google/wiki40b huggingface dataset:
אמילי מורטימר

ביוגרפיה

מורטימר נולדה בפינשבארי פארק שבלונדון לפנלופה ולסופר- מפיק ג'ון מורטימר.
למורטימר אחות צעירה יותר ושני אחים למחצה סאלי והמפיק ג'רמי מורטימר.
למדה ב"בית ספר הפרטי לבנות סט' פול" שבמערב לונדון, כיתה אחת מתחת לזוכת האוסקר רייצ'ל וייס.
לאחר מכן עברה ללמוד ב"מכללת לינקולן" שבחסות "אוניברסיטת אוקספורד".

קריירת משחק

מורטימר התפרסמה לראשונה לצידם של מייקל דאגלס וואל קילמר בסרט "הרוח והחושך".
ב-1998 התפרסמה בדרמה ההיסטורית "אליזבת" בתפקיד קאט אשלי, חברתה של המלכה אליזבת (קייט בלאנשט).
בשנת 2000 הופיעה בקומדיה "הילד" בתור איימי העוזרת של יועץ התדמית ראס דוריטץ (ברוס ויליס) ובסרט האימה "צעקה 3".
ב-2001 קיבלה ביקורות טובות ואת פרס אינדפנדנט ספיריט על הופעתה בדרמה "ממש מושלמות", בנוסף שיחקה בקומדיית האקשן הבריטית "טריפ 51" בתפקיד הרוצחת השכירה דקוטה.
ב-2003 שיחקה בתפקיד ראשי קומדיה "צעירים יפים ומבריקים" ומשני שהקנה לו ביקורות אוהדות בדרמה "הזר".
ב-2004 שיחקה לצידו של ג'רארד באטלר בדרמה "פרנקי היקר" ודיבבה את דמותה של סופי האטר בגרסה האנגלית של סרט האנימציה המצליח "הטירה הנעה".
ב-2005 שיחקה מורטימר בסרטו של וודי אלן "נקודת מפגש" בתור קלואי יואיט.
ב-2006 הופיעה בקומדיית הריגול "הפנתר הוורוד" בתפקיד ניקול דוראן, המזכירה של הבלש ז'אק קלוזו (סטיב מרטין). את התפקיד המשיכה מורטימר גם בסרט ההמשך "הפנתר הוורוד 2".
ב-2007 הופיעה בקומדיה "לארס והבחורה האמיתית" בתור קארין אחותו של גיבור העלילה לארס לינדסטורם (ראיין גוסלינג) ובדרמה הקומית "חיים מסתובבים" בתור סוזן אשתו של היועץ פרנק אלן (ראיין ריינולדס).
ב-2008 הופיעה לצידו של וודי הרלסון במותחן "טראנס סיביריאן" וב-2009 לצידו של מייקל קיין בדרמת הפעולה "הארי בראון" בתור הבלשית אליס פרמפטון.
ב-2010 השתתפה במותחן הפסיכולוגי של מרטין סקורסזה "שאטר איילנד".
ב-2011 שיחקה בקומדיה "אחינו האדיוט" ודיבבה בסרט האנימציה שובר הקופות "מכוניות 2".

חיים אישיים

למורטימר שני ילדים מבעלה השחקן האמריקאי אלסנדרו ניבולה, אותו הכירה על סט הסרט "אל תשטו באהבה".
שלמה ברנר

קורות חייו

שלמה ברנר נולד ב-26 באפריל 1911 בעיר קוליקוב, פולין (כיום אוקראינה) לחנה ולאלכסנדר ברנר. בהיותו בן 4 מת אביו, ושנתיים מאוחר יותר מתה אמו ממחלת הכולירה, ויחד עם שלוש אחיותיו הבוגרות הוא הועבר לחווה חקלאית שבה שוכנו יתומי הפרעות בפולין ובאוקראינה. בשנת 1923 הועלו שלמה ושתיים מאחיותיו לישראל על ידי מנהל החווה, ישראל בלקינד, יחד עם עשרות יתומים נוספים (אחותו הגדולה עלתה שנה קודם לכן). בארץ הם שוכנו בכפר ילדים בגבעת המורה שבעמק יזרעאל. 
בנעוריו החל שלמה ללמוד בבית הספר המקצועי שליד הטכניון בחיפה, והיה בין בוגרי המחזור הראשון. עם סיום לימודיו התגייס לארגון ההגנה. בשנת 1936 היה חלק ממשלחת של חברי הארגון שיצאה לפולין במסווה של אופנועני ארגון "הפועל" כדי להביא לישראל בחורות יהודיות באמצעות נישואים פיקטיביים.

