google/wiki40b huggingface dataset:
האימפריה האויגורית

העם האויגורי

האויגורים הם עם עתיק יומין ממוצא טורקי, אשר שוכן באזור צפון מערב סין מזה מאות רבות, החל כנראה מהמאה ה-4 לספירה. בניגוד לעמים נוודים אחרים, כדוגמת המונגולים לפני ג'ינגיס ח'אן, האויגורים הושפעו רבות מהתרבות החקלאית העשירה של צפון סין, דבר שהעלה את כוחם וחשיבותם.

האימפריה האויגורית

במהלך המאה ה-9 לספירה, כ–400 שנה טרם עלייתו לשלטון של ג'ינגיס ח'אן, הקימו האויגורים אימפריה נרחבת באזור צפון סין, שהייתה בשעתה אחת הגדולות באזור. אחת ההשפעות של התרבות הסינית על האויגורים הייתה מבחינה דתית – כאשר בראשיתם האמינו האויגורים באחת מהדתות הסיניות הדומות, טרם גיבוש הבודהיזם המודרני. עם זאת, במהלך המאה ה-9 ואילך, החלו רבים מהאויגורים להאמין בנצרות, בגרסתה האשורית המוקדמת, ובכלל זאת אימצו לעצמם את הכתב הארמי. אף כי לאחר התמוטטות האימפריה שלהם, במהלך המאה ה-12, התאסלמו חלקים גדולים מהאויגורים, הכתב הארמי עוד נשאר בשימושם. במהלך כיבושיו של ג'ינגיס ח'אן במאה ה-13, הסתפחו האויגורים לאימפריה המונגולית, אף שלא איבדו לחלוטין את זהותם הנפרדת, אשר במידה רבה שרירה וקיימת עד ימינו אנו. בין ההשפעות הגדולות של האויגורים על המונגולים ניתן לציין את הכתב הארמי – אשר אומץ על ידי ג'ינגיס ח'אן ככתב הרשמי המונגולי, ובמהלך השנים נודע ככתב המונגולי. כמו כן, המונגולים אימצו מנגנונים מנהליים רבים מהאויגורים, אשר נבעו הן מניסיונם בניהול אימפריה בעבר, והן מההשפעה הסינית עליהם. מנגנונים אלו שימשו ברחבי האימפריה המונגולית בהצלחה רבה, ותרמו רבות ליציבותה ולמהירות התפשטותה.
צ'ארלס סימוני

צ'ארלס סימוני (באנגלית: Charles Simonyi, בהונגרית: Simonyi Károly; נולד ב-10 בספטמבר 1948) הוא מהנדס תוכנה אמריקאי ממוצא הונגרי (ששמר על אזרחותו ההונגרית). מפתח מעבד התמלילים הראשון בגישת WYSIWYG בחברת זירוקס פארק ("בראבו"), מנהלו לשעבר של צוות הפיתוח של חבילת Microsoft Office במיקרוסופט וממעצבי שיטות הפיתוח בחברה. באפריל 2007 היה לתייר החלל החמישי ולהונגרי השני בחלל, במרץ 2009 יצא לנסיעת חלל נוספת לתחנת החלל הבינלאומית והיה לאדם הראשון שביצע שני סיורי תיירות בחלל. נכון ל-2007 עמד הונו האישי על מעל מיליארד דולר והוא ניצב במקום ה-891 ברשימת עשירי תבל. מייסד מיקרוסופט, ביל גייטס אמר על סימוני שהוא "מגדולי התוכניתנים בכל הזמנים".

שנים ראשונות

סימוני נולד בבודפשט, אביו היה מהנדס חשמל. הוא נחשף לראשונה למחשבים כאשר עבד, עוד בהיותו תלמיד, כשומר לילה במעבדה בה הותקן מחשב מיינפריים רוסי מדגם "אורל II". אחד המדענים במעבדה לימד אותו תכנות מחשבים ועוד לפני שבגר תכנת סימוני מהדר עבור משרד ממשלתי. בהמשך נחשפה עבודתו לתאגיד הדני A/S Regnecentralen וב-1966, בן 18, עבר סימוני לדנמרק.

