google/wiki40b huggingface dataset:
ZAP70

תפקיד ואקטיבציה

לאחר קשירה של הקולטן (receptor) הנמצא על תאי T לאנטיגן המוצג על ה-MHC של תא מציג-אנטיגן (APC), ולאחר שקו-רצפטור מסוג CD4 או מסוג CD8 נקשר ל-MHC, מתבצע זירחון של אנזים הנקרא LCK. כתוצאה מהוספת קבוצת הזרחן ל-LCK הוא נעשה אקטיבי, ומזרחן את שרשרת zeta / CD247 הנמצאת על החלק התוך-תאי של קולטן תא T (או TCR). שרשרת zeta מתפקדת כ-ITAM, ולכן כתוצאה מהזירחון, ZAP70 ייקשר אליה ויעבור אקטיבציה. במצב אקטיבי, ZAP70 משמש זרז לזירחונן של מולקולות הנמצאות קרוב לממברנת התא. זירחון מולקולות אלה, גורם לאקטיבציה של PLC-gamma. כאשר PLC אקטיבי הוא הופך PIP2 ממברנת התא ל-DAG ול-IP3, ואלו, בתורם, גורמים לזירחונו, ועקב כך לשחרורו של חלבון מעכב מגורמי שיעתוק (transcription factors), ולאקטיבציה של גורמים אלו. אקטיבציה זו מובילה, לבסוף, לסינתזה של חלבונים המשחקים תפקיד במערכת החיסונית.
רמה נמוכה של ZAP70 מתבטאת במחלה חיסונית קשה - SCID. מחלה זו הינה רצסיבית והורשתה אינה תלויה במין.
קליקסטוס השני

ביוגרפיה

גי דה בורגונדי נולד בשנת 1065 בקינגי, והיה בנו של גיום הראשון, רוזן בורגונדיה, שהיה אחד השליטים העשירים ביותר באירופה. הוא החל בקריירה רוחנית וב-1088 מונה לארכיבישוף של וינה, שהשתייכה לאימפריה הרומית הקדושה. עבור השלטון החילוני על אדמות הארכיבישופות שלו, הוא היה אדון פיאודלי של היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
לאחר מותו של האפיפיור גלסיוס השני, הוא נבחר לאפיפיור ב-2 בפברואר 1119, ואימץ את השם קליקסטוס השני. בשנת 1120 הוא הוציא בולה אפיפיורית, שבה הוצגה עמדתה הרשמית של האפיפיורות ביחס ליהודים. היא התעוררה בעקבות מסע הצלב הראשון, שבמהלכו נטבחו באירופה למעלה מחמשת אלפים יהודים. הבולה נועדה להגן על היהודים וחיזקה את עמדתו של האפיפיור גרגוריוס הראשון, שהיהודים זכאים "ליהנות מחירותם החוקית". הבולה אסרה על נוצרים, לכפות על יהודים להתנצר, לפגוע בהם, לקחת את רכושם, לפגוע בחגיהם, או להשחית את בתי הקברות שלהם. באפריל 1121 הוא נידה את האנטי-אפיפיור גרגוריוס השמיני, והיינריך החמישי כלא אותו עד למותו.
ב-23 בספטמבר 1122 נחתם הסכם וורמס לפיו הכנסייה היא זו שממנה את הבישופים, אך לקיסר יש את הזכות להיות נוכח בבחירה, ולהיות הקול המכריע במקרה של חוסר הכרעה. האפיפיור ביטל גם את נידויו של היינריך. הסכם זה סיים למעשה את המאבק הממושך בין הכנסייה והאימפריה הרומית הקדושה.
ב-13 בדצמבר 1124 מת קליקסטוס ברומא, ובמקומו נבחר לאפיפיור הונוריוס השני.
מרק ירקות

סקירה

מרק ירקות מבוסס לרוב על ירקות וירקות עליים כמרכיבים העיקריים. מרכיבים המוגדרים כפירות יכולים גם הם לשמש כבסיס למרק ירקות או כמרכיבים נוספים, כגון עגבניות, קישואים, ואחרים. אפשרי גם להכין מרק ירקות כציר, או מרק על בסיס שמנת. בנוסף לירקות, מרכיבי-בסיס אחרים למרק ירקות יכולים להיות למשל: שעועית, טופו, אטריות או פסטה מסוגים שונים, ציר ירקות, חלב, שמנת, מים, שמן זית או שמן ממקור צמחי אחר, תבלינים שונים, מלח, פלפל שחור, ועוד מרכיבים רבים אחרים. ישנם כמה סוגים של מרק ירקות שהם מחיתיים ומסוננים לאחר מכן, על מנת ליצור מרקם חלק למרק. מרק ירקות לרוב יוגש חם, אף על פי שחלק ממרקי הירקות, כגון מרק אפונה למשל, יכולים גם להיות מוגשים קרים. מרק ירקות לעיתים משמשים כמנה ראשונה או כמתאבן.

היסטוריה

מקורו של מרק הירקות מתוארך בהיסטוריה העתיקה. הספרטנים נהגו לאכול מרק ירקות דל, בשם "מרק שחור" בימי קדם.
באזור המרכזי בהרי האפלצ'ים מרק ירקות, המכונה גם: "מרק ירקות חורפיים" ו"מרק כפרי", הוא מזון בסיסי מסורתי ונפוץ במהלך חודשי החורף: דצמבר–פברואר, באזור הרי האפלצ'ים המכונה "היילנדרס".
מרק בחורף נותן תחושה חמימה ויכול להוות ארוחה שלמה. מרק לא חייב לכלול אבקת מרק.

