google/wiki40b huggingface dataset:
מוהומאה

מוהומאה (Muhumaa, בגרמנית: Moon) הוא האי השלישי בגודלו באסטוניה (אחרי היומאה וסארמאה) והאי המרכזי בנפת מוהו שבמחוז סארה. האי ממוקם בים הבלטי, צפונית-מזרחית לאי סארמאה.

גאוגרפיה

שטחו של האי הוא 198 קלומטרים מרובעים. בינו לבין אסטוניה עצמה מפרידים מצרי סור (Suur Väin) ובינו לבין סארמאה - מצרי וייקה (Väike Väin). בשנת 1896 נבנה סכר במצרי וייקה ומעליו נסלל כביש, המחבר את מוהומאה לסארמאה.

היסטוריה

האי נוצר על שלוש שוניות אלמוגים, זיכרון לזמנים יותר חמימים. המתיישבים הראשונים של מוהו הם משנת 2,500 לפני הספירה לערך ובאי נתגלו קברי-אבן המעידים על כך. כמו כן, נמצאו באי ראשי-חניתות מתקופת הברונזה במאה ה-15 לפני הספירה. בסוף העת העתיקה נבנו מבצרים בלינוסה (Linnuse) ובפדלה (Päedla).
בשנת 1227 התרחש קרב עקוב מדם על האי מוהו, בין מסדר נזירי ליבוניה Livonian) Brothers of the Sword) וצבא אסטוני פגאני. הקרב נמשך שבעה ימים, ונחשב לקרב גורלי שהביא את אסטוניה תחת שלטון זר למשך שבע המאות הבאות. כנסייה בסגנון גותי נבנתה במרכז מוהו זמן קצר לאחר מכן, בסוף המאה ה-13, ושמה "קתדרלת פהה קאטרינה" (Püha Katariina Kirk).
במאה ה-19 בערך 70% מאנשי האי המירו את דתם לנצרות אורתודוקסית, בידי הצאר ניקולאי הראשון. שתי כנסיות אורתודוקסיות מרשימות נבנו בתקופה: בהלמאה וברינסי. 
בתחילת המאה ה-20 מנתה אוכלוסיית מוהומאה כ-6,000 תושבים, אך בעקבות שתי מלחמות העולם הצטמצמה האוכלוסייה לגודלה הנוכחי, כ-2,000.

פלורה ופאונה

משום שבתקופה הסובייטית נאסר להיכנס לאי, ומכיוון שמעולם לא הייתה פעילות חקלאית אינטנסיבית באי, במוהו מסתובבים איילים, יעלים, ושועלים בחופשיות. עיקר העניין הוא בצפרות; ברבורים, אווזים וברווזים נודדים ועוצרים באי. שלושה זוגות של זנים נדירים של נשרים שוהים על האי. הנוף כולל בעיקר שדות, יערות, ביצות ומצוקים.
וורו (מחוז)

היסטוריה

בעקבות מרד פוגצ'וב חוקקה הצארינה יקטרינה הגדולה חוק חדש ששינה את אופן ניהול המחוזות באימפריה הרוסית. החוק שינה את חלוקת המחוזות באימפריה. בליבוניה הוחל ביישומו בשנת 1783 תוך הקמת מחוז חדש בדרומו של מחוז טרטו (שהיה אז חלק ממחוז ריגה). מחוז וורו הוקם בשנת 1784 והורכב מ-8 נפות (Kihelkonnad):
אורבאסטה, הארגלה, ואסטסלינה, פילבה, קארולה, קאנפי, ראוגה ורפינה.
אחוזת וורו (Võru mõis), ששכנה אז על הגדה הצפונית של אגם טאמולה הוגדרה באותה השנה כבירת המחוז. באותה השנה הוקמה גם העיר וורו, שהפכה מאוחר יותר לבירת המחוז.
רק בשנת 1888 זכה המחוז לעצמאות מלאה ממחוז טרטו.
בשנת 1920 הוקם מחוז ולגה ואליו הועברו הנפות המערביות הארגלה (נקרא כיום נפת טהבה) וקארולה.
ב-1925 הועבר חלק מנפת רפינה למחוז טרטו.
בשנת 1961 הוקם מחוז פילבה על שטח הנפות הצפוניות של המחוז: פילבה, קאנפי ורפינה.
עד 2017 המחוז חולק ל-12 נפות.

גאוגרפיה

פני השטח במחוז מאופיינים בגבעות מתונות ומספר רב של אגמים.
במחוז שוכנות שתי רמות - רמת האניה (Haanja kõrgustik), שפסגתה סור מונאמגי מזדקרת לגובה של 318 מטרים, היא הגבוהה ביותר בכל הארצות הבלטיות ורמת קארולה Karula kõrgustik, שפסגתה, גבעת טורני (Tornimägi) מגיעה לגובה של 137 מטרים.
בנפת ריאוגה שוכן האגם העמוק ביותר באסטוניה "האגם הגדול של ריאוגה" (Rõuge Suurjärv) שעומקו מגיע ל-38 מטרים ושטח פניו 13.5 הקטאר.
שני האגמים הגדולים ביותר במחוז נמצאים בנפת וורו וסמוכים זה לזה - ואגולה (Vagula) ששטח פניו 518,7 הקטאר וטאמולה (Tamula) ששטח פניו 231,3 הקטאר.

