google/wiki40b huggingface dataset:
גרין לנטרן: מלחמת חיל סינסטרו

עלילה

בעקבות תבוסתו בגרין לנטרן: לידה מחדש, הנבל סינסטרו נאלץ לסגת לכוכב הלכת קווארד שביקום האנטי-חומר. שם הוא מגייס צבא, חיל סינסטרו, כאשר כל אחד מחייליו נמדד לפי יכולותיו להטיל מורא ופחד. כל חבר בחיל סינסטרו מצויד בטבעת כוח צהובה, המשקפת את טבעות הכוח הירוקות של חיל הפקחים הירוקים. בין בני בריתו של סינסטרו נמנים פאראלקס, מונגול ואנטי-מוניטור שקם לתחיה. או אז, חיל סינסטרו פותח במתקפה כוללת על חיל הפקחים הירוקים ועל היקום כולו.
במהלך ההתקפה על כוכב הלכת אואה, מקום מושבם של שומרי היקום, חיל סינסטרו מצליח לגרום לאבידות רבות ולשחרר מכלאם את סופרבוי פריים ואת סייבורג סופרמן. קייל ריינר נשבה ומועבר לקווארד, היכן שסינסטרו מצליח להפריד את ריינר מישותו של הסימביוט איון, השוכן בגוף המארח שלו ביחסים הדדיים. בכך מאפשר לפאראלקס להשתלט עליו. האל ג'ורדן, ג'ון סטוארט וגאי גרדנר מנסים להציל את ריינר, אך הם עצמם נלכדים וג'ורדן מועבר ומתעמת מול סינסטרו ובני בריתו. ניסיון כושל להציל את ג'ורדן גורם לירידתם של חברי חיל הפקחים הירוקים ששרדו למחתרת ולהתפצל לשתי קבוצות. בשעה שקבוצה אחת שמה פעמיה להציל את ג'ורדן, אך נקלעת למארב, השנייה מצליחה להציל את איון השבוי. שתי הקבוצות מתאחדות ונמלטות מכוכב הלכת קווארד ומיקום האנטי-חומר. האל, ג'ון וגאי שבים לכדור הארץ להזהיר את ליגת הצדק מפני שובו של אנטי-מוניטור.
כאשר חיל סינסטרו רודף אחר חברי חיל הפקחים הירוקים לאורך הגלקסיה, שומרי היקום מחליטים לשכתב את החוק הראשון בספר של אואה - מכתביהם הקדושים ביותר - המאשר שימוש בכוח קטלני כנגד חיל סינסטרו. בנוסף, הם מסירים את האיזכור לנבואה של "הלילה האפל ביותר", חרף התנגדותם הנמרצת של גאנטת וסאיד. הם מגרשים את גאנטת וסאיד מעל פני הכוכב. כשחברי החיל מתאספים באואה לקראת ההתקפה הממשמשת ובאה של חיל סינסטרו, חיל סינסטרו משתגר כולו יחד עם סוללת הכוח הראשית שלו לספינת המלחמה המאסיבית "עולם המלחמה", כשמטרתו היא כדור הארץ.
בהמשך הסיפור, שני הכוחות נלחמים זה בזה על פני כדור הארץ, וג'ורדן מציל את ריינר מידי פאראלקס לפני שזה נכלא בסוללת הכוח הראשית בידי גאנטת וסאיד. כשג'ון וגאי מגיעים, שומרי היקום מגלים בפניהם את הנבואה אודות "הלילה האפל ביותר", החוזה את עלייתם של חמישה חילות נוספים, כאשר לכל אחד צבע ורגש שונה בהתאם לספקטרום הרגשי. לאחר ביסוסם, תתרחש "מלחמת אור", שבסופה כל החילות יושמדו ויובילו ל"לילה האפל ביותר".
שומרי היקום מגיעים לכדור הארץ וממנים את סודאם יאט לאיון החדש. לאחר מאבק עיקש בעיר ניו יורק, חיל סינסטרו מובס לנוכח הכוח העצום שקם נגדו. אחד משומרי היקום מקריב את עצמו כדי לשלוח את סופרבוי-פריים ליקום מקביל, ואחת אחרת - סקאר - סובלת מפציעות אנושות בקרב נגד אנטי-מוניטור. ג'ורדן וריינר עוצרים ואוסרים את סינסטרו בקוסט סיטי. לאחר הקרב, שומרי היקום מחליטים להוציא לפועל את החוק השני. לאחר שהם מאמינים שהנבואה תתגשם, גאנטת וסאיד עוזבים לאחר שהם יוצרים טבעת כוח כחולה מתוך מטרה ליצור חיל משלהם, בהתבסס על רגש התקווה. אנטי-מוניטור, שהופצץ למרחק שנות אור לאורך היקום בשיאו של הקרב, מוצא עצמו בכוכב לכת אפל. הוא הופך בעזרת כוח מסתורי לסוללת כוח שחורה.
באן קי-מון

ביוגרפיה

באן קי-מון נולד במחוז צפון-צ'וּנגצ'וֹנג במרכז קוריאה הדרומית תחת הכיבוש היפני. נישא ליוּ סוּן-טֶק, אותה פגש בבית הספר התיכון בשנת 1962, ולזוג שלושה ילדים, בן אחד ושתי בנות.
לבאן תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מטעם האוניברסיטה הלאומית של סיאול (1970), ותואר שני בניהול ציבורי מטעם בית הספר לממשל ע"ש ג'ון קנדי באוניברסיטת הרווארד (1985). פרט לקוריאנית, הוא דובר אנגלית, צרפתית, יפנית וגרמנית.

