google/wiki40b huggingface dataset:
בית הקלפים (סדרה בריטית)

עלילה

פרנסיס ארקרט הוא חבר בפרלמנט הבריטי המכהן כמצליף המפלגה השמרנית. ארקרט הוא טיפוס אריסטוקרטי ומתנשא, בן למשפחה גאלו-סקוטית במקור (כפי שמעיד השם) ש"הגיעה דרומה עם ג'יימס הראשון". לאחר סיום כהונתה של מרגרט תאצ'ר ומינויו של הנרי קולינגרידג' לראש הממשלה, מצפה ארקרט להתמנות לשר הפנים בקבינט של קולינגרידג', אך מתאכזב שהרפורמות שמציע נדחות והוא לא ממונה לשר. בתמיכת אשתו (דיאן פלטשר), הוא יוצא למסע נקמה שמטרתו להתמנות בעצמו לראש הממשלה. תוך שימוש במניפולציות, תככים פוליטיים, מידע רגיש שצבר במסגרת תפקידו כמצליף המפלגה, ניצול אנשי מפלגה סוררים וסחיטתם, הוא מוביל להתפטרותו של קולינגרידג', לפגיעה במתמודדים האחרים מטעם המפלגה על התפקיד, עד למינויו כראש הממשלה. ארקרט לא בוחל בשום אמצעי ובדרך אף הורג את רוג'ר אוניל, איש יחסי הציבור של המפלגה, נרקומן אותו סחט, ורוצח את מאטי (סוזאנה הרקר), עיתונאית צעירה אותה ניצל להדלפות וניהל עמה רומן עד שהחלה לחשוד בו.
במיני סדרה השנייה (To Play the King) מכהן ארקרט כראש ממשלה, והוא מתמודד בזירה הפוליטית מול מלכה החדש של הממלכה המאוחדת (מייקל קיצ'ן) הדוגל במדיניות כלכלית סוציאליסטית. בעונה זו מנצל ארקרט יועצת פוליטית צעירה ולא בוחל בשימוש באלימות ובפגיעה במי שפועל נגדו. בסיום העונה נבחר בשנית לראשות הממשלה ומביא להתפטרותו של המלך.
במיני סדרה השלישית (The Final Cut) מוטיב המוות מקבל מקום בולט. העונה נפתחת בחיסולה של כלבת הציד הנאמנה והזקנה על ידי ארקרט, כרמז לבאות, ובסצנה הבאה עדים להלווייתה של מרגרט תאצ'ר. ארקרט שואף להטביע את חותמו כראש ממשלה בממלכה המאוחדת ובאירופה כולה ולהתעלות על תאצ'ר. במהלך העונה הוא מתמודד עם עברו כקצין בצבא הבריטי בקפריסין ופשעי מלחמה שביצע על רקע משא ומתן להסכמי שלום בין קפריסין לטורקיה וקפריסין הצפונית. הוא מתעמת עם שר החוץ שלו, ומאמץ לקרבתו פוליטיקאית שאפתנית שהיא גם המאהבת של יריבו. במקביל, כאשר הפופולריות שלו יורדת הוא מחרחר מלחמה מחודשת בקפריסין בתקווה שתהייה עבורו מה שהייתה מלחמת פוקלנד לתאצ'ר, אך הדבר מסתיים בפיאסקו, טבח בילדות ואסון תקשורתי. כשמעמדו צונח נוטשים אותו אנשי אמונו זה אחר זה. רעייתו דואגת להוציא לפועל את המעשה היחיד שיתרום להאדרת שמו ומארגנת התנקשות בחייו.
לאודיקה השלישית

לאודיקה השלישית (ביוונית: Λαοδικη, מתה בשנת 191 לפנה"ס לערך) הייתה נסיכה מממלכת פונטוס, ממלכה הלניסיטית באנטוליה ואשתו של אנטיוכוס השלישי שליט הממלכה הסלאוקית.
לאודיקה הייתה בתו של מיתריטדס השני, מלך פונטוס ושל אשתו לאודיקה. אחיה היה מיתריטדס השלישי, והייתה לה אחות נוספת ששמה היה לאודיקה. בשנת 221 לפנה"ס נישאה לבן דודה מצד אמהּ, אנטיוכוס השלישי, מיד לאחר המלכתו למלך בשנת 222 לפנה"ס. טקס הנישואים התקיים בעיר זאוגמה ("סלאוקיה שעל הפרת"), שנוסדה על ידי סלאוקוס הראשון. זאוגמה הייתה עיר מבצר הלניסטית ששכנה על הגדה המערבית של הפרת בטורקיה של היום.
לאודיקה הוכרזה כמלכה באנטיוכיה על ידי אנטיוכוס לפני יציאתו ב-221 לפנה"ס למסע מלחמה במזרח הממלכה כנגד מולון , האחשדרפן שמרד בו.
ללאודיקה ולאנטיוכוס נולדו שמונה ילדים. בנם הבכור היה אנטיוכוס שנולד בעת המסע כנגד מולון, עם ילדיהם הנוספים נמנו סלאוקוס הרביעי, ארדיס (Ardys), לאודיקה הרביעית שהייתה אשתו של סלאוקוס הרביעי, קלאופטרה הראשונה שהייתה אשתו של תלמי השישי ואנטיוכוס הרביעי שנולד בשם מיתרידטס.
Razor

Razor הוא אוסף כללי תחביר המרחיבים את ASP.NET, המאפשר להשתמש בקוד #C או VB.NET שיבוצע בצד-השרת (Server-Side) ליצירת דפי אינטרנט דינמיים.

