google/wiki40b huggingface dataset:
ג'וזפה ולנטיני

חייו

ג'וזפה ולנטיני היה, בין השאר, תלמידו של ג'ובאני בטיסטה בונונצ'יני, שלימד ברומא בשנים 1696-1690.
בגיל 11 היה חבר בקונגרגציה של סנטה צ'צ'יליה והחל משנת 1695 היה למזכיר שלה. 
הוא מוזכר לראשונה ככנר כשפעל ב-1694 בשרות הקרדינל לורנצו קולונה. ניגן באותה תקופה בקונצרטים של אקדמיה דל דיזניו די סן לוקה ובצר של הקרדינל אוטובוני, שנודע באהבתו למוזיקה. נגינתו הושפעה מקורלי ועל סמך עדותו של פרנצ'סקו ג'מיניאני, מזכיר צ'ארלס ברני שאחרי שנת 1702 הפך ליריב מר של קורלי עצמו. 
בשנים 1713-1708 הועסק ולנטיני על ידי המרקיז רוספולי ברומא. בשנים 1727-1710 פעל כנגן כינור וכמלחין (Suonator di Violino, e Compositore di Musica) בחצר הנסיך מיקלאנג'לו י. קאאטאני (1759-1685),שבה הועסק אחרי 1714 גם פייטרו לוקטלי, שייתכן כי היה תלמידו בשנת 1711. החל משנת 1710 עבד ולנטיני במקביל בכנסיית סן לואיג'י דיי פרנצ'זי (עד 1741), במקומו של קורלי, והחל מ-1711 גם כממלא מקום של מנהל הקפלה בכנסיית סן ג'קומו דלי ספניולי.
החל משנת 1718 למשך 30 שנה היה ולנטיני כנר ומלחין הבית של קולג'ו נאזארנו וכן בבזיליקת סנטה מריה מג'ורה. אחרי 1720 ועד מותו היה גם לקפלמייסטר של כנסיית סן ג'ובאני דיי פיורנטיני ואחרי 1736 התמנה בבזיליקה סנטה מריה מג'ורה לקפלמייסטר של הקפלה פאולינה. בשנים 1753-1720 היה גם קפלמייסטר של כנסיית סנטה מריה מדלנה כיורש משרתו של ג'וזפה ציפולי.

מפעלו המוזיקלי

יצירותיו נפוצו במהירות ברחבי אירופה. חלקן הודפסו וחלקן נמצאות בכתבי יד בספריות של מנצ'סטר, דרזדן ורומא.
אחרי תקופה ארוכה שבו נשתכחו, נתגלו יצירותיו מחדש בעשורים האחרונים של המאה ה-20. הן מצטיינות ברוח חדשנית לזמנו, במקוריות וברעיונות מוזיקליים מפתיעים. בסונאטות שלו ל1-2 כינורות, כלי בס וקונטינואו ניכרת השפעתו של קורלי, לעומת זאת הקונצ'רטי דומים יותר לסגנונו של ויולדי. בכל יצירותיו העדיף ולנטיני את הסולמות המרוחקים ואת הרגיסטרים הגבוהים יותר של הכינור. הלחין גם מוזיקה קולית:לפחות שתי אופרות שהוצגו בחצר הנסיך מקזרטה בצ'יסטרנה, קנטטות, אורטוריות 
כוירטואוז תפס ולנטיני מעמד חשוב בתולדות הנגינה בכינור.
פרט לפעילותו המוזיקלית פעל ולנטיני הרב-כשרוני גם כצייר ומשורר.

יצירות מוזיקליות

יצירות ולנטיני פורסמו עוד בצעירותו על ידי הוצאתו של אטיין רוז'ה (Estienne Roger) ועל ידי יורשו לה סן (Le Cène), באמסטרדם. כבר בשנת 1710 פורסמו מהדורות חדשות מתוקנות של האופוס 1-4. חלק מההקונצ'רטי שלו הוצאו לאור באמסטרדם בשנים 1717-1716. קובצי יצירות אחרים פורסמו בנפרד: למשל אופוס 7 בשנת 1710 ואופוס 9 ב-1724. יצירות שלו פורסמו לצד יצירותיהם של גדולי הדור: קורלי, בנדטו מרצ'לו, ויוואלדי, פרנצ'סקו מריה וראצ'יני, תומאזו אלבינוני.
עותקים פיראטיים של קובצי יצירות אחדים הוצאו לאור בפריז ובלונדון. המלחין האנגלי הנרי אקלס הצעיר (כ-1740- כ-1680) מכר בשנת 1720 "ספר ראשון לסונטות לכינור", שכללו 18 קטעים גנובים מהאופוס 8 מאת ולנטיני.

יצירות ספרותיות

ָ1708 - שירים:"חרוזים" (מוקדשים לדייגו אנטוניו דיודאטו קורנוואליה, ועם מקדמה מאת פאולו רולי). הקובץ כולל גם כמה סונטות שנלחו למשורר על ידי חברים של "האקדמיה דיי אוינפקונדי" ושל "האקדמיה דל ארקדיה".
בשלב מסוים הפך ולנטיני לקפלמייסטר של הארקדים בישיבות הקיץ שלהם בבוסקו פראזיו.

