google/wiki40b huggingface dataset:
תקנת השוק

תקנת שוק היא הסדר משפטי המטפל בתוצאה של מכירת נכס על ידי מי שאינו בעליו. תקנת השוק מאפשרת לרוכש, אם מילא אחר תנאים מסוימים, לזכות בבעלות בנכס למרות הפגם בהעברה הקניינית.
מקורו של המונח 'תקנת השוק' הוא במשפט העברי, אם כי שם משמעותו שונה במקצת.
תקנת השוק אינה מועילה לבטל זכויות קניין שאינן טעונות רישום (פומביות) - כמו: ירושה או שכירות קצרה, זיקת הנאה מכוח שנים.
תקנת השוק נכללת בדיני התחרות. במצב בו יש מספר מתחרים על אותו מוצר, יש בידי תקנת השוק את היכולת להכריע במקרים מסוימים, מי מהשחקנים קנה לעצמו בעלות בנכס כדין.

מבוא

בתקנת השוק הושלם השלב הקנייני, לכן תקנה זאת מהווה חריג לשאר דיני הקניין.
מחד, עומדת ההגנה על הבעלות של הבעלים המקורי ומאידך, עומד האינטרס לעידוד וביטחון בעסקאות של הקונה ושמירה על מהימנות המרשם.
כלל בסיסי בדיני קניין קובע שאדם אינו יכול להעביר זכויות רבות מאלה שיש לו (בלטינית: nemo dat quod non habet). לכן אדם שאיננו הבעלים של הנכס אינו יכול למכור אותו. בגלל אופים המיוחד של דיני קניין (שלא מאפשרים לחלוק בנזק כמו בנזיקין למשל), כל מאבק שכזה הופך ל'מאבק על כל הקופה'. לכן, כדי לאפשר חיי מסחר תקינים שלא מצריכים בדיקות יקרות ומעמיקות בכל פעם, תקנת השוק יוצרת חריג לכלל זה.
במשפט הישראלי יש כמה תקנות שוק, החלות במצבים שונים (ולכן גם התנאים לגיבושן שונים). מטרת כל תקנה היא להבטיח אינטרס ציבורי מסוים, כגון חיי מסחר תקינים (המודגש יותר במיטלטלין) או הסתמכות על המרשם (המודגש יותר במקרקעין), באופן המאפשר לקונה ליהנות מהנכס שרכש.
הצדדים בדין משפטי אשר מתחרים אחד בשני על הבעלות או לחלופין על הזכות לשימוש בנכס במקרקעין, זרים אחד לשני ואין ביניהם קשר חוזי ישיר.
ההכרעה המשפטית צריכה לאזן בין הצדק החברתי והחלוקתי, לבין ערך הקניין האישי של הבעלים. השאלה הנשאלת לרוב בדיני התחרות, היא כיצד ניתן להכריע בין שני מתחרים, אשר הם לכאורה בעלי זכות שווה בנכס. ע"פ ספרו של דויטש, ישנם מספר ערכים העומדים בבסיס העדפה של מתחרה אחד על משנהו. האיזון בין המתחרים הוא האלמנט הראשון. יש לבדוק מחד את רמת ההסתמכות של כל צד, השינוי לרעה שחל עקב פסיקה לטובת אחד מהצדדים, טיב התנהגות הצדדים וכדומה. מאידך, יש לקחת בחשבון שיקולי יעילות לעניין "מונע הנזק הטוב ביותר".
ע"פ פס"ד גנז, מונע הנזק הטוב ביותר מחויב במניעת הנזק ובמידה ואין הוא מונע את הנזק, ייתכן ויחשב לרשלן, מה שעלול לעלות לו בזכותו בנכס. בתקנת השוק, מונע הנזק הטוב ביותר הוא הרוכש (שכן הבעלים אינו יודע על הגזלה) ועל כן מוטלות עליו חובות ע"פ חוק, ביניהן בדיקת זהות המוכר ועמידה בתנאי תקנת השוק.

תום לב בתקנת השוק

לאורך השנים ראה בית המשפט את תום הלב הנדרש בתקנת שוק כתום לב סובייקטיבי – והדרישה הייתה מהקונה הספציפי שלא להעלות על דעתו שמדובר ברמאות (בניגוד לתום לב אובייקטיבי, שדורש אי-ידיעה של אדם סביר). בשנת 2014 קבע השופט ניל הנדל בפסק דין ג'אביט (שעסק בפרשת פירוק בטר פלייס) כי "דרישת תום הלב בהקשר זה כוללת גם חובת זהירות", ובכך החדיר עקרונות של תום לב אובייקטיבי גם לתקנת השוק.
אוליבר ונדל הולמס האב

