיר) אך נשאר לו כסף, צריך לתת את הכסף לקופות מיוחדות בבית המקדש (שנקראו "שופרות") המיועדות לקניית עולות לקיץ המזבח. גם מי שהקדיש כסף ואמר שהוא מקדיש סתם "למזבח" מפריש אותו לקופות אלו. גם כספים של קורבן אשם שאי אפשר להקריבו כיוון שהבעלים כבר התכפרו, (במקום שהבהמה תמות, כמו במקרה זהה בחטאת), מופרשים לטובת קיץ המזבח.
מקרה נוסף בו אדם תורם את מעות קרבנותיו לקיץ המזבח ניתן למצוא בתלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף פ"ט, עמוד ב', במקרה שאדם הקדיש בהמה לעולה ולאחר מכן מכר אותה לחבירו כדי שיתכפר בה חבירו, ומבואר שלא עשה ולא כלום, מכיוון שהעולה קריבה רק לשם בעליה הראשונים. חכמים קנסו את המוכר שהמעות מהמכירה יפלו לנדבה, לקיץ המזבח.
דייגו פורלאן

קריירת מועדונים

פורלאן התחיל את דרכו בגיל 14 בקבוצה האורוגוואית פניארול. בשנת 1998 עבר לשחק בארגנטינה בקבוצת אינדפנדיינטה. שנת 2001 הייתה שנת מפתח בקריירה של פורלאן - הוא היה סגן מלך השערים בליגת האפרטורה, לאחר שהבקיע 11 שערים.
בינואר 2002 הצטרף לקבוצה מנצ'סטר יונייטד באנגליה, שם התקשה לכבוש בתחילה והפך מושא ללעג, אך עם הזמן הרבה לכבוש שערים חשובים נגד היריבות הגדולות של הקבוצה, ליברפול וצ'לסי. בתחילת דרכו כונה בפי האוהדים "For Loan" (להשאלה) בשל החמצות השערים שלו. ב-2004 עבר לקבוצת ויאריאל הספרדית, והוכתר "מלך השערים" של הליגה הספרדית; ובנוסף זכה בנעל הזהב האירופית, לאחר שהבקיע 25 שערים.
בקיץ 2007 עבר לאתלטיקו מדריד. פורלאן עזר לקבוצה לסיים במקום הרביעי בטבלה, ובכך לזכות במקום במוקדמות ליגת האלופות, בפעם ראשונה לאחר 12 שנה. ב-2009 סיים שוב כמלך השערים בליגה הספרדית, עם 32 שערים, וזכה בפעם השנייה בנעל הזהב האירופית.
בסוף עונת 2009/2010 השתתף בגמר הליגה האירופית ביחד עם קבוצתו אתלטיקו מדריד. פורלאן כבש את הראשון בדקה ה-32, ודקה ה-116 (4 דקות לסיום ההארכה) כבש שער מכריע, שבזכותו זכתה הקבוצה בגביע. הוא גם נבחר למצטיין של משחק הגמר ושל הטורניר.
בתחילת עונת 2011/12 עבר פורלאן לאינטר מילאן מהסריה א' האיטלקית כמחליפו של סמואל אטו, אך חווה עונה גרועה בשורות הקבוצה האיטלקית, כשרשם 18 הופעות ושני שערים בלבד.
בסוף עונת 2011/12 התירה אינטר מילאן את חוזהו, והחלוץ חתם לשלוש שנים בשורות אינטרנסיונל הברזילאית.
בינואר 2014 חתם על חוזה ל-18 חודשים בסרזו אוסקה היפנית.
ב-24 ביוני 2015 חזר לאורוגוואי וחתם לעונה אחת בפניארול. ב-14 באוגוסט חתם לשלושה חודשים במומבאי סיטי ההודית.
ב-4 בינואר 2018 חתם פורלאן בקיצ'י מליגת העל של הונג קונג.
ב-7 באוגוסט 2019 הודיע על פרישה מכדורגל.