לקריאה נוספת

AA. VV., Nuovissimi Studi Corelliani, Firenze, Olschki, 1982
Enrico Careri, Giuseppe Valentini (1681-1753). Documenti inediti, in Note d'Archivio n.s., V, 1987
גולנארה סאמיטובה

ביוגרפיה

סאמיטובה נולדה בנברז'יניה צ'לני, טטרסטן. היא בעלת שורשים טטריים ורוסיים כאחד.

שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בטולה, רוסיה ב-10 באוגוסט 2003 קבעה סאמיטובה בריצת 3000 מטר מכשולים שיא עולם חדש של 9:08.33 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנה של אלסיה טורובה מבלארוס (9:16.51 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת ב-30 באוגוסט היא סיימה במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 14:54.38 דקות.

2004

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-6 במרץ 2004 זכתה סאמיטובה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.26 דקות. בתחרות שנערכה בהרקליון, כרתים ב-4 ביולי אותה שנה היא שיפרה את שיאה העולמי בריצת 3000 מטר מכשולים והעמידה אותו על תוצאה של 9:01:59 דקות וחודש וחצי לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא סיימה במקום שישי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:02.30 דקות.

2007

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן ב-27 באוגוסט 2007 סיימה סאמיטובה במקום שביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:30.24 דקות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה סאמיטובה במדליית זהב בריצת 3000 מטר מכשולים בשיא עולם חדש של 8:58:81 דקות, לפני יוניס ג'פקוריר מקניה (9:07.41 דקות) ויקטרינה וולקובה בת ארצה (9:07.64 דקות) ובכך הייתה לאתלטית הראשונה בהיסטוריה ששברה את מחסום 9 הדקות, בריצה זו. נוסף לכך, היא סיימה במקום 12 בריצת 500 מטר בתוצאה של 15:56.97 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 15:11.46 דקות.

2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה ב-17 באוגוסט 2009 סיימה סאמיטובה במקום רביעי בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 9:11.09 דקות.

2012

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה סאמיטובה במקום 15 לאחר שלא הצליחה לסיים את ריצת 3000 מטר מכשולים בשלב הגמר ולא הצליחה להגן על תוארה. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 9:28.76 דקות.
חדף לוטרה נימבה

תיאור חיצוני

הנימבה בעל גוף קטן וסימטרי. משקלו הממוצע של זכר בוגר הוא כ-64.2  גרם וטווח משקלו נע בין  53 גרם ל-70.6 גרם. אורך גופו נע בין 9.6-10.16 אינצ'ים (24.4 ס"מ- 25.8 ס"מ), כאשר אורך זנבו נע בין שליש לרבע מאורך גופו. צבעיו שחור, אפור או חום. פרוותו עבה ומסתירה את אוזניו ועיניו.
הנימבה מאופיינת בדו- צורתיות זוויגית כאשר גודלו של הזכר גדול בעשרה אחוזים מזו של הנקבה וגולגולתו של הזכר חזקה ודחוסה יותר מזו של הנקבה. תוחלת החיים של הלוטרה נימבה אינה ידועה.

גילוי הנימבה

הנימבה נתגלתה ונצפתה לראשונה בשנת  1954 בהר הנימבה הנמצא בין גבול של 3 מדינות: חוף השנהב, ליבריה וגינאה. אך רק בשנות ה-70 נמצא מספר מצומצם של עדויות על קיומה. מאז נעשו מאמצים להעריך את הגודל ואת המצב הבריאותי של אוכלוסיית הנימבות, אך משם שהן מעטות ועקב היותן חמקמקות לא ניתן להעריכן באופן מדויק עד היום.

בית גידול ואקולוגיה

הוא מוגדר כבעל חיים חצי מימי. הוא פעיל גם בלילה וגם ביום,  בשונה מרוב היונקים אשר פעילים או בלילה או ביום. החדף לוטרה מצוי בעיקר ליד נחלים קטנים וביצות ביערות גשם שבהר נימבה הלוטרה הוא שחיין וצוללן יעיל מאוד, אף על פי שזנבו ורגליו אינם מותאמים לשחייה. הוא מסוגל לשהות מתחת למים עד כ-10 דקות על ידי כך שהוא מוריד את הרמה המטבולית בגופו.

רבייה, הריון ותקופת הינקות

תהליך ההיריון של חדף הלוטרה נמשך כ-50 יום. אורכו הממוצע של תינוק לוטרה הוא 2.6 אינצ'ים (כ-6.5 ס"מ). זמן הינקות של כל תינוק נמשך כ-40 יום. נקודת ההנקה של הנקבה נמצאת על יד שרירי החזה ולכל אורך הבטן. התינוקות נולדים עירומים, ללא פרווה, ועיוורים לחלוטין, הפרווה מתחילה לגדול כ-11 ימים לאחר הלידה והעיניים "נפקחות" לאחר כ- 23 ימים, כתוצאה מכך הם נולדים חסרי ישע, ולכן האם נמצאת צמודה אליהם עד שהם גדלים דיים כדי לדאוג לעצמם.

