google/wiki40b huggingface dataset:
סטרץ' פור

בכדורסל, סטרץ' פור (לפעמים נקרא קומבו פורוורד או סטרץ' ביג) הוא שחקן שמשחק בעמדת הפאוור פורוורד. "סטרץ'" (Stretch - למתוח) מתארת את ההשפעה שיש לשחקן מסוג זה על הגנת היריב, ועמדת הפאוור פורוורד קרויה גם עמדת "ארבע" (Four); ולפיכך נקראת העמדה "סטרץ' פור". סטרץ' פור הוא מונח די חדש ב-NBA (עם "פיצוץ" של שחקנים בעמדה זו מאז עונת 1999-2000), אבל הופך להיות יותר ויותר נפוץ במשחק המודרני, מאחר שמאמנים רבים משתמשים בהסטת החמישייה ל"סמול-בול" כמהלך טקטי.

סגנון משחק

פאוור פורוורדים משחקים באופן מסורתי קרוב לסל, ומשתמשים בגודל ובעוצמה שלהם כדי לספק הגנת פנים, קליעת פוסט (קליעה בקרבת הסל) וריבאונדים. סטרץ' פור הוא שחקן שלו מבנה הגוף של פאוור פורוורד, אבל הוא בעל כישורי קליעה מעולים (במיוחד קליעת שלשות). תוך שימוש במיומנויות אלה בהתקפה, השחקן שומר את היכולת להגן על הפאוור פורוורד היריב.
בשחקני סטרץ' פור נעשה מבחינה טקטית שימוש בדרך זו כדי "למתוח" את ההגנה של היריב. היכולת לקלוע באחוז גבוה זריקות "תפוס-וזרוק" (catch-and-shoot) מטווח השלוש (תכונה מובהקת של שחקני סטרץ' פור) גורם לבעיות הגנתיות עבור הקבוצה היריבה, במפני שהוא מושך את הפאוור פורוורד היריב מחוץ לאזור הלואו-פוסט, ופותח נתיבים שהגארדים של הקבוצה יכולים לנצל (אלה יכולים להיות מסלולים בפועל או נתיבי מסירה). הריווח יוצר עוד מרחב פוסט להזדמנויות קליעה וריבאונדים עבור הסנטר.
שחקנים המשחקים בסגנון המשחק של שחקני סטרץ' פור המשחקים בעמדת הסנטר (נקראת גם "עמדה 5") נקראים שחקני סטרץ' פייב (stretch five).
עמדת הקומבו פורוורד הפך לחשוב במיוחדבמשחק הבינלאומי, שבו זריקות לשלוש וריווח המגרש חשובים יותר בשל ההגנה האזורי שבה נעשה שימוש על ידי רבים קבוצות רבות בעולם, כמו גם קו השלוש הקצר יותר (בהשוואה ל-NBA). גם ב-NBA שחקנים כמו לברון ג'יימס וכרמלו אנתוני משמשים כקומבו פורוורדים, ומנצלים את הגודל שלהם ואת הכישורים.
הוד רוממותו (מחזה)

הוד רוממותו (נקרא גם "הוד מעלתו" ו"הממון"; במקור בגרמנית: Seine Hoheit) הוא מחזה מאת בנימין זאב הרצל, שנכתב בשנת 1886 והועלה לראשונה ב-1888.

תוכן המחזה

המחזה הוא סאטירה המשקפת את החברה הכוחנית המודרנית של בעלי ההון, העומדת בניגוד למעמד הפועלים, שאנשיו עובדים בעסקים המצויים בבעלות החברה הבורגנית. הרצל בחר לעסוק בתכנים אלה בעקבות שינויים כלכליים ומדיניים שחלו באירופה של העת החדשה. שינויים אלה הביאו לחיזוקה של החברה הבורגנית, ולהפיכתה למעמד המשפיע ביותר. במחזה, הרצל ביקש לתאר את הניגודים החברתיים שנוצרו כתוצאה משינויים אלה. 

הצלחתו של המחזה

באוקטובר 1886 סיים הרצל לכתוב את המחזה, ולאחר כשנתיים, בשנת 1888, הועלה המחזה בפעם הראשונה ב-12 בפברואר בתיאטרון הגרמני בפראג, שם זכה לאהדת הקהל. חלק מהביקורות האוהדות נכתבו על ידי הבמאי היינריך טוולס, אולם המחזה ירד אחרי שלוש הצגות בלבד. אהדה זו הסבה להרצל גאווה וסיפוק עצמי רבים. כעבור שבועות אחדים, ב-18 במרץ, הועלה המחזה על הבימה בברלין, ובכך הוגשם חלומו של הרצל. לצד הצלחתו הבימתית, המחזה היה מושא לביקורת חריפה, שהתמקדה באופן המשחק.
המחזה "הוד רוממותו" נחל הצלחה בימתית רבה, וכתוצאה מכך פרסומו של הרצל הלך וגדל. הצלחת המחזה העניקה להרצל הכרה והערכה רבה, ובעקבות כך נפתחו עבורו הזדמנויות חדשות שסייעו לו בהמשך הקריירה.
Eat Me, Drink Me

נושאי האלבום

אלבום זה עוסק בייאוש וצער על אהבה פגועה. דוגמה לכך היא בשיר "Heart-Shaped Glasses" בו מנסון אומר "אם תשברי את ליבי אשבור לך את משקפייך בצורת הלב", וכן בשמו של השיר: "They Said That Hell's Not Hot" (הם אמרו שהגיהנום לא יהיה חם).

