google/wiki40b huggingface dataset:
אסמואה ג'יאן

קריירת מועדונים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ג'יאן למד בבית הספר התיכון אקרה אקדמי, ושיחק בקבוצת הכדורגל שלו. בסיום לימודיו התיכוניים הצטרף לליברטי פרופשיונלס מליגת העל הגנאית, ובתום שנתו היחידה במועדון חתם באודינזה מהסרייה א' האיטלקית, ובין 2004 ל-2006 הושאל למודנה מהסרייה ב' לצורך צבירת ניסיון. לאחר ששיחק היטב במונדיאל 2006 הוא זכה לתשומת לב מצד מועדונים אחדים ברוסיה. הוא חזר לאודינזה בתחילת 2006, אך ב-17 בפברואר 2007 הודיעה הנהלת הקבוצה על כוונתה להעבירו בחלון ההעברות של ינואר. הוא היה על סף חתימה במועדון הרוסי לוקומוטיב מוסקבה, אך עסקה זו לא יצאה לפועל בגלל חוסר רצונו של השחקן שהיה אמור לעבור לאודינזה בתמורה, ובסופו של דבר נשאר ג'יאן באיטליה עד סוף העונה. ג'יאן הבקיע עשרה שערים בעונת 2006/2007, וסייע לקבוצתו לסיים במקום העשירי בסרייה א'. ב-10 באוגוסט חתם ג'יאן על הארכת חוזה משופרת לחמש שנים עד ה-30 ביוני 2012, הודות ליכולתו הטובה במשחקי ההכנה לעונת 2007/2008.
הוא נפצע במהלך 2007/2008, ולא שיחק יותר עבור אודינזה לאחר ינואר 2008, כשלזכותו 13 משחקי ליגה וארבעה שערים עד פציעתו. ב-11 ביולי 2008 חתם ג'יאן בסטאד רן מליגת העל הצרפתית על חוזה לארבע שנים תמורת סכום העברה של 8 מיליון אירו ב-2010 עבר לסנדרלנד.
ביולי 2015 עבר לשאנגחאי SIPG מליגת העל הסינית.
ב-5 ביולי 2017 חתם בקבוצת קייסריספור הטורקית.

נבחרת גאנה

ג'יאן הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בדקה ה-90 של הופעת הבכורה שלו, במשחק מוקדמות מונדיאל 2006 מול נבחרת סומליה ב-19 בנובמבר 2003, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-18, לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-62, וסייע לגאנה לנצח במשחק. הוא הבקיע ארבעה שערים בשבעת משחקי המוקדמות הבאים, וסייע לנבחרתו להעפיל למונדיאל. הוא הבקיע את השער המהיר ביותר במונדיאל 2006, לאחר 68 שניות, במשחק מול נבחרת צ'כיה ב-17 ביוני 2006 בריין אנרגי שטדיון בקלן שבגרמניה, שהסתיים בניצחון 2 - 0 לטובת גאנה. היה זה גם השער הראשון שגאנה הבקיעה בתולדות המונדיאלים. בהפסד של גאנה לנבחרת ברזיל בשמינית הגמר הוא הורחק בכרטיס אדום בדקה ה-81, לאחר שספג את הכרטיס הצהוב השני שלו במשחק.
הוא נמנה עם סגל נבחרת גאנה לאולימפיאדת אתונה ב-2004, שהודחה בסיבוב הראשון לאחר שסיימה במקום השלישי בבית ב' מתחת לנבחרת פרגוואי ונבחרת איטליה. הוא נטל חלק גם בגביע אפריקה לאומות 2008, בה הבקיע שער אחד וזכה עם נבחרתו במקום השלישי. בגביע אפריקה לאומות 2010 הבקיע ג'יאן שלושה מתוך ארבעת השערים בנבחרת, והוביל אותה למרות פציעה עד למשחק הגמר, בו הפסידה 0 - 1 לנבחרת מצרים.
ג'יאן הופיע עם הנבחרת גם במונדיאל 2010 והבקיע לזכותה 3 שערים, שסייעו לגאנה להעפיל לרבע הגמר לראשונה בתולדותיה.
במונדיאל 2014 רשם את הופעתו השלישית בגביע העולמי, וכבש שני שערים שהפכו אותו למבקיע האפריקאי המוביל בתולדות הגביע העולמי עם 6 כיבושים בסך הכל, כשמאחוריו ניצב החלוץ הקמרוני רוז'ה מילה עם 5 כיבושים.
ספין

תצפיות

כאמור, ערכו של הספין יכול להיות רק אחד מקבוצה של ערכים בדידים. ראיה מכרעת לעובדה זו היא ניסוי שטרן-גרלך: בניסוי זה, החלקיקים הפגינו מומנט מגנטי שמתאים רק לערכי תנע זוויתי שהם . כשנתיים לאחר פרסום תוצאות הניסוי, הוצע קיומו של הספין, במטרה להסביר את תוצאת הניסוי.]
המבנה הדק והמבנה העל־דק הן תופעות ספקטרוסקופיות בהן מעברי אלקטרונים באטום בין רמות האנרגיה מוסטות מערכן הראשי בגלל אינטראקציות שונות, ביניהן אינטראקציה עם התנע הזוויתי המסילתי (או: "האורביטלי"; תנועת האלקטרון סביב גרעין האטום) ואינטראקציה בין ספין האלקטרון וספין הגרעין.
תכונת הספין אחראית לתכונות רבות של החומר: הספין אחראי על הקשרים הקוולנטים, הספין והכוח האלקטרומגנטי מקנים ליהלום את קשיותו, את החומציות לחומצה, את הבסיסיות לבסיס, את המוליכות התרמית והחשמלית למתכות ואפילו את הצבע של החומר.