מערכת חושים

חוש הריח של הנימבה נחשב לחלש בהשוואה לזה של היונקים האחרים. תכונה זו נפוצה אצל הרבה יונקים חצי-מימיים. תכונה נוספת ליונקים חצי מימיים המאפיינת גם את החדף לוטרה היא מוח מוארך גדול יותר. מדענים משערים שתכונה זו נובעת עקב התפתחות אבולוציונית מוגברת בעצבי הפנים, דבר הגורם למוח המוארך לגדול עקב קשר ישיר בינו לבין לשרירי הפנים, התאמה זו נועדה לשמור על יציבות השרירים. בעת צלילה מתחת למים שערות החישה רוטטות וקולטות תנועת בעלי חיים אותם הנימבה תופסת למאכל.

מזון

הנימבה היא חיה לילית, ערה בלילה וישנה ביום, עובדה המסייעת לה בהעלאת הסיכויים לחיפוש וציד מוצלחים. בשעת איום על ידי טורפים אחרים, יכולה הנימבה להישאר שקועה מתחת לפני המים כ- 10 דקות על ידי האטת קצב חילוף החומרים שלה.
האוכל המועדף על הנימבה הוא סרטנים בעלי קונכייה רכה וחסרי חוליות נוספים. היא צדה טרף ביבשה וגם במים. הנימבה תוקפת סרטנים מאחור כדי להימנע ממתקפת הסרטן באמצעות צבתותיו. לאחר מכן היא הורגת אותו במהירות באמצעות פגיעות בבטנו ובפלג העליון של גופו.
הנימבה מחזיקה את ראשה מעל פני המים כאשר שערות החישה שלה נוגעות במים כדי לחפש רטטים של קורבן פוטנציאלי, משזוהה כזה היא צוללת אל תוך המים, תופסת את טרפה, חוזרת עמו ליבשה, הורגת ואוכלת אותו.

מצב שימור

הנימבה מוגדרת על ידי "איגוד השימור העולמי" (באנגלית: IUCN) כבעל חיים בסכנת הכחדה לפי הקריטריון הקובע ששטח המחיה שלו הוא פחות מ-5,000 קילומטר רבוע.
שטח המחיה של אוכלוסיית הנימבות מצטמצם עקב פשיטה של חקלאים וחברות תעשייה על יערות המחייה שלהם והריסת השטחים לניצול פרטי.
פסנתר לבן

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה, הולחן על ידי דיקלה ועידו אוחיון והופק על ידי עדי רותם, דיקלה ועידו אוחיון גם כן.
מהליקון מיוזיק נודע כי השיר הולך לתפקד כסינגל השלישי מתוך אלבומה השישי, אשר את שמו עוד לא פרסמה דיקלה. הסינגל הראשון מתוכו הוא "אתי", שיצא כבר בינואר 2018, והשני מתוך האלבום הוא "תודה", שיצא במאי באותה השנה.
ב-15 באוגוסט 2018, פרסמו אקו"ם כי השיר הוא השיר המושמע ביותר בישראל ביולי באותה השנה.

וידאו קליפ

טרם יצא הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה אודיו מלא של השיר, המציג בתוכו גם את עטיפת הסינגל. בנוסף לכך, העלתה דיקלה את האודיו גם לאפל מיוזיק, ולספוטיפיי.
פטי וגסטף

פטי וגסטף (באנגלית: Patty Wagstaff; נולדה ב-11 בספטמבר 1951) היא טייסת אירובטיקה אמריקאית, אלופת העולם 3 פעמים ברציפות בשנים 1991–1993.

ביוגרפיה

וגסטף נולדה ב-11 בספטמבר 1951 בסנט לואיס במדינת מיזורי. אביה היה קברניט בחברת תעופה יפנית.
למרות ההיסטוריה התעופתית הענפה של משפחתה לא זכתה וגסטף לעידוד לחלום ילדותה להיות טייסת, בשל היותה אישה. את קריירת התעופה שלה החלה בשיעורי טיסה על מטוס ססנה 185, ובהמשך קיבלה רישיונות טייס למטוסים מסחריים רב-מנועיים, ורישיון מסוק מסחרי. בשנת 1985 הצטרפה וגסטף ל"צוות האירובטי האמריקאי", שם נשארה עד שנת 1996.
היא מספרת שבזכות רצונה הרב להצליח ולהראות ש"גם נשים יכולות" היא הגיעה להישגיה.
וגסטף מטיסה מטוס מדגם Extra 300, בצבעים המזוהים עמה. המטוס בצביעה זו מופיע במדמה הטיסה "Flight Simulator".
כיום (2006) היא מייעצת בנושאי אירובטיקה וארגון מפגנים אוויריים, ובעלת אתר אינטרנט מסחרי.
קובה: אנטומיה של מהפכה

קובה: אנטומיה של מהפכה הוא ספר שנכתב על ידי פול סוויזי וליאו הוברמן, צמד כלכלנים מרקסיסטיים, אודות המהפכה הקובנית ב-1959 והאירועים שהתרחשו בשנתיים הראשונות שלה.

