google/wiki40b huggingface dataset:
מאשאדו די-אסיס

ביוגרפיה

מאשאדו די-אסיס נולד בריו דה ז'ניירו לאב מולאטי שהיה צייר ובנם של עבדים משוחררים, ולאם לבנה שבמקצועה הייתה כובסת. הבית בו נולד הסופר היה בבעלות דונה מריה חוסה אשר הייתה אלמנת סנאטור ברזילאי והיא העניקה חסות והגנה למשפחת די-אסיס. בשנת 1849 מתה אם המשפחה, והאב והבן עזבו את ביתם ואת נותנת החסות שלהם. ב-1854 נישא אביו של מאשאדו בשנית למריה אינס דה סילבה שהייתה מולאטית ברזילאית. אמו החורגת היא זו שלימדה את מאשאדו קרוא וכתוב, ואופה אשר גר בשכנות הוא אשר הקנה למאשאדו את יסודות השפה הצרפתית.
במשך חייו שלט מאשאדו, מלבד בפורטוגזית ובצרפתית, גם באנגלית, גרמנית ויוונית. השליטה בשפות אלו חשפה אותו למגוון תרבויות וצורות כתיבה אשר העשירו את יצירתו. בהיותו בן 15 החל מאשאדו ללמוד בבית ספר שהיה מיועד לבנות בלבד, גם זאת בהשפעת אמו החורגת שעבדה שם. בשנת 1855 התפרסם לראשונה שיר פרי עטו של מאשאדו בעיתון הברזילאי Marmota Fluminense וזאת בזכותו של פרנסיסקו דה פאולה, שהיה מולאטי בעל חנות ספרים ועיתונים אשר התיידד עם מאשאדו והבחין בכישרונותיו. בשנת 1856 החל לעבוד מאשאדו כשוליה של טיפוגרף בעיתון Imprensa Oficial ושם התוודע אל הסופר הברזילאי מנואל אנטוניו דה אלמיידה שעודדו לפתח עוד יותר כישרונותיו הספרותיים.
החל מ-1858 עבד במספר עיתונים במקביל, כמגיה וככותב. בתקופה זו הוא התיידד עם הסופר והפוליטיקאי הברזילאי חוסה דה אלנסר, ובזכותו הכיר את התרבות האנגלית ונחשף בין היתר ליצירותיהם של ויליאם שייקספיר, ג'ונתן סוויפט, לורד ביירון אשר השפיעו על יצירתו. החל משנות השישים של המאה ה-19 החל מאשאדו גם לכתוב מחזות, בנוסף לשירים שהחל לכתוב עוד בהיותו בן 15. ב-1864 מת אביו של מאשאדו, והוא הקדיש את ספר שיריו הראשון Crisálidas לזכרו. החל משנות השבעים של המאה ה-19 הפך מאשאדו גם לסופר בזכות ספריו סיפורים על ריו (1870), היד והכפפה (1874), זיכרונותיו של מת (1881).
מאשאדו התנגד לעבדות במשך כל חייו, אך לא הביע את דעתו בנושא למרות שהיה צאצא לעבדים משוחררים, וגם לא הדגיש את עובדת היותו מולאטי. בשנת 1868 נישא הסופר לאישה לבנה פורטוגזית בשם אוגסטה חוויאר דה נוביוס. מבחינה פוליטית, למרות שרוב חבריו השתייכו למחנה הליברלי בברזיל, השתדל הסופר לא להביע את עמדותיו הפוליטיות בפומבי. הוא זכה להכרה ולסיוע מהקיסר דום פדרו השני אשר גם העניק לו תואר אבירות. גם אנשי הרוח והאינטלקטואלים של ברזיל ראו בו דמות מופת, ואין מחלוקת על כך שהיה בכיר אנשי הרוח של ברזיל. 
מאשאדו סבל ממחלת האפילפסיה והתקפי המחלה גברו במיוחד לאחר מות ידידו, הסופר והפוליטיקאי חוזה דה אלנסר. בשנת 1904 מתה רעייתו האהובה של מאשאדו, וכעבור ארבע שנים, בשנת 1908, מת מאשאדו עצמו. בימיו האחרונים ניכרו עליו ביתר שאת המאפיינים שליוו אותו ואת יצירתו במשך כל חייו - בדידות ומלנכוליה.
מונורייל

מוֹנוֹרֵייל או רכבת חד-מסילתית (באנגלית: Monorail) היא רכבת עירונית הנעה על גבי קורה הנתמכת על ידי עמודים תומכים.

