google/wiki40b huggingface dataset:
נאום המלך

עלילה

הנסיך אלברט, דוכס יורק, סובל מקשיי דיבור ומפחד במה. אשתו של אלברט (אליזבת, המלכה האם לעתיד), מביאה את בעלה לטיפול אצל מטפל אוסטרלי לא מוכר בשם ליונל לוג. לאחר התחלה קשה, הנסיך הביישן והמטפל האקסצנטרי מקיימים סדרת טיפולים, ועם התקדמות הטיפול נרקם ביניהם קשר חזק. בינתיים, נפטר אביו של הנסיך אלברט, המלך ג'ורג' החמישי, ויורשו, המלך אדוארד השמיני (אחיו של הנסיך אלברט) מוותר על כס המלוכה, עקב אהבתו לווליס סימפסון ב-1936. אירועים אלה הופכים את הנסיך אלברט למלך, הנקרא ג'ורג' השישי. העולם עומד באותה עת על סף מלחמת העולם השנייה, ובריטניה נזקקת נואשות למנהיג בוטח. בתמיכת המטפל, משפחתו, ווינסטון צ'רצ'יל, מתגבר המלך על הגמגום ונושא נאום רדיו רב-השראה (דבר המלך אל עמי האימפריה, דבר, 4 בספטמבר 1939 - הנוסח המקורי של הנאום, מתורגם לעברית) המאחד את בני עמו בתחילתה של המלחמה.

פרטים

לדברי התסריטאי דייוויד סיידלר, הבמאי טום הופר עמד על כך שהסרט ידייק ככל האפשר בהיבט ההיסטורי. יחד עם זאת, בסרט נעשו מספר שינויים מטעמים אמנותיים כדי להציג דרמה אנושית. הפרופ' קאתי שולץ ציינה כי יוצרי הסרט הידקו את משך השתלשלות האירועים כך שיתרחשו לאורך שנים ספורות, כאשר למעשה, הדוכס מיורק החל לעבוד עם ליונל לוג באוקטובר 1926, עשר שנים לפני משבר הוויתור על הכתר, והשיפור בדיבורו ניכר תוך חודשים ולא שנים כפי שנטען בסרט. בראיון עיתונאי משנת 1952 אמר לוג על הדוכס כי "הוא פתח את אספת הפרלמנט האוסטרלי בקנברה בשנת 1927 באופן חלק וללא גמגום", כלומר רק שבעה חודשים לאחר שהחלו לעבוד יחד. היועץ המלכותי הוגו ויקרס הסכים שפרטים היסטוריים שונו לצורכי דרמה. כך, למשל, לא נכחו פקידים בכירים בעת נאום המלך, וגם צ'רצ'יל לא היה מעורב ברמה כזו או אחרת, "אך הצופה הממוצע יודע מיהו צ'רצ'יל: הוא אינו יודע מיהם לורד הליפקס ולורד הואר".
על פי ראיון שהעניק נכדו של ליונל לוג ל-BBC, צוות הסרט קיבל תשעה שבועות לפני הצילומים יומן עם הערות של ליונל אודות הטיפול בדוכס, ולא מעט מהמשפטים הזכורים במיוחד מהסרט היו ציטוטים ישירים מהיומן. נכדו של ליונל פיקפק בתיאור המטפל בסרט באומרו "אני לא חושב שהוא אי פעם קילל בפני המלך והוא בוודאי לא כינה אותו ברטי". ההיסטוריון אנדרו רוברטס טען כי חומרת הגמגום של המלך הוצגה באופן מוגזם.
הגרדיאן תיקן את הצגתו של סטנלי בולדווין כמי שהתפטר עקב סירובו לחמש מחדש את בריטניה, כאשר למעשה, הוא סיים את תפקידו כגיבור לאומי, מותש לאחר עשור בראש הצמרת.

ביקורות ופרסים

הסרט זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 94%, וציין שישנה הסכמה ש"קולין פירת' נותן הופעה מיומנת בנאום המלך, דרמה תקופתית צפויה אך הפקה מסוגננת ומלהיבה".
הסרט זכה בפרס "בחירת הקהל" בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, בפרס גילדת שחקני המסך, בפרס באפט"א, קיבל 12 מועמדויות לפרס אוסקר וזכה בארבע מהן, בראשן פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, ובנוסף פרס הבמאי, פרס התסריט המקורי ופרס השחקן הראשי לקולין פירת'.
South by Southwest

