google/wiki40b huggingface dataset:
שמונה מתחת לאפס

עלילת הסרט

ג'רי שפרד (פול ווקר), מדריך הישרדות, מוביל את ד"ר דייוויס מק'קלארן (ברוס גרינווד), מדען שהגיע לאנטארקטיקה כדי למצוא חלקיק של מטאור יקר מציאות. המסע הארוך והמסוכן ביבשת הקפואה מתנהל במזחלת שנגררת על ידי שמונה כלבים. שפרד מקבל הודעה במכשיר הקשר כי לאזור מגיעה סופה גדולה ועליהם לחזור לבסיס, אך המדען משכנע אותו להמשיך בדרכם למרות הסופה המתקרבת.
במהלך המסע מציל שפרד בעזרת הכלבים את מק'קלארן, שנופל לתוך חור בקרח, והם ממשיכים במסע עד למציאת המטאור. מק'קלארן המאושר ושפרד מתחילים לחזור לבסיס, אך עוצרים בדרך כדי לבדוק את הכלבים. מק'קלארן נופל מגובה של כמה מטרים לתוך הקרח שלבסוף נשבר. הכלבים מצליחים שוב להצילו, אך רגלו נשברת. הסופה החזויה מגיעה ומשימתם של הכלבים מסתבכת - עליהם להוביל לבסיס לא רק את מק'קלארן הפצוע אלא גם את שפרד, שנפגע מהקור העז וסובל מכוויות קור. 
הכלבים מצליחים להגיע חזרה לבסיס, וצוות הבסיס מתחיל את הטיפול במק'קלארן הפצוע ובשפרד. לאחר זמן קצר עוזב הצוות כולו את הבסיס, ועולה על מטוס בדרך לבית חולים מרוחק בתחנת מקמרדו. לפני ההמראה מבטיחה הטייסת, קייטי, לשפרד שיחזרו לאסוף את הכלבים. שפרד קושר את הכלבים ליד הבסיס ומבטיח להם שיחזרו לקחת אותם במהרה.
הצוות מגיע לבית החולים ומק'קלארן ושפרד מאושפזים. במקביל מגיעה לאזור הבסיס סערה ממושכת, והצוות אינו יכול לטוס בחזרה מבית החולים כדי לאסוף את הכלבים. שפרד מגלה שאי אפשר לקחת את הכלבים בגלל מזג האוויר הסוער וכל מאמציו להגיע לאזור נכשלים.
במשך זמן מה קשורים הכלבים ליד הבסיס ללא אוכל ומי שתייה, בזמן שסופה קשה מכה בהם. לאחר מאבק בשלשלאות שלהם, מצליחים כמעט כולם להשתחרר, ועליהם לנסות לשרוד בתנאי האקלים הקיצוניים.
לאחר שהצוות עוזב את הבסיס, נמנעת האפשרות לחזור לאנטארקטיקה במשך חצי שנה, בגלל החורף. אין לאיש אפשרות להגיע לאזור, וכל מאמציו של שפרד להגיע לשם ולקחת את הכלבים כושלים. ככל שעובר הזמן הוא מבין שהסיכוי שמי מהכלבים ישרוד תקופה ארוכה הוא נמוך מאוד.
כעבור מספר חודשים, עם שיפור במזג האוויר, מצליח שפרד לשכנע את מק'קלארן לממן מסע חזרה לבסיס, והוא חוזר לשם עם חלק מהצוות ומגלה ששישה כלבים הצליחו לשרוד את החורף הקשה.

הצלחת הסרט

הסרט הגיע לראש רשימת שוברי הקופות בצפון אמריקה בסוף השבוע הארוך (מיד לאחר שחרור הסרט ב-17 בפברואר 2006) שבמהלכו ציינה האומה האמריקנית את "יום הולדתו של וושינגטון".
רוב הביקורות שקיבל הסרט היו אוהדות, והוא הכניס 25 מיליון דולר בארבעה ימים, והעניק לחברת וולט דיסני את הפתיחה הגבוהה ביותר שלה אי פעם לחודש פברואר.
הצלחת הסרט סייעה גם לכוכב הסרט, פול ווקר. היה זה סרטו המוצלח ביותר מאז "מהיר ועצבני".
ליבי שאף

ביוגרפיה

שאף נולדה באוקלנד, בת למשפחה יהודית. למדה בתיכון סקייליין, סיימה תואר ראשון ברולינג קולג' שבפלורידה ותואר JD במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת לויולה מורימאונט שבלוס אנג'לס. בשנים 1992–1995 עבדה במשרד עורכי הדין  Reed Smith LLP. 
היא עזבה את המשרד לטובת ניהול פרויקט התנדבותי למען בתי ספר ציבוריים באוקלנד. שימשה ראש מטה יושב ראש מועצת העיר אוקלנד ועוזרת בכירה לראש העירייה ג'רי בראון, כמו כן עבדה בהנהלת נמל אוקלנד. ב-2010 נבחרה למועצת העיר אוקלנד. 
ב-2014 נבחרה לראשות עיריית אוקלנד. לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית ביקרה את מדיניותו, בפרט בנושא ההגירה וכינתה אותו בריון. בפברואר 2018 פרסמה הודעה המזהירה שוהים בלתי חוקיים מפני פשיטה צפויה של רשות ההגירה והמכס הפדרלית.
שאף נשואה לסלווטורה ("סאל") פאהי ואם לשני ילדים.
להיט

