google/wiki40b huggingface dataset:
פלטינה

תכונות

פלטינה היא מתכת מעבר לבנה-כסופה המשתייכת לקבוצת הפלטינה. משקלה הסגולי של פלטינה הוא 21.45 גרם לסמ"ק. רק 2 יסודות אחרים, אוסמיום ואירידיום, צפופים יותר. גם כשהיא נחשפת לאוויר, פלטינה עמידה מאוד בפני קורוזיה. היסוד לא מתחמצן אפילו בטמפרטורות גבוהות, אך הוא יכול להגיב עם ציאנידים, הלוגנים וגופרית. פלטינה אינה מסיסה בחומצת מימן כלורי וחומצה חנקתית, אולם ניתן להמיסה במי מלך. בנוסף, פלטינה עמידה בפני מגוון חומרים אחרים ובפני טמפרטורות גבוהות, תכונות הנרתמות לטובת שימושים תעשייתיים שונים. דרגות החימצון הנפוצות של פלטינה הן 2+, 3+ ו-4+.

שימושים

פלטינה משמשת לייצור תכשיטים. שימושיה האחרים הם, בין היתר, בתחומי הרכב (כמרכיב בממירים קטליטיים), הכימיה (כזרז בתגובות כימיות רבות), הרפואה (ביצור כתרים לשיניים ותחליפים לעצמות שניזוקו), האלקטרוניקה (ליצור מגעים חשמליים) והציוד המדעי. משך תקופות ארוכות בהיסטוריה ועד לפני שנים אחדות, פלטינה הייתה יקרה יותר מזהב. נכון ל-2019, מחיר הפלטינה נמוך ממחיר הזהב בכמה מאות דולר ארצות הברית לאונקיית טרוי.

היסטוריה

מקור השם "פלטינה" הוא בספרדית ופירושו "כסף קטן".
סגסוגות פלטינה טבעיות ידועות לאדם כבר זמן רב. העדות האירופאית הראשונה לפלטינה דווחה בשנת 1557 בכתביו של ההומניסט האיטלקי ג'וליוס סקליגר (Julius Caesar Scaliger), שתיאר אותה כמתכת מסתורית שנמצאה במכרות באמריקה.
סמל הפלטינה באלכימיה הוא שילוב של סמלי הזהב והכסף.

צורה בטבע

בקרום כדור הארץ מופיעה הפלטינה בדרך כלל בעפרות של ניקל ונחושת. בטון עפרה עשויים להימצא גרמים בודדים של פלטינה או פחות מכך. הפלטינה היא יסוד אדיש יחסית וכמעט אינה יוצרת תרכובות בטבע. לעיתים קרובות, פלטינה מופקת בכמויות קטנות ממחצבי מתכות אחרות. פלטינה מופקת כמעט תמיד יחד עם יסודות אחרים מקבוצת הפלטינה. כ-97% מהפלטינה החדשה בעולם נכרית בחמש ארצות, דרום אפריקה, רוסיה, זימבבואה, קנדה וארצות הברית.

אמצעי זהירות

פלטינה מתכתית אינה רעילה ואינה גורמת לבעיות רפואיות, הודות לאדישותה הכימית. תרכובות פלטינה, לעומת זאת, עלולות להיות מסוכנות ורעילות, אך הן מופיעות בטבע לעיתים נדירות.
M55

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי ב-16 ביוני 1752 בעת שעסק בתצפיות אסטרונומיות בדרום אפריקה ותואר על ידו כערפילית הדומה לגרעין של שביט. שארל מסיה ניסה לאתר את הצביר בשנת 1764 אך לא הצליח בשל קרבתו של הצביר לאופק הדרומי כאשר הוא נצפה מאירופה. ב-24 ביולי 1778 הוא הצליח לאתרו וכלל אותו בקטלוג מסיה כאשר הוא מציין שזו ערפילית שנראית כמו כתם לבן, בהירותה אחידה ולא ניתן לראות בתוכה כוכבים. בשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר כוכבים ובשנת 1834 ציין ג'ון הרשל שהצביר אינו דחוס במיוחד.
בהירותו של הצביר היא מדרגה 6.3 כך שניתן להבחין בו באמצעות משקפת ממיקום שאינו צפוני מדי, אך נחוץ טלסקופ כדי להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 13. הצביר נמצא כ-10 מעלות מצפון-צפון-מזרח לכוכב α בקשת וכ-8.25 מעלות ממזרח לכוכב אסקלה (ζ בקשת).

