מארק פרייס

ראשית חייו

פרייס שנולד בבאטרלסוויל שבאוקלהומה התקבל בשנת 1982 לאוניברסיטת ג'ורג'יה טק מליגת המחוז האטלנטי. בשתי עונות הראשונות במכללות, לא בלט ועל אף שהציג יכולת קליעה מצוינת לא הוביל את ג'ורג'יה להישגים. בעונת 1984/1985 פרץ לראשונה כשחקן מוביל בליגה המחוזית והוביל את ג'ורג'יה לראשות הליגה בסיום העונה הסדירה. הוא המשיך להוביל את ג'ורג'יה גם בפלייאוף המחוזי ולאחר ניצחון בסדרת הגמר נגד אוניברסיטת קרוליינה הצפונית זכה עימה באליפות ראשונה מזה 47 שנים. כמו כן, נבחר לשחקן העונה המחוזי לאחר שקבע ממוצעים של 16.7 נקודות, 2 כדורים חוזרים ו-4.3 אסיסטים למשחק. בטורניר אליפות המכללות המשיך להציג יכולת נהדרת והוביל את ג'ורג'יה שנעצרה רק בשלב שמונה האחרונות, אליו הגיעה לראשונה מזה 25 שנים. גם בעונה הבאה, האחרונה שלו במכללות, הציג יכולת מעולה ועמד על 17.4 נקודות, 2.8 כדורים חוזרים ו-4.4 אסיסטים למשחק. גם ג'ורג'יה הציגה יכולת קבוצתית טובה והעפילה בפעם השנייה ברציפות לטורניר אליפות המכללות, אך הפעם נעצרה כבר בשלב 16 האחרונות.
פרייס נבחר לחמישיית העונה בליגת המחוז האטלנטי בכל ארבע עונותיו בג'ורג'יה. כמו כן, נבחר לחמישיית העונה השנייה ב-NCAA בשנת 1985 ולחמישיית העונה השלישית ב-1986. כהוקרה לתרומתו הרבה לקבוצה תלתה אוניברסיטת ג'ורג'יה טק את מספר גופייתו ואף לא שחקן ילבש אותה בעתיד.

השנים הראשונות

לאחר סיום לימודיו, נרשם פרייס לדראפט ה-NBA לשנת 1986 ונבחר במקום ה-25 על ידי דאלאס מאבריקס, ממנה הועבר כבר ביום הדראפט לקליבלנד קאבלירס. כבר בעונת הרוקי שלו, הציג יכולות קליעה ומסירה משובחות, אך לא זכה לדקות משחק רבות וסיים את העונה עם ממוצעים של 7 נקודות ו-3 אסיסטים למשחק בלבד. בעקבות יכולת קבוצתית חלשה של חבריו לקליבלנד ובזכות יכולת מרשימה במשחקי קדם העונה, החל פרייס לקבל דקות משחק רבות בעונת 1987/1988 והפך לאחד מהשחקנים המובילים של הקבוצה. הוא פתח את העונה בצורה טובה במיוחד וב-14 בנובמבר 1987 אף השיג דאבל-דאבל ראשון בקריירה, כאשר קלע 20 נקודות ומסר 10 אסיסטים במשחק נגד דטרויט פיסטונס. גם בהמשך שמר על יציבות ביכולתו והוביל את קליבלנד למאזן חיובי (40-42) לראשונה מאז עונת 1977/1978 ולעלייה ראשונה בתקופתו לפלייאוף. קליבלנד שבהובלת פרייס הציגה יכולת מרשימה במהלך העונה הסדירה, הוגרלה לשחק נגד שיקגו בולס, אותה הוביל מייקל ג'ורדן כבר בסיבוב הראשון ולמרות סדרה מצוינת של פרייס שקלע 21 נקודות ומסר 7.6 אסיסטים בממוצע, הפסידה הקבוצה 2-3 והודחה מהפלייאוף. בעונת 1988/1989 המשיך בשיפור יכולתו והפך לאחד השחקנים הבולטים בליגה. הוא הוביל את קליבלנד למקום השני בליגה בסיום העונה הסדירה ולמאזן הניצחונות הטוב בתולדותיה (25-57). כמו כן, נבחר לראשונה בקריירה לחמישיית העונה השלישית, לאחר שקבע ממוצעים של 18.9 נקודות, 8.4 אסיסטים ו-3 כדורים חוזרים למשחק. עם זאת, נכשל שוב בניסיון לעבור סיבוב בפלייאוף, לאחר הפסד בשנייה האחרונה של המשחק החמישי והמכריע בסדרה נוספת נגד שיקגו בולס, שהגיעה כתוצאה מסל הניצחון של מייקל ג'ורדן שנייה לסיום המשחק שקבע ניצחון 100-101 לשיקגו, סל אשר נחשב לאחד מסלי הניצחון הגדולים בכל הזמנים וכונה "הזריקה" ("The Shot").

