google/wiki40b huggingface dataset:
יוכי ברנדס

ביוגרפיה

נולדה בחיפה ליפה (מרים שיינדל) והרב יצחק יעקב רבינוביץ, האדמו"ר מביאלה רמת אהרן. בנערותה גדלה במשך שנה בבית סבה, אבי אמה, הרב אברהם אביש קנר, האדמו"ר מטשכויב. נשואה לעופר ואם ל-4 ילדים.
למדה בבתי ספר חרדיים של רשת "בית יעקב" בפתח תקווה ובחיפה, במכללת ירושלים התורנית, באוניברסיטת בר-אילן, ובמכון שכטר לרבנים. בעלת תואר ראשון בתנ"ך וחינוך ותואר שני בתנ"ך ויהדות.
לימדה משך שנים רבות תנ"ך ומחשבת ישראל בתיכונים מזרמים שונים (ממלכתי דתי, מסורתי וממלכתי), בבית-המדרש של בית שמואל בירושלים, ובמרכז הבינתחומי הרצליה. הכשירה מורים במקצועות היהדות וכתבה תוכניות לימודים בתנ"ך וביהדות. מלמדת כיום תנ"ך במסגרות פתוחות לציבור הרחב.
בשנת 1999 ייסדה בהוצאת ידיעות אחרונות את הסדרה "יהדות כאן ועכשיו", שבמסגרתה התפרסמו תוך מספר שנים כ-50 ספרים. בין המחברים נכללו אנשי אקדמיה, אנשי חינוך, הוגים וסופרים. ספרי הסדרה זכו לקהל קוראים רחב, דתי וחילוני כאחד.
בשנת 2011 העלה תיאטרון הבימה את המחזה של ברנדס "כי בנו בחרת", שביים איציק ויינגרטן והלחין אורי וידיסלבסקי, ובמרכזו משבר זהות של בני משפחה ישראלים המגלים שאמם הייתה בתו של קצין נאצי. ההצגה המוזיקלית הוצגה כ-350 פעמים עד שהורדה בשל תוכנית ההבראה של התיאטרון.
ברנדס מעורבת בנושאים ציבוריים אקטואליים ופועלת שנים רבות בזירה התקשורתית. באמצע שנות השמונים הגישה פינה בתוכנית הטלוויזיה "צירופים" של הערוץ הראשון ופרסמה טור בעיתון "מעריב". בסוף שנות התשעים פירסמה בעיתון "הארץ" סדרת מאמרים על חגים. בשנים 2005–2006 השתתפה עם רבני צוהר בתוכנית "פרשיות השבוע" בערוץ 2. בשנת 2013 כתבה טור שבועי בעיתון "ישראל היום".
ב-2016 התנערה מתנועת אם תרצו בעקבות קמפיין השתולים.

יצירתה הספרותית

ברנדס ממקדת את יצירתה באישים מרכזיים בעם ישראל שחוללו מהפכות. ספריה מבוססים על מקורות מן התרבות היהודית על תקופותיה ורבדיה השונים: התנ"ך, ספרות חז"ל, ההגות, ההלכה, הקבלה, החסידות והציונות. במרכזו של כל אחד מספריה פרק משמעותי בתולדות עם ישראל, המסופר מנקודות מבט שונות מהמקובל ומעצים את קולן של הנשים.
יצירתה מתחלקת לשני שלבים:
חמשת הרומנים הראשונים עוסקים בפרקים מרכזיים בתולדות הציונות: השואה ("גמר טוב"), מלחמת העצמאות ("הגר"), לידת גוש אמונים ("לכבות את האהבה"), העלייה הראשונה ("גרעינים לבנים") ותל אביב הקטנה ("וידוי").
חמשת הספרים הבאים עוסקים בתרבות היהודית הקלאסית: רומן על ראשית המלוכה ("מלכים ג"), רומן על יצירת היהדות בידי חז"ל ("הפרדס של עקיבא"), ורומן על לידתה של תורת החסידות בידי הבעל שם טוב ("אדל"). במקביל לרומנים, שהם עיקר יצירתה, פרסמה גם שני ספרי עיון: הנשים התנ"כיות הגדולות ("שבע אימהות"), ואוסף מאמרים בסוגיות יהודיות עכשוויות ("היהדות שלא הכרנו").
ברנדס מציגה בכל ספריה פרשנויות שונות מהמקובל, בדרך כלל מנקודת מבטן של קבוצות שהפסידו את ההיסטוריה, ותוך העצמת השפעתן של נשים.

ספרי עיון

שבע אימהות (2010, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). סיפוריהן של שבע נשים תנ"כיות מרדניות, שבזכותן עם ישראל קיים: בת לוט, תמר, מרים הנביאה, בת פרעה, רות, מיכל ואסתר. ברנדס מעניקה לכל דמות קריאה מדרשית אלטרנטיבית, מנתחת את עמדת כותבי התנ"ך לגביה, ומרחיבה את נקודת המבט גם למקורות יהודיים וכלליים מתקופות אחרות.
היהדות שלא הכרנו (2014, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר). אוסף מאמרים בסוגיות עכשוויות המציג גישות ליברליות של חכמי ישראל או פרשנויות ליברליות של ברנדס עצמה בנושאים אקטואליים כגון משפחות חד-מיניות, הפלות, המתת חסד, צריכת קנאביס, ציות לחוק ועקיפת סמכות.
דומיניק תים

2013

בשנת 2013, הגיע תים לרבע הגמר באליפות אוסטריה הפתוחה ובאליפות וינה הפתוחה.