הכשרתו ושנותיו כטייס

כנער הצטרף שלמה לקלוב התעופה הארצישראלי בחיפה והוכשר להיות טייס דאונים. יחד עם חבריו לקלוב התעופה הוא נשלח לקורס הטיס של חברת "אווירון" וקיבל רישיון טיס במטוסי בוכנה. 
בשנת 1940 שבר את שיא הדאייה בארץ – תשע שעות וחצי ללא הפסקה. 
בשנת 1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הצטרף ברנר לחברת התעופה הבלגית "סבנה". היה זה בעקבות פניה של הקונסוליה הבלגית אל הוועד הלאומי בירושלים, לגיוס טייסים וטכנאי מטוסים לשירות ממשלת בלגיה בקונגו הבלגית (כיום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו) וממשלת צרפת החופשית. מוסדות ארגון ההגנה, שראו בכך הזדמנות טובה לאימון אנשיהם במטוסים מתקדמים יותר מאלה שעמדו לרשותם, בחרו שניים מתוך חמשת חברי הארגון שהתנדבו למשימה: משה הדס ושלמה ברנר, שניהם חברי קלוב התעופה. בתום תקופת אימונים ב"סבנה" מונה ברנר לטייס משנה ולמכונאי מן המניין. הדס וברנר הוחתמו לתקופה של שלוש שנים והטיסו מטוסי נוסעים בטיסות סדירות ברחבי אפריקה. במהלך שירותו ברנר היה פעיל בקרב הקהילה היהודית המקומית ומילא משימות שונות על פי הוראות הוועד הלאומי. 
באוקטובר 1945 ניצל ברנר מהתרסקות מטוסו, כאשר בשל תקלה נאלץ לנחות נחיתת גחון בלב הג'ונגל בקונגו הבלגית. לאחר נחיתת האונס הוא תיקן את התקלה במטוסו, הכשיר מסלול המראה ארעי והצליח להמריא. המסלול המאולתר הוכשר מאוחר יותר כמסלול קבע, ונקרא על שמו – "ברנרוויל". בקיץ 1946, עם תום החוזה שלו בחברת "סבנה", הוחלט ב"הגנה" כי ברנר ימשיך לשרת תקופה נוספת באפריקה. כשנה לאחר מכן, אחרי ששמע על קבלת תוכנית החלוקה, החליט לחזור לישראל ולהצטרף לחיל האוויר הישראלי כטייס. 
במהלך שירותו בקונגו הבלגית קיבל ברנר את עיטור "הכוכב השחור של בנין" ועיטור לגיון הכבוד הצרפתי.

מותו והבאתו לקבורה בישראל

ב-24 בדצמבר 1947, בטרם ישוב לארץ, יצא ברנר לטיסתו האחרונה, ממיטוואבה (Mitwaba) למאנונו (Manono) שבקונגו הבלגית. תקלה במנוע מטוס ה"לוקהיד" המיושן הביאה להתרסקותו, וברנר וארבעה אנשים נוספים שהיו על המטוס נספו. 
המקומיים סברו בתחילה שברנר היה נוצרי, והביאו אותו לקבורה בבית קברות נוצרי במיטוואבה. עם היוודע דבר מותו ניסתה המשפחה לאתר את מקום קבורתו ולהביא את עצמותיו לישראל, אולם רק כעבור 32 שנה אותר הקבר. ב-8 בנובמבר 1979 הגיע ארונו לישראל, והוא נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הצבאי בחיפה. מדינת ישראל העניקה לו דרגת סגן בחיל האוויר הישראלי, ובנוסף הוא כובד באות ההגנה ובעיטור לוחמי המדינה.
אוטובוס

שלדה

אוטובוסים בנויים לרוב משלדה עצמאית המשמשת כבסיס ומגוף תיבתי עליון המוצב על שלדת הבסיס ומהווה את תא הנוסעים. בדרך כלל בסיס הגלגלים של אוטובוס קטן ביחס לאורכו הכולל של הרכב. מאפיין זה יוצר נטיות היגוי אך מאפשר לאוטובוס רדיוס סיבוב קטן יותר, כנדרש בתנועה עירונית. כמו כן, הרחקת הגלגלים מקדמת האוטובוס מתאפשרת הצבת דלת כניסה לנוסעים שם.
מלבד אוטובוסים מוכנים נוהגים יצרני אוטובוסים למכור גם שלדות בסיס בלבד ולאפשר ללקוח לבנות את תא הנוסעים באופן עצמאי (כפי שמבוצע לעיתים בישראל). כיום מרבית האוטובוסים בעולם ובישראל הם בעלי שלדה של היצרנים המקוריים ומרכב המורכב במפעלים שונים בהתאם לדרישות השונות של הלקוחות השונים. מפעלי הרכבת שלדות ידועים באירופה: איריזר (ספרד), ואנהול (בלגיה), יונקיר (בלגיה), סנסנדגוי (ספרד), נאופלן (גרמניה), איאטס (צרפת). מפעלי הרכבת שלדות אוטובוסים בישראל: הארגז ומרכבים.