ייצור המוני

מרק ירקות הוא כיום מוצר מזון בייצור המוני, וניתן להשיגו בצורות שונות: משומר, קפוא, וכסוגים שונים של מרק להכנה מהירה.
מספר נגיע

בתורת המספרים, מספר טבעי שהוא סכום המחלקים האמיתיים של מספר כלשהו נקרא "מספר נגיע", ומספר שלא ניתן להציג בצורה הזו הוא "מספר בלתי נגיע". לדוגמה, 4 הוא "נגיע" משום שהוא שווה לסכום המחלקים של 9, מלבד 9 עצמו (היינו 1+3). לעומת זאת, 2, 5, 52 ו- 88 אינם נגיעים. 
מקובל לסמן את הפונקציה המסכמת את המחלקים של n בסימן , וכך המספרים הנגיעים הם אלו השייכים לקבוצה ; השאר הם בלתי נגיעים.
המתמטיקאי פאול ארדש הוכיח שישנם אינסוף מספרים בלתי נגיעים. כל מספר מהצורה  (כאשר p ו-q ראשוניים שונים) הוא סכום מחלקים (של pq) ולכן נגיע. מגרסה מעט חזקה של השערת גולדבך (לפיה כל מספר זוגי הוא סכום של שני ראשוניים שונים), נובע לפיכך שכל מספר אי-זוגי מלבד 5 הוא נגיע. כל מספר הגדול ב-1 ממספר ראשוני p הוא בהכרח נגיע כי הוא שוה לסכום המחלקים של p². גם המספרים המשוכללים הם נגיעים, בהיותם שווים לסכום המחלקים האמיתיים של עצמם.
צימוק

צימוק הוא ענב המשומר על ידי יבושו. מאכל הקיים זה אלפי שנים ומיוצר במדינות בהן שכיח גידול גפן.
צימוקים מתוקים עקב תכולת הסוכר הגבוהה שבהם. אפשר לאכול אותם כפי שהם או לבשל ולאפות איתם. בצימוקים שחלפו מספר חודשים מתהליך הכנתם מתגבש הסוכר ומרקמם הופך גרגרי אך עדיין ניתן לצרוך אותם. ניתן להחזיר לצימוקים ממרקמם על ידי השרייתם בנוזל, או נוזל חם, הליך שכיח בבישול ובאפייה, המפחית מדביקותם.
הצימוק מופיע מספר פעמים בתנ"ך כמאכל הניתן כמתנה או כצידה לדרך בשל שימורו. בארץ ישראל הקדומה מוזכר הצימוק ביחד או בסמוך לדבלה, התאנה המיובשת. תאנים כמו הגפן הם פירות נפוצים בארץ ישראל ופשוטים לייבוש. כמו כן עם הכיבוש הערבי של ארץ ישראל והתפשטות האסלאם האוסר צריכת אלכוהול שכך ייצור היין הנרחב בפלשתינה, וגידולי הגפן הרבים הוסבו בעיקר לשימורי צימוקים, דיבס ו"מלבן"- "לדר ענבים".
Heroes of Might and Magic V

דמויות ראשיות

איזבל - הפרוטוגוניסטית הראשית. חברה של ניקולאי, המלכה לשעבר בגן עדן, שהובילה למלחמה הראשית.
גודריק - שומר ראש של איזבל. נהרג באמצע ההרחבה הראשונה. אבא של פרידה.
פרידה (אורחת במשחק הראשי, מופיעה בשתי ההרחבות) - הבת של גודריק. המלכה הנוכחית בגן העדן. חברה של דאנקן. הרגה את אחיינה לורד קאלדוול ואת הכומר רנדל בהוראת סיינט איזבל (ביארה).
רילאג/אגריאל - רוכב על דרקון ואלף אפל. רצה להגן על איזבל ובעקבות כך הרג את המלך ניקולאי, בניגוד למשימה שניתנה לו. נרדף אחרי גודריק אך הצליח להתחמק ממנו. מאוהב באיזבל.
זהיר - קוסם. הרג את מרקל ואת ביארה בעזרת קסם.
פינדן (במשחק הראשי ובהרחבה הראשונה) - אלף. מלך בסילבן. הרג את ניקולאי הערפד.
ניקולאי - המלך לשעבר בגן עדן. בן זוגה של איזבל. היה אמור להתחתן איתה אך ביום החתונה נלחם מול שטן. השתמש בתכשיט ששנקרא "הלב של הגריפון", אשר יכול להרוג רק שדים. נרצח על ידי אגריאל מבלית בריירה. נהפך לערפד על ידי מרקל לאחר שהחיה אותו. נהרג על ידי פינדן.
וולפסטאן (בשתי ההרחבות) - גמד. חבר טוב של דאנקן. אח חורג של רולף. שונא את רולף.
גוטאי (בהרחבה השנייה) - אורק. מלך בסטרונגהולד. הרג את אלאריק.
קוג'ין (בהרחבה השנייה) - שאמאן. מנחה את גוטאי.
אורנלה (בשתי ההרחבות) - נהפכה על ידי אראנטיר למתה. הקריבה את עצמה (ביחד עם עוד שלושה נוספים) למען פתיחת השער.
אראנטיר (בהרחבה השנייה) - איש מת. הרג את ג'ובאני ואורלאנדו. הקריב את אורנלה ועוד 3 מתים כדי לפתוח את השער. נהרג על ידי סהארט (אשר היה ה"דארק משיח") במשחק "דארק משיח".

