ביתר עילית

גאוגרפיה

ביתר עילית שוכנת מערבית לבית לחם, מזרחית לבית שמש ודרומית מערבית לירושלים על כביש 375. העיר שוכנת בטווח הגבהים של 620 עד 780 מטרים מעל פני הים. בינה לירושלים נמצאים הר גילה, הכפרים הפלסטיניים חוסאן ובתיר, ומדרום אליה נמצאים יישובי גוש עציון. כביש 60 והיישובים הצמודים לו, אלעזר, מגדל עוז ואפרת, מפרידים בין הגוש הפלסטיני במזרח הגובל בכפרים החיצוניים לבית לחם ולדהיישה ואל-ח'דר, ובין היישובים היהודיים במערב.
העיר גובלת באזור הררי המאופיין בחורש ים תיכוני ויערות אורנים נטועים. בחלקה המערבי של העיר נמצא עמק רחב ופורה המכונה ואדי פוכין. האזור משמש כאזור גידול לגידולי שדה וירקות הודות לשפע המים באזור.
מצפון לעיר נמצא עמק פורה נוסף "נחל ביתר" המכונה "עמק המעיינות". בעמק למעלה מ-10 מעיינות שופעים, שומרות חקלאיות ושרידי חקלאות שלחין. העמק נמצא בקרבת הכפרים חוסאן ובתיר (הכניסה לאזור אינה בטוחה ומותנית באישור צה"ל). מערבית לביתר עילית סמוך לצור הדסה שוכנת "שמורת סנסן". השמורה נטועה בעיקר ביערות אורנים, ומכילה גם שטחים רבים של חורש ים תיכוני.
האזור בחלקו נחשב כאזור פורה במיוחד המתאים לגידולי שלחין, כאשר בגיאיות ובערוצי הנחלים ניתן לגדל גם גידולים נוספים הודות לטיב הקרקע, בסביבות העיר פרוסים מעיינות רבים אשר חלקם שופעים במשך כול ימות השנה ומיעוטם שופעים רק בחורפים גשומים, כמה מהם מנוצלים להשקיה טבעית של השדות והכרמים בעזרת מערכות של תעלות. חלק נרחב מהערוצים הסובבים את העיר מכילים שומרות עתיקות, טרסות חקלאיות, המיועדות לגידולי שלחין. בסביבות העיר ניתן למצוא חוות חקלאיות לגידול גפנים, זיתים, ואף דובדבנים ונקטרינות הגדלים באזור היישוב ראש צורים.
העיר מורכבת משלוש גבעות המכונות גבעה A (הוותיקה) וגבעה B (האמצעית) וגבעה C (החדשה). בגבעה A ארבע שכונות: האתרוג, הדקל, ההדס והערבה. ובגבעה B שתי שכונות, הגפן והתמר. את שתי הגבעות גבעה A וגבעה B מחברים הכבישים דרך הטוב והמטיב ("כביש פינדרוס") ודרך הרמ"ז (כביש רובינשטיין). ואת שתי הגבעות גבעה C וגבעה B מחבר רחוב "שלום רב"
לקראת פסח 2019 החלה להתאכלס גבעה C ברחוב הרב אלישיב.
בעיר מספר פארקים גדולים, הבולטים בהם הם "פארק השלושה", "פארק חזון יוסף" בגבעה A ו"פארק שבעת המינים" בגבעה B.
העיר קיבלה 19 שנה רצופות 5 כוכבי יופי. ויש המכנים אותה 'עיר הילדים' וזאת מאחר שרוב תושביה הם מתחת לגיל 18.

