google/wiki40b huggingface dataset:
המוקד לפליטים ולמהגרים

היסטוריה

בתחילת דרכו התמקד הארגון בסיוע רק למהגרי עבודה שהיו נתונים בהליכי מעצר וגירוש מאחר שהסתיימה תקופת אשרת שהייתם בארץ (ושמו המקורי אף היה: מוקד סיוע לעובדים זרים במעצר) אך כיום המוקד מטפל בקשת רחבה יותר של נושאים ואוכלוסיות נפגעות. אופני הפעולה של הארגון כוללים ייעוץ וייצוג משפטי, סיוע פרה-משפטי, מתן מידע על זכויות וסיוע פרטני אחר. המוקד לפליטים ולמהגרים הוא הארגון הישראלי היחיד שלו מותר לבקר בכל מתקני הכליאה המנוהלים על ידי שירות בתי הסוהר מהם מוחזקים מהגרים המיועדים לגירוש ומבקשי מקלט. כמו כן, המוקד פועל לשינוי מדיניות הממשלה והשפעה על עמדות הציבור. כל זאת (בלשונו של המוקד) על מנת להביא "למיגור הניצול של מהגרים, להבטחת יחס מכבד והוגן כלפיהם ולגיבוש מדיניות ממשלתית שתבטיח זאת". המוקד משתף פעולה בעתירות עקרוניות לבג"ץ, עם ארגוני זכויות נוספים, ובמיוחד עם האגודה לזכויות האזרח, קו לעובד, רופאים לזכויות אדם והמרכז לפלורליזם יהודי וכן עם הקליניקות המשפטיות באוניברסיטת תל אביב.
פעילות המוקד מתאפשרת הודות לעבודתם של מתנדבים ולתמיכתם של אנשים פרטיים, נציבות הפליטים של האו"ם וקרנות ממשלתיות ופרטיות.
המוקד מורכב ממחלקות שונות, ובהן: הקו החם, שמפעיל מענה טלפוני במגוון שפות, הנותן מענה לפונים, ייעוץ ואף ייצוג פרה-משפטי מול רשויות המדינה, וממחלקה משפטית, המגישה עתירות לבג"ץ בנושאים עקרוניים, פועלת לשינוי מדיניות, ומייצגת במקרה הצורך מהגרי עבודה, מבקשי מקלט וקרבנות סחר בהליכי הסדרת מעמד, בקשות מקלט, שחרור ממעצר, יחס המדינה לפליטים ומבקשי מקלט, ועוד.  
בין המאבקים המפורסמים שבהם לקח הארגון חלק היה המאבק למען הסדר למתן מעמד לילדי העובדים הזרים ב-2005-2006 וכן מאבק למען הסדר לילדי מהגרי העבודה ב-2010. בין המקרים המפורסמים שבהם טיפל המוקד והגיעו לידיעת הציבור הרחב היה סיפורה של ג'ני אסקוביו, מהגרת עבודה מהפיליפינים, שנעצרה בהיותה בחודש השמיני להריונה, ואשר משרד הפנים ביקש לגרשה מישראל מכיוון שהרתה לבן זוגה, אף הוא מהגר עבודה, בניגוד לנוהל שאסר על מהגרי עבודה להקים משפחה בישראל. 
בשנת 2002 קיבלו מרים דרמוני-שביט וסיגל רוזן, ממייסדות המוקד, את אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג, "לאות הוקרה על פעילות המוקד למען זכויות עובדים זרים".
בשנת 2007 זכה הארגון באות המופת החברתי מטעם כנס שדרות לחברה. את האות חלקו עם המוקד עמותת "הלב"- העמותה למלחמה בעוני ומר סעדי זיאד, יו"ר יד לבנים הבדואי.
בספטמבר 2008 קיבל הארגון את העיטור הממלכתי למאבק בסחר בבני-אדם בשנה הראשונה להענקתו. העיטור הוענק על ידי נשיא המדינה שמעון פרס, במעמד ראש הממשלה ושר המשפטים.

בשנים 2014-2016 הארגון תמך משפטית במוטסים עלי במאבקו לקלב מעמד של פליט שהסתיים בהכרה רשמית.
רוג'ר פנרוז

