google/wiki40b huggingface dataset:
יחידת רכב מגויס

יחידת רכב מגויס (בראשי תיבות: יר"ם) הוא מושג צה"לי המתאר יחידה צבאית שתפקידה העיקרי גיוס כלי רכב אזרחיים (כולל מלגזות) וחלוקתם ליחידות הצבאיות השונות.
יחידת רכב מגויס מארגנת ומתחזקת רשת קריאה המיועדת לגיוס כלי רכב אזרחיים בעת חירום וגם בתקופות שלום, לפי צורכי צה"ל ובהתאם למגבלות שנקבעו בחוק ובתקנות.
פרטי כלי הרכב ובעליהם, שאמורים להיות חלק מהיחידה, מוקצים ליחידת הרכב המגויס על ידי היחידה לארגון ולגיוס אמצעים. סגל יחידת הרכב המגויס דואג לעדכון שוטף של נתוני רשת הקריאה, באמצעות הדואר או בעת התייצבות המגויסים ביחידה.
במהלך השנים חלו שינויים בסוגי כלי הרכב הנכללים בחובת דיווח וגיוס, לפי הצרכים המשתנים של צה"ל. 
תהליך שחרור הציוד המגויס זכה להנצחה אמנותית במערכון נודע של הגשש החיוור, המכונית המגויסת.
מייפל היסון 205

היצרן "שאנגחאי מייפל"

שאנגחאי מייפל (באנגלית: Shanghai Maple) הייתה חברת בת של יצרנית הרכב הבינלאומית ג'ילי (שם רשמי: Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd).
מטה ומפעל החברה מוקמו בעיר "Fengjing" .
ג'ילי רכשה אחזקה אסטרטגית ב"שאנגחאי מייפל" בשנת 2002. בשנת 2008 "שאנגחאי מייפל" סופחה לחלוטין "לג'ילי" כמותג התקציבי שלהם.
"שאנגחאי מייפל" בוטלה לחלוטין בשנת 2010.
אורלה בריידי

ביוגרפיה

בריידי נולדה בדבלין שבאירלנד. היא השנייה מבין ארבעה ילדים שנולדו לפטריק וקתרין בריידי. עד גיל 7 חיה בבריי שבמחוז ויקלו. היא התחנכה במנזר לורטו שבעיר ויקלו ובמנזר אורסולה שבדבלין.
בגיל 25 עברה לגור בפריז ולמדה בבית הספר למשחק "אקול פיליפ גולייה", וכן הבטיחה לעצמה מקום בבית הספר "École Internationale de Mimodrame de Paris" שייסד מרסל מרסו.
תחילת הקריירה של בריידי הייתה בסיור הופעות עם להקת התיאטרון "בלונאטיקס" במחזות "המלט" ו"פיניגנז וייק". אחרי כן חזרה לדבלין והופיעה בתיאטרון גייט בתפקיד אדל במחזה "בית ברנרדה אלבה" ובתפקיד נטשה במחזה "שלוש אחיות". היא עברה ללונדון וגילמה את קייט במחזה "פילדלפיה, הנה אני בא!" מאת בריאן פריל, שהועלה בתחילה בתיאטרון "קינגס הד" ואחר כך בתיאטרון בווסט אנד.
הופעתה המקצועית הראשונה באנגליה הייתה במחזה "Blinded by the Sun" מאת סטיבן פוליאקוף בתיאטרון המלכותי הלאומי. מאז פיתחה קריירה בתיאטרון האירי והבריטי גם יחד וכן בטלוויזיה ובקולנוע.
ריידי השתתפה בקופרודוקציה של RTÉ וה-BBC בשם "A Love Divided" בה שיחקה בתפקיד שילה קלוני, ועליו זכתה בשנת 1999 בפרס נימפת הזהב לשחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הטלוויזיה של מונטה קרלו.
בסדרת הטלוויזיה "מאהבות" של ה-BBC משחקת בריידי בתפקיד שיבון דילון, עורכת דין הנאבקת לשמור על מערכת יחסים תקינה עם בעלה הארי, בעוד היא מנהלת רומן עם עמית לעבודה, דומיניק, שממנו היא נכנסת להריון ויולדת בת. בנוסף הופיעה בריידי בסדרה "Proof" של RTÉ ושיחקה בתפקיד משנה בסרט "32A".
ב-2001 עברה ללוס אנג'לס ומאז השתתפה בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "חוקים שבלב" בה גילמה את נאוזי או'ניל. הסדרה רצה במשך 3 שנים ב-CBS. עוד כיכבה בסדרה "ניפ/טאק", דרמה אמריקאית על מנתחים פלסטיים, שבה שיחקה בתפקיד ד"ר ג'ורדן. בסרט "שארק" שיחקה בתפקיד קלייר סטארק, גרושתו של ג'יימס וודס. ב-2008 הופיעה בסרט "Firewall" ובפרק השני בסדרה "וולנדר" של ה-BBC. עוד הופיעה בריידי בפרק בסדרה הבריטית "הנוכלים" כמרדית' גייטס, אספנית אמנות, שנופלת קורבן למעשה רמייה של הנוכלים.
ב-2009 החלה בריידי לגלם את דמותה של אליזבת בישופ, אשתו של וולטר בישופ ואמו של פיטר בישופ, בסדרת המדע בדיוני "פרינג'". ב-2010 השתתפה בסדרת הדרמה "The Deep" לצדו של ג'יימס נסביט ושיחקה בתפקיד קתרין. עוד כיכבה בסדרת הטלוויזיה "מכת מחץ" בתפקיד קאתי דרטמות'.
ב-2012 הופיעה בריידי ב-"Eternal Law", סדרת הדרמה של ITV, בתפקיד גברת שרינגהאם, המלאך המתאהב בבן אדם. היא מככבת בסדרת הטלוויזיה "סינבאד" בתפקיד טארין. בסוף 2013 גילמה את הרוזנת ורה רוסאקוף בעיבוד הטלוויזיוני לפרק "The Labours of Hercules", האחרון בסדרת "פוארו" על פי ספריה של אגאתה כריסטי ובכיכובו של דייוויד סושה.
ב-25 בדצמבר 2013 כיכבה בריידי בספיישל חג המולד של סדרת המדע בדיוני הפופולרית של ה-BBC "דוקטור הו". בפרק שנקרא "זמנו של הדוקטור" שיחקה בתפקיד טאשה לם. ב-2014 השתתפה בתפקיד אן מרדית' בסדרת הטלוויזיה "Banished".
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרה "אימה אמריקאית: 1984", המהווה העונה התשיעית בסדרת "אימה אמריקאית".  
בסוף שנות השמונים של המאה העשרים דגמנה בריידי לסדרה של צילומי סטודיו שפורסמו ב-"The Illustrator's Figure Reference Manual" בשנת 1987. האמן ג'ק וטריאנו  השתמש בדמותה של בריידי כמוקד הציור שלו "The Singing Butler" .