תיאור הספר

החלק הראשון של הספר מתאר את הרקע למהפכה הקובנית: עושרה של קובה והעוני של העם הקובני תחת השלטון המושחת של הרודן פולחנסיו בטיסטה שנתמך על ידי ארצות הברית.
החלק השני מתאר את המהפכה הקובנית עצמה, מההתקפות על צבאו של בטיסטה ועד להפלת השלטון שלו ב-1959.
החלק השלישי מתאר את הרפורמות הסוציאליסטיות בשירותי החינוך, הבריאות ושאר השירותים הציבוריים שקידם משטרו של פידל קסטרו בקובה בשנתיים הראשונות של המהפכה, ואת הקמת הקואופרטיבים החקלאיים ומוסדות הביצוע של הרפורמות: הראשון, המכון הלאומי לרפורמה אגררית, שתפקידו היה לספק שירותי חינוך, בריאות, שיכון, אשראי ופיתוח חקלאי בכפרים. השני, המכון הלאומי לחיסכון ולשיכון, שתפקידו היה תכנון ובניית שיכוני דיור בערים.
הספר מתאר גם את מצבה הכלכלי הקשה של קובה, תלותה בייצוא קני סוכר והיחס העוין כלפיה בעולם, על אף שבתקופה זו עדיין לא הוטל האמברגו על קובה ויחסיה עם ארצות הברית עדיין נחשבו לטובים. הספר עוסק גם באפשרויות שניצבו בפני קובה ובהגדרת המצב בה כסוציאליזם או קומוניזם - בתקופה שלאחר המהפכה, לא היה ברור שקסטרו מוביל את המדינה למשטר קומוניסטי.
עמדת כותבי הספר היא תמיכה נלהבת במהפכה הקובנית וברפורמות שביצע קסטרו באותן שנים.
MTV Unplugged (מריה קארי)

רקע והוצאה

בעקבות ההצלחה של שני אלבומיה הראשונים, הרצון לקדם את אלבומה השני והביקורת שנמתחה על כך שלא יצאה לסיבובי הופעות בינלאומיים וכמעט ולא הופיעה בהופעות חיות אחרות סוני ארגנה מופע לייב בניו יורק ב-16 במרץ 1992. שם המופע היה MTV Unplugged, וזאת מכיוון שהיה בחסות MTV.
המופע כולו הוקלט והופץ כמיני-אלבום בגרסת אודיו אשר נלווית לו גם גרסה נוספת; גרסת די וי די שמראה צילום של ההופעה. באותה התקופה אנשים התקשו להאמין שלקארי יש יכולות ווקאליות כל כך גדולות והם האמינו כי מדובר בעריכת אולפן ומטרת המופע הייתה להפריך שמועות אלו.

וידאו

לאחר ההצלחה הרבה של מיני-האלבום והסינגל הראשון מתוכו "I'll Be There", סוני מיוזיק החליטו להוציא את מיני-האלבום בפורמט VHS, בשם חדש, MTV Unplugged +3. באלבום המחודש נכללו שלושת הקליפים: "Can't Let Go", "Make It Happen" ו-"Emotions". ההוצאה המחודשת זכתה להצלחה רבה בארצות הברית, תוך שהצליחה לכבוש את פסגת מצעד אלבומי הווידאו של בילבורד. האלבום זכה למעמד אלבום פלטינה, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.
כלפי אלבום הווידאו הופנו ביקורות חיוביות, הן מטעם AllMusic, והן מטעם ניו יורק טיימס.

ביקורת והצלחה

עם יציאתו של ה-EP הוא זכה לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה שהחמיאו ליכולות הווקאליות של קארי. האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה בעולם. בארצות הברית הוא הגיע למעמד פלטינה מרובעת עם מכירות של 2.8 מיליון עותקים. גם במדינות אחרות בעולם האלבום זכה להצלחה רבה, כך למשל בהולנד, אוסטרליה וניו זילנד האלבום הגיע למעמד פלטינה כפולה ובקנדה הגיע למעמד פלטינה. בצרפת הגיע למעמד זהב כפול ובבריטניה ושווייץ הגיע למעמד זהב.
בסך הכל, מכירותיו של האלבום מסתכמות ב-6.5 מיליון עותקים.

סינגלים

מתוך האלבום יצאו שני סינגלים. הסינגל הראשון היה השיר "I'll Be There", קאבר לשירם של חמישיית הג'קסונים. השרי זכה להצלחה רבה בעלם והגיע למקום הראשון בארצות הברית מה שהפך אותו לשיר השישי של קארי באותה התקופה לעשות זאת ולבין השירים הבודדים ששני אמנים הצליחו להביא למקום הראשון במדינה. בנוסף השיר גם הגיע למקום הראשון בקנדה, הולנד וניו זילנד ולחמישייה הפותחת באירלנד ובריטניה.
הסינגל השני מהאלבום היה השיר "If It's Over", שיר מקורי שנכתב על ידה ועל ידי קרול קינג אך הוא לא זכה לאותה הצלחה לה זכה הסינגל הקודם.
לונסטון

