google/wiki40b huggingface dataset:
צדקה חוצין (הראשון)

ביוגרפיה

נולד בשנת ה'תנ"ט (1699) בחלב (ארם צובא) שבסוריה לרב סעדיה. כל אחיו נפטרו בינקותם, לכן החליטה אמו להשאירו בפתח בית הכנסת ולא לגדל אותו. נשיא בית הכנסת מצא את התינוק, ולאחר חקירה קצרה התברר לו שזהו בנו של הרב סעדיה, שכל בניו נפטרו. מתוך רחמים על התינוק החליט לגדלו בביתו, וכאשר גדל שלחו ללמוד אצל הרב רפאל שלמה לניאדו.
כבר בנערותו נודע חכם צדקה חוצין כבקי בכל התורה ואף בחכמת הקבלה. הוא כתב תשובות לשאלות הלכתיות אשר הופנו אליו על ידי רבנים מרחבי העולם. כשהיה בן שלושים ושש השתתף בדיונים הלכתיים יחד עם זקני החכמים בארם צובא.
בשנת תק"ג (1743), התרחשה בעיר בגדד מגפת דבר. בעקבות מותם של רבים מבני הקהילה, ובהם רב העיר, פנה חכם משה מרדכי, נשיא הקהילה בבגדאד אל חכם רפאל שלמה לניאדו בחאלב, כדי שיבחר את אחד מתלמידי החכמים בעיר, שיכהן כרב קהילת בגדאד. חכם צדקה חוצין נבחר לתפקיד ונתמנה לראש חכמי בגדד.
חכם צדקה חוצין שימש כרב הקהילה במשך כ-30 שנה. בתקופה זו הוא פרחו החיים התורניים בבגדד. חכם צדקה חוצין פעל לבניית מקוואות, בתי כנסיות ובתי מדרש, תיקן תקנות ומנהגים שונים שחלקם נהוגים בידי יהודי בבל עד ימינו. כמו כן נערכו שיעורי תורה בעיר בהנהגתו. הוא היה אחראי לאימוץ ההלכה והמנהגים הספרדיים בקהילה.
חכם צדקה חוצין כתב תשובות רבות לשאלות שהופנו אליו ונשא ונתן בהלכה ובאגדה עם כמה מגדולי דורו. מלבד גדולתו בתורת הנגלה, היה גם בקי עצום בכתבי האר"י ובתורת הקבלה.
בשלהי שנת תקל"ב פרצה בבגדד מגפת דבר נוספת, ובה נפטרו שלושה מתוך חמשת בניו. דרשתו בשבת שובה הפכה להספד על בניו ועל שאר המתים הרבים במגפת הדבר. לאחר מספר ימים, בו' בתשרי תקל"ג, נפטר חכם צדקה אף הוא במגפת הדבר ונקבר בבגדד.

משפחתו

הרב צדקה חוצין השני הוא בן נינו.
דן ורד

דן ורד (נולד ב-28 במרץ 1944) הוא יהודי ישראלי שהורשע בריגול למען סוריה.

ביוגרפיה

דן ורד נולד בתל אביב-יפו ב-1944 בשם דן רוזנפלד לבתיה ואברהם רוזנפלד. ב-1961 סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה גאולה, וב-1970 סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת מיאמי. במהלך שהותו בארצות הברית, החל להזדהות עם המוחים כנגד מלחמת וייטנאם ועם המאבק של האפרו-אמריקאים והפורטוריקנים לשוויון זכויות, והצטרף לארגון הסטודנטים הסוציאליסטי "סטודנטים למען חברה דמוקרטית". עם חזרתו לארץ, התיישב ברמת גן ועסק בהוראת מתמטיקה. במקביל לעיסוקו בהוראה, הצטרף ורד לארגון השמאל "מצפן". בספטמבר 1970 פרש מהארגון יחד עם חבריו, בהם אודי אדיב ורמי ליבנה, ויחד עם אחרים הם הקימו את "הברית הקומוניסטית המהפכנית", ופרסמו את בטאונה בשם "מאבק". בין ורד וחברי ההתארגנות התגלעו חילוקי דעות אידאולוגיים ובאוקטובר 1971 פרש ממנה, ויחד עם חברים, ביניהם אדיב, הקימו את "החזית האדומה", שפרסמה ביטאון משלה בשם זה. בסך הכול יצאו שלושה גליונות, האחרון בהם באפריל 1972. 
ביוזמת שותפים מה"חזית האדומה", יהודים וערבים, יצר אודי אדיב קשר עם סוכן פלסטיני-סורי בשם חביב קהוואג'י, שהיה חבר באש"ף. אדיב וחבריו ובהם דן ורד נסעו לדמשק, שם עברו אימונים בתורת החבלה. לאחר מכן שבו לישראל. על פי התוכנית, הסורים היו אמורים לשדר דרך הרדיו מסרים מוצפנים, ובאמצעותם להפעיל את חברי החוליה שגייסו בביצוע פעולות חבלה. 
תוכניותיהם של חברי הקבוצה לא יצאו לפועל, שכן השב"כ, שהיה במעקב צמוד אחרי המגויסים ומודע לכל תוכניותיהם, מיהר לעצור אותם. ב-8 בדצמבר 1972 נעצרו חברי הקבוצה, שכללה 20 ערבים (ביניהם ראש הרשת דאוד תורכי) וארבעה יהודים - אודי אדיב, דן ורד, יחזקאל כהן ודוד קופר. מעצרם של חברי הקבוצה עורר סערה ציבורית עזה. מעשה הבגידה של יהודים במדינתם נתפס אז בעיני הציבור בתדהמה, במיוחד על רקע האווירה הפטריוטית הגורפת ששררה בישראל בתקופה שבין מלחמת ששת הימים לבין מלחמת יום הכיפורים. 
ב-25 במרץ 1973 נגזר דינם של חברי החוליה: ראש הרשת טורקי, ואדיב, שלא הביע חרטה על מעשיו, נידונו ל-17 שנות מאסר, ודן ורד אשר הביע חרטה על מעשיו, נידון ל-10 שנות מאסר. חברים אחרים בפרשה נידונו אף הם לתקופות מאסר שונות, קצרות יותר. בית המשפט ציין בין הסיבות להקלה בעונשו של ורד כי לידיעות שמסר לא היה ערך ביטחוני, וכי בשל העובדה שנסע ראשון לדמשק, לפני אודי אדיב, לא ידע ורד עם מי הוא עומד להיפגש ומה צפוי לו בדמשק.
ורד שוחרר מהכלא באוגוסט 1979, לאחר ריצוי שני שלישים מתקופת מאסרו. עם שחרורו הוא התגרש מאשתו הראשונה לה נישא בשנת 1972 טרם מעצרו. בשנת 1983 נישא בשנית, ובשנת 1984 נולד בנו - בן. הוא שב לעסוק בהוראת מתמטיקה, שבה עסק לפני מאסרו, ולימד במספר בתי ספר בתל אביב, האחרון שבהם תיכון עירוני ד', בו מלמד עד היום. במאי 1980 ביקש הרמטכ"ל, רפאל איתן, למנוע את העסקתו כמורה, אולם הדבר לא עלה בידו, כי ורד עבד בבית הספר הפרטי אנקורי.
היסט