בעולם הנדסת התוכנה

לאחר שנתיים בדנמרק עבר סימוני לארצות הברית והחל ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, בה קיבל ב-1972 תואר ראשון במתמטיקה שימושית וסטטיסטיקה. הוא המשיך ללימודים מתקדמים באוניברסיטת סטנפורד ובמקביל החל לעבוד במעבדות זירוקס בפאלו אלטו, שהיו אז בשיאן היצירתי. הוא השתתף בפיתוחים עבור המחשב האישי Xirox Alto, אחד הראשונים מסוגו והוביל את פיתוח מעבד התמלילים החלוצי "בראבו", שהציג לראשונה יכולות עריכה WYSIWYG ‏("What You See Is What You Get"). ב-1977 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת סטנפורד. עבודת הדוקטורט שלו הציגה גישה לתכנות משותף בצוותי פיתוח גדולים אותה כינה MetaProgramming. כמו כן הציג בעבודתו תקן לקריאת שמות משתנים, המשלב את טיפוס המשתנה בשמו, תקן שזכה לכינוי "כתיב הונגרי".
בשנת 1981 פנה סימוני לביל גייטס והחל לעבוד בחברת מיקרוסופט בהובלת צוותי הפיתוח של מעבד התמלילים Word והגיליון האלקטרוני Multiplan (לימים ייקרא שמו Excel). תפיסת הפיתוח של סימוני הייתה חדשנית וביקשה שהכלים יפעלו על בסיס מכונה וירטואלית, כך שיוכלו לרוץ על כל מערכת הפעלה. עם זאת, התוכנית העסקית של מיקרוסופט לפיתוח מערכת ההפעלה שלה, MS-DOS גרמה לכך שהכלים ייכתבו במיוחד עבור מערכת הפעלה זו. סימוני הטביע במיקרוסופט תקני עבודה, בהם שימוש בנוטציה הונגרית ושימוש בעקרונות של תכנות מונחה-עצמים.
בשנת 2002 עזב סימוני את מיקרוסופט על מנת לממש את חזונו ל-"Intentional Programming". בבסיס רעיון זה נמצא העקרון לפיו בכל תחום ידע יכתבו מומחי-תוכן עסקיים של אותו עולם תוכן קבוצה של "כלי-עבודה" בסיסיים (או אבני בניין) עבור יצירת תוכנות לאותו עולם תוכן (למשל תחום הביטוח). התוכניתנים, שאינם מומחי תוכן, יצטרכו לבנות את המערכות המורכבות מתוך אבני בניין אלה.

חייו הפרטיים

סימוני היה חברה לחיים של מרתה סטיוארט במשך כ-14 שנים עד פרידתם ב-2008‏. ב-22 בנובמבר 2008 נשא לאשה את ליסה פרסדוטר (Lisa Persdotter) בחתונה צנועה בגטבורג, שוודיה. ביתו שבפרברי סיאטל תוכנן על ידי האדריכל ונדל לווט, סימוני מחזיק אוסף ציורים מאת רוי ליכטנשטיין וויקטור וסרלי.

תרומות

סימוני העניק תרומות להקמת מספר קתדרות להוראת המדעים. ממונה הקתדרה להבנה ציבורית של המדע באוניברסיטת אוקספורד בין השנים 1995 ל-2008 היה ידידו הקרוב של סימוני, הביולוג ריצ'רד דוקינס. ב-2008 החליף אותו מרכוס דו סוטוי. כמו כן הוא מממן את הקתדרה ליזמות חינוכית באוניברסיטת סטנפורד וקתדרה למתמטיקה פיזיקלית במכון למחקר מתקדם בפרינסטון.
יאנוש קמני

יאנוש קמני מגיארגיירה-מונושטורי (בהונגרית: Magyargyerőmonostori Kemény János; ‏ 14 בדצמבר 1607 מגיארביקיש, בימינו ביקיש, במחוז מורש, 23 בינואר 1662 סאסנאג'סלש) היה אציל הונגרי, איש צבא וסופר מטרנסילבניה, שכיהן כשליט טרנסילבניה בשנים 1662-1660.