היסטוריה

ביתר עילית הוקמה ביוזמה פרטית של יזם בשם ג'ו (יוסף) רוזנברג, עולה מדרום אפריקה וטייס מתנדב בחיל האוויר הישראלי במלחמת העצמאות. הוא תכנן את היישוב והציג אותו לפני גורמים ממשלתיים בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20. איתר שטחי קרקע מתאימים והצליח לקבל את אישורה של ממשלת ישראל שהחליטה ב-1980 כי היישוב, שתוכנן כפרבר עירוני של ירושלים, יוקם בידי היזם.
לפי דרישת הרשויות, שרצו לייצר אחיזה ממשית בקרקע, ארגן רוזנברג הקמת מוקד מוקדם במקום, המוקד המוקדם הוקם על ידי רוזנברג ועל חשבונו, והוא אוכלס על ידי קבוצה קטנה של משפחות דתיות לאומיות של בוגרי ישיבת מרכז הרב ומכון מאיר לחוזרים בתשובה המוקד המוקדם עלה לקרקע בל"ג בעומר ה'תשמ"ה (קיץ 1985) באופן סמלי. המקום נקרא אז "הדר ביתר". כשהחליט משרד השיכון לייעד את העיר ביתר לאוכלוסייה חרדית, הועבר המוקד המוקדם לרכס C (גבעה ג'), אותו הבטיחו הרשויות להקצות לרוזנברג. ההתנחלות לא התפתחה משום שרכס זה היה חלק מתוכנית האכלוס של משרד השיכון. רוזנברג נפטר בפתאומיות ב-1987.
במקביל החל משרד השיכון במגעים עם יזמים שיוכלו לארגן רישום רחב היקף לרכישת דירות וליישוב מסיבי של המקום. כבר ב-1984 נוהלו מגעים עם חברת כוכב השומרון שבנתה את ההתנחלות החרדית "עמנואל" בשומרון, אך עם הסתבכותה של החברה בעמנואל ניתק עמה המשרד את המגעים.
בשנת 1987, בעקבות סדרת פגישות עם אגודת "משכנות ירושלים" של הרב חיים נחום פריימן לפתרון מצוקת הדיור של האוכלוסייה החרדית בעיר, הוסכם כי משרד השיכון יבנה את העיר בעצמו, והיא תיועד לאוכלוסייה חרדית. כדי ליישב אותה בציבור חרדי היו זקוקים לתמיכת רבנים ואדמו"רים ולשם כך הוקמה ועדת היגוי בראשות הרב חיים נחום פריימן אשר ליווה את כל בנייתה והתפתחותה של העיר, החל בבניית הבתים ובעמידה בין החברות הקבלניות ללקוחות ועד לסלילת הכבישים והמנהרות המובילים לעיר. ועדת ההיגוי כללה נציגים שהתמנו על ידי האדמו"רים מבויאן וקרלין, סלונים וערלוי, וכן נציגים מקהל עדת ירושלים המתמידים. העיר אוכלסה על ידי חרדים מירושלים ומבני ברק ועוד יישובים דתיים בישראל. כל רחובות העיר נקראים על שם אישים ביהדות החרדית, כרבנים, אדמו"רים ומחברי ספרי יהדות.
ביתר עילית היא העיר הראשונה בישראל שהוקמה עבור האוכלוסייה החרדית, היישוב נוסד ב-1988 וקיבל מעמד מוניציפלי ב-1990.
בתוכנית המתאר לעיר מתוכננת בניית שכונה נוספת בגבעה C, צפונית-מערבית לגבעה B וסמוך לוואדי פוכין. והקמת אזור תעשייה לביתר עלית והסביבה בפארק התעשייה "היער האנגלי" שישתרע על שטח של כ-800 דונם בשני צדדיו של כביש 375 ויהווה בעתיד כניסה מערבית לעיר. בעקבות הכרזת כ-4,000 דונמים בסמוך לעיר כאדמת מדינה, החלו עבודות הכשרת השטח בגבעה. בסוף 2016 שווקו 200 יחידות דיור ראשונות. בתחילת אוגוסט 2017 נכח ראש ראש הממשלה בנימין נתניהו בטקס הנחת אבן הפינה לגבעה C, המיועדת לכלול 1100 יחידות דיור.

ממצאים ארכאולוגיים

העיר קרויה על שם העיר הקדומה ביתר, שהייתה מעוזם האחרון של לוחמי מרד בר כוכבא ושל שמעון בר כוכבא עצמו. אתר העיר הקדומה נמצא היום בסמוך לכפר הערבי בתיר, בחורבה גדולה ומבוצרת הקרויה "ח'רבת אליהוד" (חורבת היהודים), אשר מוקפת במערכת מצור רומית.
בסביבות העיר נמצאו ממצאים ארכאולוגיים רבים ביניהם גתות, חרסים, בורות מים, שרידי מבנים, טרסות עתיקות, נקבות חצובות, תעלות שלחין, ולמעלה מארבע מחנות צבא רומאיים ומגדלי שמירה המתוארכים לימי מרד בר-כוכבא. בנוסף התגלו בדרום-מערב העיר כשתי מצודות המתוארכות לתקופה הישראלית. באחת מהן, המכונה "חירבת אל-עיר", השתמרו קירות עד לגובה של מטר וחצי ושערי הכניסה והיציאה. קיימת סברה כי שמו של הכפר הערבי השכן נחאלין משמר את שמו של היישוב המקראי "נחלם". הכפר חוסאן מזוהה עם היישוב המקראי חושה, שהיה גם אחד מארבעת כפרי הבת המבוצרים של העיר ביתר.
לקראת הרחבת העיר, נעשו ב-1998 חפירות הצלה בגבעה המערבית של העיר. במהלך החפירות התגלתה שורה של מגדלי שדה, בשטח של כ-30 דונם, המתוארכות לתקופת הברזל II, ולהתקופה הרומית בארץ ישראל. בצמוד לחלק מהמגדלים נחשפו גם מתקנים חקלאיים, ובעיקר גתות. בחפירה שערך קמ"ט ארכאולוגיה של המנהל האזרחי בשנת 2016, נחשף בשלמותו כפר עות'מאני מהמאה ה-18, שננטש באופן פתאומי.