קורות חיים

פנרוז נולד בקולצ'סטר, באסקס שבאנגליה, למדען ליונל ש. פנרוז ולמרגרט ליטס (רופאה). שני אחיו הם המתמטיקאי אוליבר פנרוז ורב אמן בשחמט ג'ונתן פנרוז. סבו מצד אמו היה ג'ון ברספורד ליטס, מראשוני מדע הביוכימיה, וסבתו מצד אמו הייתה סוניה נתנזון, יהודיה מרוסיה.
פנרוז ידוע באהבתו לשעשועים מתמטיים. פנרוז הוא הממציא של הרעיון של אשליות כמו גרם המדרגות שבו ניתן לרדת ולרדת ולחזור לאותו מקום, וכן של משולש פנרוז הנראה באיור. פנרוז שלח את הרעיונות הללו לצייר מוריץ קורנליוס אשר שהפך אותם לתמונות מבריקות ומפורסמות. פנרוז הוא גם הממציא של ריצוף פנרוז, ריצוף המבוסס על שתי צורות שבעזרתם ניתן לרצף את המישור בדרכים רבות, אך לא ניתן לבנות מהן ריצוף מחזורי של המישור. 
פנרוז הוא גם פילוסוף, וספרו The Emperor's New Mind העוסק בתודעה, במדע ובפילוסופיה זכה להצלחה מסחרית רבה. 
הוא עסק במחקר בתחום סינגולריות כבידתית ובפרט בסינגולריות כבידתית עירומה.
ב-1975 זכה במדליית אדינגטון יחד עם סטיבן הוקינג, ב-1985 ב‏‏מדליה המלכותית, ב-1988 זכה בפרס וולף בפיזיקה יחד עם הוקינג, ב-1989 זכה בפרס דיראק, ב-1990 במדליית אלברט איינשטיין וב-2004 במדליית דה מורגן. ב-2008 זכה במדליית קופלי. הוא מחזיק בתארים חבר מסדר ההצטיינות, חבר החברה המלכותית ובשנת 1994 הוא קיבל תואר אבירות על תרומתו למדע.
קארל לווה

קורות חייו

לווה נולד בלֶבֶּיִין ואת חינוכו המוזיקלי הראשוני קיבל מאביו. הוא היה נער מקהלה, ראשית בקתן ומאוחר יותר בהאלה, שם למד דקדוק. יפי קולו של לווה בא לידיעתה של מאדאם דה סטאל אשר דאגה לו לתמיכה כספית במימונו של ז'רום בונפרטה, מלך וסטפאליה דאז, תמיכה שאפשרה לו להתמיד בלימודי המוזיקה ואף ללמוד תאולוגיה באוניברסיטת האלה. תמיכה כספית זו פסקה ב-1813, עם עזיבתו של המלך. 
בשנת 1820 עקר לווה לשטטין, שם עבד כנגן עוגב וכמנהל מוזיקלי בבית-ספר. בשטטין חיבר לווה את רוב יצירתו המוזיקלית, לרבות גרסה מולחנת לשירו הנודע של גתה "שר היער" (Erlkönig). יש האומרים כי שירו זה של לווה, משנת 1824, משתווה באיכותו לשירו של פרנץ שוברט שנכתב לאותו הטקסט ושזכה לפרסום רב ממנו פי כמה. לווה חיבר מוזיקה למילות שיריהם של משוררים חשובים נוספים, ביניהם פרידריך ריקרט, ויליאם שייקספיר ולורד ביירון (שיריהם של שני האחרונים - בתרגום לגרמנית). לווה הלחין אף מספר אופרות, אורטוריות ויצירות כליות.
בשנת 1821 נישא לווה לז'ולי פון יאקוב, אשר נפטרה כשנתיים לאחר מכן, ב-1823. אשתו השנייה, אאוגוסטֶה לאנגה, הייתה זמרת מחוננת והשניים הופיעו יחד בביצועי האורטוריות שחיבר וזכו להצלחה רבה.
בהמשך חייו, התפרסם לווה הן כזמר והן כמלחין. לווה הופיע כזמר ברחבי אירופה בשנות הארבעים והחמישים של המאה ה-19. לבסוף, שב לווה לגרמניה ולאחר שנטש את משרותיו בשטטין בתום 46 שנות עבודה, עבר להתגורר בקיל, שם מת משבץ ב-20 באפריל 1869.

יצירתו

קארל לווה חיבר יצירות רבות בתחום המוזיקה הווקאלית, שהייתה קרוב ללבו מפאת היותו זמר; לווה הלחין חמש אופרות, מתוכן בוצעה רק אחת בשם "שלוש המשאלות" ("Die drei Wünsche") שלא זכתה להצלחה יתרה. כמו כן, חיבר 17 אורטוריות שרבות מהן כתובות לקולות גבריים ללא ליווי או בנגינת קטעי ביניים כליים בלבד, קנטטות ובלדות למקהלה. התמחותו הבלעדית של לווה במוזיקה הווקאלית הייתה הלחנת בלדות לקול ולפסנתר. לווה ניחן בחוש מיוחד לכתיבת מוזיקה לשירים סיפוריים. חוש זה אפשר לו לשלב בצורה מוצלחת סגנון לירי בסגנון דרמטי ובכך להשיג אחדות ושלמות. 
בתחום המוזיקה האינסטרומנטלית חיבר לווה בעיקר יצירות קאמריות להרכבים שונים, ביניהן: שלוש רביעיות כלי קשת, שלישיית פסנתר, יצירה לקלרינט ולפסנתר שראתה אור לאחר מותו ומספר יצירות לפסנתר סולו.
אקטיון

אקטיון (יוונית: ακταιον) הוא צייד ידוע מהמיתולוגיה היוונית. הוא נולד בתבאי לאל אריסטיוס ולאוטונואה, בתו של קדמוס מייסד העיר האגדי.
אקטיון מוכר מהמיתוס המתאר את נסיבות מותו; לאחר שהרגיז את האלה ארטמיס, עונשו היה שהוא ניצוד על ידי כלבי הציד שלו עצמו. בעקבות הופעת המיתוס ביצירה מטמורפוזות של אובידיוס הוא מזוהה בעיקר בגרסתו הרומית עם האלה דיאנה.