היסטוריה

האירופאים הראשונים להגיע לאזור היו מתיו פלינדרס וג'ורג' בס שנשלחו לחקור את האפשרות שקיים מצר ים בין אוסטרליה לבין ארץ ון דימן (כיום טסמניה). הם נחתו בפורט דאלרימפל (Port Dalrymple) על שפך נהר תמר, 40 ק"מ מצפון-מערב ללונסטון.
ההתיישבות המשמעותית הראשונה באזור הייתה ב-1804 כאשר חיל מצב בריטי התמקם במקום בו ניצבת כיום העיירה ג'ורג'טאון, 50 ק"מ מצפון-מערב ללנוסטון. כמה שבועות לאחר מבן הועבר הבסיס לעברו השני של הנהר למקום בו ניצבת היום העיירה יורקטאון ושנה לאחר מכן הם עברו למיקומם הסופי במקום בו ניצבת היום לונסטון.
מלכתחילה נקרא היישוב פטרסוניה (Patersonia) על שמו של לוטננט קולונל וויליאם פטרסון שהיה מפקד חיל המצב, אך פטרסון עצמו שינה את שם היישוב ללונסטון לכבודו של מושל ניו סאות' ויילס פיליפ גידלי קינג (Philip Gidley King) שנולד בלנוסטון שבקורנוול. שמו של פטרסון, שלאחר מכן כיהן כסגן מושל טסמניה, הונצח בכפר קטן מצפון-מערב ללונסטון בשם פטרסוניה.
ב-1827 מנתה אוכלוסייתה של לונסטון 2,000 תושבים היא נעשתה מרכז לייצור, בעיקר של התוצרת החקלאית של חלקה הצפוני של טסמניה. בתי מלון קטנים ומבשלות בירה החלו לצוץ בה בשנות העשרים של המאה ה-19 ובשנות השלושים נבנו בתי מלון גדולים יותר. במלונות אלה נוסדו מועדוני ספורט, קבוצות פוליטיות, כנסיות ובתי ספר. כמו כן היו המלונות מרכז חיי התרבות של העיירה עד אשר נבנו בה תאטראות.
בשנות השבעים של המאה ה-19 התגלו בסביבותיה של לונסטון מרבצי מתכות יקרות, בעיקר זהב ובדיל. העיר החלה לשגשג ובשני העשורים הבאים היא הפכה מעיירה קטנה למרכז עירוני חשוב. ב-1889 הייתה לונסטון לעיר השנייה בטסמניה, לאחר הובארט, שהוכרזה כעיר.

אדריכלות

רבים מהבניינים של מרכז העיר נבנו במהלך המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20. מבנים שנבנו בסגנון ויקטוריאני ובסיגונון ג'ורג'יאני, (כולל בית הכנסת של העיר שהיה פעיל בין השנים 1844-1871 ולתקופה קצרה בשנות השלושים של המאה ה-20), יחד עם מבנים בסגנון אר דקו, יוצרים אווירה מיוחדת של עירוב תקופות וסיגנונות. מבנים בסגנון ברוטליסטי, המצויים כיום כמעט בכל עיר, כמעט ולא קיימים בלונסטון. מצב זה נובע ממדיניות מכוונת של רשויות התכנון העירוניות. באזורים מסוימים, כמו במרכז העיר, נאסר לבנות בניינים שגובהם עולה על חמש קומות.

כלכלה

יחד עם היותה מרכז אזורי גדול למסחר קימעונאי, לנסטון היא גם מרכז שירותים ראשי לכל צפון טסמניה. העיר היא משכנו של קמפוס של אוניברסיטת טסמניה ושל המכללה הימית של אוסטרליה. ענפי המחצבים והתעשייה בה מצומצמים.
לונסטון היא מרכז לענפי החקלאות והמרעה. באופן מסורתי הענף החקלאי המרכזי הוא גידול תפוחים. בשנים האחרונות הדגש עבר לגידול הגפנים. כמו כן העיר היא מרכז למסחר הצמר בצפון מזרח טסמניה.
כמו ערים רבות בטסמניה, לונסטון היא מרכז תיירות אזורי, עם יותר מ-400,000 תיירים הפוקדים אותה בשנה, נתון שנמצא במגמת גידול בשנים האחרונות.
חמישה קילו סוכר

חמישה קילו סוכר היא קומדיה מוקומנטרית שכתב גור קורן ועלתה בהאנגר תיאטרון גשר בנובמבר 2009.

העלילה

סבו של גור קורן חוזר אליו אחרי מותו, נגלה אליו דרך דמויות שונות בחייו, ומבקש ממנו לשנות פרט היסטורי מסוים בספר על מלחמת העולם השנייה שעומד להתפרסם: סיפור של הברחת חמישה קילו סוכר בזמן מלחמת העולם השנייה ששמו של הסב עומד להיות נפקד ממנו. המשימה שהוא מטיל על גור להיפגש עם נכדו של "חברו" מתקופת המלחמה, כדי לדאוג לך שגם שמו של הסבא יוזכר בספר.
בדרכו להגשמת משאלתו של סבו פוגש גור קורן מגוון דמויות, שבכל אחת מהן צץ סבו לכמה רגעים: קבצן חסר בית, מלצרית בבית קפה, מנהלת בית ספר אליה הוא מגיע לראיון עבודה, תלמידה סוררת, חברו לספסל הלימודים מבית הספר למשחק שהוא היום שחקן מובטל שחובב חשיש, ההילרית אוולין ברדה, זונה בגן מאיר, נהג מונית חובב ספרות גבוהה ובעיקר עם יועד ריבה, נכדו של "החבר" מרצה להיסטוריה, הומוסקסואל, שמעוניין במין ואהבה.