שימוש באסטרונומיה

באסטרונומיה משתמשים בתופעה לצורך מדידת מרחקים. בשל המרחקים הגדולים בחלל, ניתן להשתמש בשיטה זו רק עבור כוכבים קרובים יחסית, או לכוכבי הלכת של מערכת השמש.

מדידת המרחק למאדים

האסטרונום ג'ובאני קאסיני היה הראשון שפרסם מרחק לכוכב לכת, תוך שימוש בשיטת הפרלקסה. בשנת 1672 הוא מדד את המרחק למאדים בכך ששלח את עוזרו ריכטר לגינאה הצרפתית, לביצוע מדידה סימולטנית של מיקומו של מאדים על רקע הכוכבים המרוחקים. על ידי שימוש במרחק בין פריס לגינאה הצרפתית כקו בסיס, עלה בידו לקבוע שהמרחק הוא פי 21,700 מרדיוס כדור הארץ, תוצאה יפה הקרובה למדידה בת זמננו העומדת על פי 23,455 מרדיוס כדור הארץ.

מדידת המרחק לכוכב 61 בברבור

בפרק זמן של חצי שנה עובר כדור הארץ בין שתי נקודות המרוחקות זו מזו כשתי יחידות אסטרונומיות ושינוי המיקום מאפשר להבחין בשינויים במקומם הנצפה של כוכבים קרובים ביחס לכוכבים רחוקים יותר. מדידת ההיסט מאפשרת להעריך את המרחק אל כוכבים אלה ממערכת השמש. ההיסט של כוכב קרוב פורסמה לראשונה עבור הכוכב 61 בברבור בשנת 1838 על ידי האסטרונום פרידריך בסל. לפני כן, ב-1834 ביצע אסטרונום בשם תומאס הנדרסון אותה מדידה, ולמעשה הקדים את בסל, אך ביקורת על תצפיותיו וחוסר הביטחון שלו בתוצאות שקיבל מנעו ממנו לפרסם את תגליתו.
לאחר הפרסום של בסל התעשת הנדרסון ופרסם את מדידותיו עבור הכוכב אלפא קנטאורי ב-1839, ופרידריך סטרובה פרסם ב-1843 את מדידותיו עבור מרחקו של הכוכב הבהיר וגה בקבוצת נבל. מדידות מוקדמות אלו הניבו תוצאות טובות עד כדי סטייה של פחות מעשרה אחוזים מהמרחק שנמדד בימינו.

שימושים אסטרונומיים נוספים

תצפית בגרמי שמים קרובים (כמו אסטרואידים או כוכבי לכת) בו זמנית מנקודות שונות המרוחקות זו מזו על פני כדור הארץ, מאפשרת באמצעות מדידת ההיסט לחשב את מרחקם של העצמים מכדור הארץ. חלל ריק מכוכבים הנמצא רחוק מכדור הארץ הנקרא ריק רועה הדובים גם הוא נמדד בשיטה זו.

משימת החלליות היפרקוס וגאיה

סוכנות החלל האירופאית שיגרה בשנת 1989 את החללית הרובוטית היפרקוס, שתוכננה ונבנתה לצורך מדידת מרחקים בשיטת הפרלקסה. היפרקוס תפקדה עד לשנת 1993 והניבה תוצאות מצוינות. נמדד המרחק לכמעט 120,000 כוכבים, מתוכם כ 20,000 ברמת דיוק של 10%, ומספר דומה בדיוק של 20%. הצלחת היפרקוס סללה את הדרך לבניית ושיגור החללית גאיה, המצוידת במיכשור מתקדם הרבה יותר. גאיה שוגרה בסוף 2013 ומתוכננת לתפקד לפחות עד 2022.

