אמי רוסום

ביוגרפיה

רוסום נולדה בעיר ניו יורק. בת יחידה לאב בנקאי נוצרי-פרוטסטנטי ממוצא אנגלי והולנדי, ולאם צלמת תאגידים יהודייה ממוצא אשכנזי-רוסי. רוסום מגדירה עצמה גם כיהודייה, והצהירה שאימה נטעה בה את הערכים והאתיות של היהודים. כאשר הייתה רוסום בת שלוש, הוריה התגרשו והיא לא נשארה קרוב לאביה. כשהייתה בת 7 מנהל המקהלה בבית הספר שלה גילה שיש לה הנגנה (אינטונציה) מושלמת, שהובילה למבחן בד באופרה המטרופוליטנית היוקרתית במרכז לינקולן. כאשר שרה "יום הולדת שמח" ב-12 סולמות שונים היא התקבלה על ידי המנהלת הלנה דוריה כחברה במקהלת הילדים של האופרה. במהלך מסלול חניכה של 5 שנים, רוסום שרה במקהלה שליוותה זמרי אופרה גדולים כמו פלאסידו דומינגו ולוצ'יאנו פאבארוטי. עבור 5 דולר ללילה, רוסום שרה ב-5 שפות שונות ב-20 אופרות שונות דוגמת לה בוהם, טורנדוט, מצגת בקרנגי הול של The Damnation of Faust וחלום ליל קיץ. היא הודרכה בין השאר על ידי פרנקו זפירלי באופרה כרמן.
בגיל 12 רוסום גדלה ונהייתה גבוהה מדי לתלבושות ילדים, ועניין גובר בקריירת משחק הוביל לכך שהשיגה סוכן ונבחנה בהרבה אודישנים לתפקידי משחק.
רוסום למדה בבית הספר היוקרתי בית ספר ספנס במנהטן, זהו בית ספר אליטיסטי לבנות שבו למדה גם גווינת' פאלטרו. בית הספר העמיד בפניה אולטימטום כאשר נוכחותה הצטמצמה בגלל פעילותה באופרה המטרופוליטנית, דבר שהכריח אותה לבחור בין מוזיקה לבית הספר. רוסום בחרה במוזיקה, וקיבלה תעודת סיום תיכון בגיל 15 באמצעות קורסים און-ליין שניתנו על ידי תוכנית החינוך לילדים מחוננים של אוניברסיטת סטנפורד. למרות שרוסום בחרה שלא ללמוד במכללה היא לקחה מספר קורסי הרחבה באוניברסיטת קולומביה שם היא מתכננת להתמחות בלימודי אנגלית וספרות אנגלית ולקחת גם קורסים בפילוסופיה והיסטוריה של האמנות.

קריירה

ב-1997 ערכה רוסום בכורה טלוויזיונית בהופעת אורח בסדרה "חוק וסדר" כאליסון מרטין. בעקבותיו קיבלה תפקיד חוזר באופרת הסבון "As the World Turns" בתור אביגיל ויליאמס המקורית בשנת 1999. בהמשך הופיעה בעוד מספר תפקידים קטנים ב-2 סרטים ומיני-סדרות. רוסום הועמדה לפרס האמן הצעיר ב-1999 עבור משחקה בסרט הטלוויזיה "גאון". בעקבות מועמדות זו קיבלה את התפקיד של אודרי הפבורן הצעירה בסרט הטלוויזיה The Audrey Hepburn Story של רשת ABC בשנת 2000.
בשנת 2000 ערכה רוסום הופעת בכורה קולנועית, בסרט "תופס השירים" (Songcatcher) בו היא שיחקה את היתומה האפאלצ'יאנית דלאדיס סלוקומב. הסרט, שהוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים סאנדנס, זכה בפרס מיוחד מטעם חבר השופטים על הופעה יוצאת מן הכלל של אנסמבל השחקנים. על הופעתה הייתה רוסום מועמדת לפרס הרוח העצמאית עבור הופעת הבכורה הטובה ביותר. בנוסף, שרה רוסום דואט עם דולי פרטון בפסקול הסרט.
בסרט נולה (2003) שיחקה רוסום את הדמות הראשית, כותבת שירים שאפתנית בשם נולה. בסרט הגדול הראשון שלה, "מיסטיק ריבר" של הבמאי קלינט איסטווד, רוסום כיכבה כקייטי מרקום, בתם מרת-הגורל של בעל עסק קטן בשם ג'ימי מרקום שגולם על ידי שון פן. בתור קייטי, המבקרים שיבחו את רוסום ואמרו שהיא "הקרינה הילה של תמימות, שגרמה למותה הטרגי של דמותה להיות נזכר ושובר לב." אחרי מיסטיק ריבר, עברה רוסום למונטריאול, שם הצטלמה לסרט האסון האקולוגי "היום שאחרי מחר" בו גילמה את הנערה האינטליגנטית לורה צ'פמן.