חייו

קמני היה צאצא למשפחת אצילים ידועה בטרנסילבניה. לפי הכרוניקה ההונגרית של גאשאפר הלטאי Magyar Cronica  למעשה תרגום ועיבוד של הכרוניקה הלטינית של אנטוניו בונפיני (משנות ה-1560), אחד מאבות משפחת קמני, שימון קמני, היה הלוחם שהתחפש למפקדו יאנוש הוניאדי ונהרג על ידי הטורקים במקומו. אביו של יאנוש קמני היה בולדיז'אר קמני.
מילא תפקידים פוליטיים וצבאיים בנסיכות טרנסילבניה, בימי שלטונם של הנסיכים גאבור בתלן וגיירג' ראקוצי הראשון.
תחת שלטון גיירג' ראקוצי השני קמני הפך ליועץ הראשי של הנסיך וניהל עבורו מסעות צבאיים במולדובה ב-1653 ובפולין ב-1657, כהמסע האחרון נועד להשיג לראקוצי את כתר המלכות של פולין. האימפריה העות'מאנית התנגדה בתוקף לשאיפות הפולניות של ראקוצי ואסרה על כל פעילות צבאית מסוג זה נגד פולין. גם יאנוש קמני בעצמו ניסה להניא את השליט מהיוזמה הצבאית הנ"ל ופיקד באי רצון על המסע בפולין. המסע הסתיים בכישלון חרוץ:צבא של קמני, שננטש על ידי בני הברית השוודים, נפל בשבי אצל הטטרים של קרים.
קמני עצמו היה שבוי בידי הטטרים עד אוגוסט 1659 כששוחרר תמורת כופר ענק.בימי השבי כתב קמני אוטוביוגרפיה בהונגרית, שהיה אחד מנכסי צאן הברזל של הספרות הממוריאליסטית ההונגרית במאה ה-17. 
בשובו לטרנסילבניה, קמני מצא מדינה קרועה בין שאפתנותו של גיירג' ראקוצי השני, שלא היה מוכן להתפטר, הטוענים הרבים לכתר    
ולבין נקמת הטורקים העות'מאנים על אי הציות לפקודותיהם. "השער הנשגב" לא הכירה שוב בזכות הפרלמנט (הדיאטה) הטרנסילבני לבחור בשליט. בראות זאת ולאחר הפלישות החוזרות ונשנות של הטורקים ושל בני בריתם הטטרים של קרים לטרנסילבניה, קמני חשש מאוד לאבדן האוטונומיה של מולדתו, נסיכות טרנסילבניה, והחליט לפנות לעזרתם של ההבסבורגים.
ב-1 בינואר 1661 אחרי שהשליט אקוש ברצ'אי, איש הטורקים, נאלץ להתפטר, הדיאטה הטרנסילבנית בחרה ביאנוש קמני לשליט. באפריל 1661 הדיאטה הטרנסילבנית, בראשות קמני, הכריזה על השתחררות הארץ מחסות העות'מאנים וקראה לעזרתה של אוסטריה. כתגובה, ביוני 1661 הותקפה טרנסילבניה על ידי צבא טורקי-טטרי גדול. קמני הובס והוכרח להימלט לשטח הונגריה שבשליטה הבסבורגית. הטורקים העלו את מיהאי אפּאפי על כס המלכות של טרנסילבניה. בהתחלת ספטמבר 1661 שב יאנוש קמני לטרנסילבניה, כשהוא מחוזק בהתחלה על ידי עזרתו של כוח צבאי אוסטרי בפיקוד הגנרל  ריימונדו מונטקוקולי. אולם במהרה ננטש על ידי האוסטרים ונהרג בקרב עם הטורקים בנאג'סלש.
אריק בארונדו

חייו

בארונדו החל את דרכו הספורטיבית בריצות למרחקים. במהלך התאוששות מפציעה שסבל ממנה, התוודע לענף ההליכה, והחל להתאמן בו. בשנת 2011 התחרה לראשונה בתחרות בינלאומית, הגביע הפאן-אמריקאי בהליכה, וזכה במדליית כסף. בתוך חודשים ספורים שיפר את שיאו האישי בכחמש דקות, ובתחרות שנערכה בדבלין העמידו על 1:20.58 שעות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באותה שנה בטגו סיים במקום העשירי, ובמשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה זכה במדליית הזהב.

מדליית כסף אולימפית ראשונה לגואטמלה

בתחרות שנערכה בראשית 2012 בלוגאנו שיפר בארונדו את שיאו האישי ועמידו על 1:18:25 שעות. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:18.57 שעות, אחרי צ'ן דינג מסין שקבע שיא אולימפי חדש של 1:18.46 שעות ולפני ונג ג'ן אף הוא מסין 1:19.25 שעות ובכך היה לספורטאי הגואטמלי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה אולימפית.
גן האם

היסטוריה

את הגן הקים ב-1913 גוטפריד מאייר, גננו של הכומר שניידר, שהתגורר בסמוך כחלק ממסיון הכרמל.
עם הקמת מרכז הכרמל בשנות ה-40 של המאה ה-20 הפך הגן למקום נופש והתרועעות ושמו "גן הצנובר" נגזר מרחוב הצנובר הסמוך, שנקרא על שם עצי האורן שגדלו בו.
הגן היה הבסיס לתוכנית ריכרד קאופמן לתכנון גן גדול בנחל לוטם (ואדי טאטר).
לאחר מלחמת העולם השנייה הפקיעו שלטונות המנדט את השטח ועם הקמת המדינה הגן נמסר לידי עיריית חיפה.
בשנת 1951 הציע ראש עיריית חיפה, אבא חושי, לטעת את "גן האם והילד" לכבוד יום האם, אותו בקש לקבוע בחנוכה 1951. שטח הגן היה 51 דונם. שנה לאחר מכן ניטע בהמשך הגן פארק לאומי שכלל 200 דונם יער. ביוני 1954 הוצב הפסל "ילד מחלל בחליל" של הפסל א. רזניק בגן האם. בפברואר 1955 הוצב פסל נוסף.
גן האם שימש לקונצרטים והופעות שונות לקהל הרחב ולקבלות פנים. 
בגן האם, שגודלו היה 400 דונם, תוכנן להיבנות פוניקולר, אך הוא לא נבנה לבסוף מטעמים תקציביים. הגן שולב עם גן החיות ונבנתה בו במה אקוסטית שמשמשת להופעות חיות (בעיקר בתקופת הקיץ). שמו ניתן לו על ידי אבא חושי כחלק מתפיסת עולמו שדגלה בסולידריות חברתית ומיקומה של האם במשפחה. בתחילה הותקנו משאבות ובריכה קטנה על מנת להזרים מים לנחל לוטם, אך לאחר זמן מה הופסקה פעילות המשאבות, מחמת חיסכון במים, והמבנה נשאר בשיממנו עד היום.
בתקופה בה שימש אריה גוראל ראש העיר, נבנתה במקום שדרת בתי קפה, שפגמה, לדעת חלק מהתושבים, ביופיו של הגן.
על שם הגן קרויה התחנה העליונה של הכרמלית השוכנת במרכז הכרמל.
מיסטיק (נהר)