הגדרת המונורייל

המונורייל נוסע על קורות בטון או פלדה בפישוק כשהאחיזה נעשית באמצעות צמיגים. הקורות מסוגלות לתת רמת גמישות מסוימת להתפתלויות והתעקלויות - הן מסוגלות ליצור עקומה ברדיוס של 45 עד 60 מטר. הקורות עליהן נוסעת המונורייל נתמכות על ידי עמודים בגובה של בין 6.5 ל-12 מטר מעל הקרקע. בסיאטל, הקורות מרובעות בקוטר של 1.219 מטר והן מונחות במרחק של כ-24 מטר האחת מהשנייה, כאשר ישנם זוג קורות עבור רכבות המגיעות בכיוונים מנוגדים. יש אף המרחיבים את ההגדרה לכל מסילה עילית על עמודים וכוללים אף רכבות הנתלות בגבן (בדומה לרכבל) על גבי מסילה עילית המונפת על עמודים ולא רק לרכבות הרוכבות על מסילת המונורייל.
ריי (סרט)

עלילה

סיפור חייו של מוזיקאי הבלוז ריי צ'ארלס. החל מילדותו בדרום ארצות הברית, עיוורונו כשהיה בגיל 7 ועד להצלחתו המוזיקלית בשנות ה-50 של המאה ה-20 ובשנות ה-60, הבגידות באשתו והתמכרותו לסמים.

הפקה וצאת הסרט לאקרנים

הפקתו של הסרט מומנה במלואה על ידי פיליפ אנשוץ, באמצעות חברת ההפקות שלו בריסטול ביי. 
ריי צ'ארלס קיבל בעצמו עותק בכתב ברייל של התסריט המקורי של הסרט. הוא התנגד רק לסצנה שבה ריי תופס פסנתר בעל כורחו, סצנה רומזת כי לריי יש פילגש, וסצנה אחרת שבה ריי הראה למרג'י הנדריקס איך להשתמש בהרואין.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2004.
הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-29 באוקטובר 2004 בתקציב של 40 מיליון דולרים. הסרט המשיך והפך ללהיט בקופות, והרוויח 75 מיליון דולרים בארצות הברית עם 50 מיליון דולרים נוספים בעולם, מה שגרם לסרט להרוויח 125 מיליון דולרים ברחבי העולם.
הסרט קיבל ביקורות חיוביות בעיקר. רוב השבחים הלכו למשחק של ג'יימי פוקס שזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. עם זאת, הסרט קיבל כמה ביקורות רעות, כמו שהסרט סבל מתסריט בינוני. נכון לעכשיו יש לסרט דירוג טרי טוב של 81% על בסיס 188 ביקורות.
מבקר המוזיקה רוברט טשיסטשגו אמר כי "פוקס עושה את הבלתי אפשרי – מקרין משהו שמתקרב לכריזמה של האמן שהוא מגלם ... זו הפעם היחידה אי פעם ששחקן הביא סמל פופ באופן מלא לחיים על מסך".
חניבעל מונומאכוס

חניבעל (בלטינית: Hannibal) שכונה ביוונית מונומאכוס ("הלוחם לבד"). היה מצביא קרתגי ששירת בצבאו של חניבעל ברקה והתלווה אליו במסעו לאיטליה. נודע כאחד הקצינים האכזריים והחמדנים ביותר שלו.
המקור היחיד אודות אדם זה הוא ההיסטוריון היווני פוליביוס, המזכיר אותו בספרו "היסטוריה". פוליביוס מספר על סמך עדותם של בני קרתגו שחניבעל מונומאכוס היה מיודד מאוד עם מאגו ברקה, אחיו הצעיר של חניבעל ברקה, והשניים פעלו לעיתים קרובות ביחד, אם כי הם "תמיד תמרנו בזהירות רבה יותר איש נגד רעהו מאשר נגד האויב". הוא מתאר אותו כחמדן, תאב בצע, ואכזרי ביותר, ומזכיר מעשה מזעזע שלו: כאשר חניבעל ברקה חצה את הרי האלפים, צבאו סבל ממחסור חמור באספקה. ברקה כינס את קציניו כדי לדון במצב, ומונומאכוס קם והודיע שלדעתו יש דרך אחת בלבד לפתור את הבעיה. ברקה נתן לו את רשות הדיבור, ומונומאכוס טען שכדי לשרוד יש ללמד את החיילים לאכול בשר אדם. פוליביוס כותב שברקה הזדעזע מההצעה אולם לא השיב עליה. הוא מוסיף גם שזהו המקור לטענות מאוחרות יותר הנזכרות בין היתר אצל טיטוס ליוויוס, שברקה הרגיל את אנשיו לאכול את גופות אויביהם. מכאן ואילך חניבעל מונומאכוס אינו נזכר עוד ולא ידוע מה עלה בגורלו.
חוקרים מודרניים העלו את הסברה, לפיה חניבעל מונומאכוס אינו דמות אמיתית, והומצא בידי המקור של פוליביוס (ככל הנראה סוסילוס, לבלרו של חניבעל ברקה) כדי לסמל צד אפל יותר באישיותו של ברקה.
עידן שרעבי

