google/wiki40b huggingface dataset:
הורות משותפת

הורות משותפת (Shared Parenting) היא תפיסת עולם לפיה טובת הילד מחייבת חלוקה, שוויונית ככל האפשר, של האחריות ההורית, בין שני ההורים ומעורבות של כל אחד מהם בכל היבט של חיי ילדיהם. 
הורות משותפת מושתתת על שני עקרונות: זכותו של הילד לקשר משמעותי עם שני הורים, ונשיאה משותפת באחריות ההורית לילד על ידי שני הוריו. ההורות המשותפת היא הסכם, ויכולה להתקיים בין כל שני אנשים שיש ביניהם אמון ומערכת יחסים המאפשרת גידול משותף של ילד, באותו בית או שלא באותו בית. 
אין מדובר בהכרח בהורים נשואים - גם הורים לא נשואים, ובמיוחד הורים גרושים, זקוקים להסכמה יסודית על חשיבות שניהם לילד. אין מדובר בהכרח אף בחלוקה שווה של האחריות ההורית, אם כי מומלץ לשאוף לקשר רב ככל האפשר עם כל אחד מההורים. ההכרח הוא אחד - קשר משמעותי ויציב של שני ההורים עם ילדם.
במקרים מסוימים, לא מעטים בשנים האחרונות, ההורות המשותפת מהווה מושג המאפשר הסכמים חדשניים בין חברים, שותפים, קומונות או זוגות של הורים המחליטים לגדל ילדים במשותף באיזה שהוא אופן, הנוח והמתאים להם, הכולל את שני העקרונות: קשר משמעותי עם שני הורים ונשיאה משותפת באחריות ההורית. שימוש כזה במושג מאפשר את קיומן של משפחות אלטרנטיביות שמתנהלות באופן שונה מהמשפחה הנורמטיבית המודרנית - זוג עם ילדיו בבית אחד. למשל, כיום ישנן בישראל משפחות שיש בהן כמה זוגות הורים המגדלים במשותף את ילדיהם, כאחים, שיש להם הורים שונים שהם חלק מאותה משפחה גרעינית. 
הורות משותפת רלוונטית במיוחד עבור מקרים בהם ההורים מתגרשים, במקרים אלו חשיבות חלוקת האחריות ההורית גוברת, בגלל החשש לזעזוע, לנתק ולנסיגה בהתקדמות הילד והצלחתו. לנשיאה במשותף באחריות ההורית יש יתרון גם להורים: היא נותנת לשניהם הזדמנות לקריירה ולפיתוח אישי ובו בזמן מאפשרת לשניהם לקחת חלק פעיל בחיי המשפחה.
הורות משותפת היא התפיסה המובילה כיום בעולם בכל הקשור באחריות הורית והורות, והיא הולכת ותופסת את מקומה בספרי החוקים של המדינות המתקדמות. מושג האחריות ההורית הוכנס לחוק הבריטי כבר ב-1989, ומאז שולב בחוקי מדינות נוספות. חלוקת האחריות ההורית - היא ההורות המשותפת - נמצאת בשלבי חקיקה בארצות הברית, קנדה ואוסטרליה.
בניגוד ל"משמורת משותפת" (joint custody), העוסקת בעיקר בזמני טיפול ולינה שווים אצל שני ההורים, והמושגת בדרך כלל מתוך מאבק על משמורת הילדים, הורות משותפת עוסקת בכל היבטי האחריות ההורית ומהותה אינה השוויון אלא נשיאה המשמעותית באחריות ההורית של כל אחד מההורים, והשגת הסדר המבוסס על הסכמה בין ההורים. ניתן לומר כי משמורת משותפת היא מקרה פרטי, מימוש מסוים אך לא יחיד, של תפיסת ההורות המשותפת.
מחנה ישראל (מדבר סיני)

מחנה ישראל הוא המבנה הארגוני, למיקום חניית השבטים ולמהלך הליכתם במדבר סיני, שקבע משה מפי הגבורה לבני ישראל בדרכם לארץ ישראל. מחנה ישראל במובן המקובל הוא המחנה של כל שבטי ישראל להוציא את משכן העדות ואת מקום מגוריהם של הכוהנים והלויים. מחנה ישראל במובן המצומצם, להבדיל ממחנה כהונה וממחנה לוויה, מהווה תחום שבו הטמאים רשאים לשהות בחלק מתקופת הסגרם.
ההנחיות המפורטות לחניה ולנסיעה ניתנו לעם ישראל והם מתוארות בפרשת במדבר בספר במדבר בתורה. הארגון נועד בראש וראשונה להסדר החנייה, אך גם לקביעת מתכונת הנסיעה, מי מתחיל בנסיעה, מי בא אחריו וסדר השבטים למחנות במהלך ארבעים השנה במדבר. המקרא מציין כי בני ישראל נהגו בדיוק כפי שהקב"ה ציווה אותם בדבריו אל משה.