מנוע

באירופה ובישראל, מנועי האוטובוסים הם בדרך כלל מנועי דיזל בנפחים שבין 5,000 ל-12,000 סמ"ק, בעוד שבארצות הברית וקנדה, אוטובוסים עם מנוע דיזל, פחות נפוצים. תצורת המנוע האופיינית היא 4 עד 6 צילינדרים בטור, והספקי המנוע נעים בין 200 ל-420 כוח סוס. ישנן מספר תצורות למיקום המנוע: קדמי, מרכזי ואחורי. באירופה ובישראל, שלדות בעלות מנוע אחורי הן הנפוצות ביותר, בעוד שבארצות הברית ובקנדה, מנוע האוטובוס נמצא במרכז האוטובוס או בחזית (האחרון נפוץ במיוחד באוטובוסי תלמידים אמריקאיים).

בלמנוע (אגזוז ברקס)

מטרת הבלמנוע היא לסייע בהאטת האוטובוס בירידות ארוכות וממושכות ובכבישים צרים כדי שהנהג לא יצטרך לשחוק את בלמי האוטובוס יתר על המידה. בלם זה קיים בכל כלי הרכב הכבדים ופותח עקב תאונות רבות שהתרחשו כתוצאה משימוש יתר בבלמי הרכב הכבד בירידות ממושכות. הבלם בנוי בצורת ידית הצמודה להגה האוטובוס והנהג יכול להחליט על מידת הבלימה לה הוא נדרש במשיכת הידית. הידית גורמת להפעלת הבלם המאט את סיבובי המנוע וכתוצאה מכך את מהירות האוטובוס. כעזרה, יכול הנהג להשתמש בבלמי האוטובוס הרגילים.
אריה רגב

ביוגרפיה

רגב נולד באמשינוב שבפולין וכשהיה בן שנה עלתה משפחתו לארץ ישראל והתיישבה בקיבוץ איילת השחר. את לימודיו התיכוניים עשה בבית ספר עמל בחדרה. התגייס לצה"ל בשנת 1950, שירת בגדוד 890 והשתתף בפעולות התגמול. באוקטובר 1956 מונה למפקד פלוגה ו' בגדוד 890. פיקד על הפלוגה במלחמת סיני, במסגרתה השתתפה בצניחת הכוחות במעבר המיתלה. ב-1961 מונה למפקד גדוד 890 של חטיבת הצנחנים. ב-1967 מונה רגב לקצין אג"ם של פיקוד המרכז ובתפקיד זה לחם במלחמת ששת הימים. ב-1968 מונה למח"ט הבקעה.
במהלך מלחמת ההתשה בבקעת הירדן פעלו אל"ם רגב וסרן מנלה נגד חוליות אשר חצו את נהר הירדן וחדרו לגדה המערבית. הם הפעילו צורת קרב חדשה, שנקראה "מרדפים". בשיטת קרב זו הופעלו כוחות ניידים של חי"ר במסוקים ובזחל"מים. המרדפים התנהלו בתנאי שטח ומזג אוויר קשים. מרגע שאותרה חוליית מחבלים, נעו גששים עם הכוחות כדי לעקוב אחרי המסתננים. כשאותרו היו כוחות צה"ל מכתרים אותם וקוראים להם להיכנע. במידה וסירבו היו נכנסים איתם לקרב מגע סופי.
בתאריך ה-26 ביולי 1968 הוביל רגב מרדף אחר 8 מחבלים באזור פצאל. במהלך קרב נהרג (יחד עם סרן גד מנלה).

הנצחתו

בהלוויתו ספד לרגב משה דיין, שאמר בין היתר: "בדורנו נוצרים את האומה הצעירים שבבנינו. הם מקדישים לה את חייהם אשר טרם חיו, ומפלסים את דרכה לתקופה בדמם הניגר. אריק רגב היה מן הנבחרים במפקדנו הצעירים… העז בין האמיצים, הראשון בין הפורצים… מדינת ישראל שקמה במלחמה, לא זכתה, זה למעלה מ-20 שנה, להשיב את חרבה לנדנה. מלחמת העצמאות, פעולות התגמול, מערכת סיני, מלחמת ששת הימים ועתה המלחמה בטרור. מלחמה באה אחר מלחמה. קרב רדף קרב. אין אנו נפרדים מהנופלים, כי לא נוכל לעמוד במשימתנו ללא האמונה, המסירות והמופת, הזוהרים אלינו מגלי העפר של טובי חברינו, הנופלים לידנו."
לזכרו ניכתב על ידי חיים חפר השיר האיש מן הבקעה אשר הולחן ועובד על ידי מוני אמריליו.
על שם שני המפקדים של צה"ל הוקם מושב ארגמן. שם היישוב ניתן לו בידי רחבעם זאבי אלוף פיקוד מרכז בזמן הקמתו, והוא מורכב מראשי תיבות שמם ארג = אריה רגב, גמן = גד מנלה.
הוועדה לתשתיות לאומיות

הוועדה לתשתיות לאומיות (נקראת בקיצור "הות"ל"), היא ועדה שהוקמה בשנת 2002 במסגרת הסדרת התכנון והבנייה בישראל, בהתאם לתיקון מספר 60 לחוק התכנון והבנייה. שמה המלא של הוועדה הוא "הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה של תשתיות לאומיות". הוועדה כפופה לשר האוצר והוא יו"ר הוועדה (עד לחודש ספטמבר 2015, הייתה הוועדה כפופה לשר הפנים. בחודש זה הועברו גופי התכנון מאחריותו של משרד הפנים לאחריותו של משרד האוצר).

