google/wiki40b huggingface dataset:
עמי שמיר

עמינדב (עמי) שמיר (ט"ו בטבת תרפ"ד, 23 בדצמבר 1923 – ד' באב תשס"ט, 25 ביולי 2009) היה מתרגם, עורך, עיתונאי וסופר ישראלי.

קורות חיים

עמי שמיר נולד בסוף שנת 1923 בעיר לודז' שבפולין, בנם של טובה לבית בידרמן ודוד שמיר (שטיינברגר), מורה עברי, במשפחה בת שני אחים ושלוש אחיות. למד בעיירה הסמוכה ז'יחלין.
באמצע שנות ה-30 עלה לארץ ישראל מפולין עם משפחתו. סיים את לימודיו בתיכון אהל שם ברמת גן. בהמשך למד עיתונאות באוניברסיטת תל אביב.
במלחמת העולם השנייה שירת בבריגדה היהודית. לאחר שחרורו היה לחבר קיבוץ משמר העמק לזמן קצר. בתום מלחמת העצמאות התגייס לשירות צבא בצה"ל כקצין תרבות וחינוך. שם החל את עבודתו העיתונאית הסדירה, כששימש ככתב וכסגן-עורך בשבועון חיילי צה"ל "במחנה".
לאחר שחרורו עבד בעיתונים "אשמורת", "דבר השבוע" (חבר מערכת) ו"דבר לילדים" (בו פרסם רשימות וסיפורים מתורגמים בהמשכים) וכתב בעיתונים רבים נוספים, עד שלבסוף מצא את ביתו המקצועי בעיתון "למרחב", ושימש בו ככתב ועורך במשך יותר מ-13 שנה (אף שלא היה חבר אחדות העבודה וגם לא חבר קיבוץ), עד סמוך להתמזגותו לתוך "דבר". כתיבתו של שמיר הקיפה תחומים מגוונים: ספרות יפה, עיתונאות ומדע פופולרי לילדים. בכל אחד מתחומים אלה הגיע להישגים בולטים, וכתבותיו זיכו אותו בפרס אילת (מטעם עיריית אילת ולשכת התיירות לאילת, תשכ"ד; ביחד עם יהושע משולח) ובפרס לב לעיתונות.
לאחר פרישתו מ"למרחב" כיהן בראשית שנות ה-70 כדובר משרד הבריאות, ובשנים 1974–1976 היה יועץ העיתונות (דובר הלשכה) של הנשיא אפרים קציר.
שמיר תרגם עשרות רבות ספרים מאנגלית לעברית. כמו כן כתב מספר ספרי מקור, בהם "תקריב", "נעליים מארץ-ישראל", "עמודי פנים" ו"זמן אוויר".
קליפורד ג'ורדן

ביוגרפיה

ג'ורדן נולד וקיבל את השכלתו המוזיקלית בשיקגו, הוא החל לנגן בסקסופון בגיל 13 ובגיל 16 החליט להפוך לנגן מקצועי.
בסוף שנות ה-50 החל לנגן עם מקס רואץ', סאני סטיט והרכבי רית'ם אנד בלוז, ביניהם להקתו של וילי דיקסון.
ב-1957 עבר ג'ורדן לניו יורק והקליט שלושה אלבומים בחברת בלו נוט, הוא הקליט גם עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, קני דורהאם וחמישיית הוראס סילבר, בה מצא שותף מוזיקלי בדמותו של נגן הפלוגלהורן ארט פארמר, שהיה בעל גישה מלודית דומה.
ב-1964 הצטרף ג'ורדן לסיבוב ההופעות האירופאי של שישיית צ'ארלס מינגוס, שכללה גם את אריק דולפי. בסוף שנות ה-60 החל לעסוק גם בהוראת ג'אז. בשנים 1974–1975 ניגן ברביעייתו של הפסנתרן סידר וולטון ובתחילת שנות ה-90 הוביל ביג בנד משלו.
ג'ורדן נפטר מסרטן ריאות בגיל 61.
ג'ון לאסיטר

שנים ראשונות

לאסיטר נולד בהוליווד שבקליפורניה, בן לג'ול מאה, מורה לאמנות, ופאול איואל לאסיטר. לאסיטר גדל בוויטאר שבקליפורניה. עיסוקה של אמו תרם להתעמקותו באנימציה. מדי פעם היה מצייר קריקטורות בטקסי כנסייה שבהם השתתפו הוריו. כילד, היה לאסיטר רץ הביתה לראות סדרות מצוירות של צ'אק ג'ונס בטלוויזיה. השכלתו התחילה באוניברסיטת פפרדין. אולם, הוא שמע על תוכנית חדשה להפוך לאנימטור. אמו עודדה אותו להתחיל קריירה באנימציה, וב-1975 הוא נרשם כתלמיד לקורס החדש לאנימציה במכון לאנימציה בקליפורניה. את לאסיטר לימדו שלושה חברים מ"התשיעייה הזקנה של דיסני"- אריק לרסון, פרנק תומאס ואולי ג'ונסון. בין חבריו לכיתה היו בראד בירד, ג'ון מסקר וטים ברטון.