2014: גמר ראשון

באליפות אוסטרליה הפתוחה של שנת 2014 העפיל תים לסיבוב השני. בה העפיל לסיבוב השני גם באליפות רוטרדם הפתוחה.

באליפות מדריד הפתוחה באותה השנה, השיג תים את הניצחון הגדול שלו עד כה, בסיבוב השני ניצח תים את המדורג שלישי בעולם, סטאן ואוורינקה.

באליפות צרפת הפתוחה 2014 הפסיד תים בסיבוב השני לזוכה בתחרות, רפאל נדאל.
באליפות אוסטריה הפתוחה של אותה שנה הגיע תים עד לגמר התחרות שם הפסיד לדויד גופין.
באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס הגיע תים לסיבוב הרביעי.

2015: הפריצה הגדולה

באליפות אוסטרליה הפתוחה הפסיד תים בסיבוב הראשון, באליפות רוטרדם הפתוחה, הפסיד תים בסיבוב השני. באליפות מיאמי הפתוחה של אותה שנה הגיע תים לרבע הגמר.
במאי זכה תים באליפות ניס הפתוחה, לאחר ניצחון על לאונרדו מאייר, זהו טורניר ה-ATP הראשון בו זכה תים. באליפות צרפת הפתוחה 2015 הודח תים בסיבוב השני. באליפות וימבלדון 2015 ניצח תים את דודי סלע בסיבוב הראשון אך הפסיד בסיבוב השני של התחרות.
ביולי, זכה תים בתואר ה-ATP השני בקריירה בטורניר אומג לאחר שניצח את ז'ואאו סוסה. באוגוסט זכה בטורניר השלישי שלו בטורניר גשטאט לאח ניצחון על דויד גופין
את השנה סיים תים במקום ה-18 בעולם.

2016: העפלה לעשירייה הראשונה בעולם

את השנה החל תים עם העפלה לחצי הגמר של טורניר בריזביין, שם הפסיד לרוג'ר פדרר. באליפות אוסטרליה הפתוחה הפתוחה של אותה שנה הודח תים בסיבוב השלישי. 
בפברואר של אותה שנה זכה תים בטורניר בואנוס איירס לאחר ניצחון על ניקולס אלמגרו, באותו חודש זכה תים גם בטורניר אקפולקו לאחר ניצחון על ברנדר טומיק. 
בטורניר אינדיאן וולס של אותה שנה הגיע תים לסיבוב הרביע שם הפסיד לז'ו-וילפריד צונגה שדורג במקום התשיעי בעולם באותה תקופה. בסיבוב השלישי של אליפות איטליה הפתוחה ניצח תים בפעם הראשונה בקריירה את רוג'ר פדרר, באותו טורניר הפסיד תים ברבע הגמר. תים שמר על הישגו משנה שעברה וגם ב-2016 זכה בטורניר ניס לאחר ניצחון על אלכסנדר זברב.
את הישג השיא שלו השיג באליפות צרפת הפתוחה 2016 שם העפיל לחצי הגמר והודח על ידי נובאק ג'וקוביץ'. תים זכה בתואר הרביע שלו באותו עונה לאחר ניצחון בטורניר שטוטגרט על פיליפ קולשרייבר, בכך הפך תים לשחק ה-29 בעולם לנצח בטורנירים על שלושה סוגי מגרשים שונים באותה עונה. באליפות וימבלדון 2016 הודח תים בסיבוב השני. מאליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס של אותה שנה פרש תים בסיבוב הרביעי עקב פציעה בברך. 
את שנת 2016 סיים תים במקום השמיני בעולם.
קרדז'אלי

היסטוריה

ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה ובמהלך תקופת הברונזה המאוחרת התיישבו באזור באופן מאורגן שבטים תראקים. במהלך המאה ה-1 לפנה"ס הפך האזור חלק מפרובינציה רומית ובהמשך ביזאנטית. במהלך המאה ה-7 החלה הגירה של שבטים סלאבים לאזור. בראשית המאה ה-10 נכבש היישוב על ידי סימאון הראשון צאר האימפריה הבולגרית הראשונה. בהמשך, נתון היה האזור גם לשליטת האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1371 נכבש היישוב בידי צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. שמה של העיר נגזר משמו של הואלי העות'מאני קראדז'י עלי פאשה שמשל בעיר ב-1650. בסוף המאה ה-18 שלטו בדרום בולגריה כנופיות פורעים שבסיס מוצאם היה העיר קרדז'אלי, מספרם מנה כמה אלפים והם מרדו בשלטון העות'מאני מבלי שהשלטונות יכלו או רצו לבלום את ההתקפות. כנופיות אלו כונו "קרדז'אלי" על שם עיר הבסיס שלהם ובתקופה זו ערכו פרעות בקרב יהודי העיר קיוסטנדיל.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכללה העיר מתוקף סיכומי קונגרס ברלין בשטח המחוז האוטונומי רומליה המזרחית. ב-6 בספטמבר 1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה. כפועל יוצא מהכרזה זו פרצה מלחמת בולגריה-סרביה (1885) אשר הסתיימה בניצחון הבולגרים. לאחר המלחמה נחתם הסכם בוקרשט ובמסגרתו נמסרו קרדז'אלי וסמוליאן כמחווה של רצון טוב לחזקת העות'מאנים, בתמורה להסכמתם ששאר מחוז רומליה המזרחית יעבור לחזקת נסיכות בולגריה לפיקדון בן 5 שנים, שמעולם לא הוחזר. ב-21 באוקטובר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה כבש צבא ממלכת בולגריה את העיר ומאז נותרה בשטח בולגריה.