הרעים

ביארה/שדייה/סיינט איזבל - האנטגוניסט הראשית. הרגה את בטריס וכלאה את גודריק. העוזרת של קאה בלך. נהרגה בסוף המשחק השלישי. יש לה יכולת להפוך לדמויות אחרות. הפכה לסיינט איזבל, לשדייה ולבטריס לאחר הרצחה. עזרה לרילאג (בתור שדייה). הנחתה את איזבל (בתור בטריס) עד שהתגלתה כביארה ואיזבל הוכנסה לשבי. גודריק שיחרר אותה מהשבי.
קאה בלך - האנטגוניסט המשני. המלך של השדים. מנחה את אגריאל.
מרקל - בעל כוחות להחייה. עזר לאיזבל לאחר שהציאה לה שתצטרף אלייה כדי להחיות את ניקולאי אך מהר מאוד השתבש המעשה. הרג את סיירוס. נהרג על ידי זהיר.

דמויות משניות

דאנקן (בשתי ההרחבות) - העוזר של פרידה. חבר של פרידה. חבר טוב של וולפסטאן.
ג'ובאני (בשתי ההרחבות) - ערפד. עוזר לאורנאלה להגיע ללורד אראנטיר. נרצח על ידי אראנטיר כאשר ניסה לבגוד בו.
לאזלו (בהרחבה הראשונה) - הגנרל של סיינט איזבל (ביארה) אשר החליף את גודריק בתפקיד. לאזלו היה הגנרל הראשי של פרידה ביחד עם אלאריק. נהרג כתוצאה מקסם (לא ידוע מי הרג אותו).
סרהאט (דארק משיח) - הדמות הראשית במשחק "דארק משיח". הדארק משיח. סרהאט הוא חצי חי וחצי שד. הבן של איזבל וקאה בלך. הרג את אראנטיר. אראנטיר ניסה להרוג אותו אך מבלית הצלחה קאה בלך הפך עוד לשד ובכך סרהאט ניצל. הוחזר למצבו הקודם על ידי קאה בלך לאחר שהרג את אראנטיר. איזבל מנסה למנוע ממנו להיוולד.

מונחים חשובים

"Tear of Asha" - פאזל אשר צריך להרכיבו, לאחר הרכבתו הגיבור מקבל תמונה של מקום שהוא צריך לחפור בו ולמצוא את האוצר. לאחר מכן הגיבור מגיע לטירה ובונה שם את האוצר. מונח זה התפתח החל מהמשחק השלישי (Heroes of Might and Magic III).
"Ashan" (תרגום:אשאן) - העולם בו מתרחש המשחק.
שריר הירך המרובע

שריר הירך המרובע (TA: Musculus quadratus femoris) הוא אחד משרירי העכוז העמוקים. שריר הירך המרובע מסובב את הירך לכיוון חיצוני ומייצב את ראש הירך של עצם הירך במרחשת.

תיאור

תחילתו של שריר הירך המרובע בגבול הצידי של גבששת השת ("עצם הישיבה") של עצם השת. חלקו המרוחק של השריר נאחז בגבשושית המרובעת שבחלקה העליון של עצם הירך.

עצבוב

שריר הירך המרובע מעוצבב על ידי שורש העצב המותני החמישי ועל ידי שורש העצב העצתי הראשון (L5, S1) דרך העצב לשריר הירך המרובע (Nervus musculi quadrati femoris).
דרך הפילוסוף

דרך הפילוסוף (ביפנית: 哲学の道) היא שדרת עצי דובדבן באורך 2 ק"מ הנמצאת בעיר קיוטו, יפן. היא קיבלה את שמה מפני שהפילוסוף היפני קיטארו נישידה נהג להלך לאורכה תוך כדי מדיטציה.
גלית אלדר

גלית אלדר היא סופרת ישראלית.

קורות חייה

גלית אלדר נולדה וגדלה בחולון, בהיותה בת 13 נסעה עם הוריה לניו יורק במסגרת שליחות מבנק לאומי, שם למדה בבית ספר יהודי. היא שבה לישראל בגיל 17 ובמקום לעשות כיתה י"ב התחילה ללמוד לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן. בצבא שירתה בבסיס מפרשית, בחיל מודיעין בדרום הארץ ובתום הסדיר שירתה במילואים. לאחר הצבא עבדה כדיילת קרקע באל על ובמקביל למדה לתואר ראשון במדעי החברה בבר-אילן. לאחר התואר עשתה תעודה בעיתונות ותקשורת בבר-אילן לבוגרי תואר ראשון. באותה עת עברה קורס מכירות מטעם אל על, ואחריו הייתה מנהלת פרסום באגף מטענים באל על. 
בשנת 2000 התמנתה אלדר למנהלת תקשורת שיווקית בחברת סטרט-אפ ובעקבות בועת הדוט קום, פשטה החברה את הרגל, היא מצאה את עצמה ללא עבודה בהריון מתקדם, בנה נולד והיא החלה לכתוב את ספרה הראשון, שראה אור ב-2004. ב-2006 יצא לאור ספרה השני וב-2008 ספרה השלישי. ב-2007 נהייתה עוזרת ראש תחום פיננסיים בסוכנות ביטוח והיום היא מנהלת שיווק וקשרי סוכנים. במהלך כל השנים שימשה כסופרת צללים של אנשים שונים שרצו להוציא רומנים או ספרי זכרונות. 
בשנים האחרונות עסקה אלדר בתחום מכירות וניהול מועדוני כושר. היום מנהלת ספורטן הוד השרון.
גלית אלדר נשואה לעמית אלדר, מנהל פרויקטים במחשבים ולהם שלושה ילדים, תומר אלדר, רועי ונועה.