דיסני

עם סיום הלימודים הצטרף לאסיטר לאולפני וולט דיסני כרב-חובל ב"מסע בג'ונגל" בדיסנילנד באנהיים. כעבור זמן, קיבל לאסיטר משרה של אנימטור באולפני וולט דיסני, אבל הרגיש שמשהו חסר; אחרי "על כלבים וגנבים", שלפי דעתו היה הסרט שבו דיסני הגיעו לשיא של העדר התקדמות, האולפנים החלו לגווע כשהם חוזרים על עצמם בלי הוספת שום רעיונות חדשים או חדשנות. ב-1980 או ב-1981 הוא נתקל במקרה בקלטות וידאו באחד מחדרי הועידות של גרפיקה ממוחשבת, שהראו חלק מהאנימציה הממוחשבת הראשונה, כמו כדור צף וכדומה, מה שלפי דעתו היה חשיפה. באותו הזמן, הוא הוזמן על ידי חבריו ג'רי ריס וביל קרויר לראות את העלילה לסרט הבא, "טרון", שיוצג על ידי Computer-generated Imagery. באותו רגע הבין את הפוטנציאל של הטכנולוגיה הזאת באנימציה. לאסיטר הבין שמחשבים יכולים לשמש לעשיית סרטים עם רקעים בעלי שלושה ממדים וליצור עומקים ויזואליים כמו שלא נראה לפני כן.

פרישה מתפקידו בפיקסאר ובדיסני

ב 21 בנובמבר 2017, הודיע לאסיטר על פרישה זמנית של 6 חודשים מתפקידו בפיקסאר ובדיסני, לאחר פרסום האשמות על הטרדות מיניות מצדו.
תחקיר של המגזין הוליווד ריפורטר הביא עדויות של עובדים בפיקסאר הטוענים כי הוא ידוע במנהגו "לנשק ולגעת".
עובדים בחברה סיפרו כי לאסיטר היה נוהג "לתפוס, לנשק, ולהעיר על מאפיינים פיזיים".
נטען בתחקיר כי "חלקן השתמשו בשיטה אותה כינו 'הלאסיטר', כדי למנוע מהבוס שלהן להניח את ידיו על רגליהן". לפי הצהרתו של המנכ"ל, "זה אף פעם לא קל להתמודד עם הטעויות שלך, אבל זאת הדרך היחידה ללמוד מהם".
עובדים אחרים סיפרו לעיתון שלאסטר נוהג לשתות בכבדות באירועים חברתיים של החברה, כגון מסיבות של פרמיירות, אולם על פי המקור אלה לא היו ההזדמנויות היחידות שבהן לאסטר הפגין התנהגויות כאלה.
מאז שפורסמה הידיעה על עזיבת התפקיד, יצאו ידיעות רבות על התנהגותו לכאורה, ובמגזין "הוליווד ריפורטר" פורסמו שמועות הטוענות כי "צעדים מיניים לא רצויים" מצד לאסיטר גרמו לשחקנית והכותבת ראשידה ג'ונס (מחלקת גנים ונוף) לעזוב את תפקידה כתסריטאית בהפקת צעצוע של סיפור 4. עם זאת, בהצהרה שמסרו לניו יורק טיימס, ג'ונס ושותפה לכתיבה הכחישו את הדיווח ומסרו שהפסיקו לעבוד על התסריט בגלל היחס הכללי של החברה לנשים ובני מיעוטים.
דובר חברת דיסני מסר בתגובה: "אנחנו מחויבים לשמירה על סביבה בה כל העובדים מקבלים כבוד ומועצמים לעשות את העבודה הטובה ביותר. אנחנו מעריכים את ההתנצלות הכנה של ג'ון ותומכים באופן מלא בשבתון שלקח".
ב-9 ביוני 2018 מנכ"ל דיסני, בוב איגר, הודיע שלאסיטר יפרוש מתפקידו באופן סופי בסוף השנה, לאחר שהודה ב"התנהגות לא ראויה" כלפי הנשים שעבדו איתו במשך השנים, ובשל התנגדות צוות העובדים והעובדות לחזרתו. לאסיטר מסר בתגובה: "בששת החודשים האחרונים ניתנה לי הזדמנות להרהר מחדש בחיי, בקריירה שלי ובסדרי העדיפויות שלי, והחלטתי שסוף השנה הזו הוא הזמן המתאים להתחיל להתמקד באתגרים יצירתיים חדשים".
אמוניום כלוריד

שימושים

השימוש העיקרי (כ-90% מהתפוקה העולמית) בחומר הוא כדשן. הוא משמש גם כתוסף מזון לאפייה שזיהויו E510, וכחומר טעם בסוגים מסוימים של הממתק שוש. 
במאה ה-18 שימש החומר בפירוטכניקה, ליצירת צבע ירוק בלהבה, אך הוחלף בכימיקלים בטוחים יותר והיגרוסקופיים פחות. החומר משמש גם כחומר גלם לייצור הנעה רקטית, ולכן נמנה בישראל עם החומרים הדו-שימושיים, שהעברתם לשטח רצועת עזה נתונה בפיקוח. באפריל 2016 סוכל ניסיון להבריח לרצועת עזה משלוח של ארבע טונות של אמוניום כלוריד.
סוללת מידל היל