חייו

הולמס נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס, ולמד באקדמיית פיליפס ובהרווארד קולג'. לאחר סיום לימודיו בהרווארד ב-1829 החל לומד משפטים, אך חזר לאחר זמן קצר למקצוע הרפואה. הוא החל בכתיבת שירה בגיל צעיר; אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר, "אולד איירונסיידס", ראתה אור ב-1830 והשפיעה על קבלת ההחלטה לשמר ולא לגרוט את פריגטת המפרשים הנודעת "קונסטיטושן" של הצי האמריקני. ב-1836, לאחר שהתמחה בבתי ספר יוקרתיים לרפואה בפריז, קיבל הולמס את תואר הדוקטור מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. הוא לימד בבית הספר לרפואה של דרטמות' קולג' ואחר כך שב להרווארד, שם שימש לזמן מה בתפקיד דיקן. במהלך שנות הקריירה הארוכות שלו תמך ברפורמות שונות בתחום הרפואה, ובין היתר נתפרסם כמי שהעלה את ההנחה השנויה במחלוקת שרופאים יכולים להעביר את קדחת הלידה מחולה לחולה. הולמס פרש מהרווארד ב-1882 והמשיך בכתיבת שירה, סיפורים ומסות עד מותו ב-1894.
הולמס השתייך לאליטה הספרותית של בוסטון, שכללה חברים כמו ראלף וולדו אמרסון, הנרי וודסוורת' לונגפלו וג'יימס ראסל לואל, והטביע חותם בל יימחה על עולם הספרות של המאה ה-19. רבות מיצירותיו נתפרסמו בירחון The Atlantic, כתב-עת שאת שמו הוא עצמו בחר. הוא קיבל תוארי כבוד רבים מאוניברסיטאות ברחבי העולם בשל השגיו הספרותיים כמו גם בתחומים אחרים. הולמס מתאר לעיתים קרובות ביצירותיו את סביבת מגוריו בבוסטון בנימה הומוריסטית או מעוררת מחלוקת. אחדים מחיבוריו בתחום הרפואה, ובמיוחד המסה שפרסם ב-1843 ועוסקת בהידבקות בקדחת הלידה, נחשבים לחדשניים לתקופתם. לעיתים מזומנות נתבקש לכתוב שירים או פואמות לכבוד אירועים, רבים מהם בהרווארד. הולמס תרם גם לתפוצתם של מונחים אחדים, כמו "הבְּרַהְמִינִים של בוסטון" ו"אנסתזיה" (הרדמה).
קנס

קנס הוא סכום כסף שנדרש עובר עבירה לשלם כעונש על העבירה. קנס מושת על ידי שוטר, פקח או בית משפט, בהתאם לסמכויות שניתנו להם בחוק.

קנס משמעת

במקומות עבודה ובארגונים שבהם קיים תקנון משמעת, קנס הוא עונש מקובל על עבירת משמעת. 
הטלת הקנס נעשית באמצעות המנגנון שנקבע לכך בתקנון המשמעת, כגון בית דין למשמעת. קנס כזה יבוצע לרוב כניכוי של סכום מסוים ממשכורתו של העובד, במטרה להעניש את העובד על מעשה שעשה, וכן במטרה להניא אותו מלבצע מעשה כזה בשנית.
בלתי נשכחים 2

עלילה

הסרט מספר על עלילות חבורת שכירי חרב בהנהגת ברני רוס (סילבסטר סטאלון), יוצא הכוחות המיוחדים והאגף לפעולות מיוחדות. לאחר שרוס ואנשיו חילצו מן הכלא הנפאלי את חברם, טרנט "טרנץ'" מאוזר (ארנולד שוורצנגר), יצא הצוות למשימה מיוחדת מטעם מר צ'ארץ', איש סוכנות הביון המרכזית לאתר פריט מסווג באלבניה. הצוות איתר את הפריט אולם נאלץ למוסרו לקבוצת שכירי חרב בראשות ז'אן וילאן (ז'אן קלוד ואן דאם), סוחר נשק ושכיר חרב חסר רחמים. וילאן רצח את בילי "הילד" טימונס (ליאם המסוורת'), הצלף של החבורה בטרם נמלט. על ברני ואנשיו מוטל להשיב את הפריט ולחסל את וילאן.