ההפקה

המחזה הועלה לראשונה בהאנגר תיאטרון גשר בבימויו של יבגני אריה ב-17 בנובמבר 2009 וקורן משחק בהצגה את עצמו. באפריל 2012 הוצגה ההצגה בלונדון על ידי שחקנים אנגלים בפסטיבל NEW WRITING בתיאטרון טריסטיאן בייטס.
זליג ברודצקי

ביוגרפיה

ברודצקי נולד בעיר אוֹלְבִיוֹפּוֹל (כיום פרבומייסק) שבפלך חרסון, ליד אודסה, בתחום המושב היהודי, בדרום-מזרח האימפריה הרוסית (כיום במחוז מיקולאייב באוקראינה) בשנת 1888, שני מ-13 ילדים, לעקיבא ברודצקי (גבאי בבית כנסת) ואדלה לבית פרובר. כילד צעיר היה עד לרצח דודו בפוגרום. ב-1894 עקר עם משפחתו לאיסט אנד בלונדון בעקבות אבי המשפחה, שהשתקע שם שנה קודם. ברודצקי למד בבית הספר היהודי החופשי וזכה במלגות הצטיינות, שסייעו לו להתקבל לבית הספר של הקרן המרכזית ברחוב קאופר, ולאחר מכן כסטודנט בטריניטי קולג' באוניברסיטת קיימברידג' ב-1905. ב-1908 סיים את לימודיו בהצטיינות יתרה, למגינת לבה של העיתונות השמרנית שנאלצה לראות בן מהגרים מוביל את בני מחזורו באקדמיה. מלגת ניוטון איפשרה לו ללמוד באוניברסיטת לייפציג בגרמניה לתואר דוקטור, אותו קיבל ב-1913. הדיסרטציה שלו עסקה בסוגיית כוח הכבידה. ב-1914 התקבל כמרצה למתמטיקה שימושית באוניברסיטת בריסטול באנגליה. במהלך מלחמת העולם הראשונה הועסק כיועץ לחברה בריטית שייצרה פריסקופים לצוללות. בינואר 1919 נשא לאישה את מניה ברנבלום. לזוג נולדו שני ילדים.
ב-1919 מונה למרצה באוניברסיטת לידס, וכעבור חמש שנים זכה כפרופסור בקתדרה משלו. חלק ניכר מעבודתו עסק באווירונאוטיקה ובמכניקה של כלי טיס. עמד בראש בית הספר למתמטיקה באוניברסיטת לידס (1946–1948).
ברודצקי היה ציוני פעיל, מ-1932 ועד מותו היה נשיא המסדר הציוני הבריטי, המכבים הקדמונים. כן היה מקורב לתנועת העבודה. ב-1928 נבחר להנהלה הציונית במקום דוד אידר ולתפקיד המנהל המדיני של משרד ההנהלה הציונית בלונדון. הוא המשיך לכהן בהנהלה הציונית עד שנת 1951. בשנת 1928 עמד בנשיאות הוועד למען ארץ ישראל העובדת בלידס.
ב-1940 נבחר לעמוד בראש ועד שליחי הקהילות שהוא הוועד הפועל של התאחדות יהודי בריטניה. 
בינואר 1949 עלה שמו של ברודצקי כיורשו של יהודה לייב מאגנס, נשיא האוניברסיטה העברית, שנפטר באוקטובר 1948. ברודצקי הפך לנשיאה השני של האוניברסיטה העברית בירושלים במאי 1949, כאשר האוניברסיטה הייתה מצויה בתקופתה הקשה, עת נאלצה לגלות ממושבה בהר הצופים. הוא ניסה לתקן את המבנה הארגוני של האוניברסיטה, אך נקלע לסכסוכים עם סנאט האוניברסיטה שסירב לותר על סמכויותיו בעבודה האקדמית והמנהלית. מאבק זה השפיע על בריאותו, ובסוף 1951 הודיע להנהלת האוניברסיטה שלא ישוב לתפקיד אלא אם יבוצעו שינויים במבנה הניהולי, שיאפשרו לו לנהל את האוניברסיטה והתפטר מתפקידו. 
ברודצקי נפטר בלונדון והובא לקבורה בבית הקברות היהודי בווילסדן (Willesden) ב-20 במאי 1954.
בינואר 1946 נחנכה בפרדס-חנה שכונת נוה אשר, על שמו העברי של ברודצקי. השכונה, באזור הדרומי של פרדס-חנה, נבנתה בשלבים ופותחה לאורך השנים. בניית הבתים הסתיימה באמצע שנות ה-50. תושביה הראשונים היו פועלים שכירים ופקידים שעבדו במושבה ובסביבותיה וביקשו להתיישב בה למגורי קבע על אף שלא היו חקלאים. תושביה המאוחרים (נוה אשר חדש) עברו אליה ממעברת פרדס חנה. חלק מהבתים הם דו משפחתיים. כיום גבולותיה הם: מדרום - רח' החבצלת, ממזרח - רח' עמל, מצפון - רח' הצפירה, ממזרח - דרך הנדיב. שנים רבות הייתה השכונה מאוחדת ומונהגת בידי ועד שכונה.  
במאי 1957 נחנך בית ברודצקי, השוכן ברחוב ברודצקי ברמת אביב ונקרא על שמו. הבית הוקם על ידי הסוכנות היהודית כמעון עולים עבור עולים מארצות המערב וכיום משמש חלק ממעונות הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב. 
בשנת 1954, אחרי פטירתו של ברודצקי, יסדה קבוצת חברים ואוהבים הרצאה שנתית ע"ש ברודצקי באוניברסיטת לידס. ההרצאות דנות בלימודי היהדות או במתמטיקה.
תן קו

