ז'לייזניצ'אר סרייבו

היסטוריה

כמצוין מעל, המועדון הוקם על ידי קבוצת פועלי רכבת מהעיר סרייבו בשנת 1911. באותה התקופה, כבר היו בעיר סרייבו כבר מספר מועדוני כדורגל. שאר המועדונים היו לרוב עשירים יותר ובעלי גיבוי של ארגונים כאלו או אחרים. רוב המועדונים הללו היו מבוססים על רקע אתני (בוסנים, בוסנים סרבים, בוסנים קרואטים ובוסנים יהודים). בשונה מרוב המועדונים, ז'לייזניצ'אר הוקמה כמועדון עממי יותר ולא מסווג לקבוצה אתנית זו או אחרת אלא היה פתוח לבני המעמד הנמוך והפועלים הפשוטים. בשל העובדה המצערת כי המועדון היה מחוסר אמצעים, נהגו במועדון לארגן ערבי ריקודים בעיר סראייבו כאשר הרווחים הוקדשו לרכישת נעליים וכדורים. דבר נוסף שפגע בקבוצה היה הרב-לאומיות שלה. בשל העובדה שהיא הכילה שחקנים מקבוצות אתניות שונות הנפוצות בבוסניה והרצגובינה, הקבוצה סבלה מפגיעות של מתפרעים גזעניים למיניהם אך למרות סיבות אלו המועדון המשיך להתקיים ואף הצליח לנצח מועדונים חזקים ומוכשרים בהרבה.
בשנת 1941, עם פלישת צבא גרמניה במלחמת העולם השנייה ליוגוסלביה הופסקו כל פעילויות הספורט למיניהן בסרייבו ובשל העובדה שרבים משחקני המועדונים השונים היו חיילי הצבא היוגוסלבי, רבים מהם מצאו את מותם בקרבות הקשים שנערכו בכל רחבי יוגוסלביה. לאחר המלחמה הוקמה הקבוצה מחדש ובשנת 1946 זכתה הקבוצה באליפות הלאומית של אזור בוסניה והרצגובינה, דבר שהעניק לה השתתפות בליגה היוגוסלבית הבכירה בעונת 1946/1947, ליגה בה שותפו המועדונים הבכירים מכל רחבי יוגוסלביה. לא עבר זמן רב עד שהשלטונות הקומוניסטיים החליטו על הקמת קבוצת כדורגל נוספת בעיר סראייבו - מועדון הכדורגל סרייבו והכריחו את שחקניה הטובים ביותר של ז'לייזניצ'אר לעבור לשחק המועדון החדש. דבר זה גרם להתמוטטות מיידית של המועדון שגרם לירידתו לליגת המשנה. הקבוצה לא נכנעה למצב הקשה ומספר שנים לאחר מכן העפילה חזרה לליגה הבכירה. לאורך רוב עונות הליגה היוגוסלבית שיחקה ז'לייזניצ'אר בליגה הבכירה וירדה רק 4 פעמים בתולדות ליגה זו לליגת המשנה, האחרונה שבהן ב-1976/1977, אך בכל הפעמים בהן ירדה (למעט בעונת 1947) הקבוצה חזרה לליגה הבכירה במהרה.
בשל היותה של ז'לייזניצ'אר אחת הקבוצות המובילות בכדורגל, הן היוגוסלבי והן הבוסני, הקבוצה הופיעה פעמים רבות מאוד במפעלים האירופיים השונים, ושיחקה מול מועדונים ידועים מאוד בקנה מידה אירופי, כגון ניוקאסל יונייטד, דינמו מינסק, לבסקי סופיה, דרבי קאונטי, בשיקטאש והמבורג. לז'לייזניצ'אר שתי עונות מכובדות במיוחדות בהופעותיה באירופה, שתיהן במסגרת גביע אופ"א, אז הייתה נציגת יוגוסלביה.
בעונת 1971/1972, הקבוצה ניצחה בסיבוב הראשון של גביע אופ"א את קבוצת קלאב ברוז' מבלגיה והעפילה לסיבוב השני, בו גברה על קבוצת בולוניה 1909 האיטלקית. בסיבוב השלישי גברה הקבוצה על קבוצת סנט ג'ונסטון הסקוטית והגיעה לרבע-גמר המפעל, שם הפסידה לקבוצת פרנצווארוש ההונגרית בבעיטות פנדל.
הישג השיא של המועדון בתקופה היוגוסלבית הוא הזכייה באליפות בעונת 1971/1972, התואר היחיד של המועדון תחת יוגוסלביה. בעונת 1980/1981 הגיעה הקבוצה בפעם הראשונה בתולדותיה למעמד גמר הגביע היוגוסלבי, אז הפסידה למועדון אחר מבוסניה והרצגובינה - וולז' מוסטאר. הישג השיא של המועדון בזירה האירופית הוא הגעה לחצי גמר גביע אופ"א בעונת 1985/1986, אז פגשה הקבוצה בקבוצת ההונגרית וידאוטון אך הפסידה את הכרטיס לגמר בדקות הסיום של משחק הגומלין ווידאוטון עלתה למשחק הגמר מול ריאל מדריד. הישג השיא שלה באירופה היה בעונת 1984/85, בה גברה בסיבוב הראשון על קבוצת סליבן הבולגרית בדרך לסיבוב השני, בו גברה על קבוצת פ.צ. סיון משווייץ. בסיבוב השלישי גברה הקבוצה על הקבוצה הרומנית אוניברסיטטה קראיובה וברבע הגמר גברה על קבוצת הכדורגל הסובייטית דינמו מינסק. בחצי הגמר פגשה הקבוצה בקבוצה ההונגרית וידנטון פהרבר, כאשר המשחק הראשון נגמר בניצחון 3-1 הונגרי בהונגריה. ז'לייזניצ'אר הייתה זקוקה לניצחון 2-0 כדי לעבור לשלב הגמר למשחק מול ריאל מדריד וכבר הובילה 2-0 אך ספגה שער מאוחר ובשל כך אפסו סיכויי הקבוצה לעלות למשחק הגמר ווידנטון עלתה לגמר על חשבונה והפכה בכך לקבוצה ההונגרית הראשונה שמעפילה לגמר גביע אופ"א.
אחרי נפילת יוגוסלביה, החלה מלחמת בוסניה ובמהלכה הופסקה פעילות קבוצות הכדורגל במדינה, מספר שחקנים חשובים במועדון, כגון מריו סטאניץ', ראדה בוגדנוביץ', סובאד קאטאנה וגורדן וידוביץ', עזבו את המדינה והקבוצה נחלשה מאוד, הן מבחינת חומר השחקנים והתקציבים שנפגעו, והן בשל ההרס שנגרם למתחמי האימונים והמגרש, כמו מבנים נוספים באזור סרייבו.
לאחר הקמת הליגה הבכירה של בוסניה והרצגובינה הפכה ז'לייזניצ'אר, ביחד עם עוד מספר מועדוני עבר יוגוסלביים כגון פ.ק. סרייבו, ידינסטבו ביחאץ' ווולז' מוסטאר, לעמודי התווך של הליגה החדשה והיו למועדונים הבכירים בליגה זו.
בשנת 2010 הוגרלה ז'לייזניצ'אר לשחק מול אלופת ישראל בכדורגל הפועל תל אביב במסגרת ליגת האלופות, שבו הפועל ניצחה בתוצאה של 5-0. בשנת 2011 פגשה הקבוצה את מכבי תל אביב במסגרת הליגה האירופית שבו מכבי הביסה אותה 6-0 בבלומפילד במשחק החוץ על ידי מכבי תל אביב ובגומלין מכבי ניצחה 2-0 עם 8-0 בסיכום. בתחילת עונת 2010/11 שיחקה ז'ליינצ'אר במוקדמות ליגת האלופות נגד הקבוצה הישראלית הפועל תל אביב. היא הובסה במשחק הראשון 5:0 ובמשחק השני 1:0 .
בסיבוב השלישי של הליגה האירופית בעונת 2011/2012 הוגרלה הקבוצה לשחק נגד הקבוצה הישראלית מכבי תל אביב.