דבריו של מנסון לגבי האלבום

בראיונותיו של מנסון לגבי אלבומו החדש, הוא מספר שהוצאת אלבום זה הוא חלום שהתגשם ושמאז ומעולם רצה להוציא אלבום זה.
סידני לומט

ביוגרפיה

לומט נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. היה שחקן לפני שהתחיל לביים. אביו, ברוך , היה שחקן בתיאטרון יידיש, ואמו, יוג'ינה, הייתה רקדנית. כבר בגיל ארבע הוא החל לשחק בתיאטרון עם אביו ושיחק גם בברודוויי עד שנות החמישים.
נפטר ב-9 באפריל 2011, בגיל 86, בביתו שבמנהטן מסרטן הלימפומה. לפי צוואתו, נשרפה גופתו ואפרו פוזר. לאחר מותו ספדו אנשים רבים לבמאי, ביניהם ראש עיריית ניו יורק, מייקל בלומברג (אשר אמר עליו כי הוא אחד הכותבים הגדולים של העיר ניו יורק), והבמאים מרטין סקורסזה ווודי אלן.
בית הקברות מאונט היברון

מאונט היברון (מאנגלית: Mount Hebron, "הר חברון") הוא בית קברות יהודי בשכונת פלאשינג שברובע קווינס בניו יורק. נוסד בשנת 1909 כחלקה היהודית של בית הקברות סֶדַר גרוֹב (Cedar Grove). הקבורה הראשונה במקום נערכה ב-14 באפריל 1909, ומאז נקברו בבית הקברות יותר מ-217,000 בני אדם.
בית הקברות ידוע במיוחד בחלקת ה-Yiddish Theatrical Alliance, שבהּ קבורים רבים מענקי תיאטרון היידיש מארצות הברית ומחוצה להּ, בהם מנשה סקולניק (1892–1970), מוריס שוורץ (1891–1960), בוריס טומשבסקי (1866–1939) ואשתו בסי טומשבסקי (1873–1962), אידה קמינסקה (1899–1980), פסח בורשטיין (1896–1986), מולי פיקון-קאליש (1898–1992) וליליאן לוקס (2005-1918).
כמו כן טמונים בבית הקברות שניאור זלמן שכטר (1847–1915), מגלה וחוקר גניזת קהיר ומורה-דרכה של היהדות הקונסרבטיבית וליאו פרנק, היהודי היחיד שנפל קרבן ללינץ' בארצות הברית.
לוטה לניה