חיים אישיים

ב-2001 עברה בריידי לגור בלוס אנג'לס, שם הכירה את הצלם ניק ברנדט. השניים התחתנו בדצמבר 2002. היא מתגוררת בלוס אנג'לס ובלונדון.
שכבה (גאולוגיה)

בגאולוגיה, שִכְבָה (בלטינית: Stratum; ברבים: Strata) היא רובד של סלע או קרקע בעל אופי אחיד ושונה מהרבדים המצויים מעליו או תחתיו. בדרך כלל, כל שכבה היא אחת השכבות האופקיות, המצויות אחת על גבי השנייה. לעיתים, השכבות נוטות ממצבם האופקי בשל כוחות טבעיים כמו תוצאה של פעולות טקטוניקת הלוחות.
אצטדיון אנטוניו וספוצ'יו ליברטי

היסטוריה

האצטדיון נבנה במהלך השנים 1936 עד 1938 ונחנך רשמית ב-25 במאי 1938 במשחק בין ריבר פלייט לפניארול מאורוגוואי בו ניצחה ריבר פלייט 1:3. במהלך השנים עבר האצטדיון שיפוצים והרחבות כשהבולטים ביניהם היו לקראת משחקי מונדיאל 1978 שנערכו בארגנטינה וכן בשנים האחרונות במסגרתו מימנה חברת "קוקה קולה" את השיפוצים תמורת הענקת חסות.

מתקנים

האצטדיון מכיל 65,645 מקומות ישיבה ונחשב לגדול מבין אצטדיוני ארגנטינה. במהלך משחקי מונדיאל 1978 עמדה תכולת האצטדיון על 76,600 בזכות יציעי עמידה שבוטלו מאוחר יותר בשל תקנות בטיחות.
קומפלקס האצטדיון מכיל בנוסף גם מגרשי טניס, כדורסל וענפי ספורט נוספים. בנוסף, הקומפלקס כולל גם מגורים לשחקני מחלקות הנוער של ריבר פלייט, תיאטרון, מוזיאון וחנויות.

שימושים נוספים

בנוסף לקיום משחקי כדורגל, האצטדיון משמש גם את נבחרת הרוגבי הארגנטינאית (המכונה "הפומות" - Los Pumas).
האצטדיון גם מארח קונצרטי מוזיקה גדולים.

משחקי מונדיאל 1978

במהלך משחקי מונדיאל 1978 אירח האצטדיון 9 משחקים ביניהם משחק הפתיחה, המשחק על המקום השלישי ומשחק הגמר. המארחת ארגנטינה שיחקה 4 ממשחקיה במגרש בה זכתה בפעם הראשונה בתולדותיה בגביע העולמי בכדורגל.
בנג'מין אנדרסון

בנג'מין מקאליסטר אנדרסון הבן (באנגלית: Benjamin McAlester Anderson, Jr;‏ 1 במאי 1886 - 19 בינואר 1949), כלכלן ואחד האמריקנים הראשונים שהיו מקורבים לאסכולה האוסטרית בכלכלה מצד דעותיו, אף כי לא חסך בביקורת על כמה מתפישות האסכולה.