נבחרת

פורלאן שיחק במדי נבחרת אורוגוואי במונדיאל 2010, במהלכו הבקיע חמישה שערים וסייע לנבחרתו להגיע עד לשלב חצי הגמר. במשחק על המקום השלישי הפסידה הנבחרת לגרמניה בתוצאה 2 - 3, ולפיכך זכתה במקום הרביעי. פורלאן חלק את תואר מלך השערים של הטורניר עם שלושה שחקנים נוספים, וזכה בפרס כדור הזהב של פיפ"א לשחקן המצטיין של הטורניר. פורלאן הוא גם שיאן ההופעות במדי הנבחרת - 112 משחקים.
בגמר קופה אמריקה 2011 הבקיע צמד שערים בניצחון נבחרתו על נבחרת פרגוואי.
ב-12 במרץ 2015 פרש מהנבחרת לאחר 13 שנה, בהם כבש 36 שערים ב-112 הופעות.
היינריך שנפלד

ביוגרפיה

שנפלד נולד בקלוז'-נאפוקה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום ברומניה). הוא נקרא על שמו של הצייר יוהאן היינריך שנפלד. הוא התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועני בתפקיד שוער וכבר בגיל 16 שיחק במועדון הווינאי SpC Rudolfshügel. ב-1921 שינה מקום ותפקיד, עבר לאיטליה, למועדון Sportclub Merano, שם שיחק שתי עונות כחלוץ. משם עבר כעבור שנתיים למועדון טורינו (1924-1926)‏, שבו היה ה-Capocannoniere (מלך השערים של הליגה העליונה) עם 23 שערים. הוא שיחק עונה אחת באינטר מילאנו ולאחר מכן עבר להכח וינה, ואיתה הגיע לטורניר בארצות הברית. הוא היה בין שחקני הכח שהחליטו להתמקם שם והצטרפו למועדונים מקומיים. שנפלד הצטרף ל-Brooklyn Wanderers, אך לאחר עונה אחת בלבד שב להכח וינה, אך גם כאן נשאר רק עונה אחת, אחריה שב לארצות הברית, שם סיים את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועני עם עונה אחת בהכוח ברוקלין ועונה אחת בהכוח ניו-יורק.
בשנת 1930, שנפלד, שסיים כבר את קריירת המשחק שלו, חזר לאירופה והתחיל לאמן את טרפאני קלצ'ו, ששיחקה בליגה הרביעית (הליגה הלא מקצוענית הגבוהה ביותר באיטליה והחמישית בדירוג כללי). הוא העלה את הקבוצה לליגה גבוהה יותר, השלישית בחשיבותה באיטליה. אף שהתחיל בתור מאמן, ירד גם למגרש ושיחק במדי הקבוצה.
לאחר מכן, אימן את קאטאנזארו (Unione Sportiva Catanzaro), אך נאלץ לפרוש מתפקידו ולעזוב את איטליה בגלל חוקי עבודה פשיסטיים שאסרו על זרים לעבוד באיטליה. 
לאחר מלחמת העולם השנייה, החל משנת 1950, אימן את קבוצת החובבנים "הכח האליין" (Hakoah Hallein), שהורכבה מפליטים שהתקבצו בעיר האליין ובסביבתה, באוסטריה). בשנת 1954 נסגר המועדון, לאחר התפזרות הפליטים.
הוורין ח'לף

חייה

ח'לף נולדה בשנת 1984 בעיר אל-מאליכיה, שבצפון סוריה. היא למדה בבית הספר היסודי ובתיכון באל-מאליכיה, והמשיכה ללימודי הנדסה אזרחית באוניברסיטת חלב, ושם סיימה תואר ראשון בשנת 2009.
ח'לף, שהייתה פעילת זכויות נשים וזכויות מיעוטים בסוריה, בעיקר הנוצרים והכורדים, הגבירה את מעורבותה הפוליטית אחרי תחילת המלחמה בסוריה ב-2011. היא עבדה עבור מספר עמותות לזכויות אדם, והייתה לראשת המועצה הכלכלית של העיר קמישלי. בשנת 2014, עם הצהרת האוטונומה הכורדית ברוז'אבה, התמנתה ח'לף לחברת ועדת האנרגיה של האוטונומיה, ולאחר מכן ליו"ר הוועדה האחראית על אספקת אנרגיה לכל האזורים שבשליטה כורדית בסוריה.
במרץ 2018, נבחרה ח'לף לראשות מפלגת  "סוריה – העתיד", אשר מקושרת לכוחות הסוריים הדמוקרטיים. מפלגה זו נטלה חלק במנהל צפון סוריה לאחר שא-רקה שוחררה משליטת המדינה האסלאמית.
על פי דיווחים בתקשורת, ח'לף, שהייתה ידועה בשל כישוריה הדיפלומטיים, השתתפה במשא ומתן מול ארצות הברית, והאמינה בפתרון לאחדות סוריה בדרך הידברות.