הפקה

הסרט הופק על ידי מספר מפיקים ובראשם המפיק הישראלי אבי לרנר. צילומי הסרט נעשו בבולגריה ובארצות הברית.
דירוג הסרט הוא R כמו הסרט הקודם (ילדים עד גיל 17 חייבים הורה מלווה).
לואיג'י פיראנדלו

ביוגרפיה

נולד באַגְרִיגֶ'נְטוֹ שבסיציליה. אביו היה קבלן אמיד. לאחר לימודיו בבית ספר תיכון למד פיראנדלו לתואר בבלשנות רומית באיטליה ובהמשך באוניברסיטת בון בגרמניה, בה קיבל תואר דוקטור ב-1888. זמן קצר שימש כמרצה באוניברסיטה זו. בשנת 1890 חזר לאיטליה ועסק זמן מה בעסקי אביו.
בשנת 1893 נשא אישה. בשנת 1904 יצא לאור הרומן הידוע ביותר שכתב, "מתיא פסקל המנוח", שתורגם לשפות רבות. באותה שנה חווה תקופה קשה לאחר שאביו פשט רגל ולא יכול היה לתמוך בו עוד, ואשתו חלתה במחלה קשה. הוא החל לעסוק בהוראה בסמינר למורות. במקביל המשיך לעסוק בכתיבת ספרים ומחזות.
ב-1934 הוענק לו פרס נובל לספרות. בנימוקים נכתב שהפרס הוענק לו "על חידוש נועז ומזהיר של הדרמה ושל הבימה".
היה חבר באקדמיה האיטלקית מיום היווסדה ועד מותו.
פיראנדלו נפטר ברומא בשנת 1936. כיום נקרא כפר הולדתו על שמו, 'כפר פירנדלו'.

יצירתו

בהתחלה כתב שירים ולאחר מכן הרחיב את תחומי כתיבתו גם לרומנים, נובלות ומחזות. בכמה מספריו תיאר את החיים הבורגניים כפי שתפס אותם, אך כמה מספריו חוזרים אל הנופים הכפריים של מחוזות הולדתו בסיציליה. בכתיבתו מתבטאת לעיתים מרירות, באמצעותה מוצגים החיים באור ריאליסטי, אך מאידך גיסא הוא נוהג תדיר להתהלך על הגבול שבין דמיון ומציאות. גם בעיסוקו באנשים פשוטים מן השורה הוא מבקש להראות את המורכבות של האופי האנושי ושל נסיבות החיים. יצירותיו עסקו בפסיכולוגיה של האדם, אחדות האישיות והתפוררותה, והגבולות בין הזיה למציאות.
פיראנדלו כתב מחזות שהוצגו על במות אירופה ואמריקה, בין השאר גם על ידי להקת שחקנים שייסד בעצמו ב-1925. מחזותיו עוררו עניין ויצרו ויכוחים סוערים. המחזות יצאו לאור ב-31 כרכים בין השנים 1922 — 1936.
מחזותיו כללו לעיתים חידושים שונים וחריגה מהמקובל, הן בתחום הנושא והן בתחום טכניקת הכתיבה. ניכרת במחזותיו השפעתו של ג'ורג' ברנארד שו.

פירנדלו בקולנוע

על פי חלק מסיפוריו של פירנדלו הוסרטו סרטים. הבולט שבהם הוא הסרט קאוס של האחים טביאני, עם המוזיקה המופלאה של ניקולא פיובאני, שיש הרואים בו את אחד הסרטים המיוחדים, העדינים, המרגשים והמתוחכמים ביותר בתולדות הקולנוע. בקטע האחרון של סרט זה מופיעה דמותו של פירנדלו עצמו, בדיאלוג מדומיין עם אמו. גם המחזה 'אנריקו' הוסרט, וכיכבו בו שחקנים דגולים דוגמת מרצ'לו מסטרויאני. הסרט 'לך תדע' מעובד אף הוא מסיפור של פירנדלו.
צבעוני השרון

מאפיינים

צבעוני השרון הוא תת-מין של צבעוני ההרים, בעל פרחים קטנים מהפרחים של צבעוני ההרים והעלים זקופים וצרים יותר מאלה של צבעוני ההרים. הפרח דמוי גביע בעל 6 עלי עטיף צבעוניים, כמו כן אין בו את הצבע האדום שחור של צבעוני ההרים. 
צבעוני השרון נפוץ בישראל בחולות מישור החוף ובגבעות הכורכר עד הנגב. לרגלי הכרמל גדלה צורה מיוחדת שהיא צורת מעבר עם צבעוני ההרים. הפריחה בחודשים פברואר עד מרץ.
מיסטר גלאס

תקציר עלילת הסרט

בעקבות אירועי ספליט, דייוויד דאן רודף את אישיות העל של קווין וונדל קראמב, "החיה", לאחר סדרת מפגשים ועימותים, בעוד נוכחותו המוצללת של אלייז'ה פרייס, הלא הוא "מר גלאס", מתברר כמי שמחזיק סודות קריטיים הנוגעים לשני הגברים.
תפעוליות בינית

בהקשר טכני ובתחום המחשבים בפרט, תִּפְעוּלִיּוּת בֵּינִית (באנגלית: Interoperability) היא היכולת של שתיים או יותר מערכות או רכיבים להחליף מידע ולעשות שימוש במידע שהוחלף.
Emotion (אלבום של קארלי ריי ג'פסן)

