מאפיה

המאפיה (מסיציליאנית: Mafia) היא ארגון העוסק בפשע מאורגן אשר התפתח במאה ה-19 בסיציליה כארגון עממי המבוסס על קודים של כבוד שנלחם בשחיתות של השלטון המקומי המחובר לשלטון זר. משמש גם ככינוי לארגוני פשע במדינות שונות, מהם בעלי זיקה ליוצאי איטליה ומהם חסרי זיקה כזו. חבר במאפיה נקרא מאפיוזו (בעברית: מאפיונר), או גנגסטר (מן המילה gang - כנופיה).

מקור השם

בספרו "במלוא מובן המילה" מספר שלום אורן כי המאפיה היא במקור שם לתנועת התנגדות של תושבי סיציליה, איטליה, שנלחמו בפולשים הערבים שכבשו את האי סיציליה במאה התשיעית. מקור המילה "מאפיה" אינו ברור, אך רוב החוקרים סבורים שמקורו בערבית ומשמעותו בסיציליאנית "אומץ" או "התרברבות". במרוצת הזמן העסיקו בעלי אחוזות עשירים בסיציליה את חברי התנועה בשמירה על אחוזותיהם.
השערה אחרת על מקור השם מייחסת אותו לאירוע המכונה "ערבית סיציליאנית", על שם הפעמונים הקוראים לקהל המתפללים לתפילת הערב (בנצרות). היה זה שמה של התקוממות עממית של העם בסיציליה נגד שארל ד'אנז'ו מלך נאפולי. המרד פרץ ב-30 במרץ 1282 בכנסיית הכס הקדוש לרגל חג הפסחא מחוץ לעיר פלרמו. החל מ"צלצול הפעמונים" בכנסייה זו, נרצחו אלפי חיילים צרפתיים במשך שישה שבועות.
במהלך המרד, סמל בשם דרואה (Drouet) גרר אישה נשואה צעירה מהקהל והטריד אותה. בעלה תקף את הצרפתי בסכין והרגו. כאשר שאר הצרפתים קמו להגנתו, הקהל הסיציליאני הרג אותם. לפי האגדה, אמהּ של האישה החלה לזעוק "מיה פיא", בניב סיציליאני "הבת שלי", ומכאן מקור המונח "מאפיה".
למרות ההשערות שלעיל, מקור המאפיה והמילה "מאפיה" בחברה הסיציליאנית הפיאודלית במאה ה-13, שאז התאחדו יחד חבורות של משפחות סיציליאניות, כדי למרוד בפולשים האכזריים מצרפת. המילה "מאפיה" היא ראשי תיבות של המשפט "מורטה אלה פרנצ'ה איטליה אנלה" (Morte alla Francia, Italia anela) ובתרגום מאיטלקית: "מוות לצרפתים, איטליה מתגעגעת". השם "מאפיה" הפך עם הזמן לתיאור גברים עם כבוד.
כיום, המושג "מאפיה" מכוון לכל קבוצה גדולה של אנשים העוסקת בפשע מאורגן (המאפיה הרוסית, היאקוזה היפנית והטריאדות הסיניות) אבל עדיין רוב הפעמים מיוחס לארגון הסיציליאני/אמריקני המקורי.
אומרטה (Omerta) הוא מנהג של אי שיתוף פעולה עם השלטונות. נוהג זה מקובל למדי בחברות בהן אין אמון בשלטון. עובר על "חוקי האומרטה" על פי מנהג המאפיה הסיציליאנית יתגלה תוך זמן קצר בשדות  עם הלשון הכרותה בפיו - אחת השיטות להמחיש את החטא ועונשו.

היסטוריה

יש טענה שהתנועה המשיכה להתקיים עד ימי הביניים, אז הצטרפו לוחמים אלה להגנת האי מפני הטורקים והנורמנדים שהקיפו את האזור. 
המאפיה המודרנית התחילה לפעול במאה ה-19 בשם "קוזה נוסטרה" (באיטלקית: העניין שלנו) כארגון שהגן על בעלי אחוזות עשירים תמורת תשלום ולאחר מכן סחט אותם תמורת דמי חסות וכופר נפש. המאפיה הופיעה מאזור סיציליה שהוא עדיין המרכז שלה. היא התמקדה באזור בו גרו עשירי סיציליה עד לאזור החורשות ליד פאלרמו.
פאלרמו הייתה המרכז של האי המרוחק למדי ובעל חשיבות משנית (בעיני המעמדות השולטים באיטליה), כוחו ועושרו עזרו לבסס את המאפיה ולפתח את פעולותיו: היטלי הגנה ("פרוטקשן"), רצח, שליטה טריטוריאלית ואיחוד עם כנופיות. לכן, בצורה איטית אך בטוחה, המאפיה החלה לבסס את עמדתה בשלטון המקומי. הסכמי שותפות וחוזים בין המאפיה לבעלי הקרקעות היו שכיחים. המאפיה נזקקה לבעלי הקרקעות באותה מידה שהם נזקקו למאפיה. השלטון המקומי היה לעיתים קרובות מעורב גם הוא בסידורים אלו. המאפיה נהפכה לראשות הכנופיות, האנשים שעבדו והאנשים ששלטו בנכסים, ומתוך בסיס הכוח שלהם גדול להיקף בינלאומי שצמח מאזור זה.
המאפיה התפשטה גם לארצות הברית בזמן ההגירה של תחילת המאה ה-20 מאיטליה.
המאפיה התחילה לצבור תאוצה בארצות הברית, עד סדרה של חקירות FBI בשנות ה-70 וה-80 שהורידו את השפעתה של המאפיה. המאפיה גם הפכה להיות חלק מהתרבות ונכנסה לסרטים, תוכניות טלוויזיה ואפילו פרסומות.