להיט הוא יצירה מוזיקלית, בדרך כלל שיר או נעימה, הזוכה להצלחה רבה בקרב ציבור מסוים. הגורמים העיקריים להפיכת שיר ללהיט, הם: היותו קליט לאוזן וקל לשירה, קצבי לריקוד, או בנסיבות כתיבתו – לרגל אירוע חריג כמו מלחמה. במקרים רבים די בעובדה ששר אותו זמר או להקה ידועים כדי שהשיר יהפוך להיט.

אטימולוגיה

המילה "להיט" מבוססת על שילוב המילה האנגלית hit עם המילה העברית "להט". היא חודשה ב-1960 על ידי שדרני הרדיו משה חובב ורבקה מיכאלי, ואומצה על ידי האקדמיה ללשון העברית, במקום תחדישה המקורי כפתור. לפני כן הרבו להשתמש במילה שלאגר (מגרמנית: Schlager).  מאז חדר הביטוי ללשון העברית נעשה בו שימוש גם בתחומים אחרים, בעיקר מסחריים. כך, למשל, אומרים על מוצר מסוים כי הוא "להיט" ונחטף מהמדפים.
על סמך "להיט" נקרא שבועון הבידור והפנאי הפופולרי "להיטון".

להיט בעולם המוזיקה

בתעשיית המוזיקה מייחסים חשיבות רבה ללהיט, בהיותו מקור הכנסה מובהק. כותבים, מלחינים ומעבדים מוזיקליים אשר יודעים לקלוע לטעמו של ציבור רחב יותר - מבוקשים ומתוגמלים בהתאם. גם זמרים אשר יש להם את הכישורים המתאימים לבצע להיטים, יזכו בקידום הקריירה שלהם. בדרך כלל תהילתו של זמר נמדדת בכמות הלהיטים שהוא יכול לנפק.
מנגד, היות הלהיט פופולרי בקרב המונים, יכול במקרים מסוימים ליצור לו תדמית שלילית. כך למשל יוצרים או חובבי מוזיקה הרואים עצמם אניני טעם מוזיקלי, יכולים לראות בלהיט יצירה בלתי אומנותית המיועדת להמונים. גם חובבים אדוקים של ז'אנר מוזיקלי מסוים, יכולים לראות בלהיט מז'אנר אחר - סוג של מוזיקה זולה וממוסחרת.
ניו פרובידנס

היסטוריה

הבירה נסאו הוקמה על ידי הבריטים ב-1666 והייתה ידועה כצ׳ארלסטאון. ב-1670 כבר התגוררו בעיר כ-900 אנשים, רובם סוחרי מלח, וסוחרים רבים אחרים עברו באי בדרכם מאיי טרקס וקייקוס ומהאי אינגואה. העיר ידעה מצוקות רבות לאחר שהותקפה רבות על ידי אוניות צרפתיות וספרדיות והייתה יעד בולט לפשיטות של שודדי ים. בסופו של דבר העיר נשרפה עד היסוד במתקפה ספרדית בשנת 1684. העיר ומבצר חדש הוקמו כשנתיים לאחר מכן על ידי מתיישבים בריטיים מהאי ג'מייקה, וב-1695 העיר נקראה בשמה הנוכחי נאסאו כהוקרה לבית אוראניה-נאסאו, אליו השתייך מלך אנגליה החדש ויליאם השלישי.
גם המבצר החדש נפגע קשות במתקפה ספרדית בשנת 1700 והוא ננטש לחלוטין ב-1703 לאחר מתקפה צרפתית-ספרדית נוספת. בעקבות התערערות הכוח הצבאי באי, הוא הפך למקלט לשודדי ים, שהגיעו אליו בעקבות קרבתו למיצרי פלורידה ולמעבר וינדוורד, בו עברו ספינות ספרדיות רבות שנשאו כסף, זהב ואוצרות טבע נוספים מהעולם החדש לעבר המולדת. בשנת 1713 כבר התגוררו באי מעל ל-1,000 שודדים לצד 500 מתושביו המקוריים. ב-1718 מונה מושל חדש לאי, אשר הביא לגירושם של שודדי הים.
בפברואר 1776, במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית כ-250 מארינס אמריקאים התקיפו את האי במטרה לשדוד את מצבורי הנשק שהיו בו. בינואר 1782 כבשו האמריקאים את האי בסיוע ספרדי מקובה. לאחר המלחמה הגיעו לאי מספר משפחות של לויאליסטים (מתיישבים מצדדי הממלכה המאוחדת) בתקווה להקים בו מחדש את המשקים החקלאיים שאבדו להם, אמנם בעקבות מחסור במשקעים ואדמה לא פוריה הוא ננטש וחזר לבעלות הבריטית.
בשנות ה-20 של המאה ה-20 הפך האי לאתר נופש פופולרי בארצות הברית, במיוחד בעקבות חוק היובש שחל באותה התקופה.
דוד רודי