ביוגרפיה

שרעבי נולד בראשון לציון, לדניאל וורד שרעבי. אח לשרון ואוהד.
התחיל לרקוד בגיל 10 בחוג לריקוד במזכרת בתיה שם התגורר. שרעבי הוא בוגר תיכון תלמה ילין ובית הספר ג'וליארד בניו יורק. בשנת 2006 עבד בג'וליארד עם הכוריאוגרף, הרקדן והבמאי ויליאם פורסיית'. מיד לאחר שסיים את לימודיו, הצטרף ללהקת NDT  ההולנדית, בין השנים 2003 - 2006 שימש כמורה צעיר בלהקה.
שרעבי יצר עבודות מחול יחד עם כוראוגרפים בינלאומיים נודעים, ביניהם פול לייטפוט , סול ליאון, סטיין סליס , גורקה מארקז  ואחרים.
בשנת 2012 הקים את להקת "עידן שרעבי ורקדנים", שהופיעה בארץ וברחבי העולם. הלהקה השתתפה בפסטיבלים בארץ כמו הרמת מסך, תל אביב דאנס, חשיפה בינלאומית וסדרן מוזיאון ישראל. יצירותיו ללהקתו עטורות פרסים וביניהם פרס שרת התרבות.
בין השנים 2003 - 2006 שרעבי שימש כמורה וכמרצה בג'וליארד, באלווין איילי סקול , האקדמיה של גוטנבורג (שוודיה) ויוטה (ארה״ב), הפיק בתיאטרון המלכותי הדני  ובבתי-אופרה.
בשנת 2017 שימש כמנטור ושופט בתוכנית הטלוויזיה "רק רוצים לרקוד" של טדי הפקות ב"קשת" ולאחר מכן יזם סדנאות מחול בשם "תהליך".

שרעבי חבר בעמותת הכוראוגרפים, ארגון הגג של יוצרי המחול העכשווי בישראל.
התפלגות F

הגדרה וסימון

כאשר משתנה מקרי  מקבל ערכים לפי התפלגות F עם פרמטרים  ו-, נהוג לסמן זאת כך: , ופונקציית צפיפות ההסתברות שלו מוגדרת:

עבור , כאשר  היא פונקציית בטא. בשימושים רבים נהוג שהמשתנים  ו- מקבלים מספרים שלמים חיוביים, אך הפונקציה מוגדרת היטב לערכים ממשיים חיוביים.

תכונות

ניתן לבטא משתנה מקרי עם התפלגות F ופרמטרים  ו- כמנה של שני משתנים מקריים המתפלגים לפי כי בריבוע:

כאשר  ו- הם שני משתנים מקריים בלתי תלויים, אשר מתפלגים לפי כי בריבוע עם  ו- דרגות חופש, בהתאמה.
ביישומים שבהם משתמשים בהתפלגות F, למשל בניתוח שונות, משתמשים לעיתים במשפט קוצ'רן  כדי להראות אי תלות של  ו-.
סוכן מיוחד אוסו

עלילה

בכל פרק עוזר הסוכן המיוחד אוסו ("oso" - דוב בספרדית) לילדים ולילדות לפתור את הבעיות היומיומיות שלהם.
הנציבות האירופית

הרכב

הנציבות מונה 28 חברים, אחד מכל מדינה החברה באיחוד האירופי, כולל את נשיאה והנציגה העליונה של האיחוד לענייני חוץ ומדיניות ביטחון

נשיא הנציבות

אחד מחברי הנציבות משמש כנשיאה. נשיא הנציבות ממונה על ידי המועצה האירופית באישור הפרלמנט האירופי לכהונה בת 5 שנים, עם אפשרות הארכה אחת לכהונה נוספת בת 5 שנים. נשיא הנציבות הנוכחי הוא ז'אן-קלוד יונקר.
הנשיא רשאי למנות לו סגנים לפי שיקול דעתו, ובדרך כלל יש כמה סגני נשיא בנציבות. הנציג העליון, לעומת זאת, הוא סגן נשיא מכוח תפקידו מרגע שאושר על ידי הפרלמנט. מבין סגני הנשיא, לרבות הנציג העליון, ממנה הנשיא "סגן נשיא ראשון" שמשמש כממלא מקומו בעת היעדרותו.

ביצוע

הנציבות האירופית, היא למעשה הכוח הביצועי הראשי של האיחוד, והנציבות מתפקדת כמעין ממשלה של האיחוד. בנציבות מועסקים כעשרים אלף עובדים, בעיקר בבריסל ובלוקסמבורג. הנציבות מחולקת למשרדים ממשלתיים שונים (Directorate-General) כגון חקלאות, תרבות וחינוך, בדומה לחלוקה הנהוגה בממשלות של מדינות לאום מודרניות.

