אתלופוביה

אתלופוביה זה הפחד מלא להיות טוב מספיק (כישלון), או מחוסר שלמות. אתלופוביה מסווגת כהפרעת חרדה שיכולה להשפיע על מערכות יחסים, ולגרום לאדם להרגיש שכל דבר שהוא עושה שגוי. המונח בא מיוונית:  ατελής atelès, שמשמעותו "בלתי מושלם" או "בלתי שלם" ו φόβος, שמשמעותו פוביה, ו"פחד".

טיפול

כאשר מטופל חושד שיש לו פוביה, הצעד הראשון להחלמה הוא לשוחח עם אנשי מקצוע בתחום הבריאות. ישנו מערך טיפולים ושיטות כדי לסייע למטופל עם הפוביה.

טיפול בחשיפה

סוג הטיפול הנפוץ ביותר בטיפול בפוביות נקרא טיפול בחשיפה. טיפול בחשיפה הוא צורה של טיפול קוגניטיבי-התנהגותי. בטיפול המטופל נחשף למצבים מלחיצים מאוד המעוררים את הפוביה על מנת להתגבר על החרדה. הטכניקה כוללת חמישה שלבים; הערכה, משוב, פיתוח פחד בהדרגה, חשיפה ובנייה. צעד ההערכה כרוך בתיאור הפחד הספציפי בו המטופל נזכר באירועים בעבר שאולי גרמו לכך. לאחר מכן, המטפל מציע הערכה של הפוביה המסוימת ומציע תוכנית לטיפול. המטופל צריך לפתח פחד בהדרגה כאשר המטופל והמטפל יוצרים רשימה של תרחישים בהם הפחד מעורב, וכל פחד אינטנסיבי יותר מקודמו. צעד החשיפה הוא כאשר המטופל חושף את עצמו לפחדים מהרשימה, בתקווה שהתמודדות עם הפחדים יפחית את הפאניקה שהוא מרגיש. לבסוף, המטופל בונה את הכישורים שלו בהתבסס על התמודדות עם סיטואציות המעוררות את הפוביה שלו. היעילות של טיפול בחשיפה תלויה במטופל, במטפל, וביחסי העבודה שלהם, אבל עם הזמן הרבה אנשים מצליחים. הקושי בטיפול זה הוא למצוא מטפל אמין שיכול לעזור למטופל במצבים קשים אלה. שימוש בטכניקות טיפול קוגניטיבי-התנהגותי נוספות יכול לעזור. מטפלים יכולים לעזור למטופלים באמצעות תרגילי נשימה והרפיה במטרה להפחית את פחד תוך כדי לימוד שהמחשבות שלהם על שלמות אינן מציאותיות.
הבעיה בטיפול בחשיפה הן שימוש בטכניקות שעשויות להיות מיותרות ולגרום חולים מסוימים להיות אף יותר פרנואידים. טיפולים נוספים זמינים הם עזרה עצמית, ריפוי בדיבור, טיפול התנהגותי ותרופות. עזרה עצמית היא כאשר אנשים לוקחים את הבעיה שלהם לידיהם. היתרון של טיפול זה הוא שהמטופל הוא האדם היחיד שיכול לרפא את המחלה שלו, וזה לא תיקון זמני. ריפוי בדיבור הוא כאשר המטופל מדבר על הבעיות שלו עם פסיכיאטר.

טיפול התנהגותי

טיפול התנהגותי כולל תרגילים על מנת לשנות את הדפוסים הלא הולמים שהמטופל חושב שהוא פיתח, ואת ההתנהגות שנובעת מהם. בסופו של דבר, אם כל שאר הטיפולים נכשלים, המטופל יכול לפנות לתרופות על ידי פיקוח בידי איש מקצוע רפואי.

התמודדות

כמו כל פוביה אחרת, אתלופוביה מהווה מכשול בחיים נורמליים. בעוד אנשים רגילים מתחרים עם אחרים, מנצחים ומפסידים, מציגים את כשרונם ומתקשרים אחד עם השני בקלות, אדם עם אתלופוביה מרגיש כאילו חייו בסכנה כאשר הוא צריך להתמודד עם אנשים אחרים. זה עושה את החיים עם אתלופוביה מאוד קשים.
בעוד תחרות עשויה להיחשב דבר טבעי עבור רוב האנשים, זה יכול להיות בעייתי עבור אדם עם אתלופוביה. כשאדם רגיל מפסיד, הוא עלול להתאכזב, אבל הוא יתגבר על זה ויהיה מסוגל לשלוט ברגשותיו. כשאדם חי עם אתלופוביה ועומד בפני כישלון, הוא אינו מסוגל לשאת זאת. הוא הופך להיות מאוד מאוכזב ומתחיל לפקפק ביכולותיו. הוא מתחיל לחשוב שהוא לא יוכל לעשות שום דבר כמו שצריך. אנשים עם אתלופוביה רואים את עצמם טיפשים כי הם חושבים שאין להם את היכולת לעשות שום דבר כמו שצריך, הם מטילים ספק ביכולותיהם. כאשר לאדם יש אתלופוביה, גם אם הוא מוכשר ואינטליגנטי, הוא אינו מאמינים בכך בשל חוסר ביטחון עצמי. אדם עם אתלופוביה ישמור טינה ייפגע, יכעס, ויהיה מדוכא. אתלופוביה מחמירה כאשר האדם אינו מסוגל להתמודד עם אנשים אחרים הסובבים אותו ולא יכול לתקשר עם חברים או קרובי משפחה, ובכך מערכות היחסים שלו עם הסביבה הופכות למוזנחות.