קריירה

כתלמיד תיכון בשנות ה-60 המוקדמות, הגיע באן לארצות הברית כפרס על זכייה בתחרות אנגלית שאורגנה על ידי הצלב האדום. בשהותו בוושינגטון פגש את נשיא ארצות הברית דאז ג'ון פיצג'רלד קנדי. לדבריו, פגישה זו הייתה הגורם העיקרי להחלטתו להפוך לדיפלומט. באן הצטרף לשירות החוץ הקוראני בשנת 1970. הוא שירת בתפקידים רבים הן במערכת הדיפלומטית הדרום קוריאנית והן במסגרת האומות המאוחדות.
שליחותו הדיפלומטית הראשונה הייתה בניו דלהי, בירת הודו. לאחר מכן עבד פרק זמן מסוים כחבר במשלחת המשקיפים של קוריאה הדרומית במטה האו"ם בניו יורק (דרום-קוריאה קיבלה מעמד של חבר מלא בעצרת הכללית של האו"ם רק ב-17 בספטמבר 1991) . ב-1990 הוא חזר לקוריאה הדרומית לתקופה קצרה שבה כיהן כממונה הממשלתי לעניינים אמריקניים. ב-1992 יצא שוב לארצות הברית וכיהן כשגריר קוריאה הדרומית בוושינגטון במשך שתי קדנציות. הוא כיהן גם כשגריר ארצו בווינה, אוסטריה.
ב-1995 שימש כסגן השר לתכנון מדיניות בממשלת קוריאה הדרומית וב-1996 מונה ליועץ מיוחד לנשיא בענייני ביטחון לאומי. ב-2000 שב לכהן כסגן שר. באן קי-מון עסק בענייני תכנון מדיניות החוץ של קוריאה ושימש כיועץ לנשיא קוריאה הדרומית רו מו היון גם בתחום זה.
בשנים 2004–2006 כיהן כשר החוץ והמסחר של קוריאה הדרומית מטעם מפלגת "אורי" (Uri . מקוריאנית: 열린우리당).
הוא פעל רבות לקידום היחסים בין ארצו לבין קוריאה הצפונית בעיקר בתחום פירוק הנשק הגרעיני בחצי האי הקוריאני. הוא מילא תפקיד מרכזי במאמצים לפתור את בעיית הגרעין בקוריאה הצפונית בסיבוב הרביעי של השיחות הרב-צדדיות (Six-Party Talks) שהתקיימו בספטמבר 2005 בבייג'ינג, בירת סין, בין שש המדינות: ארצות הברית, רוסיה, סין, יפן, קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית.

מזכ"ל האו"ם


בפברואר 2006 היה באן קי-מון לדיפלומט הקוריאני הראשון שהגיש מועמדות לתפקיד המזכיר הכללי של האו"ם.
הוא הצהיר כי הוא שואף להחזיר למוסד האו"ם את האמון שאיבד בתקופה שקדמה לכהונתו ולהפוך אותו ליעיל, מקצועי ורלוונטי לתחומים נוספים (מלבד ביטחון). עם כניסתו לתפקיד הכריז על ביצוע רפורמות משמעותיות, שמטרתן, לדבריו, להפוך את האו"ם לארגון רלוונטי בעידן הגלובליזציה.
באוקטובר 2006 החליטה העצרת הכללית של האו"ם על מינויו למזכ"ל האו"ם מראשית שנת 2007. בהשבעתו לתפקיד, שנערכה ב-13 בדצמבר 2006, התבטא באן קי-מון בחריפות נגד התבטאויותיו של נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד, בדבר השמדת ישראל והכחשת השואה.
ביוני 2011 נבחר פה אחד לכהונה נוספת. בינואר 2016 התייחס לשליטת ישראל ביהודה ושומרון ואמר: "הכיבוש מוביל לכעס ולייאוש, שמובילים לקיצוניות ולאלימות. טבע האדם הוא להתנגד לכיבוש".
ב-31 בדצמבר 2016 סיים את תפקידו כמזכ"ל האו"ם, לאחר עשר שנות כהונה.