חקיקה

מבין שלושת חלקי הרשות המחוקקת של האיחוד, המורכבת מהנציבות, מהפרלמנט האירופי (הבית התחתון) וממועצת האיחוד האירופי (הבית העליון), הנציבות היא יוזמת החקיקה העיקרית. לעומתה, למועצה יש סמכויות מצומצמות להצעת חקיקה, ואילו הפרלמנט אינו רשאי ליזום חקיקה כלל. על-פי רוב, הצעת חוק מגיעה מן הנציבות האירופית, והוא מאושר רק לאחר שמושגת הסכמת הפרלמנט והמועצה.
הנציבות האירופית מהווה גוף פוליטי ביצועי בן-כלאיים המשלב בו זמנית סמכויות של חקיקה, ביצוע ואף פיקוח במסגרת האיחוד האירופי. ככזו, הנציבות אמורה ליזום חקיקה למועצה ולפרלמנט ואף להיות אחראית ליישומה. תפקידה המרכזי של הנציבות הוא הצעת הצעות חקיקה והצעותיה הן שמקדמות את פעילות מוסדות האיחוד. להצעות אלה ישנה חשיבות רבה כיוון שאישורן הסופי משמען קבלת חוקים חדשים באיחוד אשר מחייבים את כל המדינות החברות. ברגע שמתקבלת החלטה להעביר תחום מסוים לסמכות חקיקה של הנציבות ומוסדות האיחוד, המדינות מפסיקות לחוקק באותו תחום באופן עצמאי. לפיכך, כל מדינה שמצטרפת לאיחוד מקבלת על עצמה את חוקי הקהילה האירופית ומשנה את החקיקה שלה בהתאם.

אכיפה

תפקיד נוסף המוטל על הנציבות הוא אכיפת החקיקה על המדינות. הנציבות מפקחת על יישום החוקים במדינות ובידה הסמכות לתבוע מדינה שמפרה את החוק בפני בית המשפט של האיחוד. בפועל, רמת הציות למשפט האיחוד ולחוקיו היא גבוהה. סמכות הפיקוח של הנציבות האירופית באה לידי ביטוי במתן כוח לנציבות להגיש תובענה לבית הדין האירופי לצדק, כנגד כל מדינה החברה באיחוד האירופי, אשר הפרה הוראה הכתובה באחת האמנות או כל דין אחר של האיחוד האירופי.

ביקורת

על הנציבות נמתחת ביקורת נוקבת מעת לעת בטענה שמדובר בנציבים, אשר הומלצו לתפקידם על ידי ממשלות של המדינות החברות ואשר קיבלו את אישור הפרלמנט האירופי, ללא שעברו תהליך של בחירה דמוקרטית ראויה.
פטריק מהומס

ביוגרפיה

מהומס הוא בנו של פאט מהומס, שחקן בייסבול ששיחק במשך 12 עונות בליגת ה-MLB.
מהומס למד באוניברסיטת טקסס טק  ושיחק במדי נבחרת הפוטבול והבייסבול שלה. בתום שנת הלימודים השנייה שלו, הוא עזב את נבחרת הבייסבול והתמקד רק בפוטבול. במהלך שנתו השלישית, הוביל מהומס את כל שחקני ליגת ה- NCAA במגוון קטגוריות. בתום לימודיו, נבחר מהומס במקום העשירי בדראפט של ליגת ה-NFL לשנת 2017, על ידי ידי קנזס סיטי צ'יפס.
בעונתו הראשונה בקבוצה היה מהומס מחליף לאלכס סמית' . בעונה זו שיחק מהומס משחק אחד, כקוורטרבק הפותח, בו ניצחו הצ׳יפס את דנוור ברונקוס. פטריק פתח כיוון שהקבוצה כבר הבטיחה את מקומה בפלייאוף. לאחר שבעונה הבאה עבר סמית' לוושינגטון רדסקינס, הפך מהומס לקוורטרבק הפותח. באותה עונה מסר מהומס ל-5,097 יארד ול-50 טאצ'דאונים. הוא היה בכך לקוורטרבק הראשון בהיסטוריה שמסר מעל 5,000 יארד באוויר בעונה גם בליגת המכללות וגם בNFL. כמו כן היה לקוורטרבק השלישי בתולדות ה-NFL שמוסר ל-50 טאצ'דאונים בעונה אחת, לאחר טום בריידי ופייטון מאנינג. לאור ביצועיו נבחר מהומס ל-MVP של ה-NFL, נבחרת העונה (אול-פרו) ולמשחק הפרו בול וזכה בתואר שחקן ההתקפה של השנה.
נשיא בית המשפט העליון