היסטוריה

בשנת 1631, לאחר הגעת המתיישבים האנגלים לאזור מסצ'וסטס, שוגרה מחופי הנהר האונייה הראשונה שבנו אירופאים במסצ'וסטס "ברכת המפרץ". כמה שנים אחר כך (1637) נבנה הגשר הראשון; ערים שכנות התפתלו על העלויות במשך יותר ממאה שנה.
למעלה ממאה שנה לאחר מכן, נהר המיסטיק מילא תפקיד במהפכה האמריקאית כאשר ב־1 בספטמבר 1774, כוח של בערך 260 קצינים בריטים חתר בבוסטון במעלה נהר המיסטיק לנקודת נחיתה ליד וינטר היל בסומרוויל של ימינו. משם הם צעדו כקילומטר (1.6 ק"מ) לבית האבקה, שם נשמר אספקה ​​גדולה של אבק שריפה מחוזית, ואחרי הזריחה הם הסירו את כל אבק השריפה והציתו התקוממות פופולרית המכונה "אזעקת האבקה". בשנת 1775 התרחש הקרב על צ'לסי קריק בקו המים של הנהר בחודש מאי, והבריטים תקפו דרך חוף הנהר בקרב על גבעת בונקר ביוני.
בשנת 1805 חיברה תעלת מידלסקס את נהרות צ'ארלס והמיסטיק לנהר מרימאק בלואל, ובמהלך המאה ה -19, 10 מספנות לאורך נהר מיסטיק בנו יותר מ־500 אוניות קליפר. בניית ספינות הגיעה לשיאה בשנות ה -40 של המאה ה -19 כשספיסטרים ומסלפים העבירו עצים ומולסה למזקקות רום בין מדפורד למערב הודו.
עד שנת 1865, דיג יתר וזיהום כולם מלבד ביטלו את הדיג המסחרי.
ביצות מלח נרחבות ציפו את גדות המיסטיק עד 1909, אז נבנה הסכר הראשון (מנעולי קרדוק) מעבר לנהר, והפך את ביצת המלח לביצה של מים מתוקים ומאפשר פיתוח. סכר על שם אמיליה ארהרט, נבנה בשנת 1966. יש לו שלושה מנעולים המאפשרים מעבר של סירות, והוא מצויד במשאבות לדחיפת מים מתוקים אל הנמל אפילו בזמן הגאות. מפעילי הסכר משאירים את המנעולים פתוחים לפעמים כדי לאפשר מעבר של דגים. יש סולם דגים, אך הוא מעולם לא היה פונקציונלי. הסכר סגור לקהל.
בשנת 1950 הושלמה הבנייה בגשר מוריס ג'יי טובין, המשתרע על נהר המיסטיק והצטרף אליו.

חיות בר

בתקופה מסוימת, נהר המיסטיק היה ביתם של מינים רבים של דגים, כולל סלמון, אשת-ים, הרינג אוכמניות, בס מפוספס, כחלחל, בס קטן, מגרד, באגוויל, קרפיון ועוד. אף על פי שרוב המינים הללו עדיין חיים בנהר המיסטיק, בניית זיהום וסכר פגעו קשות באוכלוסיות. זיהום הגיע מטחנות שונות ומחצר קטנה לבניית אוניות בעבר. המקור העיקרי לזיהום במאה העשרים ועד ימינו הוא מניקוז מערים ועיירות באגף המים. רבים מהרישומים של צנרת הניקוז הסמוכה אבדו, או שינויים והסחות דעת ללא תיעוד. פעם שתואר כמי שיש כל כך הרבה הרינג שאפשר לחצות את הנהר על גבם, הריצת הרינג של מיסטיק נהר היא קטנה בהרבה מכפי שהיה בתקופות היסטוריות. הזיהום העלה את רמות החיידקים והעכירות, מה שהופך את זה לדליל לחיובי.

בתרבות נפוצה

בשנת 1844 תיארה סופרת הסרטן של מדפורד והסופרת לידיה מריה צ'ילד את מסעה ברחבי המיסטיקן לבית סבה בשיר "מעבר לנהר ודרך העץ." (בית סבא, ששוקם על ידי אוניברסיטת טופטס בשנת 1976, עדיין ממוקם ליד הנהר ברחוב דרום במדפורד.) הרומן הפופולרי של ג'ון טאונסנד טרובברידג' משנת 1882, "גאות הטחנות של האחים טינקהאם", התמקם לאורך הנהר בתקופה שבה עדיין היו מים מלוחים הגיע לאגמים המיסטיים. ברומן של דניס להיין בשם זהה, המיסטיק ריבר בבוסטון מחזיק בהתפתחות סיפורית מרכזית בתעלומה. מאוחר יותר ביים קלינט איסטווד את העיבוד הקולנועי המהולל.
בשיר "טרמפ של פול ריבר" משנת 1861 מאת הנרי ווסוורת' לונגפלו, פול רוובר לאורך גדות נהר המיסטיק.
אנסטסיה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

