אליפות העולם בג'ודו

היסטוריה

אליפות העולם הראשונה נערכה בטוקיו ב-1956. השתתפו בה גברים בלבד, ולא הונהגו בה קטגוריות משקל. אלוף העולם הראשון היה היפני שוקיצ'י נצוי. גם ב-1958 נערכה אליפות העולם בטוקיו, וב-1961 נערכה לראשונה מחוץ ליפן, בפריז. הייתה זו גם הפעם הראשונה שבה אלוף העולם לא היה יפני, לאחר שבקרב הגמר גבר ההולנדי אנטון חסינק על אלוף העולם היוצא, קוז'י סונה.
באליפות העולם שנערכה ב-1965 בריו דה ז'ניירו הונהגו לראשונה ארבע קטגוריות משקל: עד 68 ק"ג, עד 80 ק"ג, למעלה מ-80 ק"ג וקטגוריית משקל פתוחה. מאז אותה שנה הוחל גם בקיום אליפויות באופן סדיר יותר - אחת לשנתיים (למעט ב-1977, אז בוטלה האליפות).
באליפות העולם שנערכה ב-1967 בסולט לייק סיטי הונהגו שש קטגוריות משקל: עד 63 ק"ג, עד 70 ק"ג, עד 80 ק"ג, עד 93 ק"ג, למעלה מ-93 ק"ג וקטגוריית משקל פתוחה. באליפות העולם שנערכה בפריז ב-1979 הורחב מספר קטגוריות המשקל לשמונה: עד 60 ק"ג, עד 65 ק"ג, עד 71 ק"ג, עד 78 ק"ג, עד 86 ק"ג, עד 95 ק"ג, למעלה מ-95 ק"ג וקטגוריית משקל פתוחה.
ב-1980 נערכה לראשונה אליפות עולם לנשים, בניו יורק. באליפות העולם לנשים הונהגו גם כן שמונה קטגוריות משקל: עד 48 ק"ג, עד 52 ק"ג, עד 56 ק"ג, עד 61 ק"ג, עד 66 ק"ג, עד 72 ק"ג, למעלה מ-72 ק"ג וקטגוריית משקל פתוחה. בעוד שבתחרויות הגברים הפגינו הג'ודאים היפנים דומיננטיות מוחלטת, שמונה אלופות העולם הראשונות הגיעו משש מדינות שונות, ואף אחת מהן לא הייתה יפנית. החל מאותה שנה ואילך, נערכו גם אליפויות העולם לנשים אחת לשנתיים, בשנים שבהן לא התקיימו אליפויות עולם לגברים.
באליפות העולם שנערכה באסן ב-1987, אוחדו אליפויות העולם לגברים ולנשים, והן נערכות מאז במסגרת אחת.
ב-1994 נערכה לראשונה אליפות עולם לנבחרות, בנפרד מאליפויות העולם הרגילות. באליפות מסוג זה מתחרות נבחרות של מדינות הכוללות חמישה ג'ודאים, כל אחד בקטגוריית משקל אחרת. האליפויות לנבחרות נערכו בתחילה אחת לארבע שנים. האליפות הראשונה הייתה לנבחרות גברים בלבד, וב-1998 הוחל בעריכת טורניר גם לנבחרות לנשים. מאז 2006 נערכות האליפויות לנבחרות אחת לשנה, למעט בשנת 2009.
באליפות העולם שנערכה בבירמינגהאם ב-1999 נערך שינוי נוסף בקטגוריות המשקל, ורוב הקטגוריות שהונהגו אז הן הקטגוריות הנהוגות גם כיום. מספר הקטגוריות לגברים ולנשים נותר שמונה, אך החלוקה הפנימית השתנתה. הגברים מתחרים בקטגוריות של עד 60 ק"ג, עד 66 ק"ג, עד 73 ק"ג, עד 81 ק"ג, עד 90 ק"ג, עד 100 ק"ג, למעלה מ-100 ק"ג, וקטגוריית משקל פתוחה. הנשים מתחרות בקטגוריות של עד 48 ק"ג, עד 52 ק"ג, עד 57 ק"ג, עד 63 ק"ג, עד 70 ק"ג, עד 78 ק"ג, למעלה מ-78 ק"ג וקטגוריית משקל פתוחה.
מאז אליפות העולם שנערכה ברוטרדם ב-2009 נערכות אליפויות העולם אחת לשנה, למעט בשנה שבה נערכים המשחקים האולימפיים. באליפות העולם שנערכה בפריז ב-2011 בוטלה קטגוריית המשקל הפתוחה. באותה שנה נערכה במסגרת האליפות גם אליפות העולם לנבחרות, וכך היה גם ב-2013.