ספריה

כבר לא שם, ספרית מעריב, 2004
מתאר את הקונפליקט של האישה המודרנית בת זמננו, הנקרעת בין השאיפה לממש את האני שלה, לבין הצורך שלה להיות אמא ובת זוג מושלמת. הספר מספר בין השאר על אישה שאינה מעוניינת להביא ילדים לעולם ונתקלת בשל כך בעוינות בחברה הישראלית. הוא מתאר כיצד ערך של חברות בין נשים עלול להתנפץ בחיים, דבר שקורה הרבה בגלל גבר ובגלל קנאה שמתעוררת בין נשים.
פול מון, ספרית מעריב, 2006
שם הספר לקוח ממסיבת הפולמון אשר מתקיימות בתאילנד, שם חציו הראשון של הספר מתרחש. ואילו חציו השני מתרחש שמונה שנים אחר-כך. הספר דן בשאלה האם מאורעות חיינו הם גורל או צירוף מקרים. בחלקו הראשון הוא מתאר הרפתקאות ואהבות בחופי תאילנד ועל החיים במצב רוח איטי ורגוע. בחלקו השני הוא מתאר כיצד הגיבורה מתמודדת עם פציעה של בן-זוג.
סדקים, ספרית מעריב, 2008
בספר התייחסה אלדר לחוקים הנוקשים שמדינת ישראל מתירה לערוך הפלה. גיבורת הספר היא אישה רגילה שחייה שקטים ומתחת לפני השטח האדמה בוערת כשהיא נכנסת ומחליטה להגיד שהילד אינו מבעלה. היא בגדה בבעלה, הוא התגרש ממנה, במסכת גירושים מכוערת ברבנות שמתעמרת באישה. הבעל גם בוגד באישה ומאיים לקחת ממנה את הילדים, תוך שהוא יוצא למסע נקם. הספר מתאר שני אנשים שהאהבה הבוערת ביניהם הופכת לשנאה.
LG G5

חומרה

ל-G5 שלדה מלבנית עשויה אלומיניום, עם פינות מעוגלות. בגבו בליטה קלה באזור המצלמה ובחלקו התחתון מחבר USB-C. בניגוד לקודמיו בסדרה, כפתורי הווליום הועברו מגב המכשיר לצידו השמאלי, אך כפתור ההדלקה העגול, שכעת מכיל גם קורא טביעות אצבעות, נשאר מאחור. 
חלקו התחתון של המכשיר ניתן לניתוק לצורך החלפת סוללה או החלפת מודול. את הסוללה ניתן לנתק ולחבר לכל מודול בנפרד.
במכשיר ערכת שבבים Snapdragon 820 מתוצרת קוואלקום עם 4 ג'יגה בייט זיכרון מהיר ו-32 ג'יגה בייט של אחסון פנימי הניתן להרחבה באמצעות כרטיס Micro-SD. ל-G5 מסך IPS בגודל 5.3 אינץ' ברזולוציית  1440p.במכשיר שלוש מצלמות: מצלמת 16 מגה-פיקסל מצלמה ראשית, מצלמת 8 מגה-פיקסל המאפשרת צילום בזווית רחבה של 135 מעלות, ומצלמה נוספת בקדמת המכשיר. כמו ב-G4, המצלמה האחורית מספקת גם היא חיישן ספקטרום ופוקוס תת-אדום אוטומטי.
גרסה נוספת של המכשיר, LG G5 SE, הנמכר בשווקים נבחרים, בעלת ערכת שבבים Snapdragon 652 וכוללת רק 3 ג'יגה בייט של זיכרון מהיר.

תוכנה

הטלפון מגיע עם מערכת ההפעלה אנדרואיד 6.0 "מרשמלו". במכשיר לא ניתן להסיר קיצורי דרך של אפליקציות מהמסך הראשי מבלי להסיר אותן לחלוטין, כיוון שבמסך הבית של המכשיר אין מגירת יישומים, ובמקומה כל היישומים נמצאים על המסך הראשי, בדומה ל - iOS. המכשיר מאפשר מצב "דולק תמיד" המציג שעון והודעות על המסך גם כאשר המכשיר במצב המתנה.