חייה

לניה, בת למשפחה קתולית ממעמד הפועלים, השתוקקה להיות רקדנית. היא יצאה ללמוד בציריך, שווייץ, בשנת 1914 ואת עבודתה הראשונה בתיאטרון קיבלה בשם הבמה לוטה לניה. בשנת 1921 עברה לברלין לחפש עבודה. שנה לאחר מכן ראה אותה בעלה לעתיד, המלחין הגרמני קורט וייל, במבחן במה, אם כי פגישה כהלכתה ביניהם התרחשה רק בשנת 1924, באמצעות מכר משותף, הסופר גיאורג קייזר. לניה נישאה לקורט וייל בשנת 1926 והתגיירה עם נישואיה. בשנת 1928 ביצעה את תפקידה של ג'ני ב"אופרה בגרוש", וביצוע ראשון זה פתח לפניה את דרך הקריירה. במהלך שנותיה האחרונות של רפובליקת ויימאר הייתה עסוקה בקולנוע ובתיאטרון ובייחוד במחזות של ברטולד ברכט וקורט וייל. היא אף הקליטה כמה משירי בעלה. באלה שרה בקול סופרן גבוה ורוטט, בניגוד מוזר.
עם עליית הנאציזם לשלטון בחרה לניה, שנפרדה בינתיים מוייל, לעזוב את גרמניה. במרץ 1933 ברחה לפריז שם הופיעה בתפקיד הראשי ב"באלט המושר" של ברכט ווייל, "שבעת החטאים".
היא התגרשה מוייל ב-1933 אך התאחדה עמו שוב בשנת 1935, כאשר היגרו שניהם לארצות הברית הם נישאו בשנית בשנת 1937. ב-1941 עבר הזוג לבית משלו בניו סיטי, כ-50 קילומטרים מניו יורק. נישואיהם השניים נשארו על כנם עד מותו של וייל ב-1950.
בשנות מלחמת העולם השנייה הרבתה לניה להופיע על הבימה, בהקלטות ובשידורי רדיו, ביניהם ב"קול אמריקה". תפקיד שמילאה במחזה מוזיקלי של בעלה, "חותם הכויה של פלורנס", בשנת 1945 לא התקבל בעין יפה על ידי הקהל בניו יורק והיא פרשה מן הבמה, אך אחרי מות בעלה שודלה לחזור אליה. היא הופיעה בברודוויי ב"יחפים באתונה" ונישאה למחזאי ג'ורג' דייוויס.
בשנת 1954 זכתה בפרס טוני על תפקידה כג'ני בגרסה האנגלית של מארק בליצשטיין ל"אופרה בגרוש". לניה פנתה להקלטת שירים מימיה בברלין לצד שירים מן התיאטרון האמריקאי. קולה נעשה נמוך בהרבה בהשוואה למה שהיה בתקופת הצלחתה הראשונה כזמרת. כשהיה עליה לשיר את תפקיד הסופרן ב"עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" וב"שבעת החטאים", היה הכרח לערוך טרנספוזיציה לסולמות נמוכים יותר. שירה דיבורית הייתה מאז ומתמיד שיטת שירה שהתאימה למחזות וייל וברכט, אבל עכשיו הגבירה עוד יותר את תדירות השימוש בה כפיצוי על מגרעות קולה. לניה הכירה בבעייתיות שבדבר; בהקשרים אחרים הקפידה מאוד לכבד כל תג ותו בפרטיטורות של בעלה המנוח. היא ייסדה את מוסד קורט וייל למוזיקה, לשם ניהול הכנסות ועניינים הנוגעים לזכויות ולהפצת ידע יצירתו של וייל.
לוטה לניה הייתה נוכחת באולפן כשלואי ארמסטרונג הקליט את "מקי סכינאי" של וייל וברכט. ארמסטרונג אילתר את השורה "היזהרו ממיס לוטה לניה!" והוסיף את שמה לרשימה הארוכה של קורבנות שהפיל מקי בקרב הנשים שבשיר.
אחרי מותו של ג'ורג' דייוויס בשנת 1957, נישאה לצייר ראסל דטוויילר בשנת 1962. נישואים רביעיים וקצרים ביותר היו לבמאי דוקומנטרי ממוצא פולני. המאפיין את כל נישואיה, לאחר מות וייל, שהם היו לגברים הומוסקסואליים. לניה עצמה הייתה בי-סקסואלית כל ימיה וניהלה כמה פרשיות אהבה עם נשים.
בשנת 1963 קיבלה את תפקיד הסוכנת הלסבית "רוזה קלב" של ארגון SPECTRE בסדרת הסרטים של ג'יימס בונד, "מרוסיה באהבה". בסרט כיכבו בין השאר, שון קונרי ודניאלה ביאנקי. בסצנה האחרונה בסרט נעלה זוג נעליים שסכינים מזדקרות מתוכן. לאחר מכן סיפרה בראיונות, שכאשר היא פוגשת אנשים חדשים, הם קודם כל מסתכלים בנעליה.
לניה מתה מסרטן בניו יורק בשנת 1981, בגיל 83 ונקברה לצד קורט וייל במזוליאום בבית הקברות מאונט ריפוז (הר המנוחה) בהאברסטרואו, ניו יורק.
ג'ון קייסיק

