אמיר אשל

ביוגרפיה

אשל נולד ביפו. אביו הוא יחזקאל אשל (בטט), יליד עיראק, שעלה לארץ ישראל ב-1936, היה איש מערכת הביטחון בדרגת סגן-אלוף ושירת בגדוד 53 של חטיבת גבעתי במלחמת העצמאות. אמו עדנה נולדה למשפחה שעלתה מרוסיה, וחלק ממשפחתה הושמד בשואה. הוא גדל ברמת גן ולמד בתיכון אהל שם בעיר.
בעל תואר ראשון בלימודים כלליים מאוניברסיטת אובורן שבאלבמה ותואר שני מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי.

כמפקד וכטייס קרב

אשל התגייס לצה"ל בשנת 1977, התנדב לקורס טיס מס' 88 והוסמך כטייס קרב בשנת 1979. שירת בחיל האוויר כטייס סקייהוק בבסיסים עציון ורמון, נלחם במסגרת טייסת 140 כמוביל מבנה במלחמת לבנון. במשך שנתיים שירת כמדריך בבית הספר לטיסה ובקורס אימון מבצעי, עבר הסבה למטוסי F-16 ושירת כמפקד גף הדרכה וסגן מפקד טייסת הנגב, טייסת מטוסי F-16 דגם "נץ". כיהן כראש מדור במחלקת מבצעים של חיל האוויר. בשנים 1991 עד 1993 פיקד על טייסת 110, ("אבירי הצפון") המטיסה מטוסי F-16C ("ברק") ברמת דוד. בשנים 1993 עד 1995 פיקד על טייסת 201 ("האחת"), טייסת מטוסי F-4 פנטום ("קורנס 2000") שהוצבה בבסיס תל נוף והשתתפה בפיקודו במבצע דין וחשבון. בשנים 1997 עד 1999 כיהן כראש מחלקת המבצעים במטה חיל האוויר בדרגת אלוף-משנה.
ב-1999 מונה למפקד בסיס רמון. בתפקידו זה נקשר שמו בפרשה בה נורה בטעות טיל ממסוק קרב. אשל השתתף בטיסת העברה של המסוק מדגם AH-64 אפאצ'י ("פתן") מבסיס רמון למחניים. הוא ביצע צרור צילום (פעולה בה עוברים על כלל מתגי החימוש בכלי הטיס, על מנת להבטיח בטיחות חימוש) מבלי שידע שמסוקו חמוש בטיל חי. להפתעתו, נורה ממסוקו טיל אוויר-קרקע מדגם AGM-114 הלפייר שחלף בקרבת כוח מילואים של מערך הנ"מ שהיה באימון במקום. מפקד חיל האוויר, האלוף איתן בן-אליהו, מינה ועדת חקירה חיילית בעקבות האירוע והדבר נרשם לחובתם של הטייסים. אשל קנס את עצמו בעקבות האירוע, אך קידומו לא נפגע.
בהמשך מונה למפקד בסיס תל נוף, תפקיד בו שירת שלוש שנים. בתפקידו זה התפרסם בתקשורת כאשר הופיע בסרטם של הבמאי חיים הכט והמפיק רואי מנדל "טיסה אחת בשבילנו" שעסק בשאלה "מה היה קורה אילו היו מפציצים את מחנה המוות אושוויץ-בירקנאו במלחמת העולם השנייה?" בסרט מתוארת טיסה ב-2003 של שלושה מטוסי F-15 ("בז") בהובלת אשל, אז תת-אלוף, מעל המחנה, כאשר בו-זמנית מתקיימת באתר המחנה עצרת לזכר הנספים במסגרת משלחת עדים במדים. המשפט שבחר אשל להקריא בטיסה מעל שמי אושוויץ היה:
אנו טייסי חיל האוויר הישראלי, בשמי מחנה הזוועות, קמנו מאפר מיליוני הקורבנות. נושאים את זעקתם האילמת, מצדיעים לגבורתם, ומבטיחים להיות מגן לעם היהודי ולארצו - ישראל
את הרעיון למטס הגה אשל עוד בסוף שנות השמונים כשפיקד על משלחת חיל האוויר באימון בגרמניה. כשהזמינו הפולנים את חיל האוויר לטוס בארצם באירוע בראדום במלאת 85 שנה לחיל האוויר שלהם, ביקש אשל ממפקד חיל האוויר להתנות את ההגעה במתן אפשרות לטוס מעל אושוויץ. למרות הסיכום שהמטס יהיה ברום גבוה יחסית, הפר אשל את ההסכמה והוביל את המבנה בגובה נמוך בחולפו מעל למחנה.
ב-2004 מונה לראש להק האוויר, ושימש נציג חיל האוויר בחמ"ל הפיקוד של מבצע ימי תשובה. אשל גם לחם במבצע והוביל גיחה מעל מחנה הפליטים ג'באליה. ב-2006 מונה לראש מטה חיל האוויר, ושימש בתפקיד בין היתר במלחמת לבנון השנייה ובמבצע מחוץ לקופסה. ב-27 במרץ 2008 מונה לראש אגף התכנון בדרגת אלוף.

מפקד חיל האוויר

ב-14 במאי 2012 מונה למפקד חיל האוויר והחליף את עידו נחושתן בתפקיד. בעת כניסתו לתפקיד סירב אשל לקבל רכב מתוצרת חברת פולקסווגן שמוצע לאלופי צה"ל, וזאת בנימוק שלא יחוש בנוח ברכב מתוצרת גרמניה.
במהלך כהונתו יצא צה"ל למבצע עמוד ענן, שבו חיל האוויר נשא בעיקר עול הלחימה, הן בתקיפה באמצעות מטוסי החיל, והן בהגנה באמצעות מערכת כיפת ברזל. בהמשך כהונתו יצא צה"ל למבצע צוק איתן, שבו לקח חיל האוויר חלק מרכזי, הן בתקיפה באמצעות מטוסי החיל, והן בהגנה באמצעות מערכת כיפת ברזל. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה ערך החיל תקיפות רבות של מטרות בשטח סוריה ושיירות נשק לחזבאללה. בתקופת כהונתו נקלטו בחיל מטוסי M-346 מאסטר (מטוס אימון סילוני), סופר-הרקולס (מטוס תובלה) ו-F-35I אדיר (מטוס קרב חמקן) ומערכות ההגנה נגד טילים קלע דוד וחץ 3.
כהונתו של אשל הוארכה בשנה, והיא הכהונה הארוכה ביותר בתפקיד מאז פרישתו של מרדכי הוד בשנת 1973. ב-14 באוגוסט 2017 החליף עמיקם נורקין את אשל בתפקידו כמפקד חיל האוויר. עם סיום כהונתו העניק לו מפקד חיל האוויר של ארצות הברית את אות לגיון ההצטיינות.

לאחר פרישתו מצה"ל

בפברואר 2019 מונה לדירקטור מטעם קרן פימי בחברת Bird Aerosystems.

חיים אישיים

אשל נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר עם משפחתו במושב קדרון.