בתור מוביל קליבלנד

בעונת 1989/1990 ביסס פרייס את מעמדו כשחקן החושב ביותר בקליבלנד. הוא קבע שיאי קריירה של 19.6 נקודות ו-3.4 כדורים חוזרים, להם הוסיף 9.1 אסיסטים בממוצע. ב-15 בינואר 1990, השיג לראשונה בקריירה טריפל-דאבל, כאשר סיים את המשחק נגד סן אנטוניו ספרס עם 25 נקודות, 12 אסיסטים ו-11 כדורים חוזרים. חשיבותו לקליבלנד הובהרה כאשר בתשעת המשחקים אותם החסיר במהלך העונה ניצחה הקבוצה משחק אחד בלבד והפסידה שמונה. עם זאת, את העונה הסדירה סיימה קליבלנד במאזן חיובי של 40-42 ועלתה לפלייאוף מהמקום השביעי במזרח. לאחר שנתיים בהן התמודדו בסיבוב הראשון נגד שיקגו בולס, קיבלו הפעם קליבלנד ופרייס יריבה קשה אף יותר, כאשר הוגרלו לשחק נגד פילדלפיה 76' וכוכבה צ'ארלס בארקלי, שסיימו את העונה הסדירה במקום השני במזרח. למרות פערי רמות גדולים בין הקבוצות, הצליח פרייס למשוך את הסדרה למשחק חמישי, אך שם כבר לא בצליח לסייע לקבוצתו שהודחה מהפלייאוף פעם נוספת כבר בסיבוב הראשון. את העונה הבאה החל כשהוא מציג יכולת שיא וב-16 המשחקים הראשונים של העונה השיג 10 משחקי דאלב-דאבל וקבע 16.9 נקודות ו-10.4 אסיסטים בממוצע. הצטיינותו נקטעה לאחר שנפצע במשחק נגד אטלנטה הוקס ב-30 בנובמבר 1990 והושבת עד לסיום העונה. בלעדיו הציגה קליבלנד יכולת חלשה במיוחד ולא הצליחה להעפיל לפלייאוף לאחר שסיימה את העונה הסדירה במאזן 49-33.
בעונת 1991/1992 חזר פרייס לשחק ושב להוביל את קליבלנד באופן כמעט מיידי. כבר במשחקיו הראשונים הציג יכולת טובה ורק הלך והשתפר עד שהגיע לשיאו בינואר 1992, חודש במהלכו קבע ממוצעים של 20.4 נקודות, 7.2 אסיסטים, 2.3 כדורים חוזרים ו-1.6 חטיפות למשחק. קליבלנד שבעיקר בזכותו של פרייס הציגה יכולת נפלאה ברוב משחקיה וסיימה את העונה הסדירה עם מאזן זהה לעונת 1988/1989 (25-57) וכמו בעונה זו סיימה במקום השני בליגה. בניגוד לשנים קודמות, הפעם קיבלו פרייס וקבוצתו הגרלה נוחה יחסית בסיבוב הראשון בפלייאוף, בדמותה של ניו ג'רזי נטס שהשתחלה לפלייאוף מהמקום השביעי במזרח. כבר במשחק הראשון הציג פרייס יכולת משובחת, כאשר קלע 35 נקודות ומסר 10 אסיסטים. גם בהמשך הסדרה לא התקשו הקאבלירס והעפילו שלב בפלייאוף לראשונה מזה 16 שנים. בסיבוב הבא התמודדו נגד בוסטון סלטיקס, בה שיחקו באותה עת כוכבי NBA בדמותם של קווין מקהייל, רוברט פאריש ולארי בירד. לאחר 5 משחקים זה היה נראה מבטיח, פרייס הציג יכולת מעולה ולאחר שהוביל את קבוצתו לניצחון גדול בביתה של בוסטון, חזרו הקאבלירס לביתם ביתרון 2-3, כאשר הם זקוקים לניצחון אחד כדי לעלות לגמר המזרח לראשונה בתולדות הקבוצה. למרות יכולת בינונית של פרייס, שאיכזב בשני המשחקים הנותרים, הציג חברו לקבוצה בראד דוהרטי יכולת נהדרת שהובילה את הקאבלירס לניצחון במשחק השביעי המכריע ולעלייה היסטורית לגמר המזרח. בגמר חיכתה לפרייס וחבריו הקבוצה הטובה בליגה בעונה זו, שיקגו בולס וכוכבה מייקל ג'ורדן על ידיהם הודחה קליבלנד פעמיים בעבר. למרות יכולת טובה של פרייס וחבריו, ג'ורדן, שהיה בעונה זו בכושר שיא היה משוכה גבוהה מדי קליבלנד הודחה בגמר המזרח וסיימה את אחת מהעונות הגדולות בתולדותיה. עוד בעונה זו נבחר בפעם השנייה בקריירה למשחק האולסטאר ולחמישייה השלישית של העונה.
גם בעונת 1992/1993 המשיכה קליבלנד להוות גורם משמעותי בצמרת הליגה. פרייס שקלע בעונה זו בלמעלה מ-41 אחוזים לשלוש נקודות, נבחר להתחרות בתחרות השלשות כחלק מסוף-שבוע האולסטאר ואף ניצח לאחר שקלע 18 זריקות מ-30 ניסיונות בסיבוב הגמר. בעונה הסדירה קבע ממוצעים של 18.2 נקודות ו-8 כדורים חוזרים ולראשונה בקריירה נבחר לחמישייה הראשונה של העונה. בפלייאוף, ניצחו הקאבלירס את ניו ג'רזי נטס 2-3 בסדרת הסיבוב הראשון, אך בחצי גמר המזרח הודחו שוב על ידי שיקגו בולס. גם בעונה הבאה המשיך ביכולתו הטובה ולמרות שירד במעט ביכולת הקליעה, נבחר שוב לתחרות השלשות ואף זכה בפעם השנייה ברציפות לאחר שקבע שיא שלשות לסיבוב הגמר והעמיד אותו על 24 קליעות מ-30 ניסיונות (שיא זה נשבר בשנת 2008 על ידי ג'ייסון קפונו שקלע 25 זריקות). הוא נבחר בפעם השלישית בקריירה לחמישיית העונה השלישית, לאחר שקלע 17.3 נקודות ומסר 7.8 אסיסטים בממוצע בעונה הסדירה. עם זאת, נכשל שוב בניסיונו לנצח את מייקל ג'ורדן והשיקגו בולס, לאחר שאלו הדיחו את קליבלנד כבר בסיבוב הפלייאוף הראשון, במה שהייתה לפעם החמישית בשש הופעותיה האחרונות של קליבלנד בפלייאוף, בה היא הודחה על ידי שיקגו.
גם בתחילת עונת 1994/1995 המשיך פרייס להציג יכולת טובה והוביל את קליבלנד למאזן 10-20 (66 אחוזי הצלחה) ב-30 המשחקים הראשונים של העונה. עם זאת, פציעה נוספת באמצע חודש ינואר השביתה אותו לחודשיים וגרמה לו להחמיץ את מרבית העונה. אף על פי כן, הפציעה לא גרמה לנזק ביכולתו של פרייס שחזר עם אותה היכולת שהציג לפני הפציעה וסיים את העונה עם ממוצעים של 15.8 נקודות ו-7 אסיסטים בממוצע ב-48 המשחקים בהם שותף. בעקבות זה שהחמיץ כמחצית מהעונה הסדירה לא נבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה, לראשונה מזה שלוש שנים. קליבלנד שסיימה את העונה במאזן 39-43, הפסידה שוב בסיבוב הפלייאוף הראשון, הפעם לניו יורק ניקס. לאחר סדרה זו הועבר פרייס לוושינגטון בולטס תמורת בחירת דראפט עתידית בסיבוב הראשון (1996 - #12, ויטלי פוטפנקו).
פרייס סיים את תשע שנותיו בקליבלנד כאחד מהכוכבים הגדולים שלה בכל הזמנים. הוא הקלעי החמישי בטיבו בתולדות הקבוצה עם 9543 נקודות ב-582 משחקים במדיה. כמו כן, הוא שיאן הקבוצה באסיסטים (4206), אחוזי קליעה מקו העונשין (90.6%) ובקליעת שלשות (802). בעבר הוביל אותה גם בחטיפות (734), זריקת שלשות (1960) ובמדד יעילות (20.4), אך שיאים אלו שהחזיקו מעמד כ-10 שנים, נשברו על ידי כוכבה של קליבלנד בראשית שנות ה-2000, לברון ג'יימס.

