google/wiki40b huggingface dataset:
פוריידיס

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים בפוריידיס 12,889 תושבים (מקום 140 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.2%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לפוריידיס דירוג של 2 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 67.9%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 5,490 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
עם תושבי היישוב נמנית איבתיסאם מחאמיד, זוכת פרס הדלאי לאמה לשלום ולחברה לשנת 2009.

היסטוריה

בשנת 1859 העריך הקונסול הבריטי את אוכלוסיית הכפר ב 200 נפשות שעיבדו כ 75 דונמים. בשנת 1870 ביקר במקום החוקר הצרפתי ויקטור גרן הוא העריך את האוכלוסייה ב 140, רובם רועים וחוטבי עצים ומיעוטם חקלאים. בשנת 1882 סקר של הקרן לחקר ארץ ישראל  תיאר את בתי הכפר הבנויים אבן וטיט עם חומה מצידו הדרומי. 
במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל נמנו בכפר 335 תושבים ובמפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל 454 תושבים, כולם מוסלמים. שטח הכפר היה 4,450 דונם מהם 365 דונמים של מטעים וחקלאות שלחין, כ-1,700 דונם בהם גידלו דגנים ו6 דונמים שטח בנוי.
פוריידיס היה יישוב קטן עד שנות ה-20 של המאה ה-20. לאחר מאורעות תרפ"ט, בהן נרצח הרב אברהם יעקב אורלנסקי, רבה של זכרון יעקב בטבח חברון, החליטו תושבי זכרון יעקב לפנות מחצרותיהם משפחות של שכירים ערבים מקלנסווה, מאום אל-פחם ומכפרים אחרים, אשר התגוררו בזכרון יעקב. התושבים הערבים המפונים בקשו להמשיך לעבוד בזכרון יעקב וכבר התקשו לחזור לכפריהם המקוריים, ועל כן עברו לגור בפוריידיס, דבר שהביא לגידול היישוב. 
ב-3 ביולי 1938 נרצח ביריות נחום וייספיש, איכר ויצרן גבינות משפיה (בנו של הרב דוד בהר"ן וחתנו של חיים דב קנטור, השו"ב משפיה). רצח זה הוא פעולת האיבה היחידה שיוחסה לבני פוריידיס. למרות זאת, אנשי פוריידיס הכחישו שהם היו מעורבים ברצח. 
בתחילת מלחמת העצמאות המשיכו להתקיים יחסי שכנות טובים בין זכרון יעקב ופוריידיס. לאחר פרשת דיר יאסין שכנעו אנשי זכרון יעקב את תושבי פוריידיס, שבקשו לברוח מאימת היהודים, להישאר, למסור את נשקם ולחתום על כתב כניעה, וכך נעשה. הממשל הצבאי על ערביי ישראל לא הוחל על תושבי פוריידיס והמקום גדל מכ-1,500 נפש בראשית 1948 ל-2,500 נפש בשנת 1963.  

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:

חינוך

בימי המנדט הבריטי למדו ילדי הכפר בטנטורה. בראשית ימי המדינה נבנה בכפר בית ספר ולימדו בו מורים יהודים רבים, עולים מעיראק. המועצה המקומית הקציבה תקציב משמעותי ביותר לקידום החינוך בכפר.
בשנת הלימודים תשס"ה היו 41.5% מהתלמידים בפוריידיס זכאים לתעודת בגרות. בשנת תשס"ו רק 34% מהתלמידים בפוריידיס היו זכאים לתעודת בגרות. עבודה מסודרת של בית הספר העלתה את אחוזי הזכאות לבגרות בשנת תשס"ח ובשנת תשס"ט ל-76% ול-74% בהתאמה. מנהל בית הספר הסביר את ההצלחה: "חלק מהתלמידים קיבלו קורסים שמגבירים את המוטיבציה ואת יכולות הלימוד. מאידך, נתתי למורים אוטונומיה בכל הנוגע לשיטות ההוראה, כאשר הכלל הוא כי כל מורה אחראי על הצלחת התלמיד במקצוע שלו. ... יכולת לראות כאן תלמידים בימי שישי, בשבתות, ובשעות אחר הצהריים. המורים נתנו להם תגבורים, וההורים - שהיו חלק בלתי נפרד מהתהליך - הביאו להם כיבוד. גם אחרי שעות הלימודים נמשך הקשר, בקו טלפוני פתוח והדרכה באמצעות האינטרנט". כן זכה בית הספר לשעות תגבור ממשרד החינוך באמצעות אגף שח"ר ומהמועצה המקומית.
עמירם טראובר

ביוגרפיה

עמירם טראובר התאמן בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד, תחת הדרכתו של המאמן נחום בוך. הוא ירד לראשונה את הדקה במשחה ל-100 מטר חופשי בתחרות שחייה שנערכה בארצות הברית כשקבע תוצאה של 59.8 שניות והיה לשחיין הישראלי הראשון שעושה זאת.