מאפייני הצביר

M55 נמצא במרחק של כ-17,600 שנות אור ממערכת השמש וכ-12,400 שנות אור ממרכז הגלקסיה. קוטרו של הצביר כ-100 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-19 דקות קשת - כשני שלישים מקוטרו של הירח המלא. מסתו של הצביר מוערכת בכ-269,000 מסות שמש ועוצמת ההארה שלו היא מעט פחות מ-100,000 שמשות. הספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F4.
עד היום התגלו בצביר 55 כוכבים משתנים, כרבע מהם כוכבים כפולים לוקים וכרבע מסוג משתני RR בנבל. הצביר מתרחק ממערכת השמש במהירות של כ-175 ק"מ בשנייה.
הצביר דליל יחסית, כך שמחצית ממסתו נמצאת בכדור שקוטרו כ-30 שנות אור - כשליש מקוטר הצביר ואפילו במשקפת איכותית ניתן לראות שבהירותו של הצביר אינה אחידה.
מורין סטייפלטון

ביוגרפיה

סטייפלטון נולדה בעיר טרוי שבמדינת ניו יורק. סטייפלטון היא קתולית ממוצא אירי-אמריקאי. הוריה של סטייפלטון, איירין וג'ון סטייפלטון, נפרדו כאשר הייתה ילדה.
כשהגיעה לגיל 18 עברה סטפלטון לעיר ניו יורק, שם עבדה כדוגמנית. ב-1946 הופיעה בברודוויי במחזה "The Playboy of the Western World". סטייפלטון זכתה בפרס הטוני בשנת 1951 על תפקידה במחזה של טנסי ויליאמס "השושנה המקועקעת".
ב-1958 זכתה סטייפלטון בפרס באפט"א ובפרס גלובוס הזהב על הופעתה הקולנועית הראשונה בסרט "לבבות בודדים". היא הופיעה בסדרה הטלוויזיונית "כל אנשי המלך" המבוססת על סיפור של רוברט פן וורן. את פרס אמי הראשון שלה קיבלה סטייפלטון בשנת 1967 על הופעתה בסרט "Among the Paths to Eden".
ב-1960 שיחקה בסרט המין הנמלט על פי המחזה של טנסי ויליאמס "אורפאוס בשאול".
בשנת 1970 שיחקה סטייפלטון במותחן המצליח נמל תעופה (1970). בזכות תפקידה המשני בסרט בתור אינז גרארו זכתה סטייפלטון בפרס גלובוס הזהב. בשנה שלאחר מכן השתתפה בגרסה הקולנועית למחזהו של ניל סיימון מלון פלאזה". 
ב-1978 עבדה סטייפלטון תחת בימויו של וודי אלן ב"רגשות". בסרט גילמה סטייפלטון את דמותה של פרל. בשנת 1981 זכתה סטייפלטון בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה הכריזמטי ב"אדומים", דרמה ביוגרפית של וורן ביטי. בסרט גילמה סטייפלטון את דמותה ההיסטורית של אמה גולדמן, פילוסופית ופעילה חברתית אמריקאית-רוסייה ממוצא יהודי הידועה בכינויה "אמה האדומה". על תפקידה זה קיבלה גם את פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה.
ב-1985 שיחקה סטייפלטון בקומדיה הבדיונית זוכת שני פרסי האוסקר של רון הווארד "קוקון". ב-1987 הופיעה בסרט שאלה של שפיות לצידה של ברברה סטרייסנד. ב-1989 הופיעה בפרק בסדרה "B.L. Stryker". בשנות ה-90 התפרסמה סטייפלטון בזכות הופעתה בסרט "מכורים לאהבה". 
בעלה הראשון של סטייפלטון היה מקס אלנטאק ובעלה השני היה המחזאי דייוויד רייפיל, שתי מערכות היחסים לא החזיקו מעמד ובסופו של דבר נגמרו בגירושים. לסטייפלטון בת מבעלה הראשון ובן מבעלה השני.
במהלך חייה סבלה סטייפלטון רבות מחרדה ומאלכוהוליזם. היא הייתה ידועה כמעשנת כבדה ונפטרה בשנת 2006 ממחלת ריאות חסימתית כרונית בעיירה לנוקס שבמדינת מסצ'וסטס.
תיאודור לורנטה אוליבארס