כלכלה

בתקופת המשטר הקומוניסטי הייתה קרדז'אלי מרכזו של אזור תעשיית מוצרי טבק. בסמיכות לעיר קיימים מרבצי אבץ ועופרת הנכרים לצורכי תעשייה. בשטח הרשות המקומית מצויה תחנת כוח הידרואלקטרית שמספקת חשמל לאזור בהספק של 120 מגה וולט אמפר ובמהלך העשור השני של המאה ה-21 תגדיל את כושר הייצור ל-300 מו"א. התחנה המתבססת על מאגר המים והסכר הסמוך לעיר, מספקת גם מקומות עבודה לתושביה. העיר ממוקמת בתוואי עורק מספר 9 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים.

דמוגרפיה

אוכלוסיית קרדז'אלי מצויה במגמת קיטון בשל שיעור תמותה הגדול מהילודה וכן בשל הגירה שלילית. בראשית שנות ה-80 רדף משטרו של טודור ז'יווקוב את המיעוט הטורקי במדינה, עשרות אלפים נאלצו להגר לטורקיה ובכלל זה אלפים מתושבי קרדז'אלי. בנוסף, המצב הכלכלי הקשה בבולגריה בסוף המאה ה-20 וראשית המאה ה-21 הביא להגירת עבודה, בעיקר למערב אירופה. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה כי 53% הם ממוצא טורקי, 42% בולגרים ואחוז אחד צוענים.
ליגת הצדק: כס אטלנטיס

עלילה

תוקפים לא מזוהים תוקפים צוללת של צי ארצות הברית ומחסלים את צוותה, סייבורג בודק אותה ומותקף אף הוא ונמלט, הליגה דנה בעניין ווונדר וומן  מזהה את התוקפים כלוחמי אטלנטיס, והליגה מתפצלת על מנת למצוא מידע על הממלכה האבודה ומקומה.
באטלנטיס המלכה אטלנה מתווכחת עם בנה אורם וחברו בלאק מנטה בנוגע לצעדים בה יש לנקוט עקב מות המלך באירועי פלישת דארקסייד, אורם דורש מלחמה אך המלכה מעדיפה שיחות שלום, ומורה למרה להביא את בנה השני ארתור מן היבשה. בלאק מנטה משתמש במסווה צוללת אמריקאית על מנת לתקוף את אטלנטיס ולהאשים את תושבי היבשה. 
מרה מאתרת את ארתור ומצילה אותו מחייליו של אורם שנשלחו להתנקש בחייו, בעוד תושבי אטלנטיס ואורם דורשים מן המלכה מלחמה, מרה אומרת לארתור שהמלכה סוברת שהוא יכול לחבר בין שני העולמות אך ארתור אינו מסכים וחזור עם מרה אל היבשה שם הוא מותקף בידי יצורים אטלנטיים אל הליגה מגיעה ומסייעת להם.
באטלנטיס אטלנה המלכה חושפת לאורם שהיא יודעת מי התקיף באמת את הממלכה אך אורם דוקר אותה בהפתעה ומתמנה למלך החדש, ארתור, מרה, וחלק מחברי הליגה מגיעים לאטלנטיס ומופתעים לגלות את המלך החדש שמתוודה על כך שרצח את המלכה, הוא משתמש בקלשון המלכותי על מנם להרדימם ונותנם למפלצת ימית על מנת להרגם, אך ארתור בתור בן מלוכה מצליח להילחם בתרמיל ההרדמה ומשחרר את חברי הליגה ומרה, סופרמן מביס את המפלצת והם עושים את דרכם אל היבשה שמותקפת על ידי אורם וצבא אטלנטיס.
על היבשה אורם מביס את הליגה בעוד ארתור נאבק בבלאק מנטה שמגלה לו שתוכניתו היא להשתמש באורם עד שישמיד את העולם ואז יפטר ממנו, אך ארתור מזמן אליו כריש שיתקוף אותו ונאבק באורם, ארתור מובס עם כי באטמן שהבין כי אורם הרג את המלכה משתמש ביכולתיו של סייבורג על מנת לשדר את הווידוי של אורם לכל חייליו, החיילים נוטשים אותו וארתור מנצל את היסח הדעת על מנם להביס את אורם ולשכנע את החיילים להצטרף אליו.
באפילוג ארתור מוכתר למלך אטלנטיס ומצטרף אל הליגה בשם אקווהמן, בסצנה שאחר שהכתוביות לקס לות'ר מציע לאורם בכלאו הצעה שכדאי לו לשקול.

