סיירה לאון

היסטוריה

ההיסטוריה הכתובה של סיירה לאון מתחילה בשנת 1462, עם הגעתם של מגלי ארצות וסוחרים פורטוגזים למערב אפריקה. הללו כינו אותה בשם "הרי האריה", בעקבות קולות הרעמים שנשמעו מההרים. האירופים השתמשו בארץ כמקור לעבדים, אך בשנת 1787 הוקמה בה העיר פריטאון כמשכנם של עבדים לשעבר ששהו בלונדון.
בשנת 1808 נעשתה סיירה לאון מושבת כתר בריטית וכך נותרה עד אמצע המאה ה-20, אז החל תהליך הדה-קולוניזציה. התהליך הגיע לשיאו עם מתן העצמאות לסיירה לאון ב-27 באפריל 1961. ראש ממשלתה הראשון היה סר מילטון מרגאי (1895-1964).
המדינה, שהייתה נתונה לשלטון מפלגה בודדת בראשית שנות השמונים, סבלה ממלחמת אזרחים בשנת 1991, עת מרדו כוחות החזית המהפכנית המאוחדת (Revolutionary United Front - RUF) בהנהגתו של פודאי סנקו (Foday Sankoh) בממשלה. עשרות אלפי בני אדם נהרגו במהלך מלחמה זו, ויותר משני מיליון בני אדם (יותר משליש האוכלוסייה) נעקרו מבתיהם. רבים מהם נעשו פליטים במדינות שכנות. הפיכה צבאית ב-25 במאי 1997 החליפה את הנשיא המכהן אחמד טג'אן קבאח ברב-סרן ג'וני פול קורומה. קבאח שב לנשיאות במרץ 1998, לאחר שכוחות ה-ECOMOG, בהנהגת ניגריה, הדיחו את החונטה מהשלטון.
הסדר שלום, שנחתם ב-7 ביולי 1999 בלומה (Lomé), טוגו, העלה תקוות שמא תצליח סיירה לאון לסיים את הסכסוך הפנימי (שהונע, בעיקר, על ידי הדחף לשלוט במאגרי היהלומים הרבים במדינה) ולשקם את תשתיתה וכלכלתה ההרוסות. נכון לסוף 1999 הוצבו כ-6,000 איש מכוחות שמירת השלום של האו"ם במדינה על מנת שהסדר השלום יכובד.
במאי 2000 הידרדר המצב במדינה עד כדי כך, שכוחות בריטים נאלצו לפעול במתכונת מבצע פליסר ולפנות אזרחים זרים מתחומיה. המצב התייצב, בסופו של דבר, כשהכוחות הבריטים מהווים זרז להפסקת אש ולסיום מלחמת האזרחים. המלחמה הסתיימה רשמית ב-2002, אם כי גם לאחר מכן פרצו עימותים אלימים מעת לעת, והממשלה טרם השיגה שליטה ממשית בכל שטחי המדינה.
במרץ 2003 הועמדו מנהיג המורדים, פודאי סנקו, ועוד שלושה מעוזריו בפני בית משפט מיוחד של האו"ם לפשעי מלחמה. הם הואשמו ברצח, אונס, הפיכת נשים לשפחות מין, ומעשי טבח המוניים.
סיירה לאון הייתה אחת המדינות שהיו מוקד התפרצות האבולה במערב אפריקה (2014–2015). בהתפרצות חלו בסיירה לאון מעל 14,000 בני אדם, 
ו-3956 מהם מתו מהמחלה. במרץ 2016 הכריז ארגון הבריאות העולמי על סיירה לאון נקייה מאבולה.

פוליטיקה

סיירה לאון היא רפובליקה נשיאותית. נשיא המדינה, הנבחר ישירות בידי העם, הוא ראש המדינה וגם ראש הרשות המבצעת. הנשיא נבחר כל חמש שנים (הבחירות האחרונות נערכו בנובמבר 2012). הוא ממנה ועומד בראש קבינט של שרים. הרשות המחוקקת בסיירה לאון כוללת בית נבחרים יחיד, ובו 124 מושבים. 112 נציגים נבחרים במקביל לבחירות לנשיאות; 12 המושבים האחרים שמורים לתריסר מנהיגי השבטים הבולטים מכל אחד ממחוזותיה המִנהליים של סיירה לאון.