שפה

השפה המדוברת במחוז היא שפת וורו אשר מדוברת גם במחוז פילבה וחלקים ממחוזות ולגה, וטרטו. מבחינה בלשנית השפה היא ניב של האסטונית, אך רוב המקומיים מתייחסים אליה כאל שפה עצמאית.
בנפת סטומאה מתגורר מיעוט הסטו (Setu), שמוכר באסטוניה כמיעוט לאומי. לסטו תרבות ייחודית ושפה משלהם, שפת סטו. החוקרים חלוקים בשאלה האם זו שפה בפני עצמה או ניב של שפת וורו כיוון ששתיהן דומות מאוד זו לזו.

ממשלת המחוז

בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים.
הארמייה ה-29 (ברית המועצות)

היסטוריה

היחידה הוקמה ביולי 1941. לאחר הקמתה, הארמייה ה-29 הועברה לגזרת החזית המערבית. היא השתתפה בקרב סמולנסק. לאחר הקרב היא הועברה לחזית קלינין והשתתפה בהגנת קלינין ורז'ב. בעקבות פירוק ארמייה ה-31 יחידות שלה תגברו ארמייה ה-29.
בתחילת 1943 יחידותיה הועברו לארמייה החמישית וארמייה ה-20 והמטה שלה היה בסיס להקמת ארמיית הטנקים הראשונה.
בשנת 1968 הארמייה ה-29 הוקמה מחדש. היא הוצבה בגבול עם סין העממית לאור המתיחות באזור. מטה שלה היה ממוקם בעיר אולן-אודה. בשנת 1988 הארמייה פורקה.
בשנת 2010 הארמייה ה-29 הוקמה מחדש כחלק של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. המטה של ממוקם בעיר צ'יטה.
אידה, נסיכת ולדק ופירמונט

ביוגרפיה

אידה נולדה ב-26 בספטמבר 1796 ברהודן לגאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של אוגוסט השני, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וכריסטינה, נסיכת אנהלט-ברנבורג.
ב-23 ביוני 1816 התחתנה אידה עם גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ממנו נולדו לה 9 ילדים. בשנת 1860 מת בעלה גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה, ובנה אדולף הראשון, נסיך שאומבורג-ליפה עלה לשלטון במקומו, וב-12 באפריל 1869 מתה אידה בזמן שהותה בצרפת.
קואליציה (תורת המשחקים)

בתורת המשחקים, קואליציה היא תת-קבוצה של קבוצת השחקנים במשחק. המונח שימושי בבעיות שונות במשחקים שיתופיים, כמו בתחום של משחקים בצורה קואליציונית שבו ערך זה יעסוק, בבעיות בחירה חברתית, שבהן על קבוצת שחקנים (בוחרים) להכריע או לבחור באחת מבין מספר אפשרויות או מועמדים, ולעיתים גם בתחום של משחקים בצורה אסטרטגית.

קואליציה

קואליציה  של  היא כל תת-קבוצה אפשרית של הקבוצה .
 הוא שווי הקואליציה . זהו הסכום ביחידות כסף שירוויחו ביחד חברי  אם יחליטו להתאגד כקבוצה . כמות הכסף שחברי  מקבלים לא תלויה בהתנהגותם של השחקנים שלא שייכים לקבוצה .
יעקב דולז'נסקי

יעקב דולז'נסקי (1866 – 29 במרץ 1928) היה מראשוני וממובילי הכירורגיה בארץ ישראל, פרופסור לכירורגיה, עורך "הרפואה" בשנים 1924–1928.