ביוגרפיה

אנסטסיה נולדה ב-28 ביולי 1860 בסנקט פטרבורג, למיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וססיליה, נסיכת באדן, בתו של לאופולד, הדוכס הגדול של באדן. בשנת 1862 מונה אביה לנציב העליון במלכות המשנה של הקווקז, ואנסטסיה גדלה בטביליסי עם ששת אחיה. לאנסטסיה היה קשר חזק מאוד עם אחיה הבכור ניקולאי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, ושניהם גילו עניין מיוחד באמנות.
ב-4 במאי 1878 התארסה אנסטסיה עם בן דודה מדרגה שנייה פרידריך פרנץ, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין, וב-24 בינואר 1879 התחתנו השניים בארמון החורף בסנקט פטרבורג. נישואי השניים לא היו מוצלחים, עקב נטיותיו ההומוסקסואליות של פרידריך פרנץ, והתקפי האסתמה הרבים שהיו לו. בשנת 1883 מת חמיה פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך פרנץ השלישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין. בשנת 1897 התאבד בעלה בקפיצה לנהר בזמן שהותם בקאן בצרפת, ובנם פרידריך פרנץ הרביעי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו, תוך שגיסה יוהאן אלברכט, דוכס מקלנבורג-שוורין משמש כעוצר בשמו עד לבגרותו. לאחר מות בעלה העדיפה אנסטסיה להתגורר בעיקר בריביירה הצרפתית, ונדדה בין פריז, לונדון וסנקט פטרבורג.
בשנת 1902 ניהלה רומן עם מזכירה האישי ולדימיר אלכסנדרוביץ' פאלטוב, ואף נכנסה להריון ממנו. בתחילה ניסתה אנסטסיה לטעון שמדובר בגידול, ולאחר מכן טענה שנדבקה באבעבועות רוח, ומשום כך שהתה בהסגר, וב-23 בנובמבר אותה שנה ילדה אנסטסיה בניס את בנה אלקסיס לואי דה ונדן, שנשלח ללמוד בפנימיה בנורמנדי.
בשנת 1905 התחתנה בתה ססיליה, דוכסית מקלנבורג-שוורין עם וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, בנו של וילהלם השני, קיסר גרמניה. מכיוון שאנסטסיה הייתה מסוכסכת עם וילהלם השני, הותר לה לשהות בברלין רק בעת החתונה, ולאחר הולדת נכדה הראשון. בשנת 1908 מת אביה מיכאיל ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה בקאן, ואנסטסיה ירשה את כל רכושו הרב, ואת אחוזתו בקאן.
זמן קצר קודם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ביקרה אנסטסיה את אחיה מיכאיל מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה בלונדון, ומשם שלחה מכתב לניקולאי השני, קיסר רוסיה שהיא מקווה שלא תפרוץ מלחמה ושתוך כמה ימים יוכחו שוב להיפגש כל המשפחה. לאחר פרוץ המלחמה העדיפה לעבור למקום נייטרלי, משום שבצרפת נחשבה לנתינה גרמנית, ומאידך לגרמניה לא רצתה לחזור, עקב מוצאה הרוסי, ומשום כך עברה ללוזאן שבשווייץ, ואילו אחוזתה בקאן הפכה לבית חולים צבאי. בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית איבדו בנה ובתה את שלטונם, ומאידך בעקבות המהפכה הרוסית נרצחו שלושה מאחיה.
בשבוע הראשון של מרץ 1922 חלתה אנסטסיה, חטפה התקף שבץ, וב-11 במרץ מתה בגיל 61.
האוונג'רס הסודיים

היסטוריה בדיונית

לאחר אירועי "שלטון אפל" ו"מצור", נורמן אוסבורן הודח מתפקידו וארגון H.A.M.M.E.R החתרני שלו פורק. במאמץ לאחד מחדש את קבוצת האוונג'רס, נשיא ארצות הברית מינה את קפטן סטיב רוג'רס כסוכן ראשי לאכיפת חוק, ולבקשתו ביטל את חוק רישום העל-אנושיים, אשר הצית במקור את מלחמת האזרחים של מארוול. בהמשך, קפטן רוג'רס הקים את האוונג'רס הסודיים כקבוצת גיבורי-על הפועלת תחת מעטה של חשאיות במקביל לקבוצת האוונג'רס המקורית.
הגליונות הראשונים בסדרת הקומיקס מציגים את סגנון העבודה של קבוצת המבצעים המיוחדים, שנוקטת פעולות יזומות לחיסול איומים ומהווה תשובה נגדית לאדוני הרשע של "מועצת הצל", שמונהגת לכאורה בידי מנהל S.H.I.E.L.D ניק פיורי.
פיט רוק וסי.אל. סמוט

