גיים בוי

היסטוריה

מכשיר הגיים בוי הראשון יצא לשוק בשנת 1989. המכשיר היה פרי תכנונו של עובד חברת נינטנדו ביפן בשם גוּנְפֶּיי יוֹקוֹי. יוקוי סבר שעל מנת שהקונסולה תהיה מוצלחת, על המערכת להיות קטנה, קלה, זולה ויציבה.
מאז פותחו גרסאות שונות של הגיים בוי, כדוגמת Game Boy Color ו-Game Boy Advance, וקונסולות הגיים בוי ממשיכות לשמור על פופולריות בקרב קהל הגיימרים.
לכבוד חגיגות יום השנה ה-15 לגיים בוי, בשנת 2004, הפיצה נינטנדו את סדרת המשחקים הקלאסיים של קונסולת המגאסון ומהדורת NES צבעונית ל-Game Boy Advance SP.

Game Boy

הגיים בוי המקורי יצא לשוק ב-21 באפריל 1989 ביפן ובאוגוסט של אותה שנה בארצות הברית. המכשיר מבוסס על מעבד Z80. הוא בעל מסך LCD רפלקטיבי בצבעים שחור וירוק, פד חצים בעל ארבעה כיוונים, שני כפתורי פעולה, המסומנים A ו-B, כפתור Start (התחלה) וכפתור Select (בחירה). המשחקים שיועדו למכשיר היו משחקים בעלי מדיה המבוססת ROM, שאוחסנו ביחידות פלסטיק קטנות בשם Cartridges (מחסניות), אשר ניקראות בקיצור GamePaks או Carts.
המשחק הראשון שתרם להצלחתו של הגיים בוי היה משחק הטטריס. המשחק היה פופולרי מאוד והגיים בוי אפשר לשחק בו בכל מקום. הטטריס הגיע במארז של הגיים בוי וכך הרחיב את טווח התפוצה שלו; ילדים ומבוגרים קנו את הגיים בוי במטרה לשחק טטריס.
הגיים בוי היא הקונסולה הראשונה המבוססת על מחסניות שתמכה ביותר מארבעה שחקנים בו זמנית. למעשה, נראה שהיא תמכה ב-16 שחקנים בו זמנית, אך האפשרות הזאת היית קיימת רק במשחק Faceball 2000.

Play It Loud!

בשנת 1995, נינטנדו הוציאה סדרה חדשה בשם Play it Loud! (בעברית: שחק ברעש!), אשר דמתה לגיים בוי המקורי מלבד המכשיר עצמו שהיה צבעוני. מלבד שינוי הצבע, המכשיר נשאר בדיוק אותו דבר, כולל המסך החד-צבעי. הסדרה השפיעה על שאר הקונסולות הניידות של נינטנדו; סדרת הגיים בוי וה-Nintendo DS, אשר כללו גרסאות בצבעים שונים. סדרת ה-Play it Loud! כללה את הצבעים אדום, ירוק, שחור, כחול, צהוב, לבן וחסר צבע. גרסה מוגבלת ונדירה של ה-Play it Loud! הייתה גרסה בעלת סמל של מנצ'סטר יונייטד, בצבע אדום אשר נמכרה בממלכה המאוחדת.

Game Boy Pocket

בשנת 1996 יצא ה-Game Boy Pocket לשוק. זו הייתה גרסה ניידת הפועלת על סוללות המספיקות לכ-10 שעות משחק (לעומת 35 שעות של הגרסאות הגדולות). ניתן היה לחבר Game Boy Pocket לשאר סוגי הגיים בוי בעזרת מתאם מיוחד. לראשונה בסדרה, המסך הציג צבעי שחור-לבן, ולא שחור-ירוק. הגרסה הראשונה יצאה בצבע כסוף ולמכשיר לא הייתה מנורת LED אשר הציגה חיווי של רמת הסוללה אך בגרסאות הבאות של המכשיר, שהיו גם בצבעים שונים, היא נוספה.

Game Boy Light

בשנת 1998 הוציאה נינטנדו את קונסולת ה-Game Boy Light אבל רק ביפן, אשר הייתה במקצת יותר גדולה מה-Game Boy Pocket. הקונסולה כללה 2 סוללות AA.
בניגוד לקונסולות הקודמות, הקונסולה נמכרה רק בשני צבעים, זהב וכסף.