ביוגרפיה

דולז'נסקי נולד ב-1866 בבחמוט, רוסיה. בגיל 12 ברח מבית אביו כדי ללמוד בגימנסיה. התפרנס משעורים פרטיים. למד רפואה באוניברסיטת דורפאט. 
לאחר תום לימודיו עבד כרופא בפלך יקטרינוסלב ובפלך טולה. בתקופה זו התקרב ללב טולסטוי ומשפחתו.
התמחה בכירורגיה בהיידלברג. ניהל בית חולים עירוני ביקטרינוסלב.
במלחמת רוסיה יפן, בשנים 1904–1905, פיקד על בית חולים צבאי. לאחר שחרורו מהצבא התמנה לפרופסור לכירורגיה ולדיקן הפקולטה החדשה באוניברסיטת יקטרינוסלב.
ב-1920 עלה לארץ-ישראל עם רעייתו מרים ובנו לאוניד, והתיישב בירושלים. עבד מספר שנים ככירורג ראשי בבית החולים מאיר רוטשילד בירושלים.
לאחר שהסתכסך עם הנהלת בית החולים מפני שלא קיבלו את דרישתו לבצע חידושים במחלקתו עבר לנהל מחלקה כירורגית בבית החולים ביקור חולים.
במאורעות תרפ"ט הגדיל המוסד את מספר המיטות הכירורגיות. בפצועים טיפלו ד"ר גרשון (ג'ורג') גרי, ד"ר פליקס דנציגר ומנהל המחלקה הכירורגית פרופ' דולז'נסקי.
ב-1924 התמנה כעורך ראשי ל"הרפואה", לאחר שהעורך הראשון ד"ר יוסף צבי שטיין נבחר ליו"ר הסתדרות הרופאים בישראל. דולז'נסקי השקיע מכספו הפרטי כדי לחדש את הופעת כתב העת.
היה ממייסדי המחלקה הרפואית של הספרייה הלאומית.
מות רעייתו מרים היה עבורו מכה קשה.
נפטר ב-1928 בירושלים לאחר שנותח מספר חודשים קודם לכן בדרכי המרה בברלין.
בנו, פרופ' ליאוניד דולז'נסקי (1898–1948), שניהל את המחלקה לפתולוגיה ניסיונית באוניברסיטה העברית, בבית רנטוף בהר הצופים עלה ביום ד' בניסן תש"ח (13.4.1948) בשיירת הדסה שעלתה להר הצופים ובה מצא את מותו.
כנסיית העם הגואנצ'י

כנסיית העם הגואנצ'י (Iglesia del Pueblo Guanche) היא ארגון דתי שנוסד בשנת 2001 בעיר סן קריסטובל דה לה לגונה (טנריפה, האיים הקנריים, ספרד), במטרה להציל ולהפיץ את הדת הפגאנית של הגואנצ'ים. הכנסייה נוסדה על ידי קבוצה של חסידים קנריים של האלה האם הקדמונית Chaxiraxi.
הכנסייה ביצעה הטבלות וחתונות על פי המנהג הקדום. בשנת 2002 נערכו טקסי נישואים בהתאם לנוסח גואנצ'י, שהתקיימו כביכול בעבר באי טנריפה - בפועל, טקסים כאלה לא נצפו במשך כמה מאות שנים מאז ההשתלטות הספרדית על הארכיפלג.
כנסיית העם הגואנצ'י דומה לתנועות נאו-פגאניות אחרות. בשנת 2008 מנתה הכנסייה כ-300 חברים.
עצב

עָצָב (TA: Nervus; בריבוי: עֲצַבִּים) הוא אגודה אחת או יותר של סיבי עצב, עטופים ברקמת חיבור צפופה, המחברים בין מערכת העצבים המרכזית לאתרים ברחבי גוף האדם. עצבים מרכיבים את מערכת העצבים ההיקפית.
מבנה העצב מגן על סיבי עצב ותומך בפעולתם. עצב מוביל סיבי עצב של מערכות העצבים הסומטית והאוטונומית, המוליכות דחפים עצביים ממערכת העצבים המרכזית לגוף, דרך סיבי עצב מוציאים (Neurofibrae efferentes), וכן דחפים עצביים מהגוף למערכת העצבים המרכזית, דרך סיבי עצב מביאים (Neurofibrae afferentes).

אנטומיה

עצבים עטופים בשכבה חיצונית של רקמת חיבור צפופה בשם עילית העצב (Epineurium) עשויה קולגן המכילה כלי דם המזינים את סיבי העצב ורקמת שומן המגינה על סיבי העצב מלחצים מכנים.
עילית העצב עוטפת שכבה עמוקה יותר, עשויה מספר שכבות של אפיתל המכונה מֵסַב העצב (Perineurium). כל אלומת סיבי עצב עטופה בשכבת מסב עצב. אגודות סיבי העצב המרכיבות את האלומה עטופות ברקמת פנים העצב (Endoneurium), המכילה נימי דם. רקמת פנים העצב עוטפת גם כל סיב עצבי בנפרד.
שכבות רקמת החיבור של העצב מתפקדות יחדיו בהגנה על סיבי העצב מגורמים העשויים לפגוע בהם ובתמיכה בפעולתם.
בתוך עצב בגודל בינוני עוברים אלפי סיבים עצביים. חלקם של סיבי העצב עטופים במיאלין ותאי שוואן וחלקם אינם עטופים במיאלין ותאים תומכים. הסיבים עוברים בתוך אגודות העצב בערבוביה, ללא הפרדה בין סיבים של המערכת האוטונומית לסיבים של המערכת הסומטית וללא הפרדה בין סיבים מוציאים לסיבים מביאים, עד הגעתם ליעדם בגוף.
סיבים של המערכת הסומטית מגיעים עד השרירים (סיבים מוציאים) ועד קולטנים תחושתיים (סיבים מביאים), סיבים מוציאים ומביאים של המערכת האוטונומית מגיעים עד הקרביים, כלי הדם והבלוטות. בצידם השני מחוברים רוב הסיבים לחוט השדרה דרך עצבים שדרתיים, כאשר סיבים מוציאים מתחברים לחלקו הקדמי של חוט השדרה וסיבים מביאים מתחברים לחלקו האחורי. חלק מהעצבים, עצבי הגולגולת, מתחברים ישירות למוח.
הנס דר

קריירה מוקדמת

דר נולד ב-14 בספטמבר 1897 בוילהלמסהאפן, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. ב-8 באפריל 1915 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה של המשמר ה-1, עמו לחם במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף דר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1937 מונה דר לקצין הדרכה בברלין-מואביט, ושימש בתפקיד זה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.