ביוגרפיה

קייסיק נולד במקיז רוקס, עיירה קטנה ליד העיר פיטסבורג שבפנסילבניה. ב-1974 סיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת המדינה של אוהיו. בעת לימודיו באוניברסיטה, כתב קייסיק מכתב הערכה לנשיא ריצ'רד ניקסון, בו ציין כי ברצונו לפגוש את הנשיא. המכתב הועבר לבית הלבן על ידי נשיא האוניברסיטה, ובדצמבר 1970 הוא זכה לפגישה בת 20 דקות עם ניקסון.
בגיל 26 התמודד ונבחר לסנאט של מדינת אוהיו, בו כיהן בשנים 1979–1982. לאחר מכן נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, מטעם המחוז ה-12 של אוהיו, שכלל חלק מקולומבוס. הוא ייצג את המחוז מ-1983 עד 2001. במהלך כהונתו בבית הנבחרים היה חבר בוועדת הכוחות המזוינים. הוא שירת במשך כשש שנים, בין 1995–2001, כיושב ראש ועדת התקציב של בית הנבחרים, ולקח חלק מרכזי בהעברת רפורמת הרווחה וב"חוק התקציב המאוזן" ב-1997 (שחייב הגעה לאיזון תקציבי תוך מספר שנים). בעת כהונתו בקונגרס הכריז על התמודדותו לבחירות לנשיאות ב-2000, אך פרש לאחר זמן קצר ביולי 1999 והודיע על תמיכתו בג'ורג' ווקר בוש.
לאחר פרישתו מהקונגרס הנחה תוכנית בערוץ השמרני פוקס ניוז, "Heartland with John Kasich", עד שנת 2007. הוא היה מעורב בדירקטוריון של מספר חברות, וכיהן כמנהל סניף ליהמן ברדרס בקולומבוס עד פשיטת הרגל של החברה ב-2008. הוא חיבר שלושה ספרי עיון ששניים מהם הגיעו לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
בנובמבר 2010 התמודד על משרת מושל אוהיו וגבר על המושל הדמוקרטי המכהן, טד סטריקלנד, כשהוא זוכה בתמיכתם של 49% מהבוחרים מול 47% ליריבו. בנובמבר 2014 נבחר לכהונה שנייה.
בתוך המפלגה רפובליקנית קייסיק נחשב למתון ולמרכזי בדעותיו. ביולי 2015 הכריז על התמודדותו בבחירות לנשיאות ב-2016. לקראת אסיפות הבחירה באיווה הודיע הניו יורק טיימס על תמיכתו בקייסיק והגדיר אותו בתור המועמד הסביר היחיד לרפובליקנים שמאסו בקיצוניות וחוסר ניסיון. לאחר הפריימריז באינדיאנה ב-4 במאי 2016, שבמסגרתם הבטיח מעשית דונלד טראמפ את מועמדתו, הודיע קייסיק על פרישתו מן המרוץ לנשיאות, יום אחרי פרישתו של טד קרוז. קייסיק סיים במקום הרביעי בפריימריז, כשהוא מחזיק ב-161 צירים וזכה במדינה אחת – מדינת הבית שלו, אוהיו, כשמטרתו הגלויה במרוץ לאחר הפריימריז באוהיו הייתה לזכות במועמדות דרך כנס מפלגתי פתוח; בתרחיש בו אף מועמד לא מבטיח את מספר הצירים הדרוש לזכות במועמדות.
במהלך הבחירות לנשיאות קיבל לפחות 2,188 במדינות בהם היה אפשר לכתוב את שמו. בהצבעת האלקטורים ב-19 בדצמבר 2016, אלקטור "סורר" ממדינת טקסס הצביע עבור קייסיק.
קייסיק נשוי בשנית לקארן וולדביליג מ-1997, ולזוג שתי בנות.
הרדן אשכנזי

פרופ' הרדן אשכנזי (1908 – 1975) היה פרופסור לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים בילינסון, מחלוצי הנוירוכירוגיה במדינת ישראל, בעל שם עולמי בנוירוכירורגיה.

ביוגרפיה

אשכנזי נולד ב-1908 בבוקרשט שברומניה, למשה-מיכאל ולבוקה ליבוביץ. התקבל ללימודי רפואה בפריז, אותם סיים ב-1933. התמחה בנוירוכירורגיה בבית החולים "לה פיטיאה", ובהמשך השתלם במרכזים המובילים בארצות הברית, בקנדה, באוקספורד ובסטוקהולם. ב-1939 התמנה לנוירוכירוג בבית החולים המרכזי בבוקרשט. בשנות הארבעים אשכנזי התחתן עם נינה.
ב-1942, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נשלח לטפל ביהודים שהוגלו לאוקראינה. ב-1943 התמנה למנהל המחלקה לנוירולוגיה בקליניקה של הצלב האדום בבוקרשט. בשנים 1943–1946 כיהן כמנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים היהודי "קאריטאס".
בני הזוג אשכנזי תיכננו לעלות לארץ-ישראל, אך קברניטי המשטר ברומניה אסרו עליהם בגלל תרומתו הרבה של אשכנזי לרפואה הרומנית. ב-1947, לאחר התערבותה של שרת החוץ היהודיה אנה פאוקר, עזבו את רומניה והפליגו לארץ-ישראל באוניה פאן יורק. האוניה נתפשה על ידי הבריטים והובלה לקפריסין. לאחר מספר שבועות ההגנה הבריחה את הזוג אשכנזי לארץ-ישראל והם הגיעו בפברואר 1948.
אשכנזי ייסד בבלינסון את היחידה לנוירוכירוגיה אשר בשנת 1948 הפכה למחלקה. ב-מלחמת העצמאות ניתח את רוב פצועי הראש, שהובאו אליו מרוב החזיתות. 
ב-20 במרץ 1948 במסגרת מינויים של יועצים רפואיים לקצין רפואה ראשי ד"ר חיים שיבא מונה אשכנזי יועץ לכירורגיה של נפגעי מוח
הניתוחים שבוצעו במחלקתו היו מסוג שנעשו רק בשלושה מקומות נוספים בעולם: סטוקהולם, לונדון ואמריקה. באוקטובר 1952 ציינה המחלקה את הניתוח האלף שבוצע בה. בתחילת 1953 החל לנתח במקביל גם בבית החולים אסותא רמת החייל. בנובמבר 1959 הוזעק אשכנזי לגאנה לטפל בילד ישראלי שנפגע בתאונת דרכים. במהלך שהותו בגאנה קשר קשרים עם בית החולים בגאנה והזמין לטיפול בישראל מספר חולים שנמצאו מתאימים לכך. בשנת 1964 הוזמן לכנס נוירוכירורגים במזרח התיכון.
אשכנזי פיתח מאד את ענף ניתוחי האונקולוגיה הנוירוכירורגית. 
ביולי 1959 הועלה לדרגת פרופסור חבר קליני באוניברסיטה העברית בירושלים. 
עם הקמת בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב נמנה אשכנזי על צוות הפקולטה, והמחלקה בבילינסון סונפה לפקולטה לרפואה. ב-1965 מונה לפרופסור מן המנין באוניברסיטת תל אביב. פרסם כ-100 עבודות מחקר. מתלמידיו - פרופ' אלברט ברטל שייסד וניהל את המחלקה הנוירוכירורגית בבית החולים איכילוב.
אשכנזי נפטר ב-1975, ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
אנסמבל קולות נשים נעמה