ביוגרפיה

אוליבארס נולד למשפחת עורכי דין, והמשיך לעסוק במקצוע המשפחתי במשך תקופה. בנוסף עבד כעיתונאי. 
באוניברסיטה של ולנסיה, למד משפטים, פילוסופיה ואומנויות. תחילה, בין השנים 1853-1857, נהג לכתוב שירה בספרדית. אולם, לאחר קריאת Lo Gaiter del Llobregat אשר נכתב על ידי הסופר הקטלני חואקים רוביו איאורס (Joaquim Rubió i Ors), החל לחבר שירים בולנסית. 
במהלך אותו זמן, טופחה העיתונות בספרדית. בשנת 1861 לורנטה ערך את עיתון "הדעה" (La Opinion), אשר מאוחר יותר ב-1866 שונה שמו ל"מחוזות" (Las Provincias). הוא היה עורך העיתון במשך ארבעים שנה, עד שבנו החליף אותו. עיתון זה פעל בהתאם לאידאולוגיית המפלגה השמרנית, אשר לורנטה היה פעמיים ראש המפלגה, סגן הפרלמנט וסנטור.
פעילותו של לורנטה תאמה את הבורגנות השמרנית, ובאופן ספציפי את הפעילות של ה" ratpenatiste". במהלך פעילותו ב"Lo Rat Penat" הוא ניסה להמעיט מערכן של מוסדות הרנסאנס של האיים הבלאריים והקטלאנים, כיוון שאלו דחו את הספרות המתקדמת, הרפובליקנית והאנטי-כנסייתית, כמו למשל זו של קונסטנטין לומבארט (Constantí Llombart).    
בשנת 1906, הוא השתתף בקונגרס הבינלאומי של השפה הקטלאנית. בשנת 1909 העיר ולנסיה ערכה מחווה פופולרית למשורר אשר הצליח לפייט בשפה האותנטית שלהם עם התלהבות כנה ואצילית, את תהילת העבר ואת יופייה של אדמתם, כמו גם את החיים המסורתיים והמשפחתיים שלהם.  
בשנת 1891 הוא נבחר לכהן כחבר הקונגרס ובשנת 1893 הבטיח את מקומו מחדש. לאחר מכן, בשנת 1896 הפסיד את תפקידו כחבר, אך ב - 1899 חזר לכהן ושמר על מקומו עד שנת 1901. 
תאודור לורנטה נפטר בעיר ולנסיה בשנת 1911. בנו הוא תאודור לורנטה פאלקו (Teodor Llorente Falcó), נכדו הוא תאודור לורנטה מונלאון (Teodor Llorente Monleón) ונינו הוא פרנסיסקו אלקלה לורנטה (Francesc Alcalá i Llorente).

עבודה

עבודתו בוולנסיה מצטמצמת לכדי "חוברת שירים" (Llibret de versos), אשר פורסמה בשנת 1885. למרות שכתב מעט, לורנטה הצליח להטיל מושג מגביל על התרבות והספרות הוולנסית, מנקודת מבט של מינים, נושאים ונהלים
לורנטה שחזר את מנהגי המעמדות הנמוכים (costumisme), אך גם יצר שירה עם אופי היסטורי בשימוש עם שפה גבוהה ותרבותית יותר. את הקטעים המוצלחים ביותר ניתן למצוא בפואמות בהן נעשה אידיאליזציה של היופי של הנופים הולנסיים.
לבחור נכון

היסטוריה

טרם שידורה של התוכנית, שודרה התוכנית "דני רופ עד 10" החל מהשעה 09:00, לאחר סיום תוכנית הבוקר. התוכנית הצליחה במדרוג, אך בערוץ עשר, הוחלט להפסיק את שידורה ובמקומה לעלות תוכנית בוקר בהגשת מיכל צפיר. התוכנית החדשה שודרה בימי ראשון עד חמישי בשעות 10:00-09:00, בשידור חי, בהפקת אולפני הרצליה. התוכנית כללה ראיונות בנושאי בריאות ואורח חיים בריא עם אורחים ומומחים שהתארחו באולפן. במסגרת התוכנית ניתנו טיפים לחיים בריאים.
ב-22 באוקטובר 2017 שודרה התוכנית בפעם הראשונה.
ב-31 באוקטובר 2017 שודרה התוכנית בפעם האחרונה בערוץ 10 באפיק 10. בעקבות כך, החל מ-1 בנובמבר 2017 שודרה באפיק 14 באיכות HD.
התוכנית האחרונה שודרה בינואר 2019, עם סיום שידורי הבוקר במסגרת ערוץ עשר.
מולו

מולו (לטינית: Mullo - חמור) הוא אל החמורים במיתולוגיה הקלטית. פולחנו היה נפוץ בצפון מערב גאליה (צרפת של ימינו) ובייחוד באזורי ברטאן ונורמנדי.
עם המפגש בין התרבות הקלטית והתרבות הרומית זוהה מולו עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית, ונקרא "מארס מולו".
מקדש לאל מולו התגלה בקראון (Craon) שבאזור מאיין. מקדש זה היה מבנה מעגלי שנבנה בראש גבעה במפגש שני נהרות. כתובת נוספת המוקדשת לאל התגלה בנאנט ומעידה על קיום אתר פולחני לאל.
מרכז פולחני נוסף התגלה ברן. כתובות שהתגלו במקום מתארות פסלים לאל שניצבו באתר שהיה ככל הנראה אתר פולחן מרכזי (הפסלים עצמם לא נתגלו).
באלונה (Allonnes) שבסארת' (Sarthe) התגלה אתר פולחני בו נחשב מארס מולו לאל רפואה. באתר התגלו מטבעות רבים וכן פסלים של חלקי גוף הנוגעים במחלה (בעיקר חפצים המייצגים עיניים) - כבקשה לאל לרפא נגעים אלה.