סוללת מידל היל (באנגלית: Middle Hill Battery) היא סוללת ארטילריה בגיברלטר. היא ממוקמת במידל היל, בקצה הצפון-מזרחי של שמורת הטבע של הצוק העליון, דרומית לסוללת גרינס לודג' וסוללת רוק גאן.
בשנת 1727 הוצב רובה בודד בסוללת מידל היל. מבנים נוספים בקרבת הסוללה היו חלק מהקומפלקס של סוללת מידל היל, בהם צריף האחיות (Nursery Hut; שימש כקסרקטין של החיילים) וכן קבוצת מידל היל - קבוצה של מבנים בקצה הצוק. במאה ה-18 היו מוצבים שומרים באופן שגרתי בסוללה, וזאת על מנת למנוע עריקה כיוון שבכמה מקרים ערקו משם חיילים ששילשלו עצמם במורד הצוק על ידי חבלים; אך דווח שהיה גם מקרה שהשומר עצמו ניסה לערוק משם. בינואר 1783 החלה שריפה בקופסאות תחמושת באחד מהמבנים שהרכיבו את הקומפלקס של סוללת מידל היל. הפיצוץ השמיד את בניין המפקדה וחלק מהחומה וכן פצע מספר שומרים, אך הנזק שנגרם תוקן במהירות. באמצע המאה ה-19, ב-1859, היה מוצב רק תותח אחד בסוללת מידל היל.
בשנת 1900 הוצבו בסוללה 6 תותחים נטעני-לוע בקוטר 10 אינץ' במערך דומה לזה שבסוללת ספייגלס. השינויים בהצבות הנשק בסוללה בתחילת המאה ה-20 מוצגים במפה (בצד שמאל) משנת 1908; ניתן לראות שהוצבו בסוללה שלוש שורות של תותחים; הטווח של התותחים היה 8,200 מטר והם כוונו למטרות בספרד.
המפה מוכיחה גם שהקסרקטין של החיילים במקום המכונה "צריף האחיות" היה קיים בשנת 1908.במלחמת העולם השנייה הוצב תותח בופורס 40 מ"מ בסוללה. לאחר המלחמה הפך המקום לחוות אנטנות של משרד ההגנה הבריטי ושופץ בשנת 1958 .
סוללת מידל היל הייתה שטח אסור לכניסה במשך עשור, וכניסה בלתי מורשית לסוללה נחשבה לעבירה פלילית. בהסכם שנחתם ב-20 באפריל 2004, רוב השטח של הסוללה הועבר ממשרד ההגנה הבריטי לידיה של ממשלת גיברלטר בשנת 2005. הסגל של משרד ההגנה עזב את הסוללה ולקח איתו את רוב הציוד, אף על פי שסוללת גאן רוק נותרה בשליטת משרד ההגנה הבריטי. וכיום המקום מנוהל על ידי החברה לאורניתולוגיה וידיעת הטבע של גיברלטר.
באתר המקורי של הסוללה עצמה נמצא כיום שנאי. מחסן התחמושת וחדרי האחסון עודם קיימים, אך אחד מהם הוסב למטרות שעשוע לסגל חיל האוויר הבריטי - "Aardvark Bar". צריף האחיות וקבוצת מידל היל גם הם נותרו, אם כי במצב גרוע. עמדת תצפית ממוקמת מדרום לסוללה, מדריגות מובילות לנקודה הגבוהה של הסוללה, עשויות מבטון מוצק.
יעקב גזונדהייט

ביוגרפיה

גזונדהייט נולד בפראגה סמוך לעיר ורשה שבפולין, ולמד שם אצל רבי אריה לייב צינץ. לאחר פטירת רבו הוא הקים בעצמו ישיבה בעיר, כשהיה בן 17 בלבד. לאחר כ-9 שנים החל להוציא את סדרת ספריו תפארת יעקב. הרב גזונדהייט עסק לפרנסתו במסחר כשחלק גדול מרווחיו חילק לצדקה להחזקת תלמידי ישיבתו העניים. בשנת ה'תר"ל נבחר לכהן כרבה של וורשה, אך עקב סכסוכים פוליטיים בין החסידים למתנגדים בעיר הודח על ידי השלטונות ממשרתו בשנת ה'תרל"ד. לאחר מכן לא מונה וד רב ראשי לורשה, אלא משרת אב הית דיח בלבד. מחליפו כאב"ד ורשה היה הרב יצחק פייגנבוים.
אונפלר