מלחמת העולם השנייה

בדצמבר 1939 מונה דר לקצין אג"ם של הדיוויזיה ה-44, ולחם עמה במהלך המערכה על צרפת. ב-20 בספטמבר 1940 הוא מונה לקצין אג"ם של הקורפוס ה-52, ולחם עמו במהלך מבצע ברברוסה, וב-8 באוקטובר 1942 אף קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. לאחר מכן הוא שימש כקצין קישור אל הארמייה הרומנית הרביעית בקרב סטלינגרד, וב-16 בינואר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-384 בסטלינגרד. ב-10 באוגוסט 1943 הוא מונה לנספח הצבאי בשגרירות גרמניה במדריד, וכיהן בתפקיד זה עד סוף המלחמה.
כוח הכסף - למיגור שלטון הבנקים

מועמדי המפלגה בבחירות לכנסת

הכנסת ה-14 (1996)

אליעזר לוינגר, צפריר רונן, שמואל בראון (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-17 (2006)

אליעזר לוינגר, מאיה בן ציון, חיים אילת (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-18 (2009)

אליעזר לוינגר, דתיה יצחקי, דוד יוסף (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
עדי רנרט

קריירה מוזיקלית

את שירותו הצבאי עשה רנרט בלהקת גייסות השריון. ב-1976, לאחר שחרורו, ניגן בפסנתר באלבומו של יוסי בנאי "מאזן האהבות". לאחר מכן היה לקלידן בהרכב הרוק המתקדם הישראלי "ששת", שהוביל שם טוב לוי. אלבומם היחיד, הנושא את שם ההרכב, יצא בשנת 1977 וזכה עם יציאתו להצלחה מועטת, אולם עם השנים צבר מעמד וזכה להכרה כאלבום איכותי, ייחודי ומקורי, ויצא מחדש ב-1993 וב-2007.
ב-1986 ניגן רנרט בפסנתר ובסינתיסייזר באלבומו של אריק איינשטיין "אוהב להיות בבית". 
ב-1987 עיבד את שירי אלבומו של משה בקר - "חפצים אישיים - שירי נעמי שמר", מתכו בלטו "גיא" ו"תות שדה". באותה שנה ניגן בקלידים באלבומה השני של הראלה בר "קשה בלילה".  
בסוף 1987 ותחילת 1988 עיבד את שירי אלבומו הכפול המצליח של שלמה ארצי, "חום יולי אוגוסט", וניגן בהקלטות בפסנתר ובסינתיסייזרים. ב-1990-1989 עיבד את שירי אלבומו הבא של שלמה ארצי, "כרטיס ללונה פארק", והלחין מתוכו את השיר "סיטואציה". ב-1990 עיבד גם את כל שירי אלבומו של אושיק לוי "בקצה ילדות", בו בלט במיוחד השיר "יד קטנה". 
ב-1997 הלחין את המוזיקה לסרט "ז'נטילה".
הפיק מוזיקלית את אלבומה של גלי עטרי "גלידה שיצא ב-1998. 
רנרט עיבד מוזיקלית את תוכנית האירוח "לילה גוב" של גידי גוב, בנוסף לעבודה איתו במספר אלבומים. בשנת 2003 עיבד את רוב שירי אלבומו של גוב "ריקוד ירח", ואף קיבל קרדיט לצידו על גבי עטיפת האלבום.
בשנת 2010 הוציא רנרט את האלבום "פעמון", בו אירח זמרים שונים שביצעו שירים שהלחין. מהאלבום התפרסם ביצועם של ברי סחרוף ורונה קינן לשיר "סיטואציה" שהלחין רנרט למילים של שלמה ארצי, שביצע את השיר במקור באלבומו "כרטיס ללונה פארק".
LG G3