South by Southwest ‏(SXSW) הוא סדרת פסטיבלים ואירועי אינטראקטיב, מוזיקה וסרטים המתקיימים מדי אביב (בדרך כלל במרץ) באוסטין שבטקסס, ארצות הברית. SXSW הראשון התקיים בשנת 1987 כאירוע מוזיקה עם דגש על רוק וקאנטרי אלטרנטיבי, אולם מאז 1994 סופחו אליו בהדרגה גם תחומי הקולנוע, מדיה אינטראקטיבית והאינטרנט, אשר מהווים כיום חלק חשוב בתוכנית הפסטיבל. כל אחד משלושת חלקי הפסטיבל פועל באופן עצמאי יחסית, עם תוכניות ותאריכי התחלה וסיום שונים.
SXSW הוא אחד מכנסי המוזיקה הגדולים ביותר בארצות הברית, עם יותר מ-2,000 אמנים המופיעים ביותר מ-90 אתרים ברחבי העיר אוסטין. בנוסף, הפסטיבל נוהג לארח את האישים הבולטים ביותר בתעשיית האינטרנט.
SXSW נחשב לאחד הפסטיבלים המובילים בעולם בתעשיות אלו ומהווה מקור השפעה חשוב, הטכנולוגיות המוצגות בו זוכות לתשומת לב עולמית. בשנת 2007 הוצג שם האתר טוויטר לקהל הרחב.
הפסטיבל המתקיים במרכז הכנסים בעיר אוסטין, הוא האירוע החשוב ביותר לכלכלה של אוסטין, עם השפעה כלכלית המוערכת בלפחות 110 מיליון דולר בשנת 2008 בלבד.
וילה אנגראנו

אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". מן המבנה המקורי הוחל, אולי, בבניית האגפים, שאמורים היו להכיל את מבני המשק והשירותים. בניין מרכזי אמנם נבנה במקום, בידי האדריכל בלדסרה לונגנה, אבל ניכר בו שאין הוא בנוי כלל בסגנונו של פלאדיו. למרות שהמבנה אינו נמנה עם יצירותיו של פלאדיו, הוכרזה וילה אנגראנו על ידי ארגון אונסק"ו כאתר מורשת עולמית.

לקריאה נוספת

אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים על אודות האדריכלות, תרגם לעברית רוני רייך בצירוף מבוא, הערות ומפתחות, הוצאת זמורה-ביתן-דביר, 1999, עמ' 157.
פסיקונאים

כיני ספרים

סוגים אחדים בעיקר הסוג חסר הכנפיים Liposcelis עלולים להתרבות בתנאי לחות נוחים ולהופיע בכמויות גדולות בתוך בתים. הוא ניזון מעובש ולכן מופיע רבות על קירות חדר אמבטיה וגם מהדבק העמילני בו נהגו לכרוך ספרים ישנים ולכן הסדרה מכונה גם כיני ספרים (booklice). הסוג Liposcelis הוא גם אחד מהסכנות העיקריות לאוספי טבע מדעיים של צמחים וחרקים מיובשים מאחר שהוא ניזון מחומרים אורגניים יבשים ומכרסם את המוצגים. סוגים אחרים הניזונים מחזזיות שגדלות על עצים מכונים לעיתים כיני עצים (barklice). מלבד השם אין קשר בין סדרה זו לסדרת הכינים.
דניאל בריילובסקי

קריירה כשחקן

בריילובסקי נמנה עם סגל נבחרת ארגנטינה לקראת מונדיאל 1982, יחד עם דייגו ארמנדו מראדונה. מכבי חיפה קלטה אותו לשורותיה לאחר שנה בה שבת מפעילות לאחר שמכרה את רוני רוזנטל. בשלב זה סומן בריילובסקי כמניה בטוחה. בריילובסקי הופיע במדי מכבי חיפה 61 פעמים וכבש במדיה 11 שערים, אולם בתקופתו לא הגיעה הקבוצה להישגים משמעותיים וסיימה במרכז טבלת הליגה. באמצע שנות ה-80 זומן בריילובסקי לשורות נבחרת ישראל על ידי המאמן מיליינקו מיחיץ'. בנבחרת שיחק 18 משחקים וכבש 3 שערים.
לאחר מספר שנים במכבי חיפה, צוטט יושב ראש הקבוצה יצחק אביעד באומרו כי אינו מתכוון לחדש את חוזהו של בריילובסקי בגלל עלותו הגבוהה. הנהלת המועדון חזרה בה והייתה מוכנה לסגת אם יסכים להפחית משכרו אך בריילובסקי העדיף לעזוב את ישראל ולפרוש מכדורגל.

קריירה כמאמן

לאחר פרישתו אימן בריילובסקי את מכבי כפר קנא ומכבי הרצליה, ובשנת 1997 שב למכבי חיפה, הפעם כחבר הצוות המקצועי. במהלך העונה הודח המנג'ר, גיורא שפיגל - ובריילובסקי נטל את שרביט האימון. תחת הדרכתו זכתה מכבי חיפה בגביע המדינה ב-1998. כעבור שנה שוב נקרא לדגל אחרי עזיבת המאמן הצ'כי, דושאן אוהרין, לו שימש כעוזר. בשנים 2000–2001 שימש פרשן במשחקי ליגת העל בערוץ 2 לצד יורם ארבל.
בריילובסקי שימש מאמן בקבוצת קלוב אמריקה ממקסיקו מאוקטובר 2007 ועד פברואר 2008, ובקבוצת נקקסה מ-2010 עד 2011. בריילובסקי משמש גם פרשן כדורגל ברשת FOX בספרדית, ולפני כן ברשת ESPN בספרדית.
ליטוקוואה טומאינג