שימושים נוספים לשיטת הפרלקסה

בצילום, המונח "היסט" משמש כדי לציין שישנו הבדל בין התמונה הנראית לבין התמונה המצולמת. למשל, במצלמות כוונת, ישנה עצמית אחת לצפייה והעמדת הקומפוזיציה, בעוד עצמית נוספת משמשת ללכידת התמונה. כתוצאה מכך התמונה אותה רואה הצלם אינה זהה לתמונה המתקבלת על סרט הצילום או על הגלאי. במצלמת רפלקס משתמשים במראה נעה כך שהתמונה אותה רואה הצלם זהה לתמונה המתקבלת ובמצלמה דיגיטלית עם מסך, התמונה על המסך היא התמונה המתקבלת בגלאי, כך שבשני הסוגים האלה של מצלמות אין היסט.
בכינון ישיר בכוונות של מערכות נשק צבאיות (כמו רובים, מקלעים ותותחים), קיים מרחק בין נקודת התצפית של היורה ובין הנקודה שממנה מתבצע הירי בתוך הקנה של הנשק וכתוצאה מכך נוצר היסט שפוגע בדיוק של הירי. בחלק ממערכות הנשק ניתן לבצע "פיצוי היסט" בהתאם למרחק אל המטרה המתקן את הסטייה.
מטא-הלכה

מטא-הלכה הוא מושג בן-זמננו המכוון לעקרונות יסוד בתשתית ההלכה - כדוגמת רעיונות מחשבתיים להם השפעה מסוימת על כל תחומי ההלכה, וכן כללי פרשנות ופסיקה אשר משפיעים פוטנציאלית על כל הלכה באשר היא, כאשר הם מודדים אותה לפי עקרונות-על. אין הסכמה על עצם קיומם של כללים מטא-הלכתיים, ולא על טיבם המדויק.
דוגמה לכלל מטא-הלכתי לחלק מהשיטות הוא דרכיה דרכי נועם - שלפי הנוקטים שמדובר בכלל מטא-הלכתי, הוא חל על תחומים רבים ומגוונים וקובע שההלכה צריכה להתחשב גם בעקרונות מופשטים כגון נועם ושלום. דוגמה נוספת היא הכלל "התורה חסה על ממונם של ישראל", כנימוק להקל במקום הפסד כספי ניכר ליחיד או לרבים, וזאת בתחומים הלכתיים רחבים.
המושג הומצא על ידי פרופ' אליעזר גולדמן בשנת 1958.
תומר אטלס

קריירה

גדל במחלקת הנוער של הפועל גבעתיים. עלה לקבוצה הבוגרת, שיחק בה כארבע עונות וירד עימה ליגה ב-1995. אחרי פירוקה של הקבוצה עבר לשחק בהפועל תל אביב למשך שתי עונות. לאחר מכן עבר לשחקן בדן הלדר ההולנדית תחת הדרכתו של בוב גונן. ב-2001 חזר להפועל תל אביב וחגג עימה את העלייה לליגת העל. לאחר עונה נוספת שוחרר מהקבוצה והחל לנדוד ברחבי הליגות. בין השאר עבר בעירוני אשקלון, מכבי ראשון לציון, ירד ליגה עם רמת השרון ב-2006.
בהמשך עבר להפועל חולון תחת מיקי דורסמן והיה שותף לשתי עליות ליגה רצופות לליגת על כשחקן שישי. עם זאת לאחר שבפעם השנייה החליט דורסמן לממש את זכותו לעלות ליגה שוחרר אטלס מהקבוצה ועבר להפועל באר שבע, שם שימש כשחקן מפתח.
לאחר שפורקה הקבוצה בבאר שבע הוחתם במכבי אשדוד. העונה חתם בקבוצה המאוחדת של כוכב יאיר/כפר סבא. באוקטובר 2012 חתם בקבוצת האוהדים של הפועל רמת גן מליגה א' ועזר לה לעלות באותה עונה לליגה הארצית.
אטלס המשיך לשחק בקבוצה שנתיים נוספות ושנתיים מאוחר יותר עזר לקבוצה לעלות לליגה הלאומית ואף שיחק עם הקבוצה בעונתה הראשונה בלאומית (עונת 16–2015) בסיומה פרש אטלס מכדורסל.
אנגסטרום

אנגסטרום או אנגסטרם (בשוודית: Ångström - נהגה אוֹנְגְּסְטְרֵם; ההגייה בעברית מבוססת על המונח באנגלית) היא יחידת מידה לאורך השווה ל-‎10⁻¹⁰‎ מטר, עשירית הננומטר או מאה פיקומטר, כלומר מאית המיליונית של סנטימטר. סימון היחידה הוא Å.
האנגסטרום שימושי למדידת אורך בקנה מידה של אטומים בודדים: רדיוס בוהר הוא כחצי אנגסטרום. מדע הספקטרוסקופיה משתמש באנגסטרום למדידת אורכי גל של אור. האנגסטרום קרוי על שמו של הפיזיקאי והאסטרונום השוודי אנדרס יונאס אונגסטרם (1814-1874), שהיה הראשון שהשתמש ביחידה זו.
ברכת האילנות

ברכה בשבת

לרוב הדעות אפשר לברך את ברכת האילנות בשבת אולם יש מן הפוסקים שאסרו למשל בספר כף החיים כותב שאין לברך ביום השבת, מחשש שהמברך עלול לקטוף פרי מהעץ. הרב עובדיה יוסף דחה חשש זה. וכך דעת רבים.