ביקורות

התגובות לסרט היו מעורבות, סקוט מנדלסון ממגזין פורבס שיבח את הבחירה באקווהמן על פני עוד עלילת באטמן אך הדגיש שבהשוואה לפרק המקביל בסדרת ליגת הצדק בו מסופרת עלילת המקור של אקווהמן "The enemy below", העלילה מעט חיוורת.
באתר IGN קיבל הסרט 6.5/10. המבקר אד ליו בביקורת עבור האתר  ToonZone.net שיבח את איכות האנימציה ואת צוות הדיבוב, אך ביקר את הסרט על היות הנבל חסר מוטיבציה ועלילה ודמויות לא עכביים ואת העובדה שליגת הצדק נראית מיותרת בסרט, המבקרת בריאן לורי במגזין Variety שיבחה יותר את הסרט וקבעה "שאחרי הכל נותר אזור בו DC קומיקס טובה ממארוול קומיקס והוא תחום האנימציה בו היא מובילה את הגל ולא נסחפת מאחוריו".
פת קיבר

פת־קיבָּר הוא לחם גס שלא הוצאו ממנו הסובין או שרובו סובין.
הסובין נחשב לחומר גלם הנחות ביותר לאפיית לחם, אחריו במעלה לחם השעורים, והראשון במעלה לחם חיטה. פת קיבר מופיעה לראשונה במקורות התלמודיים, במסכת פסחים דף מב עמוד א'.
בעניין זה אומר התלמוד "ג' דברים מרבין הזבל, כופפין את הקומה ונוטלין אחד מחמש מאות ממאור עיניו של אדם ואלו הן פת קיבר וכו'" על פי מאמר תלמודי זה, פת קיבר קשה לעיכול הגוף ומשום כך גורמת למחלות ולהזדקנות הגוף.
בקידושין כ׳ א:ט״ו "שלא תהא אתה אוכל פת נקיה והוא אוכל פת קיבר אתה שותה יין ישן והוא שותה יין חדש אתה ישן על גבי מוכים והוא ישן על גבי התבן מכאן אמרו כל הקונה עבד עברי כקונה אדון לעצמו."
בראשית רבה צ׳:ו׳ "וַתִּכְלֶינָה וגו' , יָצְאוּ מְכוֹלָלוֹת, : וַתְּחִלֶּינָה וגו', נִכְנְסוּ חוֹלָנִיּוֹת, עַד שֶׁהֵם יוֹשְׁבִים עַל הַשֻּׁלְחָן בִּקְּשׁוּ אֲפִלּוּ פַּת קִבָּר וְלֹא מָצָאוּ, אָמְרוּ לֹא כָךְ אָמַר יוֹסֵף."
בהלכות ברכות נפסק שצריך להקדים ולברך על פת נקיה שהיא מקמח לבן, על פני פת קיבר.
חיים נחמן ביאליק בספרו אלמנות כותב "השבעים יום יום פת־לחם, ויהי פַּת קִבָּר חֲרֵבָה".
דוד שמעוני בספרו בשבילי הביבר כותב "יִסְתַּפְּקוּ בְּמוּעָט, בְּפַת לֶחֶם קִבָּר".
נתן יונתן בשירו "שוב יוצא הזמר" כותב "שוב נושאת את פת־קיבר ומים".
דוד פוגל בספר רומן וינאי כותב "ומתוך מין צידוק הדין מעשנים טבק חריף או כוססים פת קיבר בשומן חזיר"
בנייה מחנאית

בנייה מחנאית היא סוג של פעילות מחנאית המקובלת בתנועות הנוער.
הבנייה המחנאית מורכבת ברובה משימוש בסנאדות (ענפים חזקים, ארוכים וישרים) המחוברות זו לזו בעזרת חבלים, בכפיתות ובקשירות. המבנים קלים לבנייה ולפירוק, ובדרך כלל ארעיים.
בתנועות הנוער משמש תהליך הבנייה המחנאית כביטוי ליצירה עצמית, כאתגר עבור החניכים וכפעילות מגבשת ומהנה. על פי רוב מקימים החניכים את ה"מחנה" שלהם, ומציידים אותו במגוון מתקנים שימושיים כגון מתקן לתיקים, שער, מגדל שמירה, ספסלים, שולחנות אוכל, סככות צל וכו'.
ניתן גם לבנות בבנייה מחנאית דגמים שונים, מתקני ספורט שונים ואף רפסודות.
בתנועת הצופים חניכי י-יב מגיעים אל מחנה הקיץ יומיים לפני החניכים הצעירים יותר, על מנת לבנות מבנים שימושיים גדולים ומבני ראווה לפני הגעת החניכים, כמו חדר אוכל, מחסן ושער המחנה, שמטרתם לשפר את איכות החיים במחנה ואת מראהו. בחלק ממחנות הקיץ של הצופים אף מתקיימת תחרות בין השבטים על איכות הבנייה.
אופן הבניה המקובל מחלק את המבנה המחנאי המורכב ל"קלפים" (פיאות). כל קלף נבנה לחוד על הקרקע, ולאחר מכן מרימים את הקלפים ומחברים ביניהם. כך מירב הבניה מתרחשת למעשה על הקרקע.