רקע

ל Razor יתרון על NET. בכך שהוא מאפשר לכתוב את הקוד בתוך הדף המפותח והוא קל ללימוד ולשימוש. 
ל Razor כללי תחביר דומים ל PHP ול- Classic ASP, המוכרים למפתחים ותיקים.
Razor שוחרר ל Visual Studio 2010 בינואר 2011 כחלק מ MVC3 ו "Microsoft WebMatrix tool set".

מבוא

התחביר מבוסס על #C ומאפשר למפתח להשתמש בתבניות HTML. במקום להשתמש ב <%= %> של ASP.NET ASPX ב Razor מתחילים בלוק קוד בסימן '@' ולא צריך לעטוף את הקוד בתבנית XML המגדירה תחילה וסוף של הבלוק.
דוגמה: 
<ul>

@for (int i = 0; i < 10; i++) 
{<li>@i</li>
}
</ul>
האיש העשיר ואלעזר

האיש העשיר ואלעזר הוא משל נוצרי, אחד ממשלי ישו, המובא בבשורה על-פי לוקאס, פרק ט"ו, פסוקים 19–30.
במשל מסופר על איש עשיר, שחי בנעימים ועל עני בשם אלעזר, שהתמקם בכניסה לבית העשיר וניזון מפירורי סעודת העשיר. העני מת והובל על ידי מלאכים לחיק אברהם. גם העשיר מת, אך הוא הגיע לשאול, שם נשא ייסורים קשים. העשיר הביט ממקומו בשאול וראה מרחוק את אברהם ואלעזר שוכן בחיקו. ביקש העשיר מאברהם שישלח את אלעזר להרטיב את קצה אצבעו במים ולקרר בה את לשונו של העשיר, כי הוא סובל מאד מהחום. אברהם הזכיר לעשיר, שבחייו הוא נהנה מכל טוב ואלעזר סבל, לכן התהפכו כעת היוצרות ופרט לכך ציין שיש ביניהם תהום שנועדה למנוע מעבר מצד אחד לצד האחר.
העשיר, שהבין את הקשר בין חייו ובין אחריתו, ביקש מאברהם שיזהיר את חמשת אחיו מפני הצפוי להם. אברהם השיב לו שאחיו צריכים להישמע למשה ולנביאים, אך האיש העשיר הפציר באברהם שישלח אל אחיו מישהו מהמתים, כי זה ישכנע אותם והם יחזרו בתשובה. אברהם סירב באומרו, שאם הם לא שומעים למשה ולנביאים, הם לא ישמעו גם למי שיבוא מהמתים.
Feminist: Stories from Women's Liberation

תקציר

על פי ארגון נשים עושות סרטים: "בנוי כמסע אישי של גילוי מחדש על ידי הבמאית ג'ניפר לי, הסרט הזה מביא לחיים את העשור הראשון המונומנטלי של הגל השני של הפמיניזם בבהירות רבה. המסלול מתחיל בהתעוררות המוקדמת של הפמיניזם בשנת 1963 ומסתיים בפריחתה המלאה של תנועה ב-1970—מן הדו"ח של הוועדה הנשיאותית על אפליה נרחבת נגד נשים והפרסום של 'המסתורין הנשי' של בטי פרידן ועד להשתלטות של פמיניסטיות רדיקליות על פסל החירות וקריאתה של פרידן לנשים לשבות למען השוויון.
שלושים וחמש מרואיינות מגוונות, החל מפעילות השטח ועד לדמויות מובילות כגון בטי פרידן, פרנסס מ. ביל, גלוריה סטיינם, רובין מורגן, Ti-גרייס אטקינסון ועוד, אשר משתפות זיכרונות מהתקופה, כמו גם בעיות ואתגרים שעדיין מהדהדים היום."

הפקה

הבמאית ג'ניפר לי סיימה תואר בקולנוע ולימודי נשים בהמפשייר קולג' לפני שעבדה במחלקה הטכנית של האחים וורנר, סוני ו-Industrial Light &amp; Magic.
לי עבדה על הסרט "בחלקים" במשך תשע שנים תוך כדי עבודה במשרה מלאה. היא שילבה קטעי ארכיון עם ראיונות, כולל הקלטת ראיון הווידאו האחרון שערכה בטי פרידן. ההפקה גייסה מימון של $12,000 דרך קמפיין Kickstarter, אך לדבריה של לי, "התקציב שלי היה 90% במימון עצמי".
על חווית עשיית הסרט כתבה לי בטיים מגזין:
התחלתי לעשות את הסרט שלי "פמיניסטית" בשנת 2004 כסרט תיעודי רגיל על עובדות היסטוריות, אבל למדתי כל כך הרבה שסיימתי את הסרט בתור אדם אחר... הבנתי שאנו לא חוגגים את תנועת הנשים כפי שאנו חוגגים תנועות אחרות כי זה היה מורכב מידי - התנועה כללה סוגיות של מעמד, דת, גזע, ושפה, בין רבים אחרים... חשבתי שזה אולי יהיה קשה להוציא מזה הצלחות אינדיווידואליות כדי לכבדן. אך טעיתי: ככל שהמשכתי בעבודתי על הסרט מצאתי הרבה הצלחות קונקרטיות, כולל כאלה שנשמטו מספרי לימוד ואשר אינן זוכות לכבוד ציבורי.