אביזרים

יחד עם המכשיר הושקו שורה של אביזרים בשם "חברים", כולל משקפי מציאות מדומה חוטיים בשם LG 360 VR (אשר מתחברים למכשיר באמצעות מחבר ה-USB Type-C), מצלמת LG 360 המאפשרת צילום ב-360 מעלות, ו-LG Rolling Bot, מצלמה הממוקמת על רובוט בצורת כדור הניתן לשליטה ותנועה מרחוק. אביזרים אלו כולם מנוהלים באמצעות יישום ייעודי במכשיר.
שני אביזרים המנצלים את מודולריות המכשיר נחשפו גם כן: "LG Cam Plus" אביזר המוסיף ידית אחיזה לחלקו האחורי של המכשיר, המשלבת כפתורים פיזיים לתפעול המצלמה, גלגלת זום וכמו כן סוללה נוספת. "LG Hi-Fi Plus" cשיתוף פעולה עם Bang & Olufsen אשר מוסיף ממיר אות קול מאנלוגי לדיגיטלי, מגבר ותמיכה בהזרמת אודיו, המגיע יחד עם אוזניות H3 של B&O Play.
ורסאי

ורסאי כבירת צרפת

אף שפריז הייתה בירת צרפת דה יורה, וארמון המלך הרשמי היה ארמון הלובר, ורסאי הייתה דה פקטו עיר הבירה של ממלכת צרפת בין מאי 1682 (החודש בו עבר לואי ה-14 להתגורר בארמון ורסאי) לספטמבר 1715 - זמן מותו של לואי ה-14 והחזרת הבירה לפריז. ביוני 1722 חזרה הבירה להיות ורסאי, עת שהמלך לואי ה-15 שב להתגורר בארמון ורסאי, והיא שימשה כבירה עד אוקטובר 1789, עת נאלץ לואי ה-16 בלחץ ההמון הפריזאי לשוב לפריז. ורסאי הפכה לבירת צרפת ממרץ 1871 (בשל העובדה שעל פריז השתלטה הקומונה הפריזאית), ועד נובמבר 1879.

אירועים חשובים שאירעו בוורסאי

ב־18 בינואר 1871 הוקמה האימפריה הגרמנית בארמון ורסאי שנכבש על ידי פרוסיה. 
ב־28 ביוני 1919 נחתם בארמון ורסאי חוזה ורסאי, לסיום מלחמת העולם הראשונה.
ב־17 ביוני 1939 בוצעה מחוץ לכלא סן פייר, ברחוב ז'ורז' קלמנסו (Georges Clémenceau), ההוצאה להורג הפומבית האחרונה בצרפת. הנידון למוות היה אז'ן ויידמן (Eugene Weidmann), רוצחם המורשע של שישה בני אדם. ההוצאה להורג בוצעה בגיליוטינה.

גאוגרפיה

ורסאי ממוקמת 17 ק"מ דרומית מערבית לפריז, בגובה שבין 130 ל-140 מטרים מעל פני הים. העיר מוקפת על ידי גבעות מיוערות.
שטחה של העיר ורסאי הוא 26.18 קמ"ר, ונכון לשנת 1999 צפיפות האוכלוסין בעיר הייתה 3,275 נפשות לקמ"ר.
לעיר, שתוכננה בטרם בנייתה, יש רחובות סימטריים וישרים. העיר שימשה מודל לחיקוי בעת תכנונה של העיר וושינגטון.
השדרה המרכזית בעיר, "שדרת פריז" (צרפתית - Avenue de Paris), היא השדרה הארוכה והרחבה בעולם. (המרחק בין חזיתות הבתים במקומות מסוימים הוא 120 מטר)

אתרים

בוורסאי נמצא ארמון ורסאי, הכולל ארמונות וגנים מפוארים, שהוקמו על ידי לואי ה-14 מלך צרפת. 
הארמון והגנים הוכרזו על ידי אונסק"ו בשנת 1979 כאתר מורשת עולמית.
מול הארמון ממוקמות שתי האורוות המלכותיות, האורווה הצפונית מכילה מוזיאון לכרכרות.
במקביל לרחוב מרשל ז'ופר (Maréchal Joffre), מדרום לארמון, ממוקם גן הירקות המלכותי על פני כמה מאות דונמים. בגן זה אפשר לראות "עצים מהונדסים" בצורות שונות, שנועדו להקל על גנני המלך לקטוף את הפרות והירקות ששימשו לבישול ארוחותיו.

מוסדות

בית הספר הגבוה לאדריכלות של ורסאי ממוקם מול ארמון ורסאי, ויש בו מרכז לאמנות עכשווית ותצוגות מתחלפות בנושאי אדריכלות.
זיכרון וירטואלי

היסטוריה

ארכיטקטורת פון נוימן היא מודל שהציע בשנות ה-40 של המאה ה-20 המתמטיקאי ג'ון פון נוימן למבנהו של המחשב. במודל זה, זיכרון המחשב משמש הן לאחסון התוכנית והן לאחסון הנתונים שתוכנית זו קוראת או כותבת בעת ביצועה על ידי המעבד. מרבית המחשבים בנויים על־פי מודל זה. במימוש המקובל של ארכיטקטורה זו, זיכרון המחשב הוא זיכרון גישה אקראית (RAM).
הצורך בזיכרון גדול יותר, יחד עם מחירו הגבוה של זיכרון RAM הובילו בשנות ה-70 לפתרון של זיכרון וירטואלי, שבו הזיכרון העומד לכאורה לרשות התוכניות המבוצעות גדול משמעותית מהזיכרון הפיזי.