מטרת הוועדה

הוועדה הוקמה על מנת לזרז הליכי תכנון של תשתיות המוגדרות "תשתיות לאומיות". סעיף 1 לחוק התכנון והבנייה מונה את סוגי התשתיות שניתן להכריז עליהן כתשתיות לאומיות. הכרזה על תשתית כתשתית לאומית דורשת הצהרה של ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים. לוועדה מוקנות סמכויות המועצה הארצית בענייני תכנון ובניה של תשתיות לאומיות, עריכת תוכנית מתאר ארצית עם הוראות של תוכנית מפורטת ומתן היתר בניה. המשמעות היא כי לוועדה סמכות כל מוסדות התכנון על ההיררכיה שלהם.

מהי תשתית לאומית

תשתית לאומית מוגדרת בחוק כ"מיתקני תשתית, נמל תעופה, נמל, מעגן, מיתקן להתפלת מים, מיתקני מים וביוב לרבות מאגרים, אתרי סילוק וטיפול בפסולת, מיתקני תקשורת, תחנת כוח, מיתקן אחסון גז ודלק, דרך  (כביש, מסילה), מיתקני גז ומיתקני גט"ן כהגדרתם בסעיף 2 לחוק משק הגז הטבעי, התשס"ב-2002, אתרי כרייה וחציבה, והכל אם ראש הממשלה, שר האוצר ושר הפנים הכריזו, על כל אחד מהם, כי הוא בעל חשיבות לאומית."
חיל האוויר של סינגפור

חיל האוויר של הרפובליקה של סינגפור (בטמילית: சிங்கப்பூர் ஆகாயப்படை, באנגלית: Republic of Singapore Air Force או RSAF, בסינית: 新加坡空军部队) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של סינגפור. הוא נוסד בשנת 1968 בשם "Singapore Air Defence Command". בשנת 1975 שונה שמו ל"חיל האוויר של הרפובליקה של סינגפור" או בקיצור "חיל האוויר של סינגפור". 
לחיל האוויר כ-13,500 חיילים ו 262 מטוסים ומסוקים, כולל F-16C/D, F-15SG ו Apache AH-64D.

מבנה וארגון

RSAF מובל על ידי מפקד חיל האוויר (באנגלית: CAF) אשר מדווח ישירות למפקד כוחות ההגנה ומסתייע במפקד הכללי (של חיל האוויר). הפיקוד העליון (Air Staff) מורכב משש מחלקות עיקריות: כח אדם אווירי, מודיעין אווירי, מבצעים אווירי, לוגיסטיקה אווירית, תכנון אווירי ואימונים אוויריים. בנוסף יש שתי מחלקות מומחים, חוקר אווירי וקצין רפואה אווירית (CAMO).
דראה דה-מתאו

קריירה

לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר לויולה, למדה בבית הספר טיש באוניברסיטת ניו יורק לאמנויות, במקור קיוותה להיות במאית ולא שחקנית. תפקידה של דה מטאו בהסופרנוס היה הראשון שלה, בשלו התפרסמה וזה עזר לה לפתח את הקריירה שלה. במקור הייתה אמורה לשחק תפקיד זניח של מלצרית חסרת שם אך יוצר הסדרה, דייוויד צ'ייס, אהב כל כך את המשחק וההתלהבות שהפגינה בפרק הפילוט עד שבנה את דמותה של אדריאנה לה סרבה במיוחד עבורה. היא הופיעה בכמה סרטים, כולל דג חרב, deuces הפרוע, אתה מושלם, טרף רוק & רול של מהדורה מחודשת 2005 1976 תקיפה של ג'ון קרפנטר סרט פעולה על התחנה 13. היה לה את התפקיד הראשי חג המולד R הבל פרארה שעבורו קיבלה כמה ביקורות חיוביות מאוד.
בשנת 2004, זכתה דה-מתאו בפרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (דרמה) עבור תפקידה אדריאנה על הסופרנוס (עונה 5) והייתה מועמדת גם על לפרס גלובוס הזהב באותה שנה עבור תפקיד זהה. היא מדורגת במקומות # 42 ו # 56 מתוך 100 נשים החמות שבחר המגזין האמריקאי מקסים בשנים 2001 ו-2002 בהתאמה.

משנת 2004 עד שנת 2006, שיחקה דה מתאו את אחות של ג'ואי בסדרה "ג'ואי", אך הפסיקה אחרי שתי עונות.

דה-מתאו שיחקה את התפקיד של ונדי קייס בסדרה FX Networks. שפרק הבכורה שלה שודר ב-3 בספטמבר 2008.

דה-מתאו שיחקה אנג'י בולן, אם המשפחה, בעונה 6 של עקרות בית נואשות היא באופן רשמי עזבה את הסדרה עקרות בית נואשות על סיום העונה השישית בשנת 2010 מסיבות אישיות.