לקריאה נוספת

Miranda Green‏, Symbol and Image in Celtic Religious Art‏, Routledge‏, 1992
אייזק ברגר

ראשית דרכו

ברגר נולד בירושלים, בנו של רב. משפחתו עברה לארצות הברית בילדותו, שם גילה אותו המאמן בוב הופמן הנחשב בעיני רבים לאחד מהחשובים שבבוני הענף בארצות הברית.

אולימפיאדת מלבורן

בתחרות במשקל נוצה באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה ברגר במדליית זהב כאשר הרים 352.5 קילוגרם בסיכום שלושת הסגנונות. הוא קבע שיאים אולימפיים בהנפה (107.5 ק"ג) ובדחיקה (137.5 ק"ג).

המכביה החמישית

ב-24 בספטמבר 1957 התחרה ברגר כאלוף אולימפי במסגרת המכביה החמישית. בסגנון הלחיצה קבע ברגר שיא עולם כשהרים 117 ק"ג. זהו שיא העולם הראשון שנקבע על אדמת ישראל.

אליפות העולם 1958

באליפות העולם 1958 בסטוקהולם זכה ברגר לראשונה בתואר אלוף העולם, תוך שהוא קובע לראשונה שיא עולם בסיכום שלושת הסגנונות כשהרים בסך הכל 372.5 ק"ג.
באליפות העולם שנה לאחר מכן הפגין ברגר יכולת פחותה, הרים 362 ק"ג והסתפק במדליית הכסף.

אולימפיאדת רומא

ברגר ניסה להגן על תארו האולימפי באולימפיאדת רומא (1960), שם התפתח קרב בינו לבין מרים משקולות סובייטי אותו ניצח ברגר 6 פעמים בעבר. הפעם, לאחר קרב שנמשך עד 4 לפנות בוקר, הייתה ידו של הסובייטי על העליונה, כשהשווה את שיאו העולמי בן השנתיים של ברגר בסיכום הסגנונות. ברגר נאלץ שוב להסתפק במדליית הכסף.
ברגר גמל למתחרהו כשזכה במדליית הזהב באליפות העולם ב-1961 כשהסובייטי נדחק למקום השלישי.

אולימפיאדת טוקיו

ברגר גילה יכולת גבוהה מאד באולימפיאדת טוקיו (1964), וקבע שיא אולימפי חדש של 122.5 ק"ג בלחיצה, ושיא עולם של 152.2 ק"ג בדחיקה. למרות היכולת הגבוהה ותוצאת סיכום של 382.5 ק"ג, החמיץ ברגר את מדליית הזהב לאחר שיריבו העיקרי מיפן הניף 15 ק"ג יותר ממנו.
Angry Birds Star Wars II

Telepods (טלפודס)

טכנולוגיית ה-Telepods (בתעתיק: טלפודס) יצאה לראשונה במשחק זה. לכל דמות במשחק יש בובת-צעצוע קטנה, הניתן לקבל אותו בחבילות הטלפודס השונות. בכל חבילה יש כמה דמויות ומעמד, כשמתחת לכל דמות ישנו חור וקוד QR. כדי להעביר את הדמות למשחק, יש ללחוץ על סמליל ה-Telepods, להניח את המעמד על מצלמה קדמית מתפקדת ולהניח את הדמות על המעמד, בצורה שבה החור מתחבר בדיוק לבליטה על המעמד. כך, הדמות "נכנסת" למשחק.

קבלה וביקורות

המשחק זכה לביקורות חיוביות. באתר Metacritic, זכה המשחק לציון של 77 מתוך 100 בהתבסס על 24 חוות דעת. בעוד המשחק ממשיך את המשחקיות של קודמו, כמה מבקרים ציינו כי מספר הדמויות הניתנות למשחק גדול כל כך, שדמויות כמו דארת' ויידר מסוגלות לעבור שלב בשימוש אחד.
לולאה מוזרה

לולאה מוזרה נוצרת כאשר תנועה למעלה או למטה במערכת היררכית מחזירה לנקודת המוצא. לולאות מוזרות בדרך כלל קשורות להפניה עצמית ולפרדוקסים. המושג נטבע ונדון באריכות על ידי דאגלס הופשטטר בספריו 'גדל, אשר, באך' ו'אני לולאה מוזרה'.