היסטוריה

האזכור הכתוב הראשון של אונפלר נכתב על ידי רישאר השלישי, דוכס נורמנדי בשנת 1027. נראה כי באמצע המאה ה-12 הייתה העיר נקודת מעבר משמעותית של סחורות בין רואן לאנגליה.
מיקומה בשפך הסן, אחד הנהרות החשובים בצרפת, ואזור הספר העשיר שבו שלטה, הביאו לכך שלעיירה יוחסה חשיבות, והיא נתפסה כנקודה אסטרטגית. במהלך מלחמת מאה השנים חוזקו ביצורי העיר על ידי שארל החמישי, מלך צרפת כדי להגן על שפך הסן מפני מתקפות האנגלים. למרות זאת כבשו האנגלים את העיר והחזיקו בה ב-1357 ושוב בין 1419 ל-1450. בתקופה שבה הייתה בשליטה צרפתית, יצאו לעיתים קרובות יחידות פשיטה צרפתיות מנמל אונפלר, לפשוט על ערי החוף האנגליות, ובשנת 1457 החריבו יחידות מסוג זה את העיר סנדוויץ' שבמחוז קנט באנגליה.
בסוף מלחמת מאה השנים הרוויחה אונפלר מהשגשוג במסחר הבינלאומי שנמשך עד סוף המאה ה-18. מלחמות הדת במהלך המאה ה-16 הפריעו לסחר, אך הנמל היווה נקודת יציאה לסוחרים, למלחים ולמגלי ארצות ידועים, בהם משלחתו של בינו פומייר שיצאה לתור את חופי ברזיל ב-1503. ב-1506 יצא בן אונפלר, ז'אן דני, לתור את חופי ניו פאונדלנד באזור מפרץ סנט לורנס. ב-1608 יצאה מאונפלר משלחת בראשות סמואל דה שמפלן, שייסדה את העיר קוויבק בקנדה.
הסחר עם אזור קנדה היה מקור הכנסה חשוב בשנים שלאחר מכן, וכך גם הסחר עם האיים האנטילים, חופי אפריקה והאיים האזוריים. בשנים אלו שימשה אונפלר אחד המרכזים החשובים בצרפת לסחר עבדים. ב-1683 הורה ז'אן-בטיסט קולבר על הרס ביצורי העיר.
מלחמות המהפכה הצרפתית ותקופת הקיסרות הראשונה, ובמיוחד המצור הקונטיננטלי, הביאו לאבדן חשיבותה של העיר כנמל בינלאומי. העיר החלימה מהנזק אך באופן חלקי במהלך המאה ה-19, ושימשה מרכז לסחר בעצים שהגיעו מצפון אירופה. עליית הנמל הסמוך בלה הבר הגבילה את היקף הסחר עם אונפלר, ועל אף שהנמל באונפלר ממשיך לפעול, איבדה אונפלר את חשיבותה, ולא שבה למעמד שהיה לה. עם זאת, העיר ניחנה בקסם וביופי, שהביאו לכך שבמהלך המאה ה-19 ולאחריה פעלו בה ציירים חשובים מן האסכולה האימפרסיוניסטית, והעיר הוציאה מתוכה אישים כהיסטוריון אלבר סורל והמלחין אריק סאטי. כיום משמשת העיר מרכז כלכלי אזורי למספר עיירות סמוכות, ומרכז תיירותי, בזכות הנמל הציורי, והעיר העתיקה הכוללת כנסיות בעלות מבנה ייחודי. בשנת 1995 נחנך בסמוך לאונפלר גשר פון דה נורמנדי שחיבר את אונפלר אל לה הבר, באמצעות הכביש המהיר A-29.
ג'פרי סי. הול

ביוגרפיה

ג'פרי סי. הול נולד בברוקלין שבניו יורק, וגדל בפרברים של וושינגטון די. סי.. אביו עבד ככתב פוליטי בסוכנות הידיעות AP, שם סיקר את ענייני הסנאט של ארצות הברית. הול הושפע מאוד מאביו, שעודד אותו להיות מעודכן על האירועים האחרונים בעיתון היומי. הול החל את לימודיו לתואר ראשון בביולוגיה בשנת 1963, באוניברסיטת אמהרסט, מסצ'וסטס. באותה תקופה החל לעבוד במעבדתו של פילפ אייבס, כעוזר מחקר ביולוגי. בתקופה זו החלה התשוקה הגדולה של הול למחקר וגמלה בליבו ההחלטה להמשיך בתחום זה. הוא המשיך ללימודי תואר שני בביולוגיה באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, שם התמקד במחקרים בגנטיקה.
לאחר מכן, המשיך ללימודי הדוקטורט, אותו קיבל בשנת 1971. בשנים 1971-1973 עשה פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה. בשנת 1974 הוא הצטרף לסגל אוניברסיטת ברנדייס, בה הוא נמצא עד היום. בשנת 2002, הוא הצטרף גם לסגל אוניברסיטת מיין.
בראשית שנות השמונים, בעיצומה של קריירה מחקרית בביולוגיה, החל הול להתמחות כתחביב בהיסטוריה של מלחמת האזרחים. בראשית שנות התשעים כתב ספר על קרב גטיסברג והפך למרצה באוניברסיטת ברנדייס גם בתחום מלחמת האזרחים.

הזכייה בפרס נובל

ג'פרי סי. הול, מייקל רוסבאש ומייקל יאנג זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2017, על גילוי המנגנונים המולקולריים שבבסיס המקצב הצירקדי, מקצב שפועל במחזוריות של כ-24 שעות ונועד להתאים את פעילותו של היצור החי להשפעות משתנות לאורך היממה. מקצב זה קובע את השעון הביולוגי המרכזי של האורגניזם.