1954

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1954 זכה טראובר במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:36.8 דקות, אחרי עוזי רוזן מהפועל גוש זבולון (5:20.7 דקות) ולפני נחום בוך חברו ומאמנו (5:46.0 דקות).

1957

במכביה החמישית שנערכה בסוף ספטמבר 1957 זכה טראובר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם יצחק לוריא, עוזי בק וראובן שפע בתוצאה של 9:40.7 דקות, אחרי דרום אפריקה (9:39.6 דקות) ולפני ארצות הברית (10:32.4 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:16.4 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:11.4 דקות. 
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1957 זכה טראובר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:15.0 דקות.

1958

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1958 זכה טראובר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:07.2 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:09.2 דקות.

1959

בתחרות בין ישראל ליוון שנערכה ביוון שיפר טראובר שלושה שיאים ישראלים תוך כדי משחה אחד, במשחה ל-800 מטר חופשי (10:51.5 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (13:39.0 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (20:43.6 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.5 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.5 דקות ובמשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 20:57.8 דקות, לפני נ. שחם מהפועל מעוז חיים (21:28.0 דקות) ודניאל פרוכטר מהפועל גוש זבולון (21:51.0 דקות).

1960

בתחרויות הכנה לקראת המשחקים האולימפיים שנערכו בראשית אוגוסט 1960, שבוע לאחר חזרתו מארצות הברית, שם הוא למד והתאמן קבע טראובר 5 שיאים ישראלים חדשים. בתחרות בין ישראל ליוון שנערכה בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן הוא שיפר שלושה שיאים ישראלים תוך כדי משחה אחד, במשחה ל-800 מטר חופשי (10:31.1 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (13:14.6 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (20:02.6 דקות). בבריכת השחייה "בת גלים" בחיפה במשחה ל-100 מטר חופשי הוא קבע שיא ישראלי חדש של 59.7 שניות ובתחרות נוספת שנערכה בחולון מספר ימים לפני הנסיעה, הוא קבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-200 מטר חופשי במסגרת משחה שליחים 4x200 מטר חופשי כשקפץ ראשון בתוצאה של 2:12.3 דקות.

אולימפיאדת רומא

באולימפיאדת רומא (1960) סיים טראובר במקום ה-35 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.7 שניות, במקום ה-36 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:58.6 דקות ובמקום ה-17 הלפני אחרון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יורם שניידר, גרשון שפע ויצחק לוריא בתוצאה של 4:37.6 דקות, הוא שחה את סגנון החופשי בתוצאה של 1:00.1 דקות.

1961

בתחרות שנערכה בארצות הברית קבע טראובר במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.7 שניות ובמשחה ל-200 מטר תוצאה של 2:11.0 דקות.
סיליסטרה

היסטוריה

שרידים להתיישבות אנושית באזור העיר מתוארכים לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית. ב-49 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרומית ובמקום הוקמה מצודה המאוזכרת בתעודות מהמאה ה-2 בשם דורוסטורום (Durostorum). מאוחר יותר עבר היישוב לשליטת האימפריה הביזאנטית, במאה ה-8 לחזקת האימפריה הבולגרית הראשונה, שוב לשלטון ביזאנטי, בסוף המאה ה-11 לשליטת האימפריה הבולגרית השנייה והחל מאמצע המאה ה-14 לחזקת נסיכות ואלכיה. 
ב-1413 נכבשה העיר על ידי מהמט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית והיא הפכה בהמשך לאחת מערי המבצר העות'מאניות החשובות לאורך הדנובה. סיליסטרה נותרה תחת שלטון עות'מאני עד לשחרורה במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה הפכה חלק מנסיכות בולגריה. לאחר תבוסת בולגריה במלחמת הבלקן השנייה עברה העיר ביחד עם כל אזור דרום דוברוג'ה לחזקת ממלכת רומניה, מתוקף סיכומי הסכם בוקרשט. במהלך מלחמת העולם הראשונה, כבש צבא משותף גרמני-בולגרי בפיקוד הגנרל אוגוסט פון מקנזן את העיר והיא נותרה בשליטה גרמנית עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה הוחזרה לרומניה ונותרה בחזקתה עד 1940 עת הוחזרה לבולגריה, בלחצה של גרמניה הנאצית בעלת בריתה של בולגריה, במסגרת הסכם קראיובה. ממועד זה נותרה סיליסטרה תחת שלטון בולגרי.

אקלים

האקלים השורר במקום הוא אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכיוון נהר הדנובה, כך שישנם מאפיינים מסוימים של אקלים ים תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.6ᵒc. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 540 מ"מ גשם ובמשך כ-50 ימים בשנה העיר מכוסה מעטה שלג בגובה של עד חצי מטר. רוחות מערביות.