דוגמאות

הדוגמה הראשונה שהופשטטר נותן ללולאה מוזרה היא קאנון מספר חמש ביצירתו של באך "המנחה המוזיקלית". הקאנון עולה בכל פעם בטון נוסף לאורך כל הסולם הכרומטי עד שלבסוף חוזר לטון ממנו התחיל. הופשטטר מוצא דוגמאות נוספות בציוריו של מ. ק. אשר, ביניהם, המפל הנשפך אל ראשיתו, שני נחשים אשר כל אחד מהם מתחיל לאכול את זנב רעהו באותו הזמן וממשיך לכל אורך הגוף, ידיים המציירות אחת את חברתה, ומדרגות העולות ויורדות בלולאה אין-סופית. הופשטטר משתמש במושג כדי להבהיר את המכנה המשותף של פרדוקסים רבים כגון פרדוקס השקרן, הפרדוקס של ראסל, הפרדוקס של גרלינג-נלסון ואף כדי להבהיר את מהות ההוכחה למשפטי אי השלמות של גדל.
לולאות מוזרות בדרך כלל קשורות להפרת היררכיות; לדוגמה, תוכנית מחשב, המשכתבת את עצמה ללא קלט חיצוני (קוד מטאמורפי).
אמנם הופשטטר טבע את המושג בהקשר של מדעי המחשב ומערכות היררכיות, אך הוא קיים כרעיון גם בתרבות הכללית.
מוסדות הר"ן

"מוסדות הר"ן בארץ הקודש" (הר"ן ראשי תיבות: הרב נחום; על שם הרב נחום משאדיק, שראש המוסדות הוא מצאצאיו) הוא שם כולל למוסדות חינוך שבראשם עומד הרב צבי וייספיש. המוסדות כוללים תלמודי תורה, מכינות לישיבות קטנות, ישיבה קטנה, ישיבה גדולה וכוללי אברכים בישראל.

המוסדות

בשנת 1983 הקים הרב צבי וייספיש, אז אברך צעיר, את כולל הר"ן, כולל אברכים בשכונת רמות בירושלים. הכולל מנה מאות אברכים ונחשב מהגדולים בישראל. האווירה בכולל הייתה תובענית יותר מהמקובל אז. הוא דרש למשל מהאברכים להשתתף בתפילת שחרית בכולל. כמו כן הנהיג "סדר מוסר" והביא מרצים שייתנו שיחות מוסר בפני תלמידי הכולל, בניגוד לנהוג בכוללים אחרים שבהם לומדים גמרא והלכה בלבד.
בהמשך פתח הרב וייספיש מוסדות נוספים. הרב יוסף שלום אלישיב והרב שמואל אוירבך סייעו לו בגיוס כספים. במשך השנים הקים רשת תלמודי תורה בשם "יחי ראובן" (על שם חותנו הרב ראובן פיין), עם סניפים בשכונת רמות בירושלים, בביתר עילית ובאופקים; וכולל נוסף בשכונת קריית הרצוג בבני ברק. 
בשנת 1998 הקים הרב וייספיש יחד עם הרב שמואל רבר ישיבה קטנה בשם "ישיבת ים התורה" בירושלים. בשנת 2014, על רקע המחלוקת בציבור הליטאי, פרש הרב רבר עם הצוות ורוב התלמידים והקים את ישיבת אוצר התורה. והרב וייספיש פתח ישיבה חדשה בשם ישיבת הגרי"ש.
בשנת 1990 הוקמה ישיבה גדולה בירושלים בשם "ישיבת אבן ישראל", שסונפה לישיבת יד אהרון, בראשות הרב יהושע אייכנשטיין. הרב אייכנשטיין פרש בשנת תשס"ו (2006) עם מרבית הבחורים. לישיבה הובא הרב חזקיהו יוסף שרייבר יחד עם קבוצת תלמידיו. כעבור שנה פרשו שאר התלמידים הוותיקים ונותרה בישיבה קבוצת תלמידי הרב שרייבר.
שמעון צ'רנוחה

שמעון צ'רנוחה (נולד ב-10 במאי 1948) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם בקבוצת בית"ר ירושלים בשנות ה-60. היה מבכירי השחקנים בקבוצתו, והראשון מקבוצתו, בית"ר ירושלים, ששיחק בנבחרת ישראל.

קריירת משחק

צ'רנוחה נולד למשפחה יהודית-אוקראינית מאזור חרקוב. הוא בן לניצולי שואה, כאשר אביו הותיר באושוויץ אשה וארבעה ילדים, ואמו יצאה מהמחנה עם ילדה אחת.
הוריו הכירו במחנה עקורים בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן עלו לישראל כשהיה בן 9 חודשים בלבד.
שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים, ובגיל 15 בלבד הועלה לשחק בקבוצת הבוגרים על ידי המאמן סמואל רזניק שהתרשם לטובה מיכולתו. הוא קיבל את הנהגת ההגנה הבית"רית באותן שנים משאול "המלך" מזרחי, ושיחק בצוותא עם כוכבי הקבוצה ד"ר ראול גלר, אודי רובוביץ', חיים אזולאי ויצחק מונסה. בתחילה שיחק בבית"ר כאשר הקבוצה הייתה בליגה השנייה, עד העונה הכפולה של 1966/1968 שבה הצליחה בית"ר להעפיל לליגה הראשונה.
צ'רנוחה נחשב לבלם קשוח מאוד, ובנה תדמית "מפחידה", שהייתה חלק ממשחקו ואיימה על שחקני התקפת היריב.
צ'רנוחה היה השחקן הראשון מקבוצת בית"ר ירושלים ששיחק עבור נבחרת ישראל כאשר הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה ב-10 בינואר 1968 נגד נבחרת בלגיה.
את מרבית הקריירה שלו, מקבוצת הילדים ועד לשנת 1972, עשה צ'רנוחה בבית"ר ירושלים, למעט עונה אחת 1970-71 בה שיחק במכבי נתניה ושם זכה בתואר היחיד שלו, אליפות המדינה לאותה עונה. בתום עונת 1972, לאחר חילוקי דעות עם יושב ראש בית״ר, יהושוע מצא, עזב את בית״ר ועבר לשחק בקבוצת שמשון תל אביב.