היסטוריה

כמפיק מוזיקלי פיט רוק נהג להישתמש בסימפולים משירי ג'אז ושירי נשמה לא ידועים ופזמונים מלווים בכלי נשיפה למיניהם. הראפר הראשי סי.אל. סמוט היה לרוב ידוע בסטייל הפילוסופי שלו ונהג להימנע מלקלל בניגוד לראפרים אחרים באותה התקופה.
השניים ידועים בעיקר בזכות הסינגל המצליח שלהם "They Reminisce Over You (T.R.O.Y.)" שהוקדש לחברם טראבל טי רוי  (חבר בהרכב הבי די ודה בויז) שנהרג בשנת 1990.
בשנת 1994 הוציא לאור הצמד את אלבום האולפן השלישי והאחרון שלהם, "The Main Ingredient". חוץ משלושת האלבומים הללו, הצמד ביצע מספר שירים יחד עם אמנים אחרים בתור אמנים אורחים, בהם אמנים בולטים כגון פאבליק אנמי, EPMD והבי די. בנוסף, לטענתם של הצמד, הם הפיקו וכתבו את הסינגל "Down with the King" של ראן די אם סי.
הצמד התפרק בשנת 1995. אף על פי כן הם עבדו עדיין ביחד עם מספר אלבומי הסולו של פיט רוק ("PeteStrumentals", "Soul Survivor" ו-"Soul Survivor II"), ואף יצאו בהמשך לסבב הופעות איחוד קצר. אף על פי כן, למרות שיתופי הפעולה הללו, בראיונות נפרדים פן ופיליפס הביעו זילזול איש ברעהו וציינו שלא יחזרו לעבוד ביחד.
ב-2003 אלבום האוסף של הלהקה "Good Life" יצא לאור בחברת התקליטים אלקטרה רקורדס.
לאחר הפירוק של הצמד כל אחד מחברי הצמד פיתח קריירה בנפרד כאמן סולו – פיט רוק הפך למפיק מאוד מבוקש, ושיחרר לאורך השנים 4 אלבומי סולו ולקח חלק במספר פרויקטים נוספים. סי.אל. סמוט החל לעבוד על קריירת הסולו שלו במהלך שנת 2006 ושיחרר מאז שתי אלבומי סולו.
דגלי הקוד הבינלאומי

דגלי הקוד הבינלאומי (International Code Flags) הם מערכת דגלי איתות לתקשורת חזותית בין אנייה לאנייה ובין אנייה לחוף. הם מהווים חלק מקוד האותות הבינלאומי (International Code of Signals), שהוכן לראשונה על ידי משרד המסחר הבריטי (BOT) ב-1857, קיבל לימים הסכמה בינלאומית ומאז עודכן פעמים אחדות. גם כיום, בעידן התקשורת האלחוטית והלוויינית, איתות הדגלים עדיין בשימוש. הוא מאפשר תקשורת ללא קשיי שפה במצבים הנוגעים לבטיחות השיט או לסכנת חיים של הצוות והנוסעים. 
לכל דגל נהוג לתת שם על פי האלפבית הצלילי.
עושים זיכרונות

עושים זיכרונות (באנגלית: Makin' Memories) הוא שמו של סרטון קצר המהווה למעשה סרטון של תמונות (מספר התמונות בסרט פחות מ-24 תמונות לשנייה כמקובל בסרטים ולכן אין מדובר בסרט רציף) וכן שמו של שיר הנושא של סרטון זה. הסרט הוצג באולם הכניסה לאולם הקולנוע התלת ממדי של ביתן הדמיון! בפארק השעשועים אפקוט שבדיסניוורלד בראשית שנות ה-80, החל מפתיחת המתקן. הביתן הופעל בתמיכת חברת קודאק, ועל כן שיר הנושא כלל תרמיזים רבים למוצרי החברה.
השיר נכתב על ידי האחים שרמן ואורכו 9 דקות - כאורך הסרט. תמונות הסרטון הוקרנו בסנכרון עם מילות השיר. הסרטון מציג את ההיסטוריה של הצילום מבחינה טכנית ואמנותית.
בגרסתם המקורית מילות השיר הסתיימו במילים: "And memories won't fade away..." - "והזיכרונות לא ידהו..." ואולם בשל חשש של עורכי הדין של חברת קודאק מתביעה יצוגית כנגד החברה על כך שהשיר מהווה למעשה הבטחה שהתמונות של חברת קודאק לא ידהו (בעוד שבפועל יש דהייה), שונו מילות השיר ל-"And happy days can reappear..." - "ימים טובים יופיעו שוב..."
אלפסבורג

