אבן כמונה

קורות חיים

פרטים מעטים ידועים על חייו של אבן כמונה. הוא נולד כנראה בראשית המאה ה-13 למשפחה יהודית בבגדאד. מקובל להניח שחי את חייו בבגדאד, אף על פי שחוקרים מסוימים העלו את ההשערה ששהה בחלב למשך תקופה מסוימת בצעירותו. בבגדאד הוא התכתב ועמד על קשר עם אינטלקטואלים מוסלמים בני זמנו, בהם המלומד הפרסי החשוב נסיר א-דין א-טוסי. בתקופת חייו התרחשה נפילת בגדאד והריסתה על ידי המונגולים בשנת 1258. לא ידוע האם היה בבגדאד באותה עת או במיקום אחר, וחזר אליה רק לאחר מכן. המונגולים מהר מאוד חידשו את הפעילות התרבותית בבגדאד והיו פטרונים למלומדים ואינטלקטואלים מקומיים, בהם אבן כמונה. הכובשים המונגולים האמינו בתקופה זו בדתות כגון שמאניזם, ועל אף שרוב האוכלוסייה הייתה מוסלמית, הממשל לא הודרך עוד על פי עקרונות האסלאם כפי שהיה בתקופת בית עבאס. על רקע זה אבן כמונה הרגיש כנראה שהוא בעל חופש יצירה רב יותר וביקר גם את האסלאם כפי שהוא ראה לנכון, מבלי לנקוט בצנזור עצמי רב. 
על פי כתביו של אבן כמונה ניתן להבחין שהיה בקיא הן בכתבי הקודש היהודים והן באסלאמיים והנוצריים. הוא התמצא בשיח הפילוסופי של תקופתו וכן בפילוסופיה יוונית עתיקה. בכתביו הוא מותח ביקורת על הנצרות ובעיקר על האסלאם, אך לצד זאת רוחש הערכה מסוימת לישו ומוחמד. כתביו מבטאים את הרגשת המחויבות שלו להגנה על היהדות, ומחיבורו המשווה בין היהדות הרבנית ליהדות הקראית עולה שהוא השתייך ליהדות הרבנית.