כלכלה ודמוגרפיה

נכון ל-2010 מנתה אוכלוסיית סיליסטרה 40,195 נפשות, במגמת הגירה שלילית מחד ועליית הגיל הממוצע של התושבים, מאידך. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 75.5 אחוזים הם בולגרים, 12.6 אחוזים הם טורקים ו1.2 אחוזים הם בני רומה. מרבית התושבים הם נוצרים אורתודוקסים ומיעוטם אוונגליסטים ומוסלמים סונים.
בשטח הרשות המקומית קיים שדה תעופה המיועד למטוסי נוסעים ומטען קטנים. הכביש המהיר מספר I-7, מחבר את סיליסטרה עם העיר שומן וכביש מספר I-21, מחבר את העיר עם רוסה ודובריץ'. בסמיכות לעיר עובר עורק מספר 5 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים, המחבר את מדינות סקנדינביה לאזור הבלקן ודרך טורקיה למזרח אירופה. בעיר קיימת תחנת רכבת מרכזית המקושרת לרשת מסילות הברזל הבולגריות. בעיר קיים נמל על גדות נהר הדנובה המשמש לייצוא ויבוא של סחורות וחומרי גלם.
בעיר ישנן חברות ומפעלים בתחום הטקסטיל, מוצרי גומי ופלסטיק, הובלה ימית ועיבוד עץ. בסביבות העיר מגדלים גידולים חקלאיים שונים ובכלל זה חיטה, גרעיני חמנית, שעורה, תירס וכרמים בהם מגדלי ענבי יין. כמו כן ישנן גם מספר חוות לגידול צאן ובקר בשטח הרשות המקומית.
דלקת מוח מקרציות

אפידמיולוגיה

הנגיף הוא ממשפחת הפלביווירוס. זה נגיף המורכב מסליל אחד של RNA ובו שלושה תת-סוגים:אירופאי, רוסי והמזרח הרחוק. הוא מועבר בעקיצת מספר סוגים של קרציות. באירופה שכיח המין Ixodes ricinus ובסיביר והמזרח הרחוק המין Ixodes persculatus. במקרים בודדים הייתה הדבקה על ידי מוצרי חלב בלתי מפוסטר של פרות, כבשים ועיזים נגועות בנגיף.
המחלה נפוצה באזורים מיוערים וכפריים באירופה - דרום גרמניה, מרכז אירופה, הארצות הבלטיות, רוסיה, סין וצפון יפן.
בישראל לא נמצאות הקרציות המדבקות אבל היו מספר מקרים של מטיילים שנעקצו באזורים אנדמים למחלה.

מהלך המחלה

לאחר העקיצה יש תקופת דגירה של 1-2 שבועות שבהם אין כל סימני מחלה. לאחר מכן מופיע חום וסימנים דמויי שפעת החולפים כעבור מספר ימים ולאחר תקופה קצרה ללא סימנים מופיע ב-20%-30% הגל השני של המחלה המאופיין בסימני דלקת במערכת העצבים - בלבול, שנויים במצב ההכרה ושיתוקים. בשלב זה התמותה מגיעה עד 2%.
עקיצה על ידי תת-המין האירופאי גורמת למחלה קלה יותר מאשר זו במזרח הרחוק שם מגיעה התמותה ל-20%-40% עם פגיעה עצבית קשה יותר.

אבחנה

האבחנה נעשית על ידי קבלת נתונים מדויקים מהחולה (מקומות שביקר, צורת התמגנות וכו') ונקבעת על ידי שימוש בשיטת ELISA לקביעת כיל הנוגדנים הספציפיים לנגיף.
צד לקוח

באינטרנט, המחשב הביתי מהווה "לקוח" שמקבל את המידע שהגיע מהשרת, ומציג אותו למשתמש באמצעות תוכנה ייעודית, לרוב דפדפן. המושג "תכנות בצד הלקוח" מתאר את הפעולות שמבצעים הדפדפן ושאר חלקי המחשב של הלקוח, כדי להציג על צג הלקוח את הדף שהגיע מהשרת.

לקוח אינטרנט

בראשית ימיה של רשת האינטרנט, עת נוצר צורך להציג באינטרנט מידע גם בצורה גרפית (להבדיל מהעברת טקסט בלבד), פותחה למטרה זו שפת התגיות HTML. התגיות, המהוות הוראות מוסכמות ליצירת מצג גרפי סטטי, נשמרות כקובץ טקסט בעל סיומת .html או .htm אשר מאוחסן על השרת. כאשר המחשב המרוחק מבקש מהשרת גישה אל הקובץ הזה, נשלח אליו תוכנו, ולפיו הדפדפן בונה את הדף בצד הלקוח.