שינויי נוסחאות

ישנן נוסחאות שונות לברכה למשל בנוסח השולחן ערוך "דבר" מתחלף ב"כלום", "ואילנות טובות ונאות כדי" מתחלף ב"אילנות טובים", ויש המשמיטים את המילים "ונאות" ו"כדי", ועוד.
גשר בלקפריירס

היסטוריה

הגשר הראשון שנבנה במקום זה היה גשר אגרה שאורכו 303 מטרים (995 רגליים) שתוכנן בסגנון איטלקי על ידי רוברט מיילן. הגשר נבנה מתשע קשתות אליפטיות עשויות אבן פורטלנד. גשר זה זכה בתחרות בה השתתפו גם ג'ון גווין וג'ורג' דנס הצעיר. בניית הגשר ארכה 9 שנים, והוא נפתח לציבור בשנת 1799. בעת הקמתו נקרא הגשר "גשר ויליאם פיט" (באנגלית: William Pitt Bridge) על שם ראש ממשלת בריטניה ויליאם פיט הבן. זמן קצר לאחר מכן שונה שם הגשר והוא נקרא על שם מנזר בלקפריירס - מנזר דומיניקני שעמד בסמוך.
הגשר הנוכחי הושלם בשנת 1869 והוא כולל חמש קשתות ברזל. גשר זה תוכנן על ידי ג'וסף קיוביט. הגשר נמצא בבעלות אחוזות ברידג' האוס - קרן נאמנות לצורכי צדקה.
אורכו של הגשר 281 מטר, בשל עומסי התחבורה הורחב הגשר בשנים 1907–1910 מ-21 מטרים ל-32 מטרים.
בשנת 1982 נמצאה גופתו של הבנקאי האיטלקי רוברטו קאליבי תלויה מתחת לאחת מקשתות הגשר. ישנה מחלוקת בשאלה האם התאבד או נרצח.
רציפי הגשר מעוטרים בתבליטי אבן של ציפורי מים מעשה ידי הפסל ג'ון בירני פיליפ. בצידו המזרחי של הגשר (צד מורד הנהר) רציפי הגשר מעוטרים בתבליטי יונקים ימים וציפורי ים, ובצידו המערבי של הגשר (צד מעלה הנהר) רציפי הגשר מעוטרים בתבליטי ציפורי מים מתוקים. תבליטים אלה מדגימים את מיקום הגשר - נקודת החיבור בין מי הגאות למי הנהר.
בצידו הצפוני של הגשר מצוי פסלה של המלכה ויקטוריה לה הוקדש הגשר.
המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג

היסטוריה

המוזיאון הוקם על ידי מועצת העיר הונג קונג בשנת 1975, עת שהוחלט לחלק את המוזיאון העירוני לשני מוזיאונים נפרדים: המוזיאון להיסטוריה ומוזיאון הונג קונג לאמנות. בבסיסו של אוסף המוזיאון ניצבו המוצגים אשר הוצגו במוזיאון העירוני מאז שנת 1962 (מוזיאון אשר היה ממוקם בבניין העירייה של העיר שבאזור סנטרל.
בשנת 1983 עבר המוזיאון מבניין העירייה למבנה זמני (מבנה אשר בו ממוקם כיום מרכז המסורת של הונג קונג, בפארק קאולון). בשנת 1988 הושלמה הקמת המבנה הנוכחי (הצמוד למוזיאון המדע) בדרך צ'טהאם שבאזור מזרח צים שא צוי.
המוזיאון מנוהל כיום על ידי מחלקת התרבות והפנאי של ממשלת הונג קונג.
אוספי המוזיאון מציגים את ההיסטוריה של הונג קונג, החל מהתקופה הפרה היסטורית באמצעות דיורמות ומוצגים ארכאולוגיים, דרך ההיסטוריה הקדומה (תערוכה המציגה שרידים שנתגלו בקברים באזור הונג קונג), תערוכה אתנוגרפית של תרבות בני ההאקה והתושבים המקומיים, וכן את ההיסטוריה של המושבה האנגלית והכיבוש היפני של הונג קונג.
למוזיאון שלושה סניפים נוספים: מוזיאון ההגנה החופית של הונג קונג הממוקם בשאו קיי ואן, מוזיאון קבר ליי צ'נג אוק מתקופת שושלת האן הממוקם בשאם שוי פו ומוזיאון לאו אוק בצ'אי ואן.
זוויאדיסטים