ד"ר דוד רוּדי (1917 – 17 באוגוסט 1997) היה פסיכולוג ישראלי.
יורם קדר

ביוגרפיה

קדר התאמן בקבוצת הפועל מכמורת.
באליפות העולם למפרשיות מדגם 420 שנערכה בשנת 1972 בניופורט שבבלגיה, זכה קדר במדליית זהב בתחרות היחידים. בתחרות נערכו שלושה שיוטים במקום ארבעה כמתוכנן בשל היעדר רוח. קדר סיים את התחרות במקום הראשון הכללי עם אפס נקודות שליליות. בתחרות השתתפו 39 שייטים מ-14 מדינות. בשנת 1976, קדר ובנו איתן השתתפו יחד באליפות הארץ במפרשיות 420 זוגות וסיימו במקום השני הכללי.
לאחר שפרש, קדר שימש בין היתר כשופט בתחרויות שייט בינלאומיות, כיהן כיו"ר איגוד השייט הישראלי וניהל את חברת מפרשי קדר.
נמלולים

נמלולים (באנגלית: Lemmings) הוא סדרת משחקי מחשב בהם השחקן צריך להוביל יצורים קטנים (נמלולים) עד ביתם דרך סדרת מכשולים. על פי עלילת המשחק, הנמלולים הם יצורים מוגבלים ההולכים רק ישר, ללא קשר למה שהם רואים. באמצעות כלים מוגבלים שמקבל השחקן, הוא מעניק לנמלולים מסוימים יכולות שונות האמורות לפרוץ את הדרך אל הבית ולאפשר לכוון את כל הנמלולים אל ביתם.
המשחק מבוסס על מיתוס ידוע לפיו הלמינגים, מין מכרסם הנפוץ בסמוך לאזור הארקטי, קופצים בהמוניהם אל מותם כאשר אוכלוסייתם גדלה.
נמלולים פותח על ידי חברת DMA Design והופץ על ידי חברת Psygnosis למחשב האמיגה. המשחק הפך למשחק חשיבה ממוחשב פופולרי, ונמכר ב-15 מיליון עותקים על מגוון גרסאותיו והיסביו למחשבים ולקונסולות השונות (כולל אב טיפוס של מכונת ארקייד אשר פיתוחה בוטל בטענה של חוסר פופולריות, בשל החשש שעיצוב המשחק לא מותאם לארקייד). למשחק נוצר מספר שיא של גרסאות לפלטפורמות השונות ביחס להיותו משחק מחשב ביתי ולא משחק ארקייד (משחק המחשב הביתי היחיד שיש לו כמות גדולה יותר של גרסאות לפלטפורמות השונות, הוא טטריס), וכן ביחס להיותו משחק שנשלט על ידי עכבר מחשב (רוב היסביו וגרסאותיו של המשחק היו לקונסולות המשחקים השונות ולמחשבי 8 ביט נעדרי עכבר כדוגמת קומודור 64, ספקטרום סינקלייר וכן Amstrad CPC שהמשחק לא הותאם אליהם במקור, ורק מעטים מהיסביו, כדוגמת DOS, חלונות 95, מקינטוש, Apple IIGS, Atari ST וכן Acorn Archimedes תמכו בעכבר מחשב) ביחס לתקופה שבה המשחק יצא.
למשחק יצאו גרסאות נוספות, משחקי המשך ושני משחקי ספין-אוף במהלך השנים.
למרות קנה ההצלחה הגדול של המשחק, משחק ההמשך, Lemmings 2: The Tribes, שיצא שנתיים בלבד לאחר המשחק המקורי, לא הצליח לשחזר את קנה המידה של הצלחת המשחק המקורי, ונמלולים הפך בתוך מספר שנים לאופנה חולפת כאשר המשחק השלישי בסדרה, All New World of Lemmings, נחל כישלון גדול ויצא רק לאמיגה ולמחשב האישי.
מלון עדן

מלון עדן הוא בניין לשימור - דוגמה לסגנון הבינלאומי באדריכלות הארץ-ישראלית בתקופת המנדט - הנמצא בפינת הרחובות הלל וההסתדרות (בניין מספר 26 ברחוב) בירושלים. בתקופת המנדט הבריטי היה "מלון עדן" אחד מבתי המלון המוכרים בעיר, וכך גם בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, ולאחר מכן הפך לבניין משרדים בשימוש משרדי הממשלה.
בירושלים, בשכונת תלפיות פועל מלון בוטיק קטן בשם "מלון עדן" שאין לו קשר למלון ההיסטורי שבמרכז העיר.

היסטוריה

בשנות העשרים של המאה ה-20 הפעילו בני הזוג אברהם ורוזה ליפשיץ מלון בשם "מלון מרשק" בשכונת נחלת שבעה ברחוב יפו, בבניין שנודע לאחר מכן כ"בית גורל" מול קולנוע ציון. משראו ברכה בעמלם בנו בניין ייעודי למלון ברחוב בן-יהודה 5, על פי תוכנית של יוחנן רטנר והמלון עבר אליו באמצע שנת 1929. עם המעבר הוסב שם המלון ל"מלון עדן". בהמשך רכשו בני הזוג חלקת אדמה במרכז העיר החדש והמתפתח של אותם שנים - המרכז שסביב רחוב המלך ג'ורג החמישי.