רקע

ג'פסן הודיעה לראשונה שהיא עובדת על האלבום בדצמבר 2013. האלבום תוכנן לצאת לאור בתחילת שנת 2014, אך לבסוף הוצאתו נדחתה. לדברי ג'פסן, היא לא רצתה למהר להוציא את האלבום, ובמהלך הכנתו היא כתבה 250 שירים.
האלבום הופק על ידי מאטמן & רובין, שלבק, כריסטופר ג'יי באראן, בן רומנס, פיטר סוונסון, ג'ף הלטראקס, אריאל ראצ'שייד, דב היינס, Stint, זאכרי גריי, רוסתם בטמנגליג', דניאל ניגרו, גרג קורסטין, The High Street, קרל פאלק, רמי יעקוב, גרג ולס, LULOU, ווטר ג'נסן וקייל שירר.
יישום אינטרנט עשיר

יישום אינטרנט עשיר (באנגלית: Rich Internet Application – RIA), הוא יישום רשת שיש לו הרבה מהמאפיינים של יישום מחשב שולחני "רגיל" (desktop application). בדרך כלל יישומי RIA עושים שימוש נרחב ב-JavaScript או במכונה וירטואלית, ויכולים להיות מסופקים בצורה של דפדפן המיועד לאתר ספציפי, פלאג אין לדפדפן או כארגז חול עצמאי. הטכנולוגיות הנפוצות ליצירת יישומי אינטרנט עשירים הן JavaFX ,אדובי פלאש ו-Microsoft Silverlight, אם כי בשנים האחרונות ישנה מגמה של מעבר מטכנולוגיות מבוססות פלאג אין אלה, לאלטרנטיבות מבוססות HTML5 ו-JavaScript.
על מנת להשתמש ביישום אינטרנט עשיר, בדרך כלל על המשתמש להתקין תשתית תוכנה שתפקידה להוריד, לעדכן ולהריץ את היישום. זהו ההבדל העיקרי בין יישומי רשת מסוג זה לבין אלטרנטיבות מבוססות HTML5/JavaScript כמו Ajax, אשר משתמשות בפונקציונאליות המובנית בדפדפן לצורך מימוש ממשקים דומים.
יישומי RIA נפוצים כמשחקי רשת, כמו גם כיישומים הדורשים יכולת לכידת וידאו ממצלמות רשת (Gmail הוא יישום רשת בולט היוצא מכלל זה בכך שהוא משתמש בפלאג אין משלו לדפדפן, המיועד למטרה זו). עם ההתפתחות של סטנדרטים לפיתוח ווב, כדוגמת HTML5, התמיכה של דפדפנים בסטנדרטים אלה השתפרה במידה מסוימת. עם זאת, גם לאחר ההופעה של ערכות כלים "כמו-שולחניים" (desktop-like widgets) מבוססי HTML5 ו-JavaScript, הצורך ביישומי RIA מבוססי פלאג אין לצורך גישה ללכידת וידאו לא פחת.
רבקה (סרט)