ביוגרפיה

טומאינג נולד באיי מרשל והתחנך בבתי ספר קתוליים. בשנת 1961 הוא סיים את לימודיו התיכוניים והחל לעבוד בהוראה וכמנהל בית ספר עד 1973. בשנים 1970–1972 הוא למד לימודי תואר ראשון בשלוחה של אוניברסיטת הוואי. במקביל לעבודתו בתחום החינוך וללימודיו האקדמיים החל טומאינג לעסוק בפעילות פוליטית. בשנים 1965–1969 הוא כיהן כראש עיריית ווג'ה.
בשנת 1974 עבר טומאינג לחיות במג'ורו והמשיך לעסוק בתחום ההוראה. באותה שנה הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים של איי מרשל וכיהן בו עד להכרזת עצמאותם בשנת 1978. כחבר הפרלמנט הוא נשלח, בשנת 1976, לוועידת החוקה של מיקרונזיה ובשנת 1978 כיהן כחבר בוועידת החוקה של איי מרשל. לאחר קבלת עצמאותם של האיים נבחר טומאינג בשנית לכהן כחבר בית הנבחרים.
כהונתו בבית הנבחרים נמשכת משנת 1979 ועד היום. במהלך השנים החזיק טומאינג בתפקידים שונים: סגן יו"ר בית הנבחרים (1992–1995), השר המקשר בין נשיא המדינה לאיים (1996–1998) ויו"ר בית הנבחרים (2000–2008).
בסמוך למועד הבחירות, בשלהי שנת 2007, עזב טומאינג את המפלגה הדמוקרטית המאוחדת ונבחר בבחירות אלו מטעם מפלגת העם המאוחדת. לאחר הוודע תוצאות הבחירות הועמד טומאינג כמועמד לנשיאות המדינה והרכיב את ממשלתו בינואר 2008. באוקטובר 2009 נחל טומאינג תבוסה בהצבעת אי אמון בבית הנבחרים וסיים תפקידו.
טומאינג נשוי ואב לשבעה ילדים.
יונתן רזאל

קורות חיים

רזאל נולד בניו יורק, עלה לישראל בגיל שנתיים, וחזר בתשובה עם משפחתו.
כבר מילדותו התחבר למוזיקה קלאסית ולמד לנגן בפסנתר אצל פנינה זלצמן. במקביל הוא למד ניצוח אצל מנדי רודן והלחנה אצל אנדרה היידו ולב בוגוסלבסקי. רזאל הקים להקה משפחתית, יחד עם אֶחיו אהרן, יהודה וריקה. בשיא הצלחתה זכתה הלהקה להופיע בתוכנית של רבקה מיכאלי. רזאל התגייס לצה"ל כמוזיקאי מצטיין, ושירת כמעבד בלהקה צבאית. לאחר שחרורו, המשיך בלימודי הניצוח וכשסיים עבד כמנצח בתזמורת הקאמרית הישראלית ובסימפונט רעננה.
לאחר כמה שנים חש רזאל כי הגיע למיצוי, ונטש את המוזיקה. הוא עבר ליישוב סוסיא, שם עבד כרועה צאן, ובמקביל למד פסיכולוגיה. תקופה מסוימת למד כאברך בישיבת הר המור. כעבור זמן מה קיבל הצעה לעבד שני שירים של יוני רכטר לביצוע תזמורתי, עבור קונצרט מחווה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. לאחר ששמע הקלטה ווקאלית של אחד השירים, "עטור מצחך" בביצוע אביתר בנאי, החליט רזאל לקבל את ההצעה. הוא כתב עיבוד חדשני ומפתיע, אך נגני התזמורת סירבו לבצעו. בסופו של דבר בוצע השיר בליווי של פסנתר בלבד. הביצוע זכה לתגובות חמות, ואף נכלל מאוחר יותר באוסף "המיטב" של יוני רכטר. בנאי ורזאל נעשו חברים קרובים, והעלו מופע פיוטים משותף.
בשנת 2007, לאחר 12 שנות עבודה, יצא "סך הכל" – אלבום הבכורה שלו בהפקתו המוזיקלית של אביתר בנאי. האלבום כולל בעיקר טקסטים המושפעים ממקורות יהודיים שונים. הלחנים בו עדינים ומורכבים, וניתן לזהות בהם השפעות של יוני רכטר וסטיבי וונדר. מהאלבום יצאו לרדיו שלושה סינגלים: שיר הנושא - "סך הכל", "ציון" - דואט עם בנאי שזכה להצלחה גדולה, ו"ואני תפילתי". כמה חודשים לאחר צאת האלבום, קיים רזאל הופעת השקה מיוחדת בליווי רביעיית מיתרים, בה אירח את אביתר בנאי. לאחר מכן יצא לסיבוב הופעות סולו, כשהוא מלווה את עצמו בפסנתר.
בשנת ה'תשס"ט פרסם רזאל את השיר "והיא שעמדה", שאותו הלחין למילים מתוך ההגדה של פסח. השיר בוצע בדואט ביחד עם הזמר החסידי יעקב שוואקי במסגרת מופעו בתיאטרון קיסריה, זכה להצלחה גדולה, נחשב ללהיט גדול בציבור הדתי והחרדי, ואף זכה בתואר "שיר העשור" ב"מצעד העשור" שנערך בתחנת הרדיו הדתית רדיו קול חי.
בערב יום העצמאות ה'תש"ע נפצעה בתו באורח קשה מפגיעת ראש בתאונה ביתית. לאחר שהשתקמה לחלוטין, הלחין רזאל בעקבות האירועים את השיר 'קטנתי' למילים מספר בראשית, פרק ל"ב, פסוק י"א. השיר זכה להצלחה רבה ונבחר לשיר השנה לשנת 2013 מטעם אקו"ם.
בדצמבר 2017 עורר דיון ציבורי בישראל לאחר שהדביק פיסת סלוטייפ שחורה על עיניו כדי לא לראות נשים רוקדות בהפעתו. האירוע דווח גם באתר האינטרנט של העיתון הבריטי אינדפנדנט. כשלושה חודשים לאחר מכן התנצל אם פגע. במרץ 2019 ניסה למנוע ריקודי נשים בהופעה במועצה אזורית בני שמעון, באמצעות סעיף בחוזה האוסר על "ריקודים מעורבים" בזמן המופע.