תהליך המינוי

לפי הוראות סעיף 4(א) לחוק יסוד: השפיטה, נשיא בית המשפט העליון ממונה על ידי נשיא המדינה, לפי בחירה של הוועדה לבחירת שופטים. נהוג שהבחירה נעשית בשיטת הסניוריטי, לפיה ממונה לנשיא השופט הוותיק ביותר המכהן בעת שהנשיא היוצא מסיים את תפקידו. לפיכך לשופט שמונה בגיל צעיר יש סיכוי רב יותר להתמנות בסופו של דבר לנשיא. שרי המשפטים חיים רמון, דניאל פרידמן ואיילת שקד פעלו כדי לבטל את שיטת הסניוריטי, אך זו נשארה על כנה.
אורך כהונת השופטים בישראל מוגבל: סעיף 13 לחוק בתי המשפט קובע כי בישראל כהונת שופט מסתיימת בפרישה לגמלאות בהגיעו לגיל 70. בתיקון מס' 45 לחוק בתי המשפט, שאושר בשנת 2007, נקבע כי תקופת כהונתו של נשיא בית המשפט העליון היא שבע שנים מיום המינוי, ולא ניתן לשוב ולמנותו לתקופת כהונה נוספת באותו תפקיד.
בתיקון לחוק בתי המשפט מחודש יולי 2007, שעבר ביוזמת שר המשפטים דניאל פרידמן, נקבע שלא ימונה לנשיא בית המשפט העליון מי שנותרו לו פחות משלוש שנות כהונה. בינואר 2012 תיקנה הכנסת בשנית את החוק וביטלה מגבלה זאת, ביוזמת חבר הכנסת יעקב כץ. ההחלטה זכתה לכינוי "חוק גרוניס", כיוון שאפשרה את מינויו של אשר גרוניס לנשיא בית המשפט העליון זמן קצר לאחר חקיקתה.
הפרשת יתר מולדת של אינסולין

פתולוגיה

מחלה זו היא תורשתית, ונגרמת ממוטציה אוטוזומלית רצסיבית בתעלות אשלגן מסוג KIR, התלויות ב-ATP (תעלות אשלגן הנסגרות כאשר גלוקוז נכנס ללבלב). 50% מהמוטציות במחלה זו ידועות, והן יכולות להופיע בתת-היחידה אלפא (Kir6.2) או בתת-היחידה בטא (SUR1 - אלה הן בעיקר המוטציות). במחלה זו תעלות האשלגן נסגרות ללא כניסה של גלוקוז לתא, דבר שגורם להפרשה בלתי מווסתת של אינסולין. מוטציה נוספת יכולה להתרחש בתעלת סידן הגורמת לשחרור תמידי של אינסולין, או לפגם בגלוקו-קינאז.

אבחון

סימנים לקיומה של המחלה הם רמות אינסולין גבוהות, היפוגליקמיה, רמה נמוכה של חומצות שומן וגופיפי קטו (במחלה זו ההיפוגליקמיה היא מסוג non ketoic, מצב שעלול להיות מסוכן למוח אם לא יטופל במהירות). פרופ' לנדאו, פרופ' הירש ופרופ' גלזר מבית החולים הדסה עין כרם פיתחו בדיקה גנטית המאפשרת זיהוי מדויק של המחלה.
ניל האנון

חייו

האנון נולד בדרי שבצפון אירלנד. ב-1989 הקים את להקת "The Divine Comedy". אחרי מספר אלבומים מוקדמים שלא זכו להצלחה מסחרית, ולאחר מספר שינויים בהרכב הלהקה, קצרה הלהקה ביקורות חיוביות ב-1994 כאשר השתמשה באלבומה בחומרים אומנותיים כגון מחזה של צ'כוב ופואמות של פרנסיס סקוט פיצג'רלד. לחני הלהקה התאפיינו החל מתקופה זו בעיבוד לביצוע תזמורתי. בתקופה זו הלחין האנון מספר קטעים לתוכניות קומדיה בריטיות, דבר שתרם להצלחה המסחרית של הלהקה. בשנת 1996 יצא האלבום "Casanova", שזכה גם הוא להצלחה. 
האנון ולהקתו המשיכו בכתיבה לתוכניות טלוויזיה, כך למשל חיברו מוזיקה לסדרה הפופולרית "דוקטור הו". במקביל, בשנת 2000 השתתף האנון עם מספר זמרים באלבומה של אוטה למפר. כן השתתף באלבום של להקת אייר ב-2007. ב-2009 יצר עם תומאס וולש את ההרכב "The Duckworth Lewis Method", ויחד הוציאו אלבום פופ, בו ניכרו השפעות מעולם הקריקט האירי.
נכון ל-2011, האנון יחד עם להקתו הוציאו עשרה אלבומי אולפן ואלבום נוסף הכולל להיטים נבחרים.
האלק (כדורגלן)

