פלורנס קאהן

פלורנס קאהן (באנגלית: Florence Prag Kahn,‏ 9 בנובמבר 1866 - 16 בנובמבר 1948) הייתה האשה היהודיה הראשונה שכיהנה כחברת בית הנבחרים האמריקאי, נציגת קליפורניה בשנים 1925–1937 מטעם המפלגה הרפובליקנית.

קורות חיים

קאהן נולדה ב-1866 בסולט לייק סיטי שביוטה, בת יחידה לזוג יהודי, מרי (לבית גולדסמית') וקונרד פראג. הוריה היגרו שניהם מפולין, לקליפורניה, ארצות הברית, בתקופת "הבהלה לזהב". האב עסק באספקת סחורות שונות לכורי הזהב ולא הצליח ככל הנראה יותר מדי במעשיו. כשנה לפני היוולדה של קאהן עברה המשפחה ליוטה, שם חשבו שיצליחו יותר. האב אף התיידד בתקופת מגוריהם ביוטה עם מנהיג המורמונים בריגהאם יאנג, אבל מסתבר שגם ביוטה לא האירה ההצלחה פנים למשפחה הצעירה וב-1869 הם חזרו לסן פרנסיסקו, קליפורניה. משהו בכל זאת הם הרוויחו משהותם ביוטה - האם מרי פראג כתבה ספר על חוויותיה - My Life Among the Mormons.
כשחזרו לקליפורניה הפכה האם - הסופרת, למורה להיסטוריה בבית ספר תיכון לבנות, בסן פרנסיסקו והמשיכה ללמד שם במשך כחמישים השנים הבאות. היא אף כיהנה במועצת החינוך של סן פרנסיסקו.
אחת מבוגרות בית סיפרה של מרי פראג הייתה בתה פלורנס, שסיימה ללמוד שם ב-1883. הבת המשיכה ללמוד גם אחר כך וסיימה ב-1887 תואר ראשון באוניברסיטת קליפורניה בברקלי והפכה למורה להיסטוריה ולאנגלית, בבית ספר תיכון, כמו אימה.
במרץ 1899, בת 33 נישאה פלורנס פראג לחבר הקונגרס הטרי, נציג קליפורניה לבית הנבחרים האמריקאי מטעם המפלגה הרפובליקנית, ג'וליוס קאהן (1861–1924). קאהן היה עו"ד, יהודי אף הוא, שחקן תיאטרון לשעבר, שנולד בגרמניה והגיע לקליפורניה עם משפחתו, כשהיה בן חמש, בדיוק באותה שנה בה נולדה אשתו לעתיד.
בני הזוג קאהן שמרו על יהדותם ויהדות משפחתם, ושני בניהם זכו ל"בר מצווה", בקהילה רפורמית.

חברה בבית הנבחרים האמריקאי

בנובמבר 1924, אחרי למעלה משני עשורים בבית הנבחרים הספיק ג'וליוס קאהן להיבחר לבית הנבחרים האמריקאי בפעם האחרונה, אך נפטר כעבור חודש, בטרם החלה תקופת כהונתו באופן רשמי. בפברואר 1925, בבחירות מיוחדות שנקבעו למילוי מקומו ניצחה אשתו פלורנס קאהן וב-4 במרץ 1925 נכנסה לתפקידה כחברת בית הנבחרים האמריקאי, נציגת מדינת קליפורניה מטעם המפלגה הרפובליקנית. היא הייתה בכך לאשה השביעית בלבד בתפקיד זה עד אותה עת, ובנוסף לכך גם האשה היהודיה הראשונה בתפקיד.
קאהן שבה וזכתה בבחירות שלאחר מכן, פעם אחר פעם עד 1936.
בתקופת כהונתה השנייה היא הספיקה לכהן כאשה הראשונה בוועדת הכוחות המזוינים של בית הנבחרים, אותה וועדה שבעלה היה תקופה מסוימת יושב הראש שלה. באחת מתקופות הכהונה שלאחר מכן היא כיהנה גם כאשה הראשונה בוועדת ההקצבות, החשובה בוועדות בית הנבחרים האמריקאי.
קאהן, כמו בעלה לפניה הייתה ניצית בענייני החוץ של תקופתה ותמכה כמיטב יכולתה בחיזוקו של הצבא האמריקאי לקראת מלחמת העולם השנייה הממשמשת ובאה. אחת מאמרותיה המפורסמות ביותר הייתה: "מוכנות צבאית מעולם לא גרמה למלחמה, כמו שגם חוסר מוכנות צבאית מעולם לא הצליחה למנוע מלחמה" (Preparedness has never caused a war, nor has unpreparedness ever prevented one). היא גם הייתה מתומכיו העיקריים של ה-FBI בקונגרס, וידידה אישית קרובה של ג'יי אדגר הובר. הוא אף כינה אותה: "האמא של ה-FBI".
בין השאר, קאהן גם הייתה אחת התומכות בקונגרס האמריקאי בהקלת האיסור על שתיית אלכוהול בארצות הברית, משום שסברה שאין זה מתפקידה של הממשלה לדאוג לערכים אצל אזרחיה.
ב-1936 זכה הנשיא הדמוקרטי המכהן פרנקלין דלנו רוזוולט, בניצחון סוחף וקאהן הייתה בין הרפובליקנים שהפסידו כתוצאה מכך. המועמד מולה, פרנק האבנר, רפובליקני לשעבר בעצמו, קיבל תמיכה, הן מהמפלגה הדמוקרטית והן מהמפלגה הפרוגרסיבית, וזכה. קאהן סיימה את כהונתה בבית הנבחרים ב-3 בינואר 1937.
לאחר סיום שירותה בבית הנבחרים המשיכה קאהן בפעילות פוליטית פמיניסטית ויהודית, אף על פי שלא ראתה את עצמה כפמיניסטית. היא הייתה בין השאר חברה בהסתדרות הציונית הדסה, חברה בארגוני נשים יהודיות וחברה גם בארגוני נשים כלליים.
נפטרה ב-1948 וקבורה בבית הקברות בקולמה, ליד סן פרנסיסקו, קליפורניה.