חיים אישיים

רזאל מתגורר בגבעת זאב שמצפון לירושלים, הוא נשוי ליעל, ואב לשבעה ילדים.
רזאל הוא אחיו הבכור של המוזיקאי אהרן רזאל איתו הוא מופיע לעיתים ואף הקליט עמו מספר שירים, אחיה של המוזיקאית ריקה ון-לואן רזאל ובן דודו של הכנר ניצן-חן רזאל.
יחסי ארצות הברית–זימבבואה

ארצות הברית ורודזיה

אחרי הכרזת העצמאות החד-צדדית של רודזיה בנובמבר 1965, החזירה ארצות הברית את שגרירה מסולסברי (כיום הרארה), סגרה את ספריית סוכנות האינפורמציה של ארצות הברית (USIA - United States Information Agency) והוציאה מרודזיה את הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי ופקידי מסחר שונים. לאחר שנת 1965, המשיך הצוות הקונסולרי האמריקאי שנותר בסולסברי לפעול תחת הרשאת סמכויות שניתנו לו בידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. בעקבות הכרזת הרפובליקה של רודזיה, סגרה ארצות הברית את הקונסוליה הכללית שלה ב-17 במרץ 1970.
ב-1971, חרף התנגדות הקבינט של ארצות הברית, העביר הקונגרס של ארצות הברית חקיקה המתירה לארצות הברית לייבא מרודזיה חומרים אסטרטגיים, כגון כרום. החקיקה, שנכנסה לתוקף ב-1 בינואר 1972, לא הניבה תועלת כלכלית ממשית לכלכלת רודזיה, וארצות הברית המשיכה לתמוך ביציבות שנבעה מתוכנית הסנקציות על רודזיה. לאחר שהחקיקה בוטלה במרץ 1977, שוב אכפה ארצות הברית את כל הסנקציות.
ארצות הברית תמכה בעקביות במאמצי האומות המאוחדות והממלכה המאוחדת להשפיע על שלטונות רודזיה כדי לקבל את עקרונות שלטון הרוב. החל משנת 1976, החלה ארצות הברית לקחת חלק פעיל יותר בחיפוש אחר הסדר הפוליטי ברודזיה בשיתוף עם ממשלת בריטניה. ההצעות האנגלו-אמריקאיות בשלהי 1977, שנועדו להביא למשא ומתן שישים קץ למבוי הסתום בסוגיית הסכסוך, סיפקו את מניעיה של ארצות הברית לחיפוש אחר הסדר שלום, במקביל לשימושן ברית המועצות וקובה בכוח צבאי כדי להגדיל את מעמדן באפריקה הדרומית.