העלילה

הסרט פותח במשפט הנאמר מפי פונטיין ב-voice over (ללא שרואים את שפתי הדובר): "Last night I dreamt I went to Manderley again" ("אמש חלמתי שאני שבה למנדרליי"), על רקע מעבר של המצלמה על בית אחוזה הרוס.
ג'ואן פונטיין מגלמת אישה צעירה, יתומה, העובדת בשירותה של אישה מבוגרת, אדית ואן הופר. שמה של הצעירה אינו ידוע ואינו מוזכר במהלך כל הסרט. בעת שהותן של גברת ואן הופר ובת לווייתה במונטה קרלו נפגשת הצעירה עם האלמן העשיר מקסים דה וינטר. השניים מתאהבים, מתחתנים אחרי זמן קצר וחוזרים לבריטניה לאחוזתו השקטה, הגדולה והמבודדת של דה וינטר.
אף שמר דה וינטר מציג את כלתו החדשה כגברת האחוזה החדשה, היא זוכה לקבלת פנים צוננת מצד המשרתים ובפרט מצידה של סוכנת הבית, גברת דנברס. זו משווה את הכלה הצעירה כל העת לאשתו המנוחה של דה וינטר, רבּקה, שהייתה מושא הערצתה, השוואה שהיא תמיד לרעת הצעירה. נראה שדנברס עוקבת כל העת כצל אחר הגבירה החדשה, ומתגלה תמיד מתוך הצללית שבה היא מסתתרת כדי להזכיר לגברת החדשה עד כמה היא בבואה חיוורת לעומת רבּקה. מר וינטר נעדר לצורך עסקים והצעירה נותרת מבודדת בבית הגדול בחברת המשרתים וסוכנת הבית העוינים. בעת היעדרותו של בעל הבית מופיע ג'ק (ג'ורג' סנדרס), דודנה כביכול של רבקה.
הכלה הצעירה משוכנעת כי היא נופלת מרבקה המיתולוגית, וכי כולם, כולל בעלה, עדיין מאוהבים למעשה ברבקה. היא מנסה, לפיכך, בכל כוחה ללמוד את אורחותיה של רבקה ולהידמות לה. היא משכנעת את בעלה לארח מסיבה, כפי שנהגה רבקה, ומתכננת בסתר את לבושה לערב המסיבה. בעצת סוכנת הבית היא מתקינה שמלה זהה לזו שבה הופיעה רבקה. כאשר יורדת הכלה הצעירה במדרגות אל הטרקלין, לבושה בשמלתה של רבקה, מושלך הס ומר דה וינטר נתקף בהתקף זעם ומצווה על הצעירה להסיר מיד את השמלה. היא רצה במעלה המדרגות ופוגשת בחדרה בסוכנת הבית, שמשכנעת אותה שלעולם לא תתפוס את מקום המנוחה, ואף כמעט משכנעת אותה לקפוץ מהחלון ולהתאבד.
במקביל, מתרחש על חוף הים הצמוד לבית חילוץ של סירה טבועה. לצעירה נודע כי במהלך החילוץ מתגלה גופתה של רבקה בסירה הטבועה. היא שמה לב כי בבקתה שבחוף דולק אור. היא נכנסת לבקתה ופוגשת במר דה וינטר. הוא מספר לה כי הוא ורבקה שנאו זה את זו כמעט מראשית נישואיהם. ההסכם ביניהם היה כי רבקה תנהג כרעיה מושלמת על מנת שלא לפגוע בכבודו, והוא, מצדו, יעלים עין מיחסיה עם גברים אחרים. אולם ערב אחד היא מודיעה לו שהיא בהריון מג'ק, ומתחולל בניהם ריב שבמהלכו היא נופלת ומתה. דה ווינטר שמבין שיאשימו אותו במותה, מטמין את גופתה בסירה ודואג לכך שהסירה תטבע. הכלה הצעירה, לאחר שנודע לה הדבר, ממהרת לרקום תוכנית כיצד להסתיר את האמת מהרשויות.
פעולת המשטרה עם גילוי הסירה ובה גופת רבקה מכוונת לחקירת התאבדותה, אך ג'ק מראה למר דה וינטר מכתב שכתבה לו רבקה ובו היא קוראת לג'ק להיפגש עמה במהירות האפשרית, ואשר שולל נטייה להתאבדות. ג'ק מנסה לסחוט כספית את מר דה וינטר תמורת אי חשיפת המכתב המפליל. חוקר מקרי מוות מגיע לרופא בלונדון אותו ביקרה רבקה, דבר שלפי דעתו של מר דה וינטר רמז על היותה בהיריון, אך הרופא מגלה בחקירתו שרבקה הייתה חולה בסרטן סופני, ולא הייתה בהריון. הגילוי מצביע על האפשרות שרבקה אכן התאבדה, והחשד ברצח מוסר מעל מר דה וינטר. דה וינטר וכלתו הצעירה מבינים את אשר קרה: רבקה, שרצתה לשים קץ לחייה בשל מחלת הסרטן, הביאה את דה וינטר למצב שבו יאמין שהיא בהיריון מגבר אחר, ביודעה שהדבר יעלה את חמתו ויאלץ אותו לרצוח אותה, כיוון שלא יכלה להתאבד בכוחות עצמה.
במקביל, מעלה סוכנת הבית את כל אחוזת מנדרליי באש, והיא עצמה נספית באש.
מדריך הסגנון של שיקגו

מדריך הסגנון של ההוצאה לאור של אוניברסיטת שיקגו (באנגלית: The Chicago Manual of Style, מכונה בקיצור Chicago או בראשי תיבות CMS) הוא מדריך כתיבה המספק כללי כתיבה וציטוט לכותבים באנגלית אמריקנית.