אותות כבוד

באן קי-מון זכה פעמיים באות הכבוד של השירות מטעם ממשלת קוריאה הדרומית בשנים 1975 ו-1986. בנוסף, בזכות הישגיו המרשימים כשליח ציבור באוסטריה, קיבל ב-2001 אות כבוד מטעם הממשלה האוסטרית. ב-2002 הוענק לו פרס "הצלב הגדול של ריו ברנקו" מטעם ממשלת ברזיל, ובספטמבר 2005 קיבל את פרס "ואן פליט" מטעם הקהילה הקוריאנית בניו יורק על תרומתו יוצאת הדופן ליחסי הידידות בין ארצות הברית לקוריאה הדרומית.
טימותי גרטון אש

אודות

למד היסטוריה מודרנית באוניברסיטת אוקספורד. מחקרו על התנגדות הגרמנית לנאציזם הוביל אותו לברלין, שם התגורר במשך שבע שנים, הן בצד המזרחי והן בצד המערבי.
הוא קיבל תואר עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש הבריטי. בשנת 1984 קיבל את פרס סומרסט מוהם לכתיבה ספרותית. בשנת 2005 נכלל ברשימת 100 האינטלקטואלים הציבוריים המובילים של המגזינים Foreign Policy ו-Prospect. הוא נכלל ברשימת הטיים מגזין של 100 האנשים הכי משפיעים בעולם בשנת 2005. בשנת 2006 קיבל את פרס אורוול לפובליצסטיקה פוליטית. הוא קיבל אות מסדר ההצטיינות של פולין, גרמניה וצ'כיה.
גרטון אש נשוי לדנוטה, חוקרת תולדות האמנות המתמחה ברנסאנס, ואב לשני בנים, תומאס ואלק. הוא מתגורר באוקספורד.
אליזבת וואלאס

ביוגרפיה

וואלאס סיימה ב-1983 תואר באוניברסיטת ברגן, ועבדה כמורה במהלך ואחרי הלימודים.
מ-1983 ועד 1990 הייתה חברה בעיריית ברגן, מ-1989 ל-1993 שימשה כסגנית חברה בסטורטינג (הפרלמנט הנורווגי) מטעם מחוז הורדלנד, מ-1987 ועד 1989 הייתה יועצת פוליטית במשרד התרבות והמדע הנורווגי ומ-1990 ועד 1992 הייתה בתפקיד זה במשרד החוץ.
מ-2001 ועד 2004 עבדה במשרה דיפלומטית בבריסל, ב-2005 התמנתה לשגרירת נורווגיה בקרואטיה, היא גם הייתה בעלת תפקיד סגנית שרת החוץ בקבינט השני של ינס סטולטנברג.
אוז'רוב

תולדות העיר

בשנת 1569 נוסדה אוז'רוב וקיבלה מעמד של עיר מהמלך זיגמונט השני אוגוסט. בשנת 1767 נהרס מרכז העיר בשריפה. בשנת 1869 איבדה אוז'רוב את מעמדה כעיר עקב השתתפות תושביה במרד הפולני של 1863-1864.
בין השנים 1815-1915 הייתה אוז'רוב חלק מפולין הקונגרסאית שתחת שליטת רוסיה. במרד של 1905 הייתה אוז'רוב מרכז להתנגדות פולנית לשלטון הרוסי, ושוב במלחמת העולם הראשונה, ב-1915. הרוסים שרפו את אוז'רוב, והעיירה נבנתה מחדש בין השנים 1916-1920.

אוז'רוב כיום

המעסיק העיקרי באוז'רוב הוא מפעל בטון שהוקם ב-1972. הקמת המפעל הביאה לגידול אוכלוסייתה של העיירה. בזכות התפתחות התעשייה והמסחר בעיר, שבה וקיבלה אוז'רוב בשנת 1988 מעמד של עיר. המפעל הופרט ב-1995 ונרכש על ידי חברה אירית.
באוז'רוב קיים בית קברות יהודי שנהרס במלחמת העולם השנייה על ידי הגרמנים אך שופץ ב-2001.

יהודי אוז'רוב

בסוף המאה ה-18 היו בעיר כ-1,000 יהודים. במקום פעלה שושלת חסידית בשם אוז'רוב, אשר קיימת עד היום ומרכזה בבני ברק.
במלחמת העולם הראשונה סבלה הקהילה בעיר מהקוזקים ששמרו עליה בראשית המלחמה, ולאחר מכן מגייסות אוסטרו-הונגריה, שחייבו את היהודים בעבודות כפייה ובנטל מיסים כבד.
בעיר נוסדה אגודה ציונית בשם "בני ציון", אשר קיימה קורסים בעברית, ובשנת 1917 הוקמה בה ספרייה יהודית. בשנות העשרים והשלושים פעלו בה מפלגות ציוניות, וכן סניפים של אגודת ישראל ושל הבונד.
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיירה כ-3,200 יהודים.