המבנה ברחוב המלך ג'ורג'

המלון נפתח לקהל ב-10 באפריל 1938, בלב המע"ר החדש של העיר. בעת המנדט הבריטי, בזכות קרבתו לבית המוסדות הלאומיים, שימש המלון למקום מפגש בין מדינאים ועסקנים ציוניים ומקום בו ניתן לערוך מפגשים עם העיתונות. 
בשנות הארבעים של המאה ה-20, בסמוך להכרזת העצמאות, שימש המלון כבסיס לפעילות מדינית וכמרכז לפגישה עם העיתונות, כך מדווח השבועון האמריקני "טיים מגזין" בגיליון מיום 12 במאי 1947 על ראיון שנערך עם לאונרד ברנשטיין לאחר הופעה. הראיון נערך על רקע נוף ירושלים הנשקף מחלון "מלון עדן המודרני", ובו חלק המנצח הצעיר שבחים לתזמורת הסימפונית המקומית. בראיון אחר המפורסם בגיליון מיום 26 בדצמבר 1949 של המגזין מדווח הכתב על פגישה עם דוד בן-גוריון "במפקדתו במלון עדן" לראיון שנוגע לעתיד ירושלים. 
עם הקמת המדינה נהנה המלון מקרבה לכנסת הראשונה ששכנה בבית פרומין. חברי כנסת שבתיהם היו מחוץ לירושלים, עיתונאים ושאר מכובדים נהגו ללון במלון שהיה ידוע באופיו הביתי והאינטימי. הגדיל לעשות דוד בן-גוריון שהפך את המלון לביתו, הלכה למעשה, כאשר התגורר בו במשך 18 חודשים רצופים. המלון היווה אטרקציה לילדי הסביבה, שנהגו להתגודד בפתחו כדי לחזות בבן-גוריון ובאח"מים אחרים ולבקש את חתימותיהם.
ב-30 באוגוסט 1966, בעת כהונת הכנסת השישית, עברה הכנסת למשכנה החדש בגבעת רם. וחשיבות בית המלון ירדה, ובאמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא נמכר על ידי משפחת ליפשיץ לבנק ישראל שהפעיל בבניין משרדים. לאחר מכן הועבר הבניין למשרד הקליטה.
בשנת 1997 נמכר הבניין, ששטחו כ-2,000 מ"ר, ליזמים פרטיים - משפחת אליאס - משקיעים מאנגליה ומהודו, תמורת כ-3.5 מיליון דולר. בשנת 2003 קיבלו היזמים אישור של הוועדה המקומית לבניין להחזיר את המבנה לתפקידו המקורי כבית מלון. התוכנית שאושרה כוללת הריסה ובניה מחדש של פנים המלון והוספת קומות תוך שמירה על חזות המבנה המקורי. נכון לסוף שנת 2008 טרם בוצעו עבודות כלשהן בבניין ועל חזית הכניסה עדיין התנוסס שלט של משרד הקליטה.
מייקל צ'כוב

קורות חיים

נולד בסנט פטרסבורג לאלכסנדר צ'כוב (אחיו הגדול של אנטון צ'כוב) שהגיע ממשפחה נוצרית ולאשתו השנייה נטליה צ'כוב שהגיעה ממשפחה יהודית-רוסית, והייתה קודם האומנת של ילדיו של אלכסנדר מנישואיו הראשונים. הוא גדל עמם במשפחה ממעמד הביניים.
אשתו הראשונה של צ'כוב הייתה אולגה צ'כובה. בתם שהוטבלה כנוצרייה, אולגה, הפכה לשחקנית גרמנייה תחת השם עדה צ'כווה. דודתה שהיא נקראת על-שמה היא אולגה קניפר. בהמשך חייהם, הזוג התגרש ואשתו לשעבר אולגה החלה לפתח קריירת קולנועית בשירות הנאצים.

