קטרפילר

היסטוריה

קטרפילר נוסדה ב-15 באפריל 1925 ממיזוג של חברת Holt Manufacturing Company ו C. L. Best Tractor Company לחברה חדשה Caterpillar Tractor Company. חברת הולט הייתה החלוצה בשימוש בזחל על גבי טרקטורים בזמן מלחמת העולם הראשונה. כבר בשנתה הראשונה הסתכמו מכירות החברה ב-13 מיליון דולר. בשנת 1929 היו מכירות החברה 52.8 מיליון דולר והחברה המשיכה לצמוח בכל שנות השפל הגדול בארצות הברית.
בשנים הראשונות שלאחר היווסדה עברה החברה שינויים משמעותיים בייצור מכונות, כולל אימוץ מנוע דיזל. בתקופת מלחמת העולם השנייה זכו מוצרי החברה לתהילה עת שימשו את חטיבות ההנדסה של הצי האמריקאי, אשר סללו מסלולי נחיתה ודרכים בזירת האוקיינוס השקט. בשגשוג הכלכלי שלאחר מלחמת העולם גדלה החברה בקצב מהיר ובשנת 1950 הקימה את מפעל הייצור הראשון שלה מחוץ לגבולות ארצות הברית. צעד זה היווה אבן דרך בהפיכתה של החברה לתאגיד רב-לאומי.
במאה ה-21 החלה קטרפילר ברכישת חברות רבות על מנת להגדיל את היקף עסקיה. בשנת 2010 החליטה קטרפילר להיכנס לתחום הקטרים והרכבות ורכשה מספר חברות העוסקות בתחום.
ב-2010, בעקבות תוכנית הגרעין האיראנית והלחץ הבינלאומי נגד איראן הודיעה קטרפילר שתפסיק למכור ציוד לאיראן, כולל מכירת ציוד דרך מתווכים ("צד שלישי").

כלי עבודה ומוצרים אחרים

לחברה רשימה של כ-400 מוצרים אותם ניתן לרכוש באמצעות סוכני החברה בעולם. בין המוצרים הבולטים נמנה מגוון רחב של ציוד מכני הנדסי לרבות דחפורים, מחפרים, מעמיסים קדמיים, מחפרונים, מיני-מעמיסים זחליים ואופניים (נקראים "מיני-קאט") טרקטורים, מפלסות, מכונות לכריית מנהרות, ציוד בנייה, ציוד סלילת כבישים ומשאיות עפר. קטרפילר היא היצרן הגדול בעולם של יעה אופני. כלים אלה מתוכננים במתקן החברה בעיר אורורה באילינוי. מעמיסים קדמיים בגודל בינוני מיוצרים במפעלי החברה בארצות הברית, יפן, בלגיה, ברזיל וסין.
מעמיסים קדמיים גדולים מיוצרים אך ורק במפעל החברה באורורה שבאילינוי.
קטרפילר מייצרת גם את מנועי הדיזל והבנזין וכן את טורבינות הגז המיועדים לכלים המכניים הנדסיים מתוצרת החברה. מנועים אלה נמכרים גם כמוצר נפרד. מנועי החברה משמשים בין השאר להנעת כלים הנדסיים, קטרים, משאיות סמי-טריילר, אוניות וכן להפעלת גנרטורים.
בנוסף, קטרפילר גם מייצרת כיסאות עור איכותיים (במקור למפעילי הציוד), וכן מעניקה רישיון לייצור מוצרים הנושאים את שמה וסימנה המסחרי, כגון: בגדים, הנעלה, שעונים, מזכרות, צעצועים, ספרים וסרטים המתעדים את החברה ואת מוצריה.
קטרפילר היא אחת מהחברות ה"מצטיינות" שהופיעו ברב המכר "In Search of Excellence" שפרסם "גורו-המנהלים" טום פיטרס ב 1982. החברה מעסיקה כיום כ-97,000 עובדים ושוויה הוא למעלה מ-26 מיליארד דולר.
קו הדחפורים של החברה ייחודי בתכנון המזקו"ם בו הזר המניע ממוקם מעל שורת גלגלי המרכוב בצורה שיוצרת לזחל צורה של מעין משולש. יתרון תכנון זה הוא בהפחת העומס על מערכות ההינע והקטנת פגיעותן לזעזועים.
במסגרת חטיבת Caterpillar Defense Products מוכרת החברה כלי צמ"ה המוסבים לשירות צבאי, בהם דחפור D7R משוריין. עם זאת, דווקא דחפור הקטרפילר די-9 זכה לפרסום עקב שימושו הצבאי, כאשר את פיתוח השריון, ההסבה והתקנת המיגון מבצעים צה"ל והתעשיות הביטחוניות של ישראל.
אחד ממוצריה המפורסמים ביותר הוא הדחפור CAT D9 ששנים היה הדחפור הגדול והחזק בעולם, אך בשנות ה-70 של המאה ה-20 איבד את תוארו לדחפורים של חברות אחרות. כדי להתחרות בהן פיתחה קטרפילר את ה-D10 ומאוחר יותר את ה-D11, הדחפור הגדול ביותר של קטרפילר נכון ל-2017. ב-2009 הציגה קטרפילר לראשונה דחפור דיזל-חשמלי - CAT D7E.