המיתוס

אקטיון נולד לאריסטיוס ואוטונואה בבויאוטיה. הוא גדל והתחנך אצל הקנטאור כיירון, בדומה לאביו, ולמד אצלו את מלאכת הציד.

המיתוס בגרסת אובידיוס

אקטיון יצא לצוד עם רעיו בבויאוטיה. באותו אזור נהגה האלה דיאנה להתרחץ במעיין כאשר הייתה שבה ממסעות ציד. יום אחד, תעה אקטיון בדרכו והגורל הביאו אל המעיין; בנות לווייתה של האלה ניסו להסתיר, אך אקטיון ראה בטעות את גופה העירום. דיאנה המובכת הייתה רחוקה מידי מאשפת החצים שלה; היא התיזה עליו מים ובכך הפכה אותו לצבי. הוא ברח ובהגיעו לפלג מים הביט בבבואתו ורצה לקונן על שאירע לו, אך קול לא יצא יותר מפיו. אקטיון גילה שהפך כולו לצבי ורק בינת בן-אנוש נותרה לו. בשלב זה, כלבי הציד של אקטיון מרגישים בנוכחותו של הצבי ומתחיל מרדף. הוא מנסה לומר להם שהוא אקטיון אדונם, אך שום קול לא יוצא. הכלבים משיגים אותו ובעידוד רעיו הציידים קורעים את גופו לגזרים.
נאמר שרק לאחר שמת אקטיון מפצעיו שכך זעמה של דיאנה.

גרסאות ואזכורים נוספים

בכל הגרסאות השונות של המיתוס קיים המוטיב של כלבי הציד שצדים את הציד. אולם הסיבה לעונשו של אקטיון משתנה בין המקורות השונים. למשל, במחזה "הבאקכות" מאת אוריפידס נאמר שאקטיון התרברב בכשרונו כציד טוב יותר מארטמיס. דוגמה נוספת היא אצל אפולודורוס, שמזכיר מסורת נוספת לפיה אקטיון חשק בדודתו סמלה, וזאוס העניש אותו מכיוון שחיזר אחריה בעצמו (ובהמשך אף הביא עמה את בנם האל דיוניסוס).
אפולודורוס אף מוסיף שלאחר מותו של אקטיון, כלביו שבו למערה של כיירון וחיפשו את אדונם. בכדי לתת לכלבים מנוח יוצר כיירון פסל בדמותו של אקטיון וגורם לכלבים לחשוב כי זהו אדונם.
מסופר שלאחר מותו של אקטיון חיפשו הוריו את גופתו מכיוון שלא ידעו מה עלה בגורל בנם שנעלם. רוחו של אקטיון אז הופיע לפני אריסטיוס אביו וסיפרה לו שעליו לחפש גופה של צבי. אריסטיוס מצא את גופת בנו בדמות הצבי וקבר אותה כראוי.
המיתוס מוזכר במזמור החמישי של קאלימאכוס: "רחיצתה של פאלאס". המזמור מספר את המיתוס על הנביא טירסיאס, שאיבד את מאור עיניו לאחר שראה בטעות את האלה אתנה מתרחצת. אמו של טירסיאס, הנימפה כריקלו, מתלוננת על גורלו את בנה. אתנה משיבה לנימפה דברי תוכחה ואומרת לה שעליה להודות שקיבלה בחזרה את בנה עיוור, כאשר אוטונואה אמו של אקטיון נאלצה להתפלל למצוא את עצמותיו לאחר שזה ראה בטעות אלה במערומיה.
אורן רוזנשטיין

אורן רוזנשטיין (נולד ב-30 בספטמבר 1967) הוא עורך חדשות, עורך דין, מגשר, שדרן ספורט, מנחה טלוויזיה, עיתונאי וסופר ישראלי.

ביוגרפיה

אורן רוזנשטיין נולד בירושלים, למד בתיכון רנה קסין ושירת בגלי צה"ל. בוגר תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית.
בשנת 1994 היה מראשוני מנחי רצועת תוכניות הילדים והנוער של הטלוויזיה החינוכית הישראלית. בהמשך הגיש בערוץ הראשון תוכניות, בהן, "זה רק ספורט" ו"זאפ לראשון" (2006) וערך את מהדורת מבט לחדשות (2013).
בשנת 1995 החל רוזנשטיין לערוך חדשות בעיתון ידיעות אחרונות.
בין השנים 2002–2009 גר בארצות הברית ושימש כמנהל פיתוח של עמותות המגזר השלישי. 
בשנת 2010 חזר לעבוד כעורך בעיתון ידיעות אחרונות, שם הוא גם כותב טורים וכתבות.
בשנת 2011 יצא לאור ספרו "מזל טוב, אתה בהריון"- מדריך לגברים לתקופת ההריון וההורות הטרייה בהוצאת ידיעות אחרונות שהפך לרב-מכר.
רוזנשטיין הוא מאמן אישי למציאת זוגיות, ומעביר הרצאות בנושאי מונוגמיה, זוגיות וגירושין במאה ה-21. החל משנת 2017 הוא משחק בנבחרת אמני ישראל בכדורגל.