טכניקת משחק

צ'כוב מדבר, בין השאר, על הבעיה ביצירת הדמות עבור השחקן. לטענתו, השתרשה בקרב השחקנים תפיסה מוטעית לפיה השחקן מגלם את עצמו בסיטואציה (כנראה השפעה של הבנת סטניסלבסקי) ומציג את התפקיד כאילו הוא לקוח מחייו הפרטיים. צ'כוב טוען שהתיאטרון לא יוכל להתפתח אם בכל הצגה אותו שחקן ישחק את עצמו בסיטואציה, ולא יטרח לבטא את "הטיפוס" שעולה מהדמות אותה הוא מגלם. הוא משווה זאת למחזאי שיציג רק את עצמו כדמות הראשית בכל מחזותיו. כל תפקיד בכל מחזה שונה, כשם שכל בני האדם שונים זה מזה.
את ההבדל בין הטיפוסים צ'כוב מגדיר כ"אופי".
השחקן צריך למצוא את ההבדל בינו לבין הדמות וזהו האופי שייצור את הקלסתר הפסיכולוגי שהשחקן צריך ליצור.
לצ'כוב היו רעיונות שונים לתרגילים שיאפשרו לשחקן לפרוץ מעבר להרגליו והלך חשיבתו ולקיים תהליך של "עיבור" של דמות אחרת - שיש לה טיקים מאפיינים, מחוות ומרכז כובד אחר בגוף.
צ'כוב ממליץ לדמיין גוף שנוצר מקווי אופי כלליים שניתן למצוא כמאפיינים את הדמות. על שטחו של גוף השחקן, הוא ידמיין שם את הגוף הזר, המשני, הקיים כגוף שני שהשחקן יצר. על פי צ'כוב, השחקן יתחיל לפעול כהרף עין בתוך גופו החדש. הוא משווה זאת להחלפת בגדים או תלבושת ולהשפעה הפסיכולוגית שיש לאלו על התנהגות האדם.
החזקת הגוף והתזוזה החדשה ישפיעו על הדיבור ועל ההתנהלות ומכאן על המשחק, הדמות והתפקיד. דרך נוספת היא להרפות את הגוף והמחשבה, לדמיין את הדמות אותה אני אמור לגלם, לשוחח איתה ולשאול אותה שאלות ולאט לאט לדמיין שהיא נכנסת אלינו לגוף. צ'כוב ממליץ לשנות ולנסות דברים עם הגוף החדש עד שזה מוצא חן בעיני השחקן. הכול בפשטות ובטבעיות, מבלי להפריז במשחק חיצוני. בשלב הבא יתווסף הטקסט של הדמות ל"גוף החדש".
לאחר מכן אומר צ'כוב לעבוד עם ה"מרכז המדומה". לפי אופי הדמות להגדיר איפה קיים המרכז של הדמות ובאופן טבעי כל התנועות, ההתנהגות והפעולות יושפעו ממרכז זה. המרכז יכול להשתנות בהתאם לסצנה או לסיטואציה שהדמות נמצאת בה ולפי מה שנדרש ממנה.
אחד העניינים הבולטים שצ'כוב עסק בהם הוא האלתור. תרגילים רבים שמטרתם לגרום לשחקן לסמוך על עצמו ועל התת-מודע שלו, כך שיפעל גם בין השורות הכתובות, וייתן מענה טבעי לבעיות מיזנסצנה שונות רק על ידי חיבור אמיתי לעצמו. הוא עסק באלתור היחיד לבדו ובאלתור היחיד בקבוצה.
בתחילת 2019 יצא לאור תרגום לעברית של ספרו לשחקן, המציג את גישתו למשחק.
בית (ספר)

העלילה

גלורי בת ה-38 חוזרת לבית נעוריה כדי לטפל באביה, כומר מזדקן של קהילה כפרית. חזרתו של אחיה הגדול ג'ק המופיע לבית לראשונה מזה 20 שנה, הכבשה השחורה של המשפחה ואלכוהוליסט בגמילה הופך את הבית לזירה של רגשות שעד כה הודחקו. 
ג'ק מאז ומעולם לא הצליח להשתלב בין אחיו ולא הצליח לסיים את הלימודים או למצוא עבודה. חייו נראים כהחמצה במיוחד לאור העובדה שבמהלך הספר מתברר שלמרות אישיותו השנויה במחלוקת ג'ק הוא אדם טוב לב ומצפוני, מלא כוונות טובות. הוא נלחם בעיית השתייה שלו ומנסה להשתקם מתוצאות של טעויות שעשה בעבר. אולם למרות כל זאת עדיין הוא סובל מדימוי עצמי נמוך עקב היותו אלכוהוליסט בגמילה יחד עם תווית של נער בעייתי שתמיד הודבקה לו בעבר.
סטנלי ג'ורדן

סגנון ההקשה של ג'ורדן

ג'ורדן פיתח סגנון נגינה ייחודי שבמהלכו הוא מנגן עם גיטרה שני תפקידים - ביד אחת הוא מנגן צלילים נמוכים (אקורדים, באס, וכו'), ובשנייה צלילים גבוהים. האפקט מושג על ידי הקשה על מיתרי הגיטרה בעזרת שתי הידיים במקום פריטה. לעיתים הוא מנגן על גיטרה בעלת שני צווארים באמצעות יד על כל צוואר, או על שתי גיטרות שונות בו זמנית. כמו כן הוא מנגן על גיטרה ופסנתר בו זמנית.
קרן עווראת

קרן עווֹרַאת (קרן האישה), שנוסדה ב-1986, היא ארגון למען זכויות נשים המבוססת באסלאמאבאד, פקיסטן. מייסדות הקרן הן ניגאר אחמד ושהלה זיא. הקרן עוסקת בשתדלנות והסברה למען נשים, מארגנת מחאות והפגנות ועוסקת בהסברה ופעילות תקשורתית להעלאת מודעות.