בשואה

הגרמנים כבשו את אוז'רוב בספטמבר 1939, ועם כניסתם לעיר ציוו על היהודים להתייצב בבית הספר היהודי, שם הוחזקו מספר שעות, תוך שהגרמנים יורים על הבניין באופן אקראי, ומתעללים בפומבי ברב הקהילה.
היהודים צוו לענוד סרט עם מגן דוד על זרועם ולהציב שלט עם המילה "יהודי" בפתח ביתם, ונאסר עליהם ללכת על המדרכות בעיר ולבוא במגע עם לא יהודים. בתחילת 1940 החרימו הגרמנים את כל העסקים שבבעלות יהודים, ולאחר מכן, צוו היהודים לעבור לרובע נפרד בעיר.
היודנרט שהוקם בעיר נאלץ להעביר רכוש וכסף לגרמנים, ולספק עובדי כפייה, כאשר העונש על אי עמידה בכך היה מוות, לרבות של נשים וילדים. בדצמבר 1940 הועברו לעיר כ-700 יהודים שגורשו מוולוצלאבק, ובמרץ 1941 הועברו אליה כ-100 ממגורשי וינה וכ-800 ממגורשי קילצה.
בינואר 1942 גודר הרובע היהודי, שאוכלוסייתו מנתה כ-4,500 נפשות, והפך לגטו סגור. אהרון בודקו, יהודי שהצליח לצאת מהגטו ונתפס, הוצא להורג באופן פומבי. בקיץ 1942 ריכזו הגרמנים בגטו עוד 1,349 יהודים ממחוז ראדום, והצפיפות והרעב בו גברו.
בסוף אוקטובר 1942 חוסל הגטו באקציה יחידה, ויהודיו הובלו ברגל לתחנת הרכבת בעיר, כאשר ילדים וזקנים שהתקשו בהליכה נורו למוות. 4,648 יהודים הועמסו על קרונות משא, בצפיפות של כ- 150 איש בכל קרון. רכבת אחת פנתה לטרבלינקה, והשנייה למיידנק. מעט היהודים שהושארו בעיר לאיסוף הרכוש בגטו נורו על ידי שוטרים אוקראינים, והושלכו לבארות. מיד לאחר מכן הוכרזה העיר "נקייה מיהודים".
רק כ-60 יהודים בני העיר שרדו את השואה, ביניהם שהסתתרו או שהסתירו את יהדותם. כיום אין בעיר יהודים.
אין שמחה אלא בבשר ויין

"אין שמחה אלא בבשר ויין" הוא דין הלכתי המוזכר בתלמוד, שעניינו הוא שבימים שמצווים לשמוח בהם כגון בשלוש הרגלים, חובה להגיע לשמחה זו על ידי סיפוק צורכי הגוף והנפש של האדם. 
דין זה משקף את התפיסה של היהדות, שהנאות הגוף אינן פסולות, אם הן מועלות על נס, ואפשר להשתמש בהן כדי להגיע לשמחה.

משמעות תפיסתית ופרשנויות

פתגם זה, שנטבע בהלכה היהודית בקשר לדרכי השמחה בחגים, ככל הנראה מצביע למעשה על כך שהיהדות היא דת ארצית ופרקטית המתייחסת בעין יפה לשמחה המגיעה מהנאות הגוף, ורואה בהן מנוף עיקרי ומרכזי להגיע אל השמחה. זאת, בניגוד לתפיסות הרוחניות, הסגפניות והפוריטניות, שסוברות כי הדרך לשמחה היא בהתעלות רוחנית מעל לצורכי הגוף ובפיתוח התבונה והמודעות העצמית ובקשת קרבת האלוהות, וכל שמחה אחרת, ובמיוחד גופנית, היא רעה חולה או לפחות מהווה סיכון רוחני. היהדות, שאיננה מחבבת במיוחד את הנזירות, סוברת כי הדרך לשמחה שאמורה להיות בחגים, אך לא רק בהם, היא גם באמצעים חיצוניים וממשיים כמו בשר, יין ובגדים יפים.
מפשטות לשון הגמרא נראה כי השמחה היא בבשר קרבנות שלמים, וכיום שאין קרבנות, אין דין שמחה בבשר, אלא רק ביין.
אולם, הרמב"ם פוסק שגם כיום מצוות השמחה היא דווקא בבשר ויין ויש לאכול ולשתות:
כיצד? הקטנים נותן להם קליות ואגוזים ומגדנות, והנשים קונה להן בגדים ותכשיטין נאים כפי ממונו, והאנשים אוכלין בשר ושותין יין, שאין שמחה אלא בבשר ואין שמחה אלא ביין..."
— יד החזקה - הלכות שביתת יום טוב פרק ו', הלכות י"ז-י"ח
כגון שנדר שלא ישתה יין או שלא יאכל בשר כך וכך ימים. אומרים לו: אלו ידעת בשעת הנדר, כי השבת או יום טוב שבכלל הימים הללו חייב אתה לאכול בהם בשר ולשתות יין (שנאמר "וקראת לשבת ענג") היית נודר? והוא אומר לא, ומתירין נדרו.
— פירוש המשנה לרמב"ם, נדרים, ט, ו
גם הרמב"ן, המשנה ברורה ופוסקים נוספים הלכו בדרכו של הרמב"ם, וסברו שיש לאכול בשר ולשתות יין, אך הזהירו על הגזמה ועל סביאה וזלילה. עמדתו של השולחן ערוך בנושא (אורח חיים סימן תקכ"ט, סעיפים ב'-ג') אינה ברורה.
אומנם יש הרואים בביטוי זה אב טיפוס שמתווה היהדות כדי להגיע לתחושה של שמחה, להשתמש באמצעים חיצוניים כשרים כסולם לטפס אל השמחה שנחשבת למעלה טובה במיוחד. לשיטתם אין חיוב להשתמש בבשר וביין כאמצעי בלעדי להגיע אל השמחה, אלא המטרה היא תחושת השמחה כשלעצמה, וכל אדם צריך לבחור את האמצעים שיביאו אותו לידי כך; ומי שאכילת בשר או שתיית יין מצערת אותו ואינה גורמת לו להגיע אל השמחה צריך לחפש דרכים אחרות שיביאו אותו לידי כך. כפי שכתב הרמב"ם, שהשמחה היא "כראוי לכל אחד ואחד", שמשמחים נשים בקניית בגדים ותכשיטים וילדים באמצעות מגדנות וממתקים, לכל אדם יש דרכים משלו לשמוח.