לאחר הפרישה

לאחר פרישתו נעלם מנוף הכדורגל למספר שנים. בהמשך היה מאמן במחלקת הנוער של בית"ר, ונודע במשמעת הברזל יוצאת הדופן שלו
, ואף הצליח להעלות את קבוצת הנוער לליגת העל לנוער כאשר מתוך 26 מחזורים ניצחה 25 משחקים ותיקו אחד בלבד.
בין היתר בקבוצה זו אימן את אבירם ברוכיאן ועמית בן שושן שלאחר מכן היו שחקנים משמעותיים בקבוצת הבוגרים.
כיום שמעון מאמן את קבוצת הבוגרים של הפועל מבשרת ציון בליגה ג' מחוז מרכז.

חיים אישיים

לצ'רנוחה ארבעה בנים ו-16 נכדים.

בתרבות

דמותו מוזכרת במערכון ״אופסייד סטורי״ של הגשש החיוור (כמי שהיה או לא  היה באופסייד).
העולם היום

מבנה המהדורה

המהדורה נפתחת בהצגת כותרות המהדורה, ולאחר מכן משודרת הפינה "העולם ב-120 שניות" שבה שלל אירועים שהתרחשו בעולם.
התוכנית כוללת ראיונות עם מומחים שונים מרחבי ישראל והעולם, ושיחות עם כתבי התאגיד.
ויליאם היקס

חייו

היקס התגייס לצבא הודו הבריטית בשנת 1849 כשהיה תחת שליטת חברת הודו המזרחית. הוא שירת בארמיית בומביי בין היתר במהלך המרד ההודי הגדול שהתחיל בשנת 1857, כאשר מספר שנים לאחר מכן צבא הודו אוחד עם הצבא הבריטי. בשנת 1861 הועלה היקס לדרגת קפטן ומספר שנים לאחר מכן שירת במשלחת לאבסיניה בתור ראש מטה חטיבה בדרגת מייג'ור.
לאחר שפרש מהצבא בשנת 1880, הוא נשלח לשרת את השלטון המצרי מטעם האימפריה הבריטית מיד לאחר המלחמה האנגלו-מצרית בשנת 1882 וחיזוק השליטה הבריטית. במצרים שימש היקס יועץ צבאי והוא קיבל את תואר הכבוד פאשה. בשנת 1883 נשלח היקס לחרטום בסודאן כדי לעמוד בראש הכוח המצרי שם כנגד המורדים המהדיסטים שאיימו להשתלט על סודאן כולה.
מספר חודשים לאחר מכן נשלח היקס לעמוד בראש כוח מצרי קטן ולא מאורגן כדי להביס את כוחות המורדים באל-עובייד, בירת מחוז קורדופאן. היקס היה מודע לסיכויי ההצלחה הקלושים והוא ניסה ללא הועיל לשנות את תוכנית הפעולה, אך המצרים זילזלו ביכולות המורדים ולכן האמינו באופן מופרז ביכולות ההצלחה של הכוח המצרי. המשלחת יצאה ב-9 בספטמבר 1883 מחרטום עם 7,000 חיילי רגלים, 1,000 פרשים ו-2,000 אזרחים. ב-5 בנובמבר הגיעה המשלחת לאזור כ-50 קילומטרים דרומית לאל-עובייד והם נפלו למארב מתוכנן של כוחות המורדים. מלבד כ-300 בני אדם, כל חברי המשלחת כולל מפקדה ויליאם היקס והמטה שלו נהרגו במארב זה.
פארק הכט