תכנות בצד לקוח

המגבלה העיקרית של שפת ה-HTML היא שהיא מסוגלת ליצור דפים סטטיים בלבד. כדי לשפר את חוויית המשתמשים, וכדי ליצור שמישות גבוהה, פותחה שיטה שכונתה Dynamic HTML ומטרתה לאפשר דפים דינמיים ואינטראקטיביים, על ידי רשימת הוראות לדפדפן לבצע שינויי עיצוב שונים, למשל, במקרים מוגדרים, כמו בעקבות פעולה של המשתמש.
כדי לבצע פעולות אלו פותחו שפות תכנות המיועדות לפעול בצד הלקוח, כשהבולטות בהן הן JavaScript‏, ActionScript, ושפת Java בצורת ההפעלה המכונה Applet. שפות אלו הן שפות תוכנה לכל דבר, אך בניגוד לרוב שפות התוכנה הרגילות ובניגוד לתכנות בצד שרת, בחלק מהמקרים קוד המקור של שפות אלו נשלח כמו שהוא אל הדפדפן, כשהוא משולב בקוד ה-HTML או כקובץ נפרד. הדפדפן פועל כמפרש ומבצע את ההוראות, או מעביר את הקוד לPlug-in. כך הדף יכול להשתנות מיידית, ללא צורך בשליחת בקשה לשרת וקבלת דף מעודכן.
לרוב, שפות תכנות בצד לקוח משמשות לבדיקה ראשונית של הקלט, וכן לשינוי אופן הצגת הדף (מהצורה הראשונית שהורה קוד ה-HTML) בעת אירוע כלשהו. לדוגמה, ניתן להורות שאלמנט מסוים בדף ישנה את תכונותיו (כגון מיקום, צורה או אפילו תוכן) בעת מעבר העכבר מעליו. כמו כן ניתן באמצעותן לשלוט על חלק מרכיבי המחשב, למשל, להורות להדפיס את הדף הנוכחי בעת אירוע מסוים (כמו לחיצה על קישור).
כשהאינטרנט הפך אינטראקטיבי ושולבו בו טפסים, תכנות בצד לקוח נעשה חיוני: הוא מאפשר לבדוק טפסים לפני שליחתם, להציג ולהסתיר אזורים בדף, ליצור חלונות עריכה אינטרנטיים מסוג WYSIWYG (כמו אלו שמשמשים בפורומים וכדומה), להקפיץ חלונות פופ אפ ועוד.

שימושים נוספים

קיימים יישומים נוספים הפועלים דרך האינטרנט ומהווים צד לקוח. עם יישומים אלה ניתן למנות תוכנות FTP, מנהלי הורדות, לקוחות שיתוף קבצים כמו אימיול וביטורנט, ו-ווידג'טים המתממשקים לאתרי אינטרנט ועושים שימוש בטכנולוגיות חדשות כמו Silverlight ודומותיה, המאפשרות לפתח יישומים המיועדים לשולחן העבודה ולאינטרנט כאחד.
דוגמה נוספת לצד לקוח - תוכנות המציגות תוכן מהאינטרנט בהתאם לדרישת המשתמש. בין התוכנות האלה ניתן למנות את Google Earth ואת תוכנת הלקוח של Second Life.
גן הקבר

גַן הַקֶבֶר (תרגום משובש שהשתרש של שם האתר באנגלית Garden Tomb - למעשה היה צריך להיקרא קֶבֶר הַגַן) הוא אתר בצפון מזרחה של ירושלים, המזוהה על ידי הפרוטסטנטים כמקום קבורתו של ישו. האתר נמצא כמה עשרות מטרים מצפון לחומת העיר העתיקה, בתחומי המע"ר של מזרח ירושלים.

תיאור קבורתו של ישו בברית החדשה

בבשורה על פי יוחנן, פרק 19 פסוקים 38-42 מתואר:
"וְאַחַר בָּא יוֹסֵף הָרָמָתִי וְהוּא תַּלְמִיד יֵשׁוּעַ בַּסֵּתֶר מִפְּנֵי הַיְּהוּדִים וַיִּשְׁאַל מֵאֵת פִּילָטוֹס אֲשֶׁר יִתְּנֵהוּ לָשֵׂאת אֶת־גוּפַת יֵשׁוּעַ וַיַּנַּח לוֹ פִּילָטוֹס וַיָּבֹא וַיִּשָּׂא אֶת־גוּפַת יֵשׁוּעַ׃ וַיָּבֹא גַּם־נַקְדִּימוֹן אֲשֶׁר בָּא־לְפָנִים בַּלַּיְלָה אֶל־יֵשׁוּעַ וַיָּבֵא תַעֲרֹבֶת מֹר־וַאֲהָלוֹת כְּמֵאָה לִיטְרִין׃ וַיִּקְחוּ אֶת־גּוּפַת יֵשׁוּעַ וַיְחַתְּלוּהָ בְתַכְרִיכִין עִם־הַבְּשָׂמִים כְּמִנְהַג הַיְּהוּדִים לִקְבֹר אֶת־מֵתֵיהֶם׃ וּבַמָּקוֹם אֲשֶׁר נִצְלַב הָיָה גָן וּבַגָּן קֶבֶר חָדָשׁ אֲשֶׁר לֹא־הֻנַּח בּוֹ מֵת עַד־הֵנָּה׃ שָׁם שָׂמוּ אֶת־יֵשׁוּעַ כִּי־עֶרֶב שַׁבָּת הָיָה לַיְּהוּדִים וְהַקֶּבֶר קָרוֹב."