היסטוריה

ה-CMS פורסם לראשונה בשנת 1906 תחת הכותר Manual of Style: Being a compilation of the typographical rules in force at the University of Chicago Press, to which are appended specimens of type in use. המדריך תפח מ-200 עמודים במהדורה הראשונה ל-984 עמודים במהדורה ה-15. עד 1969, הפך ה-CMS למדריך המוביל כאשר מכר 150,000 עותקים של המהדורה ה-12. עם הוצאת המהדורה ה-13 ב-1982, שונה שמו באופן רשמי ל-The Chicago Manual of Style שהיה עד לאותו זמן השם הלא רשמי שלו.
המהדורות האחרונות של ה-CMS יצאו בערך כל עשור. המהדורה ה-15 יצאה בשנת 2003, והיא עודכנה על מנת לשקף את העלייה בשימוש במחשבים ובאינטרנט לכתיבה ולפרסום של טקסטים. בין השאר, המהדורה מספקת קווים מנחים לציטוט של מקורות אלקטרוניים. כמו כן, המהדורה כוללת פרק שנכתב על ידי בראיין א. גרנר (Bryan A. Garner) אשר עוסק בכללי הדקדוק והשימוש באנגלית האמריקנית.
המהדורה ה-15 של ה-CMS פורסמה בכריכה קשה ובמהדורה מקוונת אשר מאפשרת חיפוש באמצעות שאילתות. כמו כן, האתר כולל כלים לעורכים, סיכום של כללי הציטוט וחלק עם תשובות לשאלות שנשאלו על ידי הקוראים. הגישה לרוב חלקי האתר כרוכה בתשלום וניתן להרשם אליו לתקופה של שנה.
היתרון של ה-CMS הוא בכך שהוא גמיש ומציע לכותבים לבחור בין מספר חלופות שונות. עם זאת הוא מאפשר לשמור על בהירות ועקביות. לדוגמה המהדורה החמש עשרה מאפשרת כתיבת ביבליוגרפיה בתוך הטקסט או בסופו; היא מספקת ביבליוגרפיה לפי מספר עמוד (כמו ב-MLA) או ביבליוגרפיה לפי שנת פרסום (כמו ב-APA); היא אפילו מספקת וריאציות שונות של הערות בסוף הטקסט עבור ביבליוגרפיה שלמה או עבור ביבליוגרפיה חלקית.
ה-CMS משמש בחלק מהוצאות הספרים במדעי החברה וברוב כתבי העת ההיסטוריים. כמו כן, הוא מהווה בסיס למדריכי סגנון כמו המדריך של האגודה האמריקנית לאנתרופולוגיה והארגון של ההיסטוריונים האמריקנים.
יצחק אלגאזי

תולדותיו

נולד לרב אברהם אלגאזי.
בגיל 17 שימש כמורה צדק באי כיוס. לאחר תקופה נשבע שלא ימשיך לכהן שם בכהונת רב, אך הרב אהרן בן חיים (עמו התכתב רבות) קבע שלא יהיה קיום לתורה בעיר זו בלעדי רבי יצחק אלגאזי, ועל כן התירו לו את שבועתו.
למד אצל הרב חיים בנבנישתי בעל ספר כנסת הגדולה. 
בשנת ה'תל"ג, לאחר פטירת רבו, רבני איזמיר מינו אותו לשמש כרבה הראשי של העיר, וכיהן בתפקיד זה במשך כעשור עד לפטירתו.
חלק מהתשובות שכתב הוכנסו על ידי רבו בעל כנסת הגדולה בספרו "בעי חיי".
הלך לעולמו בשנת ה'תמ"ג בגיל 58.
נכדו היה הרב חיים יהושע אלעזר הכהן חמצי.
ניווט בפולינזיה

הניווט בפולינזיה הייתה מסורת בת אלפי שנים של מסעות למרחק רב (אלפי קילומטרים) באוקיינוס השקט. נווטים שטו לאיים קטנים מיושבים בעזרת טכניקות וידע שהועברו בעל-פה ממורה לתלמיד לעיתים קרובות בצורת שיר. בכל אי הייתה לרוב גילדת נווטים בעלי מעמד גבוה שבזמן רעב יכלו לפנות אנשים לאיים שכנים או לסחור בעבור עזרה. טכניקות מסורתיות אלה עדיין נלמדות באי טאומאקו שבאיי שלמה.
הניווט הפולינזי מסתמך על צפייה בכיוון גלי הים, הזרמים, הרוחות, מיקום הכוכבים, מעוף הציפורים הנודדות וכן העופות הניזונים מן הדגה אך חיים באיים. כמו כן נעשה שימוש במספר מכשירים הקודמים למכשירי המתכת האירופאים (כדוגמת הסקסטנט והאצטרולב) וגם שונים מהם. טכניקות הניווט ובניית הקאנו נשמרו בגילדה בסוד, אך כיום, עם תחיית השימוש בכישורים אלה, הם נרשמים ומתפרסמים.
הפולינזים הגיעו כמעט לכל אי במשולש הפולינזי הנרחב באמצעות סירות קאנו שאליהן צורפו מצופים חיצוניים למניעת התהפכות (outrigger canoes) או באמצעות שתי סירות קאנו שהוצמדו זו לזו (double-hulled canoes), וברווח ביניהן אוחסנו מזון, חומרי ציד ורשתות.
Anthem of the Peaceful Army

