סטיוארט מילנר-בארי

בלצ'לי פארק

עם שובם לאנגליה של שלושת השחמטאים הצטרפו במהירות לבית הספר לקודים וצפנים בבלצ'לי פארק. מילנר-בארי גויס על ידי המתמטיקאי גורדון ולצ'מן שהיה מאותו מחזור בטריניטי קולג', ובתורו גייס את אודונל אלכסנדר.
בתחילת 1940 הצטרף מילנר-בארי לצריף 6 בניהולו של גורדון ולצ'מן. משימתו הייתה להתגבר על מכונת הצופן "אניגמה" ששימשה את הצבא הגרמני.
בשנת 1993 כתב מילנר-בארי שעד עצם היום הזה איננו יכול לטעון שהוא מבין עד הסוף איך האניגמה פעלה, ולא את כל בעיות שבירת הצופן.
למרות זאת, בזכות ידיעתו את השפה הגרמנית, ביצע מילנר-בארי מחקר של קטעי הגלוי ומצא שהם כוללים תבניות
סְטֶרֵאוֹטִיפּיות ומתכונות פניות שניתן היה לנצל כניחושים מושכלים לתוכן הגלוי של המברק המוצפן. פעמים רבות חזרו צירופים כגון "אין מה לדווח" או דיווחי מזג אוויר בתבנית אחידה. התאמה זו בין קטע מוצפן לניחוש הטקסט איפשרה את שבירת המברק כולו, ומשום חשיבותם המציאו להם כינוי - עריסות.
מציאת ניחושי טקסט אמינים הייתה משימה קריטית לצריף 6, משום ששבירת צופן האניגמה התבסס על בומב, התקן אלקטרו-מכני אשר שימש את המפענחים הבריטיים ככלי לפענוח הודעות האניגמה. מכונת הבומב התבססה על התקן פולני משנת 1938 ותוכננה על ידי אלן טיורינג. גורדון ולצ'מן שיפר מאוחר יותר את המכונה. מקור השם בומב בהתקן פענוח בשם "בומבה" אשר תוכנן בשנת 1938 על ידי מריאן רייבסקי מהביורו שיפרוב (לשכת ההצפנה).
בומבה. איור הלקוח מרשימותיו של מריאן רייבסקי. ניתן להבחין בשלושת הרוטורים, במנוע החשמלי ובמתגים.
בסתיו 1940 מונה מילנר-בארי כאחראי לחדר העריסות.
מילנר-בארי שוכן ביחד עם אלכסנדר שעבד בצריף 8, שבדומה לצריף 6 עבד על מכונת האניגמה של הצי הגרמני. חברותם הקרובה סייעה להם להתגבר על בעיות ההתמודדות על משאבי הבומבות, שהיו תמיד במחסור.
בחודש אוקטובר 1941 מונה מילנר-בארי לסגנו של ולצ'מן.
באותה עת סבל בלצ'לי פארק ממחסור בפקידים, מחסור אשר עיכב את העבודה על האניגמה. הנהלת בית הספר לקודים וצפנים לא הצליחה להתמודד על השגת המשאבים הנחוצים. המחסור השפיע במיוחד על צריף 6 וצריף 8, שנוהל על ידי אלן טורינג ואלכסנדר כסגנו. ארבעת המנהלים, ולצ'מן, מילנר-בארי, אלן טורינג ואלכסנדר עקפו את כל דרגי הפיקוד וכתבו מזכר ישירות לראש הממשלה, וינסטון צ'רצ'יל ובו תיארו את קשייהם. על מילנר-בארי הוטל להביא את המזכר אישית לרחוב דאונינג 10, ב-21 באוקטובר 1941. למחרת ענה צ'רצ'יל: "פקודת יום: תנו להם את כל מה שהם צריכים בעדיפות עליונה, ודווחו לי אישית על ביצוע הפקודה".
בתוך חודש נפתרה בעיית המשאבים וכל צורכי כח האדם סופקו במלואם.
בסתיו 1943 התמנה מילנר-בארי למנהל צריף 6, שבאותו זמן מנה 450 עובדים. ולצ'מן מונה לסגן מנהל המיכון של בלצ'לי פארק. מילנר-בארי נשאר בתפקידו זה עד סוף המלחמה, כאשר טיפל במספר ניכר של אתגרים טכניים שצצו ככל שהגרמנים הכניסו אמצעי זהירות נוספים למכונת ההצפנה אניגמה, כולל אניגמה UHR. ה"אוהר" (שעון בגרמנית) - השעון היה קופסה קטנה, שכללה מתג בעל 40 מצבים. בערך על מילנר-בארי בהוצאת אוקספורד של ביוגרפיות לאומיות מצוין כי "הגם שחש כי צריף 6 עומד על סיפו של כישלון בהמשך פענוח האניגמה, הרי שצריף 6 החזיק מעמד עד סופה של המלחמה, בעיקר בזכותו מנהיגותו המוכשרת". ההיסטוריה הרשמית של צריף 6 שנכתבה מיד לאחר תום המלחמה מציינת את השגיו הטכניים החיוניים ביותר במציאת ה"עריסות" ואת כשרונותיו הניהוליים והדיפלומטיים בתפקידו כמנהל צריף 6.

לאחר מלחמת העולם השנייה

מילנר-בארי הצטרף למשרד האוצר בשנת 1945 בדרגת מנהל. בשנת 1947 נישא לתלמה טננט ולס ולזוג נולדו בן ושתי בנות. באותה שנה קודם לדרגת עוזר לשר ובשנת 1954 לתת-שר. למעט תקופה של שלוש שנים 1958–1960 שהושאל למשרד הבריאות נשאר מילנר-בארי במשרד האוצר עד שנת 1966, שנה בה הגיע לגיל הפרישה הרגיל לעובדי ציבור - 60. הוא שוכנע להישאר בתפקיד ייצוגי של אחראי למערך הבריטי של חלוקת אותות הערכה והוקרה לאזרחים הבריטיים על תרומות שונות למדינה. בתפקידו זה תמך בהענקת תואר אבירות לפ. ג. וודהאוס ולנואל קווארד.
מילנר-בארי פרש לבסוף בשנת 1977. הוא קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית בשנת 1946 בזכות עבודתו במלחמת העולם השנייה, את אות מסדר האמבט בשנת 1962 ואת אות מסדר ויקטוריה בשנת 1975.