היסטוריה

וולפגנג פאולי היה, ככל הנראה, הפיזיקאי המשפיע ביותר על תאוריית הספין. הספין נתגלה לראשונה בהקשר של ספקטרום הפליטה של מתכות אלקליות. בשנת 1924 פאולי הציג את מה שהוא כינה "דרגת חופש קוונטית דו־ערכית" הקשור לאלקטרון בקליפה הרחוקה ביותר מגרעין האטום (קליפת הערכיות). דבר זה סייע לנסח את עקרון האיסור של פאולי, לפיו שני פרמיונים באטום נתון לא יכולים להיות באותו מצב קוונטי.
הפירוש הפיזיקלי של אותה דרגת חופש לא היה ידוע בהתחלה. ראלף קרוניג, אחד מעוזריו של אלפרד לאנדה, הציע בתחילת 1925 כי הסיבה לכך נעוצה בסיבוב העצמי של האלקטרון. כאשר פאולי שמע על הרעיון, הוא תקף אותו בחומרה, וציין שפני השטח ההיפותטיים של האלקטרון יהיו צריכים לנוע מהר יותר ממהירות האור כדי להסתובב במהירות היכולה ליצור את התנע הזוויתי, דבר שיכול לסתור את תורת היחסות. קרוניג החליט לבסוף, שלא לפרסם את הרעיון, בעיקר בשל ביקורתו של פאולי.
בסתיו אותה שנה, עלה רעיון דומה אצל שני פיזיקאים הולנדיים צעירים, ג'ורג' אולנבק וסמואל גודסמית. תחת עצתו של פאול אהרנפסט, הם החליטו לפרסם את תוצאותיהם. הרעיון זכה לתגובות חיוביות, בעיקר לאחר שלוולין תומאס (Llewellyn Hilleth Thomas) הצליח ליישב את קיומו של פער של פי שניים, בין התוצאות שהתקבלו בניסוי לבין חישוביהם התאורטיים של אוהלנבק וגודסמית (ושל קרוניג, שלא פורסמו).
על-אף התנגדותו הראשונית לרעיון, פאולי ניסח את התאוריה של הספין בשנת 1927, בעזרת התאוריה המודרנית של מכניקת הקוונטים שנהגתה על ידי ארווין שרדינגר ווורנר הייזנברג. התאוריה של פאולי בנוגע לספין לא הייתה יחסותית. למרות זאת, בשנת 1928, פול דיראק פרסם את משוואת דיראק, שתיארה את האלקטרון היחסותי. במשוואת דיראק, נעשה שימוש בספינור המורכב מארבעה איברים (הידוע בתור "ספינור דיראק") בפונקציית הגל של האלקטרון.
בשנת 1940 פאולי הוכיח את "משפט הספין-סטטיסטיקה", הקובע כי לפרמיונים יש ספין חצי-שלם ולבוזונים יש ספין שלם. לספין אין אנלוגייה במכניקה קלאסית: שלא כמו עצמים "מסתובבים" רגילים בהם מוגדר התנע הזוויתי מפיזור החומר וסיבובו סביב ציר, "תנע זוויתי ספיני" אינו קשור למסה מסתובבת.
ביו-פוטוניקה

ביו-פוטוניקה הוא תחום טכנולוגי המשלב ביולוגיה ופוטוניקה ועוסק בכל הנושאים הקשורים לאינטראקציה בין גופים ורקמות ביולוגים לבין פוטונים, בהם יצירה, גילוי, שבירה, שינוי של קרינה מביו-מולקולות, תאים, רקמות, אורגניזמים וביו-חומרים.
בחורים רעים 2

תקציר העלילה

שוטרי מחלקת הסמים במיאמי (MPD) מייק לאורי (ויל סמית') ומרקוס ברנט (מרטין לורנס) יוצאים לחקור את גל סמי האקסטזי, השוטף את עירם. במהלך מעקב אחר מפגש לעסקת סמים במסיבה של "קו קלוקס קלאן" באזור הביצות התפתח קרב יריות שבו מרקוס נורה בישבנו בטעות על ידי מייק. בעקבות מרדף מכוניות שזוג הבלשים נקלע אליו בטעות גיל כי סיד (גבריאל יוניון), אחותו של מרקוס סוכנת במחלקת הסמים, ומייק נאלץ לספר למרקוס כי הוא יוצא עם אחותו 5 חודשים. הירי בשוגג והקשר בין מייק לסיד גורם ליחסים מורכבים בין מייק ומרקוס במהלך כל הסרט. חקירתם מובילה אותם למאפיונר קובני בשם ג'וני טאפיה (ג'ורדי מולה) המתכוון להשתלט על תנועת הסמים בסביבה. סיד, המגויסת כסוכנת חשאית כחברתו של טאפיה, נחשפת ונחטפת לקובה ובעקבות כך מתארגן מבצע גדול לחילוץ סיד בפיקודם של מייק ומרקוס.

