אריאל בנדור

ביוגרפיה

בנדור הוא בנה של שופטת בית המשפט העליון בדימוס דליה דורנר. אביו, שמואל דורנר, עבד כעורך דין במשרד המשפטים. אחיו אמיר הוא סמנכ"ל לתפעול בחברת היי טק. אריאל בנדור בחר לשנות את שם משפחתו תוך שימוש בהלחם של המילים "בן" ו"דור", כאשר דור הוא קיצור של "דורנר".
נעוריו של בנדור עברו באשדוד ולאחר מכן עבר עם משפחתו לירושלים. בנדור סיים את לימודיו בתיכון שליד האוניברסיטה והתגייס בשנת 1982 לחיל השריון.
לאחר שחרורו מהצבא החל בנדור בלימודי משפטים באוניברסיטה העברית בין השנים 1984 ועד 1988. בנדור סיים בהצטיינות את התואר הראשון ולאחר מכן התמחה אצל שופט בית המשפט העליון דאז שלמה לוין ובהמשך אצל ד"ר מישאל חשין, לימים שופט בית המשפט העליון. בשנת 1994 קיבל בנדור תואר דוקטור למשפטים מהאוניברסיטה העברית על מחקרו בנושא ההשתק במשפט המנהלי, שכתב בהנחייתו של פרופ' יצחק זמיר. בשנים 1998–1999 שימש חוקר-אורח בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל. בשנת 2001 קיבל דרגת פרופסור חבר מאוניברסיטת חיפה ובשנת 2007 התמנה לפרופסור מן המניין מאוניברסיטת בר-אילן.
בנדור זכה לפרסום כאשר היה חלק מצוות ההגנה בעתירתו של זאב רוזנשטיין כנגד הסגרתו לארצות הברית. כמו כן ייצג את ח"כ נעמי בלומנטל בבקשה, שהתקבלה, להקלה בעונשה. בנדור ייצג את אורלי רביבו, שכונתה "א' מבית הנשיא", בדרישתה לערוך עימות בינה ובין הנשיא לשעבר, משה קצב, ואת משפחתו של השבוי גלעד שליט.
משנת 1994 בנדור משמש כשופט בית משפט צבאי בדרגת סגן-אלוף (במילואים). במשך השנים היה בנדור חבר במועצה לבתי דין מנהליים, ועדת המשנה בנושא הילד ומשפחתו של הוועדה לבחינת עקרונות יסוד בתחום הילד והמשפט ליישומם בחקיקה מטעם משרד המשפטים, ועדה מייעצת לבחינת מדיניות ההגירה של מדינת ישראל, ועדות משנה של המועצה להשכלה גבוהה, חברות בצוות לבחינת המדיניות להוצאת צווי פרסום מטעם מפכ"ל המשטרה. ב-2009 נבחר כיושב-ראש העמותה למשפט ציבורי. כמו כן בנדור שימש פרשן לענייני משפט בעיתון ידיעות אחרונות בין השנים 2000–2003 והוא דירקטור חיצוני של איסתא ליינס.
בנדור עוסק מצעירותו במוזיקה וב-2012 הוציא אלבום בשם "דורנר". אלבומו השני "חושב על עצמי" יצא ב-2014.
בנדור משמש לעיתים כמסביר של עמדותיה ומעשיה של אימו, השופטת דורנר, בתקשורת. דליה דורנר אף הוזמנה להעביר קורס בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה בעת שבנדור שימש דיקן הפקולטה. כמו כן, בשנת 2007 העבירו דורנר ובנדור יחדיו קורס במשפט חוקתי באוניברסיטת בר-אילן.

פעילות אקדמית

בנדור החל את פעילותו האקדמית כעוזר הוראה באוניברסיטה העברית. בשנת 1992 עבר בנדור לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה שנוסדה שנה לפני כן. בשנת 2001, כשנה לאחר קבלת דרגת פרופסור חבר מאוניברסיטת חיפה, נתמנה לדיקן הפקולטה למשפטים בחיפה ושימש בתפקיד זה בין השנים 2002–2005. במסגרת תפקידו הוביל שינויים בתוכניות הלימודים, את הקמת כתב העת "דין ודברים", הרחבת התוכניות המשותפות, הגדלת מספר הסטודנטים, הגדלת מספר חברי הסגל ועוד. בשנים 2005–2007 שימש דיקן הסטודנטים באוניברסיטת חיפה. במסגרת תפקיד זה ערך והוביל רפורמה במבנה דיקאנט הסטודנטים תוך תגבור משמעותי של תוכניות הפעילות החברתית של הסטודנטים. בנדור חדל מלכהן בתפקיד זה לאחר שהודיע באוקטובר 2007 על עזיבתו את אוניברסיטת חיפה לטובת מינוי לדרגת פרופסור מן המניין בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן החל מאביב 2008. בעשור השני של המאה ה-21 בנדור מרצה בעיקר בתחומים של משפט חוקתי ומנהלי.
בנדור ערך את כתב העת משפטים של האוניברסיטה העברית בין השנים 1989–1990. בשנים 1992–1998 שימש סגן עורך ולאחר מכן עורך של כתב העת "משפט וממשל" בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה. בשנת 2001 שימש עורך ראשי של הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה יחד עם פרופ' ניצה בן-דב. משנת 2003 ואילך בנדור חבר מערכת כתבי העת "משפט וצבא" ו"I.D.F Law Review". משנת 2008 ואילך בנדור משמש כראש בית ההוצאה לאור, הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת בר-אילן.