פרידריך הוסבאך

קריירה מוקדמת

הוסבאך נולד ב-22 בנובמבר 1894 באונה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-82. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה הוסבאך לשליש הגדוד ה-3 ברגימנט, וב-15 בספטמבר 1916 מונה לשליש הרגימנט ה-419. ב-2 במרץ 1918 מונה לקצין מטה בקורפוס ה-18, וב-20 בספטמבר 1918 הועלה לדרגת אובר לוטננט, ובנובמבר 1918 מונה לסגן מפקד פלוגה 9 ברגימנט ה-82. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף הוסבאך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1931 מונה הוסבאך למפקד פלוגה 5 ברגימנט הרגלים ה-17, וב-1 ביולי 1933 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 במרץ 1934 הועלה לדרגת האופטמן, וב-3 באוגוסט 1934 מונה לשליש הצבאי של אדולף היטלר. ב-1 בספטמבר 1935 הועלה הוסבאך לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1937 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בפברואר 1938 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-82, וב-26 באוגוסט 1939 מונה לראש מטה הקורפוס ה-30.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה הוסבאך ראש מטה הקורפוס ה-30, שהיה חלק מפלגת הארמייה A, וב-26 בספטמבר 1939 מונה לראש מטה הקורפוס ה-2 שהיה חלק מהארמייה הרביעית, והשתתף עמו בקרבות האחרונים של המערכה בפולין. ב-25 באוקטובר 1939 מונה הוסבאך שוב למפקד רגימנט הרגלים ה-82, ופיקד עליו במהלך המערכה על צרפת כחלק מהדיוויזיה ה-31 במסגרת הקורפוס ה-11, ובשלב השני במסגרת הקורפוס ה-2. הוסבאך כבש עם הרגימנט שבפיקודו את דייפ, ועל כך קיבל ב-7 באוקטובר 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם הוסבאך עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-31 במסגרת הקורפוס ה-12, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-31 במסגרת הקורפוס ה-53, ולאחר מכן במסגרת הקורפוס ה-43. ב-24 בינואר 1942 מונה לממלא מקום מפקד הדיוויזיה ה-31, ולחם עימה בבלימת מתקפת הנגד הרוסית כחלק מהקורפוס ה-43 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-1 במרץ 1942 הועלה הוסבאך לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1942 מונה למפקד הדיוויזיה ה-82 שהייתה מוצבת בהולנד, וביוני הועבר יחד עם הדיוויזיה לחזית המזרחית כחלק מקורפוס הפאנצר ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. ב-6 ביולי 1942 פרש הוסבאך מתפקידו, והועבר לעתודת המילואים, וב-1 באוגוסט 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-15 במאי 1943 מונה הוסבאך למפקד הדיוויזיה ה-31, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-56 במסגרת הארמייה הרביעית, וביולי השתתף עימה בקרב קורסק כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46 במסגרת הארמייה התשיעית. ב-2 באוגוסט 1943 מונה הוסבאך למפקד קורפוס הפאנצר ה-56 שהיה חלק מהארמייה התשיעית, ולאחר מכן חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-11 בספטמבר 1943 קיבל על פעולותיו בקרבות תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-14 בנובמבר 1943 הועלה הוסבאך לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-14 בנובמבר 1943 פרש מתפקידו עקב מחלה. לאחר החלמתו חזר הוסבאך ב-9 בדצמבר לפקד על הקורפוס שפעל לסירוגין כחלק מהארמיות השנייה והתשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, וב-30 במאי 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון אוקראינה.
ב-18 ביולי 1944 מונה הוסבאך למפקד הארמייה הרביעית, במקום קורט פון טיפלסקירך שנפצע בהתרסקות מטוס. ב-13 בינואר 1945 הותקפה הארמייה על ידי הרוסים במבצע פרוסיה המזרחית, ולאחר שבועיים כותרה בפרוסיה המזרחית. היטלר הורה על הארמייה להילחם ללא התחשבות באזרחים, אך ב-26 בינואר 1945 פתחה הארמייה הרביעית במתקפת נגד על הארמייה הרוסית ה-48, ופרצה את הדרך לאלבינג בשביל הפליטים, עקב כך הודח הוסבאך מתפקידו ב-29 בינואר ובמקומו מונה פרידריך-וילהלם מילר למפקד הארמייה. ב-8 באפריל 1945 הורה הגסטפו לעצור את הוסבאך ששהה בגטינגן, אך הוסבאך התגונן עם נשקו עד לכניסת הצבא האמריקני לעיר שעה קלה לאחר מכן, ונלקח בשבי האמריקני.

לאחר המלחמה

הוסבאך שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר בעיר גטינגן, עד למותו ב-10 בספטמבר 1980, והוא בן 86 שנים.