תיאור האתר

קבר הגן נמצא כיום בבעלות אגודת קבר הגן, The Committee of the Garden Tomb (Jerusalem) Association, שמרכזה בלונדון. יש בו פינות חמד ירוקות ונשמרת בו תחושה של גן פתוח, כפי שהיה, בעיני הפרוטסטנטים בתקופתו של ישו. לאחר הכניסה לגן פונים שמאלה בשביל לעבר "חצר" חצובה בסלע ובה ניתן לראות את פתח מערת הקבורה המיוחסת לישו שנתגלתה, כאמור ב-1867 ונחקרה על ידי קונרד שיק. 
מערת הקבורה בת שני חדרים ובפתחה אבן גולל. היא נמצאת בתוך גן קדום, שבו נמצאו בורות אגירה למי השקיה.
חלק מהפרוטסטנטים מסכימים עם המחקר המודרני ותיארוך הקבר לתקופת בית ראשון. עם זאת, לטענתם, עדיין קיימת חשיבות באתר קבר הגן בשל שימור האווירה האותנטית הקדומה של ימי ישו.

האתר בתקופה הצלבנית

בתקופה הצלבנית עמד במרבית השטח של קבר הגן מבנה חצר מרובע בשם האסינריה (Asinaria). מבנה זה שימש כאורוות חמורים של מסדר ההוספיטאלרים. אורווה גדולה זו, דומה במבנה לאורווה הצלבנית שנחשפה בעתלית. בחזית הקבר, היה קמרון ארוך ששימש כאורוות. התעלה החצובה בחזית הקבר, אשר מוצגת לעיתים כתעלה של אבן הגולל שסגרה על הקבר של ישו, הנה למעשה שוקת מהתקופה הצלבנית שחולקה על ידי מחיצות אבן לאבוסים. בתמונות מראשית המאה העשרים מחיצות אלו נראות בבירור.
קובי נעים

תחילת דרכו

ובי נעים חקר והתנסה בתחום ההקלטות עוד מימי נעוריו המוקדמים. הוא התגייס לצה"ל לגיוס חובה, אך שוחרר כעבור כמה שבועות, עקב בעיות רפואיות. הוא החל לעבוד כטכנאי סאונד בשנת 1982, כעוזר טכנאי באולפני גל קול. הוא התגייס שוב לצה"ל, אך במתכונת של טכנאי שידור והקלטות בגלי צה"ל. נעים היה חבר בצוות הקלטות חוץ, והקליט בין היתר את מופעיהם של ג'ון מקלפלין, ג'ק ברוס, כוורת, צ'יק קוריאה, הפילהרמונית הישראלית ועוד רבים אחרים.

לאחר השחרור מצה"ל

לאחר שהשתחרר, עבד נעים באולפנים רבים, בהם אולפן המאסטרינג של לואי להב, SDL, בו מיסטר את אלבומיהם של בועז שרעבי, איפה הילד, שרון ליפשיץ, אלון אולארצ'יק ועוד רבים אחרים. נעים שימש כטכנאי, מעבד ופרוגרמר באלבומיה של ריטה, ואף שימש כקלידן בהופעותיה ובהופעות של אמנים כגון שרון חזיז, גלי עטרי, מאיר בנאי, אדם ואתי אנקרי. נעים שימש כפרוגרמר בפרויקטים שונים למיניהם, ביניהם אלבום הבכורה של להקת החברים של נטאשה. נעים אף הפיק מוזיקלית את "פנסים", מופעה של שרון חזיז.

שנות האלפיים

נעים הלחין בין שנות התשעים המאוחרות ושנות האלפיים המוקדמות מוזיקה לפרסומות ולסרטי תדמית, ביניהם לתוכנית עובדה של אילנה דיין, בזק, דלק, מט"ח והסרט איש החשמל, יחד עם שם טוב לוי. קובי פיתח תוכניות לימוד והחל ללמד באמצעות שיעורים פרטיים פרטניים לימודי סאונד (הכוללים לימוד מיקס ומאסטרינג), לימודי הפקה מוזיקלית, ולימודי סינתזה. כמו כן, לימד בבתי הספר רימון, Muzik, ומכללות ספיר וכנרת.
PHP-Fusion

גרסה 6

גרסה 6 הייתה נפוצה מאוד, אך היום יותר ויותר אתרים משדרגים את המערכת שלהם לגרסה 7.01 המעודכנת.
הקוד של מערכת PHP-Fusion 6 הנו שילוב של PHP, SQL ו- HTML בכל קובץ.