המהנדל

המהנדל (הלחם בסיסים של "מהנדס" ו"מנהל") הוא דגם חינוכי שפותח ב"נוער העובד והלומד", למדריך הבנייה המחנאית במחנה. המהנדל מתכנן ומשרטט ביחד עם החניכים את המבנים שיכיל המחנה מראש. בונה בעזרת שיפודי-עץ ודבק חם דגם של המבנה המחנאי אותו מתכוונים לבנות מסנדות, מתכנן את ה"קלפים", ומחלק את החניכים לפי רמת הבניה שלהם לתפקידים השונים במהלך הבניה עצמה כך שיוכלו לסייע זה לזה. התפקיד המקביל לתפקיד זה בצופים הוא "ראש מבנה" או "פרויקטור".
איפור

איפור הוא שם כולל לחומרים קוסמטיים המשמשים לצביעת הפנים (ולעיתים הגוף), בדרך-כלל במטרה לשפר את המראה. המילה "איפור" משמשת גם כשם הפעולה לשימוש בחומרים אלה, ולתיאור תוצאת הפעולה.
תכשירי האיפור השונים כוללים אודם, שפתון (ליפסטיק), מייק-אפ, קונסילר, פודרה, מסקרה, צלליות לעיניים, איילינר, סומק, ברונזר
ועוד.
איפור קבוע הוא למעשה כתובת קעקע זמנית שנועדה לחקות גבות, קו תוחם שפתיים, שפתון, צלליות ואייליינר לעיניים ואפילו נקודות חן. ההבדל בין קעקוע לאיפור קבוע הוא עומק חדירת המחט, קעקוע מוחדר מתחת לשכבת הדרמיס ואילו האיפור הקבוע מעליה, כך הוא מחזיק 3–5 שנים.

ההיסטוריה של האיפור

השימוש באיפור נפוץ בחברות אנושיות עוד משחר ימי האנושות; ידוע על שימוש באיפור ברומא העתיקה, ביוון העתיקה, ואף במצרים העתיקה, כ-6,000 שנה לפני זמננו. גם ביפן ובסין נעשה שימוש באיפור זה אלפי שנים.
גם בתנ"ך מוזכר איפור, למשל בפסוק: "כִּי-תִקְרְעִי בַפּוּךְ עֵינַיִךְ--לַשָּׁוְא, תִּתְיַפִּי" (ירמיהו, ד', ל').
במאה ה-19 הכריזה המלכה ויקטוריה כי איפור "אינו מנומס"; האיפור נתפס אז כהמוני וראוי לשימוש רק בידי שחקנים ופרוצות. עד אמצע המאה ה-20 כבר הפך האיפור למקובל במערב גם בזכות אליזבת ארדן שבתחילת המאה ה-20 שיווקה את מוצרי האיפור והטיפוח כמרכיב חשוב בזהות הנשית נורמטיבית. בגרמניה הנאצית נאסר השימוש באיפור בחוק].
תכשירי איפור מיוצרים בעיקר על ידי יצרני קוסמטיקה.
רודי גל

רודי גל הייתה תנועה ימית עברית של תנועת בית"ר, שפעלה בלטביה בשנים 1931-1938. מטרתה הייתה להכשיר את הנוער הבית"רי לספנות מסחרית וצבאית. התנועה נוסדה בכנס הראשון של תנועת בית"ר בדנציג בשנת 1931.
בכינוס העולמי הראשון של בית"ר בדנציג, באפריל 1931, הוחלט על הקמת 'מחלקה להכשרה ימית' במטרה להכשיר ימאים שיהיו מסוגלים להשיט אניות כשעל סיפונם עולים בלתי לגאליים. המחלקה הוקמה בארץ ישראל ביוזמתו של רב חובל ירמיהו הלפרין, שגם עמד בראשה. בכינוס השמיע עדיה חורון את דבריו, שעוררו את התלהבותו של זאב ז'בוטינסקי שטיפח את המלומד הצעיר. חורון הכריז אז על ייסוד תנועת "רודי גל", שמטרתה הכשרת נוער בית"רי בתחום הימאות להקמת צי עברי סוחר ומגן. בשנת 1933 התארגנה בעיר ריגה שבלטביה קבוצת בית"רים בשם "רודי גל" שעסקה בדיג. 
כעבור שנתיים, בשנת 1935, הוקם בית ספר ימי צף בספינת משא על הים הבלטי. ספינת האימון נקראה "תאודור הרצל" ועליה למדו בשלושה מחזורים כ-50 בית"רים מלטביה. את המימון השוטף ללימוד השיגו מהובלת מטענים בים הבלטי תוך כדי לימוד. צוות הספינה לא כלל יהודים כלל. בית הספר הימי נוהל בידי דב ריבלין, עד שהספינה הרעועה הושבתה כליל מפעילות בשנת 1938.
בומברדייה 415