מבנה החנייה

כמקובל במדבר, בית האב חונה לשבטו. מכאן מתחיל הארגון המיוחד: לכל שבט נקבע דגל והוא נכלל במחנה, כאשר כל מחנה כולל שלושה שבטים. השבט המוביל, היה השבט אשר על שמו המחנה נקרא המחנה. כך נבחרו ארבעה שבטים לראשי המחנות, השבטים: יהודה, ראובן, אפרים ודן, כל שבט ואופיו אשר מכתיר אותו לתפקידו. "פרשת במדבר" מספרת כי בטרם נקבע הארגון בוצע מפקד בקרב בני ישראל וכך היה ניתן לקבוע כמה "פקודים", זכרים מבין 20 שנה ומעלה,- בלשון ימינו יוצאי צבא - יש בכל שבט, בכל המחנה ובכל המחנות יחד.

דגל המחנה

כל משפחה במחנה השתייכה לבית אב ולשבט - עם הדגל האופייני לו- ומחנה, אליו היה השבט שייך, אשר היה מהלך בו בזמן המסע במדבר סיני. דגל השבט היה הסמל אשר סביבו היה תושב המחנה מתרכז בעת החנייה ובעת הנסיעה. אך לא רק משמעות טכנית הייתה לדגל וזאת אנו יודעים עד היום.
הדגל, בהוראת אות וסימן, הוא מסימני הריבונות של עם ובמדרש כתוב : "וכיון שעלו ישראל מן הים, אמר הקב"ה למשה עשה אותם דגלים דגלים שיהיו מהלכין בטקסיסי מלכים" (דברים רבה (ליברמן) פרשת דברים, טז). עם היוצא ממצרים, מעבדות, בדרכו לארץ ישראל הוא כבר חופשי ומתחיל להניף דגל המורה על חרותו. וכך אומר רמב"ן ( שמות יד:ה) : "וזה טעם 'ובני ישראל יוצאים ביד רמה', שעשו להם דגל ונס להתנוסס, ויוצאים בשמחה ובשירים בתוף ובכִנור כדמות הנגאלים מעבדות לחירות, לא כעבדים העתידים לשוב לעבודתם".
גם תחיית עם ישראל בארצו לאחר גלות ארוכה מלווה בדגל. כאמור, הדגל מסמל את היותו עַם בן חורין אך גם את הקשר של עם ישראל עם מסורתו. ואכן, דגל ההסתדרות הציונית ודגלה הרשמי של מדינת ישראל דומה לטלית, כפי שמתאר דוד וולפסון:
בפקודת מנהיגנו הרצל באתי לבזל כדי לעשות את כל ההכנות לקונגרס... בין השאלות הרבות שהעסיקוני הייתה... באיזה דגל נקשט את אולם הקונגרס? מה הם צבעיו? הן דגל אין לנו... והנה הבהיק רעיון במוחי: הרי יש לנו דגל לבן כחול - הטלית אשר בה נתעטף בתפילתנו. טלית זו היא סמלנו. נוציא את הטלית מנרתיקה ונגולל אותה לעיני ישראל ולעיני כל העמים. הזמנתי אז דגל כחול לבן ומגן דוד מצויר עליו. ...
— ד' ולפסון, "הדגל והשקל", ל' יפה (עורך), ספר היובל למלאת חמש ועשרים שנה לקונגרס הציוני הראשון , ירושלים תרפ"ג, עמ' 297-296
סעודת אמנים

סעודת אמנים היא מנהג מודרני של עריכת סעודה מרובת משתתפים שבה אומרים המשתתפים מאה פעמים אָמֵן, כסגולה לפתרון מצוקות שונות, כדוגמת זוגיות, עקרות, בריאות ופרנסה.
כיום המנהג נעשה בדרך כלל עבור נשים.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם לינדון ג'ונסון

היסטוריה

הספרייה נחנכה שנתיים לאחר סיום כהונתו של ג'ונסון בשנת 1971. ג'ונסון נכח בחניכת המקום ואף ביקר בה פעמים רבות על למותו בשנת 1973. בספרייה הנמצאת במקום אפשר למצוא 45 מיליון דפים של מסמכים היסטוריים, לרבות ניירות של הנשיא ג'ונסון ושל מקורביו ואחרים הקרובים אליו. 
בספרייה מבקרים 125 אלף איש מדי שנה.
אינגריד אלכסנדרה, נסיכת נורווגיה