חיים אישיים

רוזנשטיין גרוש פעמיים ואב לשתי בנות ולשני בנים מנישואיה הקודמים של בת זוגו, המשרתת כקצינה בכירה בצה"ל. מתגורר בפתח תקווה.
רונית כפיר

רונית כפיר (נולדה ב-4 בנובמבר 1970) היא מתכננת, מעצבת פנים וקריינית ישראלית, בעברה שדרנית רדיו וטלוויזיה.

ביוגרפיה

כפיר נולדה וגדלה בגבעתיים, בוגרת בית הספר לאמנויות על שם תלמה ילין במגמת אומנות פלסטית. כמו כן, היא בעלת תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת תל אביב ולמדה עיצוב גרפי בבצלאל].

ברדיו

כפיר התגייסה לגלי צה"ל בשנת 1988 ולאחר שירות החובה, עבדה כפרילאנסרית בתחנה עד לשנת 2006. במהלך שנות שירותה ועבודתה, הגישה מגוון תוכניות, ביניהן: "בוקר טוב צה"ל", "לא על הלוף לבדו", ושעשועון הדרכים "תקועים". בגלגלצ הגישה את תוכנית הלילה "לילה טוב" יחד עם תמר מרום, ומאוחר יותר הגישה תוכניות בוקר. כמו כן, ניהלה כפיר את מחלקת הקריינים. עד לעזיבתה בשנת 2006, הגישה כפיר את תוכנית הבוקר היומית "יוצאים לאור" לסרוגין עם ליעד מודריק.
בדצמבר 2009 הגישה כפיר את מגזין איכות הסביבה של אקו 99 Fm, "אקולייף". בתחילת ינואר 2011, הפסיקה בהגשת התוכנית וברדיו בכלל], זאת לטובת התמקדות במקצועה כמעצבת פנים.

ההשעיה מגלי צה"ל

ב-31 ביולי 2006, יום אחרי הפגזת צה"ל בכפר קאנא במסגרת הלחימה במלחמת לבנון השנייה, שעה שכלי התקשורת דיווחו על כ-60 בני אדם הרוגים ובהם כ-40 ילדים, הביעה כפיר ביקורת בתוכניתה בגלי צה"ל על השפה הצה"לית, בעקבות התנסחות של "גורם צבאי בכיר" שצוטט בידיעות אחרונות תחת הכותרת "זה לא ישנה את בנק המטרות", ואמרה: "בנק מטרות - זה נשמע כל כך בנקאי או כלכלי; כאילו שאין שם ילדים בני שלוש". בעקבות דברים אלו התקבלו בתחנה תלונות ממאזינים, בהם קצינים בצה"ל, שטענו ש"כפיר מאשימה את צה"ל בהרג מכוון של ילדים בני שלוש". מפקד התחנה, אבי בניהו, החליט להשעות את כפיר מהגשת התוכנית לאלתר, וציין שלהתבטאות זאת קדמו התבטאויות בעייתיות נוספות שעליהן הוער לכפיר בעל פה ובכתב. לאחר השעיה של שלושה חודשים משידור הציע בניהו לכפיר תפקיד ניהולי זוטר בתחנה, אך היא בחרה להתפטר.

בטלוויזיה

כפיר הנחתה גם תוכניות טלוויזיה שונות, בין היתר השעשועונים "דובל'ה" ו"תיק-תק" ששודרו במסגרת שידורי החינוכית בערוץ 2, "יתוש בראש" ששודרה בגלי צה"ל ושימשה כקריינית הרצף ברצועת תוכניות הילדים והנוער בטלוויזיה הישראלית (לימים, זאפ לראשון).

חיים אישיים

כפיר נשואה ואם לשניים. כיום עוסקת בתכנון ובעיצוב פנים, ומאז אפריל 2011 כותבת בלוג בנושאים אלו באתר "Xnet". כמו כן, מרצה כפיר על ניהול עסק עצמאי לנשים, ועוסקת גם בקריינות פרסומות וזמרירים.
Ipconfig

יישומים

הפקודה זמינה ב- Microsoft Windows, ReactOS ו- macOS של Apple . גרסת ReactOS פותחה על ידי גד מרפי והיא מורשית תחת ה-GPL .