חייו

אנדרסון הבן היה השני מארבעה ילדיו ובנו היחידי של בנג'מין מקלין אנדרסון, איש עסקים ופוליטיקאי, ומרי פרנסס (נ' בולינג) אנדרסון. הוא נישא למרגרט לואיז קרנשאו בשנת 1909. לזוג נולדו שני ילדים.
אנדרסון למד באוניברסיטת מיזורי ואחר כך באוניברסיטת אילינוי והשלים את הדוקטורט שלו בכלכלה באוניברסיטת קולומביה בשנת 1911. הוא זכה בפרס הארט, שפנר ומרקס היוקרתי לכלכלה בשנת 1910 בזכות מחקרו "ערך חברתי: מחקר בתאוריה, ביקורתי ובונה".
במחקרו ביקר את תאוריות העלות של הערך כ"עיוורות" ותאוריות אחרות של ערך חברתי כנורמטיביות או מכניות. הוא ביקר את התאוריה הישנה יותר של האסכולה האוסטרית של הערך השולי האישי בהדגשת חשיבות התנאים החברתיים שמעצבים גם את הערכות הערך השולי של הפרט ומחירי השוק.
אנדרסון שימש בפקולטה באוניברסיטת קולומביה משך שנתיים ולאחר מכן שימש בהארוורד למשך חמש שנים. בשנת 1917 פרסם ביקורת קטלנית על תיאורית כמות הכסף של אירווינג פישר בשם "ערך הכסף". אנדרסון בנה תאוריה "פסיכולוגית" של כסף שהדגישה את האיכות והכמות של כסף ואשראי.
בשנת 1918 הצטרף לבנק הלאומי למסחר בניו יורק ולאחר מכן הצטרף בשנת 1920 לבנק צ'ייס מנהטן ככלכלן ועורך ה"בולטין הכלכלי של צ'ייס" שם כתב שורה של מאמרים שהביעו התנגדות למדיניות הפרוגרסיבית של התקופה ומאוחר יותר לניו דיל.
אנדרסון היה גם שחמטאי בולט, ואף כתב את ההקדמה לספרו של חוזה ראול קפבלנקה, אלוף העולם בשחמט בשנות ה-20 של המאה ה-20.
בשנת 1939 הפך לפרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. אנדרסון מת מהתקף לב בשנת 1949, זמן קצר אחרי פרסום עבודתו המרכזית "כלכלה ומדיניות רווחה ציבורית: היסטוריה כספית וכלכלית של ארצות הברית, 1914 עד 1946".
עבודה אחרונה זו של אנדרסון הייתה מעין אזהרה לדורות הבאים מפני סכנות התערבות ממשלתית "פרוגרסיבית" בכלכלה. אנדרסון המליץ, זמן קצר אחרי מלחמת העולם השנייה, על חזרה למדיניות של שוק חופשי, בסיס כסף איתן ותקציב מאוזן ודחה את הרעיון הקיינסיאני הפופולרי שסוף המלחמה יביא לחורבן בלי התערבות ממשלתית מקיפה.
נשא גלוקוז

נשאי גלוקוז (GLUT או משפחת SLC2A) הם חלבונים ממברנליים הנמצאים ברוב תאי היונקים. משפחה זו אחראית להעברת הקסזות, שהן קבוצה של פחמימות בעלות 6 פחמנים, שהמוכר ביותר בהן הוא הגלוקוז, בין צידי הממברנה הביולוגית.

פעולה

גלוקוז הוא סובסטרט חיוני לחילוף החומרים של רוב התאים. מכיוון שגלוקוז היא מולקולה פולרית, העברתה דרך הממברנה ביולוגית דורשת חלבוני העברה ספיציפיים. העברה של דרך ממברנה עליונה של מעי ותאי האפיתל בכליות תלויה בנוכחות של סימפורטר משני פעיל Na+ /גלוקוז, SGLT2 ,SGLT1 אשר מרכזים את גלוקוז בתוך התאים תוך שימוש באנרגיה המסופקת על ידי קוטרנספורטר של יוני Na+ במורד הגרדיאנט האלקטרוכימי.
דיפוזיה מקלה מעבר של גלוקוז דרך הממברנה התאית, מזורזת על ידי נשאי גלוקוז אשר שייכים לסופר משפחה של מקלי העברה הכוללים נשאים אורגניים של אניון וקטיון, נשא הקסוזת השמרים, הקסוזת צמח/סימפורטי פרוטון וסוכר בקטריאלי/סימפורטר פרוטון.