ביוגרפיה

אינגריד נולדה ב-21 בינואר 2004 בבית החולים של אוניברסיטת אוסלו. היא הוטבלה לנצרות בארמון המלכותי ב-17 באפריל על ידי הבישוף של אוסלו, סנדקיה היו יורשי העצר של דנמרק, ספרד ושוודיה, סבה המלך האראלד החמישי, דודתה הנסיכה מרתה לואיז וסבתה מצד אימה מאריט טג'נסן. 
ב-2005 נולד אחיה הנסיך סברה, ובנוסף לו יש לה אח למחצה מנישואיה הראשונים של אמה. מאחר שב-1990 בוטל חוק העדפת הבן הבכור בסדר הירושה הנורווגי נמצאת אינגריד במקום השני בסדר הירושה לאחר אביה. כצאצאית של אדוארד השביעי היא נכללת גם בסדר הירושה לכתר הבריטי אך שם אחיה נמצא לפניה בתור. 
ב-2010 החלה אינגריד את לימודיה בבית הספר, הוריה בחרו לשלוח אותה לבית ספר ציבורי, שלא כמו קודמיה במשפחת המלוכה הנורווגית, מכיוון שהוריה רצו שתהיה לה ילדות רגילה ככל האפשר. באותה שנה שימשה גם כשושבינה בחתונה של הסנדקית שלה ויקטוריה נסיכת שוודיה ואף הוזכרה בפרק בסדרה "משפחת סימפסון". ב-2011 הופיעה אינגריד במהלך קליפ שהוצג באירוויזיון ביחד עם אמה ואחיה למחצה רוקדים לצלילי מוזיקה.
קמאייר-קו

תולדות החברה

חברת קמאייר-קו הוקמה ב-11 בספטמבר 2006 בהוראת ראש ממשלת קמרון פאול בייה, תחת חברת הדגל הקודמת קמרון איירליינס שנסגרה ביוני 2008. ב-28 במרץ 2011, 5 שנים לאחר הקמתה, הפעילה החברה את טיסתה הראשונה מדואלה לפריז דרך יאונדה. 
בעבר, שימש קוד היאט"א הנוכחי של החברה (QC) את חברת קורידור אייר שיצאה משירות.
קני לאלה

קריירת מועדונים

לאלה החל את הקריירה שלו בקבוצת חובבים בשם פריסיאן לפני שחתם בקבוצה חצי מקצועית בשם פריז בגיל 17. לפני שחתם בפריז, ליל, קן ו-ואלנסיין הביעו עניין בהחתמתו. לאחר שתי עונות בקבוצת המחליפים של פריז, הוא התקדם בעונת 11–2010 לקבוצה הבוגרת. לאלה רשם עונה מוצלחת, כשבמאזנו 33 הופעות, ואף נקשר למספר קבוצות מהליגה הצרפתית הבכירה, כשבראשן ואלנסיין, שהציעה לפריז 100 אלף אירו תמורות שירותיו.
אף על פי שדחתה את ההצעה הראשונית, ב-15 ביוני 2011, פריז הגיעה להסכמה עם ואלנסיין על העברתו של לאלה. ב-6 בנובמבר 2011, לאלה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו אחת נגד סטאד רן, כשעלה כמחליף.
ביוני 2017, לאלה חתם לשנתיים בשורות שטרסבורג.

חיים אישיים

לאלה נולד בוילפינטה וגדל ברובע השמונה-עשר של פריז. הוא ממוצא מרטיניק ויש לו שתי אחיות.
FAST

היסטוריה

הרעיון להקמת המצפה הוצע לראשונה ב–1994. הוא אושר ב–2007. כפר בן 65 איש הועבר על מנת לבנות את הטלסקופ, ועוד 9,110 הועברו מהסביבה על מנת ליצור דממת רדיו. אבן הפינה למבנה הונחה בדצמבר 2008. הבנייה החלה במרץ 2011 והסתיימה ב–3 ביולי 2016, אז הונח הפאנל האחרון.
בסוף חודש אוגוסט ותחילת ספטמבר של שנת 2019 זיהו חוקרים באמצעות הטלסקופ יותר ממאה פרצי רדיו קצרים (Fast radio burst) המסווגים כ-FRB 121102 וזוהו לראשונה בשנת 2012 במדע.
קול ישראל בפרסית

קול ישראל בפרסית (בפרסית: بخش فارسی رادیو اسرائیل) הייתה בעבר תחנת רדיו של קול ישראל, ששידרה בשפה הפרסית במסגרת שידורי רק"ע ורשת ה'.
שידורי התחנה נפסקו ב-2017, עם סגירת רשות השידור וחודשו במסגרת תאגיד השידור הישראלי תחת השם VoisFarsi. השידורים בפרסית בתחנת רק"ע נפסקו ומאז הם משודרים רק ב-VoisFarsi.