דה-מתאו שיחקה את האחות החורגת של סטיב ויילד, שהוא הדמות הראשית של הקומדיה FOX, ריצה ויילד. היא הופיעה בפרק 9 של עונה 1 של הסדרה.
בשנת 2013 שיחקה בתפקיד משני בדרמת הפשע "סיבוב חופשי" את דמותה של סנדי, חברתה של כריסטינה (אנה פקווין).

חיים אישיים

דה מתאו, אמריקנית איטלקית, נולדה תחת השם אנדריאה דונה דה מתאו (Andrea Donna de Matteo) בקווינס, ניו יורק.
היא קיימה זוגיות עם שוטר ג'נינגס, בנו של מוזיקאי הקאנטרי, וויילון ג'נינגס, ונולדו להם שני ילדים. לאחר מכן הם נפרדו.
ירון אנוש

ביוגרפיה

ירון אנוש היה עורך וכתב ברשת ב של רשות השידור. בשנת 1993 החל לשדר את התוכנית "כל שישי", תוכנית רדיו אישית באווירה רגועה, הכוללת פינות איתור ספרים, בישולים לשבת, המלצות לטיולים ומוזיקה יוונית. אנוש יזם ב-2007 את חידוש התוכנית "המדור לחיפוש קרובים" והחל להגישה. שימש יו"ר אגודת העיתונאים בירושלים וחבר מועצת העיתונות.
בתחילת שנות ה-90 עבר להתגורר באי היווני קורפו, ולימד עברית את ילדי הקהילה היהודית במקום.
ב-2004 הופסקה עבודתו על ידי מנהל הרדיו יוני בן מנחם. לדברי אנוש, החלטותיו של בן מנחם נוצרו על רקע מאבק אגודת העיתונאים בירושלים, בה שימש אנוש כיו"ר, כנגד הנהלת רשות השידור. בעקבות זאת עבר אנוש לשדר את התוכנית ברדיו ללא הפסקה ובסינדיקציה ברדיו צפון ללא הפסקה.
ב-2007 שב אנוש לרשות השידור, וחזר להגיש את תוכניותיו "קול שישי" ו"המדור לחיפוש קרובים". את התוכנית המדור לחיפוש קרובים שידר אנוש עד 2012, אז עברה להגשה ועריכה על ידי איזי מן.
אנוש המשיך לשדר את "קול שישי" עד לסגירתה של רשות השידור. ב-2017, עם פתיחת שידורי הרדיו של תאגיד השידור הציבורי, המשיך לשדר את תוכניתו הוותיקה.
נוסף על עבודתו ברדיו, מדריך ירון אנוש טיולים ליוון כמומחה למוזיקה ולתרבות יוון. אנוש מקיים גם מופעים המשלבים מוזיקה יוונית וסיפורים אודות יוון.
נשוי ואב לשלושה. מתגורר בירושלים.
Ext4

ext4 (קיצור מאנגלית של extended filesystem - מערכת קבצים מורחבת, גרסה 4) היא מערכת קבצים מתועדת של לינוקס, אשר מחליפה את מערכת הקבצים ext3, ובעלת תאימות לאחור אליה.
חלקים נרחבים פותחו על ידי חברת Cluster File Systems, בשביל מערכת הקבצים Lustre בין 2003 ל-2006, מתוך כוונה להעלות את גבול יכולת אחסון הקבצים, ושפור הביצועים. בהמשך בשל חשש ליציבות המערכת נוצרה התנגדות בקרב מפתחי הליבה של לינוקס לשנות את מערכת הקבצים ext3, לזו החדשה. כיון שכך הוצע להמשיך להשתמש בקוד המקור של ext3, לשפר את ביצועיו, ולשנות את שמו ל-ext4. ההצעה התקבלה לבסוף וב-28 ביוני 2006 הניח תאודור צו המתחזק הראשי של מערכת ext3, תוכנית מעשית לפיתוח ext4.
גירסת הפיתוח הראשונה של ext4 הופיעה בליבת לינוקס גרסה 2.6.19, ובגרסה 2.6.28 סומנה המערכת כיציבה. בעקבות הצלחת הגרסה החליפה חברת גוגל את מערכות הקבצים שבמחשביה מ-ext2 ל-ext4, ובנוסף החליפה החברה את מערכת הקבצים YAFFS ל-ext4, במערכת ההפעלה אנדרואיד אותה היא מפתחת.
תעופה צבאית

תעופה צבאית הוא תחום בתעופה העוסק בשימוש ובפיתוח כלי טיס שונים למטרות צבאיות, כגון ביון, תובלה, הצנחת כוחות, הפצצה, וכן הלאה.  
התעופה הצבאית באה לידי שימוש בפעם הראשונה במלחמת העולם הראשונה והתפתחה מאוד בתקופת מלחמת העולם השנייה בה הגיע לשיא מספר המטוסים הצבאיים -  600,000 מטוסים. בתקופת המלחמה הומצאו מטוסי הסילון ושופרו טווחי הטיסה.
שי 360