מוזיקה

את המוזיקה לסרט הלחין וכתב טרבור רבין משכבר הלחין את המוזיקה לסרטו של ביי "ארמגדון", לצדו של רבין המוזיקאי "הקבוע" של מייקל ביי, סטיב ג'בלונסקי שהלחין פסקולים של סרטים רבים של ביי כמו: "רובוטריקים" ועוד.

סרט המשך

סרט שלישי בסדרה, "בחורים רעים 3", תוכנן עוד משנת 2008, ותחילה הצהיר מייקל ביי על האפשרות לביים גם אותו. עד שנת 2015 נכתב תסריט לסרט, שהפצתו תוכננה לפברואר 2017, ואף פורסם כי צפוי סרט רביעי בסדרה ביולי 2019. באוגוסט 2016, אולפני סוני הצהירו כי הסרט השלישי ייקרא "Bad Boys for Life" וייצא לאקרנים בינואר 2018. אולם לאחר מספר דחיות נוספות בהפקה ותאריך הפצת הסרט, אולפני "סוני" הסירו את הסרט השלישי מלוח הזמנים המתוכנן. בפברואר 2018, פורסם כי סרט שלישי מתוכנן שוב והצילומים צפויים להתחיל בנובמבר 2018 עם כוונה לצאת לאקרנים בינואר 2020. בפועל הצילומים התחילו ב-7 בינואר 2019.
שני כהן

ביוגרפיה

נולדה בפתח תקווה, אביה בני, עורך דין לדיני עבודה. אמה אתי, אשת חינוך. ב-1995 בהיותה בת 15 עברה לגור עם משפחתה בהוד השרון. אחותה הקטנה נפטרה בשנת 2002 בהיותה בת 19 ממחלת הסרטן.
למדה בבית ספר תיכון "הדרים" בהוד השרון במגמת תיאטרון. בצה"ל שירתה כמש"קית ת"ש בגדוד 101 של חטיבת הצנחנים וכמפקדת בקורס מש"קיות ת"ש.
ב-2004 סיימה 3 שנות לימוד משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. בין חבריה לכיתה היו רותם זיסמן-כהן, טלי שרון, טלי רובין ורינת מטטוב. במהלך לימודיה השתתפה בהצגה "שנה טובה לחקלאים בצפון" שכתבה וביימה יעל רונן ועלתה בבית ציוני אמריקה.

בתיאטרון

ב-2004 גילמה את ברוריה במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר" מאת סמי גרונמן שביים אילן רונן בתיאטרון הבימה. במחזמר זה שרה את השיר "שיר ערש". ב-2005 שיחקה בהצגה "טקסי" שכתבה וביימה סיגל אבין במסגרת "צעירי הבימה". ב-2006 גילמה את לואיז בהצגה "נודניק" מאת פרנסיס וובר שביים משה נאור. ב-2013 גילמה את אלייזה דוליטל, התפקיד הראשי לצד נתן דטנר במחזמר "גבירתי הנאווה" שכתב אלן ג'יי לרנר וביים משה קפטן.

בטלוויזיה

ב-2005 שיחקה בסרט "מה אתה סח?" שכתב אבנר ברנהיימר (על פי הסיפור הקצר "מה יש לך" מאת גפי אמיר) וביים איתן צור. בדצמבר 2006, הפעילה ודובבה את הבובה אביגיל בעונה הראשונה של רחוב סומסום - הסדרה הרביעית בערוץ הופ!. בנובמבר 2007, שיחקה בשמונה תוכניות ספיישל של התוכנית "רק בישראל" לרגל חגיגות 40 שנה לטלוויזיה הישראלית. כהן השתתפה בתוכניות בדמותה של סול בר, כתבת השטח השנואה על לימור, אשר תעשה הכל כדי להיות מראיינת מוערכת, אולם ללא הצלחה. ב-2007 גילמה את סיוון, השותפה החדשה של אפרת (אורנה בנאי) בהצגות הילדים, בסדרה "אמא'לה" שכתבה תמר מרום וביים רם נהרי ששודרה בערוץ 2. ב-2008 גילמה מעריצה בסדרה "שולץ" שיצרו גורי אלפי, שחר סגל ורועי בר נתן. באותה שנה גילמה את נועה דיין בסדרה "דני הוליווד" לצד רן דנקר , שירה קצנלנבוגן , שי פלד ועוד...שביימה שירלי שטרן. בין השנים 2008–2009 גילמה דמויות שונות ב"שבוע סוף", תוכנית הסאטירה של רשת. ב-2010 גילמה מזכירה קולית בסרט "זוהי סדום" שביימו אדם סנדרסון ומולי שגב. החל מ-2010 משתתפת ב"ארץ נהדרת", תוכניתה של הזכיינית קשת.
ב-2017 השתתפה בסדרה "נופלות על הרגליים".
ב-2011 דיבבה את ליסה בסרט "דרושות אמהות במאדים".
בעבר הופיעה כהן בפרסומת למתחם האופנה בקניון ארנה.
משנת 2010 כהן היא הפרזנטורית של מסע הפרסום של "9,000,000", המותג של איי.די. איי. חברה לביטוח, ומגלמת את מזכירתו של "שוקה".
בשנת 2018 כהן דיבבה את דמותו של "אולי פיל" בסדרה הנושאת את שמו "אולי פיל" אשר שודרה בטלוויזיה החינוכית.