צאת הסרט

לי הביאה את הסרט לאסלאמאבאד, פקיסטן, שם הקרינה אותו בשלוש אוניברסיטאות, כולל את האוניברסיטה האסלאמית הבינלאומית של איסלאמאבאד. הסרט גם הוקרן בפסטיבלי הסרטים בארצות הברית, ובכנסים כולל בכנס הארגון נשים לאומי של 2014 ובכנס 20 השנה של ארגון Veteran American Feminists (פמיניסטיות אמריקאיות ותיקות). הסרט מופץ על ידי נשים עושות סרטים.

קבלה

הסרט זכה בפרס הסרט התיעודי בטוב ביותר בפסטיבל סרטי הנשים הבינלאומי של לוס אנג'לס ב-2013, והיה בחירה רשמית של פסטיבל הסרטים של סינסינטי.
בביקורת בעיתון Pasadena Weekly כתבה אלן סנורטלנד, "אם היה לי שרביט קסמים והייתי יכולה לדפוק לך על הראש בו, הייתי שולחת אותך להקרנה של סרט תיעודי שהלוואי והיה חובת צפייה בבתי הספר: הוא נקרא 'Feminist: Stories from Women's Liberation'".
קמאלה לופז כתבה בביקורתה בהפינגטון פוסט: "לזכור וללמוד את הנשים אשר פרצו את המחסומים שלפנינו הוא לא רק הדבר הנכון לעשות; התעלמות מהשיעורים הקשים שהן למדו בעמל קשה היא מסוכנת לנו. עבור נשים אמריקאיות, האמנזיה השאננה שלנו היא פשוט רעל, וסרטה של לי הוא מנה בריאה של הנוגדן". היא הוסיפה שההיסטוריה של הגל השני של הפמיניזם "נפרש באופן יפהפה בסרט".
הסרט גם זכה לשבחים בביקורת של גב' מגזין, באתר של Psychology Today, ועוד.
פרנקו בארזי

ביוגרפיה

בארזי שיחק בקבוצת מילאן כל הקריירה ואף היה הקפטן של הקבוצה תפקידו במגרש היה בלם (שחקן הגנה). במהלך הקריירה השתתף ב-532 משחקי ליגה בהם כבש 16 שערים וגם זכה בשש אליפויות איטליה ובשלושה גביעי ליגת האלופות. עם נבחרת איטליה השתתף בארבעה מונדיאלים: מונדיאל 1982, מונדיאל 1986, מונדיאל 1990 ומונדיאל 1994. ב-1997 בגיל 37 פרש מכדורגל. בארזי, ששיחק כל חייו בחולצה מספר 6, זכה למחווה מרגשת מצד המועדון: החולצה בה שיחק מוסגרה והוחלט שאף שחקן אחר לא ילבש עוד את חולצה מספר 6 במדי המועדון. בדומה לו, גם את חולצתו של פאולו מלדיני, חולצה מספר 3, מילאן מסגרה והבטיחה שהשחקן היחידי שיוכל ללבוש אותה הוא בנו.
בארזי פרש מכדורגל לאחר המשחק ב-1 ביוני 1997.
אחיו, ג'וזפה בארזי היה כדורגלן באינטר מילאנו.
כיסא בר

כיסא בר הוא שרפרף גבוה, לעיתים קרובות עם משען רגל התומך ברגליים. 
לכיסאות בר צורה גבוהה וצרה, ומיועדים לישיבה על יד דלפקים או שולחנות גבוהים, שנמצאים לרוב בפאבים או ברים. בעשור השני של המאה ה-21, כיסאות בר זמינים בסגנונות מגוונים והופכים פופולריים יותר ויותר גם בבתים, בהם הם ממוקמים בדרך כלל על יד דלפק ביתי גבוה. 
כמו כן, כיסאות בר מאפשרים ליושב זווית ראייה גבוהה יותר, מאשר על כיסא רגיל, בזמן אכילה, שתייה או אירועים חברתיים.