שם המועדון

ז'לייזניצ'אר הוקמה תחילה בשם "ר.ש.ד. ז'לייזניצ'אר" (ראדניצ'קו שפורטסקו דרושטבו, ובעברית-מועדון הספורט של הפועלים). המילה "ז'לייזניצ'אר" פירושה "עובד הרכבת" והשימוש בה מקביל לשימוש במילה "לוקומוטיב" במועדוני מזרח אירופה, כגון לוקומוטיב מוסקבה ולוקומוטיב סופיה. מאוחר יותר שונה שם המועדון ל"פ.ק. ז'לייניצ'אר" (פודבולסקי קלוב, ובעברית: מועדון כדורגל), והיה לחלק מש.ד. ז'לייזניצ'אר (שפורטסקו דרושטבו, ובעברית: מועדון הספורט) הכולל בתוכו גם מחלקות כדורסל, באולינג, שחמט ועוד. בשנת 1993 שונו תחיליות השם ל-נ. ק. (נוגומנטי קלוב, ובעברית: מועדון כדורגל). בבוסנית, שתי המילים, פודבולסקי ו-נוגומנטי, משמשות באופן זהה לייצוג המילה "כדורגל". המילה "פודבולסקי" נפוצה יותר במזרח בוסניה, בעוד המילה "נוגומנטי" נפוצה יותר במערב המדינה. מאז שנת 2000 הוחלט כי שם המועדון יהיה באופן רשמי "פודבוסלקי קלוב ז'לייזניצ'אר סרייבו".