כלכלה

סיירה לאון היא מהעניות והנחשלות שבמדינות העולם, והיא מאופיינת בפערי הכנסה אדירים בין שכבות האוכלוסייה. היא אמנם מחזיקה במשאבים רבים, לרבות מינרלים, דגה ומשאבים חקלאיים; אולם התשתית החברתית והכלכלית איננה מפותחת, ואי-סדר חברתי, שמקורו בעשר שנות מלחמת האזרחים, פוגע בעקביות בפיתוח הכלכלי של המדינה. כשני שלישים מכוח העבודה במשק מתפרנסים מחקלאות. הייצור מורכב בעיקר מעיבוד חומרי גלם, וכן ייצור קל עבור השוק המקומי. ישנן תוכניות לפתוח מחדש את מכרות האלומיניום והטיטניום שנסגרו במהלך שנות הסכסוך. מקור ההכנסה העיקרי של המדינה הוא יהלומים; סרט בנושא בשם "לגעת ביהלום" יצא בשנת 2006. גורל הכלכלה תלוי בשימור הסדר והשלום הפנימיים, כמו גם בקבלת סיוע חוץ ניכר.

גאוגרפיה

רוב מישור החוף של סיירה לאון רצוף ביצות מנגרובים, מלבד חצי האי שבו שוכנת עיר הבירה פריטאון. יתר שטחה של המדינה הוא מישורי ברובו (בגובה 300 מ' מעל פני הים) ומכוסה יערות. במזרח המדינה ישנם הרים (הגבוה שבהם - הר לומה מנסה, 1,948 מ'). האקלים טרופי, ועונת הגשמים היא בין מאי לדצמבר.
הערים החשובות הן הבירה פריטאון (1,300,000 תושבים), קוינדו (80,000 תושבים), בו (60,000 תושבים), קנמה ומקני.

דמוגרפיה

ישנם קרוב לעשרים שבטים שונים החיים בתחומי סיירה לאון, ויחד הם מהווים קרוב ל-90 אחוזים מהאוכלוסייה. הקבוצות החשובות ביותר הן הטמנה (Temne) בצפון והמנדה (Mende) במרכז ובדרום, אשר מהוות כל אחת כ-30 אחוזים מהאוכלוסייה. כ-10 אחוזים מהאוכלוסייה הם בני קריו, צאצאיהם של עבדים אפריקנים משוחררים שעזבו את ארצות הברית ואת ג'מייקה והתיישבו באזור פריטאון, ושל עבדים ששוחררו על ידי ספינות הצי הבריטי במהלך המאה ה-19, בתקופה שבה נלחמה בריטניה בסחר העבדים. בני קריו נבדלים מבני הקבוצות הילידיות לסיירה לאון בין היתר בכך שהם דוברים שפה המבוססת על אנגלית כשפת אם, ונקראים לרוב בשמות אנגליים ולא אפריקאיים.
ישנו מיעוט קטן של מהגרים מהודו, פקיסטן ולבנון.
אף על פי שהשפה הרשמית בסיירה לאון היא אנגלית, רק מעטים דוברים אותה, שכן רוב האוכלוסייה דוברת את לשונות השבטים השונים. יחד עם זאת, השפה הקראולית, "קריו", המושתתת על השפה האנגלית, שגורה בפי רוב האוכלוסייה.
הדת הרווחת היא אסלאם (כ-60 אחוזים), כ-30 אחוזים מהאוכלוסייה מקיימת פולחנים מקומיים וכ-10% הם נוצרים.
המדינה סובלת מיחס תמותת אמהות בשעת לידה (Maternal Mortality Ratio - MMR) הגבוה ביותר מכל מדינה אחרת. לפי דו"ח ארגון הבריאות העולמי משנת 2000, על כל 100,000 לידות בסיירה לאון נרשמים 2,000 מקרי מוות של היולדות. שיעור גבוה זה נובע מסיבוכי היריון חמורים כגון הפלות, צירים חסומים, היריון חוץ רחמי, שטפי דם פנימיים וזיהום רחמי. הסכסוך האלים ופגיעתו האנושה בשירותי הבריאות, שהתבטאה בעקירת בני אדם ממגוריהם, בהשמדת מתקנים רפואיים וציוד רפואי ובחסימת הגישה לאזורים כפריים, גרמו לעלייה חמורה בשיעור זה.