מנגנון

תנועת מולקולות על ידי חלבוני נשא גלוקוז מתרחשת באמצעות דיפוזיה מקלה. זה מאפשר למולקולות עצמאות מבחינת אנרגיה, שלא כמו נשאים אקטיביים אשר לעיתים קרובות דורשים נוכחות של מולקולות ATP ואף עוצרים אם יחס ATP ל-ADP נמוך מדי.

מבנה

GLUT הם חלבונים אינטגרליים המכילים 12 מבני הליקס הנפרסים על כל הממברנה שבהם הקצוות הטרמינלים קרבוקסילי ואמיני חשופים לצד הציטופלסמתי של הממברנה הפלסמה.
חלבוני GLUT נושאים גלוקוז והקסוזות מאותה משפחה על פי מודל של תצורה משתנה שמנבא שהנשא חושף אתר קשירה לסובסטרט בודד אל פנים וחוץ התא. קשירה של גלוקוז לאתר אחד מעוררת שינוי מבני ומשחררת גלוקוז לצד השני של הממברנה.

סינתזה של גלוקוז חופשי

רוב התאים אינם מסוגלים לייצר גלוקוז חופשי עקב חוסר בביטוי של גלוקוז – 6 פוספטאזה ויכולים רק לצרוך גלוקוז ולבצע קטבוליזם.
רק תאי הכבד, ובתנאי צום מחמירים תאי מעי וכליות, מסוגלים לייצר גלוקוז עקב הפעלה של תהליך גלוקונאוגנזה וגליקוגנוליזה.
ולריה, ארכידוכסית אוסטריה

ביוגרפיה

ולריה נולדה בווינה ב-23 במאי 1941 להוברט סלבטור, ארכידוכס אוסטריה ולרוזמרי, נסיכת זאלם-זאלם, בתם של עמנואל, נסיך הכתר של זאלם-זאלם ומריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה. מצד אביה ולריה היא נינתם של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה והקיסרית סיסי, ואילו מצד אמה היא נינתו של הארכידוכס פרידריך, דוכס טשן, שהיה מפקד הצבא האוסטרו-הונגרי בתחילת מלחמת העולם הראשונה.
ב-23 בספטמבר 1966 התחתנה ולריה עם מקסימיליאן, מרקיז באדן, ממנו נולדו לה 4 ילדים. עם נישואיה למקסימיליאן קיבלה ולריה את התארים "מרקיזת באדן" ו"דוכסית צרינגן".
בנסן B-8

תכנון ופיתוח

העיצוב של הB-8 הוא מינימליסטי מאוד, עם לא הרבה יותר מאשר מושב הטייס, סנפיר אחד, הרוטור והמנוע (בגרסאות הממונעות). במאי 1968 B-8 ו-B-8M נבדקו על ידי חיל האוויר האמריקני תחת השמות X-25A וX-25B בהתאמה. התוכנית הייתה לשלב רוטור במושבי המפלט במטוסי הקרב כדי לאפשר לטייסים שליטה מדויקת יותר בנקודות הנחיתה. לא נערכו מבחנים מבצעיים בהיקף מלא, ומימון חיל האוויר האמריקאי לתוכנית פסק עם תום מלחמת וייטנאם.
טנגו וקאש

תקציר העלילה

ריי טנגו (בגילומו של סילבסטר סטאלון) וגבריאל קאש (קורט ראסל) הם שני שוטרים שעובדים במחלק הסמים ומפילים בזה אחר זה את ברוני הסמים והבלדרים. הסרט מתחיל כשטנגו מצליח לעצור משאית מלאה קוקאין ואילו קאש נמצא בתחנת המשטרה יחד עם עבריין אחר ומאלץ אותו תחת עינויים לספר לו על עסקה גדולה המתוכננת להתקיים.
אלא שה"עסקה" המתוכננת היא להפיל את השניים ומי שאחראי להפללתם הוא ברון הסמים איב פרט. פרט מצליח להקליט את קולם של השניים ובעריכת סאונד מקצועית משנה דברים כך שיישמע כאילו הם מתכננים את העסקה הגדולה. הם נעצרים, מורשעים לפי הודאתם בעסקה עם הפרקליטות ומובלים לבית מעצר השונה מזה שסוכם בעסקה, שם נאסרים עם רבים "מלקוחותיהם".
למרות שאין אהבה גדולה בין שניהם, הם מבינים כי הופללו ואין להם ברירה מלבד לשתף פעולה כדי להציל את עצמם. הם מצליחים לברוח מהכלא בעזרת סיוע שהם מקבלים מאחד הסוהרים. הם יודעים כי יש להם 24 שעות למצוא את פרט ולנקות את שמם לפני שייעצרו מחדש על בריחה מהכלא.
שני הבלשים מצליחים להגיע למקום מושבו של פרט תוך שהם נעזרים גם באחותו של טנגו, קיקי (האטצ'ר). בדרך הם מגיעים לאיש הסאונד שערך את קולותיהם והוא מודה בביצוע העבירה. הם ממשיכים לתקוף ולהרוג את כל חייליו של פרט עד שהם מגיעים אליו ישירות ויורים בראשו. בסצנת הסיום חוגגים השניים את ניצחונם כשהם רואים את כותרות העיתונים המפרטת את הפרשה, ההפללה והאמת שיצאה לאור.