תן קו הוא משחק עט ונייר המיועד לשתי קבוצות. מטרת המשחק היא לנחש מילה, ביטוי או פסוק באמצעות ציורים.
המשחק עובד למשחק לוח, למשחק מחשב ולשעשועון טלוויזיה. בארצות הברית, שווק משחק לוח תחת המותג "Pictionary" על ידי חברת הסברו, אשר גם הפך לשעשועון טלוויזיה בשם זה. בישראל הוא שווק תחת המותג "ביד הדמיון" על ידי קודקוד, וכשעשועון טלוויזיה היו לו שני גלגולים: אחד - תחת השם "תן קו" בהנחיית דודו טופז, והשני - תחת השם "תופסים קו", אשר שודר בטלוויזיה החינוכית בהנחיית שירה אלון.

מהלך המשחק

כל קבוצה בתורה שולחת נציג, המקבל מילה, ביטוי או פסוק (לרוב, אמרת כנף מוכרת). על הנציג לצייר את שקיבל על נייר ולגרום לקבוצתו לנחש מהו אותו ביטוי, מבלי להשתמש בדיבור, כתיבה (של מילים או אותיות) או שפת גוף (פנטומימה, במיוחד). המשחק משוחק על זמן, וישנן מספר גרסאות לקביעת הקבוצה המנצחת. לפי אחת הגרסאות, בכל סיבוב נמדד הזמן מהרגע שהנציג מתחיל לצייר ועד שהקבוצה מצליחה לנחש נכונה את הביטוי. הקבוצה שהזמן המצטבר שלה הוא הקצר ביותר היא המנצחת. לפי גרסה אחרת, לכל סיבוב מוקצב זמן מראש, על פי רוב דקה, ואם הקבוצה מצליחה לנחש נכונה את הביטוי במסגרת הזמן המוקצב, היא מקבלת נקודה. הקבוצה שצוברת את מספר הנקודות הרב ביותר היא המנצחת.
מינהל החלל הסיני

חקר הירח

ב-24 באוקטובר 2007 שיגרה CNSA את הגשושית צ'אנג-אה 1 שנכנסה למסלול סביב הירח וחקרה אותו למשך שנה ו-4 חודשים. ב-1 באוקטובר 2010 שיגרה סין את צ'אנג-אה 2 אשר צפויה לפעול עד סוף 2012. צ'אנג-אה 3 הכוללת רובר שינחת על הירח, שוגרה ב-1 בדצמבר 2013. רכב המחקר נחת ב"ים הקשתות" על הירח ב-14 בדצמבר. הגשושיות הם חלק מהתוכנית הסינית לחקר הירח אשר מטרתה היא הנחתת טייקונאוטים על הירח לא לפני שנת 2020.

חקר מאדים

ב-8 בנובמבר 2011 שיגרה סין את הגשושית יינגהו-1 (גחלילית-1) על גבי הגשושית פובוס-גרנט הרוסית. מטרת הגשושית הייתה להקיף את מאדים למשך שנתיים ולחקור את פני הקרקע, האטמוספירה, היונוספירה והשדה המגנטי של מאדים. זמן קצר לאחר שיגור שני הגשושיות הייתה פובוס-גרנט אמורה לבצע שתי הפעלות מנוע שישגרו את שני הגשושיות אל עבר מאדים אך המנועים לא הוצתו ושתי הגשושיות נשארו במסלול סביב כדור הארץ. ב-17 בנובמבר 2011 הודיעה סין כי המשימה מוגדרת ככישלון.
אוריקולותרפיה