חיים אישיים

ב-2007, כהן נישאה לגלעד ורובל ולהם שלוש בנות. מתגוררת בתל אביב.
באוקטובר 2013 סיפרה על התמודדותה עם מחלת האנדומטריוזיס, שעליה התגברה בניתוח בשווייץ.
געגוע

געגוע הוא רגש המורגש כאשר קיימת תחושת נוסטלגיות, כמיהה או תשוקה לאדם מסוים, לרעיון מסוים או לזיכרון מסוים, אשר לא נמצא בסביבת המרגיש. הגעגוע מובע במספר דרכים, בהן בשירה ובספרות, והוא מלווה ברגשות עצבות ובתחושת חיסרון או אובדן.
הגעגוע נצפה גם בבעלי חיים ובחיות מחמד. הכלב לדוגמה מביע את הגעגוע באמצעות יללות.
דקדנס

המונח "דקדנס" (מלטינית: Decadere) פירושו: שקיעה, ניוון. השימוש המקורי במונח היה לשם תיאור שקיעתה של האימפריה הרומית, וברבות השנים הפך השימוש במילה זו על דרך ההשאלה לתיאור שקיעתן של אימפריות שונות וחברות.
החל מאמצע המאה ה-19 החלו לדבר על "דקדנס" כעל תהליך אותו עוברת החברה האירופית שעברה את שלב הבשלות ("התקופה היפה", "La Belle Époque") והגיעה לשלב הריקבון.
עד מהרה החלו להתייחס לדקדנס כאל זרם באמנות ובעיקר בספרות. במונח זה השתמשו (במובנו השלילי) כדי לתאר את שיריו של שארל בודלר, שירים המתארים פסימיות ומרה שחורה, חרדה וייאוש. זרם זה היה נחלתו של המעמד הבורגני והמשכיל, אשר לאחר תקופת השגשוג והפריחה באירופה ובעיקר בצרפת החל לחוות תחושות שיממון (בצרפתית: "ennui" – מושג יסודי בחוויית הדקדנס).
הדקדנס נוטה תמיד אחר האלמנט החולני, המנוון, השולי וה"מוקצה". זרם זה שהחל בצרפת עם שיריהם של תאופיל גוטייה, שארל בודלר, סטפאן מלארמה, פול ורלן וארתור רמבו ועם הרומן "À rebours" (יצא לאור בעברית בשם "להפך") מאת ז'וריס-קרל הויסמנס, שהפך "נושא הדגל" של הדקדנס, התפשט בצרפת (עם מרסל פרוסט ואחריו אנדרה ז'יד וז'אן ז'נה) ובאירופה התיכונה והמערבית כולה, למשל: גבריאלה ד'אנונציו באיטליה ("העונג"), אוסקר ויילד באנגליה (תמונתו של דוריאן גריי), תומאס מאן בגרמניה (מוות בוונציה, הר הקסמים).
בפרשנות מודרנית יותר, דקדנט יכול לשמש גם כמילה שמזהירה משקיעה, אך גם יכול לתאר חוויה, בילוי או אמירה או לאורח חיים נהנתני, אסקפיסטי ליברלי מתירני ומשוחרר. תיאור זה כדקדנטני לא חייב להיות דווקא בהקשר שלילי ולעיתים אפילו חיובי.
מרגרט צ'אן

