רפי פלד

קריירה

פלד נולד בקיבוץ הזורע. בשנת 1962 התגייס לצה"ל ושירת בחטיבת הצנחנים. במלחמת ששת הימים לחם כקצין מבצעים בגדוד 202, בקרבות לכיבוש רצועת עזה. השתחרר מהצבא בדרגת סרן בשנת 1967. בשנים 1969–1975 שירת בשב"כ.
בעל תואר ראשון ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. למד לתואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה.

משטרה

לאחר פרישתו מהשב"כ התגייס למשטרת ישראל ומונה לראש מחלקת עיקוב במרחב ירושלים. ב-1976 מונה למפקד היחידה לעיקוב. ב-1978, לאחר שסיים קורס פיקודי, מונה לראש לשכת מודיעין ובילוש, הנקראת גם "הלשכה לתפקידים מיוחדים". בשנת 1980 מונה לתפקיד ראש ענף מודיעין במחוז הדרומי בדרגת סגן ניצב. בתפקידו זה עסק בהפעלת סוכנים סמויים במלחמה בסחר בסמים. תחת פיקודו פותחו שיטות חדשות להפעלת סוכנים ויחידותיו הפעילו סוכנים בקנה מידה מבצעי נרחב. על פעילותו בתחום הסמים קיבל פלד בשנת 1983 את עיטור השירות של המשטרה. באותה תקופה הוא התלונן על ריבוי התלונות נגד אלימות שוטרים וצוטט כאומר "כשחוטבים עצים ניתזים שבבים". 
פלד שימש כסגן ראש צוות החקירה המיוחד בפרשת רצח אמיל גרינצווייג. ב-1983 מונה לעוזר ראש אגף המודיעין וב-1988 מונה למפקד האגף והועלה לדרגת תת ניצב. 
בשנת 1991 קודם לדרגת ניצב ומונה לתפקיד מפקד המחוז הדרומי שאורגן מחדש עם הקמת מחוז ירושלים. בפברואר 1993 מונה פלד למפקד מחוז ירושלים, וכעבור חודשיים, באפריל 1993, מונה לתפקיד המפכ"ל ה-11 של משטרת ישראל. 
בתחילת 1994 נחשפו בעיתונות טובות הנאה שקיבל, ביניהן חבילות נופש בבתי מלון. לפרסום מיוחד זכתה תמונה בה נראה פלד משתכשך בג'קוזי עם קציני משטרה נוספים. החשיפה זכתה לכינוי "פרשת הג'קוזי". 
בעקבות הפרשה נחקר פלד על לקיחת שוחד. היועץ המשפטי לממשלה, מיכאל בן יאיר, החליט שלא להעמידו לדין, אולם בג"ץ קבע, בעקבות עתירות, שיש להעמידו לדין משמעתי. ב-1 במאי 1994 התפטר פלד מתפקידו כמפכ"ל, ולמעשה מנע את ההליך המשפטי נגדו.
בינואר 1995 מונה למנכ"ל חברת החשמל לישראל, וכיהן בתפקיד זה עד אפריל 2000. 
במהלך שנת 2001 כיהן זמן קצר כמנכ"ל משרד ראש הממשלה.