זוויאדיסטים (בגאורגית: ზვიადისტები, זוויאדיסטֶבּי) היה השם הלא רשמי שניתן לתומכי נשיא גאורגיה המודח, זוויאד גמסחורדיה, שהופל מהשלטון במהלך מלחמת האזרחים של גאורגיה בשנים 1992-1993. 
גמסחורדיה שהיה הנשיא הראשון של גאורגיה סולק מהשלטון בהפיכת דמים שגרמה, בתקופה שנמשכה מה-20 בדצמבר 1991 ועד ה-6 בינואר 1992, לחורבן מרכז טביליסי. תומכי הנשיא, הזוויאדיסטים, ערכו הפגנות מסיביות כנגד הממשל הצבאי שקם בראשות אדוארד שוורדנדזה, שהתקיימו במספר מקומות בגאורגיה. בנוסף אירגנו הזוויאדיסטים קבוצות חמושות שעיכבו את השתלטות כוחות הממשלה על מחוז סמגרלו (במערב גאורגיה בשכנות לאבחזיה), שהיה מחוז הולדתו של גמסחורדיה. 
ב-9 ביולי 1992, לקחו הזוויאדיסטים את סגן ראש ממשלת שוודנדזה, אלכסנדר קווסדזה בנפת צ'חורוצקו. בתחילת אוגוסט של אותה שנה השתלטו הזוויאדיסטים על מקטע של קו מסילת הברזל העובר בסמגרלו ובאבחזיה והמחבר את טביליסי לרוסיה בנוסף לכך הם לקחו בשבי מספר פקידים בכירים של הממשל הגאורגי בנפת גאלי (מחוז גאלי על פי האבחזים) שברובו גאורגי ובכללם שר הפנים הגאורגי, רומן גוונצדזה (რომან გვენცაძე), והידיעה על כך הגיעה לטביליסי. על המשך האירועים חלקות הדעות. הנהגת השלטון (יוסליאני, קיטובאני, שוורדנדזה וסיגואה) החליטה על פעולה צבאית לשחרור החטופים וכיבוש המסילה. מאוחר יותר טען שוורדנדזה כי השיג את הסכמת ראש הפרלמנט האבחזי, ולדיסלב ארדזינבה, לפעולה. ארדזינבה מצידו התכחש לדברים. כתוצאה מההחלטה נכנסו, בלילה של ה-13 באוגוסט 1992, כוחותו המשמר הלאומי הגאורגי של קיטובאני לרפובליקה הבדלנית שחררו את השבויים וגרשו את הזוויאדיסטים. אולם קיטובאני לא הסתפק בזה והתקדם לכיוון סוחומי, פעולה שהביאה בסופו של דבר למלחמת אבחזיה בה הפסידו הגאורגים. 
במהלך 1992-1993 התקיימו התנגשויות בין תומכי גמסחורדיה ומתנגדיו, שהתפתחות בסופו של דבר למלחמת אזרחים עם חזרתו של גמסחורדיה, בספטמבר 1993, למערב גאורגיה. המורדים הזוויאדיסטים נוצחו וגמסחורדיה התאבד, כפי הנראה, בדצמבר 1993. 
גופתו של גמסחורדיה נמצאה בכפר חיבולה בסמגרלו ומותו הוכרז על ידי הממשלה הגאורגית רק בינואר 1994. הוא נקבר בתחילה בגרוזני (צ'צ'ניה) ורק באפריל 2007 הועברה גופתו לפנתאון מתאצמינדה לצד גדולי האומה הגאורגית, על פי החלטתו של סאקשווילי. 
לאחר מותו של גמסחורדיה, התפזרו הזוויאדיסטים בין המפלגות הפוליטיות והחברתיות השונות בגאורגיה. חלק קטן מהם המשיך להאבק בממשלתו של אדוארד שוורדנדזה. החלטתו של שוורדנדזה בשנים הראשונות שלאחר תום מלחמת האזרחים להסתמך על תמיכת הרוסים הביסה את הזוויאדיסטים אחת ולתמיד כאשר הרוסים הבטיחו לדכא את הזוואידיסטים שהגיעו לשטחה.
אליפות קטר טוטאל הפתוחה

היסטוריה

הטורניר החל את דרכו בשנת 2001 כטורניר מהדרג ה-3. סך הפרסים שחולקו בו היה $170,000. בשנת 2004 גדל הטורניר והפך לטורניר מהדרג ה-2, וסך הפרסים שחולקו בו היה $600,000. בשנת 2007 גדל סך הפרסים ל-$1,340,000. בשנת 2008 השתייך הטורניר לדרג הראשון, וסך הפרסים שחולקו בו עמד על $2,500,000. ב-2011 קטן סך הפרסים ל$721,000 (הן בטורניר הזוגות והן בטורניר היחידות). בשנים 2012-2014 השיג הטורניר מעמד של טורניר פרמייר 5, וסך הפרסים גדל ל-$2,369,000. החל משנת 2015, יחד עם טורניר דובאי, שני הטורנירים מתחלפים לסירוגין במעמדם כל שנה, כשאחד מהם פרמייר והשני פרמייר 5; סך הפרסים שמחולק בטורניר משתנה כל שנה בהתאם למעמדו.
וידאל הצרפתי (השלישי)

רבי וידאל הצרפתי השלישי, (כ"ז אלול ה'שצ"א - 24 בספטמבר 1631, י"ד כסלו ה'תס"ד - 22 בנובמבר 1703) כיהן כרב ומורה צדק בעיר פאס, וכחבר בית הדין בעיר. בן למשפחת צרפתי, משפחת רבנים בפאס.
גלקסיית הפסל