שיטת התחרויות

המתחרים בכל קטגוריית משקל מתחלקים לארבעה בתים. בכל בית נערכים ארבעה או חמישה שלבים של קרבות (בהתאם למספר המשתתפים), בשיטת נוק אאוט.
ארבעת המנצחים בשלבי הגמר של הבתים מעפילים לשלב חצי הגמר, ושני המנצחים בשלב זה מתחרים זה מול זה בקרב הגמר. המנצח בגמר זוכה במדליית זהב והמפסיד זוכה במדליית כסף.
ארבעת המפסידים בשלבי הגמר של הבתים מעפילים לשלב חצי הגמר של בית הניחומים. שני המנצחים בשלב זה מתחרים מול שני הג'ודאים שהפסידו בקרב חצי הגמר הכללי. שני המנצחים בקרבות אלה זוכים שניהם במדליית ארד.

הדומיננטיות היפנית

יפן היא מולדת הג'ודו, ובאליפויות העולם הראשונות נהנו היפנים מדומיננטיות ברורה. עד 1975, 31 מתוך 37 אלופי העולם היו יפנים. כשהחלו אליפויות העולם לנשים ב-1980, זכו הג'ודאיות האירופאיות בהישגים רבים יותר, ורק באליפות העולם שנערכה ב-1984 בווינה זכתה ג'ודאית יפנית ראשונה במדליית זהב. נכון לשנת 2011, זכו היפנים בכ-35% מהתארים שחולקו (112 מתוך 318).
אליפות העולם שנערכה בבלגרד ב-1989 הייתה הראשונה בה זכו הג'ודאים הגברים היפנים בפחות ממחצית מהתארים - שלושה מתוך שמונה, אף שעדיין היה זה יותר מאשר כל מדינה אחרת. דווקא באליפות העולם הראשונה שנערכה ביפן מאז שנות ה-50, אליפות העולם שנערכה בצ'יבה ב-1995, זכו הגברים היפנים בשתי מדליות זהב בלבד, בדיוק כמו הצרפתים. אף על פי כן נותרו בראש טבלת המדליות, בשל מספר גבוה יותר של מדליות כסף וארד. גם באליפות העולם שנערכה בפריז ב-1997 זכו היפנים בשתי מדליות זהב בלבד, בעוד שהמשלחת הקוריאנית צברה שלוש מדליות זהב. לראשונה דורגו היפנים במקום השני בטבלת המדליות של הגברים, אך דורגו במקום הראשון הכללי, בזכות הישגי הנשים. ב-1999 חזרו היפנים להיות הגורם הדומיננטי בענף, והם זכו במחצית מדליות הזהב, הן בתחרויות הגברים והן בתחרויות הנשים. עם זאת, באליפות הבאה, שנערכה במינכן ב-2001, נרשם שפל חדש מבחינת היפנים, לאחר שרק ג'ודוקא יפני אחד, קוסיי אינווה, זכה במדליית זהב, לעומת שלושה ג'ודאים רוסים. גם אז, דורגו לבסוף היפנים במקום הראשון בזכות הישגי הנשים. גם באליפות שנערכה ב-2007 בריו דה ז'ניירו זכה רק ג'ודאי יפני אחד במדליית זהב, והגברים דורגו רק במקום השלישי, אחרי ברזיל וצרפת, אך המשלחת כולה דורגה ראשונה, שוב בזכות הישגי הנשים.
אליפות העולם שנערכה ברוטרדם ב-2009 הייתה הראשונה בהיסטוריה שבה אף גבר יפני לא זכה באליפות העולם, ושבעת התארים התחלקו בין שני קוריאנים, אוקראיני, מונגולי, צרפתי קזחי ורוסי. שלושה תארים בהן זכו הנשים הספיקו כדי להשאיר את המשלחת היפנית בראש טבלת המדליות. במגרש הביתי בטוקיו, זכו היפנים בעשרה מתוך 16 התארים באליפות העולם של 2010 (ארבעה גברים ושש נשים). באליפות העולם שנערכה בפריז ב-2011 זכו הגברים בשתי מדליות זהב והנשים בשלוש, ובסך הכל ב-17 מדליות. המשלחת הצרפתית צברה רק 7 מדליות, אך 6 מתוכן היו מדליות זהב, ולכן לראשונה בהיסטוריה דורגה לפני יפן בטבלת המדליות.