פרשת פלד גבעוני

לאחר פרישתו מחברת החשמל פנה פלד לעסקים פרטיים, במסגרתם הקים, יחד עם אנשי העסקים אריה גבעוני ודוד הבי, קבוצת חברות בורסאיות בשם "קרן פלד". דוד הבי היה חבר מרכז הליכוד ומקורב למשה קצב, וכן נודע בקשריו עם אנשי הפשע מיכה אסלן וזאב רוזנשטיין.
קבוצה זו, ביחד עם טל יגרמן רכשה חברות אחדות, ובהן חברת "פויכטונגר" (שכללה, בין השאר, את משב קירור ואת החברה הציבורית אפקון תעשיות), שעסקה בתעשייה כבדה: מערכת חשמל, לוחות חשמל, שנאים, ציוד מיתוג ובקרה. קבוצת חברות זו קרסה ב-2002, והשאירה אחריה חובות של מאות מיליוני ש"ח. בעקבות קריסה זו הוגש ביולי 2003 כתב אישום נגד פלד, גבעוני והבי, המייחס להם עבירות של מרמה והפרת אמונים. על פי כתב האישום, מנהלי הקבוצה השתלטו על החברות ומשכו מקופתן עשרות מיליוני שקלים לכיסיהם. ב-26 בדצמבר 2012 הורשע פלד בעבירות של מרמה והפרת אמונים בתאגיד וב-4 באפריל 2013 נגזר עליו עונש של 6 חודשי עבודות שירות וקנס בסך 100 אלף ש"ח. פלד והמדינה ערערו על גזר הדין, ערעורו נדחה, ערעור המדינה התקבל והקנס הוכפל ל-200 אלף ש"ח.
בית המשפט העליון תיאר כך את קביעת בית המשפט המחוזי על חלקו של פלד בפרשה:
העבירות בהן הורשע קלות משמעותית מאלו שבהן הורשעו יתר המערערים. פלד לא גנב, לא זייף ולא קיבל דבר במרמה. עם זאת, כך נקבע, כשלונו של פלד התבטא בכך שלא זיהה במועד את נורות האזהרה שהבהבו נגד עיניו במשך חודשים, וכי הפעולות שביצע בניסיון לתקן את המצב, משהבין את חומרתו, היו בבחינת מעט מדי ומאוחר מדי. כמו כן, קבע בית המשפט, פלד נתן יד להעלאת קרנו של יגרמן בקבוצה, ללא כל הסמכה פורמלית וללא דיווח לדירקטוריון ולציבור המשקיעים על מערכת היחסים הפיננסית האישית שהתקיימה ביניהם. עבירות אלו, גם אם הן נופלות בחומרתן ביחס לאלו שבוצעו על ידי המערערים האחרים, יורדות ליסודות העמוקים ביותר של שוק ההון – שקיפות והגינות. בהתחשב בכך, נקבע מתחם הענישה בעניין פלד על 6 חודשי מאסר בעבודות שירות עד שנתיים מאסר.
בית המשפט העליון הוסיף בדברים משלו:
כשלונו של פלד מלזהות את המהלכים שנרקמו סביבו הוגדר כ"קולוסאלי", והביא לנזקים חמורים לציבור. בנוסף לכך, פלד היה זה אשר נתן את יכולת ההובלה ליגרמן, תוך מודעות לעברו הבעייתי ובו בזמן שניהל עמו מערכת יחסים פיננסית באופן אישי. עבירות מסוג זה בהחלט מצדיקות, באופן רגיל, הטלת עונש של מאסר בפועל. מנגד, אין לכחד כי מדובר במערער אשר ביצע עבירות המצויות ברף נמוך יותר של פגיעה באינטרס הציבורי מאשר יתר המערערים, ובעברו זכויות רבות משנותיו הארוכות בשירות הציבורי. כפי שהטעים בית המשפט המחוזי, ישנם מקרים בהם מעמדו וכוחו של נאשם עלולים לעמוד לו לרועץ, לוּ יתברר כי הם נוצלו לרעה לשם ביצוע העבירות. ואולם, אין זה המקרה שלפנינו. על רקע זה יש לקחת בחשבון גם את שמו הטוב שנפגע באופן חמור במהלך הפרשה וסיקורה התקשורתי ואת הזמן הרב שחלף.

רפי פלד כאמן

במשך השנים פיתח פלד את תחביבי הציור והפיסול. הוא חבר באגודת הציירים והפסלים בישראל, והציג בתערוכות רבות בישראל ובחו"ל. בשנת 1982 הוציא ספר בשם "כל אנשי הכלב" המכיל ציורים של דמויות מפורסמות מאותה תקופה, כאשר יש להן פני כלב במקום פני אדם. 
ב-1999 הוצב פסל שלו בככר במפגש הרחובות ויצמן ובני-דן בתל אביב. בשנת 2000 הוציא ספר על אמנות הפיסול. ב-2007 הוצב פסל שלו בדרך אם המושבות פינת דרך זבולון המר בפתח תקווה.