היסטוריית הגילוי ותצפיות נוספות

התגלית הרשומה הראשונה היא של קרוליין הרשל, אחותו של האסטרונום המפורסם ויליאם הרשל, בשנת 1783. ויליאם הרשל צפה בה כחמישים שנים מאוחר יותר ותיאר אותה כ"אובייקט יפיפה".
ב-1961 תיאר אותה אלן סנדייג' כך: "זהו המגדיר של סוג Sc, סוג מיוחד של גלקסיות, שמתאפיין במבנה של פסי אבק. פסים ועננים מורכבים של אבק פזורים לכל השטח שנראה בצילומים. קשה להבחין בזרועות הספירליות... הזרועות ניתנות להבחנה במעקב אחרי פסי האבק לא פחות מאשר המבנה הספירלי". ב-1978 גילה ברנרד י. מיילס שגלקסיית הפסל היא מקור חזק של קרינת רדיו.

תצפיות חובבים

גלקסיית הפסל היא אובייקט פופולרי בשל היותה בהירה וקלה לאיתור, שנייה בכך רק לגלקסיית אנדרומדה. כבר במשקפת ניתן להבחין בה בקלות, אך לא מתגלה מבנה מוגדר. טלסקופים בינוניים (מעל ל-20 ס"מ קוטר) מראים מבנה ברור בתנאי תצפית טובים. בפס האבק המרכזי ניתן להבחין בטלסקופים של 25 ס"מ ומעלה.
איתור הגלקסיה קל בזכות היותה כ-7.3 מעלות מדרום לכוכב הבולט דנב קאיטוס. כ-4.5 מעלות מצפון לה נמצאת הגלקסיה הספירלית NGC 247 שגם כן שייכת לקבוצת פסל.

יצירת כוכבים אינטנסיבית

יצירת הכוכבים האינטנסיבית יצרה כמה צבירי כוכבים ענקיים. הגדול שבהם מכיל מאסה של יותר מ-10 מיליון מסות שמש, ובו ריכוז גדול של כוכבי וולף-ראייה. הגיל הממוצע של כוכביו מוערך ב-6 מיליון שנים בלבד. צביר נוסף ליד מרכז הגלקסיה בעל מאסה של למעלה ממיליון מסות שמש, ושניים שמסתם לפחות 50,000 מסות שמש.
בפינה הצפון-מזרחית של הגלקסיה הובחן ענן מימן מולקולרי ומספר גדול של כוכבים חדשים, מה שמרמז שארעה שם התנגשות גלקסיות עם גלקסיה ננסית לפני כ-200 מיליון שנים, שחוללה את יצירת כוכבים בהתנגשות ענני מימן מולקולרי.
כמו בגלקסיות נוספות שבהן מתחוללת יצירה אינטנסיבית של כוכבים, רוחות קרינה מהכוכבים החדשים בצרוף אירועי סופרנובה תדירים גרמה לפיזור אבק וגז מהגלקסיה עצמה להילה הסובבת אותה. אובדן חומר זה צפוי לגרום לירידה חדה בקצב יצירת כוכבים.

מאפיינים נוספים

מסתה הנראית של גלקסיית הפסל היא כ-‎1.1×10¹¹‎ מסות שמש, אך מתנועה הגלקסיות האחרות בקבוצה מסביבה, ניתן להעריך שמסתה המלאה היא בערך פי 15 מכך. אורכה הזוויתי הוא כ-27.5 דקות קשת שממרחק של כ-10.5 מיליון שנות אור, שקול לקוטר של כ-83,000 שנות אור. מתנועה החומר סביב הליבה של גלקסיית הפסל, נראה שקיים בתוכה חור שחור על-מאסיבי שמסתו ככל הנראה כ-5 מיליון מסות שמש. גלקסיה ננסית שקוטלגה NGC 253-dw2 הובחנה בסמוך, וככל הנראה תתנגש בעתיד ותסופח לגלקסיית הפסל.
גלקסיית הפסל היא אחת מתוך 12 גלקסיות גדולות אשר מקיפות את הקבוצה המקומית ומכונות "מועצת הענקים", האחרות הן מאפיי 1, מאפיי 2‏, IC 342, גלקסיית המחוגה, M64‏,‏ M81‏,‏ M82‏,‏ M83‏,‏ M94‏,‏ NGC 4945 וקנטאור A.
Hound Dog

הגרסה המקורית של ביג מאמא תורנטון

שיר זה היה הלהיט הגדול ביותר של זמרת הבלוז ביג מאמא ת'ורנטון, אותו היא ביצעה לראשונה בשנת 1953 לליווי שבוצע על ידי ג'וני אוטיס. גרסה זו הגיעה בשיא הצלחתה למקום הראשון במצעד ה-R&B של המגזין בילבורד ונשארה במיקום זה במשך 7 שבועות.
השיר נכתב במקור על ידי כותבי השירים היהודים-אמריקנים ג'רי ליבר ומייק סטולר עוד בתחילת הקריירה שלהם, בעת היו בני עשרה. לטענתם, הם הציגו את השיר לראשונה בפני תורנטון כאשר הוא כתוב בצד האחורי של שקית מנייר, כאשר תורנטון הוסיפה לשיר מספר מילים.
הכוונה המקורית של מילות השיר הייתה התייחסות לבן זוג לשעבר שהנו רודף נשים וטפיל, המכונה בזלזול "כלב ציד".
הסינגל עם הביצוע המקורי של השיר מכר מעל ל-2 מיליון עותקים לאורך השנים.
מונרכיה חוקתית