רציחתה

בשבת, 12 באוקטובר 2019, נקלע הרכב בו נסעה ח'לף למארב בכביש M4, דרומית לעיר תל אבייד, כשהיא הייתה בדרכה הבייתה מישיבה באל-חסכה. חיילים של כוחות מורדים המשתתפים בפלישה הטורקית לצפון סוריה ירו בה ובנהג שלה, ובנוסף בעוד לפחות שבעה אזרחים ברחבי תל אבייד באותו היום. חלק מההריגות צולמו בידי הרוצחים, אך במקרה של ח'לף פורסמו ברשתות החברתיו רק צילומים חלקיים מן האירוע. התקשורת הכורדית דיווחה שח'לף ונהגה עונו ונסקלו באבנים, ושח'לף נאנסה באכזריות לפני שהוצאה להורג בירי. עם זאת, כאשר פורסמו צילומים של הרכב מחורר מירי, עלו בתקשורת המערבית תאוריות שהשניים נהרגו בתוך המכונית, ושבכל מקרה יש ספק לגבי סיבת ותנאי המוות, עד אשר הנושא ייחקר.
בתגובה לידיעה על שרשרת ההריגות, הכחישו "צבא חירות סוריה" והממשל הטורקי כל מעורבות, אך הסרטונים והתמונות שצולמו ופורסמו על ידי החיילים עצמם ברשתות החברתיו מראים את מעשיהם של המורדים הסורים.
חמישה ימים לפני הירצחה, ב-5 באוקטובר 2019, השתתפה ח'לף בכנס בעיר קמישלי, בו העבירה ביקורת על טורקיה, באומרה שנסיונותיה של טורקיה "לכבוש את ארץ זו כדי להגן על העם הטורקי אינו עולה בקנה אחד עם המציאות", מכיוון שהכוחות הסוריים הדמוקרטיים כבר ניקו את צפון סוריה מקבוצות טרור. "אנו - כל הכוחות הפוליטיים - דוחים מכל את האיומים הללו, במיוחד מכיוון שהם מונעים מהקמפיין שלנו ליצור פתרון למשבר הסורי", אמרה והוסיפה כי בגלל זה, "הקהילה הבינלאומית צריכה לתמוך באנשים החיים על אדמות סוריה כדי לשמור על הביטחון ולא לאפשר לכוחות טורקיים לכבוש את אדמות סוריה".
על פי עיתון הוושינגטון פוסט, הרצח הוא "כמעט בוודאות פשע מלחמה תחת החוק הבינלאומי".
לעומת זאת, העיתון הטורקי יני סאפאק קרא להריגתה "מבצע מוצלח" נגד פוליטיקאית המשויכת לארגון "הטרור", האיחוד הדמוקרטי העממי, המפלגה הכורדית אשר מנהלת את צפון-מזרח סוריה. העיתון אפיין את הריגתה כ"ניטרול" והביע ביטחון שמותה מהווה נזק גדול עבור הממשל הכורדי.
משרד זכויות האדם של האומות המאוחדות הצהיר ב-15 באוקטובר 2019 שהוא חוקר את הרציחות, ושטורקיה תישא באחריות בגין כל פשע מלחמה אשר בוצע על ידי שליחיה.
הנוכחות הבינלאומית הזמנית בחברון

הנוכחות הבינלאומית הזמנית בחברון (באנגלית: Temporary International Presence in Hebron ובראשי תיבות TIPH) הוא צוות של משקיפים אזרחים אירופיים שהוצבו בעיר חברון. חברי צוות המשקיפים הגיעו מן המדינות דנמרק, איטליה, נורווגיה, שוודיה, שווייץ וטורקיה. תפקידם היה לפקח על יישום הסכם חברון ולדווח על הפרות של ההסכם ושל המשפט הבינלאומי, הן לצד הישראלי והן לצד הפלסטיני, כל זאת לאור הסכם חברון שנחתם בין מדינת ישראל לרשות הפלסטינית. פעילות צוות המשקיפים הופסקה בסוף ינואר 2019, כיוון שהמנדט לפעילותה לא הוארך.