תכנון ופיתוח

ב-1987 החליטה חברת בומברדייה לשפר את המטוסים מדגם CL-215 שמתוצרתה, על ידי החלפת מנועיהם במנועים משופרים יותר מתוצרת פראט אנד ויטני. החלפת המנועים הביאה לשיפור של 15% בביצועי המטוסים, והדגם החדש הוגדר 215T. מעבר להחלפת המנועים הותקנו במערכות המטוסים ובתכנונם האווירודינמי מספר רב של שיפורים, ובהם שיפור בהגאי המטוס, מכשירי תא הטייס, מיזוג בתא הטייס, ושיפורים רבים באוויוניקה ובמערכות האלקטרוניות של המטוס. כלפי חוץ ניכרו ההבדלים שנעשו בשדרג המטוס בעיקר בתוספות האווירודינמיות לכנפי המטוס, להגה הגובה ולהגה הכיוון.
לאור הצלחת הדגם המשודרג, החלה החברה בייצור דגם חדש, שסמלו CL-415. לדגם 415 יש תא טייס משודרג, שיפורים אווירודינמיים, ושינויים במערכת פיזור המים. כמו הדגם הקודם, נועד דגם 415 לאיתור ולכיבוי שריפות יער. טיסתו הראשונה של מטוס מדגם 415 התקיימה ב-6 בדצמבר 1993. מסירה ראשונה של מטוסים ללקוחות הייתה בנובמבר 1994. למטוס שלושה דגמים: דגם 415 הסטנדרטי, לכיבוי שריפות; דגם 415GR, היכול לשאת משקל רב יותר; ודגם 415MP שהוא רב תכליתי, ומשמש למשימות תובלה, חיפוש והצלה.

תכונות ושירות פעיל

דגם 215 כונה "שואב", Scooper, ולפיכך כונה דגם 415 "סופר שואב", Superscooper. בהשוואה לדגם 215, דגם 415 מהיר יותר ויכול לשאת משקל רב יותר, ולפיכך יעיל יותר. דגם 415 יכול לשאוב עד 6,137 ליטרים של מים ממקור מים סמוך, לערב בהם קצף לכיבוי בשעת הצורך, ולהטיל אותם על האש. המטוס נבנה במיוחד כדי שיהיה עמיד בפני שִׁיתוּךְ. למטוס נדרש קטע פנוי של 1,340 מטר כדי להנמיך מגובה של 15 מטר אל פני המים, לאסוף למיכליו 6,137 ליטר בתוך 12 שניות במהלכן הוא טס על פני המים לאורך כ-410 מטר, וממריא שוב לגובה של 15 מטר. עומק מאגר המים (ים, אגם, או כל מאגר מים אחר) אינו צריך לעלות על 2 מטרים ורוחבו של המאגר אינו צריך להיות יותר מ-90 מטרים, כדי שהמטוס יוכל לשאוב את כל התכולה הנדרשת ביעף אחד. המטוס יכול גם לשאוב לאורך נהר, תוך תנועה עם פיתולי הנהר. מהירותו המרבית של דגם 415 היא כ-360 קמ"ש, אך די במהירות זו כדי לבצע תוך שעה תשע גיחות הטלת מים על שריפת יער, כאשר מקור המים למילוי נמצא במרחק 11 ק"מ מן האש. בשעה כזו יכול המטוס להטיל למעלה מ-55,000 ליטרים מים.
בומברדייה 415 זכה בפרס הספרדי היוקרתי Batefuegos de oro (מחבט הזהב, בהקשר למחבט לכיבוי אש), המוענק על ידי ספרד ליחידים, ארגונים ושיטות ללוחמה באש. הפרס ניתן על "ההתקדמות הטכנולוגית הגדולה ביותר בכיבוי אש", והמטוס הוגדר על ידי השופטים "הכלי המוטס היעיל ביותר לכיבוי אש".
פאתום

פאתום או פאדום היא יחידת מידה לאורך השקולה לשישה רגל או ל-183 ס"מ. לרוב משתמשים בה למדידת עומקים במים. המסורת מספרת שמקורה של מידה זו היא במרחק בין זרועותיהם הפרושות לרווחה של ימאים.
רסאם פירירי

רסאם פירירי (בנפאלית: रेशम फिरिरी, תרגום: ליבי מתנופף ברוח כמשי) הוא פזמון נפאלי עממי אשר הפך ללהיט, ומהווה אחד מאבני היסוד במוזיקה הנפאלית המודרנית. השיר נפוץ ביותר בקרב נגני רחוב המנגנים את השיר באמצעות סראנגי  - כלי קשת נפאלי עממי.
השיר הולחן על ידי בונדי פריאר והוקלט במקור על ידי סונדאר שרסטה ודוואריקה לל ג'ושי.

תוכן השיר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרגום חופשי לעברית

ליבי מתנופף ברוח כמשי,

האם לעוף גבוה או לשבת על גבעה?

ככלב הנענה לקריאות "קוטי קוטי (מילת קריאה לכלב)" וכחתול הנענה לקריאות "סורי"

אהבתנו בצומת דרכים תחכנה.
אקדח בעל קנה אחר או אקדח בעל שני קנים המכוון לאיל,

לא לאיל אני מכוון, אלא לאהובת ליבי.