יצירתו

אבן כמונה הוא דוגמה יוצאת דופן של מלומד יהודי בן ימי הביניים שכתב כמעט את כל חיבוריו בערבית ספרותית (ולא בערבית יהודית או עברית). החיבורים היו מיועדים מראש לקהל הכללי של קוראי הערבית, ולכן הייתה התקבלותו של המחבר בקרב מלומדי התקופה מיידית ורחבת היקף. אבן כמונה היה בראש וראשונה פילוסוף, ורוב יצירותיו מוקדשות לסוגיות פילוסופיות ולספרות פרשנית פילוסופית בסוגיות שעניינו את המלומדים בני תקופתו. במידה רבה הוא פעל כחלק מממשיכי מסורתו של הפילוסוף הנודע בן המאה ה-11 אבן סינא, על אף שבמקרים מסוימים הוא גם חלק עליו. 
אחד מחיבוריו החשובים ביותר של אבן כמונה הוא פרשנותו לחיבור הפילוסופי "כתאב א-תלוויחאת" (كتاب التلويحات) של המלומד המוסלמי-צופי שהאב א-דין א-סהרורדי. חיבור חשוב נוסף שלו הוא ספרו "אל-ג'דיד פי אל-חֶכּמה" (الجديد في الحكمة - "החכמה החדשה") שמתאר את המדעים והפילוסופיה של זמנו. בנוסף כתב אבן כמונה חיבור על ההבדלים בין היהדות הרבנית והיהדות הקראית, פרשנות לחיבור על מיסטיקה של אבן סינא, וכתבים פילוסופים רבים נוספים. התעניינות מיוחדת הוא העניק למהות נפש האדם, וסוגיה זאת זוכה להתייחסות רבה בכתביו. אחת מטענותיו המרכזיות היא שבעוד האדם הוא זמני, הנפש היא נצחית. הוא התייחס לטענה זאת ברבות מאמריו וניסה להוכיח אותה בכלים לוגים ופילוסופים.
חיבורו הידוע ביותר שזכה לתהודה רבה בימיו ולאחר מכן, וגרם למהומות אנטי-יהודיות בבגדאד, הוא ספרו “עיון מחדש בדיונים הנוגעים לשלוש הדתות”. הספר כלל דיון ביקורתי בשלוש הדתות - היהדות, הנצרות והאסלאם - לפי סדר הופעתן על בימת ההיסטוריה. חוקרים בימינו מציינים שבעת הצגת היהדות אבן כמונה הסתמך רבות על ספר הכוזרי, על אף שלא ציין זאת במפורש.  ספרו של אבן כמונה מתחיל עם הצגת תאוריה אחידה על נבואה בכל הדתות, וממשיך בסקירת הטענות של כל דת. כוונתו לא הייתה לכתוב ספר פולמוסי אלא לנתח באופן מלומד וקר את הדתות תוך יצירת תאוריה אנליטית אחידה, ומבחינה זאת ספרו בעל ייחודיות רבה בימי הביניים. החוקר ליאון נימוי הגדיר את אבן כמונה כ"ברוך שפינוזה של המאה ה-13". עם זאת, בספרו הוא מתייחס ליהדות באופן אוהד ומציג אותה תוך חיבור בין כתביהם של יהודה הלוי והרמב"ם. לעיתים הוא מבקר גם את היהדות אך ממעט בכך. לעומת זאת הוא נקט בגישה יותר ביקורתית לגבי הנצרות ואף יותר לגבי האסלאם. ביחס לאסלאם טען שבמקרים מסוימים השריעה אינה תואמת את המוסר, ולכן ניתן להסיק שאיננה חוק אלוהי. ביחס למוחמד הוא טען שאין בהטפותיו כל חידוש מעבר למה שהיה ידוע לפניו, וטען שאין מדובר בדמות "מושלמת" כפי שטוענים מאמיניו. בנוסף הוא העלה את הטענה שמניעיהם של מצטרפים חדשים לדת האסלאם הם לעיתים רחוקות שכנוע אמיתי בעקרונות האסלאם, ולרוב מתאסלמים הצטרפו לאסלאם בעקבות לחץ חברתי או הפריווילגיות החברתיות שיכלו להשיג בזכות זה.
עד היום מעולם לא ראינו מישהו שמתאסלם אלא מתוך פחד, בחיפוש אחר שררה, בשביל להימנע ממיסוי כבד, כדי להימלט מהשפלה, לאחר נפילה בשבי, בגלל התאהבות באישה מוסלמית או מסיבה דומה. לא ראינו לא-מוסלמי מכובד, עשיר וירא שמיים שבקיא גם באמונתו וגם באמונות האסלאם, שבוחר לעבור לאסלאם מרצונו, ללא כמה מהמניעים שצוינו או דומים להם.
 
בכרוניקה מוסלמית מהתקופה מסופר שזמן-מה לאחר פרסום הספר, פרצו פרעות אנטי יהודיות בעיר בגדאד עקב הכעס שהתעורר בקרב האוכלוסייה המוסלמית של העיר. עקב המהומות הוברח אבן כמונה מבגדאד לעיר שכנה בשם חִלה. הוא נשפט שלא בנוכחותו למוות על ידי הרשויות בבגדאד. חוקרים מסוימים העלו את ההשערה שייתכן שהממשל (המונגולי) בבגדאד בעצמו עזר לאבן כמונה להימלט, אך העמיד אותו לדין שלא בנוכחותו כדי לרצות את ההמון. אבן כמונה נפטר מעט מאוחר יותר בחִלה בשנת 1284. 
ידוע על לפחות שלושה חיבורים מוסלמים וחיבור נוצרי אחד שנכתבו כנגד ספרו של אבן כמונה על שלוש הדתות. מתוך שלושת החיבורים המוסלמים רק אחד שרד. גם החיבור המוסלמי וגם החיבור הנוצרי תוקפים את טענות אבן כמונה עם אפולוגטיקה על דתם, אך עם זאת מכבדים את אבן כמונה ומחמיאים לכישוריו האינטלקטואלים. שניהם גם מעלים מחדש את טיעוניו של המומר היהודי סמואל אלמוגרבי בן המאה ה-12 כנגד היהדות.
רוב ספריו של אבן כמונה שנשמרו ראו אור בשפה המקורית שלהם בלבד. אף על פי שחוקרים אירופאים הביעו עניין רב בו ובכתביו כבר מהמאה ה-19, רק מעטים מכתביו הרבים תורגמו לאנגלית, עברית או שפות אחרות. בשנת 1967 החוקר משה פרלמן תרגם לאנגלית והוציא לאור את ספרו של אבן כמונה "“עיון מחדש בדיונים הנוגעים לשלוש הדתות”".