מונרכיה חוקתית או מונרכיה קונסטיטוציונית או מלוכה חוקתית היא צורת שלטון המתבססת על מערכת חוקתית שמכירה במוסד המונרכיה ובהיות המונרך ראש המדינה. המלך (או בעל התואר המקביל) כפוף לחוקה שמגדירה את סמכויותיו וקובעת את קיומם של מוסדות שלטון נוספים כגון פרלמנט ומערכת משפט בלתי-תלויה. מידת הסמכות שקובעת החוקה למלך היא המבדיל בין מונרכיות חוקתיות שונות. באירופה יש כמה מונרכיות חוקתיות שבהן אין למלך סמכויות ביצועיות כלל, ומעמדו דומה למעמדו של הנשיא במדינת ישראל. במדינות אחרות הסמכויות מתחלקות באופן שווה בין המלך לבין הפרלמנט, או שבידי המלך נמצאות עיקר סמכויות השלטון.
במונרכיות חוקתית שבהן נהוג משטר דמוקרטי (למשל בממלכה המאוחדת), המונרך מוכר אמנם כראש המדינה, אך עיקר סמכויות השלטון נמצאות בידי הממשלה, ובפרט בידי ראש ממשלה, הנבחרים בבחירות חופשיות.
כיום, רוב המונרכיות החוקתיות מתנהלות כדמוקרטיות ייצוגיות (מה שמכונה "מונרכיה חוקתית דמוקרטית"), אך בעבר המצב היה שונה. היו מונרכיות במדינות בעלות חוקות פשיסטיות, כמו באיטליה, ספרד, ויפן, או במדינות דיקטטוריות, כמו בתאילנד.
שלמה לורינץ

ביוגרפיה

נולד בבודפשט שבהונגריה לרב יוסף אריה לורינץ, בן הרב יצחק לורינץ גאב"ד נאג'אורסי. בין השנים 1933–1935 למד בישיבת פאפא שבהונגריה אצל הרב יעקב יחזקיה גרינוולד. בסוף 1935 נסע לפולין ללמוד בישיבת מיר. שב להונגריה ובשנים שלפני מלחמת העולם השנייה היה פעיל בארגון "עלייה ב'" מטעם אגודת ישראל בהונגריה.
עלה לארץ ישראל ב-1939 ומונה לר"מ בישיבה ההונגרית "פליטת סופרים" שפעלה בישיבת "היכל התלמוד" בתל אביב. בשנת 1949 היה ממקימי המושב השיתופי קוממיות שבחבל לכיש. היה ממייסדי כפרי הנוער "שדה חמד" במושב נחלת יהודה - כיום בתחום העיר ראשון לציון, ו'חזון יחזקאל' (אלומה), וכיהן בוועד אגודת החינוך העצמאי. במאי 1951 נעצר כחשוד בחברות ב"ברית הקנאים", לאחר שהנשק של ברית הקנאים נמצא במוסד של צעירי אגודת ישראל והוא הגיע למקום בעת הפשיטה של המשטרה. לורינץ הוחזק במעצר תשעה ימים אך לא הועמד לדין. לאחר שחרורו הפיץ את הטענות על המכות שספגו העצורים מידי השוטרים. זמן קצר לאחר מכן נבחר לכנסת.
כיהן בכנסת ברציפות מ-30 ביולי 1951 ועד ל-23 ביולי 1984 מטעם תנועת ציות והגשמה שעל יד צעירי אגודת ישראל, תנועה שהייתה סיעה פנימית במפלגת אגודת ישראל, ועמדה תחת פיקוחו הישיר של הרב שך עד שהשתלבה במסגרת דגל התורה. במהלך כהונתו בכנסת השלישית היה ממייסדי חברת שיכון ופיתוח של אגודת ישראל. לאורך כל שנות כהונתו פעל רבות לטובת העברת כספים לתלמידי ישיבות.
עם סיום כהונתו בכנסת מונה ליושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל. ב-1989 היה שותף להקמת מפלגת הליטאים דגל התורה. מאז פטירתו בשנת 2008 של יו"ר אגודת החינוך העצמאי, מאיר לוריא, היה לורינץ מעורב בסכסוך שליטה ארוך ומתוקשר על השליטה באגודה בין משפחת פרוש והליטאים לבין חסידות גור.
במשך עשרות שנים התגורר בבני ברק. בשנותיו האחרונות התגורר בשכונת מטרסדורף בירושלים. הקדיש את עיקר זמנו ללימוד תורה, והוציא את ספר חידושי התורה "מילואי שלמה". כמו כן פרסם את הספר האוטוביוגרפי "במחיצתם של גדולי תורה" (2 כרכים).
מ-1987 ועד 2003 כיהן כיושב ראש המועצה המייעצת של בנק ישראל, ובתוקף תפקידו זה התנוססה חתימתו על כל השטרות שהנפיק הבנק בשנים אלה.
נפטר בשנת תש"ע, ונקבר בהר המנוחות.
צייד בודד הוא הלב

