הכוחות הקנדיים

הקמה

לפני איחודה של קנדה ב-1867 תושבי המושבות הבריטיות והצרפתיות שכיום מהוות את קנדה המאוחדת, שירתו בצבאותיהם הרגילים של שתי המעצמות הללו ובקבוצות מיליציה מקומיות. אלה האחרונים סייעו להגנתם של אזורי מגוריהם כנגד התקפות של מעצמות אירופאיות אחרות, התקפות של תושביה המקוריים של קנדה ומאוחר יותר כנגד כוחות הצבא האמריקנים במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית ובמלחמת 1812 ובנוסף ב"פשיטות הפניאניות" (Fenian raids), ב"מרד הנהר האדום" (Red River Rebellion) וב"מרד הצפון-מערבי" (North-West Rebellion). כתוצאה מכך, שורשיהן של כמה יחידות של צבא קנדה מגיעות עד ראשית המאה ה-19, כאשר יחידות מיליציה הוקמו כדי לסייע להגנתן של המושבות הבריטיות בצפון אמריקה כנגד פלישות של ארצות הברית.
האחריות לפיקוד הצבאי נותרה בידי הכתר והמפקד הצבאי של צפון אמריקה ישב בהליפקס עד לעזיבתם את העיר של כוחות הצבא הבריטי והצי המלכותי הבריטי ב-1906. לאחר מכן הוקם הצי המלכותי הקנדי ועם התפתחותה של התעופה הצבאית הוקם גם חיל האוויר המלכותי הקנדי. כוחות אלה הוכפפו ל"משרד המיליציות וההגנה" (Department of Militia and Defence). ב-1923 מוזג המשרד תוך "משרד ההגנה הלאומי" (Department of National Defence), אך כוחות היבשה בקנדה לא נקראו "צבא קנדה" עד נובמבר 1940.
המשימה הראשונה של כוחות צבאיים קנדים מעבר לים הייתה במלחמת הבורים השנייה, כאשר כמה יחידות הוקמו כדי לשרת תחת פיקוד בריטי. באופן דומה, כאשר בריטניה נכנסה למצב מלחמה מול גרמניה במלחמת העולם הראשונה, כוחות קנדים נקראו להשתתף בזירת המלחמה באירופה. בהמשך השתתפה קנדה במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.
מאז 1947 היחידות הצבאיות הקנדיות השתתפו ביותר מ-200 פעולות ברחבי העולם. החיילים, אנשי הצי ואנשי האווירייה הקנדים נחשבים למקצועיים בקנה מידה עולמי כשביצעו את תפקידיהם בצורה ראויה לשבח במהלך העימותים הללו ובמסגרת השתתפותה של המדינה במשימות של נאט"ו במהלך המלחמה הקרה, מלחמת המפרץ הראשונה, מלחמת קוסובו ומשימות שמירת השלום של האו"ם כמו במלחמת סיני, ברמת הגולן, קפריסין, קרואטיה, בוסניה, אפגניסטן ולוב. קנדה החזיקה נושאת מטוסים בין השנים 1957 עד 1970 במהלך המלחמה הקרה, שלא השתתפה אף פעם בקרבות אך לקחה חלק במשימות הסיור במהלך משבר הטילים בקובה.
קרבות שמהווים נקודות ציון חשובות בהיסטוריה הצבאית של קנדה הם: קרב רכס וימי וקרב פשנדל, במלחמת העולם הראשונה, הפשיטה על דייפ, קרב אורטונה, הפלישה לנורמנדי, הקרב על קן, הקרב על שלדט, הקרב על בריטניה, המערכה באוקיינוס האטלנטי והפצצת הערים הגרמניות במלחמת העולם השנייה ולאחרונה הקרב בכיס מדאק במלחמת העצמאות של קרואטיה.
עם סיומה של מלחמת העולם השנייה, היו ברשותה של קנדה הצי השלישי בגודלו בעולם, חיל האוויר הרביעי בגודלו בעולם וצבא המתנדבים הגדול ביותר שהתקיים אי פעם. גיוס חובה לשירות מעבר לים הוחל רק בסוף המלחמה ורק 2400 מגויסים במסגרת זו השתתפו בקרבות.

מבנה נוכחי

חוקת קנדה מגדירה שהמפקד העליון של כוחות ההגנה הוא הריבון, מלכת קנדה, שמאז 1904 מאציל את סמכויותיו למושל הכללי של קנדה. כל הפקודות  למשימותיהם של הכוחות, כולל הכרזה על מלחמה, נחתמות על ידי המונרך  או על  ידי המושל הכללי. יחד עם זאת, על פי חוק וסטמינסטר מ-1931 ועל פי הנוהג המקובל, חייבים המונרך  והמושל הכללי לפעול  על פי הצעתם  של שרי הקבינט, כולל ראש הממשלה ושר ההגנה שאחראים בפני הפרלמנט.
115,349 אנשי כוחות ההגנה מחולקים בהיררכיה של קצינים ושל בעלי דרגות אחרות. המושל הכללי ממנה, על פי הצעתו של ראש הממשלה את "ראש מטה כוחות ההגנה" (Chief of the Defence Staff  - CDF) כקצין הבכיר ביותר בכוחות  ההגנה והוא, כראש מועצת כוחות ההגנה, מפקד על הכוחות. מועצת כוחות ההגנה פועלת בדרך כלל במטה כוחות ההגנה באוטווה. במועצת כוחות ההגנה יושבים ראשי פיקוד הכוחות המשולבים וראשי פיקוד הכוחות המיוחדים, סגן ראש מטה כוחות ההגנה ומפקדי הצי, הצבא, חיל האוויר וגופים נוספים. המלכה וחברים נוספים במשפחת המלוכה מכהנים כמפקדים של כבוד ביחידות שונות של  כוחות ההגנה, אך אלה הם תפקידים טקסיים בלבד.
כוחות ההגנה של  קנדה פועלים ב-27 בסיסים ראשיים ברחבי המדינה. מספר זה קטן בהדרגה מאז שנות השבעים, כאשר בסיסים נסגרו או אוחדו. הן הקצינים והן בעלי הדרגות האחרות מקבלים את הכשרתם ב"בית הספר להכשרה בסיסית ולמנהיגות" (Canadian Forces Leadership and Recruit School) בסיינט ז'אן סור רישלייה (Saint-Jean-sur-Richelieu) שבקוויבק. קצינים יכנסו בדרך  כלל לשירות עם תואר אקדמאי מאוניברסיטה אזרחית או יקבלו אותו בסיום הכשרתם ב"קולג' המלכותי הצבאי של קנדה" (Royal Military College of Canada). הכשרה מקצועית ספציפית מתבצעת במגוון של בסיסי הדרכה ברחבי קנדה ובמידה מסוימת במקומות שונים בעולם.