רקע

קרן עווראת היא ארגון ללא מטרת רווח, חוץ ממשלתי, שמטרתה העצמת נשים וממשל תקין ודמוקרטי. המשרד הראשי של הקרן יש את המשרד הראשי הוא באיסלמבאד, ויש ארבעה משרדים אזוריים בערי בירה של הפרובינציות (לאהור, קראצ'י, פשאוור וכוויתה). בנוסף, לקרן יש רשת מתנדבות ברחבי פקיסטן, הפועלות כקבוצות או באופן אינדיווידואלי. בין הקבוצות ישנן וועדות פעולה, מרכזי משאבים, ומרכזי מידע. עם קבוצות אלה, בכל 110 מחוזות פקיסטן, קרן עווראת היא הארגון בעל הרשת המקומית הגדולה במדינה. הקרן נותנת סיוע לעמותות וארגונים אזרחיים אחרים, ופועלת מול רשויות מקומיות ופדרליות, מפלגות, מוסדות ומול מערכת המשפט. היא מבקשת להשפיע על מדיניות ולקדם הקמת תוכניות שיעניקו לנשים כוח כלכלי ופוליטי גדול יותר.
דימיטריס דיאמנטידיס

קריירה

בקיץ 1999, בגיל 19, הוא החל את הקריירה המקצועית כשהחל לשחק בהיראקליס. במהרה דיאמנטידיס הפך לשחקן המוביל במועדון הקטן מסלוניקי, ועזר למועדון המשתייך לליגה היוונית הבכירה ושבעברו היה אחד המועדונים הטובים ביוון של שנות ה-30 וה-40 לשוב לתקופת הזוהר שלו, בכך שהוביל אותו לפלייאוף לראשונה אחר שנים רבות.
הישג זה הוביל אותו לצעד גדול בקריירה שלו כשעבר בקיץ 2004, למועדון הפאר פנאתינייקוס. בתחילת דרכו במועדון ישב רבות על ספסל המחליפים ושיחק דקות מועטות אך לאחר מספר משחקים החל דיאמנטידיס לצבור דקות משחק רבות משמעותיות והפך לשחקן חמישייה לגיטימי בליגה ביוון וביורוליג.
לאחר חודשים ספורים דיאמנטידיס הצעיר הפך לאחד השחקנים הטובים בליגה היוונית והוביל את המועדון לזכייה בדאבל - אליפות וגביע יוונים. יכולת זאת הביאה אותו לנבחרת יוון. דיאמנטידיס החל לאסוף תארים ביחד עם פנאתינייקוס כשזכה עד היום שש פעמים באליפות יוון, חמש פעמים בגביע יווני ושלוש פעמים ביורוליג.
דיאמנטידיס נחשב לאחד משחקני ההגנה הטובים באירופה כיום, וזכה בתואר שחקן ההגנה של היורוליג חמש שנים רצופות בין השנים 2005-2009, ופעם נוספת בעונת 2010-2011.
דיאמנטידיס שיחק בעברו בנבחרת הלאומית של יוון משנת 2001. במשך שנותיו בנבחרת זכה עם נבחרתו במדליית הכסף בטורניר אליפות העולם 2006 ולזכייה בטורניר אליפות אירופה 2005. בשנת 2010 פרש מהנבחרת לאחר ההפסד לנבחרת ספרד. בתום עונת 2015/2016 פרש דיאמנטידיס ממשחק פעיל. הנהלת פנאתינייקוס החליטה לתלות את הגופייה שלו בתקרת האולם, ושלא יעשה יותר שימוש בגופייה מספר 13 אותה לבש.
היעלמות אלכסנדרה ברנדט

מקרה היעלמותה של אלכסנדרה (סשה) ברנדט (נולדה ב-8 בדצמבר 1984) הוא מן המפורסמים שבמקרי ההיעדרות הבלתי מפוענחים במדינת ישראל.
הוריה עלו עמה ארצה שנתיים קודם להיעלמותה ב-1992 ופתחו בהליכי גירושין ב-1993, כשנה לפני ההיעלמות. אלכסנדרה ברנדט, נראתה לאחרונה ב-24 בנובמבר 1994 בשעה 14:00 בצהריים בגן ציבורי שנקרא "גן דוד המלך" ליד בי"ס זומר ברמת גן.
המשטרה חקרה הן את בני המשפחה והן גורמי פשע שונים בחשד לאחריות להיעלמה, אך לא העלתה שום ממצא בעל משמעות. בין השאר נחקר עבריין מין מפורסם, שביוזמתו סיפר כי הוא אנס ורצח אותה, אולם התברר שהוא שיקר.
בפברואר 2013 נבדק כיוון חקירה חדש שכשל במהרה. כמעט 20 שנה לאחר שנראתה בפעם האחרונה, פנתה אחותה למשטרה לאחר שאמה של ברנדט טענה כי נתקלה בה במקרה במהלך אירוע משפחתי ברמת גן. אולם בדיקת סמני DNA שנערכה לאשה שזוהתה כאלכסנדרה ברנדט, הניבה תוצאות שליליות חד משמעיות.
צמר גפן מתוק (אלבום)