ביוגרפיה

אחרי לימודיה בבית ספר תיכון, הוכשרה צ'אן כמורה לכלכלת בית בקולג' לחינוך בהונג קונג. ב-1973 סיימה תואר ראשון בכלכלת בית באוניברסיטת מערב אונטריו, וב-1975 קיבלה שם תואר דוקטורט ברפואה. בהמשך קיבלה תואר שני בבריאות הציבור מהאוניברסיטה הלאומית של סינגפור.
ב-1997 קיבלה מענק מחקר מהפקולטה לרפואת בריאות הציבור של הקולג' המלכותי לרופאים בלונדון, וכן הוענק לה מעמד אבירות של "קצינה" במסדר האימפריה הבריטית, על ידי המלכה אליזבת' השנייה.
בדצמבר 1978 הצטרפה לממשלה בהונג קונג, למשרד הבריאות. ב-1989 קודמה לתפקיד עוזרת מנכ"ל משרד הבריאות בהונג קונג, וב-1992 מונתה לסגניתו. ב-1994 מונתה לשרת הבריאות, האישה הראשונה בתפקיד זה בהונג קונג. ב-1997 תרמה למאבק בשפעת העופות ולהרגעת הציבור, ובעת התפרצות המגפה נודעה באמירתה "אני אוכלת בשר עוף מדי יום, אין צורך בפאניקה". בהמשך, כאשר התרבו מקרי ההידבקות במחלה, טענו כנגדה מבקריה שהיא מטעה את הציבור. אך לאחר מכן זכתה להערכה על השמדת מיליון וחצי עופות נגועים והשתלטות על המגפה בהונג קונג. 
ב-2003 פרצה בסין וברחבי העולם מגפת הסארס, וצ'אן ספגה ביקורת מהמועצה המחוקקת של הונג קונג על התנהלות פאסיבית ואיטית יחסית בכל הנוגע למגפה. ועדת מומחים שהקימה הממשלה לבדיקת ההתמודדות עם המגפה, קבעה כי צ'אן לא אשמה בכישלון ניהול המשבר, אלא המבנה הלקוי של מערכת הבריאות בהונג קונג, בו מערכת בתי החולים ומערכת בריאות הציבור היו מופרדות, ולפיכך נוצרו בעיות בשיתוף מידע ונתונים.
ב-2003 סיימה צ'אן את תפקידה כשרה, כשהצטרפה להנהגת ארגון הבריאות העולמי. ב-2006 מונתה לראש הארגון, והיא עתידה לשמש בתפקיד זה עד שנת 2012. בפעילותה מדגישה צ'אן את חשיבות שיפור הבריאות בקרב נשים ובקרב תושבי אפריקה.
ב-2007 עוררה ביקורת בקרב ארגונים הומניטריים, כאשר הביעה ספק בדבר איכותן של תרופות גנריות, מה שנתפס כתמיכה באינטרסים של חברות התרופות הגדולות, במהלך ביקורה בתאילנד.
ב-2009 עסקה צ'אן בהתמודדות ארגון הבריאות העולמי עם התפרצות שפעת החזירים ברחבי העולם, והכריזה עליה כמגפה כלל עולמית.
קריית מנחם

תיאור

בדרום ובמזרח גובלת השכונה בשכונת עיר גנים (למעשה שתי השכונות מהוות יחידה אורבנית אחת), במערב בהר אורה ובמושב אורה, ואילו בצפון היא נושקת ליערות הרי ירושלים, המוסד כפר שלמא (הכפר השוודי) ושכונת קריית היובל. בסמוך לשכונה ממערב מעמיקים יובלים תלולים המתחברים לנחל שורק מצפון לבית החולים הדסה עין כרם, דבר המאפשר תצפית מרהיבה מהשכונה לאזור עין כרם, נחל שורק והסטף. גובה השכונה כ-840 מטר מעל פני הים נחשבת לאחת השכונות הגבוהות בירושלים.

היסטוריה

השכונה, שהוקמה בשנת 1959 עבור עולים חדשים ומפוני המעברה בקריית יובל, קרויה על-שמו של נשיא קק"ל בארצות הברית מנחם ברסלר, שהיה בין התומכים העיקריים להקמתה. השכונה נקראה על שמו עוד בהיותו בחיים.
כמו בשכנותיה, גבעת משואה ועיר גנים נמצאים בשכונה רגמים, אתרים ארכאולוגיים מן המאה ה-8 לפנה"ס. רות עמירן שיערה שאלו הם שרידי במות לעבודת ה' שהוסרו ונגנזו על ידי המלך יאשיהו.
ב-21 בנובמבר 2002, מחבל מתאבד פוצץ עצמו באוטובוס אגד בקו 20 שעבר ברחוב מקסיקו בשכונה. בפיגוע נהרגו 11 בני-אדם.

מוסדות

בשכונה מצויים מכון הנרייטה סאלד למחקר מדעי ההתנהגות, בית הספר גוואטמלה, בית הספר חב"ד, בית ספר ממ"ד "ראשית" שהוקם על ידי הקיבוץ העירוני ב-2001 ורובם של מאות תלמידיו הם תושבי השכונה, שבט צופים הקרוי "שבט רכסים" קבוצת "אחריי! לצהל" קבוצת "אחריי! בשטח" סניף של תנועת הנוער עזרא (סניף קמ"ן) וסניף של תנועת הנוער אריאל. 
בשכונה קיימים מספר בתי כנסת, ביניהם בית הכנסת "זכור לאברהם" הגדול בשכונה, בית הכנסת "רבי דוד ומשה", ובית הכנסת "אוהל מלכה".בית הכנסת "שירת גנים", המשרת בעיקר את הציבור הדתי לאומי, שרבים מבניו הצטרפו לשכונה בשנים האחרונות. בית הכנסת קהילת צעירי עיר גנים בית הכנסת ותיק בשכונה בראשו עומדים הרב אוהד תירוש, ראש הישיבה לבוגרי צבא בעלי, והרב דוד לוי יליד השכונה.
הווארד גוביוף

לימודים וקריירה

באוניברסיטת קרנגי מלון השלים את עבודת הדוקטור שלו בנושא דיסקים מאובטחים מחוברים למערכת קבצים מבוזרת.
בשנת 1999 הצטרף לחברת גוגל, שהייתה אז חברת הזנק ובה כ-40 עובדים, ועבד על מערכת הפרסום ועל מערכת סריקת הרשת ובניית האינדקס של מנוע החיפוש. בשנת 2004, כשכיהן כמנהל מחלקת הפיתוח בגוגל, יזם והוביל את פתיחת מרכז המחקר ופיתוח של גוגל בטוקיו. על שמו (יחד עם אחרים) רשומים 11 פטנטים.