אנסמבל קולות נשים נעמה הוא הרכב מוזיקלי שנוסד בשנת 1989 על ידי פנינה ענבר, מנצחת מקהלה, זמרת ומעבדת. באנסמבל חברות כ-30 זמרות, כולן בעלות השכלה מוזיקלית.
אנסמבל "נעמה" מופיע בארץ ובעולם, בקונצרטים, פסטיבלי מוזיקה ותחרויות מקהלות, אם בליווי פסנתר, תזמורת והרכבים שונים ואם בשירת א-קפלה. רפרטואר האנסמבל מקיף מוזיקה קלאסית מתקופות שונות, יצירות מקור ישראליות שנכתבו במיוחד בשבילו, שירי עם ועוד. פנינה ענבר עיבדה רבות מן היצירות למקהלה.

הקלטות

מקהלת נעמה הוציאה שלושה אלבומים, בשנים 1996, 1997 ו-2007.
ממברנה סינתטית

ממברנה סינתטית היא קרום דק המחקה מבחר תכונות של ממברנה ביולוגית ומשמשת למגוון מטרות בביולוגיה כימיה והנדסה, הן במחקר והן בתעשייה.
ממברנה סינתטית יכולה לשמש להפרדת חומרים במעבדה. החלק הפעיל שלה שמאפשר מעבר סלקטיבי של חומר. הממברנה מכילה בדרך כלל פולימרים או חומרים קרמיים כמו תערובת של זכוכית ומתכת. הכוח שמניע את החומר דרך הממברנה יכול להיות מפל ריכוזים, הפרשי לחץ או מתח חשמלי.
לממברנה הסינתטית יש תפקיד חשוב בתהליכי הפרדה כמו מיקרופילטרציה, אולטראפילטרציה, אוסמוזה הפוכה, הפרדת גזים, דיאליזה או כרומטוגרפיה. היישום תלוי בסוג החומר ממנו הממברנה עשויה. הבסיס הפיזיקלי הוא הפרדה לפי גודל, אפיניות כימית או אלקטרוסטטיות.
ממברנות חדירות למחצה, שמאפשרות מעבר מים בלבד או יוני מלחים בלבד, משמשות בתהליך אוסמוזה הפוכה או אלקטרודיאליזה לצורך התפלת מים. אותן ממברנות יכולות לשמש במתקני הפקת אנרגיה בשיטת אנרגיה כחולה.
כפר ילדים

כפר ילדים היה מוסד חינוכי ליתומים יהודים שהובאו ממזרח אירופה, בעיקר יתומי פרעות פטליורה שהתחוללו באוקראינה, שפעל ב"חוות בלפוריה", בשנים 1923-1931. החווה הוקמה בשנת 1919 עבור מתיישבי בלפוריה ולאחר הקמת מושב בלפוריה הועבר לשימוש כפר ילדים ונקרא "בלפוריה עילית". כפר ילדים היה ממוקם בגבעת המורה היום בתחומה של העיר עפולה, סמוך למרכז רפואי העמק.

הקמה

השטח, 950 דונם, נרכש על ידי הקרן הקיימת ו-500 דונם ממנו הוחכרו לקהילת ציון אמריקאית, לצורך הקמת חוות בלפוריה. בשנת 1922 הוקמה המושבה בלפוריה והחווה פורקה. באופן זמני התגוררו מתיישבי בלפוריה במבני החווה במהלך שנת 1923, עד השלמת בתיהם. לקראת סוף 1923 הוחכר השטח לוועד היתומים של דרום אפריקה ובפברואר 1924 הגיע כח חלוץ לניקוי המקום והקמת כפר ילדים. כמנהל המוסד נתמנה גרשון גפנר שניהל קודם לכן את חוות בלפוריה.
בהווסד המוסד נאמר עליו כי ארבע יבשות משתתפות בו אסיה נתנה את האדמה, אמריקה שילמה עבור האדמה, אפריקה הקימה את הבניינים ואירופה נתנה את היתומים.