פנטום האופרה

אחרי צילומי הסרט "היום שאחרי מחר" חזרה רוסום לניו יורק, שם נבחנה, באיפור ותלבושת מלאים, לתפקיד הנחשק של כריסטין דאה בגרסה הקולנועית למחזמר המצליח של אנדרו לויד ובר, "פנטום האופרה" שיצא לאקרנים ב-2004. רוסום הייתה האחרונה להיבחן וכמעט החמיצה את הבחינה בגלל מחויבות משפחתית. רוסום, שהייתה אז בת 16, נבחנה אישית בפני ובר בביתו בניו יורק, והופתעה לשמוע שהועדפה על פני שחקניות ותיקות וידועות יותר. יופיה השברירי, קולה העדין וכישורי המשחק שלה הוכיחו את יכולתה לשחק את זמרת האופרה הצעירה שנהפכה למושא אהבתם של הפנטום (בגילומו של ג'רארד באטלר) וראול הוויקונט דה שאני (בגילומו של זמר ברודוויי פטריק וילסון). על תפקידה ככריסטין הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "שחקנית הקומדיה/מחזמר הטובה ביותר" אך לא זכתה בו.
כדי להתכונן לתפקיד כריסטין דאה, רקדנית בלט שהפכה לזמרת אופרה מצליחה, לקחה רוסום שיעורי בלט במשך מספר חודשים ולקחה שיעורי פיתוח קול מאחר שלא שרה מאז שעזבה את מקהלת האופרה המטרופוליטנית. בגישתה למשחק, רוסום טוענת שהיא שואבת הרבה מניסיונה האישי וחוויות שחוותה. על כן היא ביקרה באתרים שונים בפריז כדי להעלות "זכרונות עבר" שיעניקו להופעתה איכות רגשית מציאותית; היא עמדה על הגג של האופרה גרנייה, שם כריסטין וראול שרים "All I Ask of You"; היא ביקרה באגם התת-קרקעי שמתחת לאופרה; היא למדה את ציורי הבלרינות של אדגר דגה במוזיאון דורסיי כדי להטמיע את תנוחת הרקדניות; היא אף נכחה בסיאנס ב"אגודה הרוחנית של בריטניה הגדולה", שם מדיום סיפרה לה על סבתה המנוחה. יתרה מכך, רוסום, שלא ראתה את הגרסה הבימתית של המחזמר לפני צילומי הסרט, קיבלה הוראה מובר והבמאי ג'ואל שומאכר לא לצפות בו עד אחרי צילומי הסרט, כדי שתוכל להעניק פרשנות אישית ולא מושפעת לדמות.
הסרט התקבל בביקורות מעורבות, אך הייתה הסכמה רחבה שהסרט היה ספקטקולרי אך חסר עומק רגשי משכנע ותחושות משכנעות של רומנטיות או סכנה, ושהשחקנים לא היו מתאימים קולית לתפקידים המורכבים שנדרשו לשיר בסרט חשוב זה. בקופות בארצות הברית, הסרט לא כיסה את הוצאותיו שעמדו על 60–70 מיליון דולר, אך ההכנסות בקופות ברחבי עולם כיסו זאת סך ההכנסות מהסרט הסתכמו ב-154 מיליון דולר. מבקרים וצופים רבים הסכימו שקולה של רוסום לא היה מספיק בשל בשביל התפקיד של כריסטין שהלחין ובר (מספר שורות בסרט היא מדברת ולא שרה אותן) ושהיא לא סופרן ברמה של שרה ברייטמן ורבקה קיין שגילמו את כריסטין במחזמר הבימתי. למרות זאת, רוסום זכתה לשבחים על יופיה התמים ועל הקסם שהעניקה לדמות, הן בקרב המבקרים והן בקרב הציבור הרחב.