היסטוריה

קול ישראל החל לשדר פינה בפרסית של כרבע שעה בתחילת 1949. החדשות בפרסית שודרו בימים שני ושישי. עם התרבות מספר השפות בהם שודרו חדשות לעולים, שודרו החדשות בפרסית בגל 43.9. בשנות ה-50 המוקדמות שידר קול ישראל ב-11 שפות בנוסף לעברית, ופרסית הייתה אחת מהן. השידור בפרסית החל ב-1956 במסגרת מדיניות הסברה של ראש ממשלת ישראל הראשון דוד בן-גוריון, לחיזוק הקשרים עם מדינות ותרבויות מוסלמיות שאינן ערביות, וכן עבור עולים יהודים מאיראן, ומאוחר יותר הופנתה לקהל האיראני. במשך שנים מומנה התחנה בשיתוף פעולה עם מערכת הביטחון. אולם בשנת 1957, בעקבות קיצוצים בתקציב בוטלו השידורים בטורקית ופרסית, לאור העובדה שהשידורים בפרסית זכו לאחוזי האזנה של 0.3% בלבד. השידורים בפרסית חודשו בשנת 1958 ומשכם הורחב מרבע שעה לחצי שעה בתחילת 1960. בשנת 1961 פורסם שהשידורים בפרסית זוכים לפופולריות רבה, שבעקבותם התגברה תיירות המרפא מאיראן לישראל ונטען שלשידורים הייתה תרומה לידידות ביחסי איראן-ישראל. השידורים בפרסית הועברו בגלים בינוניים ונקלטו היטב בטהראן. השידורים הוכנו על ידי המחלקה הערבית של קול ישראל.

השידורים

התחנה קיבלה ושידרה שיחות מאזינים רבות, הן מאיראן עצמה והן מן הפזורה האיראנית. השדר המזוהה ביותר עם שידורים אלו היה פרשן קול ישראל לענייני איראן מנשה אמיר, יהודי יוצא איראן ודובר פרסית, שעבד בתחנה מאז 1959 ועד סגירתה. התחנה ראיינה דוברי פרסית ישראלים שונים, בהם שאול מופז בהיותו שר ביטחון.
התחנה שידרה סה"כ 12 שעות שבועיות: מדי יום שעה בין השעות 17:00 - 18:30 (עד 18:00 בשישי ושבת) ברשת ה' עבור יהודים דוברי פרסית בחו"ל (בדרך כלל באיראן) ובימי א'-ה' בין השעות 19:00 - 19:30 ברק"ע עבור עולים דוברי השפה.
ליה שמטוב

ביוגרפיה

שמטוב נולדה בצ'רנוביץ, אוקראינה. בשנת 1958, לאחר שסיימה לימודים תיכוניים בעיר וקיבלה תעודת בגרות, היא החלה ללמוד באוניברסיטת צ'רנוביץ' בפקולטה להנדסת אלקטרוניקה. בעקבות פתיחת שערי ברית המועצות, הפסיקה את לימודיה ועלתה לישראל. בשנת 1980 הגיעה עם הוריה למרכז הקליטה בנוף הגליל, ועד היום היא תושבת העיר.
שמטוב נשואה לנחום והיא אם לשני ילדים.

חייה הפוליטיים

באמצע שנות ה-90 החלה שמטוב לעסוק בפעילות פוליטית, והצטרפה לליכוד. בשנים 1998–2003 כיהנה כחברת מועצת העיר בנוף הגליל באמצע כהונתה זו חברה לאביגדור ליברמן ונמנתה עם המייסדים של מפלגת ישראל ביתנו. בשנת 2003 נבחרה בשנית למועצת נוף הגליל
לקראת הבחירות לכנסת ה-17, הוצבה שמטוב במקום ה-11 ברשימת מפלגת ישראל ביתנו לכנסת. בבחירות עצמן, זכתה המפלגה ב-11 מנדטים ושמטוב נבחרה לכנסת. ב-2009 התמודדה פעם נוספת לכנסת ה-18 במקום ה-11 של רשימת ישראל ביתנו ונבחרה לקדנציה נוספת.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 הכריזה כי בכוונה לא להתמודד בשלישית ברשימת ישראל ביתנו, וכי היא מתכוונת להתמודד במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2013 לראשות העיר נוף הגליל כנציגת המפלגה. בבחירות למועצה זכתה רשימת ישראל ביתנו במנדט אחד בלבד, ושמטוב, שלא זכתה בראשות העירייה, נבחרה למועצת העיר. כיום (2019) היא משמשת כראש משלחת הסוכנות היהודית לאוזבקיסטן וקזחסטן.