גילוי הגן האחראי על פעילות השעון הביולוגי

בשנת 1984, שני החוקרים ג'פרי סי. הול ומייקל רוסבאש, שעבדו בשיתוף פעולה הדוק באוניברסיטת ברנדייס, יחד עם מייקל יאנג, באוניברסיטת ניו יורק, הצליחו לבודד ולזהות את הגן השולט במקצב הביולוגי. החוקרים עשו שימוש בזבובי פירות בתור מודל, והצליחו להראות כי גן זה מקודד חלבון המצטבר בתאים במהלך שעות הלילה, ומתפרק במהלך שעות היום, במחזור של 24 שעות, ובסנכרון מלא עם המקצב הצירקדי. בעקבות כך, הם גילו רכיבי חלבונים נוספים המרכיבים את המערכת הזו, תוך חשיפת המנגנון השולט בשעון הביולוגי בתוך התאים עצמם.

חשיבותה של התגלית

השעון הביולוגי ביצורים החיים משפיע על ויסות תפקודים חיוניים בגוף, ביניהם: טמפרטורת הגוף, הפרשת הורמונים, חילוף חומרים ומצבי ערנות ושינה.
בריאותם של האורגניזמים קשורה ביכולת להשיג איזון בין הסביבה החיצונית לשעון הביולוגי הפנימי. יש רמזים לכך שחוסר איזון כרוני בין אורח החיים לבין המקצב המוכתב על ידי השעון הפנימי קשור לסיכון מוגבר להפרעות בתפקוד הקוגניטיבי, הפרעות ביפולריות, בעיות זיכרון, הפרעות שינה, דיכאון, ואף להתפרצותם של זיהומים, ומגוון מחלות שונות לרבות סרטן ומחלות ניוון.
מכאן סבורה ועדת הפרס, כי התגליות אודות השעון הביולוגי, עשויות להוביל למציאת דרכי אבחון ומניעה, ולסייע בפיתוח תרופות (ראו: תרופה ביולוגית) שבכוחן יהיה למנוע מחלות, ולסייע בהצלת חיי אדם.
מילאנו (נפה)

גאוגרפיה

נפת מילאנו גובלת בנפת וארזה ובנפת מונצה-בריאנצה בצפון. במזרח היא גובלת בנפת ברגמו. בדרום היא גובלת בנפת קרמונה ובנפת לודי. בדרום-מערב היא גובלת בנפת פאביה. במערב היא גובלת בנפת נובארה. מובלעת של נפת מילאנו היא סן קולומבנו אל למברו.

נהרות

הנהרות העיקריים שזורמים בה הם אדה (Adda),  טיצ'ינו (Ticino), אולונה  (Olona), למברו (Lambro), סווסו (Seveso).
ינטה מאש

יֶנטֶה (יעל) מַאש (בכתיב יידי: יענטע מאש, 17 במרץ 1922 - 31 במרץ 2013) הייתה סופרת יידיש.

ביוגרפיה

נולדה בשנת 1922 למשפחת רויטמן, בעיירה זגוריצה שבבסרביה (אז הייתה שייכת לרומניה, כיום כלולה ברובה ברפובליקת מולדובה). ינטה מאש גדלה במשפחה דוברת יידיש. כילדה, למדה עברית עם מורה פרטי, והמשיכה את לימודי השפה העברית בגימנסיה "תרבות". את השכלתה התיכונית השלימה בגימנסיה רומנית בעיר סורוקי. עם קבלת תעודת בגרות התקבלה ללימודים במכון פדגוגי בקישינב – בירתה של בסרביה, אך הספיקה ללמוד במכון רק שנה אחת.
ב-1940 האזור הצפון-מזרחי של בסרביה צורף לברית-המועצות. ב-1941, זמן קצר לפני שגרמניה כבשה את בסרביה, ינטה והורייה נאסרו והוגלו למחנות עבודה בסיביר באשמה של פעילות אנטי-חברתית כמשפחה של בעלי רכוש. האב – הרש רויטמן – הופרד ממשפחתו והקשר איתו נותק לתמיד. האם – שפרינצה רויטמן – וינטה נשלחו לעבודות כפייה. הן סבלו מעבודה קשה, מרעב, קור ויחס נוראי. אמא של ינטה, כמו רבים אחרים, לא שרדה.
רק ב-1948 ינטה מאש חזרה לקישינב עם בעלה מיכאיל מאש. היא התגוררה בעיר כ-30 שנה, עד עלייתה לישראל ב-1977. בכל התקופה הזו היא עבדה כמנהלת חשבונות. למרות אהבתה לספרות והרצון לכתוב, היא לא כתבה מפחד להשאיר עדות מהחיים שלה כאסירה בסיביר. בשנים הראשונות שלה בישראל, עד שיצאה לפנסיה, היא המשיכה לעבוד כמנהלת חשבונות, אבל במקביל היא התחילה לכתוב. הסיפור הראשון שלה "שיר מיותם" פורסם ב"גולדנה קייט".
ינטה מאש הגיעה ארצה כאלמנה וכאן פגשה את בן העיירה שלה דוד גורביץ, גם אלמן באותו זמן. הם נישאו ודוד תמך בה מאוד ועודד אותה להמשיך לכתוב. היא פרסמה ארבעה ספרים ביידיש. אחד הספרים תורגם לעברית.
על העבודה הספרותית שלה זכתה ינטה מאש בהרבה הערכה ופרסים: פרס גרשון סגל (1994), פרס יעקב פיכמן (1996), פרס פנחס ארליך (1998), פרס איציק מאנגר (1999), פרס דוד הופשטיין (2002), פרס לייב רובינליכט (2004).
ינטה מאש נפטרה בחיפה בשנת 2013.
U.S. News & World Report