הפארק

הפארק שוכן במערב חיפה בצמוד וממערב לכביש החוף והוא פארק נופש פעיל. הפארק משתרע מצפון לדרום והוקם על שטח שהיה מוזנח במשך שנים ומכוסה בחלקו באשפה. הוא תוכנן על ידי משרד אדריכלי נוף גרינשטיין הר-גיל, אדריכלות נוף ותכנון סביבתי. בפארק אלמנטים רבים המאפשרים פעילות רחבה למגוון גילאים. הפארק פונה לקהל יעד מגוון של משתמשים: משפחות, ילדים, מבוגרים, רצים, הולכים, משחקי כדור, רוכבי אופניים, רקע לצילומי חתונות ואירועים עירוניים. בפארק נמצאים מגרשי קט-רגל וכדורסל.
הפארק פתוח רוב שעות היממה והכניסה אליו חופשית. המתכננים יצרו מערכת של אזורים וחללים אשר תומכים בקיום פעילויות שונות לשימוש אוכלוסיות מגוונות. הפארק כולל אזורי צמחייה מגוונים הלוקחת בחשבון את הקרבה לים ועמידה לרסס מי הים תוך שילוב מינים מקומיים עם מינים תרבותיים. חלק מהאזורים בעלי אופי של צמחי תרבות עונתיים. באזורים אחרים יש חיבור לצמחיית החולות הקיימת באזור, וכן משטחי דשא לשימוש התושבים. בעת תכנון הפארק נלקח בחשבון להפוך את חוף הים הנמצא ממערב לפארק לנגיש לתושבי השכונות הסמוכות.
את שטח הפארק חוצים ערוצים של שני נחלים: נחל לוטם בדרום הפארק ונחל עלייה מצפונו. המעבר מעל ערוצי הנחלים נעשה מעל גשרים. העיצוב של הפארק משלב את ואדיות הנחלים כחלק מהפארק. בהמשך, עוברים ערוצי הנחלים באמצעות מעברי מים מבטון מתחת למסילת הרכבת. מעברים אלה מאפשרים קשר בין הפארק לחוף הים. במערבו של אחד המעברים בצמוד לים נמצאת מרפסת תצפית ממנה ניתן לצפות על הים, הגלים וסלעי החוף. גבולו הדרומי של הפארק נתחם בערוץ נחל עמיק.
משטח הפארק יוצא מסלול הליכה לכיוון גן לאומי שקמונה, העובר במקביל לקו החוף. בקרבת הפארק נמצאים מספר אתרים כמו תל שקמונה, שרידי רצפות פסיפס ומבני מגורים ותעשייה מדרום לתל, מערות שקמונה - מערות קבורה על צלע ההר, המכון לחקר הימים והאגמים והאנדרטה לזכר הנרצחים בפיגוע במסעדת מקסים שהתרחש בשנת 2003.
בתוך שטח הפארק עובר מסלול שביל חיפה שנחנך בשנת 2011, הקטע העובר בפארק הוא מקטע 16 בשביל. החל משנת 2012 חודש בשטח הפארק אירוע תערוכת הפרח הבינלאומית חיפה, שהתקיים בעבר בגן האם.
הפארק זכה בשנת 2009 בפרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף.
בית הספר למנהל עסקים, האוניברסיטה העברית בירושלים

בית הספר למנהל עסקים על שמם של דניאל ורפאל רקנאטי פועל כבית ספר עצמאי כחלק מהאוניברסיטה העברית וממוקם בקמפוס האוניברסיטה בהר הצופים.

היסטוריה

בית הספר הוקם תחילה כמחלקה למנהל עסקים בשנת 1952 כחלק מהפקולטה למדעי החברה, והיה למוסד האקדמי הראשון בישראל להכשרת מנהלים. בשנת 1970 המחלקה התרחבה ובית הספר נוסד. בתחילה, בית הספר לימד קורסים לתואר שני במנהל עסקים. עם השנים, פועלו של בית הספר התרחב וכיום יש בו 29 חברי סגל מתחומי מחקר שונים: מימון ובנקאות, התנהגות ארגונית ומנהל משאבי אנוש, שיווק, חשבונאות, חקר האינטרנט, אסטרטגיה ויזמות, חקר ביצועים וניהול התפעול וניהול ביו-רפואי.
בשנת 1997 בית הספר קיבל מעמד עצמאי בזכות פועלו של פרופ' אברהם משולח. בית הספר הוא הראשון בישראל למנות אישה לכהן כפרופסור למימון.]

מחקר והוראה

בית הספר מקיים תוכניות לימוד אקדמיות לתואר ראשון במנהל עסקים, לתואר ראשון בחשבונאות, תוכנית שנה ד' בחשבונאות, תוכניות לתלמידי תואר ראשון מצטיינים, תואר שני במנהל עסקים MBA, תוכניות למנהלים – Executive MBA ולימודי דוקטורט. כמו כן, מקיים בית הספר קשרי גומלין עם מוסדות אקדמיים ועסקיים ברחבי העולם ומאפשר מסגרות של חילופי סטודנטים וקיום כנסים בינלאומיים בארץ ובחו"ל.
בבית הספר לומדים מעל 2,000 סטודנטים, מתוכם כ-50 בתוכניות המנהלים וכ-30 דוקטורנטים. בית הספר מצהיר כי מטרתו היא "לפתח את דור העתיד של המנהיגות העסקית בישראל ולקדם את חזית הידע בתחומי הניהול העסקי."