תוכנה

ה-LG G3 רץ על מערכת ההפעלה אנדרואיד 4.4.2 המכונה קיטקט, עם הממשק המותאם של LG. למכשיר יש תכונות כגון:
KnockON המפעילה את המכשיר כאשר האצבע מקישה על המסך פעמיים,
Knock Code המפעילה אותו ופותחת אותו מנעילה לפי הקשה מותאמת אישית על מספר אזורים במסך (ישנן מעל 80,000 התאמות כאלו).
Smart Notice - עוזרת וירטואלית שלמעשה "לומדת" את המשתמש ויודעת להתנהג בהתאם למצב. לדוגמה, אם נכנסת שיחה והמכשיר נכנס למצב שקט כי הוא יודע שאתה בקולנוע, הוא יזכיר לך מאוחר יותר לחזור לאותו אדם ואף יציע להוסיף אותו לאנשי הקשר אם הוא לא שמור כאיש קשר. המכשיר יציע לשחרר זיכרון על ידי מחיקת אפליקציות שלא בשימוש ויודע מתי יש להכניס את המכשיר למצב חיסכון בסוללה. המכשיר יזהיר מפני שינויים קיצוניים במזג האוויר, וידע להציע לנו פרטי לבוש מתאימים בהתאם למזג האוויר ולמיקום,
 Smart Keyboard, ששמה דגש על כך שהמשתמש לא ירים את העין או האצבע מעל המקלדת, כך שמעתה בחירת המילה לתיקון האוטומטי תתבצע על ידי מחוות החלקה למעלה על המקלדת או באמצעות לחיצה ארוכה על מקש הרווח. ניתן גם לשנות את גובה המקלדת, ולבחור תווים לשימוש מהיר.

חומרה

המכשיר בעל מסך 5.5 אינץ' מסוג IPS+ LCD ברזולוציית 1440X2560 Quad HD, המספק צפיפות פיקסלים של 538 ppi, החדות הגבוהה בעולם בזמן השקת המכשיר. המסך מוגן על ידי זכוכית מוקשחת מסוג גורילה גלאס 3. המכשיר רץ על מעבד מרובע ליבה Snapdragon 801 מתוצרת קוואלקום, במהירות 2.5GHz, עם 2 ג'יגה בייט או 3 ג'יגה בייט זיכרון לבחירה, כאשר הדגם עם ה-2GB מגיע עם 16GB אחסון פנימי ואילו הדגם בעל 3GB מגיע עם 32GB אחסון פנימי, עם חריץ הרחבה ל-Micro SD המאפשר עוד 128GB. מצלמת המכשיר האחורית היא ברזולוציית 13 מגה פיקסל עם צילום ווידאו 4K, עם פלאש כפול וחיישן מיקוד אוטומטי השולח קרן לייזר אל עבר האובייקט המצולם וכך מחשב את המרחק בזמן המיקוד הקצר בעולם - 276 אלפיות השנייה, יותר מהיר ממצמוץ עין אנושית. המכשיר תומך מלבד רשתות דור 2 ודור 3.5 גם ברשת דור 4 LTE. המכשיר כולל את כל הקישוריות: Wi-Fi עד תקן ac, בלוטות' 4.0, NFC (תקשורת טווח-אפס), GPS ועינית IR המשמשת כשלט למכשירים תומכי אינפרא-אדום כגון מזגן, טלוויזיה ומסך מחשב. למכשיר סוללת ליתיום-יון בנפח 3,000 מילי אמפר-שעה, ויכולת הטענה אלחוטית. המכשיר נמכר בצבעים שחור, לבן, זהב, ורוד וסגול, כשגוף המכשיר עשוי פלסטיק בגימור מטאלי.
מים מזוקקים

תהליך הזיקוק

הזיקוק מתבצע על ידי אידוי המים ועיבוי האדים אשר נוצרו בכלי אחר. בתהליך זה חומרים מומסים בעלי נקודת רתיחה גבוהה משל המים (כמו מלחים) נותרים בכלי המקורי, שם הם מתמצקים בהיעדר המים. למרות זאת, אם ישנם במים מומסים בעלי נקודת רתיחה דומה לזו של מים (כמו חלק מהפחמימנים), ייתכן שהזיקוק לא יצליח לנקות את המים, כיוון שהמומסים הללו יתאדו ויתעבו בדומה למים.
במעבדות רבות אין משתמשים במים מזוקקים אלא במים שהוחלפו בהם היונים המומסים בהם (de-ionized). זיקוק המים בתהליך שתואר לעיל יקר ולכן מועברים המים דרך קולונה, שהיא מן מסנן גדול בו מוחלפים היונים שיש במים בהידרוקסיד ו-הידרוניום. עבור ניסויים ספציפיים מרתיחים את כמות המים הנדרשת על מנת לצמצם את כמות הגזים המומסים בהם. 
המים הנקיים ביותר הנמצאים בשימוש מעבדתי שוטף נקראים t.d.w. (מאנגלית:triple Distilled water, כלומר מים שנוקו 3 פעמים). במים אלה נעשה שימוש רב במחקר ביולוגי ולכן בנוסף לתהליך הזיקוק הרגיל, המים מוקרנים במנורת על-סגול, שמטרתה הריגת חיידקים.

תכונות

בסביבה נקייה, מי גשם ומי קרחונים נמסים (שמקורם אף הוא גשם) הם מים מזוקקים באופן טבעי, אך בדרך כלל הם סופחים חלקיקים ומזהמים מהאוויר ומהקרקע ובכך מתווספים להם אותם חומרים מומסים.
בניגוד למי ברז, מים מזוקקים הם מבודד חשמלי, כי אין בהם כמעט יונים (פרט להידרוקסיד ו-הידרוניום, שמקורם במים עצמם). התנגדותם יורדת כשהם חשופים לאוויר הפתוח וקולטים אבק, מינרלים, מלחים וגזים, בעיקר פחמן דו-חמצני, היוצר חומצה פחמתית שבתורה מתפרקת ליצירת יוני קרבונט המסוגלים להוליך זרם חשמלי. איכותם של מים מזוקקים נקבעת לפי ההתנגדות שלהם: ככל שהתנגדות המים גבוהה יותר, כך הם נקיים יותר.