Microsoft Windows, ReactOS

הפקודה ipconfig תומכת במתג שורת הפקודה /all . התוצאה היא מידע מפורט יותר מ- ipconfig בלבד.
מאפיין נוסף חשוב של ipconfig הוא לאלץ את רענון כתובת ה- IP של DHCP של המחשב המארח לבקש כתובת IP אחרת. זה נעשה באמצעות שתי פקודות ברצף. ראשית, ipconfig /release מתבצע בכדי לאלץ את צד הלקוח לוותר מייד הכתובת השמורה לו על ידי שליחה לשרת הודעת שחרור DHCP אשר מעדכנת את פרטי הסטטוס של השרת ומסמן את כתובת ה- IP של הלקוח הישן כ"זמינה ". לאחר מכן, הפקודה ipconfig /renew מבוצעת כדי לבקש כתובת IP חדשה.   כאשר מחשב מחובר לכבל או למודם DSL, ייתכן שיהיה צורך לחבר אותו ישירות ליציאת הרשת של המודם כדי לעקוף את הנתב, לפני השימוש ב- ipconfig /release ולכיבוי ההתקן למשך תקופה, כדי להבטיח כי כתובת ה- IP הישנה נלקחת על ידי מחשב אחר. 
ניתן להשתמש בפרמטר /flushdns כדי לנקות את מטמון ה- DNS של מערכת השמות (Domain Name System) כדי להבטיח שבקשות עתידיות ישתמשו במידע DNS טרי על ידי אילוץ שמות מארחים שייפתרו מחדש מאפס.

אפל macOS

ipconfig ב- Mac OS X משמש כעטוף ללקוח ה- IPConfiguration, וניתן להשתמש בו כדי לשלוט בפרוטוקול Bootstrap ולקוח DHCP מממשק שורת הפקודה.  כמו רוב מערכות ההפעלה המבוססות על Unix, Mac OS X משתמש גם ב- ifconfig לבקרה ישירה יותר על ממשקי רשת, כגון הגדרת כתובות IP סטטיות.
אנאלפביתיות

אנאלפביתיות היא אי ידיעת קרוא וכתוב. מצב זה נחשב להיעדר אוריינות.
אנאלפביתיות תפקודית היא מצב בו אדם רוכש מיומנויות ראשוניות כלשהן של קריאה וכתיבה, אך הן אינן מספיקות לצורך שימוש יעיל בחיי היום יום.

השלכות והשפעות תרבותיות

אנאלפביתיות נחשבת לצורת הבערות הקיצונית ביותר משום שחלק ניכר מהידע האנושי, בפרט בתקופה שקדמה ליצירת התקשורת האלקטרונית לסוגיה, מועבר בכתב. 
עם זאת, המיומנויות האורייניות הדרושות לאדם על מנת להשתלב בחברה משתנות בהתאם לתרבות ולתקופה בה הוא חי. בהתאם לכך, אנשים רבים במדינות המתפתחות אינם רואים טעם בלימוד הקריאה, מכיוון שהם מסוגלים להתקיים בצורה מוצלחת מאוד גם בלי לדעת לקרוא.
אנשים אשר אינם יודעים קרוא וכתוב יכולים להסתייע בשרותיו של הלבלר, אשר לרוב ניתנים בעבור שכר כלשהו.

שכיחות האנאלפביתיות בעולם

תופעת האנאלפביתיות נפוצה יותר בארצות המתפתחות מאשר בארצות מפותחות. רבים מודאגים בעניין תופעת האנאלפביתיות באוכלוסיית העולם, למרות העובדה ששיעורי האנאלפביתיות ירדו באופן קבוע בעשורים האחרונים, במיוחד במדינות המתפתחות. בין המדינות המתפתחות נצפו הירידות המשמעותיות ביותר ברמת האנאלפביתיות בסין, בווייטנאם, בהודו, בקובה ובדרום אפריקה.
נתוני שנת 1998 מראים כי 16% מאוכלוסיית העולם, לפי הגדרת האו"ם, סובלת מאנאלפביתיות. בארצות הברית לבדה, כ־5% מהאוכלוסייה אנאלפביתית לפי הגדרת ממשלת ארצות הברית, לפי מפקד 1990. 7 מיליון מאזרחי בריטניה הם אנאלפביתים לפי הנתונים של הממשלה. במדינות ערביות, למעלה מ־25% מהגברים וכ־50% מהנשים היו אנאלפביתים בשנת 2000.
לפי אתר האו"ם עומד שיעור האנאלפביתיות במדינת ישראל על 2.7% בקרב הגברים ו-6.6% בקרב הנשים, כאשר המספר הגבוה אצל נשים מיוחס בדרך-כלל לאוכלוסיית הנשים הערביות.]
אלכסיי קורופטקין