היסטוריה

לאחר טבח מערת המכפלה, שהתרחש ב-25 בפברואר 1994, קראה מועצת הביטחון של האומות המאוחדות לנקיטת אמצעים למען הבטחת והגנת האזרחים הפלסטינים בכל השטחים המוחזקים, כולל נוכחות בינלאומית או זרה זמנית. המשלחת הראשונה של TIPH החלה לפעול ב-8 במאי 1994. אולם הרשות הפלסטינית ומדינת ישראל לא הצליחו להגיע להסכמה באשר להארכת המנדט לנוכחותו של צוות המשקיפים בשטח, ולכן הופסקה נוכחותם ב-8 באוגוסט אותה שנה. ב-2 במאי 1996 שב צוות המשקיפים לעיר, ובו אזרחים נורווגים בלבד. מאז קיימת נוכחות רצופה של משקיפים בחברון, ממדינות שונות. האחריות לתאום המשלחות הוטלה על נורווגיה.
המידע הנאסף על ידי המשקיפים מועבר לצה"ל ולכוח השיטור הפלסטיני, בלווית בקשות להבהרה. כמו כן מועברים דיווחים לשש המדינות השולחות נציגים לצוות. מדינות אלה רשאיות להמשיך ולפעול על פי המידע בערוצי דיפלומטיים, מול מדינת ישראל והרשות הפלסטינית. הדיווחים אינם מתפרסמים בפומבי. המנדט להמשך נוכחות צוות המשקיפים בחברון ניתן בהסכמת מדינת ישראל והרשות הפלסטינית, ומחודש אחת לחצי שנה.
בינואר 2019 פנה השר לביטחון הפנים גלעד ארדן לרה"מ ושר החוץ בנימין נתניהו בבקשה שלא לחדש את ההסכמים עם המדינות המרכיבות את TIPH לאחר פקיעת המנדט לשהותם שם ב-31 בינואר, לאחר שדו"ח שהעבירה המשטרה לארדן מעלה כי פעילי הארגון מתעמתים עם חיילים המשרתים בעיר, ובכך מפריעים להם במילוי תפקידם. בשלהי אותו החודש קיבל נתניהו את בקשתו של ארדן, והורה שלא לחדש את ההסכם.

אירועים בולטים

ב-26 במרץ 2002 נהרגו שניים מחברי צוות המשקיפים, מירי חמוש פלסטיני. היורה נעצר, הועמד לדין בישראל, ובחודש ספטמבר 2003 נמצא אשם ברצח.
ב-8 בפברואר 2006, לאחר שמטה צוות המשקיפים הותקף בהתפרעות של תושבים מקומיים פלסטינים, פונו המשקיפים מחברון באופן זמני, ושבו לתפקידם בחודש אפריל 2006.
ב-2010 גינה משרד החוץ של ישראל את צוות המשקיפים ואמר כי הם חורגים מהסמכויות שהוענקו להם ופועלים בחד צדדיות כנגד ישראל.
ב-11 ביוני 2011 תקפו משקיפים מהארגון חייל צה"ל בנסיבות שנויות במחלוקת.
ב-13 ביולי 2018 התפרסם בחדשות כי יום קודם לכן היועץ המשפטי של TIPH תועד מכה ילד יהודי בן 10 מחברון במהלך סיור של ארגון שוברים שתיקה בחברון. היועץ המשפטי נעצר ושוחרר בתנאים מגבילים ודווח כי במשרד החוץ שוקלים להסיר את חסינותו הדיפלומטית. בעקבות האירוע, שגריר שווייץ בישראל שיגר מכתב התנצלות לתושבי היישוב היהודי בחברון.
ב-23 ביולי 2018 התפרסם תיעוד של משקיף הפעיל ב-TIPH מנקב צמיגים של רכב של יהודי בחברון. בעקבות התקרית הוגשה תלונה למשטרת ישראל והפעיל גורש מהארץ.