ארצות הברית וזימבבואה

בריטניה העניקה באורח רשמי את עצמאות לזימבבואה ב-1980, לאחר שנים של עימות בין שליטי המיעוט הלבן לבין תנועות הגרילה השחורות. ארצות הברית הייתה המדינה הראשונה שפתחה שגרירות במדינה החדשה, והיא התחייבה לסייע לפיתוח הכלכלי של זימבבואה. רוברט מוגאבה נבחר לראשות הממשלה ב-1980 וב-1987 נבחר לנשיא זימבבואה, לאחר ששינויים בחוקה יצרו את מוסד הנשיאות. באוגוסט 1980 נועד מוגאבה עם נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר. מאז, מוגאבה ביקר בוושינגטון הבירה בדצמבר 1980, וערך בארצות הברית ביקורים רשמיים בספטמבר 1983, יולי 1991 ו-1995, ונועד עם הנשיאים רונלד רייגן, ג'ורג' הרברט ווקר בוש וביל קלינטון. הוא גם הוביל את משלחת זימבבואה לאומות המאוחדות במספר הזדמנויות כשהאחרונה בהן היא ב-2006. בנובמבר 1982 ערך סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש ביקור בהרארה במסגרת מסעו למספר ממדינות אפריקה.
ב-2001 החלה ארצות הברית להטיל הגבלות על התמיכה האמריקאית במימון רב-צדדי, ובעקבותיה נקבעו סנקציות כלכליות שהוטלו באופן סלקטיבי על אנשים רבים בזימבבואה. למרות היחסים הפוליטיים המתוחים, ארצות הברית היא הספקית הגדולה ביותר של סיוע לפיתוח וסיוע הומניטרי לאזרחי זימבבואה. בשנים 2000–2008, נטלה ארצות הברית תפקיד מרכזי בגינוי המתקפה ההולכת ומתגברת של ממשלת זימבבואה על זכויות האדם ושלטון החוק, והצטרפה לחלק גדול מהקהילה העולמית בקריאה לממשלת זימבבואה לאמץ דמוקרטיה ולקדם שלווה במדינה. הבחירות לנשיאות זימבבואה ולפרלמנט הזימבבואי ב-2013 היו שנויות במחלוקת במידה רבה, וארצות הברית לצד מדינות אחרות בקהילה הבינלאומית הגיעו למסקנה שהסקרים אינם מייצגים את רצון העם בזימבבואה. לארצות הברית יש אינטרס זהה לזה של אנשי זימבבואה: שמירה על יציבות בזימבבואה, שלווה ודמוקרטית המשקפת את רצון העם ומספקת את צרכם.
האחים מזראטי

האחים מזראטי - 5 האחים מזראטי (מתוך 7) ייסדו וניהלו את יצרנית רכבי היוקרה מזראטי הקרויה על שמם (בין השנים 1926–1937).

היסטוריה

שבעת האחים מזראטי נולדו לרודולפו וקרולינה בעיר "Voghera"  בנפה פאביה במחוז לומברדיה באיטליה. רודולפו היה נהג קטר.
אלפיירי הראשון נפטר בגיל שנה (1885-1886). הבן שנולד אחריו היה קרוי על שמו "אלפיירי השני". האח מריו 1890–1981), היה צייר, האח היחיד שלא עסק בענף כלי הרכב. בשנת 1969 כיבד בנוכחותו נשיא איטליה השביעי סנדרו פרטיני תערוכה שלו בעיר "Voghera" .
בשנת 1914 הקימו האחים מזראטי בית מלאכה למצתים שהיה קרוי: "Società omonima Officine Alfieri Maserati". 
שלושה מהאחים: אלפיירי, בינדו וארנסטו בנו ב-1923 מכוניות גראנד פרי 2 ליטר לחברת מכוניות המירוצים האיטלקית שפעלה דאז, דיאטו. ב-1926, דיאטו הודיעה שהיא מפסיקה לייצר מכוניות מרוץ. הפסקת ייצור מכוניות המירוץ של דיאטו הובילה לייצור מכונית המזראטי הראשונה, להיווסדותו של המותג מזראטי.
בשנת 1937 מכרו את מפעל הרכב לתעשיין אדולפו אורסי, אך נשארו לעבוד במפעל לפי חוזה למשך 10 שנים.
בשנת 1947 הקימו 3 מהאחים מזראטי: בינדו, אטורה וארנסטו בבולוניה את מפעל מכוניות המרוץ והספורט "O.S.C.A"  (שם רשמי: "Officine Specializzate Costruzione Automobili—Fratelli Maserati S.p.A"). המפעל פעל עש שנת 1967.
במרכז בולוניה רחוב על שם "האחים מזראטי" (Via Maserati).
אמוג'י בוכה מצחוק

אמוג'י בוכה מצחוק (בתרגום לאנגלית: Face with Tears of Joy emoji, ידוע גם בשם LOL) הוא אמוג'י המסמל תחושה של צחוק ושמחה. אמוג'י בוכה מצחוק הוא אחד מן האמוג'ים הפופולריים ביותר ברשתות החברתיות כגון פייסבוק, טוויטר ואינסטגרם. בשנת 2015, אמוג'י בוכה מצחוק נבחר על ידי אוניברסיטת אוקספורד וזכה לתואר מילת השנה של 2015. לטענת האוניברסיטה, אמוג'י זה משקף בצורה הטובה ביותר את מצב הרוח והדברים שהעסיקו את העולם בשנת 2015. אמוג'י זה היה אחד ה-10 האמוג'ים הפופולריים ביותר בשימוש באתר אמוג'יפדיה בשנים 2014-2018. בשנת 2017, אפל ציינה כי האמוג'י בוכה מצחוק הוא האמוג'י השימושי ביותר במערכת ההפעלה iOS. אמוג'י זה אושר כחלק מהיוניקוד בשנת 2010.