כפר ילדים

יתומי אוקראינה שהובאו לישראל על ידי ישראל בלקינד שהו תחילה בחוות חפציבה ולאחר מכן בחדרה. על הטיפול בהם הוטחה ביקורת רבה ולאחר שבלקינד לא הצליח לגייס משאבים מספקים להקמת בית הספר "קריית ספר" עליו חלם, הועברו רוב הילדים לאחריות הג'וינט ושכונו בכפר ילדים ובירושלים. בלקינד לא הורשה להשאר עם הילדים וחלק מהילדים ברחו מירושלים ומכפר ילדים אל בלקינד. התפתח ויכוח בין בלקינד ובין מנהלי כפר ילדים ולבסוף נלקחו שאר הילדים ששהו עם בלקינד בהר כנען ליד צפת לכפר ילדים.
משנת 1924 נוהל המוסד על ידי המחנך העברי שניאור זלמן פוגצ'וב, ששימש בתפקיד במשך קרוב לשבע שנים. בספטמבר 1929 הותקף כפר ילדים בידי שודדים ערבים שרצחו את השומר. עם עזיבת הילדים הגדולים שהגיעו לגיל 18 החל הכפר לקלוט תלמידים ארצישראליים. אולם בשנת 1931 נסגר כפר הילדים, סמוך למותו של פוגצ'וב. 
בוגרי המקום הקימו את "ארגון יוצאי כפר ילדים" וחלקם הצטרפו לקיבוץ נען, עוד בעת היותו ברחובות.

בית ספר ילדי עובדים

מבני בית הספר נותרו ריקים עד שבאמצע 1934 נחתם הסכם להעברת בית הספר לידי המרכז לחינוך של ההסתדרות לצורך הקמת חטיבת ביניים לילדי עובדים בסביבת עפולה. בית ספר זה התפתח להיות "בית הספר לילדי עובדים". בשנת 1935 הוקמה במקום פנימייה. משה סמילנסקי מונה אותו בשנת 1935 בין בתי הספר לחקלאות שהיו באותה עת בארץ ישראל בכפר לימדו הסופר והמחנך אליעזר שמאלי, כותבו של הספר "ילדי היורה", והמוזיקאי עמנואל עמירן.

שימושים באתר

במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם בחלק מתחום הכפר בית חולים לשעת חירום, ליד בית החולים העמק. בחלק אחר מן האתר הוקם בית ספר לנוטרים והיה בו גם מחנה לפעולות דאייה מטעם קלוב התעופה לישראל, שהיה מן השלבים המוקדמים של התעופה שהובילו לחיל האוויר הישראלי. 
במאי 1948, עם תחילת מלחמת השחרור, הוקם במקום בסיס של חטיבת גולני, ובשנים מאוחרות יותר שכן בו גדוד מרגמות כבדות של צה"ל, ולאחר מכן מפקדה של הג"א. המחנה נעזב  בראשית שנות ה-90 של המאה העשרים. המקרקעין עליהם נבנה הכפר נמצאים בבעלות קרן היסוד, ומהווים קרקע לבנייה, שבגלל גודלה ומיקומה היא ראויה לבנייה בהיקף גדול. במקביל, מתנהלים מגעים בין המועצה לשימור אתרים ובין עיריית עפולה, על בינוי השטח תוך שימור ושחזור כפר הילדים ההיסטורי. כרגע המתחם מגודר ונעול. עדיין אפשר לצפות במבנה האבן הדו-קומתי, אחד המבנים המרכזיים במקום, המצוי במצב הדורש שיקום.
הר ויסלר (וושינגטון)

גאולוגיה

אזור רכס קסקייד הוא אזור ההרי טרשי, הכולל מתלולים ועמקים קרחוניים. 
רכס הקסקייד נוצר בתקופת האאוקן המאוחרת (לפני כ-50 מיליון שנים), במהלך הפעילות הגעשית שנגרמה בשל הפחתה של הלוח הפסיפי מתחת ללוח הצפון-אמריקאי.
במהלך עידן הפליסטוקן (לפני שני מיליון שנים), התקדמות הקרחונים הותירה ערימות של סלעים, ועמקים בצורת U כאשר מצידם של העמקים פסגות גבוהות, ובשל משקל הקרחונים העמקים עמוקים ביחס לפסגות.
סעיף 86a לחוק העונשין הגרמני

סעיף 86a לחוק העונשין הגרמני בדבר שימוש בסמלים של ארגונים בלתי חוקיים (בגרמנית: 86a§ Verwenden von Kennzeichen verfassungswidriger Organisationen) הוא סעיף בחוק הגרמני המעגן את האיסור הפלילי הנהוג בגרמניה באשר לשימוש בהקשר גזעני בסמלים של ארגונים אשר הוצאו מחוץ לחוק. הסעיף מהווה חלק בולט במאמצים לדה-נאציפיקציה אשר הוחלו בגרמניה עם נפילת הרייך השלישי, וכן חלק במאבק בגרמניה נגד תנועות נאו-נאציות.
עקב החוק נפגעו עסקי מכירה של חפצים ומסמכים עבור אספנים שונים. בנוסף, כמה סרטי קולנוע ומשחקי מחשב, לרבות הסרט "הנפילה" והמשחק "Wolfenstein 3D", נאלצו להסיר סמלים נאציים שהופיעו בכריכת הכותר שלהם בגרמניה.