רישיון

המחבר המקורי של התוכנה מחזיק בידיו את מלוא זכויות היוצרים. התוכנה זמינה ברישיון חופשי (AGPL, כאמור). ניתן גם לקנות רישיונות אשר מקנים את הזכות להוריד את ההתייחסות המפורשת לזכויות היוצרים מהדף.
http://www.php-fusion.co.uk/viewpage.php?page_id=6
ג'ואן סטייץ

קורות חייה

ג'ואן איליין ארגטסינגר נולדה ב-26 בינואר בשנת 1941, בעיר מיניאפוליס שבמינסוטה, ארצות הברית. כילדה היא למדה בבית ספר לבנות, וכבר אז התעניינה במדע. לאחר שסיימה ללמוד בתיכון, עברה סטייץ ללמוד בקולג' אנטיוץ' שבאוהיו, ובשנת 1963 קיבלה תואר ראשון בכימיה. לאחר מכן, סטייץ סייעה למדענים במכון הטכנולוגי במסצ'וסטס, שם התיידדה עם ג'יימס ווטסון (שגילה את מבנה מולקולת הDNA) ובמכון מקס פלאנק בגרמניה. סטייץ חשבה שהיא לא מספיק מסורה כדי לחקור ימים ולילות במעבדה. בנוסף, באותם ימים, כמות הנשים הפרופסוריות ומנהלות המעבדה הייתה קטנה, ובתור אישה, היא הייתה משוכנעת כי לא תגיע לעמדות בכירות בתחום המדע, ולכן החליטה לגשת לתואר שני באוניברסיטת הרווארד במקום לנהל מעבדה. אולם, לאחר עבודת קיץ במעבדת מחקר באוניברסיטת מינסוטה תחת פיקוחו של ביולוג התאים ג'וסף גאל, סטייץ מצאה את עצמה עובדת ימים שלמים במעבדה ונהנית מכך. היא החליטה לשנות את הכיוון אליו רצתה לפנות, ובשנת 1963, התחילה ללמוד ביוכימיה וביופיזיקה מולקולרית באוניברסיטת הרווארד, והייתה האישה היחידה בכיתה.
בשנת 1967 עברה סטייץ לגור בקיימברידג', אנגליה, כדי לעשות את עבודת הפוסט דוקטורט שלה במעבדה לחקר ביולוגיה מולקולרית של מועצת המחקר הרפואי באוניברסיטת קיימברידג'. אז היא התחילה את עבודתה העצמאית בחקר הRNA.

קריירה

בעבודת הפוסט-דוקטורט שלה, סטייץ חקרה היכן הmRNA- מתחיל להיות מתורגם לDNA על ידי הריבוזומים. את ממציאה פרסמה במאמר בשנת 1969 למגזין "nature". בשנת 1970 הוצע לה תפקיד פרופסור משני באוניברסיטת ייל במחלקה לביופיזיקה וביוכימיה, ולאחר מכן הפכה לפרופסור מן המניין והתחילה לנהל מעבדה משלה. היא המשיכה לחקור ריבוזומים אך במקביל התחילה גם לחקור את תהליך שחבור הRNA- תהליך שבו האינטרונים מתנתקים מהקדם RNA שליח (pre-mRNA). במחקרה גילתה את הקומפלקס שנקרא snRNP. היא מצאה כי ה snRNP-הכרחי לתהליך השחבור וכי snRNP- מזהים את האינטרונים ב-pre-mRNA. את ממציאה פרסמה בשנת 1980 במאמר למגזין "nature". כיום סטייץ חוקרת כיצד ווירוסים משתמשים בRNA לא מקודד (noncoding RNAs) כדי לתפעל את התאים המארחים.

חיים פרטיים

במהלך לימודיה באוניברסיטת הרווארד פגשה את תומאס סטייץ, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 2009, והשניים נישאו בשנת 1966. כיום מתגוררת בעיר ניו-הייבן שבקונטיקט, ארצות הברית. לזוג ילד ששמו ג'ון.
סטייץ מדברת רבות על כמות הנשים הקטנה שנמצאת בתפקידים מובילים במדע. באחד מציטוטיה היא אומרת:
בימיי לנשים היו שישה ילדים וסטיישן וואגן (מכונית משפחתית). בזמן ההוא לא היו נשים פרופסוריות בתחום מדעי הטבע בכל אוניברסיטה גדולה. עקב כך, מעולם לא ציפיתי מעצמי להיות איפה שאני כיום. מעולם לא חשבתי שאני אלמד; מעולם לא חשבתי שאני אחנוך סטודנטים לתואר שני; מעולם לא חשבתי שאני אהיה בפקולטה באוניברסיטה נודעת. באמת חשבתי שאני אהיה שותפה למחקר במעבדה של מישהו- של גבר כמובן.
מרסל ויטצ'ק

באייר אורדינגן

ויטצ'ק היגר עם משפחתו מפולין לגרמניה בילדותו, ושיחק במועדוני ילדים ונוער בעיר אוברהאוזן, ולאחר מכן עבר לקבוצת הנוער של באייר אורדינגן. בשנת 1986 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של באייר אורדינגן, ששיחקה אז בבונדסליגה. ויטצ'ק שיחק בקבוצה חמש עונות, בהן ערך 142 הופעות וכבש 22 שערים. בעונת 1991 ירדה באייר אורדינגן לליגת הבונדסליגה השנייה, ולכן ויטצ'ק חתם בשורות אלופת הבונדסליגה הטרייה, קייזרסלאוטרן.