U.S. News & World Report הוא מגזין חדשות אמריקאי אשר נוסד בשנת 1933. הוא נחשב למגזין השלישי בתפוצתו לאחר מגזין Time וניוזוויק. נחשב בעל עמדה שמרנית. ביוני 2008 הוכרז כי המגזין יצא מדי שבועיים ולא מדי שבוע. בנובמבר 2008 הוחלט כי המגזין יצא פעם בחודש.
העיתון United States News הוקם על ידי דייוויד לורנס (1888 - 1973) בשנת 1933, ובשנת 1946 ייסד את העיתון המתמקד בחדשות חוץ World Report. בשנת 1948 איחד לורנס את שני העיתונים לכדי עיתון אחד. בשנת 1984 נרכש העיתון על ידי מורטימר צוקרמן, בעלי הניו יורק דיילי ניוז.
מטה החברה שוכן בוושינגטון הבירה. משנת 1983 מפרסם המגזין את America's Best Colleges, רשימת הקולג'ים הכי טובים באמריקה אשר נחשב לאחד מהרשימות בעלות הכי הרבה השפעה. כך גם לגבי America's Best Hospitals report, רשימת בית החולים הכי טובים בארצות הברית.
בלדה לנאיבית

רקע

לאחר שיעל לוי סיימה את שירותה בצה"ל בלהקת חיל הים, היא השתתפה במופע "שיחות סלון" עם יהונתן גפן, יצחק קלפטר ודויד ברוזה, שהחליף את קלפטר. השיר הוקלט למילותיו של גפן, ללחן של קלפטר ובעיבוד של מתי כספי. בסוף 1979 הוציאה לוי כתקליט שדרים את השיר "בלדה לנאיבית". במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת 1980, דורג השיר במקום העשירי. השיר נכלל באלבום הבכורה שלה הנושא את שמה, שיצא לאור רק בשנת 1982.
"בלדה לנאיבית" זכה לביצוע מחודש במסגרת פרויקט "עבודה עברית" בשנת 2008, על ידי של אורן לוטנברג.

תוכן השיר

השיר עוסק באהבת נעורים שהתרסקה עם חיי הנישואין. מתוארת בו בחורה שחוותה אהבת נעורים לבחור, וכשבגרה, נקלעה אהבתם לקשיים. בן-זוגה נוהג לשוטט בלילות מחוץ לבית והתמכר גם לטיפה המרה. הבחורה מצידה לא איבדה מאהבתה אליו ומייחלת לשובו כשהוא עוזב את הבית. לדברי יעל לוי, השיר לא נכתב על בחורה מסוימת: "זה אף פעם לא פרטים ביוגרפיים אחד לאחד. זה תמיד המקום הזה מעבר. אין לי מושג למה המשורר התכוון כשהוא כתב ואני לא נכנסת לזה אף פעם".
פאנל לניהול אחסון אתרים

פאנל לניהול אחסון אתרים הוא ממשק ניהול אינטרנטי שמסופק על ידי חברות אחסון אתרים, והוא מאפשר למשתמש, הלקוח של חברת האחסון, שליטה ובקרה על אתרי האינטרנט המאוחסנים בשרת.
משתמשים בפאנל הניהול כדי לנהל על גבי שרת האחסון קבצים, בסיסי נתונים, חשבונות דואר אלקטרוני, התקנות ועדכוני תוכנה בשרת, ופעולות שליטה ובקרה נוספות.

פאנלים נפוצים

פאנלים נפוצים הם: cPanel‏,IspManager‏, Plesk‏, DirectAdmin‏,  SysCP ו-Baifox.
יש חברות אחסון גדולות, דוגמת Godaddy שמספקות ללקוחותיהן פאנל ניהול מפיתוח עצמי, ולעומתן חברות אחסון רבות נותנות ללקוחותיהן פאנל ניהול קיים, דוגמת אלו שהוזכרו למעלה. יש חברות אחסון המאפשרות ללקוח לבחור בין מספר פאנלים - בדרך כלל בין פאנל ניהול ממשפחת הקוד הפתוח דוגמת Webmin, ובין פאנל ניהול קנייני, דוגמת cPanel או Plesk, כאשר יש הבדל במחיר; לקוח הבוחר בפאנל הקנייני משלם יותר.
לאוניד סובולב