ביוגרפיה וקריירה מוזיקלית

חדד נולד בחיפה, בגיל 11 עבר עם משפחתו מישראל למונטריאול שבקנדה, שם גדל. זמן קצר לאחר מכן התחיל להתעניין בהיפ הופ. באחד הביקורים שלו בארץ פגש את קובי שמעוני (סאבלימינל), בחנות "מאד-מן" בדיזנגוף סנטר. בזמן הפגישה, התחברו והקליטו פריסטייל באולפן במקום. סאבלימינל, שבאותו הזמן היה בעל מועדון, הזמין את חדד לתקלט במועדון - בתחילה באנגלית ומאוחר יותר בעברית.
חדד חזר לקנדה, סיים את בית-הספר התיכון והשלים תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת מונטריאול.
מדי שנה היה חדד מגיע לישראל ונפגש עם סאבלימינל. באחת הפעמים הקליט איתו את השיר "מא' ועד ת'" שנכלל באלבום הבכורה של סאבלימינל, האור מציון.
בשנת 2001 הוציא את האלבום "Chapters" באנגלית בלייבל הקנדי Race United. בהמשך עלה לישראל, הצטרף למשפחת תאקט והחל לתקלט במועדונים. בשנת 2002 שיתף פעולה במספר שירים באלבום המשותף של סאבלימנל והצל, "האור והצל". בשנת 2004 הוציא עם שאר חברי משפחת תאקט את האלבום אולסטארז בו השתתפו כל אומני תאקט. כעבור שנה הוציא את אלבום הבכורה בעברית, "חי". הסינגלים מהאלבום "שבור את הדממה" ו"קבל" הפכו ללהיטים.
בשנת 2006 הקים לייבל משל עצמו שנקרא א.מ.ת, ראשי תיבות של אמנות, מוזיקה, תרבות.
בשנת 2009 הוציא את אלבומו השני "כולם רוצים את האמת".
בתחילת שנת 2010 עזב חדד את חברת התקליטים משפחת תאקט בה היה חתום מאז הקמתה ואיתה היה מזוהה מאז שהתפרסם. כיום הוא חתום בלייבל Shemspeed.
בשנת 2012 הוציא את השיר "הם לא נותנים לך מוזיקה" יחד עם סאיי רקורדס וצ'ה הישראלי. השיר הופק על ידי ד"ר צ'אן (סאיי רקורדס).
לאחר יצירת אלבומו "כולם רוצים את האמת" פרש שי 360 מן הלייבל "משפחת תאקט" ועבר לקנדה, שם הוא ממשיך ליצור מוזיקת ראפ והיפ-הופ.
חדד נולד עם מום בליבו, שהתגלה בהיותו בן 16. הוא מגדיר את עצמו כמסורתי וציוני.
סן פרננדו (טרינידד)

היסטוריה

התושבים הילידים המקוריים של האזור קראו לו אנפרימה, שמשמעותו "גבעה יחידה" או "ללא מים". גבעת סן פרננדו מתנשאת במרכז העיר. העיר שנקראה סן פרננדו דה נפרימה (San Fernando de Naparima) נוסדה על ידי המושל הספרדי דון חוסה מריה צ'קון ב-1784. במשך הזמן נשמטה הסיומת נפרימה.
ב-1783 החלו להתקיים מטעי סוכר רבים סביב לסן פרננדו. העיר צמחה סביב ענף חקלאי זה. צמיחה זו נמשכה לאורך כול המאה ה-19 ובמקום הוקם בית הזיקוק לסוכר הגדול בעולם. פיתוחם של ענף גידול הקקאו וענף הפקת הנפט, סייעו לצמיחתה של סן פרננדו.
גידולה של העיר היוותה אתגר בנוגע לאספקת המים שלה, בעיקר בעונה היבשה. תלונותיהם של התושבים גרמו לדוחות רבים של גאולוגים והידרולוגים בסופה של המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20, אך הבעיה נפתרה רק עם השלמת בנייתו של סכר נבט (Navet Dam) בשנות השלושים.
בית הזיקוק לנפט בפוינט א-פייר הסמוכה היווה חלק חשוב בהתפתחותה של סן פרננדו בין מלחמת העולם השנייה ועד לשנות השמונים. בית הזיקוק נבנה במהלך המלחמה והיווה את אחד מהתרומות החשובות של המגזר הפרטי למאמץ המלחמתי. הדרישה הגבוהה לנפט בשנות השבעים והשמונים הובילה לפיתוחם של פרברי סן פרננדו, במיוחד של מארבלה בצפון וגאספרילו במזרח. ב-1991 הורחבו תחומי העיר. עקב פיתוחה המהיר של העיר נהרסו רבים מבנייניה העתיקים והיא איבדה מבחינה מסוימת את מורשתה ההיסטורית.
תופעת עין החתול