אוריקולותרפיה (באנגלית: Auriculotherapy) היא שיטה טיפולית מתחום הרפואה האלטרנטיבית אשר פותחה בצרפת בשנות ה-50 ע״י רופאים העוסקת בדיקור אפרכסת האוזן. אוריקולותרפיה גזורה מהמילה האנגלית auricle שמשמעותה "אפרכסת". השיטה מבוססת על תאוריה הגורסת כי האוזן מייצגת את שאר הגוף בתוכה. ההנחה כי איבר או אזור אחד בגוף מייצג את הגוף כולו נפוצה ברפואה הסינית, בדומה לאירידיולוגיה ורפלקסולוגיה, אולם טענה זו לא נתמכת על ידי ראיות מדעיות כלשהן.
על פי השיטה, ניתן באמצעות גירוי האוזן ודיקורה לאבחן ולטפל בכאבים ולרפאות שיבושים ביוכימיים בגוף. 
שיטת טיפול זו הייתה נפוצה בסין לפני 2500 שנה ומשם התפשטה לשאר מדינות המזרח, לארצות הברית ולאירופה.  בשנת 1953 בליון דר' פול נוג'יה ראה סימנים כהים על אוזני מטופלים שהגיעו למרפאתו ואלו סיפרו לו שהיו אצל הגברת מרי שנחשבה למכשפה מפורסמת באותה תקופה שהייתה צורבת את האוזן עם ברזל חם,  משם החל במחקר רפואי מעמיק עד שהסינים בשנת 1984 אימצו את הנקודות שהוא מיפה וזיהה. לפני טיפול אוריקולותרפיה יש לזהות את 313 הנקודות באפרכסת האוזן - שמייצגות, את כל אברי גוף האדם, הורמונים, וכן נקודות פונקציונאליות, כל אוזן מטופלת בנפרד.
לטענת המטפלים בשיטה זו, האוריקולותרפיה יכולה לטפל במגוון בעיות רפואיות להבדיל מרפלקסולוגיה ניתן לטפל גם במחלות פנימיות כגון: מערכת השתן, בעיות עיכול, טחורים, בעיות עור, גמגום, הפסקת עישון, נשימה, חרדות, בעיות נפשיות, כאבי גב ועוד.
בטי בלו

עלילה

הסרט עוסק בבטי וזורג, זוג אוהבים שגרים בבקתה בחוף. אהבתם נמצאת בשלב מלא-תשוקה, ומתוארת דרך סצנות סקס מפורשות וגרפיות רבות. הוא עובד כאיש מלאכה בשביל הבעלים של כפר הנופש. בטי היא אישה אימפולסיבית שמחפשת חיים טובים יותר. במהלך ריב ביניהם, בטי מגלה את כתביו של זורג וחושבת שהוא כותב מחונן. בהמשך הם עוברים לעיר, מתגוררים אצל חברתה של בטי, ליסה, והחבר שלה אדי. בטי מנסה בכל מאודה לפרסם את הספר, אך הוא נדחה על ידי המוציאים לאור.
לירה טורקית

לירה טורקית [גרסה שנייה] (החל מ-2005)

ב-1 בינואר 2005 הוחלפה הלירה הטורקית הישנה בגרסה חדשה בה בוצע פיחות בערך של 1 למיליון. מהלך החלפת המטבע נועד להקל על עריכת חשבונות.
בעת ביטולה, ב-1 בינואר 2005, נקבע שער הדולר האמריקאי לעומת הלירה הטורקית (הישנה) על 1,325,700 לירות טורקית לדולר אחד. עם החלפת המטבע, נקבע שער הדולר על 1.3257 לירות טורקיות חדשות (או לירה טורקית חדשה ו-33 קורוש לאחר עיגול).
השימוש בלירה הטורקית הישנה התאפשר עד סוף שנת 2005. החוק שמסדיר את החלפת המטבע קובע שממשלת טורקיה תוכל להשמיט את התואר "חדשה" (Yeni) ולחזור לקרוא למטבע "לירה טורקית" בעת שתמצא לנכון. בשנת 2009 התואר "חדשה" נמחק מן המטבעות והונפקו שטרות ומטבעות חדשים ללא התואר "חדשה".
הנפקת הלירה הטורקית החדשה החזירה לשימוש את השם "קורוש" (Kuruş - הגרסה הטורקית של השם "גרוש"), שהוא החלק המאה של הלירה הטורקית.
על כל המטבעות והשטרות החדשים, מופיע דיוקנו של מוסטפא כמאל אטאטורק, אבי האומה הטורקית, שנחשב למייסד טורקיה המודרנית. דיוקנו של אטאטורק הופיע גם על השטרות הישנים.
ביוני 2006 עמד שער הלירה הטורקית החדשה לעומת הדולר האמריקאי על 1.711 לירות לדולר - פיחות של כמעט 30% מאז 1 בינואר 2005. לשם השוואה, שער השקל הישראלי השתנה במהלך אותה תקופה ב-1% בלבד. עם זאת, ההיחלשות בשער הדולר החזירה את התהליך לאחור. נכון לתחילת 2017 תהליך הפיחות של הלירה הטורקית לעומת הדולר ממשיך ודולר אחד היה שווה 3.77 לירות טורקיות. במאי 2018 דולר אחד היה שווה 4.9 לירות טורקיות. צעדים כלכליים שנקטה ארצות הברית נגד טורקיה הובילו לקריסה נוספת של הלירה הטורקית, ושערה הגיע ב-10 באוגוסט 2018 ל-6.43 לירות טורקיות לדולר.