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1904 על ידי קבוצה של 19 צעירים בגילאי 14-15. המועדון נוסד בשם Borås Fotbollslag (שוודית: בורוס כדורגל) ונוצר בבורוס ב-26 ביוני 1904. האיש העיקרי בהיווסדות המועדון, הוא קארל לארסון, שבנוסף לכדורגל, התאמן באתלטיקה והיאבקות. הוא טען שהסיבה להקמת המועדון היא שמועדון הספורט העיקרי בעיר לא משלב כדורגל בתוכניתם.
מאוחר יותר, קארל לארסון גילה שיש יותר מדי מועדוני כדורגל בעיר עם השם בורוס ובשנת 1906, שם המועדון שונה ל-IF Elfsborg. השם החדש הגיע משם המחוז אליו משתייכת העיר כך שהמועדון ייצג לא רק את העיר, אלא את כל האזור. המוטו של המועדון הוא "Vi Tillsammans" (אנחנו ביחד).
האצטדיון הביתי של המועדון הוא בורוס ארנה. גם נקרא בשם מבצר בורוס מאז שבורוס הפכה לקבוצה החזקה ביותר בליגת העל השוודית בעשור הראשון של המאה ה-21. אלפסבורג משתתפת במוקדמות ליגת האלופות והליגה האירופית והצליחה לעלות לגביע אופ"א בעונת 2007-08 ולגביע האינטרטוטו בשנה שלאחר מכן, המועדון זכה בשש אליפויות שוודיה, האחרון שבהם משנת 2012, ובשלושה גביעים מקומיים.
דולב מסיקה

ביוגרפיה

מסיקה נולד בנתניה. בתיכון למד בבית הספר ממלכתי דתי "שפירא". מסיקה הוא בוגר בית הספר למשחק "יצירתי".

קריירה

הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2012 כאשר לוהק לשחק בסדרת הדרמה "תא גורדין". לאחר מכן לוהק לגלם את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הדרמה "אופוריה", בה גילם את דמותו של צהובון. 
בשנת 2013 שיחק  בתפקיד ראשי בסדרה הקומית "פרופיל 64" ששודרה בערוץ 10, בה גילם את דמותו של רותם צוקרבקר. בין השנים 2013-2014 שיחק בטלנובלה "אניגמה" ששודרה בYes.
בשנת 2014 לוהק לתפקיד ראשי בעונה הראשונה של סדרת הנעורים "שוברי גלים" בערוץ הילדים ב-yes, בדמותו של נער בשם מקסים. בשנת 2015 שיחק בתפקידי אורח בסדרה "רון" בתור פיני. שיחק גם בסדרה "כפולים", בה גילם את מאריק, אחיה הקטן של אסיה ברינדץ' שגילמה אניה בוקשטיין.
בשנת 2016 החל לשחק באחד התפקידים הראשיים בסדרת הנעורים "נעלמים", המשודרת בערוץ ניקלודיאון בהוט.
בשנת 2017 החל לשחק באחד מהתפקידים הראשיים בסדרה "כיפת ברזל", שם הוא מגלם חסיד ויז'ניץ בשם יעקב, שהתגייס לצבא בניגוד לעמדת משפחתו
ותפקיד אורח בעונה השנייה של "נעלמים" המשודרת בערוץ טין ניק בהוט. בשנת 2018 משחק בסדרה "המנצח" בכיכובו של ליאור אשכנזי שעלתה לשידור ב Yes.
אנתוני קווייל

ביוגרפיה

קווייל נולד בכפר איינסדייל שבמחוז לנקשייר, צפון אנגליה. למד בבית הספר הפרטי שבעיירה רוגבי, ווריקשייר והתאמן לראשונה במשחק ב אקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. היה פעיל במקהלת תיאטרון ובתיאטרון המפורסם "אולד ויק".
בשירותו הצבאי בצבא הבריטי שירת קווייל כקצין ביחידת מודיעין במלחמת העולם השנייה. לאחר שסיים את תפקידו בשירות המודיעין שירת קווייל כקצין במנהלת המבצעים המיוחדים שבאלבניה.

קריירת משחק

התפרסם לראשונה בסרטו המצליח של לורנס אוליבייה "המלט" בתפקיד החייל מרסלוס. קווייל המשיך בתפקיד משני בסרטו של אלפרד היצ'קוק "הנאשם" (The Wrong Man) בתור עורך הדין פרנק אוקונור ובתפקיד ראשי בתור קצין הצי הבריטי הנרי הארווד בסרט המלחמה של מייקל פאוול ואמריק פרסבורגר המבוסס על קרב נהר לה פלטה.
קווייל הופיע לאחר מכן בסרטיו ג'יי לי תומפסון "אישה בשמלת ערב" בתפקיד ג'ים פרסטון ובסרטי המלחמה הפטריוטים "תותחי נברון" בתפקיד מייג'ור רוי פרנקלין ו"אלכס קר כקרח" בתור קפטן ואן דר פול, בהופעה עלייה הועמד לפרס באפט"א. 
ב-1962 הופיע קווייל בדרמה הקלאסית זוכת 7 פרסי האוסקר "לורנס איש ערב" בתור הקולונל הבריטי הארי ברייטון. ב-1964 השתתף בדרמה התקופתית "נפילתה של האימפריה הרומית"
קווייל היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 1969 על הופעתו בדרמה "אן של אלף הימים" בתור החשמן והפוליטיקאי הבריטי תומאס וולזי.
כמו כן שיחק בתפקיד אהרן במיני סדרה "משה", בסרטו של בלייק אדוארדס "זרע התמר ההודי", בסרטו הרביעי של וודי אלן "כל מה שרצית לדעת על מין ולא העזת לשאול" ובדרמות "הנשר נחת" בתפקיד ראש שירות המודיעין הגרמני וילהלם קנריס ו"רצח על פי צו" בתפקיד גנרל צ'ארלס וורן.
קווייל זכה להצלחה רבה כשחקן טלוויזיה בזכות הסדרות "מצדה" בתפקיד היועץ הרומאי רוביוס גאלוס ו" QB VII", בהופעה אשר העניקה לו את פרס אמי בשנת 1974.
נוסף על היותו שחקן, הוא ניהל חברת תיאטרון נודדת.