קריירת מועדונים

האלק, יליד קאמפינה-גראנדי, התחיל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 16 בויטוריה. הוא התחיל לשחק כמגן שמאלי, אחר כך כקשר ובסופו של דבר הועבר לעמדת החלוץ. ב-19 בספטמבר 2004 ערך את המשחק הראשון והיחיד שלו בויטוריה מול אינטרנסיונל.
בפברואר 2005 הוחתם ז'יבאנילדו על ידי המועדון היפני קווסאקי פרונטייל. ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 באפריל נגד נגויה גראמפוס, את שערו הראשון האלק הבקיע ב-2 ביולי במשחק מול ג'ובילו איוואטה. באותה עונה האלק שיחק כקשר וערך 12 משחקים בהם כבש 3 שערים.
ב-2006 הושאל למועדון הסאפורי קונסאדולה מהליגה השנייה, שם שיחק כחלוץ. באותה שנה האלק הבקיע 25 שערים ב-38 משחקי ליגה, כאשר במשחק מול סיונאן בלמארה ב-26 בספטמבר הוא כבש 4 שערים. ב-2007 האלק שוב שיחק בהשאלה במועדון ליגת המשנה טוקיו ורדי. ב-42 הופעות לזכותו 37 שערים שעזרו למועדון מטוקיו להעפיל לליגת העל ובמקביל הוא זכה בתואר מלך השערים של העונה. אחרי שהאלק חזר לקווסאקי פרונטייל ב-1 באפריל 2008 הוא נמכר תמורת 5 מיליארד ין לטוקיו ורדי, בליגת העל כבש האלק 7 שערים ב-13 משחקים.
ב-26 ביולי 2008 האלק חתם 4 שנים בפורטו. ביצע את בכורתו במשחק הסופר קאפ הפורטוגזי בו פורטו הפסידה לספורטינג ליסבון. בעונת 2010/2011 האלק נהיה למלך שערי הליגה עם 23 שערים, עוד 5 הוא הבקיע בליגה האירופית, בעונה בה זכתה קבוצתו בתואר. הוא אף פתח בהרכב במשחק הגמר, בו ניצחה קבוצתו 1-0 את ספורטינג בראגה. בתום העונה הפך לשחקן המצטיין בליגת העל. בעונה הבאה שוב זכה באותו תואר.
ב-3 בספטמבר 2012 האלק ביצע מעבר לזניט סנקט פטרבורג כאשר המועדון הרוסי שילם תמורתו לפורטו 40 מיליון יורו ועוד 20 מיליון לכמה ממועדוניו הקודמים, לכדורגלן עצמו ולסוכנו. האלק חתם חוזה ל-5 שנים, בשנה הוא הרוויח 6.5 מיליון יורו. ב-14 בספטמבר האלק הופיע לראשונה במדי זניט במשחק ליגה מול טרק גרוזני בו קבוצתו הפסידה 2:0.
ב-28 ביוני 2016 האלק חתם בשאנגחאי SIPG כאשר המועדון הסיני שילם תמורתו לזניט 55 מיליון יורו, במה שהיה להעברה היקרה ביותר בתולדות הליגה הרוסית. בעונת 2017 הוכתר כמלך השערים בליגת האלופות האסייתית. בשנת 2018 מונה לקפטן הקבוצה.

נבחרת לאומית

ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ב-14 בנובמבר 2009 במשחק ידידות בדוחה מול אנגליה, המשחק נגמר 0:1 לזכות הברזילאים. ב-26 במאי 2012 הבקיע את 2 שעריו הראשונים בנבחרת בהמבורג בניצחון 1-3 על דנמרק. ביולי הוא נבחר כאחד משלשת השחקנים המבוגרים בנבחרת האולימפית בלונדון, האלק הופיע בכל המשחקים כולל הגמר מול נבחרת מקסיקו בו הוא כבש אך קבוצתו הפסידה 2:1. האלק זומן לנבחרת ברזיל במונדיאל 2014, בו הגיעה הנבחרת למקום הרביעי.

חיים אישיים

האלק נשוי לאיראן, אותה הוא הכיר כאשר שיחק ביפן. לזוג 2 ילדים. בשנת 2010 אחייניתו של האלק טבעה בבריכה בביתה, אותו קנה הכדורגלן לאחותו. במשך זמן ארוך לאחר המקרה הקדיש האלק את כל שעריו לזכרה של אחייניתו, ובכל פעם שהבקיע הניף את ידיו כלפי השמיים.
סלומון לרנר גיטיס

סלומון לרנר גיטיס (בספרדית: Salomón Lerner Ghitis; נולד ב-4 בפברואר 1946) הוא איש עסקים ופוליטיקאי יהודי-פרואני, שכיהן כראש ממשלת פרו מספר חודשים בשנת 2011, היהודי השלישי בתפקיד זה אחרי אפרים גולדנברג ויהודה סימון.