תקציר העלילה

ג'ון סינגר (אלן ארקין) הוא חירש-אילם. הוא יכול לתקשר עם אנשים על ידי קריאת שפתיים ושימוש בשפת הסימנים. לפרנסתו הוא עובד כצורף. בגלל מגבלתו הוא מתקשה ליצור קשר עם אנשים והחבר היחיד שלו הוא ספירוס אנטונפולוס (צ'אק מקאן) שגם הוא חירש-אילם אבל סובל גם מפיגור שכלי. הוא נוהג לפרוץ לחנויות ממתקים ולהתחיל לאכול שם עד שהמשטרה עוצרת אותו וסינגר משחרר אותו.
לבסוף מחליטים להעביר את אנטונפולוס למוסד לחולי נפש הנמצא בעיירה אחרת. סינגר שאיבד את חברו היחיד מחליט לעבור לאותה עיירה כדי להיות קרוב לחברו.
הוא מגיע למשפחת קלי ושוכר שם חדר. מצבה הכלכלי של המשפחה קשה. האב מתנייד בכסא גלגלים לאחר פציעה בפרק הירך. להם שלושה ילדים בת מתבגרת, מיק (סונדרה לוק) ושני ילדים קטנים. מיק נאלצת לוותר על חדרה לטובת סינגר וכועסת עליו על כך. סינגר רוצה לכבוש את ליבה של מיק. הוא מגלה שהיא אוהבת מוזיקה קלאסית, עוקב אחריה ומגלה שהיא מגיעה לאולם קונצרטים ומאזינה שם. לפי התוכניה הוא מגלה שמגנים את סמפונית יופיטר של מוצרט. הוא קונה תקליט של הסימפוניה ופטיפון. כאשר מיק חוזרת היא שומעת את המנגינה, מגיעה לחדרו, מדגימה לו בתנועות את המנגינה והקרח ביניהם נשבר. מיק רוצה להמשיך ללמוד ולהתקדם בחיים אבל כשהוריה מודיעים לה שבגלל מצבם הכלכלי היא צריכה להפסיק ללמוד ולהתחיל לעבוד היא פורצת בבכי ובורחת לסינגר, האדם היחיד שהיא נותנת בו אמון למרות מגבלתו.
סינגר מבקש לרכוש חברים. בעת ישיבה במסעדה מתפרע שם מובטל אלכוהוליסט ג'ייק בלאוט (סטייסי קיץ'). ג'ייק נזרק מהמסעדה ובחוץ מתנפלים עליו ופוצעים אותו. סינגר מגיע אליו ומבקש מרופא שחור שעבר במקום, ד"ר קופלנד (פרסי רודריגז), לטפל בו. הוא מסרב בתחילה באמרו שאינו מטפל בלבנים אבל לבסוף נענה להפצרותיו של סינגר המתבטא בשפת הסימנים. סינגר רוכש את ידידותם של בלאוט וד"ר קופלנד.
סינגר מגיע למרפאתו של ד"ר קופלנד ומסייע לו בתרגום לחולה חירש-אילם. ד"ר קופלנד מספר לו שהוא מאוכזב מבתו פורשה (סיסלי טייסון) שקיווה שתהיה רופאה ובמקום זה היא עוזרת בית ובעלה וילי הוא פועל פשוט. הוא גם מגלה לסינגר שהוא סובל מסרטן הריאות. פורשה ובעלה מבלים ביריד, קבוצה של לבנים מתנפלת עליו והוא פוצע את אחד מהם מתוך הגנה עצמית. במשפט הוא נדון למאסר ומושלך לכלא בעוד שהלבנים משוחררים. פורשה מבקשת מאביה שייתן עדות על כך שהיה במקום הקטטה ויעיד לטובת וילי אך הרופא מסרב להישבע שבועת שקר. פורשה מנתקת את הקשר עם אביה. וילי מנסה לברוח מהכלא, נתפס ומושם בשלשלאות הלוחצות על רגלו. נגרם לו נמק ורגלו נקטעת. סינגר מודיע לפורשה על מחלתו הסופנית של אביה. היא מגיעה אל ד"ר קופלנד, מתחבקת ומתפייסת אתו. 
סינגר מגיע למוסד ומבשר שחברו אטונפולוס נפטר. הוא נכנס לדיכאון, מגיע לחדרו ויורה בעצמו. כעבור זמן מגיעים לקברו מיק וד"ר קופלנד, מדברים בשבחו ומיק מתייפחת ואומרת "כמה אהבתי אותו".
אתרי המפקדה של אדולף היטלר

אתרי המפקדה של אדולף היטלר (בגרמנית: Führerhauptquartiere) היו מתחמי פיקוד ושליטה שהוקמו, או שהוחל בהקמתם, בגרמניה הנאצית ובארצות שנכבשו על ידה כדי לשמש את שליט גרמניה היטלר ומטהו במהלך מלחמת העולם השנייה. גם רכבת מיוחדת שימשה את היטלר במהלך חלק מן המלחמה כמרכז פיקוד נייד.

אתרי המפקדה

גרמניה החלה בהקמתם של 21 מתחמי פיקוד לשימושו של היטלר – בתחומי גרמניה, פולין, ברית המועצות, צרפת ובלגיה. רק 15 מהם הושלמו. מאלו שימשו את היטלר בפועל במהלך המלחמה אחד עשר אתרים. רבים מהם נבנו על ידי עובדי כפייה שהובאו לאתרים על ידי ארגון טודט.