צריכה כמשקה

ישנה מחלוקת לגבי הסיכון לעומת הכדאיות שבשתיית מים מזוקקים. המצדדים טוענים שמים מזוקקים הם המים הטהורים ביותר שבנמצא ויש להם יכולת מוגברת לנקות את הגוף מזיהומים. המתנגדים מזהירים, שמכיוון שריכוז המלחים במים המזוקקים הוא נמוך מאד, הם עלולים לגרום לספיחת מים מוגברת בתאי הגוף עקב תהליכים של השוואת ריכוזים דרך אוסמוזה, וכמו כן לספוח מהגוף מלחים ומינרלים שדרושים לו. לשתי הטענות אין גיבוי מדעי.
רותם המדבר

תיאור

בעת פריחת רותם המדבר בחודשי החורף הוא מתכסה בתפרחת מרהיבה של פרחים פרפרניים קטנים, לבנים עם כתם סגול קטן. פרחי הרותם עשירים בצוף. ההאבקה נעשית על ידי חרקים. ללא הפריחה, מראהו אינו מרשים, כמו רוב סוגי הצמחים האופייניים לאזור הנגב. ברוב עונות השנה אין רואים עליו עלים כלל. רק בתקופה קצרה בעת הלבלוב, מצמיח הרותם עלעלים קטנטנים, המתייבשים עם עונת היובש. הפירות מכילים זרע אחד או שניים בצבע צהוב, אשר שומרים על חיוניותם תקופה ארוכה. ענפי הרותם ולא עליו הם אלה המבצעים את תהליך הפוטוסינתזה - תכונה הנקראת רותמיות.
שורשי הרותם העמוקים הם אחת מדרכי ההסתגלות של הצמח לחולות הנודדים ולמדבר. לרותם שתי מערכות של שורשים; שורשים המגיעים לעומק 20 מטרים ויותר המשמשים בימי הקיץ, ושורשי רוחב לקליטת מים בחורף.
רותם המדבר הוא צמח מוגן על פי החוק בישראל.

שימושי הרותם

לרותם מיוחסות תכונות רפואיות רבות, אך חשוב לזכור שמדובר בצמח שבשימוש לא נכון, זרעיו רעילים למאכל אדם. הבדואים משתמשים ברותם כתרופה נגד כאבים שונים, נגד פצעים וכתרופה למחלות ילדים אולם יש לציין שהזרע רעיל למאכל.
תושבי המדבר מכינים גחלים מהשורשים של הרותם.

הרותם בפולקלור

ישנה אגדה עתיקה המספרת על אב ובנו (לפי גרסה אחרת: שני חברים) שיצאו לטייל במדבר. בעת שקיעת החמה, היו צריכים להדליק מדורה. הצמח היחיד שעמד לרשותם היה רותם המדבר, ומפאת קוצר הזמן, החליטו לעשות שימוש בענפי הרותם בתור זרדים למדורה. לאחר כמה שעות, כיבו את האש והלכו לישון. למחרת הם גילו שהגחלים עדיין חמים, אך לא נתנו לעובדה זו יותר ממחשבה ראשונה והמשיכו בדרכם. כעבור כמה ימים, בדרכם חזרה לביתם, עברו ליד שרידי המדורה ולהפתעתם גילו שהגחלים עדיין חמים. מאז יש אמונה תפלה המספרת שענפי הרותם ממשיכים לבעור כל עוד לאדם שהדליקם היה קר.

השימוש הרפואי ברותם במסורת יהודי תימן

לרותם שימושים רפואיים שונים בקרב כמה חברות מסורתיות ובקרב כמה מקהילות ישראל שבהם היה מוכר. מיהודי תימן מוכר השימוש ברותם המדבר כמזור למחלת הצהבת. מסורת הריפוי הייתה נתונה בידי משפחת מוסא בן חיים בדיחי. עם עלייתם לארץ ישראל, המשיכו בני המשפחה במסורת קטיפת הגבעולים וייבושם בחולות נתניה וגבעת אולגה, ואף סיפקו את הצמח לנזקקים לו בצירוף דף הוראות. דיווחים שהתקבלו מעדים עולי תימן מצביעים על יעילותו הרבה בהורדת רמת הבילירובין בקרב אנשים חולי צהבת. עם זאת, הצמח עלול להיות רעיל ואף לגרום למוות, שכן שימוש במינון גבוה מדי של התרופה הנעשית ממנו עשויה להביא לכשל נשימתי: דווח על כשל נשימתי ביילוד שהושקה בתמצית ענפי רותם המדבר, המכילים את האלקלואידים הרעילים Retamine ו-Sparteine.
ביבליותרפיה