קורות חיים

לרנר נולד בלימה ולמד הנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטה הלאומית להנדסה בלימה. בהמשך הרחיב את לימודיו גם במכון לטכנולוגיה והשכלה גבוהה במונטריי ובטכניון. 
בהיותו סטודנט בלימה החל לגלות מעורבות בפוליטיקה, ונבחר ליושב ראש אגודת הסטודנטים, מטעם מפלגת החזית העממית המהפכנית האמריקנית הסוציאל-דמוקרטית. ב-1968 מונה למנכ"ל החברה הציבורית לשיווק קמח ושמן דגים, וב-1975 מונה לסגן השר לסחר חוץ בממשלתו של הגנרל פרנסיסקו מוראלס ברמודס, עד לסיום המשטר הצבאי במדינה ב-1980. במהלך השנים ניהל לרנר חברות רבות בפרו, בהן תחנת רדיו תחנת טלוויזיה, בנק, חברת מסוקים, תאגיד הכותנה הפרואני, ועוד.
עם בחירתו של אויאנטה אומאלה לנשיא פרו ב-2011, מינה אותו אומאלה לראש הממשלה ב-28 ביולי. בכך היה ליהודי השלישי בתולדות פרו, שכיהן כראש ממשלתה, אחרי אפרים גולדנברג (1994 - 1995) ויהודה סימון (2008 - 2009). לרנר התפטר מתפקידו ב-10 בדצמבר אותה שנה, ככל הנראה על רקע הפגנות נגד הקמת מכרה זהב בהרי האנדים. אוסקר ואלדס החליף אותו במשרת ראש הממשלה.
הלאומיות הערבית

הלאומיות הערבית היא אידאולוגיה לאומית בדבר זכותם של העמים הערבים לכונן ריבונות משלהם. לדעת רוב החוקרים, היא הפכה נפוצה בקרב האוכלוסייה הערבית בארצות ערב בראשית המאה ה-20. יש המוצאים את ראשיתה באמצע המאה ה-19. בשליש האחרון של המאה ה-20 חלה בה שקיעה והיא כמעט ונזנחה לחלוטין, לטובת אסלאמיזם מחד והזדהות עם המדינות הקיימות מאידך.
הנחת היסוד המרכזית של הלאומיות הערבית היא כי העמים והארצות בעולם הערבי, מהאוקיינוס האטלנטי ועד הים הערבי מהווים אומה אחת בעלת שפה, תרבות, ומורשת היסטורית משותפת.
אחד היעדים העיקריים של התומכים באידאולוגיה של הלאומיות הערבית היא לשים קץ, או לפחות לצמצם, את ההשפעה הישירה של ארצות המערב על העולם הערבי, וכמו כן, לשים קץ לשלטונם של הממשלות הערביות אשר תלויות בארצות המערב אשר כתוצאה מכך, לפי דעתם, פוגעות באינטרסים של תושביהם. המונח קשור קשר הדוק לאידאולוגיה הפאן-ערבית הקוראת לאיחוד מדיני, חברתי וכלכלי בין העמים והמדינות הערביות במזרח התיכון.
רן מרקוביץ'

רן מרקוביץ' (נולד ב-30 בספטמבר 1991), הוא אלוף ישראל לשנת 2011 בטרמפולינה.

ביוגרפיה

מרקוביץ' מתאמן בקבוצת הפועל חולון, בהדרכתם של יעקב לוי שייצג את ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בהתעמלות מכשירים, סאן זביאגין ואילן גזית.
באליפות ישראל בטרמפולינה שנערכה בחולון ביולי 2010 זכה מרקוביץ' במדליית ארד בתוצאה של 45.1 נק', אחרי קוסטה מירושניקוב מקבוצת הפועל "בגין" חולון (65.6 נק') ואלכס סירוטניקוב מקבוצת הפועל אשקלון (59.7 נק').
באליפות העולם בטרמפולינה שנערכה במץ, צרפת בנובמבר אותה שנה סיים מרקוביץ' במקום ה-76. אלון כץ מישראל דורג במקום גבוה יותר במקום 45.
באליפות ישראל בטרמפולינה שנערכה בחולון ביולי 2011 זכה מרקוביץ' לראשונה, במדליית זהב בתוצאה של 62.2 נק', לפני אלון כץ מקבוצת הפועל "בגין" חולון (45.4 נק') ומתן שטיינבוך מקבוצת ספורטאי מודיעין (40.8 נק').
באליפות ישראל בטרמפולינה שנערכה באולם הספורט ע"ש רבין בבאר שבע, ביוני 2012 זכה מרקוביץ' במדליית כסף בתוצאה של 61.6 נק', אחרי אלון כץ (65.7 נק') ולפני ירין כהן מקבוצת אקרוג'ים מודיעין (53.0 נק').
אקסיומת האיחוד

דוגמאות לשימוש

אקסיומת האיחוד מאפשרת לאחד כל זוג קבוצות A,B. לפי אקסיומת הזוג הלא-סדור {A,B} היא קבוצה. הפעלת אקסיומת האיחוד על הקבוצה הזו תתן את A \cup B.
אם אנחנו משתמשים בקונבנציה של פון נוימן להגדרת הסודרים (סודרים הן קבוצה שסדורה קווית על ידי יחס השייכות), אז אקסיומת האיחוד, יחד עם האקסיומות שמבטיחות כי כל זוג סודרים ניתן להשוואה, מבטיחה לנו שלכל קבוצת סודרים יש חסם עליון מינימלי - שהוא האיחוד שלהם. מהסיבה הזו, אוסף כל הסודרים אינו קבוצה - אחרת היה סודר מקסימלי, בסתירה לכך שקיים לו עוקב.
עידן סרור