סמלים אשר החוק חל עליהם

סמלים אשר החוק חל עליהם ברמות שונות:
ראניה עוקבי

ביוגרפיה

ראניה עוקבי היא הבת השלישית מתוך שישה אחים ואחיות לאם חד-הורית. למדה בבית ספר תיכון ברהט, בו הצטרפה לפרויקט "ניצני רפואה" בנגב מטעם אוניברסיטת בן-גוריון, שמטרתו לתגבר תלמידי בתי ספר תיכוניים באזור על מנת להגביר את סיכוייהם להתקבל ללימודי רפואה בעתיד באוניברסיטה.
בשנת 2006 קיבלה תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון. התמחתה בתחומי רפואת נשים ומיילדות בבית החולים כרמל בחיפה,
עובדת כרופאה מומחית במחלקה לגינקולוגיה ומיילדות במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה ומנהלת מרפאה גינקולוגית פרטית ברהט, היחידה במגזר הבדואי בישראל. בנוסף, משמשת כרופאה בשירותי בריאות כללית.
דוברת עברית, אנגלית וערבית.
עוקבי גרושה ואם לשתי בנות, מתגוררת בבאר שבע.
תספיג RNA

תספיג RNA או הספג צפוני (באנגלית: Northern blot) הוא שיטה בביולוגיה מולקולרית לקביעת גודלה ונוכחותה של מולקולת RNA ייחודית. השלבים דומים מאוד לאלה של תספיג DNA.

השיטה

בשלב הראשון, מריצים על גבי ג'ל את מולקולות ה-RNA, וכך מפרידים אותן לפי גודלן. כדי לאפשר את התנועה מופעל שדה חשמלי ומולקולות ה-RNA, אשר טעונות שלילית, נודדות מהקוטב השלילי אל החיובי. מידת התקדמות המקטעים נמצאת ביחס הפוך לאורך המקטע (כלומר, מקטעים קטנים יותר יגיעו רחוק יותר). הסיבה לכך היא הגודל - חתיכה ארוכה יותר תתעכב זמן רב יותר בג'ל ותרוץ פחות.
לאחר סיום ההפרדה החשמלית מניחים את הג'ל על גבי ממברנת ניטרוצלולוז או ממברנת ניילון ובעזרת לחץ או דיפוזיה של נוזלים מעבירים את מולקולות ה-RNA לממברנה. ה-RNA מקובע לניטרוצלולוז על ידי חימום או לניילון על ידי קרינת UV.
בשלב השלישי, על מנת לאתר את מולקולות ה-RNA הרצויות, מוכנסת הממברנה עם מולקולות ה-RNA לתמיסה המכילה סמנים (probe), אשר מסומנים רדיואקטיבית. הסמנים הם מולקולות רנ"א משלימות למולקולת ה-RNA אותה מחפשים.
לאחר כמה דקות, נשטפת הממברנה מכל הסמנים שלא נקשרו למולקולות RNA. כעת ניתן לזהות את המולקולות הרצויות לנו, בעזרת חשיפה לסרט צילום: הממברנה נחשפת לסרט צילום, ובמקום שבו נמצאת המולקולה המבוקשת נוצרים פסים (בנדים) על גבי סרט הצילום (אלו בעצם הסמנים הרדיואקטיבים). ניתן לדעת את אורכה של מולקולת ה-RNA בהתאם למיקומה היחסי בג'ל (המולקולה רצה בהתאם לאורכה).
דפורטיבו לוגו

היסטוריה

מאז הקמתה בשנת 1953 בילתה לוגו את רוב זמנה בליגות הנמוכות בספרד, ואת מרבית שנותיה בילתה בליגה הרביעית. בסוף עונת 1972/1973 ירדה הקבוצה לראשונה בתולדותיה ובפעם היחידה עד היום, לליגות האזוריות, אך כבר לאחר עונה בודדת שבה סיימה במקום הראשון עלתה בחזרה לליגה הרביעית. בסוף עונת 1978/1979 עלתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה השלישית, אך כבר לאחר עונה בודדת שבה סיימה במקום 18 ירדה בחזרה לליגה הרביעית. בתום עונת 1991/1992 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הספרדית השנייה, אך שוב פעם כבר לאחר עונה בודדת ירדה בחזרה לליגה השלישית.
בתום עונת 2011/2012 חזרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר 20 שנה.
משפך מפריד

משפך מפריד הוא כלי מעבדה המשמש למיצוי ולהפרדה של שכבות של נוזלים שונים זה מזה במהלך סינתזה כימית. המשפך המפריד בנוי בדרך כלל כחרוט, בעל פתח כניסה עליון רחב ופתח יציאה תחתון צר ובעל ברז. לרוב משמש המשפך המפריד להפרדה בין ממס אורגני א-פרוטי, כגון אתר, לממס פרוטי, כגון מים. עקב הפרש בצפיפויות של החומרים, מרבית הממסים האורגנים צפים בשכבה נפרדת מעל פני הפזה המימית ובכך מאפשרים הפרדה פשוטה בין השתיים על ידי ריקון איטי של המשפך מצידו התחתון, עד ההגעה לגבול שבין הפאזות השונות.
אליס סטפניק