סוגים

ישנם סוגים רבים ושונים של כיסאות בר, הבנויים מחומרים שונים, ועל פי דגמים שונים. כיסאות בר, לעיתים קרובות, עשויים מעץ או מתכת. יש כיסאות בר עם ובלי משענות לגב, לידיים ולרגליים; עם ובלי ריפוד על פני המושב. כיסאות בר יכולים להיות בעלי עיצוב עץ בסיסי, או בעלי עיצוב מורכב יותר (למשל: עם גובה כיסא מתכוונן). הם יכולים להיות גבוהים במיוחד, או נמוכים במיוחד; יכולים להיות מיועדים לשימוש במקום מקורה, או מחוץ לבית. בבתי עסק מסחריים, הסוג הנפוץ ביותר הוא של כיסאות בר המקובעים לרצפה, אך בעלי מושב מסתובב. כאשר הכיסא מקובע לרצפה, לא ניתן להזיזו ממקומו, ועל כן לא ניתן לגנוב אותו או להשתמש בו ככלי נשק במהלך תגרת בר. כיסאות בר המקובעים לרצפה, לרוב, מותקנים על עמוד והם חסרי רגליים, על אף שגם כיסאות בר עם רגליים ניתן לקבע לרצפה, באמצעות סוגרי מתכת מיוחדים.
גובהו הסטנדרטי של כיסא בר הוא 76 ס"מ, או 66 ס"מ עבור כיסאות גבוהים המוצבים בסמוך לדלפקים במטבחים ביתיים. סגנונות עיצוב פנים עכשוויים עושים שימוש בשולחנות פאב גבוהים במיוחד, הדורשים גובה של 91 ס"מ עבור כיסאות הבר שלפניהם. גובהם של כיסאות בר בגובה דלפק הוא 61 ס"מ; לשם השוואה: גובהו של מושב כיסא אוכל קונבנציונלי 46 ס"מ. לכיסאות בר מסוימים יש ריפוד עשוי פוליאוריתן, שנועד להעניק נוחות. כיסאות בר יכולים להיות עשויים קש או במבוק, כאשר ניתן לעשות שימוש בכיסאות אלו על מנת ליצור אפקט של אווירת "בר טיקי". עיצוב "רטרו" של שנות ה-50 ושנות ה-60 הוא עיצוב פופולרי במסעדות וברים רבים, שם נעשה שימוש בכיסאות עשויים כרום ויניל, בשילוב עם ספסלים או כיסאות שולחן תואמים. יש המעדיפים לרהט באמצעות כיסאות בר על מנת לחסוך במקום. ישנם מוסדות שהם נעשה שימוש בכיסאות רגילים ובכיסאות בר בעלי עיצוב תואם.
אלומיניום משמש לעיתים קרובות כאחד מרכיביו של כיסא בר המוחזק מחוץ לבית. בתוך בית, כיסאות עשויים עץ, יחד עם ריפוד, הם פופולריים עבור בתים המעוצבים בסגנון מסורתי. ישנם כיסאות בר המשמשים, למשל, מצילים בברכות שחיה, או שופטים באולמות ביליארד, ולצורך כך מוזמנים בהתאמה אישית. כיסאות בר משמשים במהלך סופי שבוע באירלנד את חסידיהם של הפרמייר ליג האנגלית, תופעה שהובילה למעשה להמצאתו של כינוי הגנאי "barstoolers" על ידי המעריצים של ליגת העל האירית בכדורגל. שטחם של כיסאות בר במקומות מסחריים הולך וגם; כמו כן ישנה עלייה ברכישתם המקוונת דרך האינטרנט. ניתן לייצר כיסאות בר על פי הזמנה, ולקוחות יכולים לציין מגוון רחב של בדים וגימורים, כמו גם מפרט של אפשרויות אחרות (כגון: גובה, משענת לידיים, משענת לרגל ועוד). הן כיסאות בר מעץ והן כיסאות בר ממתכת הם רהיטים פופולריים מאוד, כמו גם כיסאות הכוללים שימוש בנירוסטה וכרום ואפשרות לכוון את גובה הכיסא.
בניגוד למאה ה-20 בה השימוש בכיסאות בר היה נפוץ בעיקר עבור מסעדות ובתי קפה, בעשור האחרון גברה הפופולריות של כיסאות בר בקרב דירות ובתים פרטיים בשל העלייה בייצור דלפקים בגובה שיש במטבחים הביתיים.
סלטימבוקה

סלטימבוקה (באיטלקית: Saltimbocca או saltinbocca; פירוש הביטוי הוא: "קופץ בפה") הוא מאכל הפופולרי בדרום שווייץ, איטליה, ספרד ויוון ונעשה מפרוסות בשר עגל דקיקות שמעליהן או מתחתיהן פרושוטו ומרווה ומצמידים את המרכיבים בקיסם עץ; משרים ביין, שמן או מי מלח תלוי באזור או בטעמו של כל אחד. לפעמים מכסים את המאכל בצלפים.
גרסה של המאכל הזה הקרויה "סלטימבוקה אלה רומאנה" (באיטלקית: saltimbocca alla Romana), אם כי מקורה כנראה מברשה, מורכבת מעגל, פרושטו או שינקן ומרווה, מגולגלים ומבושלים ביין מרסלה או בחמאה.
ריצ'רד סטיינמץ

ביוגרפיה

סטיינמץ נולד בשיקגו, ב-1988 החל להופיע באופרת הסבון של ABC "אהבות".
ב-1996 שיחק את התפקיד הראשי בסרט "שוטרת אינטימית".
ב-2001 שיחק בסרט "האחד" ובסרט הנעורים "את מטורפת... אתה חתיך" העוסק בתלמיד תיכון לטיני המתאהב בנערה ממשפחה עשירה.
ב-2003 שיחק בסרט ימ"מ יחידת פריצה, מ-2004 ועד 2006 שיחק את תפקיד מרטין פיצג'רלד בסדרה תשוקות, הוא גם שיחק בפרקים של סדרות טלוויזיה רבות ובהן חוק וסדר וגיבורים. ב-2005 שיחק בסרט "פנימה והחוצה" לצד קייט וולש.
הוא הנחה מספר פעמים את תחרות מיס עולם וב-1996 הנחה את תחרות דוגמנית העל העולמית.
סזאר ריץ