ביקורות

הסרט נכשל בקופות וגם המבקרים לא ממש התלהבו. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes קיבל את הציון הנמוך של 39% מתוך 33 ביקורות. בתחרות פרס פטל הזהב שנערכה בשנת 1990 קיבל הסרט שלוש מועמדויות. סילבסטר סטאלון היה מועמד לפרס בקטגוריית השחקן הגרוע של השנה, קורט ראסל היה מועמד לפרס שחקן המשנה הגרוע של השנה ורדני פלדמן היה מועמד בקטגוריית התסריט הגרוע. אף אחד מהם אמנם לא זכה אך סטאלון נבחר לשחקן הגרוע של העשור באותה תחרות.
פולו ראלף לורן

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1967 כאשר ראלף לורן, שנולד כראלף ליפשיץ' קיבל 50,000 דולר כהלוואה, עבד עד אז בייצור עניבות. ב-1968 הוא התחיל קו של חולצות טי לגברים, שנה לאחר מכן הוא פתח חנות בוטיק בכלבו ברובע מנהטן שבניו יורק. בשנת 1971 הוא יצר את קולקציית הנשים הראשונה שלו ואת החנות הראשונה משלו בבוורלי הילס, קליפורניה. עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1981 פתחה פולו ראלף לורן, סניף ראשון מחוץ לארצות הברית, בלונדון. בשנת 1993 השיקה החברה את קו הספורט שלה.

החברה כיום

כיום מייצרת החברה בגדים, אביזרי אופנה, בשמים, רהיטים ואף מפעילה מסעדה בשם RL בשיקגו.
חנות הדגל של המותג נמצאת בשדרת מדיסון, בניו יורק. כמו כן למותג ישנן חנויות דגל נוספות הממוקמות בשיקגו, איסט המפטון, לונדון, מיאמי, מילאנו, פאלם ביץ' וטוקיו.
ראלף לורן הוא אחד ממעצבי האופנה הגדולים ביותר בארצות הברית.
אוניברסיטת מינסוטה

דירוג אקדמי עולמי

בשנת 2012, דורגה אוניברסיטת מינסוטה במקום ה-29 בעולם בין 1000 האוניברסיטאות המובילות בעולם על ידי הדירוג האקדמי של האוניברסיטאות בעולם (ARWU). באותה שנה דירג המגזין ניוזוויק את האוניברסיטה במקום ה-9 מבין האוניברסיטאות הציבוריות בארצות הברית ובמקום ה-26 מתוך 100 האוניברסיטאות הטובות בעולם. בנוסף, דורגה האוניברסיטה במקום ה-47 במדד 400 אוניברסיטאות המחקר הטובות בעולם על פי דירוג מדד Times Higher Education.
שנות ה-80 של המאה ה-17

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
התרסקות

עלילת הסרט

הסרט מספר את סיפורן של מספר דמויות בלוס אנג'לס לאורך 36 שעות. לרוב הדמויות בסרט דעות קדומות גזעניות, והחוויות אותן הן חוות גורמות להן לבחון מחדש דעות אלו.

הצלחת הסרט

הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים בטורונטו בספטמבר 2004, והופץ ברחבי העולם בשנת 2005. תקציב הסרט היה 6.5 מיליון דולר בלבד- סכום אשר כוסה בקלות עם הכנסות של יותר מ-54 מיליון דולר בארצות הברית. מבקר הקולנוע הנודע רוג'ר איברט בחר בהתרסקות כסרט האהוב עליו משנת 2005.

ביקורות

התרסקות קיבל ביקורות מעורבות לאחר צאתו. בעוד שהיו מבקרים אשר שיבחו את התסריט ואת המשחק שבסרט, היו שטענו כי מדובר ב"סרט הגרוע של השנה". אחדים אף אמרו כי זהו "אחד מזוכי האוסקר הגרועים ביותר אי פעם". ביקורות רבות טענו כי הסרט, באופן אירוני, מציג בערות בתיאורו את מגוון הגזעים של הדמויות. בנוסף, היו שטענו כי הסרט לא מציג תיאור מדויק של יחסי הגזעים בלוס אנג'לס, במיוחד בתיאור המשטרה או המתיחות בין הגזעים.
ביקורות נוספות רבות באו לאחר שהסרט זכה בפרס האוסקר, ולא הר ברוקבק. יום לאחר הטקס, מספר עיתונאים הביעו את אי-שביעות רצונם ממה שהייתה, לדעתם, אחת ההפתעות הגדולות ביותר בתולדות האוסקר. עיתונאי ה- MSNBC אריק לונדגרד ביקר את האקדמיה האמריקאית לקולנוע, והצהיר כי "האקדמיה היא בת 78, ומתנהגת כך בדיוק, ואתמול בלילה הם לקחו צעד נוסף לקראת אי-רלוונטיות". לונדגרד הוסיף כי "זהו הזוכה הגרוע ביותר מאז "ההצגה הגדולה בתבל" ב- 1952."
ויליאם רואן המילטון