היסטוריה

פיתוח האמוג'ים החל בשנת 1999 ביפן. כאשר אפל השיקה את האייפון הראשון ב-2007, הייתה מקלדת האמוג'ים מיודעת למשתמשים יפניים בלבד. בעקבות כך, גדל לחץ על חברת אפל להרחיב את הזמינות של המקלדת ובשנת 2011, אפל פרסמה בכל רחבי העולם את מקלדת האמוג'ים הרשמית. האמוג'י בוכה מצחוק הוצג לראשונה באוקטובר 2010, יחד עם שחורר היוניקוד 6.0.

השפעות חברתיות

בשנת 2015, האמוג'י נבחר על ידי אוניברסיטת אוקספורד וזכה לתואר מילת השנה של 2015. בחודש מאי 2015, אינסטגרם פרסמה בבלוג שלה כי אמוג'י בוכה מצחוק היה הנפוץ ביותר בשימוש בפלטפורמה. ב-7 בדצמבר 2015, חברת טוויטר כי אמוג'י זה היה הנפוץ ביותר בשימוש באפליקציה. באותה שנה, התפרסם שכמות הפעמים שמשתמשי טוויטר השתמשו באמוג'י היה למעלה מ-6.6 מיליארד פעמים.
ביום האמוג'י העולמי בשנת 2017, מנכ"ל פייסבוק, מארק צוקרברג, ציין כי אמוג'י זה היה הנפוץ ביותר בשימוש באפליקציית פייסבוק ובאפליקציית מסנג'ר. באותה שנה, פרסם מגזין טיים כי אמוג'י בוכה מצחוק זכה בפעם השלישית ברציפות בתואר "האמוג'י העליון ברשתות החברתיות".
תזכר

תזכר (געז: ተዝካር) נקרא גם קורבן (ቍርባን) הוא שמו של טקס אזכרת הנפטר בתרבות החבשית, שמקורו עוד לפני הגעת הנצרות לאתיופיה.

נוצרים

אצל הנוצרים החבשים התזכר נערך ביום הארבעים ממותו של אדם, כיוון שהאמונה גורסת כי ביום זה נשמת האדם עומדת בפני האל. התזכר נערך במקום קבורת הנפטר ובו משתתפים קרוביו. תזכר נוסף נערך לאחר שמונים יום, חצי שנה ושנה לאחר התזכר הראשון.

כמנתים

בקרב הכמנתים הטקס נערך תוך מספר חודשים מאז שהאדם נפטר. בטקס עצמו הכהנים מתפללים לאלים ובעיקר לאל מזגה כדי שנשמת הנפטר תיכנס לגן עדן. לאחר מכאן נערכת סעודה גדולה, שבמהלכה האורחים מתפללים גם הם בזכות הנפטר. כמו כן כל שנה מאז התזכר מצוין יום השנה לטקס המכונה "עמתת", טקס זה נערך במשך עשרות שנים לאחר שהאדם נפטר ומצוין במקום קבורת הנפטר.

ביתא ישראל

אצל ביתא ישראל התזכר הוא בגדר חובה ונערך לראשונה לאחר שחלף שבוע מאז נפטר האדם, תזכר נוסף נערך שנה לאחר הראשון. התזכר עצמו הוא למעשה סעודה לעילוי ותיקון הנשמה. נהוג לשחוט קורבן לסעודה, אך אם הדבר אינו מתאפשר מוותרים על כך. בני המשפחה מתכנסים ונערכים לאורחים שיגיעו ומכינים אוכל ושתייה למענם, לכהנים מוקדש שלחן והם מתפללים למען נשמת הנפטר וקוראים בעיקר מספר תהלים ומצוואת אברהם.
אין עורכים תזכר למנודה, מומר, ערל ולסוטה. בעבר היה נהוג לא לערוך תזכר לאדם שלא עבר וידוי אצל הכהן.
בביתא ישראל קיימים שני חגים שבהם יש את המילה תזכר: הראשון הוא תזכר לכל דבר המכונה תזכר אברהם וחל בכ"ח באלול והוא טקס למות שלושת אבות שבו קוראים בצוואת אברהם, יצחק ויעקב. החג השני מכונה אף הוא תזכר אברהם חל בא' בתשרי והוא יום זיכרון לעקדת יצחק.
בקרב יוצאי אתיופיה בישראל נשמר התזכר תוך שילובו עם טקס האזכרה של היהדות הרבנית.
עבדת הראשון