עקרון הפעולה

זיכרון וירטואלי הוא מרחב זיכרון מדומה העומד לרשות תהליך, והוא גדול מהזיכרון הפיזי המשמש תהליך זה. מרחב הזיכרון הווירטואלי נמצא על אמצעי לאחסון נתונים (כגון דיסק קשיח), והחלקים מתוכו הנחוצים למעבד בזמן נתון מובאים לזיכרון הממשי על ידי מערכת ההפעלה, תוך שהם מחליפים חלקי זיכרון שאין בהם צורך באותו רגע.

ארכיטקטורת x86

במעבדים של אינטל, הגישה לזיכרון הווירטואלי נעשית בשיטת דפדוף. כל כתובת זיכרון שאליה ניגש המעבד היא כתובת וירטואלית המורכבת ממקטע (segment) והֵסֶט (offset). תפקיד היחידה לניהול זיכרון (MMU), רכיב חומרה הקיים בדרך כלל במעבד, להפוך את הכתובת הווירטואלית המתבקשת לכתובת פיזית בעת הפנייה לזיכרון.
כאשר המעבד ניגש לקרוא או לכתוב נתון בזיכרון, הוא ניגש לזיכרון RAM של המחשב. אם המידע הרצוי לא קיים ב-RAM, החומרה מפעילה פסיקה הקוראת למערכת ההפעלה, כדי שזו תביא את הנתון הרצוי מהדיסק, קריאה זו נקראת "Page Fault".
על מנת לייעל את המערכת, ולקבל מהירויות גדולות יותר, כאשר מערכת ההפעלה מתבקשת להביא מידע מהדיסק הקשיח, היא מביאה חבילה שלמה של נתונים בגודל של כמה KB (הגודל תלוי במערכת). חבילה זו נקראת דף (Page).
על מנת לפנות מקום לדף החדש, מערכת ההפעלה מעבירה דף אחר, ישן יותר (שלא נמצא בשימוש בזמן האחרון) מה-RAM חזרה אל הדיסק.

תרגום כתובות

כדי להפוך כתובת וירטואלית לכתובת פיזית, המעבד ניגש אל טבלאות מיוחדות המכונות "טבלאות דפים" שמכילות מידע עבור התרגום. כיוון שלכל תהליך שרץ יש כמות גדולה מאוד של דפים ולרוב רק חלק קטן מהם בשימוש, לרוב בנויה טבלת הדפים במספר רמות כדי לצמצם את כמות הזיכרון שהיא תופסת: הרמה הראשונה מכילה הצבעות על דפי הטבלאות של הרמה השנייה, והרמה השנייה מכילה הצבעות לדפים שמרכיבים את מרחב הזיכרון של התוכנה.
בשל הצורך לבצע תרגום של הכתובות, ומכיוון שטבלאות הדפים שמורות בזיכרון המחשב, כל גישה לזיכרון הווירטואלי דורשת מספר גישות לזיכרון הפיזי - גישה אחת או יותר אל טבלאות הדפים כדי למצוא את הכתובת הפיזית, וגישה אחרונה לכתובת הפיזית עצמה כדי להביא את הנתון המבוקש. כדי לצמצם את העלות הגבוהה של גישה לזיכרון, מעבדים מודרניים מכילים רכיב מטמון מהיר בשם TLB‏ (Translation Lookaside Buffer) על המעבד עצמו שמכיל כמות מסוימת של תרגומים כתובות שהתבצעו לאחרונה, וכל בקשה לתרגום כתובת מחפשת ראשית את התרגום ברכיב זה, מה שמהיר פי כמה מגישות לזיכרון. חסרונו של ה-TLB הוא בגודלו הקטן יחסית.
אינטרנט רימון

היסטוריה

בשנת 2007 הוקמה החברה ביוזמת הרב יהושע שפירא, קיבלה רישיון לספק שירותי אינטרנט והצטרפה לשוק האינטרנט בישראל, "אינטרנט רימון" היא החברה הראשונה מסוגה שסיפקה אינטרנט מסונן כבר ברמת ספק האינטרנט, ללא צורך ברכישת שירות סינון או תוכנת מחשב נפרדת, לאנשים שמעוניינים לגלוש באינטרנט כשר. 
בהמשך אותה שנה, בעקבות הקמתה של החברה, קראו מספר רבנים מהציונות הדתית בישראל ובראשם הרב מרדכי אליהו לעבור לחברה זו, שכן הפתרון שהיא מציעה טוב יותר, לטענתם, לגלישה בטוחה ברשת האינטרנט, מכל הפתרונות הקיימים בשוק.
בשנת 2008 נחתם הסכם בין החברה לבין חסידות בעלז שבמסגרתו ניתן למי שמחויב לכך לצורך פרנסתו היתר מהאדמו"ר להתחבר לאינטרנט, אך כיום ממליצים בחסידות בעיקר על סינון התוכן של חברת נטפרי .
בתחילת שנת 2009 הקימה החברה חטיבה נוספת בחברה בשם "אתרוג", שנועדה לתת מענה לציבור החרדי. ההבדל המשמעותי הוא ברמת הסינון שבחטיבה זו הוא מוקפד יותר.
ביוני 2009 פורסם כי חברת 013 נטוויז'ן רכשה חלק מהחברה והיא תיכנס כשותפה ל"אינטרנט רימון". בנובמבר 2009 נשלחה עצומת רבנים שקראה ליצירת כלי סינון תוכן גם לטלפונים סלולריים, בעקבות כך בשנת 2010 השיקה "אינטרנט רימון" בשיתוף עם חברת סלקום, כלי סינון גם עבור מכשירים סלולריים.
ביולי 2011 התפטר קובי הקר, מנכ"ל החברה. בעקבות כך, יריב פאר, מונה למנכ"ל במקומו.
ביוני 2015 השיקה החברה את המותג "TOM" הפונה לסינון תכנים גם במגזר הכללי.
בשנת 2019 -2018 יצא השירות החדש של רימון שניקרא הדור הבא שבו אתם בוחרים על איזה מכשרים להגן.