ניתוח צורני

הביטוי "אין X אלא ב-Y", היא צורה רווחת בלשון חז"ל, שמטרתה להדגיש ולחזק את הדרך המוצעת כדרך עיקרית ומרכזית, תוך שלילת אלטרנטיבות אפשריות. בין הביטויים הרבים שקיימים בתלמוד ניתן להביא לשם הדגמה את הביטוי, "אין תפלה של אדם נשמעת אלא בבית הכנסת." (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ו', עמוד א') ואת הביטוי "אין עומדין להתפלל אלא מתוך כובד ראש" (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל', עמוד ב').
הצורה השלמה של דרך הביטוי הזו היא "אין X ב-Y אלא ב-Z" כמו למשל הביטוי
"אין ארי נוהם מתוך קופה של תבן אלא מתוך קופה של בשר." (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ב, עמוד א')
מפלגת מדף

מפלגת מדף הוא כינוי בפוליטיקה הישראלית למפלגה רשומה כחוק אשר אינה פעילה באופן מעשי. עצם היות המפלגה רשומה וזמינה "על המדף" מאפשר שימוש מיידי בשמה לצרכים פוליטיים וכספיים שונים.

רקע

עד חקיקת חוק המפלגות בשנת 1992 היו המפלגות בישראל עמותות או אגודות עות'מאניות וניתן היה להגיש רשימה מועמדים לבחירות לכנסת אף ללא רישום מסודר כתאגיד (אפשרות זו קיימת גם כיום בבחירות לרשויות המקומיות בישראל). בעקבות חקיקת החוק הותרה ההתמודדות בבחירות רק למפלגות רשומות (מספר מפלגות יכולות להגיש רשימה משותפת וניתן להגיש רשימה משותפת למפלגה וקבוצת אנשים נוספת). עצם הדרישה לרישום מיוחד כמפלגה לצורך התמודדות בבחירות לפרלמנט היא דרישה מיוחדת לחקיקה בישראל.
הליך רישום מפלגה אצל רשם המפלגות דורש גיוס מאה מייסדים, ניסוח מטרות המפלגה ותקנון, תשלום אגרה ותנאים נוספים. התהליך אורך זמן שכן ניתן זמן לפרסום הבקשה ברשומות ובעיתונות וזמן להגשת התנגדויות על רישום המפלגה, דיון בהתנגדויות על ידי הרשם ומתן אפשרות לערעור על החלטתו בבית המשפט העליון.
"מפלגת מדף" יכולה להיות מפלגה שנרשמה מראש ללא כוונה מיידית להתמודד באמצעותה בבחירות הקרובות, אלא כדי לתת אפשרות למייסדיה לעשות שימוש באפשרות זו בעתיד. אפשרות אחרת להיווצרות מפלגת מדף היא מפלגה שהתמודדה בבחירות, אך לא עברה את אחוז החסימה ומייסדיה בחרו לא לפרקהּ בתקווה שיוכלו להתמודד באמצעותה בעתיד. לא כל מפלגה שאיננה מתמודדת לכנסת בפועל היא מפלגת מדף. לדוגמה, מפלגת כח לגמלאים, שכשלה בניסיונה להיבחר בבחירות לכנסת ה-15 (1999), פעילה במישור המקומי והיא מיוצגת עד היום במועצת עיריית תל אביב-יפו.
תסמונת צ'רג שטראוס

בדיקות דם

שקיעת הדם מוחשת וחלבון מגיב C גבוה כביטוי לתהליך דלקתי. בספירת דם יש כאמור יותר מ-10% איאוזינופילים. 
ב-40% מהחולים מוצאים אן הנוגדן p-ANCA) -Perinuclear Anti Nuclear Cytoplasmatic Antibody).

ביופסיה

בביופסיה מאיבר נגוע (ריאות, כליות, עור, עצבים) רואים בתכשיר ההיסטולוגי דלקת ונמק של כלי דם וגרנולומות המורכבות מאיאוזינופילים, מקרופגים ותאי ענק.

דימות

צילום רנטגן של בית החזה בית החזה מגלה כאמור תסנינים בריאות שמיקומם משתנה מדי פעם. אפשר להיעזר גם ב-CT של בית החזה.