חיים אישיים

קווייל היה נשוי פעמיים במהלך חייו. 7 שנים היה נשוי לשחקנית הרמיוני הנן ולשחקנית האמריקאית דורות'י הייסון לה היה נשוי עד למותו. נולדו לו שלושה ילדים מנישואיו להייסון, ביניהם השחקנית ג'ני קווייל.
קוויל קיבל תואר אבירות בשנת 1985 ונפטר ב-20 באוקטובר 1989 ממחלת סרטן הכבד.
סלביד דיקאמונה

קריירת מועדונים

דיקאמונה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קן-נורד אליו הצטרף בגיל 7. לאחר שנתיים, הקבוצה התפרקה ודיקאמונה הצטרף לקבוצת הילדים "גרנייר" וכעבור שנתיים דיקאמונה הצטרף למחלקת הנוער של קן. בשנת 2008 דיקאמונה הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון, אך עקב סכסוך עם הבעלים, לא זכה לחוזה מקצועי בקבוצה הבוגרת.
בקיץ 2010 דיקאמונה התאמן עם ליל והרשים בה, אך כיוון שהציעה לו חוזה לעונה אחת, דיקאמונה חתם לשלוש עונות בלה הבר מהליגה השנייה. תחילה, דיקאמונה הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ובפברואר 2011 דיקאמונה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0-1 נגד קלרמון. באוקטובר 2011 דיקאמונה טס לאנגליה על מנת לסכם בשפילד ונסדיי, אך שפילד לא הצליחה להעביר את דמי העברה בזמן ודיקאמונה חזר ללה הבר. בינואר 2012 סיכם בנוטינגהאם פורסט, אך העסקה נפלה עקב פערים כספיים בין נוטינגהאם ללה הבר. בנובמבר 2012 הושאל לפריוס סן-רפאל.
בקיץ 2013 דיקאמונה שוחרר מלה הבר וחתם בסדאן. דיקאמונה שיחק 19 משחקי ליגה וכבש שלושה שערים. בתום העונה, דיקאמונה חתם בפור-סור-וי. דיקאמונה, הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה, אך נפצע בירך ואיבד את מקומו בהרכב גם לאחר ההחלמה.
באוגוסט 2015 דיקאמונה חתם בדאגנהאם אנד רדברידג' מהפוטבול ליג השנייה. דיקאמונה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-4 נגד צ'רלטון אתלטיק.
ביולי 2016 דיקאמונה חזר לצרפת וחתם לשנתיים בבורג פרון.
ב-15 ביולי 2017 דיקאמונה חתם בפלטניאס מליגת העל היוונית.
ב-31 ביולי 2018 דיקאמונה חתם בבני סכנין מליגת העל, אך בספטמבר 2018 חתם בהארטס מליגת העל הסקוטית.

קריירה בינלאומית

דיקאמונה שיחק בצעירותו בנבחרת הנוער של צרפת.
ב-1 במרץ 2016 דיקאמונה החליט לייצג את קונגו, דבר שהתאפשר הודות לשורשיו הקונגולזים. ב-17 במאי 2016 דיקאמונה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 למרוקו.
ז'וז'ה דמסאק

ביוגרפיה

דמצ'ק נולדה בפראג להורים הונגרים, אמה עורכת בעיתון ואביה כלכלן.
ב-1996 לקחה חלק בתחרות הדוגמנות "SuperModel" והייתה מבין חמש עשרה המתמודדות הסופיות.
היא למדה משפטים באוניברסיטת קורבינוס בבודפשט ובאוניברסיטת אטווש לוראנד.
בהיותה סטודנטית החלה לשמש כמגישה בטלווזיה ההונגרית.
היא הנחתה תקופה מסוימת את התוכנית "Mokka" העוסקת בחדשות אקטואליות של התרבות הפופולרית.
ב-2000 הנחתה את הגרסה ההונגרית של התוכנית המבצר.
באירוויזיון 2005 שימשה כמגישת הניקוד של הונגריה.
ב-2007 החזיקה בתפקיד בממשלתו של ראש ממשלת הונגריה פהרהנק גיורקסאני.
ב-2010 בפרק של "Jóban Rosszban", סדרת דרמה המתרחשת בבית חולים.