ביוגרפיה

ריץ נולד בנידרוואלד, שווייץ, למשפחת חוואים. הוא החל בקריירה שלו בלה ספלאנדיד, בית מלון בפריז ושימש כמאטר ד'אוטל (רב-המלצרים) בשה וואזן (Chez Voisin), מסעדה שנסגרה בעקבות מלחמת צרפת-פרוסיה של 1870.
ב-1878 נהיה מנהלו של גראנד הוטל נסיונל בלוצרן והחזיק במקביל באותה משרה בגראנד הוטל במונקו עד ל-1888. ריץ היה חלוץ בפיתוח מלונאות התענוגות, ידע כיצד לפתות לקוחות עשירים והשיג לעצמו במהירות מוניטין של טעם טוב ואלגנטיות. 
ב-1888 הוא פתח בצוותא עם אוגוסט אסקופייה מסעדה ב-באדן-באדן, והשניים הוזמנו ללונדון בידי ריצ'רד ד'וילי קארט כדי להיהפך למנהל והשף הראשונים של מלון סבוי, משרות בהן החזיקו מ-1889 עד 1897.
ריץ הרכיב את מה שהוא מתאר כ"צבא קטן של אנשי מלון לצורך כיבושה של לונדון". מלון סבוי נחל הצלחה בן לילה, משך לקוחות עתירי ממון ומפורסמים, שהבולט בהם היה הנסיך מוויילס.
ב-1898 הוא פתח את מלון ריץ הידוע בכיכר ונדום, פריז, צרפת. הוא המשיך ופתח את מלון ריץ בלונדון, בריטניה ב-1906, שנהפך להיות מקום המפגש הפופולרי ביותר של אותה עת, בשביל העשירים והמפורסמים. מלון ריץ במדריד, ספרד נפתח ב-1910, בדחיפתו של המלך אלפונסו השלושה עשר, מלך ספרד, שהשתוקק לבנות מלון יוקרה שיתחרה עם ריץ בפריז. ריץ נהנה משותפות ארוכה עם אסקופייה, השף הצרפתי הידוע ואבי הבישול הצרפתי המודרני. 
ריץ סבל מהתמוטטות עצבים בשנת 1902 ואף שהיה שותף בתכנון סניף לונדון של ריץ לא היה מסוגל לעבוד בחמש עשרה השנים האחרונות לחייו. ריץ הלך לעולמו בקיסנאכט, ליד לוצרן, שווייץ ונקבר בכפר הולדתו. יורש עסקיו היה בנו, שארל.
מאור עיניים (צ'רנוביל)

מאור עיניים הוא ספר שנכתב על ידי רבי מנחם נחום מצ'רנוביל, מייסד חצר חסידית זו, מתלמידיו של המגיד ממזריטש.
הספר נערך על ידי תלמידו הרב אליהו, במטרה לחזק ולהפיץ ברבים את תורת החסידות והוא ערוך כפירוש על-פי דרך הדרש והמוסר על פרשות השבוע והמועדים.
"מאור עיניים" נחשב לספר חסידי מוערך, עד כדי כך שהיו אדמו"רים אשר הורו לחסידיהם להחזיק את הספר בתיק הטלית והתפילין כסגולה לשמירה והצלחה. חלקם אף הקפידו בעצמם ללמוד בו כל יום.
לפי המסופר, היה הספר במקורו עבה פי 15, אך רבי נחום הורה לגנוז את מרבית כתב היד ואישר רק קומץ קטן להדפסה. רבי נחום הסביר שבדפים שהורה לגנוז היו דברי תורה אשר הוא עדיין זוכר אותם, ואילו הקומץ הקטן שהסכים להדפיס הם דברי תורה שאינו זוכר שאמרם, ועל כן בוודאי לא נאמרו מפיו אלא בבחינת "שכינה מדברת מתוך גרונו" ורק אותם הוא מסכים להשאיר ולהדפיס.
בספר מוזכרות כשלושים אימרות שהוא מייחסן כציטוט ששמע מפי הבעל שם טוב או בשמו. רבי מנחם נחום נחשב אחד מבכירי תלמידיו של ממשיך הבעש"ט, המגיד ממזריטש, אותו ציטט רבות בספר (ברוב הפעמים בכינוי "מורי").
בסוף הספר מודפס גם הספר "ישמח לב", הכולל דרשות במסכתות הש"ס. (בדפוס הראשון - סלאוויטא תקנ"ח - נדפס ספר זה בנפרד, אך כיום ברוב ההוצאות הם נדפסים יחד). מהדורה חדשה של הספר יצאה לאור בשנת תשע"ו בהוצאת "פאר מקדושים", בתוספת הערות ומראי מקומות.
שני החיבורים נקראו על-שם הפסוק: "מאור עיניים ישמח לב" אשר נאמר על התורה, והוא גם ה"פסוק" של שמו הראשון, ושני שמותיו המחוברים.
יורם עבר הדני

יורם עבר הדני הוא סופר, פרסומאי, תסריטאי ובמאי פרסומות ישראלי.