ביבליותרפיה היא שיטת טיפול מתחום הטיפול באמנויות, אשר עושה שימוש בתהליכי קריאה וכתיבה ובאמנות המילה הכתובה. בדומה לגישות טיפול אחרות באמנויות, משמשת הביבליותרפיה ככלי המאפשר לעקוף מחסומים רציונליים ולאפשר להגיע ביתר קלות ללא-מודע של האדם.
השימוש בביבליותרפיה ככלי להתערבות טיפולית נעשה דרך הנראטיב שבטקסט והאמצעים האמנותיים הבאים לידי ביטוי בטקסטים.
הטקסטים יכולים להופיע בטיפול בצורות מגוונות, למשל דרך טקסט ספרותי, שירה, קטע וידאו, מחזה, סרט קולנוע, ואף חפץ דומם, אך עיקרון הכלת הנראטיב תקף בכולם. באופן דומה נעשה שימוש גם בקולאז'ים ובקלפים טיפוליים.
ההנחה של הביבליותרפיה היא שעולם היצירה הטקסטואלי משקף את עולם המושגים, הדימויים והחוויות של האדם בצורה אוניברסלית, ולכן הוא עשוי לאפשר לעורר בכל אחד את עולמו הפנימי.
בחדר הטיפול נמצא, חוץ מאשר המטפל והמטופל, גם טקסט - "קול שלישי" - המובא מבחוץ או נכתב במהלך הטיפול, וסביבו נעשית העבודה הטיפולית, הדומה במהותה לתהליך בשאר מקצועות הטיפול באמצעות הבעה ויצירה.

היסטוריה

הביבליותרפיה המודרנית, הניזונה מתורות אישיות ושיטות טיפול נפשי הרווחות כיום, החלה להופיע במחצית השנייה של המאה ה-20. פרסומים בודדים בנושא הופיעו כבר בשנות ה-60, והם מוכרים בשם "הוראה טיפולית" - שיטה שפותחה ליישום עקרונות פסיכו-היגיינים והוראת תכנים ספרותיים, שנועדה בתחילת דרכה לבית הספר היסודי.
בעשור הראשון של המאה ה-21 גברה הפופולריות של הביבליותרפיה, והדבר התבטא גם בכמות הפרסומים בנושא זה.

ביבליותרפיה במערכת החינוך בישראל

במסגרות חינוכיות בהן קיים טיפול ביבליותרפי, הוא מתרחש במסגרת יחידנית או קבוצתית, במקום קבוע ובשעה קבועה בתדירות של פעם בשבוע, באורך של 45–50 דקות (במפגש קבוצתי משך זמן ארוך יותר), תוך שמירה על רצף המפגשים. לא תמיד הפעילות בחדר הטיפול מושתתת על קריאה וכתיבה בלבד, והיא יכולה לכלול גם פעילות לא-מילולית, כמו ציור, משחק, קלפים השלכתיים, מוזיקה ועוד. ניתנת התייחסות לאוכלוסיות, גילאים, צרכים וקשיים שונים (כגון בדידות, דיכאון, קושי בקבלת החלטות, בעיות משפחתיות, קשיים בביטוי עצמי, קונפליקטים על רקע התפתחותי ועוד). 
בטיפול ביבליותרפי לא נדרש כשרון מיוחד לכתיבה או נטייה ספרותית, ולכן ניתן לשתף גם מטופלים עם קשיים בתחום המילולי; בטיפול ניתן לדובב חלקים שותקים בנפשם של המטופלים, לתת להם מילים, ולאפשר למטופלים להיות איתם במגע. להורים יש תפקיד חשוב בטיפול, הן בדיווח ותיאום בין המטפל לצוות בית הספר, והן בהתייעצות משותפת של המטפל וההורים אחת לחודש להדרכת הורים, בירור השפעות הטיפול והתאמתו מחדש אם יש צורך.
יחסי גינאה המשוונית–ישראל

היסטוריה

עם הכרזת עצמאות גינאה המשוונית, בשנת 1968, כוננו קשרים דיפלומטיים עם ישראל, שבניסיון להתמודד עם השפעותיו של החרם הערבי, פעלה לייסד יחסים דיפלומטיים עם מדינות אפריקה שמדרום לסהרה. לאחר מלחמת יום הכיפורים ניתקה גינאה המשוונית את יחסיה עם ישראל בעקבות החרם על ישראל של רבות ממדינות אפריקה לאחר המלחמה.
בינואר 1994 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות, ולישראל יש שגריר שאינו תושב, בשגרירות ישראל שביאונדה, קמרון, המופקד על היחסים עם גינאה המשוונית. בשיתוף פעולה גרמני-ישראלי מופעל בית חולים בעיר הגדולה במדינה, באטה, ובין עובדיו ישראלים. לגינאה המשוונית אין שגרירות בישראל. אשת העסקים הישראלית ירדנה עובדיה משמשת קונסול כבוד של גינאה המשוונית בישראל. זאת לאחר שהקימה, בין השנים 2007–2011, שני בתי חולים בגינאה המשוונית.
בחודש אוגוסט 2019 הגיש השגריר הראשון בישראל של גינאה המשוונית השגריר הוד מעלתו לוסיאנו נוקוגו נדונג אייקדה כתב אמנה לנשיא ריבלין .
השגרירות החדשה ממוקמת בהרצליה פיתוח
ירדנה עובדיה קיבלה מכתב תודה ואיננה משמשת כיום כקונסול כבוד
אלון הוכדורף