ביוגרפיה

סטפניק נולדה באולבני שבמדינת ניו יורק בתם של מלני וקן. בגיל 3 עברה עם משפחתה לעיירה וילסבורו. ב-2006 סיימה תואר ראשון בהצטיינות באוניברסיטת הרווארד. מיד עם סיום התואר התקבלה לעבודה בצוות מדיניות הפנים באגף המערבי של הבית הלבן ולאחר שנה התמנתה לחברה בצוות לענייני כלכלה ומדיניות פנים של ג'וש בולטן, ראש מטה הבית הלבן. בתום כהונתו של נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, נותרה בוושינגטון די. סי. ועבדה במכון מחקר.
בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית של המפלגה הרפובליקנית עבדה במטה הבחירות של המושל מינסוטה טים פולנטי. בבחירות לנשיאות עבדה בצוות ההכנה של ועידת המפלגה הרפובליקנית והייתה חברה בצוות ההכנה של פול ראיין, מועמד המפלגה הרפובליקנית לתפקיד סגן הנשיא.
לאחר הבחירות עבדה בחברה המשפחתית שייסד אביה לשיווק עץ לבוד.
ב-2014 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית וזכתה ברוב של 55% לעומת 33.5% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית. היא הייתה בכך לאישה הצעירה ביותר בתולדות ארצות הברית שנבחרה לקונגרס. ב-2016 זכתה לתקופת כהונה נוספת ברוב של כ-66% וב-2018 לתקופת כהונה שלישית. בבית הנבחרים היא מכהנת כחברה בוועדת הביטחון ובוועדת החינוך וכוח העבודה.
תומאס רולר

ביוגרפיה

רולר נולד ביינה שבמדינת תורינגיה בגרמניה. החל להתאמן באתלטיקה בגיל שבע והצטיין בקפיצה משולשת, הוא למד בתיכון במגמת ספורט וסיים שלישי באליפות גרמניה עד גיל 18 בקפיצה משולשת. הוא עבר להתמקד בהטלת כידון ולמד באוניברסיטת פרידריך שילר. 
ב-2010 סיים תשיעי בהטלת כידון באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה במונקטון שבקנדה בתוצאה של 69.93 מטר. ב-2011 סיים שביעי באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה באוסטרבה שבצ'כיה, בשיא אישי של 78.20 מטר. ב-2012 זכה באליפות גרמניה ובאליפות גרמניה עד גיל 23 בהטלת כידון, באליפות אירופה באתלטיקה 2012 סיים במקום ה-13 בתוצאה של 78.89 מטר ולא העפיל לגמר. ב-2013 סיים שני בתחרות גביע החורף בתוצאה של 81.87 מטר. באותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת היהלום וסיים שלישי בתחרות באוסלו בתוצאה של 82.83 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2013 היה רחוק משיאו, סיים במקום ה-29 ולא העפיל לגמר. 
רולר זכה בליגת היהלום ב-2014 לאחר שניצח בתחרויות בגלאזגו (שיא אישי של 86.99 מטר) ובציריך (שיא אישי של 87.63 מטר), סיים שני בסטוקהולם (85.12 מטר) ושלישי בפריז (84.74 מטר). הוא זכה פעם נוספת באליפות גרמניה וסיים במקום ה-12 בגמר אליפות אירופה באתלטיקה 2014. ב-2015 שיפר את שיאו האישי כשקבע 89.27 מטר בתחרות בפינלנד וביוני 2016 קבע שיא אישי של 91.28 מטר בתחרות בטורקו. באליפות אירופה באתלטיקה 2016 סיים במקום החמישי בתוצאה של 80.78 מטר. 
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בתוצאה של 90.30 מטר.
במאי 2017 ביצע רולר את ההטלה הטובה ביותר בהיסטוריה של מטיל כידון שאינו יאן ז'לז'ני, כאשר הטיל את הכידון למרחק של 93.90 מטר במסגרת תחרויות ליגת היהלום. תוצאה זו היא השישית בטיבה מאז המעבר לכידון הנוכחי ב-1986.
באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 88.26 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 הוא זכה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 89.47 מטר, לפני בן ארצו אנדריאס הופמן (87.60 מטר) ומגנוס קירט מאסטוניה (85.96 מטר).
יחסי אוסטרליה–ג'יבוטי

סקירה כללית

אוסטרליה העלתה אזהרת מסע בנוגע לג'יבוטי והמליצה להיזהר במיוחד במדינה עקב: "התקפות טרור קשות ומסוכנות, עוני, ופשע נרחב." היא אף הזהירה והמליצה לא לטייל באזורים נרחבים בג'יבוטי הקרובים לגבולות עם מדינות אחרות מכיוון שאילו גבולות רגישים ומועדים לפורענות.
בין שתי המדינות לא מתקיימים דיאלוגים דיפלומטיים מיוחדים.