אם מטוס בשמיים אין, גם לא מכונית על הכביש, עגלת שוורים ישנה.

אם ליבך כליבי אהבתנו תגדלנה ותתעצמנה, אז בואי.

על יד התהום מסוכן הוא לעגל.

איני יכול לעזוב, בואי נלך יחד, אהובתי.
לי אברמוביץ'

ביוגרפיה

לי אברמוביץ' נולדה בקיבוץ גזית שבעמק יזרעאל. את שירותה הצבאי העבירה ביחידת דובר צה"ל בתור מש"קית דוברות בענף התקשורת. לאברמוביץ' תואר ראשון בתקשורת ובפסיכולוגיה בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.
אברמוביץ' הצטרפה אל חברת החדשות בשנת 2006 כתחקירנית, בזמן מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2007 מונתה לרכזת המערכת של מהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2009 ריכזה אברמוביץ' את משדר הבחירות של אותה השנה. באותה השנה החלה לשמש ככתבת מגזין במהדורת חדשות סוף השבוע. בשנת 2012 קיבלה אברמוביץ' את פרס בני ברית על מצוינות סיקור יהודי התפוצות. את הפרס היא קיבלה בעקבות כתבה שערכה על יהודים אורתודכסים בתפוצות שתורמים איברים לחולים ישראלים.
בשנת 2013 מונתה אברמוביץ' לכתבת הצרכנות והתיירות של המהדורה המרכזית. במסגרת עבודתה חשפה את פרשת הזיהום באוכל הנמכר בשוק שרונה. בעקבות החשיפה לשכת הבריאות ערכה ביקורת תברואתית בשרונה מרקט.
ביולי 2016 הציגה בשידורי קשת את סרטה "מלכת הקזינו", שעסק בבעיית ההימורים בישראל. לסרט נלוותה סדרת כתבות ששודרה במהדורה המרכזית.
באותו החודש הציגה בשידורי קשת סרט נוסף בשם "סכנת החלקה", שעסק במחדלים ובסכנות שיש בשוק החלקות השיער בישראל.
בחודש ינואר 2019 סיקרה בסדרת כתבות את רמת הניקיון הקלוקלת בבתי המלון בישראל.
המרגל סנודן

תקציר העלילה

הסרט עוקב אחר אדוארד סנודן, עובד לשעבר בסוכנות לביטחון לאומי (NSA) של ארצות הברית, שהדליף מידע מסווג מהסוכנות לביטחון לאומי לעיתון הגרדיאן ביוני 2013. בין השאר, המידע המסווג חשף מידע סודי על תוכניות המעקב של הסוכנות על מיליוני אזרחים חפים מפשע שלא היו מוכרות אפילו לקונגרס באותה העת.
אליהו לופס

קורות חייו

נולד בשנת ה'תר"ן (1890) בחלב שבסוריה לרב יעקב ולחנה לופס, בן למשפחת רבנים בת 300 שנה. בחודש אלול ה'תרע"ג (1913) עלה לארץ ישראל עם בני משפחתו, והתיישב בירושלים. נמנה עם חכמי ורבני ישיבת המקובלים "רחובות הנהר", בחברת הרב חיים שאול דוויק הכהן, שם עסקו בתורת הנסתר והתפללו בצוותא על פי סידור הרש"ש וכוונות האר"י החי.
עם פתיחתה של ישיבת "פורת יוסף" בעיר העתיקה בירושלים, נמנה עם תלמידיה הראשונים. מסר שיעורים רבים בהלכה ומוסר בשכונת "זיכרון משה" בירושלים. עודד את הבריות במילות ביטחון ותנחומים, שהיו שגורים על פיו.
נמנה עם מייסדי שכונת "בית וגן" בירושלים, בעת שהחלה להיבנות בשנת 1926. בנוסף לגדלותו בתורה, היה אהוד על הציבור, עסק בצרכי ציבור באמונה, ונבחר ליו"ר המועצה של השכונה. בשנת 1928 בנה לעצמו בית בפאתי השכונה ברחוב החיד"א 31. בקומת המגורים שבה התגורר, הוקצה שטח לבית כנסת לתושבי השכונה הספרדים. 
כנהוג באותם ימים, נבנה בסמוך לכל בית בור מים שבו השתמשו דיירי הבית לשתייה, לרחיצה ולכל צורכי המשפחה. הבור היה גדול ביותר על מנת להכיל מספיק מים להתמודד עם שנות הבצורת. בסמוך לבור המים, הוא בנה את קומת המרתף והקים בה בית מדרש. לאחר מכן, ניהלה בתו שרה בבית זה גן ילדים, ושימשה בו כגננת כ-40 שנה.
משנת ה'תרפ"א (1921) לימד בישיבה הגדולה "תורת חיים" בעיר העתיקה בירושלים. באותה תקופה היה יחיד בין צוות רבני הישיבה האשכנזית. מעלותיו ומידותיו התרומיות חיבבו אותו על כל בני הישיבה ומנהליה. עם פתיחת הישיבה הגדולה "פורת יוסף" בעיר העתיקה השתלב עם מייסדיה, ונקרא לכהן בין רבני הישיבה, ושם הרביץ תורה לתלמידים במשך כחמש עשרה שנים.
בשנותיו האחרונות שימש כדיין בבית דין צדק לעדת הספרדים בירושלים. כשנה לפני פטירתו (שנת ה'תרצ"ז) השתדל אצל רבני ירושלים, והקהיל קהילות ברבים ליום צום תענית ציבור ותפילה, לנוכח המצב האיום ששרר בארץ. אמרו כי אחרי אותו יום תענית ציבור, שקטה הארץ מספר חודשים ולא ראתה קורבנות. 
ביום ד' בתמוז ה'תרצ"ח נפטר לאחר ייסורים וצער כשהוא במלוא כוחותיו ושנותיו הצעירות, כבן 48 שנים. מפאת אשפוז וטיפול מוטעה, בבית החולים "משגב לדך" בעיר העתיקה, כשקיבל בטעות זריקה לא סטרילית התפתחו ברגלו נמק והרעלת דם כללית, ומיד הועבר לבית החולים "וואלך" – שערי צדק – שם חלה הידרדרות נוספת במצבו. 
בימי מחלתו האחרונים, כשהיה באפיסת כוחות, הוכיח את המבקרים אותו בבית החולים: "העיקר היא התורה". לחולה ששכב לידו, הציע לזכות במצוות הנחת תפילין שלא יהא כקרקפתא דלא מנח. עד רגעיו האחרונים היה בצלילות מוחלטת, ביקש שיטבילוהו במקווה טהרה לאחר פטירתו. 
לרב לופס היו שלושה אחים: רבי ניסים, רבי אברהם ורבי שלום, שלושה בנים ושבע בנות.
משפחתו הוציאה לאור לאחר פטירתו את הספר "אמרי פי ובן אביחיל" - דרושים מוסריים על התורה. ידידיו הרבנים בבית הדין הוציאו לאור אחרי פטירתו חוברת מיוחדת לזכרו. בשכונת "בית וגן" בירושלים נקרא רחוב על שמו.