אודות

יורם הוא בנה של הסופרת והמשוררת דפנה עבר-הדני. הוא שימש כתסריטאי בקומדי סטור וקופירייטר לקמפיין של אהוד ברק בשנת 2001. הוא כתב חמישה ספרי ילדים. כיום הוא אחד מבמאי הפרסומות המובילים בארץ. 
נשוי ואב לשלושה.
סריג (מבנה סדור)

סריגים שלמים

בסריג אפשר להגדיר מצרף ומפגש של כל קבוצה סופית. אם לכל קבוצה יש אינפימום וסופרמום הסריג נקרא שלם. כל סריג שלם הוא חסום: יש בו איבר קטן ביותר (הסופרמום של הקבוצה הריקה), ואיבר גדול ביותר (האינפימום שלה). סריג תת-הקבוצות של X הוא סריג שלם; לא כל אלגברה בוליאנית היא שלמה. הסריג שמגדיר יחס סדר מלא הוא שלם, אם ורק אם הסדר וההפכי לו שניהם יחסי סדר טובים.

סריגים למחצה

אם לכל שני איברים קיים מצרף, אבל לא בהכרח מפגש, הקבוצה מכונה סריג-למחצה עליון, ובאופן דומה- אם לכל זוג איברים קיים מפגש, אבל לא בהכרח מצרף, הקבוצה מכונה סריג-למחצה תחתון. היפוך של יחס הסדר מחליף בין שני טיפוסי הסריגים-למחצה.

הגדרה אלגברית

פעולת המצרף מקיימת שלוש תכונות אלגבריות חשובות: היא אסוציאטיבית (), קומוטטיבית (), ואידמפוטנטית (). מאידך, בכל קבוצה עם פעולה בינארית  המקיימת את שלוש התכונות האלה, אפשר להגדיר יחס סדר ( אם ורק אם ), שביחס אליו  הוא המצרף של a ו-b. לכן יש התאמה מלאה בין סריגים-למחצה לבין קבוצות עם פעולה אסוציאטיבית, קומוטטיבית ואידמפוטנטית. לדוגמה, פעולת החיתוך של קבוצות  היא אסוציאטיבית, קומוטטיבית ואידמפוטנטית; ויחס הסדר שהיא מגדירה,  אם ורק אם , אינו אלא יחס ההכלה הרגיל.
באופן דומה לזה, יש התאמה מלאה בין סריגים לבין אלגברות בוליאניות.

סריגים מודולריים

בכל סריג, אם , אז לכל c מתקיים . אם זהו תמיד שוויון, הסריג נקרא מודולרי. המודולריות משותפת לסריגים חשובים רבים, כגון סריג תת-החבורות הנורמליות של חבורה, או סריג תת-המודולים של מודול. 
אומרים שאיבר a בקבוצה סדורה מכסה את האיבר b, אם , ולא קיים . אם המצרף עם x שומר על היחס "מכסה או שווה" (ובאופן שקול: אם  מכסה את b כל אימת ש- a מכסה את ), אז הסריג נקרא מודולרי-למחצה עליון. אם המפגש עם x שומר על היחס "מכסה או שווה", אז הסריג הוא מודולרי-למחצה תחתון. כל סריג מודולרי הוא גם מודולרי למחצה עליון ותחתון. ולהפך: אם אין בסריג שרשראות אינסופיות, והוא מודולרי-למחצה עליון ותחתון, אז הוא מודולרי.
כאשר אין בסריג שרשראות אינסופיות, מן המודולריות למחצה (מאחד הטיפוסים) נובע שכל השרשראות המקסימליות מ-a ל-b הן באותו אורך. אם , אפשר להגדיר את המרחק  כארכה של השרשרת הקצרה ביותר מ-a ל-b. סריג הוא מודולרי-למחצה עליון, אם ורק אם  לכל a ו-b; ומודולרי אם ורק אם  לכל a ו-b.
המצור על דוברובניק

רקע

עם הכרזת העצמאות של קרואטיה, החלה התקפת הצבא הלאומי של יוגוסלביה (סרבית Југословенска народна армија; Jugoslovenska narodna armija) על המדינה. לפני התפרקות יוגוסלביה הייתה נוכחות הצבא היוגוסלבי באזור דוברובניק קטנה יחסית בשל היותה יעד תיירותי ובשל התפיסה כי נוכחות צבאית אינה עולה בקנה אחד עם ענף התיירות. בשל כך העיר לא הייתה במוקד הלחימה בחודשים הראשונים לאחר תחילתה, אך ב-1 באוקטובר 1991 התקדם הצבא היוגוסלבי מכיוון מונטנגרו ובוסניה-הרצגובינה וכבש את אזור העיר, ובכלל זה גם את העיר צאבטט ואת שדה התעופה של דוברובניק. כוחות אלה מנו כ-7,500 עד 20,000 חיילים של הצבא היוגוסלבי עצמו ושל כוח ההגנה של מונטנגרו. למולם ניצבו כ-1,500 חיילי חטיבת החי"ר ה-163 של צבא קרואטיה, ואליהם נוספו לאחר מכן כ-300 חיילי גדוד החי"ר ה-9 של כוחות ההגנה של קרואטיה (HOS - Hrvatske obrambene snage).
מבחינת קרואטיה היה מיקומה של העיר בעייתי לארגון הגנה יעילה והבטחת אספקה. העיר שוכנת בקצה הדרומי של המדינה ומוקפת גבעות והרים מצפון וממזרח; העורף הטריטוריאלי שלה צר והיא כלואה בין בוסניה הרצגובינה לים. בנוסף לכך העיר וסביבתה מנותקים גאוגרפית מיתר המדינה על ידי הפרוזדור לים שנשלט על ידי בוסניה הרצגובינה בסמוך לעיר נאום. עם זאת הצבא היוגוסלבי לא הצליח לכבוש את העיר, ובמקום זאת תפס עמדות בגבעות שמסביב לה והטיל עליה מצור.