עבדת הראשון היה מלך נבטי ששלט בממלכה הנבטית כנראה בין השנים 85-96 לפנה"ס. הוא ירש את חרתת השני לאחר מותו. בתקופתו שרר מצב מלחמה בין הממלכה הנבטית וממלכת יהודה. בשנת 93 לפנה"ס נערכה מלחמה בינו ובין אלכסנדר ינאי מלך יהודה. עבדת הצליח להוביל את אלכסנדר ינאי למארב, ובקרב שנערך ליד הכפר גדרה שבגולן הביס עבדת את צבאו של אלכסנדר ינאי בעזרת פרשים רכובים על גמלים. אלכסנדר ינאי הצליח בקושי להימלט לירושלים. בשנת 86 לפנה"ס המלך הסלבקי אנטיוכוס השנים עשר דיוניסוס פלש לממלכה הנבטית. ובמלחמה שנערכה נהרגו גם אנטיוכוס וגם עבדת, אך הממלכה הנבטית ניצלה מכיבוש. לזכרו של עבדת הוקם בנגב היישוב עבדת, והוא עצמו הפך לאל נערץ על הנבטים. בנו חרתת השלישי עלה למלוכה לאחר מותו של אביו בקרב.
רומן בהמשכים (סרט)

תקציר העלילה

אפרים ("אפי") אבידר הוא עורך דין מצליח בן 50, אהובן של נשים רבות ומקורב לחוגי השלטון. נשוי בפעם השנייה להדרה (אפרת לביא) ולהם ילדה, עֵנוּת (קטיה בישופ).
אפי נמצא במתח נפשי, חש כאבים בחזה וחושב שיש לו התקף לב אך רופא המשפחה פרופ' מרכוס (יהודה פוקס) מרגיע אותו ואמר שהכל ממתח נפשי ועליו לנוח.
אפי היה נשוי קודם לאראלה ("אליק") (גליה טופול) חברתו להכשרה בקיבוץ. נולדה להם בת בשם אורנה (ענת טופול) אבל לאחר שנים הם התגרשו. הוא למד משפטים והתעשר בעיקר בגלל קשריו עם מפלגת השלטון (המערך).
הדרה היא משוררת מתוסכלת הנתונה במצבי דיכאון המקשים על כתיבתה. אפי מוצא לה תחליף עם מזכירתו ליביה (שרי צוריאל).
הוא גם עסקן פוליטי במפלגה ומטפל משפטים בתיקים השייכים לחבריה ביניהם השר עמוס רודניק (אורי לוי). אישה נרצחת על ידי בעלה ורודניק מבקש מאפי למנוע למסור את הילד לאימוץ להוריה (אברהם אסיאו ושושנה דואר) בטענה שהילד הוא מיחסיה עם בנו שנפל במלחמה. אפי מגלה שהילד הוא למעשה של רודניק ובנוכחות המזכיר כבשנה (שמואל שילה) הוא מבקש ממנו להתפטר ומיצר על השחיתות במפלגה אבל המזכיר מבהיר לו שגם הוא מושחת.
עיתונאים רבים ובראשם מלר (מולי שפירא) עוקבים אחריו ומנסים למצוא סקופים כדי להפילו. גם החבר של ענת, יונתן פרח (נתן דטנר) כועס עליו לאחר שלא עזר לו להשיג ג'וב במפלגה ומחפש דרך כדי להפילו.
אפי שואף לחזור לימיו בקיבוץ עם אליק. הוא מתקשר עם אראלה ומזמין אותה לארוחת בוקר במסעדת תנובה ולאחר מכן הוא מסיע אותה לקיבוץ לפגישה עם ששון (גבי עמרני) ומיקה (עליזה רוזן), האחרונים שנשארו בקיבוץ מהגרעין המקורי. ביחד הם מעלים זיכרונות ומסתכלים בתמונות. בחזרה מקיים אפי יחסי מין עם אראלה במשרדו אבל לאחר מכן היא מודיעה לו שאינה רוצה להרוס את משפחתה ומנתקת את הקשר אתו.
אפי מגיע מתוסכל לבר שם הוא פוגש את יונתן שמודיע לו כי מחר תתפרסם כתבה גדולה שלו בהעולם הזה החושפת את אפרים אבידר המושחת. בטלוויזיה מוקרן משחק ולאחריו מודיע רבין על הסרת מועמדותו. אפי מותקף פיזית ומיליולית על ידי אנשים המנבאים לו את כישלון המפלגה.
הוא חוזר למכוניתו, מקיים יחסי מין עם טרמפיסטית (ליאורה גרוסמן) וכשהוא מגיע לביתו הוא רואה כי הדרה ניסתה להתאבד על ידי חיתוך ורידי היד אך מצבה קל. הוא נואש, מסתכל דרך החלון ורואה בדמיונו אותו ואת אראלה משחקים ומבלים.
אסטרואידים (משחק)

תיאור המשחק

השחקן שולט בחללית קטנה. החללית מסוגלת לנוע ולהסתובב. מטרת המשחק היא השמדת כל האסטרואידים מבלי שהאסטרואדים יתרסקו על החללית של השחקן. כשיורים באסטרואיד הוא מתפרק למספר אסטרואידים קטנים ומהירים יותר.
יחסי טורקמניסטן–ישראל