פעילותה הפרלמנטרית

הייתה יושבת-ראש הועדה לקידום מעמד האישה בכנסת ה-17, חברה בוועדת הכנסת, חברה בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות, חברה בוועדת העלייה הקליטה והתפוצות, חברה בוועדת המדע והטכנולוגיה וחברה בוועדת המשנה לסחר בנשים.
שימשה כחברה בשדולות רבות בכנסת. בכנסת ה-17 היא כיהנה כיושבת ראש של השדולה למאבק בהשלכות תוכנית ויסקונסין, השדולה למאבק למען עובדי הקבלן והשדולה למען הנכים הכלליים בישראל והייתה חברה בשדולות נוספות.
בכנסת השמונה עשרה היא כיהנה כיושבת ראש של שמונה שדולות בהן היא החברה היחידה: השדולה למען רווחת תושבי חיפה והצפון, השדולה הירוקה בכנסת, השדולה למען שימור התרבות ושפת היידיש, השדולה למען עסקים ירוקים, השדולה למען בריאות האישה והילד, השדולה למען המאבטחים, השומרים וממוני הביטחון, השדולה לגאולת הקרקע לטובת העם היהודי והשדולה למען חיזוק הקשרים והיחסים עם הנוצרים האוונגליסטיים. כן כיהנה כיושבת ראש השדולה למען הגליל והנגב, בה היה חבר איתה גם ישראל חסון. כן כיהנה כחברה בשלוש שדולות נוספות. ביוני 2012 מונתה לתפקיד סגנית יו"ר הכנסת וכיהנה בתפקיד זה עד תום הכנסת ה-18.

פרשת איילים-ישראל ביתנו

לפי אחד מסעיפי כתב האישום כנגד סטיבן לוי וראשי איילים, הסכימו אנשי איילים לתת תפקיד לשמטוב, בתמורה להעברת תקציבים לעמותה.
ג'אסטיס סמית'

ביוגרפיה

סמית' נולד באוגוסט 1995 בלוס אנג'לס שבקליפורניה לאב ממוצא אפרו-אמריקני ואם ממוצא איטלקי וקנדי-צרפתי ויש לו 8 אחים. הוא סיים ב-2013 לימודים בבית הספר ללימודי אומנות של אורנג' (Orange County School of the Arts) והופיע ברחבי מחו אורנג' שבקליפורניה.
הוא הופיע לראשונה בסרט "Trigger Finger" מ-2012, עוד לפני סיום לימודיו בתפקיד קטן. שנה אחרי סיום הלימודים הוא הופיע בסדרה "Masterclass" ("מאסטר הכיתה") בתור עצמו, בסדרה "The Thundermans" למשך 2 פרקים בתור אנגוס ובסדרת הווידאו-בלוג "Vlogbrothers" בתור עצמו.
ב-2015 הופיע בסרטו של ג'ק שרייר ערים של נייר, המבוסס על הספר ערים של נייר של ג'ון גרין, בתור מרקוס לינקולן.
ב-2017 הופיע בסדרת נטפליקס "The Get Down" בתור הנער אזקיאל פיגארו, בתפקיד ראשי.
ב-2018 הופיע בסרטו של חואן אנטוניו ביונה עולם היורה: נפילת הממלכה בתור פרנקלין ווב. באותה שנה שיחק גם בסרט יום אחרי יום לצד דבי ראיין.
בשנת 2019 שיחק בסרט פוקימון: הבלש פיקאצ'ו בתפקיד טים גודמן. ב-2020 שיחק בסרט "כל המקומות המוארים", אשר מבוסס על ספרה באותו שם של ג'ניפר ניבן.
אצבע הגליל

אצבע הגליל היא אזור גאוגרפי בצפון-מזרח ישראל.
אזור אצבע הגליל כולל את עמק החולה ורצועה מזרחית מהרי נפתלי של הגליל העליון. גבולות האזור: במערב ובצפון גבול ישראל-לבנון, במזרח רמת הגולן ונהר הירדן, ובדרום קו דמיוני בין קיבוץ מלכיה במערב לגונן במזרח. 
אצבע הגליל היא שלוחה של הגליל העליון הישראלי ועמק החולה, שצורפה לשטח המנדט הבריטי על ארץ ישראל בשנת 1924, בהסכם בינו לבין המנדט הצרפתי על סוריה ולבנון, בין השאר בעקבות ייסוד היישובים מטולה, תל חי וכפר גלעדי באזור. כינויה ניתן לה בשל צורתה הצרה והמוארכת, כמעין אצבע הבולטת צפונה לתוך תחום השטח הצרפתי.