סיום הקריירה

עם מעברו של פרייס לוושינגטון, ירד משמעותית ביכולתו ואף נפצע באחד ממשחקי קדם העונה והושבת לחודשיים. הוא חזר לשחק ב-10 בינואר 1996, אך גילה סימני חלודה וחולשה פיזית ולאחר שבועיים נפצע שוב ונעדר עד לסיום העונה.
לקראת עונת 1996/1997 עבר לגולדן סטייט ווריורס, בה היה לשחקן משמעותי וזכה לקרדיט רב ממאמנו למרות גילו המתקדם. הוא קיבל כ-27 דקות בממוצע למשחק וקבע ממוצעים טובים של 11.3 נקודות, 4.9 אסיסטים ו-2.6 כדורים חוזרים. עם זאת, לא הצליח להוביל את הווריורס לפלייאוף והועבר לאורלנדו מג'יק תמורת בריאן שואו ודייוויד ואיופן. מפאת גילו לא קיבל דקות משחק רבות באורלנדו ושותף רק ב-63 משחקים במהלך העונה הסדירה. משחקו האחרון בקריירה היה נגד שארלוט הורנטס ב-19 באפריל 1998, משחק אותו סיים ללא נקודות (0 מ-6 מהשדה), אך עם 5 אסיסטים וחטיפה ב-12 דקות. לאחר משחק זה הודיע פרייס רשמית על פרישתו ממשחק פעיל.