מויסס נעים

מויסס נעים (בספרדית: Moisés Naím, ‏ נולד ב-5 ביולי 1952 בטריפולי בלוב) הוא כלכלן, עיתונאי, פוליטיקאי והוגה דעות ונצואלי-יהודי יליד לוב.
בשנים 2010-1996 היה נעים העורך הראשי של כתב העת "Foreign Policy" ובשנים 1994-1992 כיהן כמנהל בבנק העולמי. נעים כיהן כשר המסחר והכלכלה של ונצואלה בעת הממשל קרלוס אנדרס פרס.

ילדות וצעירות

מויסס נעים נולד בשנת 1952 למשפחה יהודית מטריפולי שחיה בלוב מזה ששה דורות מצאצאי יהודי ליבורנו יהודים ספרדים-איטלקים שהיגרו ללוב בתחילת המאה ה-19. אביו הוא קלמנטה נעים ואמו רובינה לבית אברבנאל. בגיל 4 היגר עם משפחתו לוונצואלה.
הוא למד ב"אוניברסיטה המטרופוליטנית" של קראקס וב-MIT בבוסטון, ארצות הברית. סיים שם תואר שני ודוקטורט.

הקריירה האקדמית והפוליטית בוונצואלה

נעים התחיל בוונצואלה קריירה אקדמית כפרופסור לאסטרטגית עסקית ולכלכלה תעשייתית במכון ללימודים גבוהים למנהל IESA, בית ספר מוביל למנהל עסקים ומרכז למחקר הפועל הבירת ונצואלה.
בשנים 1988-1979 כיהן גם כדקאן של בית ספר זה.
היה תקופה מנהל הבנק המרכזי של ונצואלה ובשנים 1990-1989 כיהן נעים כשר המסחר והתעשייה של ונצואלה. על תקופה זו בחייו כתב בספר שפרסם בשנת 1993 והתראיין בנוגע לכך אצל העיתונאית מיתה ריברו.

קריירה כמומחה בזירה הבינלאומית

בשנים 1994-1992 כיהן כמנהל בבנק העולמי. הוא ניהל מטעם קרן קרנגי לשלום עולמי (Carnegie Endowment for International Peace) מחקרים בסוגיית הרפורמות הכלכליות.

הקריירה העיתונאית

בשנים 1996-2010 עבד נעים כעורך ראשי של כתב העת "Foreign Policy" המופיע בארצות הברית.
תחת ניהולו הפך "Foreign Policy" מרבעון בעל פרופיל אקדמי למגזין דו-חודשי הפונה לקהל הרחב. באותה תקופה זכה המגזין שלוש פעמים בפרס National Magazine Awards על הצטיינות.
הנהיג במגזין גם שינויי פורמט תוך הכנסת צילומים ואמנות. 
ב-2008 הנהיג את תהליך מכירת המגזין לקבוצת וושינגטון פוסט ונשאר עורך ראשי עד שנת 2010.
החל משנת 2011 ניהל והנחה בערוץ הטלוויזיה הוונצואלי NTN24 את התוכנית השבועית הקרויה "Efecto Naim" המוקדשת לעניינים בינלאומים
מויסס נעים כתב מאמרים רבים בתחום הפוליטיקה והכלכלה הבינלאומית, פיתוח כלכלי, ארגונים גלובליים, מדיניות החוץ של ארצות הברית ותופעות הלוואי של הגלובליזציה.
המדור השבועי שלו על העניינים הגלובליים בעיתון הספרדי "אל פאיס" פורסם על גם בחשובי העיתונים בספרדית באמריקה. נעים כתב מדור קבוע ולמדיניות חוץ גם במגזין האיטלקי "ל'אספרסו" שהופיעו גם ב"ניו יורק טיימס", ב"לה מונד" הצרפתי, במגזינים "ניוזוויק" ו"טיים", ב"ברלינר צייטונג" ובעיתונים חשובים אחרים.

כתיבת ספרים

נעים כתב או ערך יותר מעשרה ספרים בנושאים הקשורים לגאופוליטיקה, כלכלה בינלאומית ופיתוח כלכלי.
בשנת 2005 נבחר ספרו "Illicit" (Illicit: How Smugglers, Traffickers, and Copycats are Hijacking the Global Economy (לא חוקי: איך מבריחים, דילרים וזייפני מותגים שודדים את הכלכלה הגלובלית) על ידי העיתון "וושינגטון פוסט" כאחד מספרי העיון הטובים של השנה. הוא פורסם ב-14 שפות ושימש בסיס לסרט התיעודי "Illicit" שהופק בשנת 2010 על ידי הערוץ Adventure National Geographic וזכה בפרס אמי. 
בספרו משנת 2013 The End of Power: From Boardrooms to Battlefields and Churches to States, Why Being in Charge Isn't What It Used To Be ("קץ הכוח: מחדרי ישיבות אל שדות הקרב וכנסיות אל מדינות, למה התפקיד של מנהיג אינו מה שהיה) טען נעים שהעמדת הכוח הפכה ליותק קלה להשגה, יותר קשה לניהול ויותר קלה להישמט מהידיים - זאת בעקבות ההתפוצצות הדמוגרפית, העלייה במוביליות הגאגרפית והשינוי בנורמות התרבותיות. העיתונים "פייננשל טיימס" ו"וושינגטון פוסט" ראו בספר זה אחד מהספרים הטובים ביותר שפורסמו ב-2013. הספר הומלץ על ידי קלינטון, סורוס והנשיא הברזילאי לשעבר פרננדו הנריקה קרדוזו כספר חובה לאנשים בתפקידי מנהיגות. הספר תורגם ללמעלה מעשר שפות, לרבות סינית, איטלקית, ערבית ופורטוגזית.