קייזרסלאוטרן

בקייזרסלאוטרן שיחק ויטצ'ק שתי עונות, בהן הבקיע 19 שערים ב-68 הופעות. ויטצ'ק השתתף עם הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1992, שם הודחה בשמינית הגמר על ידי ברצלונה, לאחר שהפסידה 2-0 בקאמפ נואו, והובילה 3-0 בגומלין, אך שער בדקה ה-90 של חוסה מריה באקרו העלה את ברצלונה לרבע הגמר בזכות שערי חוץ.

באיירן מינכן

הצלחתו של ויטצ'ק בקייזרסלאוטרן עוררה התעניינות בבאיירן מינכן, שם חתם בשנת 1993 ושיחק ארבע עונות. עם באיירן מינכן זכה ויטצ'ק באליפויות הבונדסליגה בעונות 1994 ו-1997, ובגביע אופ"א בעונת 1996, לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על בורדו, כשבדרך לזכייה בתואר, הבקיע ויטצ'ק שערים בשני משחקי חצי הגמר נגד ברצלונה. בשני המשחקים במפגש הכפול מול בורדו נכנס כמחליף. סך הכול, צבר ויטצ'ק בארבע עונותיו בבאיירן מינכן 97 הופעות בבונדסליגה, בהן כבש תשעה שערים.

בורוסיה מנשנגלדבך וסוף הקריירה

בקיץ 1997 חתם ויטצ'ק בבורוסיה מנשנגלדבך, שם שיחק שש עונות. בכל שש העונות שיחק לפחות 30 משחקים בכל עונה, והפך לשחקן מפתח בקבוצה. בשנת 1999 ירד ליגה בפעם השנייה בקריירה שלו, הפעם עם בורוסיה מנשנגלדבך, ועלה עם הקבוצה בחזרה לבונדסליגה בתום עונת 2001. בתום עונת 2003 עזב את הקבוצה לאחר שצבר 167 הופעות, בהן כבש 13 שערים, ועבר לווטנשייד 09 ששיחקה אז בליגות האזוריות, שם שיחק שתי עונות, לפני שסיים את הקריירה במועדון החובבים פ.צ. אלבשטאדט בשנת 2007.

קריירה בינלאומית

ויטצ'ק שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה המערבית, אך לא זומן מעולם לנבחרת הבוגרת. 
בשנת 1985 ייצג ויטצ'ק את גרמניה המערבית באליפות העולם לנוער עד גיל 17 שנערכה בסין. נבחרתו הפסידה בגמר לנבחרת ניגריה, אך ויטצ'ק זכה בנעל הזהב של הטורניר עם שמונה הבקעות. 
בגמר אליפות העולם עד גיל 20 שנערכה בצ'ילה בשנת 1987, כבש ויטצ'ק שער שוויון מאוחר נגד נבחרת יוגוסלביה, שהוביל את הקבוצות להארכה ולפנדלים. בבעיטות ההכרעה, ויטצ'ק החמיץ את הפנדל הראשון, והיה היחיד שהחטיא מכל הבועטים של שתי הנבחרות, דבר שהוביל לזכייתה של יוגוסלביה בתואר, כשויטצ'ק מסתפק שוב בנעל הזהב עם שבע הבקעות בטורניר זה, לאחר הפסד נוסף בגמר.
טאופילו גוטיירס