ביוגרפיה

קורופטקין גויס לצבא בשנת 1864. בין השנים 1872 ל-1874 למד באקדמיה הצבאית של האימפריה הרוסית ולאחר מכן שהה תקופה קצרה עם הצבא הצרפתי באלג'יר.
בשנת 1875 הועסק בשליחות דיפלומטית בקשגר, ולאחר מכן השתתף בסדרת מבצעים בטורקסטן וסמרקנד שנערכו במהלך 1876. 
במלחמת רוסיה - טורקיה קנה את עולמו כשהצטיין בתפקידו כראש המטה של הגנרל מיכאיל סקובלב. לאחר המלחמה כתב ספר העוסק במבצעים אלו, שזכה להתייחסות רבה. לאחר מכן חזר לשרת בגבולה הדרום מזרחי של האימפריה, בחטיבת הרובאים הטורקסטנית.
קורופטקין מונה לשר המלחמה בשנת 1898 והיה מעורב במשא ומתן עם יפן בשנים שקדמו למלחמת רוסיה יפן. קורופטקין לא תמך במאבק מזוין ולאחר ביקור שערך ביפן בשנת 1903, התחזקו עמדותיו בנושא.
למרות עמדותיו, ב-7 בפברואר 1904, ערב מלחמת רוסיה יפן, מונה קורופטקין למפקד העליון של כוחות היבשה הרוסיים במנצ'וריה והגיע לאזור חרבין ב 28 בפברואר. ב 13 באוקטובר מונה קורופטקין למפקד העליון של הכוחות הרוסים במזרח אסיה, תפקיד שמילא עד תחילת מרץ 1905. 
בעקבות קרב מוקדן, (הקרב היבשתי החשוב האחרון במלחמת רוסיה יפן) זיהה קורופטקין את חוסר היכולת לספק לכוחותיו מזון וציוד וביקש לעזוב את עמדותיו. בהתאם לבקשתו, בוצעו חילופי מפקדים עם הגנרל ניקולאי לינביץ' וקורפטקין מונה למפקד הארמייה המנצ'ורית, משרה שכיהן בה עד פברואר 1906. 
קורופטקין היה מעורב במחדל כוחות הקרקע הרוסיים במהלך המלחמה. אמנם, גישתו הצבאית של קורופטקין גרסה כי יש להימנע ממתקפה עד שקו הרכבת הטרנס סיבירית יוכל להביא מספיק ציוד וחיילים לחזית, אך הססנותו וזהירותו השפיעו באופן ברור על התבוסות החוזרות ונשנות של הכוחות הרוסים.
לאחר המלחמה, טענו היסטוריונים צבאיים כי הססנותו וחוסר יכולתו לנהל מבצעים רחבי היקף היוו גורם משמעותי בכשלונה של רוסיה. בתורו, כתב קורופטקין את כתב ההגנה שלו שפורסם במספר ספרים ובמגוון שפות.
במהלך מלחמת העולם הראשונה פיקד קורופטקין על כוחות הגרנדירים באוקטובר 1915. בפברואר 1916 הוצב כמפקד הכוחות הרוסים בחזית הצפונית. ביולי של אותה השנה שוחרר מתפקידו זה ומונה למושל הצבאי של טורקסטן. בתפקידו זה דיכא מרד גדול של התושבים המקומיים.
לאחר מהפכת פברואר 1917 המשיך בתפקיד מושל. ביוני נכלא ונשלח לסנקט פטרבורג. שוחרר עד מהרה בעקבו צו של השלטון הזמני. קורופטקין ייסד בית ספר חקלאי ואף לימד בו, עד מותו בשנת 1925.
מלחמת סין–וייטנאם

מלחמת סין-וייטנאם (בוייטנאמית: Chiến tranh biên giới Việt-Trung; בסינית מפושטת: 中越战争) הייתה מלחמת גבול בין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הרפובליקה העממית של סין בתחילת 1979. 
בשעה שלוש לפנות בוקר ב- 17 בפברואר 1979 סין שלחה לפתע כוחות מעבר לגבול, תקפה במקביל שישה מחוזות גבול של וייטנאם באורך של 1,200 ק"מ. ב- 18 בפברואר 1979 הכריזה ברית המועצות על תמיכתה בוייטנאם והזהירה את סין בכך שהעמידה את הכוחות המזוינים הסובייטים בסיביר בכוננות, וסיפקה לווייטנאם מידע צבאי מלוויין הריגול. ב-5 במרץ 1979 הכריזה סין על "מטרת המלחמה" שלה ונסוגה.
סין פתחה במתקפה בתגובה לפלישת וייטנאם לקמבודיה וכיבושה על ידי וייטנאם ב-1978, כיבוש שסיים את שלטון החמר רוז' שנתמך על ידי הסינים. צבא השחרור העממי נכנס לצפון וייטנאם וכבש מספר ערים ליד הגבול. ב-6 במרץ 1979 הכריזה סין שהשער להאנוי פתוח, וכי משימתם הושלמה. כוחות סיניים נסוגו בחזרה אל תוך סין. 
שתי המדינות טענו לניצחון. כוחות וייטנאמיים נשארו בקמבודיה עד 1989, ומהבחינה הזו לא הצליחה סין בהשגת מטרתה: מניעת וייטנאם מלהתערב בקמבודיה. 
לאחר התפרקות ברית המועצות הוסדר הגבול הווייטנאמי-סיני.
מור פליישמן

ביוגרפיה

פליישמן התאמנה בקבוצת השחייה של מכבי וייסגל רחובות בהדרכתו של ארנון אבני.