מאפייני פעילות

אינטרנט רימון מאפשר מספר רמות סינון שונות: הרמות הנמוכות מתבססות בעיקר על חסימת רשימת אתרים בעייתיים, בעוד הרמות הגבוהות מאפשרות גלישה לרשימת אתרים מצומצמת ('רשימה לבנה'). רשימות אלו ניתנות לעדכון אישי על ידי המשתמשים. בנוסף מתבצע סינון על תוצאות חיפוש במנועי חיפוש, וסינון באתרים מאובטחים באמצעות תיעול התעבורה המאובטחת דרך שרתי אינטרנט רימון. מאפיין זה חושף את המשתמשים להתקפת אדם בתווך ולהאזנת סתר לנתונים רגישים על ידי אינטרנט רימון.
ניתן לדווח על תקלות ובעיות בסינון התוכן באמצעות דף מיוחד בדף הבית (דרך ״צור קשר״) ולאחר בדיקה התיקון מיושם עבור כל המשתמשים.
שניצל

שְׁנִיצֶל (מגרמנית: Schnitzel "פרוסה קטנה"; בעברית: כְּתִיתָה) הוא מאכל מהמטבח האוסטרי העשוי מבשר מטוגן או אפוי. לעיתים משטחים אותו בעזרת פטיש שניצלים, ומצפים אותו בפירורי לחם או קמח הדבוקים אליו בביצה.
השניצל על גרסותיו השונות (עגל, כבש, עוף, בקר, הודו, איל, חזיר) הפך למנה נפוצה במדינות רבות בעולם המערבי.
השניצל נחשב לארוחת הצהריים הפופולרית ביותר בישראל, ובצה"ל בפרט.

היסטוריה

לפי המסורת, המנה הובאה לממלכת אוסטרו-הונגריה מאיטליה על ידי הפילדמרשל רדצקי בשנת 1857. בשנת 1900 נטבע המונח שניצל וינאי על שם העיר האוסטרית, וינה. מנה קלאסית של שניצל וינאי, או ווינרשניצל (Wienerschnitzel) תהיה עשויה מבשר עגל, עטוף בפירורי לחם, מטוגן בחמאה או שומן חזיר, ומוגש בדרך כלל עם צ'יפס או מחית תפוחי אדמה ולעיתים עם רסק תפוחים חמוצים.
הגרסה הישראלית לשניצל עשויה בדרך כלל מחזה עוף או הודו, ומהווה מאכל פופולרי. השניצל הגיע לישראל דרך יהודי אשכנז, ונחשב לחלק מהמטבח היהודי. בדוכני מזון מהיר נמכר גם שניצל בבגט או בפיתה, לרוב בליווי ירקות, צ'יפס וקטשופ. בישראל הושאל השם "שניצל" גם למאכלים נוספים המטוגנים בציפוי פירורי לחם, כמו שניצל דג ושניצל תירס.
בגרסה הארגנטינאית של המאכל הוא מכונה מילנסה (Milanesa), ומבוסס על בשר בקר העשוי דק ומועט בשומן, אשר נאפה בתנור או מטוגן. גרסה נוספת בציפוי רוטב עגבניות וגבינת מוצרלה נקראת מילנסה נפוליטנה (Milanesa Napolitana).
גרסה שווייצרית של שניצל היא קורדון בלו (Cordon-bleu, בצרפתית: "סרט כחול") - בין שני נתחי בשר נתון מילוי שינקן וגבינה, והבשר מצופה בציפוי השניצל ומטוגן.
לשניצל יש גם מספר גרסאות צמחוניות וטבעוניות. גרסה תעשייתית נפוצה היא שניצל תירס – בלילה המכילה גרגרי תירס, מצופה בפירורי לחם ומטוגנת. מוצר זה הושק על ידי חברת טבעול בשנת 1993 והפך לשניצל המוכן הנמכר ביותר בישראל. גרסה טבעונית לגמרי המתאימה להכנה ביתית עשויה מפרוסות דקות של סייטן, ובמקום ביצה משתמשים בה בחלב סויה להדבקת פירורי הלחם.