קריירת מועדונים

גוטיירס התחיל את הקריירה שלו בעיר בה נולד בקבוצת הכדורגל של ברנקייה בשנת 2006. אחרי שהרשים וכבש 16 שערים ב-28 הופעות הוא עבר כעבור שנה לקבוצה הבכירה של העיר, אתלטיקו ג'וניור ברנקייה. בתחילת דרכו במועדון הוא התקשה לקבל דקות. ב-2 בספטמבר 2007 כבש את שער הבכורה שלו. בעונת הכדורגל של 2008 הוא כבר הצליח לקנות את מקומו בהרכב הראשון והבקיע 11 שערים, וסיים במקום השלישי בטבלת הכובשים של הליגה יחד עם אדריאן ראמוס. בחלק הראשון של עונת 2009 גוטיירס הבקיע 16 שערים וזכה בנעל הזהב. בחלק השני של עונת 2009 הבקיע 14 שערים, וסיים שני בטבלת מלכי השערים אחרי ג'קסון מרטינס. 
ב-13 בינואר 2010 גוטיירס נמכר לטרבזונספור טורקית תמורת 3 מיליון דולר. בעונה הראשונה שלו בליגה הוא התקשה להסתגל לסגנון המשחק של הקבוצה ולא זכה להזדמנויות בהרכב. בעונה השנייה שלו בקבוצה ב-2010/2011 הוא הראה התקדמות, וב-7 באוגוסט 2010 הבקיע שלושער בניצחון 0-3 נגד בורסאספור במסגרת הסופר קאפ הטורקי ואף זכה בתואר איש המשחק. באותה עונה הוא כבש גם צמד נגד סיבאספור. 
בפברואר 2011 גוטיירס עזב את טורקיה במפתיע ללא אישור הקבוצה והגיע לארגנטינה, לאחר שטען שהוא סובל מפציעה. עם זאת, הרופאים של טרבזונספור לא מצאו עדות לכך והוא שוחרר מהקבוצה. בסופו של דבר הוא עבר לראסינג קלוב. לאחר עונה טובה בראסינג במהלכה הבקיע 22 שערים, הוא נאלץ לעזוב גם אותה בעקבות תקרית בה הואשם כי איים על חבריו לקבוצה באקדח פיינטבול בחדר ההלבשה אחרי משחק ליגה נגד אינדפנדיינטה. גוטיירס חתם על חוזה קצר טווח בלנוס והיה אמור לשחק איתה במפעל הליברטדורס. לאחר שחזר למולדתו בטענה שיש לו מחויבות לנבחרת הלאומית והעניין נבדק ונמצא כי הוא לא היה עם הנבחרת, הוא שוחרר גם מלנוס. 
בשנת 2012 עבר גוטיירס לקרוס אסול ממקסיקו תמורת 3 מיליון דולר עם שכר של 1.5 מיליון דולר לעונה. בתחילת התקופה שלו בקבוצה הוא שימש בעיקר מחליף לחלוץ הראשון של הקבוצה מריאנו פאבונה, אך לאחר מכן הוא הצליח לנצל את פציעתו של פאבונה וכבש מספר שערים חשובים בליגה. ביולי 2013 עבר לריבר פלייט תמורת 3 מיליון דולר, על אף מספר קשיים ואי הסכמות על תנאי העברתו בין ריבר פלייט לקרוס אסול שנפתרו לאחר התערבותה של פיפ"א. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 נגד קולון, ובאותו משחק הוא הבקיע את השער הראשון שלו בקבוצה. במהלך 2014 זכה עם ריבר באליפות אחת (פינאל 2014), בגביע לאומי (קופה קמפאונאטו - סופרפינאל 2013/14) ובגביע סודאמריקנה. לאחר עונה זו נבחר לכדורגלן השנה בדרום אמריקה לשנת 2014. בעונת 2015 זכה עם ריבר בגביע רקופה סודאמריקנה, והשתתף עד שלב רבע הגמר בגביע ליברטדורס, שבו זכתה הקבוצה לאחר עזיבתו. 
ב-18 ביולי 2015 חתם לשלוש שנים בספורטינג ליסבון הפורטוגזית. ב-7 באוגוסט 2016 חתם ברוסאריו סנטראל הארגנטינאית. ב-26 ביוני 2017 חתם באתלטיקו ג'וניור לשלוש שנים.

קריירה בינלאומית

באוגוסט 2009 גוטיירס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קולומביה בניצחון 1-2 נגד אל סלוודור בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו. בהופעתו השלישית בנבחרת הוא רשם את הופעת הבכורה במפעל רשמי, כאשר במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 הוא הבקיע את השער השני בניצחון 0-2 של קולומביה על אקוודור. במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 הוא הבקיע 6 שערים ועלה עם נבחרתו למונדיאל 2014 לראשונה אחרי 16 שנה. במשחק הפתיחה של הנבחרת בטורניר הבקיע גוטיירס את השער השני בניצחון של קולומביה על יוון 0-3.
קבורה בים

קבורה בים היא הפעולה של סילוק שרידיו של אדם שנפטר על ידי הטלתם לתוך ים (או גוף מים אחר) או הנחתם בתוכו.

בישראל

במאי 1962 הוצא להורג אדולף אייכמן בתלייה בישראל. גופתו נשרפה ואפרו פוזר מחוץ לתחומי המים הטריטוריאליים של המדינה.
בשנת 2014 התיר בית המשפט המחוזי בתל אביב בצעד תקדימי לאזרח ישראלי להיקבר בים, זאת לפי בקשתו של האזרח, שהוגשה על-פי השקפת עולמו. בית המשפט פסק שהקבורה תיעשה מחוץ לתחום המים הטריטוריאליים של ישראל.
רווח (כלכלה)

רווח בכלכלה הוא הערך המוסף ליזם בגין השקעתו. הרווח מחושב כיתרה שבין ההכנסות בניכוי הוצאות. מרקס הגדיר רווח כהכנסה שלא מעבודה.
קיימות הגדרות רבות לרווח, הנובעות משימושים שונים למושג. ההגדרה הכלכלית לרווח שונה מההגדרה החשבונאית, וכן קיימים מונחים לסוגי רווח שונים - רווח גולמי, רווח תפעולי, וכדומה.
המונח מתאר בין היתר את הרווח לתקופה בה גורמי הייצור של המשק קבועים (קרי, לא ברי שינוי) והוא תוצר המשוואה: פדיון פחות הוצאות. ההוצאות במשוואה הן הוצאות משתנות בלבד לייצור כמות מסוימת, ואינן מתחשבות בהוצאות קבועות.