טיפול

טיפול הבחירה הוא גלוקוקורטיקואיד כמו פרדניזון בשילוב טיפול מדכא חיסון כמו אזתיופרין וציקלופוספמיד. הטיפול מביא להפוגות אבל המחלה היא כרונית ואינה ניתנת לריפוי.

פרוגנוזה

ב-1996 פרסמה קבוצה צרפתית מחקר על 342 חולי התסמונת. הם קבעו 5 קריטריונים (FFS - Five Factors Score) לקביעת הפרוגנוזה של החולים: 1)אי ספיקת כליות עם קראטינין מעל 1.50 מ"ג/ד"ל), 2)פרוטאינוריה מעל 1ג"ר ביממה, 3) מעורבות של דרכי העיכול, 4) מעורבות מערכת העצבים, 5) מעורבות לבבית. 
בנוכחות 0 קריטריונים  התמותה לאחר 5 שנים היא 11.9%, נוכחות קריטריון אחד מעלה את התמותה בתום 5 שנים ל 26%, ובנוכחות שניים או יותר קריטריונים עולה השעור ל 46%.
סיבות המוות הן אי ספיקת לב, אוטם שריר הלב או קרדיומיופתיה רסטריקטיבית, אי ספיקת כליות, דימום מוחי, דימום מדרכי העיכול ואסתמה קשה.
מגבת

המגבת בסדרה "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה"

המגבת נחשבת לפריט שימושי שיש לכל אחד, אך אף אחד לא עוצר וחושב על השימושיות שלו. הסופר דאגלס אדמס קרא תיגר על הקביעה הזו בספרו "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה", שזכה למעמד של ספר פולחן עבור קוראים רבים. הוא תיאר את הדמויות בספר כמטיילים ברחבי היקום, בדרך כלל כטרמפיסטים, שגילו שמגבת היא הפריט השימושי ביותר שהם יכולים לשאת עמם. המטייל  פורד פרפקט משתמש בספר בביטוי "אדם שתמיד יודע איפה המגבת שלו" כדי לתאר אדם שהוא באופן כללי ערני ומוכן לכל.
בעולמו של אדמס, טרמפיסט שנושא עמו מגבת תמיד יכול למצוא טרמפ משום שאם מישהו נושא עמו מגבת, אחרים מניחים (גם אם ללא קשר סיבתי מובהק) שיש לו גם מברשת שיניים, תיק רחצה, כפכפי רחצה, רשתות לשיער, מפות, ארגז כלים, כרטיסים לאופרה, משטחי סיליקון לשבבים, אנציקלופדיה, מבחר מדהים של כרטיסי אשראי, חליפת חלל, המחאות נוסעים וכו', ואם אין להם, היקבועים (אלה שאינם טרמפיסטים) ישמחו להשאיל להם. לכן המליץ המדריך לטרמפיסטים תמיד לשאת עמם מגבת כדי ליצור את הרושם שהם יהיו אורחים טובים.
כמו כן, מגבת יכולה לשמש כערסל, שמיכה או שכמיה. אפשר להספיג את פינות המגבת בוויטמינים, ואף לשזור פיסות תיל לתוכה. אפשר לקשור את פינות המגבת וליצור תיק. אם המגבת רטובה, אפשר אפילו להשתמש בה ככלי נשק לעת מצוא בתגרות, ואם המגבת יבשה, אז אפשר גם להתנגב בה, אם היא מספיק נקייה.
מעריציו של אדמס נתפשו לרעיון, והמגבת מסמלת את דבקותם בספרים. הם חוגגים את יום המגבת ב-25 במאי.
הרוג מלכות

הרוג מלכות הוא מונח במסורת היהודית המתייחס לכל יהודי שנהרג על ידי שלטון זר, לרוב בשל יהדותו. המונח התייחס לראשונה להרוגים בגזירות השמד ברומא העתיקה.

מקור הביטוי

הביטוי הרוג מלכות מופיע לראשונה בתלמוד הבבלי והוא מיוחס לאותם יהודים שהוצאו להורג על ידי השלטון הרומאי בתקופת השמד. מספרם של ההרוגים רב ועל פי המחקר המודרני עולה על 100,000. בין "הרוגי המלכות" היו עשרה חכמים ומנהיגי ציבור מדור התנאים שהוצאו גם הם להורג, במקורות היהודיים השונים הם מכונים עשרת הרוגי מלכות. עקב מעמדם הרם והכבוד הרב שרחש להם העם באותה התקופה הקפידו הרומאים שההוצאות להורג תהיינה גם מייסרות וגם מבזות ומטרתן לא הייתה הרג גרידא. שיטות ההוצאה להורג מתוארות בתלמוד הבבלי ובירושלמי ובמקורות יהודיים נוספים.
המפורסם שבעשרת הרוגי מלכות היה רבי עקיבא שע"פ המקורות בשרו סורק במסרקות ברזל.