אוכלוסייה

תושבי ביתר עילית חרדים. היחס בין נשים לגברים הוא 961 נשים לכל 1,000 גברים. ביתר עילית היא העיר הצעירה ביותר בישראל: 64% מהתושבים הם מתחת לגיל 18.
האידאולוגיה של העיר מבוססת על הרצון להקים יישוב חרדי עצמאי, הפועל ברוח התורה, ומתנהל באורח חיים ייחודי לו. ובלשון האתר הרשמי של העירייה: "סגרגציה טריטוריאלית היא הדרך היחידה לקיום אורח חיים חרדי במובן של חתירה מתמדת אל עבר השגת האידיאל הנשגב של "בכל דרכיך דעהו". רוב רובם של התושבים אינם בעלי אידאולוגיה של "התנחלות" בשטחי יהודה ושומרון, בניגוד לרוב המתיישבים באזור זה המבקשים להדגיש את בעלותו של עם ישראל על כל חלקי הארץ. בביתר עילית פעלה ועדת אכלוס, שמונתה בידי רבני העיר, אשר תפקידה לדאוג לצביונה החרדי ואופי האכלוס בעיר ולמנוע ממשפחות שאורח חייהם אינו עולה בקנה אחד עם אורח החיים החרדי בעיר, להתיישב במקום.
כ-45% מהתושבים שייכים לזרם החסידי, כ-30% מבני עדות המזרח וכ-25% מהזרם החרדי ליטאי. הקהילות הגדולות בעיר הן חסידות בויאן, חסידות קרלין, חסידות סלונים, חסידות ברסלב וחסידות חב"ד, המונות כל אחת כמה מאות משפחות. בנוסף קיימות בעיר קהילות ירושלמיות גדולות של קהל עדת ירושלים ופרושים. עקב זאת שמרבית הקהילות המייסדות היו ירושלמיות, זמן הדלקת נרות שבת ויום טוב בעיר הוא כמו בירושלים.
קהילות בולטות נוספות הן של חצרות צאנז, ויז'ניץ, ערלוי, רחמסטריווקא, אמשינוב, סערט ויז'ניץ, לעלוב בית שמש, לעלוב ירושלים, פינסק קרלין, זוויהל, תולדות אברהם יצחק, אמונת ישראל, סדיגורה, ביאלה, חצרות בוסטון, מחנובקה וסקווירא. בעיר פועלים מספר אדמו"רים: האדמו"ר מנדבורנה ביתר, האדמו"ר מדינוב, האדמו"ר מסטניסלב, האדמו"ר מראזלא והינוקא מלעלוב ביתר.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים בביתר עילית 56,746 תושבים (מקום 32 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎4.0%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לביתר עילית דירוג של 1 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 9.8%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 4,780 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה בעיר:

רבני העיר

רב העיר האשכנזי הוא הרב דוד צבי אורדנטליך, כראש בית הדין המקומי מכהן הרב צבי ברוורמן, ולצידם הרב מאיר שמחה אויערבאך, הרב שלמה איצקוביץ (רב חסידי ויז'ניץ בעיר), הרב ישראל ברזובסקי (בנו של האדמו"ר מסלונים ורב חסידי סלונים בעיר), הרב אברהם שרגא שטיגליץ (רב חסידי צאנז בעיר), הרב משה דוד אדלר (רב הקהילות הליטאיות בגבעה B) והרב אברהם בוטרמן.
רב העיר הספרדי הוא הרב יעקב תופיק אביעזרי ובבית דינו מכהנים לצידו הרב עמי מזרחי והרב יצחק מועלם, אשר מכהן גם כרב שכונת הגפן בגבעה B.
בנוסף לבתי הדין אשר בראשם מכהנים רבני העיר, קיים בעיר גם בית הדין נזר המשפט בראשות הרב זמיר כהן, רב שכונת אתרוג בעיר ויו"ר ארגון הידברות, וכן שלוחה של בית הדין שערי משפט בירושלים, אשר בראשה עומד הרב מרדכי היילפרין רב קהילת קהל חסידים בעיר, ולצידו מכהנים הרב פנחס שפירא מחבר שו"ת בריתי שלום, והרב בנימין חותה תלמידו של הרב עובדיה יוסף ומחבר סדרת הספרים כי בא מועד.