רקע

בין האלבום הזה לאלבום האולפן הקודם של גרוניך, "למה לא סיפרת לי!?" עברו 11 שנים, בהן עסק גרוניך בפרויקטים שונים, דוגמת שיתוף הפעולה עם מתי כספי במאחורי הצלילים, הפקת פסקול לסרט "אלף נשיקות קטנות" של מירה רקנאטי, הלהקה קצת אחרת ועוד. במהלך תקופה זו הוא גם התגורר מחוץ לישראל במשך כ-5 שנים.
מילות השירים באלבום נכתבו על ידי אשתו של גרוניך, נירית ירון, למעט "לונה פארק" שנכתב על ידי גרוניך כפרפראזה על "אבא'לה בוא ללונה פארק" של הזמר ישראל יצחקי, ו"שומקום", אותו כתבו ירון וגרוניך ביחד.
גרוניך הלחין את כל השירים באלבום, שר וניגן בכלי מקלדת שונים. עוד ניגנו באלבום אלון נדל בגיטרה בס, מורדי פרבר בגיטרה וסיטאר (בשיר "עכשיו זה שנינו" - הפעם היחידה בה ניגן פרבר בסיטאר), פטר ורטהיימר בכלי נשיפה ומאיר ישראל בתופים.
"צמר גפן מתוק" מהווה ניסיון לכלול באלבום אחד את כל מגוון ההשפעות והסגנונות המוזיקליים שאפיינו את גרוניך באותה תקופה. האלבום מכיל שירי רוק מתקדם המושפעים מסגנון הג'אז-פיוז'ן, הטנגו והמוזיקה הקלאסית. גרוניך סיפר שהיו הבדלי גישה בינו לבין כספי בעיקר בנוגע לשירתו של גרוניך: "מתי הלך נגד מה שטבעי לי – להביא את התחושות האלה לרגע שבו אני עומד עם אוזניות באולפן. לפי מתי הטייפ לא משקף התרגשות, אלא קול טוב, נוכחות ונקיון".
הנחה (לוגיקה)

הנחה בתורת ההגיון היא שם כולל לכל הטענות בהיסק שאינן מסקנתו. 
בהיסק תקף המסקנה מקיימת יחס של נביעה מן ההנחות: כלומר המסקנה נגזרת מן ההנחות. בהיסק מבוסס המסקנה היא אמיתית משום שההנחות אמיתיות. אך, בניגוד לסברה נפוצה בין הדיוטות, אין כל הכרח שההנחות יהיו אמיתיות על מנת שההיסק יהיה תקף. 
בפרט, כל היסק שבין הנחותיו יש סתירה, הוא היסק תקף. עובדה זו מנוצלת היטב בהוכחות בדרך השלילה המבוססות במכוון ובמודע על קיומה של סתירה בהנחות, כלומר על אי אמיתותן. למשל, ההוכחה שאין מספר ראשוני גדול ביותר מבוססת על ההנחה (המתגלית בסוף ההוכחה כשקרית) שיש מספר ראשוני גדול ביותר, ההוכחה שאין לשתיים שורש ראציונאלי מבוססת על ההנחה (המתגלית בסוף ההוכחה כשקרית) שיש לשתיים שורש ראציונאלי וכדומה.

הנחה וקדם-הנחה

בפילוסופיה נהוגה לעיתים ההבחנה בין הנחות וקדם-הנחות. הבחנה זו מקורה בלוגיקה של השאלות. קדם-הנחה לפסוק הוא טענה שאלמלא היא אמיתית, הפסוק עצמו מלכתחילה חסר מובן. לדוגמה, קדם-ההנחות של פסוק השאלה "האם הפסקת להביא פרחים לאשתך?" הן א. אתה גבר. ב. אתה נשוי. ג. נהגת להביא פרחים לאשתך.
משפחת שוברט

משפחת שוברט (באנגלית: Shubert family) הייתה משפחה יהודית-אמריקאית מניו יורק, שבניה היו ממייסדי תיאטראות ברודוויי.
רוב בני המשפחה נולדו בעיירה נוישטאט-שירווינט (ברוסית: Владиславов; בגרמנית: Neustadt-Schirwindt) שבמחוז שאקי בליטא, ובשנת 1882 החליט אבי המשפחה, דוד, להגר לארצות הברית.
בשנת 1900 הקימו שלושת בניו של דוד, לוי ("לי", 1871–1953), שמואל ("סאם", 1878–1905) ויעקב ("ג'ייקוב", 1879–1963), חברה שמטרתה לשבור את המונופול שהיה קיים באותה עת בתחום התאטראות בניו יורק, שהוחזקו והופעלו בשליטה משותפת של מארק קלו, אל היימן, סמואל ניקסון, פרד צימרמן, אברהם ארלנגר וצ'ארלס פרוהמן.
בין החזקותיהם של האחים היו "Winter Garden Theatre" ,"Sam S. Shubert Theatre" ו- "Imperial Theatres". עד שנת 1924 החזיקו האחים 86 תיאטראות בארצות הברית, ועד שנת 1953 הפיקו כ- 600 מחזות.
נכון לשנת 2009 מחזיק "ארגון שוברט" 17 אולמות תיאטרון בברודוויי, וכן אולמות בבוסטון ובפילדלפיה.
מרכז ניסויי טיסה

דגל הטייסת

ליחידה קיים, כמו בשאר יחידות החיל דגל ייצוגי המבוסס על דגלה הרשמי של זרוע האוויר-כאשר באמצעו מותקן סמל היחידה-כתחליף לסמל החיל. הדגל מוצג במספר מועדים: במסדר הענקת דרגות, ביום חיל-האוויר, ובמסדר החלפת פיקוד.