היסטוריה


עם תחילתה של ההתיישבות הציונית בארץ ישראל החלה הקמת יישובים בגליל ובין השאר באצבע הגליל. במקום הוקמו מטולה, כפר גלעדי ותל חי. מאורעות תל חי סימלו יותר מכל את מאבקם של היהודים בערבים על ארץ ישראל במהלך מאורעות תר"פ. בעקבות המאורעות נערכו דיונים בין בריטניה לצרפת, ובסופם נכלל השטח בתחום המנדט הבריטי כחלק מקביעתו הסופית של הגבול בשנת 1924, בשונה מהסכם סייקס-פיקו משנת 1916, שלפיו נועד להיכלל בתחום המנדט הצרפתי. 
בשנות ה-30 וה-40 הוקמו באזור קיבוצים ומושבים על מנת ליצור ריכוז התיישבות שיבטיח את השליטה בו, והאזור אכן נכלל בשטח המדינה היהודית בתוכנית החלוקה.
במהלך מלחמת העצמאות, לאחר כיבוש צפת, ב-10 במאי 1948, הפעיל הפלמ"ח "תעמולת לחש" - שמועה שהופצה בקרב הכפריים הערבים ולפיה כוח רב של יהודים עומד לפשוט על העמק ולבער את הכפרים הערביים. תעמולה זו צלחה, וחלק ניכר מהכפריים נמלט מאימת הצבא.
לאחר קום המדינה הוקמו מספר יישובים נוספים, בהם העיר קריית שמונה. עד כיבוש הגולן במלחמת ששת הימים ספג האזור פגיעות קשות מצד סוריה. בשנים שלאחר מכן הוא נפגע לא אחת מכיוון לבנון, הן בחדירות מחבלים והן בהתקפות קטיושות ומרגמות.
מאז הנסיגה הישראלית מלבנון בשנת 2000, וביתר שאת לאחר מלחמת לבנון השנייה ב-2006, החל ארגון חזבאללה להעלות דרישות טריטוריאליות לאזור תוך שימוש בשמות הכפרים הערביים שהיו בסביבה, חלק מ"שבעת הכפרים".
כיום חיים באצבע הגליל כ-50,000 אלף תושבים בצורות יישוב שונות: עיר, קיבוץ, מושב ומושבה. הבעיות שהתושבים מתמודדים איתן הן בעיות המאפיינות פריפריה גאוגרפית.
פרנק רוסט

ורדר ברמן

רוסט נולד בגרמניה המזרחית, ובנעוריו שיחק במשך שנים בלוקומוטיב לייפציג. בשנת 1991, לאחר איחוד גרמניה, עבר לשחק בפ.צ. מרקליברג, וכשרונו התגלה על ידי ורדר ברמן, שם חתם בשנת 1992. בתקופה הראשונה של רוסט בקבוצה, הוא שיחק רק בקבוצת המילואים, ובעונת 1995/96 ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבכירה, אז קודם להיות השוער השני של הקבוצה, אחרי השוער הבכיר אוליבר רק. בעונת 1998/99, לאחר עזיבתו של רק לשאלקה 04, הפך רוסט לשוער הבכיר בקבוצה, וערך בעונה זו 28 הופעות ליגה. בתום עונה זו, זכה רוסט בגביע הגרמני, לאחר ניצחון בבעיטות הכרעה על באיירן מינכן, בהן רוסט הבקיע את הפנדל המנצח של ורדר ברמן, ומיד אחר כך הדף את הפנדל של לותר מתאוס מבאיירן מינכן. עונתו האחרונה של רוסט בורדר ברמן הייתה עונת 2001/02. בעונה זו, הבקיע רוסט שער שוויון בדקה ה-90 במשחק ליגה מול האנזה רוסטוק, ומיד לאחריו אאילטון הבקיע שער ניצחון במשחק שהסתיים בתוצאה 4-3 לורדר ברמן. בזכות שער זה, רוסט הוא אחד משלושת השוערים היחידים בתולדות הבונדסליגה שהבקיעו שערי שדה, כאשר האחרים הם ינס להמן ומרווין היץ. בסיום עונת 2001/02, חתם רוסט בשאלקה 04, לאחר שצבר 147 הופעות ליגה בעשר עונות בורדר ברמן.

שאלקה 04

לקראת עונת 2002/03, חתם רוסט בשאלקה 04, ושוב שיחק באותה קבוצה עם השוער אוליבר רק, שאיבד עבורו את המקום בהרכב. רוסט היה השוער הבכיר של שאלקה 04, והתמקם איתה בתקופתו בקבוצה בצמרת הכדורגל הגרמני, כאשר בעונת 2004/05 סיים רוסט עם שאלקה במקום השני הן בבונדסליגה אחרי האלופה באיירן מינכן, והן בגביע הגרמני, לאחר הפסד 2-1 בגמר לאותה באיירן מינכן. עם זאת, זכה רוסט עם שאלקה בשנת 2005 בגביע הליגה הגרמנית, לאחר ניצחון 1-0 בגמר על שטוטגרט. את עונת 2006/07 החל רוסט בשאלקה 04, אך איבד את מקומו בהרכב לטובת השוער הצעיר מנואל נוייר, ובפגרת החורף של עונה זו עזב את שאלקה לאחר ארבע עונות וחצי, בהן ערך 130 הופעות ליגה, וחתם בהמבורג.