המצור

המצור משך את תשומת הלב הבינלאומית בשל תמונות הפצצת העיר העתיקה, ובשל כך שמדובר באתר מורשת עולמית. ב-6 בדצמבר 1991 ניחתה על העיר ההפצצה הכבדה ביותר, אשר גבתה את חייהם של 13 אזרחים לפחות ופצעה 60 אחרים. הפצצת העיר נמשכה עד סוף שנת 1991, מועד בו נכנסה לתוקפה הפסקת האש האחרונה. עיקר כוחות הצבא היוגוסלבי נסוגו לבוסניה הרצגובינה, והצבא הקרואטי ניצל זאת ויצא להתקפה שהביאה להסרת המצור מהעיר ב-26 במאי 1992. מבצעים נוספים שחררו את יתר השטח בו החזיק הצבא היוגוסלבי עד סוף יולי 1992. לפי הערכת הצלב האדום נהרגו 114 אזרחים כתוצאה מההפצצות.

נזקי המצור

הנזק לעיר היה ניכר והוערך בכמעט 10 מיליון דולר. 563 מ-824 בנייני העיר העתיקה נפגעו (יותר משני שלישים), ותשעה בניינים עלו באש ונהרסו לחלוטין. חומות העיר לבדן ספגו 111 פגיעות ישירות. בשל הפגיעה החמורה בגגות הרעפים הנטויים של העיר היה הצורך בשיקום הנזקים מיידי, בעיקר כדי למנוע את הצפת הבניינים בגשמי החורף שעמד בפתח. עוד הוחלט שלטובת שימור אופיה של העיר, ייערך השיקום בטכניקות מסורתיות ותוך שימוש בחומרי בנייה מסורתיים. עם זאת, רעפי העיר הישנים יוצרו במפעלי קופרי (Kupari) שכבר לא היו קיימים, ולא ניתן היה להשיג רעפים באיכות צבע זהה לקיימים. בשל הדחיפות נעשה שימוש ברעפים ממספר מקורות שונים, ומאז מוחלפים רעפיהם המסורתיים של בתי העיר ברעפים מודרניים כדי להשיג אחידות בגווניהם. בעיה דומה התעוררה בעניין ריצוף הגיר של רחובות העיר, וכדי להתגבר עליה נעשה שימוש באבן גיר ממקורות לא מסורתיים במקומות בהם אבן זו אינה חשופה לעין. עד 1999 הושקעו בשיקום העיר למעלה מ-7,000,000 דולר, וכבר לא ניכרים בה נזקי המלחמה.
כביש 4466

ייחודו של הכביש

למרות שמספרו של הכביש הוא זוגי - מה שבדרך כלל מעיד על הכביש שכיוונו הכללי הוא מצפון לדרום - כביש אורך. כיוונו הכללי של כביש זה הוא ממזרח למערב - כמו בכבישי רוחב.
אלון חזן

קריירת משחק

חזן גדל באשדוד והחל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל אשדוד. כשהיה בן 16 עבר למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, ובשנת 1984 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונתו הראשונה בקבוצת הבוגרים הבקיע חזן את שער הניצחון במסגרת הדרבי של פתח תקווה, שהקנה להפועל את הניצחון הראשון בדרבי מזה עשר שנים. חזן זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו בעונת 1985/1986. בעונת 1988/1989 חזר חזן להפועל אשדוד, קבוצת נעוריו, אשר שיחקה באותה העונה בליגת המשנה, וכעבור עונה חזר לקדנציה נוספת במדי הפועל פתח תקווה. בתקופה זו זכה חזן עם הקבוצה גביע הטוטו בעונות 1989/1990 ו-1990/1991, ובגביע המדינה בעונת 1991/1992. במשחק גמר הגביע מול מכבי תל אביב, בעונתו האחרונה בקבוצה, בישל חזן שני שערים ונבחר לשחקן המצטיין במשחק.
חזן עבר לקבוצת מכבי חיפה בשנת 1992, ובמשך 4 השנים ששיחק שם זכתה הקבוצה באליפות וב-2 גביעי מדינה. בעונת 1993/1994 היה חזן אחד המצטיינים של מכבי חיפה עם 16 בישולים ו-8 שערים. בעונת 1996/1997 שיחק בהפועל תל אביב, ובעונה שלאחר מכן עבר למכבי עירוני אשדוד. בשנת 1998 עבר חזן לשחק בליגת המשנה באנגליה בקבוצת ווטפורד, וביחד עם רוני רוזנטל עזר לקבוצה לעלות לליגה הבכירה באנגליה, הפרמייר ליג.
בשנת 1999 חזר חזן לארץ לקבוצת מועדון ספורט אשדוד, שם שיחק חמש שנים נוספות שבסופן פרש.