מרכזי מחקר

במסגרת בית הספר פועלים מספר מרכזים וקרנות מחקר. המרכזים גם מארגנים כינוסים, סדנאות וימי עיון בתחומיהם. מרכזי המחקר הוקמו במשאבים שנתרמו על ידי חברות בינלאומיות והם תומכים במחקר המתקיים בבית הספר.
מרכז אספר לחדשנות ויזמות הוקם בשנת 2001. מיועד לתמוך במחקר האקדמי ביזמות ובהוראת קורסי יזמות, כגון יזמות עסקית ויזמות באינטרנט. כמו כן תומך המרכז במרכז היזמות של האוניברסיטה העברית HUstart, מקיים הרצאת "אספר" שנתית של חוקר מוביל מחו"ל בתחומי היזמות והחדשנות ומקיים את סדרת "פגוש את המנכ"ל" החושפת סטודנטים ובוגרים למנהלים.
מרכז קיימרט לקמעונות ולשיווק בינלאומי הוקם בשנת 1990 במטרה לעודד מחקרים בתחום תורת השיווק, תפקוד מערכות קמעונאות, שיווק בינלאומי וניהול שיווק. המרכז יזם והקים מעבדה ל"הדמיית קנייה", המהווה מוקד למחקרי התנהגות צרכנים בחנויות.
מרכז קרוגר למימון הוקם בשנת 1984, והוא תומך ומעודד מחקרים עיוניים בתחום המימון והבנקאות ומחקרים יישומיים הרלוונטיים לעולם העסקים והכלכלה הישראלית. המרכז תומך בביקורי חוקרים ובקיום ימי עיון בתחום המימון והבנקאות, ובפעילות חדר העסקאות של בית הספר.
יז'י סמקוב

חייו

נולד בפולין. הוא כיהן כמנהל מוזיקלי של תזמורת סנט לואיס, מנצח ראשי של האופרה והתזמורת המלכותית של דנמרק בקופנהגן, יועץ מוזיקלי ומנצח ראשי של הפילהרמונית של רוצ'סטר, מנהל מוזיקלי של תזמורת הרדיו והטלוויזיה של איטליה ברומא ויועץ מוזיקלי של האופרה הלאומית בוורשה. 
הוא כיהן כמרצה למוזיקה באוניברסיטת קולורדו והנחה כיתות אמן בניצוח באוניברסיטת ייל ובבית הספר למוזיקה של מנהטן, ניו יורק.
היה אזרח צרפתי והתגורר בפריז. נפטר בדצמבר 2014 ליד לוזאן שבשווייץ.
ISO 216

סדרה B

הדפים מסדרה B גדולים פי  (שורש 2) מהדפים המקבילים בסדרה A.
השטח של B0 הוא  מטרים רבועים.
קיים גם תקן יפני (JIS) של סדרה B. תקן זה אינו תואם ל-ISO 216, ואורך הדפים שם הוא בערך פי 1.22 מהדפים המקבילים מסדרה A.

סדרה C

הדפים מסדרה C גדולים פי  מהדפים המקבילים בסדרה A.
השטח של C0 הוא  מטרים רבועים.
סדרה זו נועדה עבור מעטפות, כך שדף מסדרה A מתאים למעטפה המקבילה מסדרה C.
אווה הרציגובה

ביוגרפיה

הרציגובה נולדה ב-10 במרץ 1973, בליטווינוב (אז חלק מצ'כוסלובקיה, וכיום צ'כיה). 
נישאה לטיקו טורס, המתופף של בון ג'ובי, בספטמבר 1996. הזוג התגרש ביוני 1998.
ב-1 ביוני 2007 נולד להרציגובה ובן-זוגה, היזם התוניסאי, גרגוריו מארסיאג', בן בפריז.

קריירה

החלה לדגמן בהיותה בת שש עשרה. כשהגיעה לפריז, הפופולריות שלה גדלה. הופעתה החשובה הראשונה הייתה לקמפיין של וונדרברה בשנות התשעים. היא גם דיגמנה בפרסומות ג'ינסים ל-Guess ובקטלוגים של ויקטוריה'ס סיקרט וספורטס אילוסטרייטד. הייתה שייכת לסוכנות הדוגמנות תומאס צוימר מטרופוליטן מודלס. הרציגובה גם שיחקה במספר סרטים. דיגמנה בעירום בפלייבוי באוגוסט 2004 וגילמה את ונוס בטקס פתיחת אולימפיאדת החורף של 2006.
חתומה בסוכנות הדוגמנות סטורם מודלס בלונדון ולסוכנות וואן בעיר ניו יורק.
ב-18 בספטמבר 2009 הופיעה בתוכניתו של ג'ונתן רוס ב-BBC.