Game Boy Color

ה-Game Boy Color (בקיצור: GBC) יצא לשוק ב-21 באוקטובר 1998 ביפן. בנובמבר של אותה שנה יצא המכשיר לשוק בארצות הברית. הוא בעל מסך צבעוני וגדול במעט מה-Game Boy Pocket, אך עדיין קטן יותר מהגיים בוי המקורי. למעשה, מסכו של המכשיר קטן יותר מכל שאר הסדרה, מלבד ה-Game Boy Micro.
אף על פי שמהירות המעבד וכמות הזיכרון הוכפלו, השווה ה-Game Boy Color למשחקי קונסולת NES ישנים בעלי 8 סיביות. למכשיר אף הייתה היכולת להתממשק למכשירים אחרים בעזרת אינפרה אדום, אך היכולת הזו יושמה במספר מועט של משחקים.
המכשיר תמך בתאימות לאחור (כלומר הוא יכול לקרוא משחקים ישנים יותר בסדרה שלא יועדו לו) והשפיע גם על הבאים אחריו בסדרה. בכך נוצר הגיוון הרחב במשחקים. משחקי Game Boy שנקראו על שמו מופיעים בגווני צבע.
המשחק האחרון למכשיר יצא בנובמבר 2002 בארצות הברית (הארי פוטר וחדר הסודות), ובינואר 2003 באירופה. המשחק התבסס על הספר של ג'יי קיי רולינג, ועל סרטו של הבמאי הידוע כריס קולומבוס.
המשחק הופץ על ידי בית-התוכנה המפורסם EA

Game Boy Advance SP

ה-Game Boy Advance SP, יצא לשוק ב-2003 כשדרוג ל-Game Boy Advance במחיר של 99$ ומאוחר יותר הוזל מספר פעמים.
הגיים בוי אדוונס אס-פי (ה-"SP" מציין "Special") כלל עיצוב חדש, נוח וקטן בעל מסך נפתח, תאורה פנימית הניתנת לכיבוי, וסוללה נטענת. בגרסה זו אמנם בוטל החיבור הרגיל לאוזניות, אך ניתן להשתמש באוזניות מיוחדות שיצאו למכשיר ושצריך לקנות בנפרד. בכמה אזורים בעולם ניתן היה להחליף דרך חברת נינטנדו בהצעה מיוחדת ומוגבלת את מכשרי ה-Game Boy Advance לקבל מכשיר Game Boy Advance SP, בתוספת הפרש המחיר. בספטמבר 2005, שיחררה נינטנדו בצפון אמריקה גרסה חדשה של המכשיר בעלת תאורה פנימית משופרת: במכשיר החדש הייתה תאורה "אחורית", בעוד שבקודמו היית תאורה "חזיתית". בנוסף על קופסת הגיים בוי כתוב "Now with a BRIGHTER backlit screen!" ("עכשיו עם מסך בהיר יותר!").
על פי הערכות נמכרו כ-76 מיליון יחידות של ה-Game Boy Advance ועל פי חברת נינטנדו, כ-40 מיליון יחידות של המכשיר נמכרו עד ל-30 בספטמבר 2006.

Game Boy Micro

המכשיר השלישי המבוסס על Game Boy Advance הוא ה-Game Boy Micro. המכשיר הוא בגובה 5 סנטימטר (כשני אינץ' וברוחב עשרה סנטימטר (כארבעה אינץ'). משקלו היה רק כ-86 גרם (2.8 אונקיות). זהו מכשיר הגיים בוי בעל הממדים הקטנים ביותר שנוצר וגודלו הוא בערך כגודלו של פד השליטה של המגאסון. מסכו היה קטן במעט ממסכיהם של ה-Game Boy Advance וה-Game Boy Advance SP, אך היה בעל חדות ותאורה פנימית משופרת הניתנת לבחירה מבין כמה סוגים. ה-Game Boy Micro לא תמך בתאימות לאחור והוא יכל להפעיל רק משחקים שנכתבו ל-Game Boy Advance.

קונסולות ניידות אחרות של נינטנדו

קיימות קונסולות ניידות מבית נינטנדו אשר אינן מסדרת הגיים בוי, אך יש להן תכונות דומות לאלו של הסדרה.

Game & Watch

סדרת קונסולות Game and Watch (בעברית: משחק ושעון) היא סדרה של 49 משחקים אלקטרוניים ניידים אשר עוצבו על ידי גונפיי יוקיו ויוצרו על ידי נינטנדו בין השנים 1980 ל-1991, כל מכשיר כלל משחק בודד במסך LCD ושעון שצלצל כשנגמר הזמן. כל קונסולה היא קטנה ובעלת סידור מקשים פשוט. לרובם יש פד חצים המורכב ממקשים מציינים "למעלה", "למטה", "שמאלה" ו"ימינה" ואשר לרוב נמצאים בצד ימין של המכשיר. חלק מהמכשירים יוצרו עם שני מסכים, שמאלי וימני, או עליון ותחתון, בדומה לנינטנדו DS.
מכשירים אלו, שהיו מאוד פופולריים בזמנם, נחשבים ל"אבות הקדמונים" של הגיים בוי. חברות צעצועים חיקו את המכשירים ונינטנדו הפסיקה ליצרם ועברה לייצור של מכשירי גיים בוי.

אביזרים נלווים

לגיים בוי, כמו להרבה קונסולות, קיימים אביזרים נלווים, חלקם רשמיים וחלקם של צד- שלישי.