תלמידיו

בין תלמידיו כמה מגאוני זמננו. המפורסם ביותר הוא הרב עובדיה יוסף. באחד הימים, כששימש כר"מ בישיבת "פורת יוסף", הרב אליהו לופס הבחין שתלמידו החביב, עובדיה, לא מופיע בישיבה כהרגלו. מיד ניגש לראש הישיבה, רבי עזרא עטייה, ושאלו על כך. הרבנים ניגשו לביתו ונודע להם שאביו הוציאו לעבוד בחנותו. מיד פשט רבי עזרא את בגדיו הרבניים, והודיע שהוא עובד בחנות על מנת שהבן יחזור לישיבה. כמה ימים של משא ומתן ביניהם להוריו, שכנעו אותם להניח לבנם לחזור לישיבה לשקוד על לימודיו.
אייר אסיה תאי

תולדות החברה

אייר אסיה תאי נוסדה ב-8 בדצמבר 2003, והחלה לטוס ב-13 בינואר 2004. בתחילה הוקמה החברה כמיזם משותף לאייר אסיה ולתאגיד התאילנדי שין קורפ. 
על מנת לקבל את רישיון ההפעלה שלה בתאילנד, חויבה החברה להיות תחת שליטת אזרחים תאילנדים. עם זאת מכרה משפחתו של ראש ממשלת תאילנד, תאקסין שינאוואטרה את אחזקותיה בחברה, לחברה הממשלתית-סינגפורית Temasek אחזקות.
במאי 2007 רכש מנכ"ל החברה והמיליארדר התאילנדי תאספון ביג'לולד (Tassapon Bijleveld)‏ 51% ממניות החברה, וכך הפך לבעל השליטה בה.
באוקטובר 2012 העבירה אייר אסיה תאי את בסיסה המרכזי מנמל התעופה סוברנבהומי לנמל התעופה הבינלאומי דון מואנג.
הפרדוקס של בורלי-פורטי

הפרדוקס של בורלי-פורטי הוא פרדוקס שהציע המתמטיקאי האיטלקי צ'זארה בורלי-פורטי בשנת 1897. הפרדוקס מראה כי אוסף כל הסודרים גדול מכדי להוות קבוצה בתורת הקבוצות, בדומה לפרדוקס קנטור, הקובע שאוסף כל הקבוצות גדול מכדי להוות קבוצה.

הוכחה

נניח בשלילה שהסודרים מהווים קבוצה A, עם סדר ההשוואה הרגיל. לפי התכונות היסודיות של הסודרים, הקבוצה A סדורה היטב, ויש סודר p המתאים לה. אבל p הוא איבר של A, והוא איזומורפי לקבוצת כל הסודרים הקטנים מ-p ב-A, שהיא קטע התחלי‏ של A. לכן p איזומורפי גם ל-A, וגם לקטע התחלי אמיתי שלה, וזה בלתי אפשרי, משום שקבוצה סדורה היטב לעולם אינה איזומורפית לקטע התחלי שלה.