רקע

הלהקה נוסדה ב-2012, אך ביצעה בעיקר הופעות מקומיות וסיבובי הופעות עד 2017, עם שחרור שני מיני-אלבומים: Black Smoke Rising ו-From The Fires. הלהקה זכתה להצלחה עם הוצאת שני ה-EP, בעיקר עם הסינגלים "Highway Tune" ו-"Safari Song", שדורגו שניהם במקום הראשון במצעד "Billboard Mainstream Rock" במשך חמישה שבועות ושלושה שבועות בהתאמה. עם הצלחות השירים, החלה הלהקה בהקלטת אלבום אולפן באורך מלא, כשהם עדיין ממשיכים להופיע למען קידום שני ה-EP שלהם.
אמדאו השני, רוזן סבויה

ביוגרפיה

אמדאו נולד בשנת 1050 לאודונה הראשון, רוזן סבויה ולאדליידה מסוזה, בתם של אולדריקו מנפרדי השני, מרקיז טורינו וברטה ממילאנו.
בשנת 1057 מת אביו אודונה הראשון, רוזן סבויה, ואחיו פייטרו הראשון, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו. אולם בשל היותו קטין שלטה אמו כעוצרת, והכוח ברוזנות למעשה היה בידיה. בשנת 1073 נשבע אמדאו יחד עם אצילים אחרים מבורגונדיה להגן על קברו של פטרוס הקדוש, ובשנת 1074 נשלחו אמדאו והאצילים הללו בראשות גיום הראשון, רוזן בורגונדי, על ידי האפיפיור גרגוריוס השביעי, להגן על האימפריה הביזנטית מפני הסלג'וקים. בשנת 1077 ליווה אמדאו יחד עם אמו ואחיו פייטרו את אחותו ברטה מסבויה עם בעלה היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לקנוסה, שם השפיל היינריך את עצמו בפני האפיפיור וביקש ממנו מחילה. בשנת 1078 מת אחיו פייטרו, ואמדאו עלה לשלטון במקומו, אולם הוא מת כעבור שנתיים ב-26 בינואר 1080, ובנו אומברטו השני, רוזן סבויה עלה לשלטון במקומו.
אילנה קרשיק

ביוגרפיה

קרשיק (Karaszyk) נולדה בפולין בשנת 1938, ועלתה לארץ ישראל. היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.

1957

במאי 1957 קבעה בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות.

1958

באליפות צה"ל באתלטיקה קלה לבשנת 1958 התחרתה קרשיק במסגרת נבחרת פיקוד המרכז וקבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 13.0 שניות.

1959

בתחרות מטעם מכבי שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב באפריל 1959 קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 12.6 שניות. בתחרות בין נבחרות ישראל וקפריסין שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב, בנובמבר אותה שנה היא זכתה בגביע מיוחד, בזכות 3 ניצחונות בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.0 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.9 שניות ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.05 מטר.

1960

באליפות מכבי באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה, בחודש יוני 1960 קבעה קרשיק בקפיצה לרוחק 5.25 מטר. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.8 שניות, לפני מרים סידרנסקי מהפועל הדסים (26.9 שניות) וגרבורג מהפועל תל אביב (28.1 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 51.1 שניותלפני בנות הפועל (54.3 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.13 מטר, לפני מרים סידרנסקי (5.04 מטר) וסמדר מודעי מהפועל נען (4.96 מטר). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.6 שניות, אחרי חברתה לאגודה אילנה אדיר (12.4 מטר) ולפני מרים סידרנסקי (12.7 שניות). כעבור שבועיים, במבחן שנועד לקבוע מי יהיו שני האתלטים האחרונים מתוך השבעה שייצגו את ישראל באולימפיאדה, קבעה שיא ארצי חדש בקפיצה לרוחק – 5.39 מטר – והצטרפה למשלחת האולימפית. שיא זה נשבר כעבור שנתיים על ידי גאולה גדישביץ (5.48 מטר). בתחרות אימון של הסגל האולימפי של נבחרת ישראל שנערכה באצטדיון המכביה כעבור כמה ימים, קבעה קרשיק בריצת 100 מטר תוצאה של 12.8 שניות.
באולימפיאדת רומא (1960) סיימה קרשיק במקום 28 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.08 מטר ובמקום 29 והאחרון בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.5 שניות (זמן אלקטרוני - 26.69 שניות).
משה וולפסון

הרב משה וולפסון (נולד: שבט תרפ"ה, 1925) הוא משפיע חסידי אמריקאי וראש קהילות אמונת ישראל.