מערכת הקבצים של גוגל

גוביוף היה אחד ממתכנני מערכת הקבצים של גוגל (Google File System), שהיא מערכת קבצים מבוזרת קניינית שפותחה בגוגל לשימוש החברה. במאמר המדעי שחיבר על המערכת עם עמיתיו, הוא מתאר את עקרונות התכנון שהנחו אותם, ומוסר מדדים ותרחישי שימוש מן המערכת הפועלת בגוגל. מערכת הקבצים המבוזרת של מיזם האדופ נגזרה במקורה מן העקרונות שתוארו באותו מאמר. המערכת המבוזרת, ביחד עם עקרונות חישוב מבוזר, מאפשרת חישובי ענק שלא היו אפשריים לפני כן.

קרן גוביוף

בשנת 2007, חודשים ספורים לפני שנפטר בפתאומיות מלימפומה, יסד גוביוף קרן נדבנות, והציב לה כמטרה "להפוך את העולם למקום טוב יותר". הקרן מציעה מענקים ומיקרו-מענקים בתחומי החינוך, האמנויות, וזכויות האדם. הקרן פועלת בעיקר באזור טמפה במדינת פלורידה בארצות הברית, ותומכת במגוון מיזמי אמנות בסביבה זו.
אוולין ברבירולי

ילדות ונעורים

אוולין רותוול נולדה בוולינגפורד, ברקשייר, לספק-תה בסיטי של לונדון. אמה הייתה קרובה של צ'ארלס ריד, סופר מן התקופה הוויקטוריאנית. את לימודי האבוב החלה רק בגיל 17, בבית הספר דון האוס סמוך לניוברי, ברקשייר, בהנהלת אוליב ויליס. אביה לא תמך בלימודי מוזיקה, אבל אמה עודדה אותה להירשם לקולג' המלכותי למוזיקה. היא למדה שם נגינה באבוב אצל לאון גוסנס. ככלי שני למדה נגינה בפסנתר וניגנה בצ'לו ובטימפני. בנג'מין בריטן, שהיה צעיר ממנה בקרוב לשלוש שנים, היה גם הוא סטודנט בקולג' ושכנע אותה לנגן כמה מיצירותיו לאבוב.

קריירה

את הקריירה המקצועית שלה החלה כמשנה ללאון גוסנס בתזמורת דרורי ליין. עד מהרה מונתה לאבוב שני בלהקה הנודדת של קובנט גארדן, שמנצחה היה ג'ון ברבירולי ברבירולי היה נשוי, אך הנישואים היו רעועים ועמדו להתפרק. ברבירולי מונה לאחר זאת למנצח התזמורת הסקוטית (כיום התזמורת הסקוטית הלאומית. הוא מינה את אוולין לאבובנית ראשונה בתזמורת ושילב כמה צירות לאבוב ותזמורת בשבילה, כולל קונצ'רטו מאת הנדל. כמה מיצירות אלה הקליטו יחדיו. רלף ווהן ויליאמס היה מרוצה במיוחד מן ההקלטה שלהם לקונצ'רטו שלו לאבוב. מלחינים אחדים הקדישו לו יצירות, בהם ארנולד קוק, סטיבן דודג'סון, ארתור בנג'מין, גורדון ג'ייקוב, אדמונד רוברה ואליזבת מאקונכי.
סדרי עבודתה עם התזמורת הסקוטית אפשרו לה לנגן מ-1934 עד 1938 גם בפסטיבל גליינדבורן, ומ-1935 עד 1939 עם התזמורת הסימפונית של לונדון, שם היו היא וחברתה נטלי קיין הנגניות הראשונות בכלי נשיפה מעץ. הנרי ווד מינה אותו לאבובנית ראשונה בתזמורת קווין'ס הול החדשה.