הקווטרניונים

המילטון זכור גם בגלל גילוי אלגברת הקווטרניונים, שהיו הדוגמה הלא-חילופית הראשונה (ובמשך עשרות שנים - היחידה) לאלגברה עם חילוק. במשך שנים חיפש המילטון דרך להכפיל שלשות של מספרים, המיוצגות על ידי הבסיס i,j,k. ב-16 באוקטובר 1843, במהלך טיול רגלי לדבלין, הוא גילה את הנוסחאות היסודיות: . הגילוי גרם לו התרגשות שאותה הוא מתאר במכתב לבנו כ"מעגל חשמלי שנסגר"; עוד הוא מספר במכתב: "לא יכולתי לעמוד בדחף - בלתי פילוסופי ככל שזה ישמע - לחרוט בסכין את המשוואות באבן של גשר ברום".
סטיבן וודינגטון

ביוגרפיה

וודינגטון נולד בלידס, בנם הצעיר של פיטר וודינגטון ואווריל סטאבס. הוא למד בבית הספר היסודי לאונס פארק ובבית הספר התיכון אינטייק שבלידס. הוא שיחק בהצגות בית ספר והופיע בהפקות טלוויזיה של Yorkshire Television, בהן "Emmerdale Farm" ו-"Eighteen Desperate Hours". לפעמים הופיע כניצב ולפעמים השתתף בדיאלוג בשורות אחדות. זמן קצר אחר יום הולדתו ה-18 התקבל לבית הספר למשחק "East 15 Acting School" בלוטון שבאסקס.
בקיץ 1989 סיים את הלימודים והצטרף ללהקה השייקספירית המלכותית, בתחילה בסטרטפורד ואחר כך בבארביקן ובסיור הופעות בניוקאסל. וודינגטון לוהק לתפקידו הראשון בקולנוע בסרט "אדוארד השני" בעקבות המלצה שנתן השחקן נייג'ל טרי לבמאי דרק ג'רמן.
וודינגטון כיכב בתפקיד אדוארד השני, מלך אנגליה בסרטו של דרק ג'רמן. ב-2003 גילם את פרסוטגוס בסרט "בודיקה", ובסדרה "שושלת טיודור" שיחק בתפקיד הדוכס מבקינגהאם. ב-1999 הופיע בסרטו של טים ברטון "סליפי הולו" בתפקיד מר קיליאן. ב-2001 שיחק בתפקיד ראשי בדמות ג'ף בסרטו של סטיב קוגן "שוטר על תנאי".
בטלוויזיה הופיע וודינגטון בסדרת הדרמה של רשת ITV "סימני חיים" לצדה של טמזין אאותווייט, וגילם את דמותו של ריצ'רד הראשון, מלך אנגליה בפרק הסיום בעונה השנייה של הסדרה "רובין הוד". וודינגטון כיכב בתפקיד וילפרד מאייבנהו בהפקה של BBC/A&E משנת 1997 "אייבנהו" המבוססת על הרומן באותו שם מאת וולטר סקוט. וודינגטון גילם שוב את דמותו של ריצ'רד לב הארי ב-2007 בתוכנית הדוקומנטרית "Heroes and Villains: Richard the Lionheart" של רשת ה-BBC ודיסקברי.
מאפריל עד יולי 2010 שיחק וודינגטון בתפקיד מנהל מזנון בית הספר, אדם פליט, בסדרת הדרמה "דרך ווטרלו". הוא השתתף בשני סרטים שוודיים. ב-2008 שיחק בתפקיד ארנו מטורוחה בסרט "Arn – The Knight Templar", וב-2012 הופיע בתפקיד מקאלן בסרט "Agent Hamilton: But Not If It Concerns Your Daughter". עוד ב-2012 השתתף במיני-סדרה "טיטניק" של רשת ITV.
ב-2017 החל וודינגטון לשחק בתפקיד מרשל רדוויק בסדרה "ג'יימסטאון" של רשת Sky1. העונה השנייה של הסדרה עלתה לשידור בפברואר 2018.
ב-2018 סיים את צילומי המותחן הפוליטי "קורסק" המבוסס על הסיפור האמיתי של טביעת הצוללת הרוסית קורסק.
מצר בס