ראשית הקריירה

לאוניד סובולב נולד למשפחת אצולה רוסית בכפר קטן בשם קאפצב בנפת טורופץ אשר במחוז טבר, בחלק האירופי של האימפריה הרוסית. ב-1864 סיים את בית הספר הצבאי לארטילריה וב-1868 סיים את האקדמיה הצבאית לפיקוד ומטה בסנקט פטרבורג. ב-1870 הוצב בחלק הרוסי של טורקסטן, הצטיין במהלך הקרבות לכיבוש שאחריסאבז ולאחריהן הועלה לדרגת פודפולקובניק. הוא הוצב בחיל הדנובה של צבא האימפריה הרוסית ובמהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) לחם במצור על פלבן ובקרב על מעבר שיפקה. לאחר סיום המלחמה הועלה לדרגת גנרל-מאיור.

ראש ממשלת בולגריה

ב-1882, מספר חודשים לאחר ניסיון כושל להפיכה צבאית בנסיכות הבולגרית והטלת משטר צבאי על ידי הנסיך אלכסנדר בטנברג, ביקש בטנברג מראשי הממשל הרוסי לסייע בידו ולהציב קציני צבא רוסים בכירים בעמדות מפתח פוליטיות וצבאיות בנסיכות. לאוניד סובולב מונה לראש הממשלה, שר הפנים ושר האוצר, הברון אלכסנדר קאולברס (רוסית: Александр Каульбарс) לשר המלחמה והנסיך מיכאיל חילקוב (רוסית: Михаил Хилков) לשר לעבודות ציבוריות, מסחר וחקלאות בנסיכות. המינויים עוררו תרעומת רבה במערכת הפוליטית הצעירה בנסיכות. סובולב שלא היה מעורה היטב בחיים הציבוריים בבולגריה, התייחס בביטול למערכת הפוליטית הבולגרית והנושא הוביל לעימות מולה, אשר הגיע לשיאו על רקע מחלוקת סביב תקציב המדינה. הנסיך בטנברג לא גיבה את סובולב במהלך העימות ובמאי 1883, אף ביקש מראשי הממשל הרוסים להחזיר לרוסיה את בעלי התפקידים השונים. הרוסים סרבו. במערכת הפוליטית הבולגרית גברה ההכרה שהתערבותם של הרוסים בנעשה בבולגריה פוגעת בעצמאות הנסיכות. ב-6 בספטמבר 1883 הודיע הנסיך בטנברג בתמיכתה הגורפת של המערכת הפוליטית, על החזרת חוקת טרנובו לאחר שהוקפאה על ידו בעקבות ניסיון ההפיכה, ולאור צעד זה, ב-19 בספטמבר התפטר סובולב וחזר לרוסיה.

שלהי הקריירה ואחריתו

עם שובו לרוסיה, מונה למפקד חטיבת רגלים ומאוחר יותר מונה לראש המטה הכללי של מחוז (גנרל-גוברנטורסטבו) מוסקבה. בראשית מלחמת רוסיה-יפן מונה סובולב למפקד הגיס הסיבירי ה-6 ולחם עמו במספר קרבות. לאחר המלחמה פרש משירות צבאי. במהלך השנים, כתב סובולב מספר ספרים העוסקים בהיסטוריה של הקווקז ושל בולגריה בעת החדשה. לאוניד סובולב הלך לעולמו ב-1913 משבץ מוחי והוא בן 69 שנים.
רג'ינה הול

ביוגרפיה

הול נולדה ב-12 בדצמבר בוושינגטון די. סי. לאב קבלן ולאם מורה. בשנת 1997 סיימה את לימודיה באוניברסיטת ניו יורק עם תואר שני בעיתונאות, וזמן קצר לאחר מכן כבר החלה את פעילותה בתעשיית הבידור, בהופעת אורח באלבום "Wild Cowboys" של הראפר האמריקאי סאדאת X. 
בשנת 1997, כשהייתה בת 26, הופיעה הול לראשונה בסרטון פרסומת בטלוויזיה. מאוחר יותר קיבלה תפקיד באופרת הסבון "Loving" ותפקיד בדרמת הפשע "ניו יורק חשאית" של רשת הטלוויזיה פוקס. תפקידה הראשון בקולנוע היה בסרט "האיש הטוב ביותר".
פריצתה של הול אירעה לאחר תפקידה כברנדה מיקס בסדרת הסרטים "מת לצעוק" (2000-2006).  
בשנת 2000 היא גם שיחקה בדרמה הקומית "אלי מקביל" בתפקיד קורטה ליפ. בשנת 2008 שיחקה בקומדיית הפשע "יום ראשון הראשון" בכיכובו של אייס קיוב. 
משנת 2003 היא שיחקה בתפקידים ראשיים בסרטים כמו "המבוקשים של מליבו" (2003), "המלך של רנסום" (2005), "הירח" (2005) ו"בנוגע לאתמול בלילה" (2014).
בשנת 2017 שיחקה בסרט הקומדיה "טיול בנות" (Girls Trip) לצד קווין לטיפה, ג'יידה פינקט סמית' ומייק קולטר, ושיחקה בקומדיה נוספת "עירום" בכיכובו של מרלון ויינס.
תומאס ורמאלן

