אמנת הנשק הכימי

אמנת הנשק הכימי (באנגלית: Chemical Weapons Convention) (ידועה אף בראשי תיבות CWC) הוא הסכם למניעת הפצת כלי נשק האוסר על יצור, אגירה ושימוש בכלי נשק כימיים. שמו המלא של ההסכם הוא "אמנה לאיסור הפיתוח, היצור, האגירה והשימוש בכלי נשק כימיים ובעניין השמדתם" (אנגלית Convention on the Prohibition of the Development, Production, Stockpiling and Use of Chemical Weapons and on their Destruction). האמנה קובעת גם את הדרכים המותרות לפירוק הנשק הכימי.
הפיקוח על ביצוע ההסכם נעשה על ידי הארגון למניעת הפצת נשק כימי (אנגלית Organisation for the Prohibition of Chemical Weapons)(ידוע בראשי תיבות OPCW), שהוא ארגון עצמאי ואיננו זרוע של האומות המאוחדות.

ארגון

האמנה נחתמה בשנת 1993 ונכנסה לתוקף ב-29 באפריל 1997. האמנה מתווספת לפרוטוקול ז'נבה משנת 1925 על כלי נשק כימיים וכוללת אמצעים נרחבים לפיקוח על אכיפתה, כגון ביקורים של מפקחים בשטחי המדינות. עם זאת, האמנה איננה נוגעת בכלי נשק ביולוגיים. ארגון OPCW שמטהו נמצא בהאג מקיים ביקורי מפקחים בבסיסים צבאיים ובמפעלים תעשייתיים בכל המדינות החתומות על ההסכם וכן פועל לתיאום פעולותיהן של המדינות המחזיקות במאגרי נשק כימיים.

המדינות החברות

כמעט כל מדינות העולם הצטרפו לאמנה על כלי נשק כימיים. נכון ל-21 במאי 2009, 189 מתוך 196 המדינות החברות באומות המאוחדות חתמו על האמנה. מתוך 7 המדינות שעדיין אינן חברות לאמנה, שתי מדינות חתמו על מסמך האמנה אולם עדיין לא אישררו את האמנה (ישראל ומיאנמר). ישראל חתמה על האמנה כבר ב-13 בינואר 1993 אולם לא אישררה אותה עד היום ומשכך אין לאמנה תוקף מחייב כלפי ישראל. חמש מדינות עדיין לא חתמו על האמנה (אנגולה, קוריאה הצפונית, מצרים, סומליה, וסוריה).

מאגרים עולמיים

משקלם הכולל של מאגרי הנשק הכימיים שהוצהרו על ידי המדינות החברות לאמנה הוא כ-48,692 טון, נכון לתחילת שנת 2007. משקלם הכולל של כלי הנשק שהוצהרו לארגון ה- OPCW היה 71,330 טון אולם 23,688 טון (למעלה מ-30%) כבר הושמדו נכון ל-30 ביוני 2007. יותר מ-30% ממארזי הנשק הכימי, מתוך 8.67 מיליון מארזים שהוצהרו, הושמדו כבר על ידי המדינות החברות. קיים חשש כי כמה מן המדינות שאינן צד לאמנה מחזיקות בכלי נשק כימיים, בהן סוריה וקוריאה הצפונית, בעוד שמדינות אחרות אשר חתמו על האמנה הואשמו כי לא הצהירו על מאגרי הנשק הכימיים שברשותן (כך סודאן וסין).

יישום האמנה בפועל

נכון לחודש יולי 2007 הושמדו 33% ממאגרי הנשק הכימי הידועים בעולם, זאת לעומת מטרה של 100% השמדה כפי שנקבע בלוח הזמנים של האמנה. עד לתום שנת 2006 רק 40% מן המדינות השותפות לאמנה חוקקו חוקים האוסרים על השתתפות המדינה ביצור נשק כימי, כנדרש על פי האמנה.
ב-1 ביולי 2007 ה-OPCW אישר את השמדת מלוא מאגר הנשק הכימי של אלבניה. אלבניה היא המדינה הראשונה בעולם שהשמידה לחלוטין את מלוא הנשק הכימי שהיה ברשותה ובכך עמדה בתנאי האמנה. במאגר הנשק האלבני היו 16,678 ק"ג של גז חרדל וגזים נוספים המשמשים ללוחמה כימית. ארצות הברית סייעה בביצוע ובמימון פעולות השמדת הנשק
ארצות הברית השלימה את השלב השלישי בלוח הזמנים של האמנה בחודש יוני 2007. יותר מ-66% ממאגר הנשק הכימי האמריקני הושמד. בשנת 2007, השלימה רוסיה את השלב השני בלוח הזמנים של האמנה וקיבלה ארכה להשלמת השלבים הבאים. רוסיה השמידה 22% ממאגר הנשק הכימי שלה, נכון לחודש יולי 2007. בשנת 2006, הודו ו"מדינה חברה" נוספת, שברשותן היו 3% מכלל כלי הנשק הכימיים בעולם, השמידו 39% ו-29% בהתאמה, ממאגרי הנשק הכימי שלהן. לוב הצטרפה לאמנה בשנת 2004 ונמצאת בשלב הראשון בלבד בהשמדת הנשק הכימי. 
על פי הערכה של משרד החשב הכללי של ארצות הברית, רוסיה תשלים את מלוא השמדת הנשק הכימי ברשותה רק בשנת 2027 ואילו ארצות הברית תשלים את המשימה בשנת 2014. שתי המדינות לא יעמדו בלוח הזמנים אשר נקבע באמנה. בשנת 2006 הכריז הפנטגון כי איננו מצפה שארצות הברית תשלים את השמדת מאגר הנשק הכימי שברשותה לפני שנת 2023.