שנות נישואיה

רותוול נישאה לג'ון ברבירולי בשנת 1939, לאחר גירושיו מאשתו הראשונה. בזמן זה היה ברבירולי מנצח הפילהרמונית של ניו יורק, שם החליף את ארטורו טוסקניני ב-1936. ברבירולי ורותוול חי בניו יורק עד 1943, אז חזרו לאנגליה כדי שברבירולי יוכל לקבל על עצמו את משרת הניצוח על תזמורת האלה, שישבה במנצ'סטר. רותוול ניגנה מדי פעם בתזמורת, אם כי נזהרה לצמצם את הופעותיה שם למינימום כדי למנוע לזות-שפתיים על נפוטיזם. כשתזמורת האלה הופיעה בזלצבורג ב-1948, הייתה רותוול הסולנית בביצוע הראשון של הקונצ'רטו לאבוב של מוצרט, ק. 314, מאז התגלה ופורסם מחדש. היא ניגנה גם בדואט עם הפסנתרנית איריס לאברידג'.
רותוול ניגנה את ביצוע הבכורה הבריטי של הקונצ'רטו לאבוב ותזמורת קטנה של בוהוסלב מרטינו, בפרומס ב-24 באוגוסט 1959, כיון שהאיש שלו הוקדש הקונצ'רטו, יז'י טאנציבודק, לא יכול היה להופיע.
במנצ'סטר, הקדישה רותוול את זמנה לעזרה לברבירולי. היא הייתה מזכירתו והנהגת שלו בכל עת. תמיד הייתה נוכחת בחזרות, והוא סמך על עצתה בענייני איזון צלילים כשהאזינה באולם. כשבריאותו של ברבירולי התערערה, חדלה כמעט מנגינה באבוב והקדישה את זמנה לטיפול בו. היא נסעה עמו לארצות הברית כשהתמנה למנצח התזמורת הסימפונית של יוסטון. בשנותיו האחרונות, סבלו מבעיות פיננסים שגרם להם מנהל העסקים הקודם של ברבירולי.

לאחר מותו של ג'ון ברבירולי

לאחר מות בעלה בשנת 1970, חזרה רותוול, שמעתה נטלה לה את שם בעלה המנוח, לנגן שוב באבוב. היא לימדה באקדמיה המלכותית למוזיקה, שם נודעה בשם החיבה שלה "ליידי בי". לעיתים קרובות כיהנה כשופטת בפסטיבלי מוזיקה. היא כתבה את הספרים "טכניקת אבוב" ואת "המדריך לאבובן" בן שלושת הכרכים, וכן אוטוביוגרפיה בשם "Living with Glorious John". אוניברסיטת לידס העניקה לה תואר מוסמך של כבוד בשנת 1972 ובשנת 1984 עוטרה בתואר קצינת מסדר האימפריה הבריטית. היא מתה בשנת 2008, יום לאחר יום הולדתה ה-97.
ליצן קטן נחמד

מילות השיר ביידיש

קליינע פיינע פייאץ
טאנצט מיט יעדער איינער
מיין קליינע פייאץ
אפשר עסט טאנצן מיט מיר?
אפשר, אפשר, אפשר עסט טאנצן מיט מיר?
אפשר, אפשר, אפשר
אידוי

בישול באידוי הוא בישול אשר אינו מצריך שמן ומתבצע באמצעות אדים של מים חמים. ישנם גם מכשירי אידוי לבישול, כדוגמת מכשיר אידוי וולקאנו, אשר פועלים בעזרת אוויר חם בלבד. בישול באופן זה נחשב לבריא יותר מטיגון, מאחר שהוא בעל ערך שומן נמוך יחסית ושומר על הערך התזונתי של המזון.
אידוי מתבצע באמצעות כלי אידוי בעל מספר מפלסים או כלים נפרדים המונחים זה מעל זה. במפלס התחתון מים רותחים, אשר אדיהם מבשלים את המזון המצוי במפלסים העליונים.
בת-שבע חייקין

בת-שבע חייקין (חייקינה; לעיתים נכתב חיקין; 23 בפברואר 1895 - 21 באפריל 1946) הייתה אשת חינוך עברייה, מפעילות הקיבוץ המאוחד ותנועת הפועלות, חברת מרכז מפא"י, ומראשי אחדות העבודה ומנהלת מחלקת החינוך של הסתדרות העובדים הכללית.

ביוגרפיה

חייקין נולדה בפולטבה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), בת לאברהם חייקין, ואמה לבית לוריא, ציונים-סוציאליסטים שגידלו את ילדיהם על ערכי חיבת ציון והתרבות היהודית.
בשנת 1912, בטרם פרצה מלחמת העולם הראשונה, עלתה יחד עם אחותה לארץ ישראל כדי ללמוד בבית המדרש למורות ביפו. בקיץ 1914 נסעה לחופשה באוקראינה, אך בשל פרוץ המלחמה לא יכלה לשוב. חייקין סיימה בהצלחה את לימודיה בפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת חארקוב.
בתום המהפכה הרוסית, השתתפה בייסוד המפלגה הציונית-סוציאליסטית (צ"ס) במטרה לארגן הגנה על היהודים לאחר פרעות פטליורה.
בסוף 1921 הפכה תנועת צ"ס לבלתי חוקית ברוסיה, ובשנת 1923 נאסרה חייקין במוסקבה וישבה בכלא מספר חודשים במהלך החורף בתנאים קשים ונידונה לגירוש.
בשלהי 1923 הומתק הגירוש, לה ולכ-2,000 אסירי ציון, ובמקום זאת נשלחה לארץ ישראל, הודות לפועלה של אשתו של מקסים גורקי.
עם הגיעה לארץ, עבדה חייקין בהוראה ופעלה בהסתדרות הנוער העובד והלומד בתור חברת ועדת התרבות המרכזית של ההסתדרות וחברת מועצת הפועלות, ודאגה לשיפור בתנאי העבודה של הנוער. הייתה ממייסדי בית הספר הראשון לנוער העובד וראשונת המורות.
בשנת 1928 עברה להתגורר בקיבוץ יגור, שם פתחה את ענף המכוורת ומונתה למרכזת ועדת החינוך של הקיבוץ. מאוחר יותר, יצאה לשליחות בליטא מטעם החלוץ והייתה חברה במרכז החקלאי, שם גם פעלה במחלקת ההתיישבות. 
משנת 1938 חייקין הייתה חברה בוועד הפועל של אחדות העבודה, וחברת מרכז במפא"י. מיום היווסדות תנועת אחדות העבודה, הייתה חברת מרכז וחברה באספת הנבחרים וציר לקונגרסים. הייתה חברה במספר מוסדות מרכזיים של ההגנה, ועד למחלתה ניהלה את מחלקת החינוך והנוער בהסתדרות וייצגה אותה בוועד החינוך של כנסת ישראל. באספת הנבחרים הרביעית כיהנא כממלאת מקום בוועד הלאומי, הייתה חברת נשיאות וחברה בוועדות ההגנה והחינוך.
בשנת 1946 נפטרה בבית החולים הדסה בירושלים בתום מחלה ממושכת. לאחר מותה הוקם לזכרה "בית בת שבע" - בית תרבות ונוער ביגור.
יהדות קזאלה מונפראטו