קריירה אחרי פנטום האופרה

ב-2006 הופיעה רוסום בסרט האסונות פוסידון בבימויו של וולפגנג פיטרסן, בתפקיד ג'ניפר רמזי, בתו של קורט ראסל. הסרט התקבל בביקורות מעורבות והיה כישלון קופתי בארצות הברית. רוסום הביעה רצון לבחור סרטים "קטנים יותר" ו"יותר אינטימיים" כמיזמים עתידיים בהם תשתתף.
רוסום הופיעה כיוליה במחזה רומיאו ויוליה של שייקספיר בפסטיבל התיאטרון של ויליאמסטאון ב-2006.
בין השאר הקליטה רוסום ספר קלטת שנקרא "Our Only May Amelia" מאת ג'ניפר ל. הולם. הספר יצא לאור במאי 2002 והופק על ידי Random House Audio Publishing Group.
אחרי תפקידה ב"פנטום האופרה", קיבלה רוסום מספר הצעות להקליט אלבומים של מוזיקה קלאסית אך היא סירבה מכיוון שרצתה להקליט אלבום של מוזיקה עכשווית. על המוזיקה שלה היא אומרת: "זו מוזיקת פופ, אך לא פופ מסטיק של בריטני ספירס. אני רוצה שתהייה לזה הרגשה של דייוויד גריי או אני לנוקס. אני מבלה עד 12 שעות ביום באולפן ההקלטות." היא מציינת זמרות כגון דולי פרטון, מדונה, שר וברברה סטרייסנד כמקור השפעה. רוסום אמרה ש"קיבלתי השראה ליצור את האלבום הזה כי אני כה מתוסכלת מלהאזין לרדיו בימים אלה. יש כה מעט כנות רגשית." שיריה משקפים את עולמה הפנימי, לעיתים קרבות על מערכות יחסים" ועל "להיפגע, לרצות את בן הזוג האחר בחזרה, לא לרצות להיות הראשון לחזור". האלבום שהוציאה נקרא "Inside Out" ומספר קטעי שירים מתוך האלבום זמינים באתר שלה ב-MySpace. היא אמרה ששיריה יגיעו ל-iTunes ב-26 ביוני 2007.
מאז 2011, רוסום משחקת בתפקיד ראשי בעיבוד לסדרת הטלוויזיה הבריטית "לגדול בלי בושה" שבגרסתו האמריקאי נקרא "חסרי בושה", והיא מגלמת את פיונה גאלגר.
ב-2013, היא שיחקה בסרט "יצורים יפהפיים", עיבוד קולנועי לספר מאת מרגרט סטוהל וקאמי גרסיה באותו שם. היא גילמה את רידלי, נערה מלחשת, בת דודתה של לינה, הדמות הראשית בסיפור הרומנטי-גותי.

בימוי

רוסום ביימה 2 פרקים מתוך הסדרה "חסרי בושה", בה היא מככבת כבר 9 עונות. ב-2017 ביימה פרק מתוך העונה השנייה של הסדרה "ממלכת החיות" בTNT.

חיים אישיים

בין 2008–2010 הייתה נשואה למפיק המוזיקלי האמריקאי-יהודי ג'סטין סיגל. מאז 2013 היא במערכת יחסים עם הבמאי-תסריטאי המצרי-אמריקאי סאם אסמאעיל. באוגוסט 2015 הם התארסו ובמאי 2017 הם נישאו.
למרות שנולדה בניו יורק, כיום רוסום מחלקת את זמנה בין דירה אותה היא חולקת עם אמה במנהטן ולוס אנג'לס, קליפורניה, שם היא עובדת על אלבומה בהפקת גפן רקורדס.
רוסום סובלת מצליאק, הפרעה אוטו-חיסונית שהופכת אותה לרגישה לכל המאכלים המכילים גלוטן ובפרט מאכלים העשויים מחיטה.
רוסום אמרה ש"כשהייתי צעירה רציתי להיות אלף דברים שונים. במשחק, אני זוכה לעשות זאת כל 6 שבועות". למרות ששאיפתה הסודית היא כתיבה, בימוי והפקה, היא מאמינה שאילו לא הייתה שחקנית היא הייתה מתמטיקאית או אסטרונאוטית.
לאחרונה, בעקבות חברה לסרט "פוסידון" ג'ון לוקס, היא נהפכה לשגרירה של ארגון YouthAIDS הנלחם באיידס בקרב צעירים.