בגמולוגיה, עין החתול היא תופעה אופטית המופיעה בכמה סוגים של אבני חן. על שטח הפנים של אבנים אלו יש אזור של החזרת אור בצורה המזכירה עין חתול. עין החתול הוא תרגום מקובל למונח הלועזי של התופעה, שטויאנס (chatoyance), מונח שמקורו מהמאה ה-18 והגיע מהצרפתית – "chat oeil" (עין חתול).
התופעה מתרחשת כאשר אבן החן בנויה מסיבים כדוגמת קוורץ עין הנמר, או כאשר אבן החן מכילה חללים קטנים או מינרלים שצורתם סיבית, לדוגמה סימופאן, שהוא סוג של כריזובריל המכיל מחטים של רוטיל. סוג זה של אבן החן נמכר תחת השם "עין החתול". התופעה דומה לברק של סליל משי. האור המוחזר מפני האבן הוא נייד, רוטט ותמיד בניצב לכיוון הסיבים. על מנת להדגיש את התופעה, חותכים ומלטשים את האבנים בצורת קבושון, ומקפידים שהחיתוך יהיה כך שהסיבים הכלולים במינרל או המבנה הסיבי יהיו מקבילים לבסיס האבן המעובדת.
רשימת אבני החן שבהן קיימת התופעה כוללת קוורץ, כריזובריל, בריל (בייחוד הסוג אקוומרין), טורמלין, אפטיט, אבן ירח וסקפוליט.
תופעה דומה לתופעת עין החתול קיימת בנגרות, שבה סוגים מסוימים של גימור באמצעות לכה מיוחדת יגרמו למרקם העץ להחזר אור בצורת עין החתול .
הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין

בצעירותו

הנס אדם נולד ב-14 בפברואר 1945 בציריך לפרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין ולגאורגינה פון וילצ'ק, בתם של פרדיננד מריה פון וילצ'ק ונורברטינה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו. בשנת 1969 למד הנס אדם באוניברסיטת סנט גאלן, וקיבל תואר במנהל עסקים וכלכלה. בשנת 1984 מסר לו אביו הזקן פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין, את רוב הכוח המדיני ואת קבלת ההחלטות.

שלטונו

בשנת 1989 מת אביו פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין, והנס אדם הוכתר לנסיך ליכטנשטיין. בשנת 2003 נערך בליכטנשטיין משאל עם בשאלה האם להגדיל את שליטתו על הנסיכות. לפני המשאל הודיע אדם כי אם המשאל יסתיים בתוצאה שלילית יפרוש ויהפוך את הנסיכות לרפובליקה. לאחר הבהרה זו תוצאות הבחירות היו חיוביות באופן מוחץ. יש הרואים כיום את הנס אדם כמונרך האחרון באירופה.
נבוכדנצר השלישי

נבוכדנצר השלישי (בפרסית: بختنصر سوم) היה מלך בבל לתקופה קצרה בשנת 522 לפנה"ס. הוא מרד במלך ממלכת פרס האחמנית דריווש השלישי.

ביוגרפיה

נבוכדנצר נולד בשם נידנטו-בל (Nidintu-Bêl). שם אביו מצוין בכתובת ביסותון, אולם הכתובת נשחקה בקטע זה ולא ניתן לקרוא בבירור מה כתוב. הוא חי בעיר בבל אשר נכבשה בידי כורש הגדול מלך אנשאן בשנת 539 לפנה"ס. בבבל לא היו מרוצים מהשלטון הפרסי, ובפרס עצמה שררה אי יציבות מסוימת לאחר שהנסיך דריווש הראשון רצח בהפיכת חצר את גאומתה והכתיר עצמו כמלך. לטענת המקורות הפרסיים, נידנטו-בל ניצל את המצב שנוצר, הדיח את המושל הפרסי המקומי והכתיר עצמו כמלך "נבוכדנצר השלישי". לטענת המקורות הפרסיים נידנטו-בל ביסס את טענתו למלוכה על שקר על פיו הוא בנו של אחרון מלכי בבל נבונאיד. עם זאת, אין להוציא מכלל אפשרות שהוא אכן היה בן לאחד מענפי משפחת המלוכה הבבלית, וכי הפרסים ביקשו לגרום למרד שלו להיראות לא צודק.
"כה אמר דריווש... שם היה אדם אחד בבלי נידנטו-בל שמו בנו של... הוא קם בבבל וכך הוא הוליך שולל את העם אני נבוכדנצר בנו של נבו-נאיד" 
אזור ההשפעה של נבוכדנצר השלישי הגיע עד החידקל. דריווש הורה לארגן משט במסגרתו הושטו חיילים פרסים על גבי עורות צפים, וכך חצו את החידקל. אחרים חצו על גבי גמלים או סוסים. הבבלים לא הצליחו למנוע את חציית החידקל, והם נסוגו מהאזור אל העיירה זאזאנה (Zazana). באזור העיירה התרחש קרב, שהסתיים בניצחון פרסי מוחץ. הבבלים נסוגו, ונבוכדנצר נמלט עם קומץ פרשים אל בבל. דריווש כבש את העיר, והוציא להורג את נבוכדנצר. בכתובת ביסותון ישנו תבליט המתאר את נבוכדנצר השלישי שבוי. זמן קצר לאחר מכן יזם נסיך ארמני בשם ארכחה (Arakha) הנהיג מרידה דומה והכתיר עצמו כנבוכדנצר הרביעי. גם המרד שלו דוכא.
הרודוטוס מזכיר מרידה דומה שהתרחשה בבבל בימי דריווש, אולם לא מזכיר מי עמד בראשה. יש הסוברים שהכוונה למעשה לנבוכדנצר השלישי, אולם ייתכן גם שמדובר במרידה של נבוכדנצר הרביעי. הרודוטוס טוען כי הבבלים "התכוננו היטב מאוד לדבר". הוא מביא תיאורי זוועה של מעשי אכזריות שביצעו הבבלים בבני משפחותיהם כדי לחסוך במזון. על פי הרודוטוס הפרסים הטילו מצור על בבל, אולם הבבלים בזו להם ובבלי אחד אף צעק ממרומי החומות כי בבל תיכבש רק כאשר פרדות תלדנה. הרודוטוס מוסיף נופך פנטסטי לסיפור כאשר הוא טוען כי מצביא פרסי בשם זופירוס גילה לפתע שאחת מפרדותיו ילדה. הוא פירש זאת כסימן טוב וחדר לעיר תוך שהוא משכנע את הבבלים שהוא בוגד במלכו. לאחר שהבבלים האמינו לו, פתח זופירוס את השערים והכניס את הפרסים פנימה. עם זאת, תאריכי המאורע אינם ברורים, ולא ברור באיזו מרידה בבלית מדובר. יתירה מכך, על פי המקורות הפרסיים האציל אינטפרנס, אחד הקושרים שסייעו לדריווש לעלות לכס המלוכה, עוד היה חי אותה תקופה. אולם על פי הרודוטוס, אינטפרנס הוצא להורג כבר זמן רב לפני המרד שהוא מתאר.
יניב אלאלוף