מֵצַר בס (באנגלית: Bass Strait) הוא מצר ים הנמצא בין טסמניה ויבשת אוסטרליה. האירופאי הראשון שגילה את המצר היה מתיו פלינדרס בשנת 1798, והוא העניק למצר את שמו על שם רופא ספינתו, דוקטור ג'ורג' בס.
רוחב המצר כ-240 ק"מ בקירוב בנקודתו הצרה ביותר ועומקו הממוצע כ-50 מטר. במהלך תקופת הקרח האחרונה היה המצר כמעט קפוא. המצר מכיל איים רבים, ביניהם אי המלך ואי פלינדרס, המאוכלסים למכביר.
כמו רוב המים המקיפים את טסמניה, ובמיוחד בגלל עומקו הרדוד, מלא המצר בספינות טרופות אשר רובן טבעו במהלך המאה ה-19. בשנת 1848 נבנה מגדלור על האי דיל כדי לסייע לספינות בחלק המזרחי של המצר, אבל הכניסה המערבית נותרה חשוכה עד שמגדלור צוק וילסון הושלם בשנת 1859, ומגדלור קייפ ויקהם הוקם בצד הצפוני של אי המלך בשנת 1861.
זרמים חזקים בין האוקיינוס ההודי וים טסמן יוצרים במצר גלים גבוהים ורבי עוצמה. מספר הספינות הטרופות בקווי החוף של מדינת ויקטוריה ושל טסמניה מגיע למאות, אם כי ספינות חזקות יותר ממתכת וניווט ימי מודרני הפחיתו משמעותית את סכנת השיט במצר. כלי שיט רבים, חלקם גדולים מאוד, נעלמו ללא עקבות, או נשארו כעדות לניסיון מעבר כושל. על אף מיתוסים ואגדות של פיראטים, הדומים לסיפורים המסופרים על משולש ברמודה, אירועים אלו אירעו בעקבות תנאי מזג אויר וים סוער, סלעים ושוניות במצר.

גאוגרפיה

המצר מחבר בין האוקיינוס ההודי לאוקיינוס השקט ומפריד בין מדינת ויקטוריה לבין האי טסמניה.

משאבים טבעיים

מספר שדות נפט וגז קיימים במצר בס. השדה המזרחי, הידוע בשם אגן גיפסלנד, נתגלה ב-1960 והוא ממוקם כ-50 ק"מ מחוף גיפסלנד. הנפט והגז המופקים בו מועברים באמצעות צינור לבתי זיקוק ומפעלי גז בלונגפורד, ווסטרן פורט, אלטונה וגילונג, ובאמצעות מכליות לניו סאות' ויילס. השדה המערבי, הידוע בשם אגן אוטווי, נתגלה בתחילת 1990 מול פורט קמפבל והפעלתו החלה ב-2005.

תחבורה

הדרך המהירה והזולה ביותר לחצות את מצר בס היא דרך האוויר. חברות התעופה העיקריות הטסות באזור הן קוואנטס, ג'טסטאר איירווייז ווירג'ין אוסטרליה. נמלי התעופה העיקריים באזור הם נמל התעופה הבינלאומי הוברט ונמל התעופה לנקסטון; נמלי התעופה הקטנים יותר מנוהלים על ידי חברת התעופה ריג'ונל אקספרס, אשר בדרך כלל טסה למלבורן ולאיי מצר בס.
נתיב ימי פנימי מופעל על ידי שתי מעבורות של חברת רוח טסמינה מדבונפורט אל סטיישן פיר, מלבורן.
שייטי קיאקים חוצים לעיתים את המצר, בעיקר באמצעות דילוג בין איים בצד המזרחי. כמו כן, השייט האוסטרלי, מייקל בלקברן, בעל מדליית ארד אולימפית, חצה את מצר בס בסירת הלייזר שלו.

חשמל ואנרגיה

קו המתח בסלינק (Basslink) נכנס לשימוש בשנת 2006. הכבל הוא בעל קיבולת של 630 מגה ואט לאורך המצר ונכון ל-2018 הוא קו המתח התת-ימי הארוך ביותר בעולם. בנוסף, בבעלות חברת אלינטה צינור גז תת-ימי, המעביר גז טבעי ללקוחות תעשייתיים גדולים ליד ג'ורג'טאון וכן רשת הגז פאוורקו בטסמניה.

תקשורת

קו התקשורת התת-ימי הראשון לאורך מצר בס הונח ב-1859. הקו יצא מקייפ אוטווי, דרך אי המלך ואי שלוש הגבעות, אל אדמת טסמניה בסטנלי. מספר שבועות לאחר הנחתו החל הקו להיכשל, ובשנת 1861 פסק לעבוד לחלוטין.
טסמניה מחוברת כיום לאוסטרליה באמצעות שני סיבים אופטיים של חברת טלסטרה.
הים הצפוני

גאולוגיה

בתקופות קדומות היווה חלק מאדן היבשה שחיבר את בריטניה עם יבשת אירופה. הים הצפוני הנוכחי נוצר לפני כ-12,000 שנה, כאשר עם תום עידן הקרח האחרון עלה מפלס פני הים באופן משמעותי. שטחו כ-430,000 קמ"ר. עומקו הממוצע כ-94 מ' ועומקו המרבי 660 מטר.