בחוק הישראלי

בחוק הישראלי בתיקון ל"חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם", הורחב המושג של הרוג מלכות גם לאנשים שהומתו על רקע פעולותיהם הציוניות בידי משטר של מדינה זרה. משפחתו של הרוג מלכות זכאית להטבות שונות שניתנות לה על ידי המדינה. על פי הביטוח הלאומי, משפחתו של הרוג מלכות זכאית לשיעורי התגמול לפי חוק משפחות החיילים שנספו במערכה.
מפעל הקרונות של טבר

היסטוריה

מפעל הקרונות של טבר הוקם ב-25 באוגוסט 1898 בשם מפעל חומרי הרכבת וולגה העליונה. הוא נבנה ביוזמתה של חברת המניות המשותפת הצרפתית-בלגית Dyle et Bacalan בשנת 1898. בתחילה ייצר המפעל קרונות שינה עם ארבעה צירים לחברת הרכבות הבינלאומית אקספרס, רכבות נוסעים מארבעה קרונות, רכבות עסקיות עם טרקליני לימוד ותאי שינה ורכבות נוסעים למדינות בעלות אקלים חם. המפעל ייצר רכבות משא, פלטפורמות וטנדרים למקררים וייצרה גם רכבות חשמליות, רכיבים וחלקי חילוף לרכבת חשמלית. חברת מפעל הקרונות של טבר ייצרה גם רכבות צבאיות. החל משנת 1904 ייצר המפעל רכבות נוסעים עם סיפון כפול עבור מהגרים למזרח הרחוק וייצר טרקליני אוכל עם שישה צירים באורך של 26 מטרים עבור משפחת המלוכה.
במהלך ההלאמה שלאחר מהפכת אוקטובר, המפעל התמקד בייצור רכיבים עבור הצבא האדום. המפעל נפגע קשה במהלך כיבוש העיר בשנת 1941 על ידי הוורמאכט. לאחר השחרור החל שיפוץ המפעל. במקביל החלו לייצר במפעל פגזי ארטילריה, מרגמות, פצצות, ורכבות רפואיות לשימוש הצבא. באוקטובר 1943, על פי החלטת ועדת ההגנה הממלכתית, נכלל המפעל ברשימת מפעלי הביטחון הגדולים במדינה. המפעל ייצר 18 מוצרים צבאיים. הוא גם הפעיל בית מלאכה לתיקון טנקים. בשנת 1944 התחיל המפעל המשוחזר בחלקו בייצור רכבות נוסעים אזרחיות.
מאז 1951 חזר המפעל להתמקד בייצור רכבות נוסעים. בשנות השישים שך המאה העשרים, לראשונה בתחום הנדסת הרכבות במדינה, הוקם קו ייצור סיטוני במעבדות המפעל שהחל לייצר רכבות עם מערכות מיזוג אוויר ובעלי הנעה חשמלית. רכבות ראשונות אלה שירתו במרכז אסיה ובין מוסקבה ללנינגרד.
משנת 1959 עד 1969 - נוצרו רכבות חשמליות. משנת 1960 עד 1966 - ייצור סדרתי של קרונות לתחבורה בין-אזורית. בשנת 1965 - רכבת האקספרס "אורורה" במהירות מרבית של 160–180 קמ"ש יצאה את שערי המפעל.
בשנת 1970 - נוצרו קרונות לרכבות דלוקס מדגם "אוליאנובסק", רוסיה. באותה שנה הושקו רכבות בעלי הנעת סילון במהירות של עד 300 קמ"ש ושנה לאחר מכן החל ייצור סדרתי ראשון של רכבות דו-קומתיות. בשנים 1972 - 1973 - נוצרה רכבת האקספרס "טרויקה רוסית" שנסעה במהירות של 200 קמ"ש.
בשנת 1993 המפעל עבר ארגון מחדש בעקבות התפרקות ברית המועצות, כאשר בוריס ילצין חתם על צו נשיאותי להפיכת המפעל הממשלתי לחברת מניות משותפת. מאז התפרקות ברית המועצות המפעל המשיך לייצר רכבות נוסעים ומאז 1996 נמצא בחזית ייצור הרכבות במדינה וממשיך לייצר קרונות רכבת מודרניים ומהירים.

מוצרים

הפעילויות העיקריות של המפעל הן ייצור ומכירת רכבות נוסעים וסוגים אחרים של קרונות, רכיבים וחלקי חילוף לרכבות ומספק גם שירות תחזוקה ותיקון.
שעון

שעון הוא מכשיר המשמש להצגת זמן אוניברסלי, ולמדידת משך של אירועים. השעון מורכב מסמן שנע במהירות קבועה, וחולף על פני שנתות שהמרווח ביניהן זהה. השנתות מייצגות לרוב יחידות זמן מקובלות של שעות, דקות ושניות, כאשר קיימות שתי שיטות שתי שיטות מקובלות להצגת השעה, שעון בן 24 שעות ושעון בן 12 שעות. לאורך ההיסטוריה השתמשו בסוגים שונים של שעונים, והשוני העיקרי ביניהם היה המנגנון שהפעילם. את המילה העברית המציא יחיאל מיכל פינס, שהיה ממחיי השפה העברית ותרם לה גם את המילה "מחוג" על בסיס המילה "שעה".