ועדת אכלוס

בביתר פעלה ועדת אכלוס שתפקידה היה למנוע מתושבים שלדעתה לא מתאימים לצביון החרדי של העיר להתגורר בה. לוועדה לא היה תוקף חוקי וכוחה נבע מסמכות הרבנים שעמדו מאחוריה, שאסרו מכירת דירות למשפחות שלא עברו את אישור הוועדה. הוועדה פעלה בהנחייתם ובהשראתם של רבני העיר וביה"ד של העיר בראשות הרב דוד צבי אורדנטליך (רב העיר), הרב צבי ברוורמן והרב הספרדי - הרב יעקב תופיק אביעזרי.
לאחר תלונות רבות שהגיעו למשרד השיכון פרסם המשרד הנחיה רשמית כי ועדה זו אינה חוקית, אך פרסום זה לא מנע ממנה את המשך פעילותה.
מכיוון שחלק גדול מן המשפחות שכניסתן נמנעה על ידי הוועדה היו מעדות המזרח, הופעל לחץ על ידי ש"ס במהלך הבחירות של סוף שנת 2007 לסגור את הוועדה, זאת למרות טענות הוועדה ששיקוליה הם ענייניים ומתמקדים רק במידת הדתיות של המועמד. כדי לקבל את תמיכת ש"ס הסכימה המפלגה שזוהתה עם מאיר רובינשטיין (שנבחר לראשות העיר בסופו של דבר), ליזום צעדים שיביאו לשינוי הרכבה של ועדת האכלוס כדי למנוע תלונות על אפליה. לאחר הבחירות בתחילת ינואר 2008, הודיעה הוועדה על סגירתה, בעקבות לחץ שהופעל עליה לעריכת שינויים מבניים ובעקבות לחץ פוליטי של המפסידים בבחירות, אולם כחודש לאחר מכן היא הוקמה מחדש וחזרה לפעול כימים מקדם.

מוסדות

בעיר 122 בתי כנסת, 18 מקוואות, 18 קופות חולים, 4 מרכזים מסחריים, 94 פארקים וגנים עירוניים.

תחבורה ציבורית

התחבורה הציבורית בביתר עילית מבוססת על אוטובוסים (בעיקר) ומוניות. את התחבורה הציבורית בעיר מפעילה חברת קווים עילית שזכתה במכרז להפעלתה ב-2006 והחליפה את חברת ביתר-תור שפעלה עד אז בעיר. התחבורה מביתר פועלת לריכוזים חרדיים רבים, וביניהם ירושלים, בית שמש, בני ברק, מודיעין עילית, אלעד, כפר חב"ד ועוד.
כמו כן חברת אפיקים מפעילה קו לאשדוד, ובסופי שבוע לעמנואל, חברת דן בדרום מפעילה קו לנתיבות דרך אופקים בסופי השבוע ובחגים, חברת אגד תעבורה מפעילה קו לגוש עציון, וחברת נתיב אקספרס מפעילה קו למירון ולצפת בסופי השבוע ובחגים ובל"ג בעומר.
חברת ביתר-תור זכתה במכרז של העירייה בשנת 1996 להפעלת התחבורה הציבורית בביתר עילית וממנה ואליה. לאחר שהתושבים התלוננו על ליקויים בפעילות החברה, עתרה העירייה לבית המשפט לביטול הזיכיון החדש וזה קיבל את העתירה והורה לפתוח במכרז להפעלת התחבורה הציבורית בעיר. במכרז זכתה חברת עילית-קווים, שהחליפה את ביתר-תור בתחילת 2006. בשנת 2016 זכתה החברה במכרז נוסף, ותמשיך להפעיל את קווי התחבורה בבית"ר ב-7 השנים הקרובות. בית"ר תהיה העיר הראשונה ביהודה ושומרון בה אוטובוס מפרקי יופעל ב-3 מתוך שבעת הקווים העירוניים בביתר ביתר עילית היא עיר חרדית, ולכן כל הנסיעות הבין-עירוניות מתקיימות במתכונת קו מהדרין, בהתאם להיתר שנתן בג"ץ להפעלה רצונית של הסדר זה ואיסור להכריח נוסעת לעבור מקום.