היסטוריה

מעגן סקפה פלו, המקושר לים הצפוני, שימש כבסיס הצי הבריטי במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 התגלו בים הצפוני עתודות גדולות של נפט וגז טבעי. מדינות אירופה החלו, לאחר משבר האנרגיה העולמי של שנות ה-70 של המאה ה-20, להפיק בים נפט וגז למרות העלות הגבוהה, כדי להפחית את תלותן באופ"ק. במשך השנים, נורווגיה היא מפיקת הנפט העיקרית בים הצפוני, ואחר כך הממלכה המאוחדת שכילתה את רוב עתודות הנפט שלה בים עד שנות ה-2000.
החל משנת 2001, קבוצת דלק הישראלית, מעורבת בהפקת נפט בים הצפוני. בשנת 2018 הפיקה כ-80,000 חביות ביום.
Lo Imprescindible

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי שאקירה, והופק על ידי לסטר מנדז ועל ידה. השיר הוא מעין בלדה, בה יש בית בשפה הגרמנית, ובו שאקירה אומרת לבן זוגה "בוא מותק בוא. לעולם אל תשאיר אותי לבד".
מבקרי המוזיקה הפנו כלפי השיר ביקורות חיוביות בדומה לשאר שירי האלבום.

הופעה

תחילה, את השיר הייתה שאקירה צריכה לשיר במופעים שנכללו בסיבוב ההופעות הרביעי שלה "Oral Fixation Tour", אך לבסוף הוחלט כי אותו לא תשיר.
מינו ראיולה

קרמיין "מינו" ראיולה (Carmine "Mino" Raiola; נולד ב-4 בנובמבר 1967) הוא סוכן שחקני כדורגל איטלקי הולנדי, בין סוכני הכדורגל הבולטים בעולם. בין מיוצגיו זלאטן איברהימוביץ', פול פוגבה, רומלו לוקאקו והשוער ג'יאנלואיג'י דונארומה.

ביוגרפיה

ראיולה נולד בעיר סלרנו בדרום איטליה, בהיותו בן שנה עברה המשפחה להולנד ואבי המשפחה פתח פיצרייה איטלקית "פיצריית נאפולי" ומינו הצעיר עבד בה כמלצר. בנעוריו שיחק מעט כדורגל חובבני אך לא הצליח להתמקצע בו. בגיל 23 לאחר שסיים תואר במשפטים החל להיות מעורב בניהול של קבוצת כדורגל חובבנית בשם HFC הארלם, והחל לייצג שחקנים מהאזור. מספר שנים לאחר מכן פנה אליו סוכן שחקנים הולנדי מפורסם בשם רוב יאנסן וביקש ממנו לסייע (בעיקר בתרגום) בהעברת דניס ברגקאמפ מאייאקס לאינטר, העסקה הושלמה וראיולה החל ללמוד את רזי המקצוע. בשנת 1996 עשה את העסקה הרצינית הראשונה שלו שהעביר את הכדורגלן הצ'כי פאבל נדבד ללאציו ובהמשך ליובנטוס עבור 41 מיליון יורו. השחקן שבזכותו ראיולה התפרסם הוא זלאטן איברהימוביץ' שחתם בסוכנות שלו בשנת 2000 הוא תיווך במעברים של איברהימוביץ' מאייאקס ליובנטוס ולאחריה לאינטר ולברצלונה, למילאן לפאריס סן ז'רמן ולמנצ'סטר יונייטד, כשעל כל מעבר הוא מרוויח עמלה. הוא קרא לסוכנות השחקנים שלו "מגוייר" על שם דמות סוכן השחקנים הממולח (טום קרוז) בסרט ג'רי מגווייר. ראיולה ידוע בראיונות פרובוקטיביים בהם הוא תוקף שחקנים ומאמנים שלדעתו לא התייחסו כראוי למיוצגיו, סגנון לבושו מרושל לעיתים, אך הוא נחשב כסוחר ממולח. הוא דובר שבע שפות שמסייעות לתקשר עם שחקנים שונים בשפתם.
ב-2016 תיווך בהעברתו של פול פוגבה מיובנטוס למנצ'סטר יונייטד תמורת 105 מיליון יורו סכום ההעברה הגבוה ביותר בכדורגל העולמי. תמורת העברה בודדת זו הרוויח לפי פרסומים 27 מיליון יורו. שחקנים נוספים המיוצגים אצלו הם אדינסון קבאני, מריו באלוטלי, והנריק מקיטריאן.
ב-2016 רכש אחוזה מפוארת במיאמי, תמורת כעשרה מיליון יורו. לפי פרסומים האחוזה הייתה שייכת בעבר לאל קפונה.
לפי פרסום בפורבס ב-2018, ראיולה מייצג שחקנים החתומים על חוזים בשווי של מעל 600 מיליון דולרים. הוא הרוויח מעמלות על עסקאות שתיווך כשישים מיליון דולרים.