אזכורים תרבותיים


בפתח ספרו של לואיס קרול, "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות", פוגשת אליס ארנב המתבונן בשעון הכיס שלו ורוטן כי הוא מאחר, והליכתה בעקבותיו מובילה אותה אל ארץ הפלאות.
דוד בן אברהם אלפאסי

דוד בן אברהם אלפאסי היה יהודי קראי בן המאה ה-10, מחלוצי הבלשנות השמית. עבודתו המפורסמת ביותר היא "אל-אגרון", המילון הראשון של עברית מקראית בהשוואה לערבית וארמית.

קורות חייו

דוד בן אברהם נולד כנראה בפאס שבמרוקו, אך עלה לארץ ישראל וחי חלק מחייו בירושלים. הוא לא מוזכר בכרוניקה של אבן חיטי שמציינת את המלומדים הקראים של התקופה, אך מעדויות אחרות ניתן ללמוד על הזהות הקראית שלו. כמו כן הוא פעל בתקופה שבה החלה התעניינות רבה בתחום הבלשנות של העברית המקראית, עקב התעוררות היהדות הקראית שמנסה להבין את הכתוב בתורה על דרך הפשט.
יצירתו החשובה ביותר של אלפאסי היא המילון העברי-ערבי שערך, "אל-אגרון", עבור העברית המקראית. עבודה מונומנטלית זו המורכבת מ-22 חלקים הייתה הראשונה מסוגה, על אף שבתחום הדקדוק אלפאסי בדרך כלל לא חידש מעבר להבחנותיהם של יהודה אבן קוריש וסעדיה גאון. בנוסף ללקסיקון של מילים מקראיות, מופיעים במהלך החיבור טקסטים שכתובים בצורה פולמוסית כלפי היהדות הרבנית.
תוכנית ברקת

תוכנית "ברקת" החלה בשנת 2018 תחת חסות מנט"א- תא אקדמיזציה, במטרה למלא את הצורך במהנדסי נתונים ביחידות הטכנולוגיות של צה"ל. תוכנית "ברקת" היא תוכנית במסגרת העתודה אקדמית של צה"ל המכשירה את חניכיה בתואר שני בהנדסת נתונים בטכניון ובאוניברסיטת בר-אילן. בוגרי התוכנית משרתים בצה"ל תחת חמ"ן ואגף התקשוב כקצינים אקדמאיים ומבצעים שירות צבאי המורכב מ32 חודשי שירות חובה ושלוש שנות שירות קבע.
משך התוכנית- בתוכנית ישנם 2 מסלולים: מסלול של 3 סמסטרים ללא תזה ומסלול של 4 סמסטרים כולל תזה.

מהלך התוכנית

התוכנית היא תוכנית אינטגרלית עם מסלול האקדמיזציה, בשיתוף פעולה עם חמ"ן ואגף התקשוב. בסוף השנה הראשונה ללימודים, חניכי התוכנית מבצעים טירונות 02, אשר מטרתה להכשיר את המועמדים לקראת שירותם הצבאי. במהלך הלימודים, חניכי התוכנית מבצעים סיורים ביחידות הטכנולוגיות על מנת ללמוד ולהכיר את מקום שירותם העתידי ולהציג למועמדים את התפקידים אליהם הם מיועדים.

מאפיינים ייחודיים

חניכי התוכנית מקבלים יחס אישי וליווי צמוד הן מחונכים מהיחידות הטכנולוגיות והן מאוניברסיטת בר-אילן והטכניון.
במהלך לימודיהם באוניברסיטה, בשל היותה תוכנית מצוינות, בנוסף למענק עידוד העתודה הרגיל בסך 10500 ש"ח זכאים הלומדים בתוכנית למענק הצטיינות בסך של 5000 ש"ח.
קלפים טיפוליים

קלפים טיפוליים הם קלפים הכוללים איורים או מילים שנועדו לעורר אסוציאציות והשלכות של המשתמשים בהם, ובכך לשמש כאמצעי להבנה רגשית של עצמם, ובמיוחד כאמצעי לקידום תהליכים רגשיים בפסיכותרפיה או בהנחיית קבוצות.
הקלפים מאפשרים למשתמשים בהם התנסות חווייתית על בסיס תהליכי השלכה של עולמם הפנימי על הדמויות או המילים שמופיעים בהם. התמונות והדימויים שבקלפים נועדו לשמש כשפה בלתי מילולית, העוקפת את החשיבה המודעת, ומקדמת הבנה של רגשות ומחשבות שהן עמוקות ופחות מודעות.
בטיפול פרטני או קבוצתי עשוי להיווצר באמצעות הקלפים משחק מובנה בהנחיית המטפל, או שמתאפשר למשתתפים חופש בעיצוב המשחק כראות עיניהם, וכך ניתן לעודד פיתוח עצמאות ויצירתיות, שימוש בדמיון ובמטאפורות.
הקלפים עשויים להיות מאוירים בסמלים או בארכיטיפים ממיתולוגיות שונות או מהתת-מודע הקולקטיבי, כמשתקף בין השאר מהתאוריה היונגיאנית בטיפול.