יהדות קזאלה מונפראטו נוסדה במאה ה-15 בעיר קזאלה מונפראטו שהייתה מרכז יהודי חשוב. היחס ליהודים בתקופת שלטונם של בית פלאולוג'י (Paleologi) ובית גונזגה (Gonzaga) היה סובלני.  בשנת 1708 עברה העיר לשליטת בית סבויה ויהודי העיר הצטוו לעבור לשכונה מיוחדת. תקופת הזוהר של הקהילה היהודית בקזאלה מונפראטו הייתה במאה ה-19; בתקופה זו מנתה הקהילה כ-850 חברים.  היהודים עסקו בבנקאות ובמסחר של חיטה, תכשיטים, בדי תחרה ותבלינים. 
נכון לשנת 2011 גרים בעיר שמונה יהודים. את השירותים הדתיים מקבלים היהודים מקהילת יהודי טורינו.

אתרים ומבנים של הקהילה

בית הכנסת ממוקם במקום שהיה מרכז ה"גטו", כיום רחוב "מונטרונה" (Via Montarone). ניתן להבחין במבנים מקוריים של הגטו בין הרחובות "בלבו" ו"אלסנדריה". ברחוב אלסנדריה 16 אפשר להבחין ב"מתלה" שהיה בשימוש בעת סגירת הגטו. בית מספר 20 היה בגבול הגטו. 
לקהילה שני בתי קברות: האחד, הופסקה בו הקבורה בשנת 1932 והשני פעיל עד היום.

בית הכנסת

בית הכנסת נחשב כיום למונומנט איטלקי לאומי. הוא נבנה בשנת 1595 ונקרא: "Oratorio Israelitico". התפללו בו לפי נוסח אשכנז. המבנה, המשתרע על שטח נרחב, הוא בן קומה אחת, ובו חצר פנימית, עדות לכך שהקהילה לא סבלה מחוסר מקום. בחזית לא ניתן לזהות את קיום בית הכנסת, אך כתובת בעברית מעל אחת הכניסות מעידה על ייעודו. האומנות החזקות והחלונות הגדולים בקומה השנייה, נותנים למבנה מראה מיוחד. 
אולם בית הכנסת המקורי היה מלבני. כאשר הגיעו לעיר יהודים מעיר שכנה, האולם הורחב וקיבל צורה של מלבן מוארך. האולם מקבל את אורו משבעה חלונות ושורה ארוכה של עמודי תאורה מצופים זהב. 
ההיכל, לפני ארון הקודש הוא מרווח, כמעט רבע האולם, עולים אליו בשלוש מעלות מפוארות. בינו לבין אולם הקהל יש סבכת ברזל רקוע, עשירת עיטורים ומוזהבת. מבנה ארון הקודש, משנת 1765 הוא בסגנון קלאסי.
האולם כולו וגם קמרונותיו השטוחים מקושטים עיטורים של סטוקו מוזהב בסגנון הרוקוקו. את הרבגוניות והערך שבעיטורים מגבירים האפקטים של אור וצל בין צלעות הקמרונות הבולטים.

מוזיאון האורות

המוזיאון כולל את הארכיב של "ליוויה פביה וולמבורג" (Livia Pavia Wollemborg).  בארכיב מסמכים על תולדות יהודי העיר ועל השינויים שנעשן במבנה בית הכנסת.
אוסף תשמישי הקדושה המצוי במוזיאון היה בשימוש בטקסים הדתיים של יהדות קזאלה מונפראטו. תשמישי הקדושה הם מכסף, חלקם מהתקופה שעל היהודים נאסר להיות צורפים בכסף ואלו נעשו עבורם על ידי לא-יהודים. 
"מוזיאון האורות" משלב תצוגה של חנוכיות עתיקות וחנוכיות מודרניות. במקום מוצגות חנוכיות שנוצרו על ידי אומנים בינלאומיים.