בהלכה

ישנו דיון הלכתי סביב ברכתו של השניצל, מאחר שהוא מורכב מבשר שברכתו שהכל, ומהציפוי שברכתו מזונות. התומכים בברכת מזונות נסמכים על העיקרון ההלכתי בהלכות ברכות שלפיו יש לברך מזונות על כל תערובת שיש בה מזונות אף שאינה עיקר המוצר. מנגד רוב הפוסקים סבורים שיש לברך שהכל, ונסמכים על העקרון ההלכתי עיקר וטפל, ולטענתם עיקר השניצל הוא הבשר שבו, ואין להתחשב בציפוי.
הקורפוס השני (ורמאכט)

החזית המערבית

הקורפוס הוקם בשטטין ב-1 באוקטובר 1934, וכמפקדו הראשון מונה פדור פון בוק. הקורפוס לחם במסגרת המערכה בפולין כחלק מהארמייה הרביעית של קבוצת ארמיות צפון. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות A, והשתתף בקרב על בלגיה ונע אל צפון צרפת. לאחר מכן לחם הקורפוס הארמייה הרביעית כחלק מקבוצת ארמיות B. הקורפוס השתתף בפריצת הדרך בסום, וברדיפת הכוחות של צבא צרפת אל הסן והלואר.

החזית המזרחית

במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, והשתתף בקרב על קובנה. בינואר 1942 השתתף הקורפוס בקרבות בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים תחת הארמייה ה-16 והארמייה ה-18 לסירוגין. באוגוסט נסוג הקורפוס יחד עם כל קבוצת ארמיות צפון לקורלנד שבלטביה, ועד מהרה שונה שמה של קבוצת הארמיות לקבוצת ארמיות קורלנד. הקורפוס נותר בקורלנד עד שנכנע ב-8 במאי 1945.
צ'ארלס דרו

חייו והשכלתו

דרו נולד ב-3 ביוני 1904 למשפחה אפרו-אמריקאית ממעמד הביניים בוושינגטון די. סי. שבארצות הברית. אביו, ריצ'רד, עסק בייצור שטיחים, ואמו, נורה, השתכרה כמורה. יחד עם שלושת אחיו, גדל והתחנך בשכונה מעורבת. החל לעבוד כבר בגיל 12 בתור מחלק עיתונים, וכשנה לאחר מכן כבר עבדו תחתיו שישה עובדים נוספים. במהלך שנות לימודיו בבית הספר עבד במספר עבודות נוספות, ביניהן מציל בבריכת שחייה ופועל בניין. דרו הצעיר הפך במהרה לאתלט מצטיין, ואף זכה במספר פרסים בתחום. במהלך חייו המוקדמים לא הביע כל עניין בתחום הרפואה. בשנת 1920 נפטרה אחת מאחיותיו, אלזי, כתוצאה מסיבוך של מחלת השחפת.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1922, החל ללמוד בקולג' במסצ'וסטס לאחר שזכה במלגה אתלטית. במהלך שנותיו בקולג' החל להתעניין לראשונה בתחומי הביולוגיה והרפואה. בשנת 1926 סיים את לימודיו בקולג' והחל לעבוד כמדריך לביולוגיה וכמנהל אתלטי בקולג' בבולטימור שבמרילנד. כשנתיים לאחר מכן התקבל לפקולטה לרפואה באוניברסיטת מק'גיל שבמונטריאול, קנדה. בשנת 1933 סיים את לימודיו האוניברסיטאיים בהצטיינות והחל בהתמחות מעשית בבית חולים. במהלך ההתמחות, שנמשכה כשנתיים, עסק רבות במחקר, בעיקר בניסיון לפיתוח שיטה לטיפול בהלם באמצעות מתן נוזלים שונים. עיסוקו הממושך בתחום זה הוא שהקנה לא את בקיאותו הרבה בתחום עירוי הדם שבו יעסוק בהמשך חייו. החל משנת 1936 ועד למותו בשנת 1950 עסק דרו בעיקר בהוראה ובמחקר במוסדות אקדמיים שונים, ובשנת 1940 אף הפך לאפרו-אמריקאי הראשון בהיסטוריה שזכה בתואר דוקטור באוניברסיטת קולומביה.
צ'ארלס ריצ'רד דרו מת מפצעיו ב-1 באפריל 1950 בברלינגטון שבקרוליינה הצפונית לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים והוא בן 45 בלבד.

פיתוחיו בתחום עירויי הדם

בשנת 1940, לפני הצטרפותה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה ולאחר שסיים את לימודי הדוקטורט, גויס דרו לפרויקט "דם לבריטניה" ("Blood for Britain"), פרויקט שמטרתו הייתה פיתוח שיטות חדשניות לאחסון, שימור והפקת דם לעירוי לחיילי בריטניה. במסגרת עבודתו בפרויקט הגה מספר רעיונות מהפכניים בתחום עירויי הדם בפרט ובעולם הרפואה בכלל. דרו הקים מספר מוקדים בהם יכלו אזרחים לתרום דם, והיה ממפתחי הטכנולוגיה הנחוצה לשינוע התרומות ברכבים ייעודיים שכונו "Bloodmobiles" (בתרגום חופשי: "ניידות דם"). דרו הסיק גם שמרכיביו השונים של הדם, ביניהם פלזמת הדם ותאי הדם, ניתנים להפרדה ואחסון בנפרד בצורות שונות. נוסף על אלו, פיתח שיטה חדשנית לשימור תרומות הדם, ובכך סלל למעשה את הדרך להקמתם של בנקי הדם הראשונים.