ביוגרפיה

אלאלוף התגייס לצה"ל בשנת 1991, והחל את שירותו בקורס טיס. לאחר שנשר מהקורס התנדב לצנחנים. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבה ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 202, ופיקד בין היתר על שתי התקלויות עם מחבלי חזבאללה על גבול לבנון.
בשנת 2005 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 202, ופיקד עליו בין היתר בזמן ניסיון החטיפה בע'ג'ר, ובמהלך מלחמת לבנון השנייה. את תפקידו סיים בשנת 2007. בהמשך מונה למפקד בא"ח צנחנים בין השנים 2007–2009. לאחר מכן שימש כמפקד צוות במכללה לפיקוד טקטי בין השנים 2009–2011.
ב-19 במאי 2011 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת עציון, ושימש בתפקיד עד 14 ביולי 2013. בהמשך מונה לראש מחלקת תכנון באג"ת בין השנים 2013–2015. ב-18 באוגוסט 2015 מונה למפקד בה"ד 1. ב-8 בינואר 2017 התרחש פיגוע הדריסה בטיילת ארמון הנציב, במהלכו מחבל ערבי דרס למוות קצינה ושלושה צוערי מגמת נחשון. אלאלוף הגיע למקום ותיחקר את הצוערים לאחר שנמתחה ביקורת על תפקודם. ב-27 באוגוסט 2017 סיים את תפקידו. לאחר מכן היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ה (2018-2017).
ב-29 בינואר 2018 הועלה לדרגת תא"ל וב-18 בפברואר נכנס לתפקידו כמפקד עוצבת סיני, ושימש בתפקיד עד 1 באוגוסט 2019. ב-22 בספטמבר 2019 מונה למפקד אוגדת איו"ש.
אלאלוף נשוי ואב לארבעה. בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ובעל תואר שני בלימודי ביטחון מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
פסיכולוגיזם

בפילוסופיה של הלוגיקה, פסיכולוגיזם היא העמדה לפיה חוקי הלוגיקה נקבעים על פי מאפיינים אמפיריים של הנפש, וכי הפסיכולוגיה היא הבסיס להסבר עובדות וחוקים בתחומים רבים אחרים. עמדה זו צמחה במדע הפסיכולוגיה האמפירי של אמצע המאה ה-19. 
אחד המתנגדים הראשונים והנועזים ביותר לפסיכולוגיזם היה הלוגיקאי גוטלוב פרגה, שקבע את ההפרדה בין הלוגי והפסיכולוגי, ובין האובייקטיבי והסובייקטיבי, כעקרון הראשון שלו בהקדמה לספרו "יסודות האריתמטיקה". לאחר תכתובת עם אדמונד הוסרל, בעקבות ספרו של הוסרל על יסודות המתמטיקה, שכנע פרגה את הוסרל להתנער מעמדותיו הפסיכולוגיסטיות. הוסרל הפך לאחד המתנגדים הגדולים לפסיכולוגיזם, ומהתנגדות זו נולדה האסכולה שייסד, הפנומנולוגיה.