2002

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה פליישמן במדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 12 של 2:31.30 דקות, אחרי שרי מצרי ממכבי תל אביב כפר המכביה (2:19.76 דקות ) ומירב פינקלשטיין מהפועל ירושלים (2:28.18 דקות).

2003

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה פליישמן בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.21 דקות, אחרי ורד בורוכובסקי ממכבי אשדוד (59.90 שניות) ולפני שרי מצרי (1:05.52 דקות) ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.47 דקות, אחרי שרי מצרי (2:20.25 דקות) ולפני יבגניה בבין מהפועל ירושלים (2:28.12 דקות).

שיאנית ישראל

בתחרות השחייה "גביע קומן" (תחרות שחייה לנוער של מדינות אגן הים התיכון) שנערכה בטירנה, אלבניה ביוני 2004 זכתה פליישמן ב-5 מדליות. שתי מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש ובשיא משחקים חדש של 4:20.03 דקות, שיפור לשיא בן 6 שנים של עדי ביכמן (4:21.14 דקות), ובמשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 2.18.97 דקות, שתי מדליות כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4.26.56 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:45.84 דקות ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.76 דקות.

אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה ב-2005 זכתה פליישמן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:21.01 דקות, לפני ירדן שר (2:22.25 דקות).

2006

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד ביולי 2006 סיימה פליישמן במקום 19 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:30.84 דקות ובמקום 22 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:27.50 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום 11 במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:23.47 דקות. 
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ב-2006 זכתה פליישמן בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:22.10 דקות, לפני ירדן שר ממכבי קריית אונו (2:22.60 דקות) ועמית בכר ממכבי פארק מים רעות (2:22.96 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.54 דקות, אחרי עמית עברי מהפועל עמק חפר (1:01.96 דקות) ולפני ירדן שר (1:05.79 דקות).
פרננדו פאצ'קו

קריירה

פצ'אקו נולד בעיר בדחוס שבמחוז אקסטרמדורה, ספרד. פצ'אקו שיחק בשני מועדונים מקומיים לפני העברתו לריאל מדריד ב 2006, בגיל 14. את הופעתו הראשונה בריאל מדריד C ערך נגד ראיו מאחאדהונדה בליגה הספרדית השלישית בכדורגל, משחק זה היה משחק האליפות עבור הטרסרה ליגה, ערך פצ'אקו ב-28 באוגוסט 2011 כאשר הוא בן 19.
את המשחק הראשון עם הקבוצה מרכזית שיחק פצ'אקו ב-20 בדצמבר 2011 כאשר נכנס בחילוף מאוחר, הוא החליף שוער צעיר נוסף, אנטוניו אדאן שגם הוא היה שוער בריאל מדריד ובמשחק זה ניצחה ריאל מדריד ג' את פונפררהדינה 5-1 בקופה דל ריי.
בעונת 2012–2013 התחיל להופיע בריאל מדריד קסטיליה וערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 ביוני 2013 ובאותו משחק ניצחה ריאל מדריד קסטיליה את א.ד אלקורקון בתוצאה 4-0 ושמר על העמדה לשו גם למשחק הבא נגד גירונה. 
ב-11 באוגוסט 2014 הודיעה הקבוצה הראשית ריאל מדריד לפאצ'קו שהו נכלל בסגל לגמר סופר קאפ האירופי נגד סביליה  בתור שוער שלישי. פאצ'קו שיחק משחק יחיד במדי ריאל מדריד בשמינית גמר גביע המלך  נגד קורנייה, ריאל מדריד ניצחה 5-0, פאצ'קו שיחק את כול 90 הדקות.
ב-7 באוגוסט 2015 פאצ'קו חתם לשלוש שנים בדפורטיבו אלבס מהליגה הספרדית השנייה.
בעונת 2015-2016 ערך פאצ'קו 40 הופעות ליגה ואף עלה עם קבוצתו ליגה.
בעונת 2016-2017 ערך 36 הופעות במדי דפורטיבו אלבס.
פסטיבל יהודי בינלאומי לתרבות עכשווית

הפסטיבל היהודי הבינלאומי לתרבות עכשווית נוסד בשנת 2016 ביוזמת אסנת גיספאן מנכ"לית קבוצת התיאטרון הירושלמי.
מאז, מתקיים הפסטיבל מדי שנה בחודשים נובמבר-דצמבר בבית מזיא לתיאטרון שבירושלים. במסגרת הפסטיבל מוצגות מדי שנה הצגות תיאטרון בבכורה, מופעים מיוחדים והפקות חד פעמיות, ומתארחים בו אמנים ויוצרים מישראל ומחוצה לה.
מטרת הפסטיבל היא לכנס תחת מסגרת אחת, אחת לשנה, את הזרמים, העדות והגוונים של התרבות היהודית העכשווית. דרך תיאטרון, מוזיקה, מחול, קולנוע, וידאו-ארט ומפגשים מיוחדים.

