אוגדן ריד

ביוגרפיה

אוגדן ריד נולד בעיר ניו יורק. בן למשפחה מיוחסת, בעלת ממון ורבת השפעה, בעלי העיתון ניו יורק הראלד טריביון (גלגולו כיום הוא העיתון בעל התפוצה העולמית אינטרנשיונל הראלד טריביון). בימי מלחמת העולם השנייה התגייס ריד כטוראי לצבא ארצות הברית, בשנת 1943 והשתחרר לאחר סיום המלחמה, בשנת 1946, בדרגת סגן ראשון.
אוגדן ריד למד באוניברסיטת ייל וקיבל תואר ראשון בשנת 1949. בשנים 1953 עד 1959 היה עורכו של העיתון שבבעלות משפחתו, ואף שימש כדירקטור בחברה בעלת העיתון.
בשנת 1959, בטרם מלאו לו 34 שנים, נתמנה ריד כשגריר ארצות הברית בישראל. נערכה לו חקירה ממושכת בסנאט האמריקאי, באשר למינויו התנגד יושב ראש ועדת החוץ של הסנאט, הסנטור ויליאם פולברייט, שהיה לאורך שנים מראשי המבקרים של ישראל בארצות הברית ומשוללי מדיניותה. להתנגדות חברו סנטורים נוספים. העילה להתנגדות הייתה כי אוגדן ריד איננו דיפלומט מקצועי, והמתנגדים העלו את הטענה כי אין למנות אנשים עשירים וחסרי ניסיון לתפקידים דיפלומטיים חשובים. בהצבעה שנערכה ב-4 ביוני 1959, אישר הסנאט את המינוי. יום לאחר מכן הושבע אוגדן ריד במחלקת המדינה בנוכחות ציר ישראל בארצות הברית יעקב הרצוג.
השגריר המיועד החל בהכנות לקראת כהונתו בישראל, ובין היתר השתתף עם רעייתו בשעורים בשפה העברית בסמינר התאולוגי היהודי (Jewish Theological Seminary) בניו יורק.
ב-30 ביוני 1959 הגיעו אוגדן ריד עם רעייתו ושלושת ילדיהם לישראל. וב-2 ביולי הגיש את כתב האמנתו לנשיא המדינה יצחק בן צבי. השגריר החדש הפך לדמות פופולרית בישראל. הופעתו המרשימה ויחסו האוהד למדינה זכו להוקרה כללית. ב-28 בדצמבר הוענק לו תואר כבוד מטעם אוניברסיטת בר-אילן.
אוגדן ריד לא זכה לתקופת כהונה ארוכה כשגריר בישראל. מינויו נעשה על ידי הממשל הרפובליקני של הנשיא דווייט אייזנהאואר, בהיותו בן למשפחה רבת השפעה שנודעה באהדתה למפלגה הרפובליקנית. ב-8 בנובמבר 1960 נבחר איש המפלגה הדמוקרטית ג'ון פיצג'רלד קנדי לנשיא ארצות הברית, ועל פי המסורת האמריקאית הגישו אנשי הממשל הקודם, ואוגדן ריד ביניהם, את התפטרותם. ב-19 בינואר 1961, יום אחד לפני השבעתו של קנדי לנשיא, סיים אוגדן ריד את תפקידו כשגריר ארצות הברית בישראל. הממשל הדמוקרטי מינה במקומו את וולוורת ברבור כשגריר.
דעת הקהל והעיתונות בישראל ראו את השגריר היוצא כמי שקורץ מחומר נשיאותי, וזאת בשל הופעתו הנאה, ייחוסו המשפחתי וכישוריו. עם בחירתו של קנדי, שהיה הנשיא הראשון שנבחר מילידי המאה העשרים, חלו חילופי דורות בנשיאות, ובאוגדן ריד, הצעיר מקנדי בשמונה שנים, ראו בישראל את נשיא ארצות הברית לעתיד. בפועל לא צפן לו העתיד קריירה פוליטית מזהירה. ריד נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1962, וכיהן בו ארבע תקופות כהונה עד לשנת 1975. בהיבחרו נחשב כאיש האגף הליברלי במפלגה הרפובליקנית, וככזה קמה לו התנגדות רבה מן האגף השמרני במפלגה. ב-22 במרץ 1972 עזב אוגדן ריד את המפלגה הרפובליקנית, ועבר למפלגה הדמוקרטית. נימוקו היה כי אינו יכול להשלים עם מדיניותו של הנשיא הרפובליקני ריצ'רד ניקסון, שנבחר לנשיא ב-1968 והחל לכהן ב-1969, וכי אינו יכול לתמוך במועמדותו של ניקסון לתקופת כהונה שנייה בבחירות של 1972. בבחירות לבית הנבחרים ב-1972 נבחר כבר ריד כאיש המפלגה הדמוקרטית.
בשנת 1974 לא התמודד עוד ריד לתקופת כהונה נוספת בבית הנבחרים, והתמודד על משרת מושל מדינת ניו יורק, אך הסיר את מועמדותו. תפקידיו הציבוריים הסתיימו במלאו את תפקיד הנציב לשימור הסביבה של מדינת ניו יורק בשנים 1975 ו-1976. בשנת 1983 התמודד אוגדן ריד על משרת ראש המינהל של אחד ממחוזות מדינת ניו יורק, אך נכשל בבחירות.
לאחר סיום כהונתו בבית הנבחרים, פנה אוגדן ריד לפעילות עסקית, ובמשך השנים נתמנה לחבר מועצות המנהלים של מספר חברות כלכליות חשובות בארצות הברית. ריד שימש כיושב ראש של "מועצת השגרירים האמריקאים" (Council of American Ambassadors).
נפטר ב-2 במרץ 2019.