המבורג

רוסט החל לשחק בהמבורג לאחר פגרת החורף של עונת 2006/07, כאשר עד לאותו זמן לא היה שוער ראשון מוגדר לקבוצה, שהייתה שקועה במקום האחרון בבונדסליגה. רוסט היה מיד לשוער הראשון, כשהשוערים שטפן וכטר וסשה קירשטיין לא שיחקו עוד עד לתום העונה, והקבוצה עלתה מהמקום האחרון עד למקום השביעי בתום העונה. רוסט הפך עד מהרה ליקיר האוהדים של המבורג, שכינו אותו "פרוסט" (בפ' רפה). רוסט המשיך לשחק עוד ארבע עונות מלאות במדי המבורג, ובתקופתו המועדון היה לרוב בחלק העליון של הבונדסליגה, והופיע כמעט בכל שנה בגביע אופ"א. ביולי 2009 ערך רוסט את הופעתו ה-89 בגביע אופ"א בניצחון 4-0 על ראנס הדנית, והיה לשיאן ההופעות של גרמניה במפעל זה. רוסט נשאר בהמבורג עד לתום עונת 2010/11, וביולי 2011 חתם בניו יורק רד בולס, ועזב את המבורג לאחר שצבר בה 149 הופעות ליגה. רוסט שיחק בניו יורק רד בולס 11 משחקים ושמר על רשת נקייה חמש פעמים. בינואר 2012 הודיע המועדון כי לא הגיע להסכמה עם רוסט לגבי הארכת חוזהו, ורוסט שוחרר מהמועדון.
ב-19 בפברואר 2012 הודיע רוסט על פרישתו ממשחק פעיל, ובאותה שנה החל לאמן את קבוצת כדורגל הנשים של המבורג.

קריירה בינלאומית

לרוסט ארבע הופעות במדי נבחרת גרמניה. הראשונה נערכה בשנת 2002 מול נבחרת ארצות הברית, במשחק ידידות בו גרמניה ניצחה בתוצאה 4-2. הופעתו היחידה של רוסט במשחק רשמי, והאחרונה במדים הלאומיים, הייתה בניצחון 2-0 על נבחרת איי פארו ביוני 2003, במסגרת מוקדמות יורו 2004.
שינקן

שִינְקֵן, שִינְקֵה (מגרמנית: Schinken), (מ{פולנית}: Szynką או הַאם (מאנגלית: Ham) הוא בשר ירך ואחוריים של חזיר הניתן לבישול ולהגשה בהיותו טרי, אבל לרוב משומר בצורה כזו או אחרת. השינקן מוגש לרוב פרוס וקר ומשמש בין השאר כמילוי לכריכים.

שימור

ניתן לשמר שינקן על ידי שימור יבש או שימור לח. שינקן בשימור יבש שופשף בתערובת המכילה מלח וחומרים נוספים (בדרך כלל סודיום ניטראט וסודיום ניטריט). בארצות הברית משתמשים לעיתים גם בסוכר. לאחר מכן הבשר מיובש ומיושן. שינקן בשימור לח נכבש בתמיסת מלח, באמצעות השרייתו בה או הזרקת התמיסה. ההפרדה בין השיטות אינה חד-משמעית כיוון שישנן שיטות המתחילות בשימור לח וממשיכות ביישון יבש. 
בארצות הברית רוב השינקן בשימור לח המצוי בסופרמרקטים הוא גרסת "האם עירוני" - תמיסת המלח מוזרקת לבשר לשימור מהיר המתאים לשיווק נרחב. השיטה המסורתית כוללת השריית הבשר בתמיסת המלח לתקופה מסוימת ולאחריה בדרך כלל עישון קל. בשיטה זו מייצרים את "האם וילשייר" האנגלי ואת "ז'מבון דה פארי" הצרפתי. 
גרסאות שינקן בשימור יבש כוללות את ה"פרושוטו קרודו" האיטלקי ואת ה"חמון סרנו" ו"חמון איבריקו" הספרדיים. בארצות הברית קיים "האם כפרי" שעשוי להיות מעושן או ללא עישון. באנגליה - "יורק האם".  בגרמניה, "שינקן וסטפאלי" מעושן לרוב על גבי ערער. בבלגיה קיים "ז'מבון ארדנה" מעושן, בסין - "ז'ינחואה", ובבולגריה - "אלנסקי בט". 
שינקן מעובד גם למוצרים נוספים כגון קציץ בשר משומר (המכונה "ספאם" או לוף). שינקן אפוי הוא מאכל מסורתי בחג הפסחא.
מפת שולחן

מפת שולחן היא יריעת כיסוי לשולחן אוכל, המשמשת הן כפריט עיצובי והן לשם הגנה על השולחן מפני שריטות, נזקי נוזלים, כתמי מזון וחומם של כלי בישול או הגשה.