נבחרת ישראל

חזן הוא שחקנה לשעבר של נבחרת ישראל, במדיה ערך 72 הופעות וכבש 5 שערים. ב-28 במרץ 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת יוון באתונה. לאחר מכן היה חזן שחקן הרכב קבוע בנבחרת, החל מהופעתה הראשונה במסגרת אירופית במוקדמות מונדיאל 1994 ועד מוקדמות יורו 2000. ב-16 באוגוסט 2000 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת רוסיה במוסקבה.

קריירת אימון

עם פרישתו החל את תפקידו כמנכ"ל של מ.ס. אשדוד, ולאחר עזיבתו של המאמן יוסי מזרחי לבית"ר ירושלים, התמנה חזן למאמן הקבוצה. לקראת סיום העונה השנייה שלו בקבוצה, ב-17 באפריל 2008, התפטר חזן ממשרת מאמן אשדוד, כאשר הקבוצה דורגה מתחת לקו האדום. בשנה זו שיחק תקופה קצרה במכבי יפו שהוקמה מחדש על ידי אוהדיה בליגה ג', וערך במידה הופעה אחת בגביע המדינה.
בסיום העונה מונה חזן למאמן נבחרת נערים ב' וכעבור כשנתיים למאמן נבחרת נערים א'. בתחילת 2016 מונה למאמנה הזמני של נבחרת ישראל הבוגרת, למשחק יחיד נגד נבחרת קרואטיה. בתחילת 2018 מונה שוב למאמן זמני של הנבחרת, למשחק יחיד נגד נבחרת רומניה. לאחר מינויו של אנדריאס הרצוג למאמן הנבחרת, ב-16 באוגוסט 2018 מונה חזן לעוזר מאמן בנבחרת הבוגרת.
מסכת קידושין

מַסֶּכֶת קִדּוּשִׁין היא המסכת האחרונה בסדר נשים, במשנה ובתלמוד. עוסקת בדיני פעולת הקידושין - שלב קודם לנישואין, שבו בני הזוג עדיין לא נשואים ואסורים אחד לשני, אבל הם כבר קשורים אחד לשני וצריכים גט כדי להיפרד. על-פי התורה, הקידושין הם "קנין" של הבעל באשתו, והמילים הראשונות בהן פותחת המסכת הן: "האשה נקנית בשלוש דרכים...".
בתלמוד בבלי יש למסכת זו פב' דפים (כולל השער, 81 דפי תוכן).

מיקומה של המסכת בסדר נשים

לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, מיקומה של המסכת בסוף סדר נשים מעורר תמיהה: הרי היה ראוי להקדים את המסכת כך שתופיע לפני מסכת כתובות (שכן הקידושין הן השלב הראשון במיסוד הנישואים) ואם לא לפני מסכת כתובות (על מנת שלא נפריד בין מסכתות יבמות לכתובות שעניינם אחד - מעשה ביאה), לכל הפחות היה עליה להופיע לפני מסכת גיטין, שכן זו דרכו של עולם - קודם נעשים הנישואים ואחר כך הגירושים. מדוע אם כך ממוקמת המסכת בסוף סדר נשים?
את תהיה זו הוא מתרץ בכך שרצה עורך המשנה ללכת על פי סדר העניינים כמו שהוא מופיע בתורה שבה מופיע מעשה הגירושים לפני מעשה הנישואים, כמו שנאמר: "כִּי יִקַּח אִישׁ אִשָּׁה וּבְעָלָהּ וְהָיָה אִם לֹא תִמְצָא חֵן בְּעֵינָיו כִּי מָצָא בָהּ עֶרְוַת דָּבָר וְכָתַב לָהּ סֵפֶר כְּרִיתֻת וְנָתַן בְּיָדָהּ וְשִׁלְּחָהּ מִבֵּיתוֹ. וְיָצְאָה מִבֵּיתוֹ וְהָלְכָה וְהָיְתָה לְאִישׁ אַחֵר". ומתוך סוף הפסוק שבו נאמר: "וְהָיְתָה לְאִישׁ-אַחֵר", למדנו את מעשה הקידושין, כמו שנתבאר בתלמוד: "מקיש הויה ליציאה".

תוכן המסכת

אגב הדיון בפרק הראשון במסכת קידושין עוסקת המסכת גם בקנין הנגדי, שהוא ביטול הקידושין, על ידיו אשה קונה את עצמה מרשות הבעל - גירושין, מיתת הבעל, יבום וחליצה. כמו כן עוסקת המסכת בקניינים ממוניים, קנייני עבד עברי ועבד כנעני, קנייני קרקעות וקנייני נכסים ניידים ("מטלטלין").
בפרק השני ישנה התמקדות בקידושי שליחות ובשאר דיני שליחות.
בפרק השלישי ההתמקדות היא בסוגי קידושין.
בפרק הרביעי הבירורים נוגעים לדיני יוחסין.