מוזאזאורוס

תיאור

המוזאזאורוס היה זוחל ימי ענק: אורכו נע בין 15 ל-18 מטר ומשקלו בין 15 ל-20 טון מטרי. גופו היה בצורת פלך עם זנב שרירי ארוך שבקצהו סנפירי זנב וארבעת גפיו הפכו לסנפירים ארוכים ועבים. הזנב היה ככל הנראה איבר השחייה העיקרי שסיפק דחף אך גם שאר הסנפירים סייעו לו לשחות בים.
ראשו של המוזאזאורוס היה חרוטי וארוך, והגולגולת הייתה חסונה ובנויה בצורה חזקה. פיו היה ארוך וכלל הרבה שיניים חדות שמעידות שהיה טורף. בשל גודלו הרב נחשב המוזאזאורוס לטורף על. עם זאת, מניתוח ארובות העיניים וקופסת המוח שלו עולה שאף על פי שהיו לו עיניים גדולות, הייתה לו ראייה ביניקולרית גרועה וחוש ריח לא מפותח.
למוזאזאורוס "עצם הרבועה" באחורי הגולגולת מימין ומשמאל הדומה למפתח או לסמן שאלה. דבר זה הוא סמן הכר למשפחת המוזאזאוריים. לעומתם, אצל לטאות הכח דומה עצם הרבועה ליתד. עצם הרבועה המוזאזאורית הייתה בעלת יכולת תנועה, תכונה של הקשקשאים. במרכז הלסת התחתונה, מאחורי עצם השינים ישנו מפרק שני מימין ומשמאל, בנוסף למפרק הראשון מימין ומשמאל בבסיס החבור של הלסת התחתונה לשאר חלקי הגולגולת. המוזאזאוריים כולם היו בעלי מבנה זה, מאפיין ייחודי המבדיל אותם מלטאות הכוח, והיו המוזאזאוריים הזוחלים היחידים בעלי מבנה זה. בהיכחדם לפני 66 מיליון שנה איבדה מחלקת הזוחלים תכונה זו. למוזאזאוריים כולם הייתה עין קודקוד, מאפיין של הלפידוזאוריה ובזה דמו ללטאות הכוח.

אורח חיים

המוזאזאורוס היה טורף על שהיה מסוגל לתקוף ולטרוף כל יצור חי במים, החל מדגים ורכיכות (בעיקר ממחלקת הסילוניות כגון דיונונים ואמוניטים) וכלה בכרישים וזוחלים ימיים (כגון צבי ים ענקיים ואף מוזאזאורים אחרים).
ככל הנראה, צדו המוזאזאורים את טרפם בעיקר בשכבה העליונה של המים ומיעטו לצלול למים העמוקים למרות שהיו מסוגלים לכך. המוזאזאורוס לא היה שחיין מהיר במיוחד ולכן תקף בעיקר טרף איטי, כגון זוחלים ימיים (בעיקר צבי ים) שעלו לפני המים כדי לשאוף אוויר. הוא ארב להם מתחת לפני הים, מזהה אותם לפי הצל שלהם אל מול השמש, ואז זינק במהירות באמצעות מכת זנב חזקה ונשך אותם. אם הנשיכה החזקה לא הרגה אותם, היא הייתה פוצעת אותם קשות, ואז היה המוזאזאורוס דולק אחרי טרפו עד אשר היה נחלש ומתעייף מאובדן דם.
בשל חוש הריח הגרוע שלו, לא היה המוזאזאורוס אוכל נבלות, ותזונתו התבססה על ציד של טרף חי, אם כי לא היה בוחל באכילת פגרים כאשר הייתה נקרית לו ההזדמנות.

הגילויים והמחקר

ארבעה מבני מינו של המוזאזאורוס ידועים מהולנד. הראשון התגלה בשנת 1764, השני, שזכה לשם "מוזאזאורוס הופמאני" נתגלה בשנת 1780 השלישי נתגלה בשנת 1999 והרביעי נתגלה בשנות האלפים. "מוזאזאורוס הופמאני" היה ככל הנראה השלם ביותר שנתגלה, ומכיוון שהדבר אירע בתקופה שרק מעטים מבני אדם החלו להאמין שהיו חיות שנכחדו, הפך השלד המאובן לסנסציה עולמית.

מסקנות המחקרים

בשנת 1798 כתב אדריאן גילס קאמפר, מדען הולנדי, את התיאור הראשון של המוזאזאורוס, והקדים את הברון הצרפתי ז'ורז' קיווייה. המדען ההולנדי זהה את המוזאזאורוס כאחת מלטאות כוח. השם מוזאזאורוס הוענק לכל סדרת המוזאזאוריים בשנת 1822. השם "מוזאזאורוס הופמאני", ניתן בשנת 1829 ורק בשנת 1853 גילה מדען גרמני שהמוזאזאוריים חיו בים.

בתרבות

המוזאזאורוס הופיע בסרט "עולם היורה", כנקבה שחיה בתוך לגונה מוקפת בגדרות וסביבה טריבונות, בהם נאספים צופים למופע האכלה והוא החיה הגדולה ביותר בפארק. המוזאזאורוסית טורפת את זארה, העוזרת של קלייר, ופטרנודון, ובסוף הסרט גם את ה"דינוזאור" המהונדס גנטית אינדומינוס רקס.
המוזאזאורוסית מופיעה גם בסרט ההמשך "עולם היורה 2", שם היא מצליחה לברוח לאוקיינוס וטורפת צוללת עם שני עובדים, וכן עובד נוסף המשתלשל מסולם מתחת למסוק. בסוף הסרט היא טורפת גלשן בעודה מגיחה מתוך גל ליד החוף. היא מוצגת גם בסרט הקצר "הקרב בביג רוק", בעודה טורפת עמלץ לבן שצד אריה ים.