שימושים

מפת שולחן היא פריט עיצובי חשוב בסעודות חגיגיות. בחירת המפה מותאמת לשאר שיקולי העיצוב - סוג האירוע, האווירה הרצויה, עיצוב החדר, עיצוב כלי האוכל וכדומה.
מסורתית מפות נתפרו מבד כגון כותנה או משי, וחלקן עוטרו ברקמה. ישנן מפות בעלות קצוות בגימור מיוחד (כגון פרנז'ים, גדילים) וקיימות גם מפות סרוגות (למשל בסריגת "קרושֶה"). בתקופה המודרנית מיוצרות גם מפות מפלסטיק ומפות חד-פעמיות מנייר, בהן צבעוניות ואף מעוטרות בהדפסים מגוונים. מפות פלסטיק אינן סופגות נוזלים ולכן ניתנות לניקוי בניגוב קל, זאת בניגוד למפות בד שעלולות להתלכלך בכתמים שאינם ניתנים להסרה בכביסה.
מפות יהיו לרוב מלבניות או ריבועיות ושטחן בדרך כלל גדול משטח פני השולחן, כיוון שהן אמורות לכסות את השולחן כששוליהן משתלשלים סביבו, או לכסותו באלכסון, כך ששתיים מפינותיו נותרות גלויות.
פעלול קסמים מפורסם (המסוכן למי שאינו מיומן בו) כולל הסרת מפה במשיכה משולחן ערוך, כך שכל כלי האוכל נותרים במקומם ללא פגע.
דן בארי

הרב דן בארי (נולד ב-14 בנובמבר 1945) הוא רב, הוגה דעות, ומייסד שיטות חינוכיות, בהן שיטת ברקאי. בעבר היה פעיל ימין וחבר במחתרת היהודית.

ביוגרפיה

בארי נולד בעיר בעיר רובה בצרפת כאיג ביר למשפחה נוצרית פרוטסטנטית. כנער שאף להיות כומר. בשנים 1963–1964 למד במכללה הגבוהה שעל יד הסורבון שפות עתיקות ופילוסופיה. לאחר מכן הגיע ארצה ועבד בקיבוצים נאות מרדכי ודברת. אחרי חצי שנה בישראל חזר לפריז והשלים את התואר הראשון שלו בפילוסופיה. באותה התקופה התרחק מהנצרות.
לאחר מלחמת ששת הימים שב לישראל. בתשכ"ט הסתיים תהליך הגיור שלו והוא נישא לחברתו שושנה טננהאוז. לאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב, התיישב בקשת והיה לסופר סת"ם. כעבור מספר שנים בקשת עבר להתגורר ברובע היהודי בירושלים.
על חלקו בפרשת המחתרת היהודית נגזרו עליו שלוש שנות מאסר בפועל. בארי היה הראשון מבין חברי המחתרת שהביע בפומבי חרטה מנומקת על כך. נשיא המדינה העניק לו חנינה והוא שוחרר מבית הכלא לאחר שנה ושבעה חודשים.
כיום בארי מתגורר בירושלים ומלמד בבית ספר אורות עציון באפרת. הוא עוסק בפיתוח פרויקטים חינוכיים ולומדות מחשב להוראת מתמטיקה ויהדות בעיקר, ספרים ללימוד יסודות העברית והמקרא, וקלטות ללימודי טעמי המקרא. הוא גם משתתף בפנלים ציבוריים ובכתיבה הגותית במגזינים שונים, בעיקר בנושאים חברתיים ובעניינים הקשורים לנצרות.
אחותו אלישבע אף היא גיורת.

השקפותיו

הרב בארי משלב בשיעוריו תפיסת עולם רחבה, הנשענת על ידענות של העולם. הוא מצדד בהקניית ידענות ולימוד שיטתי ונרחב של מקורות הידע התורניים והפילוסופיים, והוציא מספר ספרים ביהדות שמתמקדים בכך.
בארי ייסד את שיטת ברקאי, המהווה תוכנית פדגוגית המשלבת הקניית מקורות יהדות באופן שיטתי עם מקצועות כלליים. שיטה זו מופעלת כיום בכ־20 בתי ספר שונים ברחבי הארץ באופן חלקי או מלא, ולראשונה יושמה בתלמוד תורה בחברון שהקים. בארי גם היה שותף בכיר לכתיבת הצעת החוקה של המכון לאסטרטגיה ציונית.
טענה לא שגרתית של בארי היא כי יש ללמד את יסודות הנצרות בחברה הישראלית - במסגרות המתאימות - מכיוון שאי ידיעה של מהותה והתאולוגיה שלה, חושף את החברה להשפעות הנצרות. לדבריו, למשל חדירת מטען של רגשות אשמה ותפיסת הקדרות של התפיסה הנוצרית אל תוך העולם היהודי.