המחלוקת על מכירת דחפורים לישראל

צה"ל משתמש במשך עשרות שנים בציוד מכני הנדסי ודחפורים תוצרת קטרפילר. כלי הצמ"ה העיקריים שבשימוש חיל ההנדסה הקרבית הם דחפורי D9 משוריינים שמבוססים על טרקטור זחלי קטרפילר די-9 שעליו מותקן שריון לכלי רכב תוצרת ישראל.
השימוש של צה"ל בדחפורים המשוריינים באינתיפאדה השנייה לצורכי לוחמה בטרור, הריסת בתים ופעולות "חישוף", וכן השימוש של ישראל בציוד של החברה לבניית גדר ההפרדה, ומעורבות דחפור החברה במותה של רייצ'ל קורי גרמו להפגנות ומחאות כנגד החברה מצד תנועות שמאל רדיקלי, ארגוני זכויות אדם וקבוצות פרו-פלסטיניות. הם דרשו שקטרפילר תפסיק לאלתר את מכירת הציוד וחלקי החילוף לישראל שמשמשים את ישראל ללחימה בפלסטינים. מספר כנסיות אף משכו השקעות בחברה בסך 2.2 מיליון דולר.
הנהלת חברת קטרפילר - שמוכרת לצה"ל דחפורים וציוד במסגרת הסיוע האמריקני לישראל - סירבה מכל וכל ודחתה את הדרישה להפסיק למכור ציוד לישראל. הסברה של קטרפילר לצעד זה היה שגם היא "מודאגת מהמצב הפוליטי הקשה במזרח התיכון" אך היא לא עוסקת בפוליטיקה וכן ש"אין לה את האמצעים או את הזכות להשגיח כיצד משתמשים בציוד שלה". למרות ההפגנות והחרמות כנגדה, רווחיה של קטרפילר רק גדלו. כמו כן, בעקבות הצלחת דחפורי הדי-9 בשטחים, החלה קטרפילר לספק דחפורי די-9 גם לצבא האמריקני, כאשר ישראל מוכרת לאמריקנים את ערכות המיגון שפיתחה ל-D9R.
ב-14 באפריל 2005, דחתה מועצת בעלי המניות של קטרפילר הצעת החלטה הקוראת להפסיק למכור דחפורים וציוד לישראל. ההצעה, שהועלתה בידי ארגוני שמאל קיצוניים ומספר כנסיות נוצריות, זכתה לתמיכה של 3% בלבד.
ב-2008 נחתם הסכם בין קטרפילר ונציגיה בארץ, חברת זוקו שילובים, לצה"ל שבו נקבע שהחברה תאחסן ותתחזק את כלי הצמ"ה של צה"ל לשעת חירום, ובעת מלחמה יגויסו עובדיה בארץ לחיל החימוש ויסייעו באחזקת ותיקון הכלים.
בנוסף, משפחתה של רייצ'ל קורי (שנהרגה בתאונה עם דחפור D9R משוריין אחרי שניסתה להפריע לו בעבודתו) הגישה תביעה נגד קטרפילר בטענה שהיא מפירה זכויות אדם ומבצעת פשעי מלחמה בכך שהיא מוכרת ציוד מכני הנדסי לצה"ל. בית המשפט האמריקני דחה את התביעה ואמר שאין זה מסמכותו להתערב במדיניות החוץ של ארצות הברית. באוקטובר 2010 פורסם שעסקה למכירת כמה עשרות דחפורי D9 לישראל הושעתה, כנראה בשל המשפט המתנהל בישראל בו תובעת משפחתה של רייצ'ל קורי את ישראל ואת החברה. משרד הביטחון הכחיש את הפרסום ואמר שהמכירות מעולם לא הוקפאו. ב-2012 החלו להגיע לחיל ההנדסה הקרבית דחפורי D9T חדשים ומשוכללים יותר שעליהם התקין צה"ל מיגון ישראלי משופר. ביוני 2014 החליטה הכנסייה הפרסביטריאנית בארצות הברית למשוך את השקעותיה בחברת קטרפילר (כמו גם במוטורולה ובחברת HP) בשל מעורבותה ב"פעולות שלא בדרכי שלום" (non-peaceful pursuits).
ב-2017 רכש צה"ל עשרות דחפורים וכלי צמ"ה חדשים מקטרפילר, בעיקר כדי להילחם במנהרות הטרור ברצועת עזה.