צבא קנדה

בראשו של צבא קנדה עומד מפקד צבא קנדה והוא מורכב מחמש דיוויזיות. נכון להיום הכוחות הסדירים של הצבא ערוכים בשלוש קבוצות בריגדות ממוכנות. כל אחת מקבוצות אלה כוללות רגימנט אחד של כוחות ארטילריה, שריון והנדסה קרבית, שלושה גדודי חיל רגלים, גדוד לוגיסטיקה אחד  גדוד קשר/מבצעים וכמה יחידות תמיכה קטנות. טייסת מסוקים טקטית וכוח פינוי קיימים בכל בריגדה. בנוסף קיימות בדיוויזיות השונות 10 קבוצות בריגדות מילואים.

הצי המלכותי הקנדי

בראשו של הצי המלכותי הקנדי עומד מפקד הצי וברשותו 33 ספינות מלחמה וצוללות המחולקות לצי הפסיפי ולצי האטלנטי. הצי מתוגבר במגוון של כלי טיס וספינות אספקה. הצי משתתף בתרגילים ובמבצעים משותפים של נאט"ו וספינותיו מוצבות בכל רחבי העולם במשימות בינלאומיות.

חיל האוויר המלכותי הקנדי

בראשו של חיל האוויר המלכותי הקנדי עומד מפקד חיל האוויר. מפקד דיוויזיית חיל האוויר הראשונה (1 Canadian Air Division)  שהוא גם מפקד האזור הקנדי של פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה (NORAD) שיושב בויניפג אחראי על הפיקוד והשליטה של פעולות חיל האוויר בקנדה וברחבי העולם. משימותיה של הדיוויזיה הראשונה מתבצעות על ידי 11 כנפות שממוקמות ברחבי קנדה. מפקד דיוויזיית חיל האוויר השנייה (2 Canadian Air Division) אחראי על משימות ההדרכה והתמיכה.  משימותיה של הדיוויזיה השנייה מתבצעות על ידי שתי כנפות. כל כנף מחולקת לטייסות מבצעיות  וטייסות תמיכה, תחת פיקוד טקטי מאוחד המדווח למפקד המבצעים וכוח האדם שלהם נע בין כמה מאות לכמה אלפי איש. חיל האוויר מקיים גם משימות  בשיתוף עם הפיקוד הצפוני של  כוחות  ההגנה באזור הארקטי וטייסות מטוסי CF-18 הורנט מוצבות לסירוגין בבסיסים הצפוניים ומבצעות  שם אימונים וסיורים  שוטפים.

פיקוד המבצעים המשותף

"פיקוד המבצעים המשותף" (Canadian Joint Operations Command) הוא מרכיב מבצעי שהוקם באוקטובר 2012 ובהקמתו מוזגו מפקדות מבצעיות ומנהליות שונות. הפיקוד החדש הוקם כתוצאה מצעדים לקיצוץ בתקציב הפדרלי של שנת 2012, שילוב משאבים, תפקידים ותחומי אחריות של המפקדות שקדמו להקמתו.

פיקוד הכוחות המיוחדים

"פיקוד הכוחות המיוחדים" (Special Operations Forces Command) הוא גוף בעל יכולת לפעול עצמאית אך בעיקר מתמקד בהפעלת כוחות מיוחדים.

קבוצת ניהול המידע

בין שאר תפקידיו אחראית "קבוצת ניהול  המידע" (Information Management Group) על ניהול הלוחמה האלקטרונית ,הגנה על מערכות הקשר והתקשוב של כוחות ההגנה ועל לוחמת סייבר.

קבוצת שירותי הרפואה

קבוצת שירותי הרפואה היא גוף משותף  לכל הזרועות שכולל יותר מ-120 יחידות עצמאיות או מסופחות שמספקות שירותי רפואה לכוחות הגנה של  קנדה. להוציא  מקרים בודדים, כל היחידות כפופות לקצין הרפואה הראשי (Surgeon General).

מדים

למרות  שכוחות ההגנה של קנדה מאוחדים תחת פיקוד אחד, קיימים עדיין מדים שונים לשלוש הזרועות השונים בצבעים שונים: כחול כהה לצי, ירוק לצבא וכחול בהיר לחיל האוויר. מדים אלה נמצאים בשימוש בחמש קטגוריות: מדים טקסיים (Ceremonial dress), מדי ערב (Mess dress), מדי שירות (Service dress), מדים מבצעיים (Operational dress) ומדים מקצועיים (Occupational dress), כמו של צוותי הרפואה וכו'.