ביוגרפיה

אלון הוכדורף, נולד ברומא, איטליה. בשנת 1972 עלה לישראל, ושנה לאחר מכן הצטרף כשחיין לאגודת ברית מכבים עתיד. בשנת 1975 החל ללמוד בתיכון אהל שם רמת גן, ונבחר לשמש כיושב ראש מועצת התלמידים. בשנת 1977 זומן לנבחרת הנוער של ישראל בכדורמים. בסיום לימודיו התגייס לצה"ל ושירת כמפקד ספינה בחיל הים. ב-1983 כשחקן מכבי תל אביב, זומן להצטרף לסגל הבוגרים של נבחרת ישראל בכדורמים ובמסגרת זאת השתתף בטורנירים בינלאומיים.
בשנת 1983 החל את לימודי התואר הראשון באוניברסיטת סן-חוזה סטייט שבקליפורניה, עם התמחות בפרסום ומלגה במשרד הפרסום מקאן-אריקסון. את לימודי התואר הראשון סיים בהצטיינות יתרה בשנת 1986. ב 1987–1988 גר הוכדורף בסידני אוסטרליה, שם גם סיים את לימודי התואר השני במנהל עסקים, עם דגש על שיווק באוניברסיטת סידני שבאוסטרליה.

עולם הפרסום והמדיה

בשנת 1989–1990 עבד הוכדורף בחברת הפרסום OGILVY & MATHER, SYDNEY AUSTRALIA על תקציב המכוניות של טויוטה. בשנת 1991 עבר לאנגליה שם התקבל כתקציבאי לחברת הפרסום Saatchi & Saatchi. בשנת 1996 קודם לתפקיד חבר מועצת המנהלים, עם אחריות על תקציב של כרטיס האשראי VISA בכל אירופה, מזרח התיכון ואסיה. בשנת 2000 הצטרף כסמנכ"ל בכיר לקוחות וכיו"ר מקאן היי-טק לקבוצת מקאן-אריקסון ישראל. משנת 2001 ועד 2012 אלון כיהן כמנכ"ל זניט אופטי מדיה ישראל וכיו"ר של Saatchi Interactive. החל מינואר 2015 אלון משמש כמנכ"ל בסוכנות הפרסום M&C SAATCHI TEL-AVIV, השייכת לרשת הפרסום העולמית M&C SAATCHI WORLDWIDE שהוקמה ב-1995 על יד האחים מוריס ו-צ'ארלס סאצ'י.

תחביבים

ב-2013 הוזמן להצטרף כחבר מן המניין במליאת הוועד האולימפי הישראלי (Israeli Olympic Committee) ביוני 2013 נבחר לכהן כ-יו"ר איגוד הכדורמים בישראל, מכון וינגייט תפקיד ממנו פרש בתחילת 2015.. משנת 2012 מגיש את פינת השיווק בתוכנית הטלוויזיה ״ספורט ביזנס״ בערוץ ONE 50 . ב-2013 הצטרף לצוות הכתבים של מגזין סיגאר. השתתף במרתון של לונדון, אנגליה בשנת 1997 ובשנת 1998.
בשנת 2005–2006 כתב טור במגזין Forbes ישראל. מרצה אורח בתחום הפרסום והמדיה - באוניברסיטאות שונות, לרבות אוניברסיטת קיימברידג', האוניברסיטה העברית בירושלים, המרכז הבינתחומי, ועוד.
זכה 3 פעמים במדליית AME שמוענקת במסגרת הניו-יורק פסטיבל.
מוניקה שנארה

ביוגרפיה

שנארה נולדה באונטריו. היא התפרסמה בגיל 14 שזכתה בתחרות דוגמנית העל העולמית של סוכנות פורד ובכך הייתה הזוכה הצעירה ביותר בתחרות. היא הופיעה בגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד ובמגזין ווג וכתבה ספר על חוויותיה כדוגמנית. 
שנארה השתתפה כשחקנית ביותר מ-50 הפקות בטלוויזיה ובקולנוע ובין היתר היא גילמה אחות בסרט ג'וניור לצד אמה תומפסון וארנולד שוורצנגר. היא השתתפה במספר פרקים בתוכניות הטלוויזיה היפים והאמיצים, בוורלי הילס 90210, מכושפות ומלך השכונה. 
החלה ללמד עיתונאות טלוויזיונית באוניברסיטת קליפורניה ושימשה כמנחה משנית בתוכנית חדשות בידור קנדית.