החלשה והתעוררות

במרוצת השלטון הפשיסטי של מוסוליני  באיטליה הוצאה לפועל  מלחמת חורמה במאפיה. התובע הכללי של סיציליה צ'זארה מורי (Cesare Mori) קיבל סמכויות מיוחדות להנמכת רמת פעילותה. הוא גרם לרבים מהם להגר לארצות חוץ, בייחוד לארצות הברית. ביניהם ג'וזף בוננו (Joseph Bonanno), המכונה ג'וי בַּנַנַס (Joe Bananas), שמונה לראש המאפיה בארצות הברית. השאר הועמדו לדין וחלקם הוגלו לאיים הליפאריים. כאשר מורי החליט לפעול נגד אנשי המאפיה אשר חדרו להיררכיה הפשיסטית, הוא הודח מתפקידו והשלטון הפשיסטי הכריז כי הרשת הובסה. זאת, אף על פי שלמוסוליני היה מעריץ בולט במאפיה של ניו יורק בשם ויטו ג'נובסה (Vito Genovese). יחד עם זאת נדמה היה כי הרשת העתיקה נחלשה, לפחות על פני השטח.
לאחר התקופה הפשיסטית, המאפיה חזרה לאיתנה אחרי כניעת איטליה לבעלות הברית במלחמת העולם השנייה בשנת 1945. ארצות הברית נעזרה בקשרים שהיו לאנשי המאפיה עם מולדתם, בעת ההכנות לפלישה לסיציליה בשנת 1943. צ'ארלי "לאקי" לוצ'יאנו (Charles "Lucky" Luciano) ואחרים מראשי המאפיה בארצות הברית שהיו בכלא האמריקאי מסרו מידע רב תועלת לקראת הפלישה לאי. המודיעין של הצבא האמריקאי (U.S. military intelligence) נעזר בהם על מנת להצליח בפלישה ולאחר מכן בהשלמת הכיבוש של האי. בעקבות החיילים האמריקאיים, הגיע ממשל אזרחי על מנת לשלוט על האי. הייתה עדיפות באיוש מישרות הממשל  ליודעי איטלקית בכלל ולשולטים בניב הסיציליאני בפרט, אשר קשה להבנה גם בקרב יודעי השפה האיטלקית. לאקי לוצ'יאנו הפעיל את השפעתו ופיקח כי לא יבצעו חבלות בנמלי סיציליה, אשר שימשו עורק תחבורה חיוני לאספקת מזון ונשק לחיל הפלישה האמריקאי לסיציליה. החבלות תוכננו על ידי מדינות הציר, איטליה וגרמניה הנאצית, אשר היו במצב מלחמה עם בעלות הברית.
המשרד לשירותים אסטרטגיים ובהמשך יורשו הסי.אי.אי. (CIA), הרשו למאפיה לבסס מחדש את מעמדה החברתי כלכלי באי, למצב המוגדר כאנטי רשות ממשלתית. וכך, בשנות ה-60 חזרה המאפיה למעמדה הקודם והוקמה מחדש רשת המאפיה. יש לכך ביטוי בקטעים אחדים של סדרת סרטי הסנדק.

משפחות פשע

לפעמים משפחות שלמות מתעסקות בפשע מאורגן כחלק ממאפיה או כמאפיה עצמאית. משפחות אלה מכונות "משפחות הפשע".

מלחמות בין מאפיות

לפעמים נלחמות קבוצות מאפיה זו בזו, כתוצאה ממאבקי שליטה או מסעות נקמה וטיהור. המאבקים מכונים לרוב "מלחמת כנופיות". מאבקים אלה מלויים באכזריות, ברציחות וחיסולים ממוקדים תוך כדי סיכון אזרחים תמימים שנקלעו לזירת המלחמה. לא פעם נרצחים אזרחים על ידי המאפיה כתוצאה מטעות בזיהוי של המאפיה שהתכוונה לרצוח יריב ממאפיה נגדית. אנשים הקשורים לרשויות הממונות למיגור המאפיה מהווים גם הם מטרות לחיסול של המאפיה.

המאפיה בעולם הבידור

סדרות וסרטים רבים הוקדשו לנושא המאפיה, ביניהם אלו המפורטים להלן.