היחסים

היחסים הפוליטיים שבין ישראל לטורקמניסטן הם יחסים סבירים עקב לחץ מאיראן. ישראל מכבדת את הנייטרליות של טורקמניסטן בארגונים בינלאומיים ומכירה ביחסיה עם טורקמניסטן כיחסים חשובים. עם זאת, הטורקמנים דחו פעמיים שגרירים ישראלים (דינאל וקורן) וכאשר בכיר נסע לביקור בישראל, הרי שביקר גם ברשות הפלסטינית.
שיתופי הפעולה בין שתי המדינות מתבטאים בנושאים כמו: בריאות, מים וחקלאות והם משמעותיים לטורקמניסטן.

תקרית דינאל-קורן

בשנת 2009 הוחלט לפתוח שגרירות ישראלית בטורקמניסטן ומונה לה השגריר ראובן דינאל. דינאל נדחה, לאחר שבשנת 1996 גורש מרוסיה לאחר שנתפס על ידי גורמי ביטחון במוסקבה, כשקיבל תצלומי לוויין מסווגים מקצינים רוסים, אז שימש כראש שלוחת המוסד הראשון במוסקבה.
באוגוסט 2010 הוחלט על מינוי הדיפלומט המקצועי חיים קורן לתפקיד השגריר הישראלי הראשון באשגבאט. במשך עשרה חודשים לא נתנו השלטונות הטורקמנים את הסכמתם למינויו של קורן. תקופה ארוכה לא הצליחו במשרד החוץ בירושלים להבין את הרקע לגרירת הרגליים של משרד החוץ של טורקמניסטן. אולם, ביוני 2011 התבררו הדברים.
בכירים במשרד החוץ של טורקמניסטן נפגשו עם דיפלומטים ישראלים בכירים והבהירו להם כי הם מתנגדים למינויו של קורן כיוון שבקורות החיים שלו, שהועברו אליהם לפני כמעט שנה, צוין שהאחרון שימש במשך שלוש שנים מדריך במכללה לביטחון לאומי בגלילות. לדברי מקור במשרד החוץ בירושלים, הבכירים הטורקמנים טענו כי זו ראיה לכך שקורן הוא איש המוסד ולא דיפלומט.
משרד החוץ הישראלי ניסה להסביר למשרד החוץ הטורקמני שהמכללה לביטחון לאומי היא מוסד לימודי ולא גוף מודיעיני, הטורקמנים לא קיבלו את הסברו של משרד החוץ הישראלי וסירבו למינויו של קורן. "אנחנו רוצים שתשלחו שגריר שיתעסק ביחסים בין המדינות ולא מרגל שיאסוף מודיעין על איראן", הדגישו הבכירים הטורקמנים.
הפרשה גרמה למבוכה רבה במשרד החוץ, במיוחד בשל העובדה שמעולם לא קרה שמדינה זרה דחתה פעמיים את המועמד שאותו רצתה ישראל למנות. בנוסף, דחיית מינויו של קורן הייתה לא מובנת בעיני רבים מכיוון שלא מדובר במינוי פוליטי, אלא בדיפלומט מקצועי.
בסופו של דבר, הוחלט על מינויו של שמי צור לתפקיד השגריר הראשון בטורקמניסטן לאחר שנדחו שני שגרירים. ביוני 2013 הוא הגיש את כתב האמנתו לנשיא טורקמניסטן, גורבנגולי ברדימוחמדוב והתקבל במדינה. צור הוחלף בהמשך על ידי יצחק כגן.
יששכר רואס

יששכר רואס (באנגלית: Yissachar Ruas, נולד ב-1982 בניו יורק, ארצות הברית), המכונה yruas, הוא צלם ישראלי בתחומי צילום תעופה וצילום עיתונות, המתמחה בתחום התעופה הצבאית. 
הוא עובד עם חילות אוויר מן העולם ובפרט עם חיל האוויר הישראלי ומצלם הן מהקרקע והן בטיסה בפלטפורמות מוטסות שונות, בהם מטוסי קרב דוגמת ה"כפיר" תוצרת התעשייה האווירית של ישראל. 
רואס טס עם חילות האוויר של ארצות הברית, ליטא, הונגריה, דנמרק, איטליה, פולין וקולומביה. 
רואס מפרסם את צילומיו בתערוכות, מגזיני צילום ומגזיני תעופה בהם ביטאון חיל האוויר, והמגזינים הרשמיים של חיל הים של ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית (המארינס האמריקאיים), אתר חיל האוויר הישראלי, גלריות באינטרנט, בפייסבוק ועוד. 
רואס עוסק גם בצילום חדשות ואירועים, ובתך כך צילם כלוחם את פעילות צה"ל (באוויר ובקרקע) במהלך מבצע חומת מגן ומבצע צוק איתן.