ביוגרפיה

למד בישיבת תורה ודעת אצל הרב שרגא פייבל מנדלוביץ', הרב גדליה שור והרב יעקב קמינצקי. בהשפעת הרב שור התקרב לחסידות והיה לחסיד של רבי שאול ידידיה טאוב האדמו"ר מחסידות מודז'יץ. עמד בקשר גם עם הרב יעקב יוסף טברסקי מסקווירה והרב אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן. לאחר חתונתו היה ר"מ ומשגיח בישיבת תורה ודעת.
הרב וולפסון אינו חובש שטריימל על אף היותו חסיד, וכן חלק מחסידיו אינם חובשים שטריימל. חתנו הוא הרב מרדכי מנשה זילבר, אף הוא משפיע חסידי.

קהילת אמונת ישראל

רבים מתלמידיו של הרב וולפסון המשיכו לשמור קשר איתו לאחר עזיבתם את הישיבה ועם הזמן נוצרה מסביבו חבורת חסידים, חלקם הגדול היו ליטאים במקורם. הרב וולפסון פתח קהילה לתלמידיו בשם 'אמונת ישראל' ולאחר מכן פתח בית כנסת בבורו פארק. הרב וולפסון הושפע מדרך חסידות קרלין ותפילתם של חסידיו מאופיינת בהתלהבות ובצעקות כדרך חסידי קרלין. הרב וולפסון מגיע לישראל בזמן חופשת הקיץ ומוסר שיעורים לחסידיו המתגוררים בארץ. הרב וולפסון הוא חלוץ המשפיעים בציבור הכלל חסידי.
לקהילה בתי כנסת בבורו פארק, מונסי, לייקווד ירושלים וביתר.

דרכו בחסידות

הרב וולפסון מרבה להדגיש את קדושת המועדים ואת האמונה שכל יהודי הוא קדוש, גם כאשר אין זה נראה כלפי חוץ ("פינטעלע ייד"). הוא מדגיש את חשיבות הרגשת החיות בעבודת ה', ללא תלות במנהגים מסוימים. במכתב לתלמיד הוא כותב: "על שאלתך מהי חסידות, תשובתי - איני יודע. אם תשאל לי מהו חיים, גם על זה אשיב, איני יודע. אמנם אני מרגיש חיים. אין שינוי בין חי למת, רק שבחי יש רוח חיים. הבעש”ט המשיך חיים של הרגשת אלוקות בעולם... אין תורת הבעש”ט תלוי בשום הנהגה פרטית ולכן תלמידיו משתנים בהנהגותיהם." בהתאם לזאת בבית מדרשו הנהיג מנהגים מקהילות שונות.
תורתו מבוססת על רעיונות מכלל ספרי חסידות, בפרט החסידות הפולנית, כשפת אמת ורבי צדוק הכהן מלובלין. הוא מרבה להשתמש בגימטריאות. בתחלת שיעוריו בספר התניא מודגש שלימודו מיועד להתעוררות חיונית ולא להשכלה גרידא.
איינור דואן

חייה

איינור דואן נולדה בעיירה צ'מישגזק (Çemişgezek) השוכנת בהרים במחוז טונג'לי שבטורקיה. למדה בטונג'לי ואחר כך באלאזיג.
כשהייתה בת 17, בשנת 1992 משפחתה ברחה לאיסטנבול בגלל הסכסוך בין כוחות הביטחון הטורקים ובין חברי מפלגת הפועלים של כורדיסטן הבלתי חוקית "PKK". שם סיימה את לימודי התיכון ואחר כך למדה נגינת בגלמה וקריאת תווים אצל אריף זאג. אחר כך למדה פיתוח קול אצל בגום ארדם ואשקין מטינר, גם כן בבית הספר של אריף סאג.
- ASM - באיסטנבול.
היא השיקה את האלבום הראשון שלה בשנת 2002
בשנת 2004 הוציאה אלבום נוסף Keçe Kurdan בבית ההוצאה "קאלאן מוזיק" של חסן סלטיק. ההקלטה נאסרה למכירה על ידי בית המשפט המחוזי של דיארבקיר בנימוק ש"הסיתה נשים להימלט לגבעות אל חברי המחתרת וזורעת פילוג בעם". בסופו של דבר בוטל האיסור מאוחר יותר באותה שנה.
בדומה לאחיותיה, שבחרו גם כן להיות זמרות, איינור מבצעת מוזיקה בהשפעה מערבית אף גם שירים מסורתיים של רועי צאן מאנטוליה.
על ידי השתתפותה בסרט של יאבוז טורגול, "גנול יאראסי" (2005) הייתה איינור דואן האמנית הראשונה ששרה בכורדית בסרט טורקי - את השיר Dar Hejiroke.
לקחה חלק באותה שנה גם בסרט התיעודי של פטיח אקין "Hatırası" ("תוך חציית הגשרים). ב-2007 הכניס הבמאי יוקסל יאבוז
את השיר שלה, "קצ'ה קורדן" בפסקול הסרט התיעודי "Close up Kurdistan