ניסויי טיסה בחיל האוויר

ניסויי הטיסה בחיל האוויר החלו עוד הרבה לפני הקמת הטייסת. עוד בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל, כשהורכבו מטוסים משאריות של מטוסים בריטים שנשארו בארץ, היה צורך בבדיקת כשירות המטוס וביצועיו.

טיסת הניסויי הראשונה

את טיסת הניסויי הראשונה בתולדות חיל האוויר הישראלי, ביצע טייס המח"ל בוריס סניור, שהיה הטיס היחיד אז בחיל עם מספיק ניסיון להטסת מטוס קרב כזה, בטיסה קצרה משדה מעברות לשדה הרצליה, שם הועברה לטייסת הקרב הראשונה של חיל האוויר הישראלי, טייסת 101.

מכשור

מטוסי הטייסת השונים נושאים מכשירי מדידה וניסוי רבים ומכונים "מטוסים ממוכשרים". בין המכשירים נמצאים מדי זווית התקפה (זווית אלפא) וזווית החלקה (זווית בתא) רגישים במיוחד, מכשירי טלמטריה העוקבים, מתעדים ומשדרים לתחנת קרקע הממוקמת במבנה הטייסית את כל נתוני הטיסה בזמן אמת, ומצלמות ייחודיות המכוונות אל גוף המטוס לצורך תיעוד ניסויי הטלת חימוש. מכשור מוסף מותקן במטוסים על פי הצורך. כך, לדוגמה, בעת ניסויי סחרור, מותקן בזנב מטוס הניסוי מצנח מיוחד המיועד לייצב את המטוס במקרה של אובדן שליטה. על המטוסים יש סימוני ייחוס (ריבועים שחורים-לבנים בגודל אחיד) לצורך מדידת מרחקים והשוואה בעת פענוח הצילומים. סימונים אלה מוצמדים בעת הצורך גם על חימוש או מכשור חיצוני אחר.

תפקיד

הטייסת מבצעת ניסויי טיסה לכל מטוס חדש עוד לפני שנקלט בחיל האוויר, ביניהם ניסויים לבדיקת התנהגות המטוס במצבים קיצוניים כגון סחרור ואובדן שליטה; ניסויים למערכות חימוש חדשות, כגון ניסויי רהיטות הטלת חימוש (על מנת לזהות את זוויות ההטלה הנכונות וכדומה, בכל מטוס שנושא את אותו חימוש); ניסויים למערכות אוויוניקה שונות, ועוד ניסויים על פי הצרכים המתעוררים בחיל האוויר. למעשה, מטוסי מנ"ט הם המתקדמים ביותר בחיל, מכיוון שכל שינוי מתבצע בהם ועליהם, טרם יישומו על כלל הסד"כ.
טייסת הניסוי והבחינה הראשונה של חיל האוויר הוקמה בשנות ה-50 בבסיס תל נוף, וכונתה טייסת 216.
טייסת מנ"ט הוקמה ב-1 באפריל 1974 כ""מרכז ניסוי טיסה 5601". מפקדה הראשון היה אורי יערי. מטוסי ה-F-4 פנטום ששימשו לניסויים, הוחזקו עבור הטייסת על ידי טייסת העטלף ששכנה בבסיס, ואחד מהם אף אבד במלחמה. באמצע שנות ה-70, קלטה הטייסת לראשונה, מטוסי F-4 פנטום ייעודיים חדשים מקו הייצור שמוכשרו במיוחד בשבילה. אחד מהם מצוי כיום במוזיאון חיל האוויר.
ג'ורדן ורטו

קריירת מועדונים

ורטו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של נאנט ב-13 במאי 2011 במשחק ליגה נגד סדאן.
ב-13 ביולי 2015, ורטו הצטרף לקבוצת הפרמייר ליג, אסטון וילה, בחוזה לחמש שנים. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך בניצחון 0–1 על בורנמות' שמונה ימים לאחר מכן.
לאחר עונה אחת במדי אסטון וילה, הוא הושאל לעונה אחת לסנט אטיין הצרפתית עם אופציית רכישה מאסטון וילה.
ב-25 ביולי 2017, ורטו חתם בפיורנטינה מהסרייה א' בחוזה לארבע שנים. סכום העברה הוערך בכ-7 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-20 באוגוסט 2017 בהפסד 3–0 לאינטר.
ב-20 ביולי 2019, ורטו הצטרף לרומא בהשאלה לעונת אחת תמורת מיליון אירו, עם חובת רכישה בתום העונה בסך 16 מיליון אירו. ב-15 בספטמבר 2019, ורטו ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה בליגה בניצחון הבית 2–4 על ססואולו.

קריירה בינלאומית

ורטו ייצג את הנבחרת הצרפתית מהנבחרות עד גיל 18 ועד גיל 21. הוא זכה בגביע העולם עד גיל 20 לשנת 2013, שבו זכה לשבחים רבים עקב התצוגות שלו בקישור לצד ז'ופרה קונדוגביה ופול פוגבה.