קריירה

ורמאלן החל את הקריירה שלו כנער במחלקת הנוער של בירסחוט, וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של המועדון ההולנדי אייאקס אמסטרדם. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אייאקס ערך ב-5 בפברואר 2004, בניצחון 2-0 נגד וולנדהאם. היה זה המשחק היחיד בו שיחק באותה העונה, בה אייאקס זכתה באליפות ליגת העל ההולנדית. לקראת עונת 2004/2005 נשלח ורמאלן בהשאלה למועדון ר.ק.ס. ואלוייק. גם בר.ק.ס לא זכה למעמד של שחקן הרכב, אך שיחק בתקופת ההשאלה שלו בקבוצה ב-13 משחקים, בהם כבש 2 שערים. 
פריצת הדרך שלו הגיעה כאשר חזר לסגלה של אייאקס, בה נאבק על מקום בהרכב הקבוצה, וסייע לה לזכות בגביע ההולנדי בשנת 2006. היכולת הטובה שלו הובילה לזימונו לסגל הנבחרת הבלגית. בעונה שלאחר מכן, זכה ורמאלן עם אייאקס שוב בגביע ההולנדי, ובנוסף זכה עם הקבוצה פעמיים בסופר קאפ.
ב-19 ביוני 2009 חתם ורמאלן בארסנל, ששילמה תמורתו 10 מיליון לירות שטרלינג. ורמאלן שותף במרבית משחקי ההכנה לקראת עונת 2009/2010, ואף זכה עם ארסנל בגביע האמירויות. ב-15 באוגוסט ערך ורמאלן את הופעת הבכורה בפרמייר ליג, בניצחון 1-6 על אברטון בגודיסון פארק, ואף הבקיע בו את אחד השערים אחרי בישול של רובין ואן פרסי. כעבור שלושה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת ליגת האלופות, במשחק החוץ מול סלטיק. לאור הופעותיו המרשימות בחודש אוגוסט נבחר ורמאלן לשחקן המצטיין של חודש אוגוסט כאשר קיבל 35 אחוז מהקולות. ב-19 בספטמבר 2009 כבש ורמאלן צמד בניצחון 0-4 מול וויגאן אתלטיק ונבחר לשחקן המצטיין במשחק. ב-20 במאי 2009 ורמאלן קיבל את האדום הראשון שלו בקריירה בארסנל, במשחק הליגה מול וסטהאם יונייטד, ואת העונה סיים עם 45 הופעות ושמונה שערים בכל המסגרות.
בתחילת עונת 2010/2011 נפצע ורמאלן, ונעדר מהמגרשים למשך שמונה חודשים. לקראת עונת 2012/2013, בעקבות עזיבתו של רובין ואן פרסי, מונה ורמאלן לקפטן ארסנל. בעונת 2013/2014 זכה עם הקבוצה בגביע האנגלי.
ב-9 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת ברצלונה, ששילמה עבורו 19 מיליון אירו. ורמאלן היה פצוע במשך רוב עונתו הראשונה בקבוצה וערך הופעה בודדת בליגה, במחזור האחרון של העונה. ב-29 באוגוסט 2015 הבקיע את שערו הראשון במדי ברצלונה, השער היחיד בניצחון 1-0 על מאלגה. ב-8 באוגוסט 2016 הושאל לעונה לרומא האיטלקית.

קריירת נבחרות

ורמאלן השתתף עם הנבחרת הצעירה של בלגיה בטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות בשנת 2007. שנה קודם לכן, במרץ 2006, כבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלגיה הבוגרת, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג.  בשנת 2008 הגיע עם הנבחרת למקום הרביעי באולימפיאדת בייג'ינג. ב-14 בנובמבר 2009 כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה. ורמאלן היה חלק מסגל הנבחרת למונדיאל 2014, אך כבר במשחק הראשון מול אלג'יריה נפצע במשחק ולא שיחק עוד בטורניר.

חיים אישיים

לתומאס ורמאלן חברה דוגמנית בשם פולי פרסונס. לזוג שני בנים, הבכור נולד בספטמבר 2013 והשני ביולי 2015.
פירוק פולרי

במתמטיקה, פירוק פולרי של מטריצה היא הכללה מסוימת של הצגת מספר מרוכב בהצגה פולרית: .
הארמייה השלישית (בריטניה)

היסטוריה

ב-13 ביולי 1915 הוקמה הארמייה השלישית, בעקבות גידולו של חיל המשלוח הבריטי. הארמייה נפרסה דרומית לארמייה הצרפתית העשירית, והייתה מנותקת משאר הכוחות הבריטיים, עד לאחר קרב ורדן, שאז נפרסה הארמייה הצרפתית העשירית באזור אחר, והארמייה הבריטית הרביעית נפרסה במקומה. הארמייה לחמה בקרב על הסום, בקרב קמברה, בקרב אראס, בקרב פשנדל, בקרב אמיין, ובמתקפת מאה הימים.