2016

בכורה ישראלית, הצגה "כוונות טובות" - קבוצת התיאטרון הירושלמי
בכורה, מפגש ספרותי תיאטרלי "נשים כותבות תנ"ך" - נאווה סמל, חוה עציוני הלוי, שרה פרידלנד בן ארזה, רות רביצקי
ההצגה "ותהר ותלד" (זוכת פרס קיפוד הזהב ופרס שר החינוך לתרבות יהודית) - רחל קשת, חנה ואזנה גרינהולד
מופע המחול "גלוקאל באך" - אנסמבל המחול קייזר אנטונינו (גרמניה - ישראל)
בכורה, מופע מוזיקה "בין קודש לחול" - נדב לב לקראת אלבומו החדש

2017

בכורה, הצגה "שלוש מלכות ופילגש" - קבוצת התיאטרון הירושלמי
"דוד ובת שבע" - להקת הפלמנקו הישראלית COMPAS
הצגה "אצל עליזה בחצר" - תיאטרון נוצר
"אנא אלך, שרים נאג'רה" - ערן צור, אייל שכטר, אלעד גבאי, חלי טביבי ברקת
ההצגה "עדות מהזמן שאחרי" (זוכת פסטיבל תיאטרונטו 2016) - סנאית בן געש
שירי ערש נשכחים "בוא אלי ילד אנוש - אל המים והפרא" - רות וידר מגן

2018

בכורה, הצגה "נמר חברבורות" (יעקב שבתאי) - קבוצת התיאטרון הירושלמי
בכורה ישראלית, הצגה "the chess player" - ריצ'רד מקלווין (ארצות הברית)
מופע מוזיקה "פס הקול של ישראל" - אייל שכטר, מיכאל גוטליב, הדרה לווין, מיכאל בן שמעון, טל לוי, אושי-אושרת מאסלה
בכורה ישראלית, מחזמר "jew you love me" - אנסמבל הקברט היהודי (לונדון)
בכורה, הצגה "שלום. בית" - תיאטרון רחל קשת
מופע תיאטרון-מחול "שמימיים" (זוכת פרס פסטיבל עכו) - אופיר נהרי
בכורה, "גב אל גב" - הדר גלרון ומיכה ביטון במופע מוזיקלי-קומי
ג'ו ג'וינר

ביוגרפיה

ג'וינר נולדה בהרלו  שבאסקס.
במקור היא דחתה את התפקיד ב"איסטאנדרס" כי פקפקה ביכולתה להופיע באופרת סבון. היא אמרה "זו הייתה החלטה חשובה. בהתחלה אמרתי לא. לשחק באופרת סבון זה אחריות רבה. אנשים מגוננים על אופרות הסבון ואם אתה גרוע אינך יכול להתחמק מכך". כמו כן אחרי שעבדה בשקט במשך שמונה שנים, ג'וינר לא הייתה בטוחה אם תרצה את רמת התהילה שנלווית להשתתפות ב"איסטאנדרס".
ב-2008 זכתה ג'וינר בפרס "השחקנית הפופולרית ביותר" של פרסי הסבון של דיג'יטל ספיי  על הופעתה בדמות טניה. היא גם זכתה בפרס "ההופעה הדרמטית הטובה ביותר" מטעם פרסי הסבון הבריטי . ב-2012 זכתה בפרס "All About Soap" בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר. עוד ב-2012 זכו ג'וינר ובן זוגה בסדרה ווד בפרס הסבון הבריטי בקטגוריית "בני הזוג הטובים ביותר על המסך". ב-2012 הייתה ג'וינר מועמדת לפרס "השחקנית הטובה ביותר באופרת סבון" בהצבעה שנערכה על ידי Digital Spy, והגיעה למקום הרביעי עם 13.4% מהקולות.
ב-1 במאי 2012 פורסם שג'וינר תקח פסק זמן ארוך מהסדרה "איסטאנדרס" בתום החוזה הנוכחי שלה, כדי לבלות יותר זמן עם משפחתה. מקור פנימי הצהיר ש"היא לבטח תחזור". אבל ב-1 באפריל 2013 פורסם שעזיבתה של ג'וינר היא ללא הגבלת זמן, ושהיא רוצה לנסות כיוונים חדשים בקריירה שלה. על כך אמרה ג'וינר "אני אוהבת לשחק את טניה, ולהיות חלק בסדרה גדולה כזו, אבל היא הייתה על רכבת הרים במשך שבע השנים האחרונות, ואני הבנתי שמתאים לה להתרחק קצת מוולפורד. התמזל מזלי להיות חלק מסיפור עליה פנטסטי כזה במשך השנים, ועבדתי עם אנשים נפלאים בתוכנית. על כך אהיה תמיד אסירת תודה. אני מרגישה כאם וכשחקנית שזה הזמן הנכון עבורי לנסות כיוונים חדשים".
ב-15 במאי 2013 שיחקה ג'וינר בסצנה האחרונה שלה. ב-28 ביוני 2013 עזבה סופית את הסדרה.

חיים אישיים

ב-2007 התחתנה ג'וינר עם ניל מאדן. היא ילדה תאומים כתוצאה מטיפולי IVF.