קריירה

סרור החל את דרכו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ובגיל 18 עלה לקבוצה הבוגרת. בשנת 2005 הושאל השחקן להפועל פתח תקווה לשתי עונות (עד לסיום עונת 2006/2007). בעונה הראשונה בקבוצה לא זכה לדקות משחק רבות, גם בגלל סכסוך עם מאמן הקבוצה דאז, אייל לחמן. בעונתו השנייה בפתח תקווה (לאחר עזיבת לחמן) ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, למרות יכולת אישית טובה של השחקן. בשנת 2007 היה שותף השחקן לעליית הנבחרת הצעירה לאליפות אירופה לנבחרות צעירות, ולאחר מכן חזר סרור להפועל תל אביב. 
בתחילת עונת 2007/2008, לפני יציאתה של הפועל תל אביב למחנה אימונים, הוצע לסרור חוזה ארוך-טווח, אך האחרון סירב. בתגובה החליטה הנהלת הפועל תל אביב להשאירו בארץ בזמן מחנה האימונים. בעזרת סוכנו ועורך דינו חשד סרור כי החוזה עם הפועל תל אביב לא תקף, לפי התקנה כי קטינים לא יכולים לחתום על חוזה שאורכו מעל ל-4 שנים. הנהלת הפועל מצידה טענה כי החוזה תקף, מפני שהחוק נחקק לאחר חתימת החוזה. בורר מטעם ההתאחדות לכדורגל קבע כי טענותיו של סרור לא מתקבלות וחוזהו תקף. לאחר עונה בה לא מצא את מקומו בהרכב האדומים היה סרור חלק מעסקה, במסגרתה עבר לעירוני קריית שמונה יחד עם חברו לקבוצה דני בונדר, ובתמורה קיבלה הפועל תל אביב את החלוץ עדן בן בסט. בעונת 2009/2010 הושאל שוב להפועל פתח תקווה, ובסופו של דבר שוחרר מהפועל תל אביב.
לקראת עונת 2010/2011 חתם סרור בקבוצת הפועל רמת גן, ובפברואר 2011 עבר למ.ס. אשדוד, שם שיחק עד תום העונה. לאחר מכן חיפש לעצמו קבוצה, ובנובמבר 2011 עבר לשחק לראשונה בקריירה בקבוצה שלא מליגת העל, וחתם בשורות מ.ס. כרמיאל/צפת מליגה א'. בינואר 2012 חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית.
את עונת 2012/2013 החל בקבוצת אורתודוקסים לוד מליגה א', וב-20 בנובמבר 2012 חתם בקבוצת הפועל מרמורק. בספטמבר 2013 הושאל לקבוצת מכבי באר יעקב. ב-15 בספטמבר 2014 חתם סרור בקבוצת בני אילת מליגה ב', במדיה כבש עשרה שערים עד תום העונה וסייע לה להעפיל לליגה א'. בעונת 2015/2016 המשיך סרור בבני אילת וכבש חמישה שערים בליגה א'.
בקיץ 2016 חתם סרור בקבוצת הפועל הוד השרון מליגה א'. ב-28 באוקטובר 2017 עזב את הקבוצה והושאל לעירוני בני כאבול מליגה ב', במדיה ערך שתי הופעות, וב-22 בנובמבר 2017 עבר לבית"ר כפר סבא מליגה א'.
ב-24 ביולי 2018 חתם סרור בהפועל רובי שפירא חיפה מליגה א', אך כעבור חודש שוחרר מבלי ששיחק במדי הקבוצה, וב-23 בספטמבר חתם בהפועל בקעת הירדן מליגה א' דרום. ב-27 במאי 2019 חתם בהפועל בני טייבה מליגה ב'.
יוסי שלי

ביוגרפיה

שלי התגייס לצה"ל באוגוסט 1976 והשתחרר במרץ 1983, לאחר שירות קבע בתפקיד קצין שלישות בחטיבת שריון. הוא בוגר הנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. בשנים 1988–1989 כיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים שלה.
ב-1990 מונה על מינהל הכנסות עיריית באר-שבע וב-1991 מונה למנהל משאבי אנוש בעיריית באר-שבע. בשנים 1991 - 1993 שימש כיו"ר דירקטוריון "איסתא ליינס".
ב-1994 מונה שלי למנכ"ל עיריית באר שבע תחת כהונתו של ראש העיר יצחק רגר. בתפקיד זה שימש עד למותו של רגר ב-1997. עם סיום תפקידו עבד כמנכ"ל חברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי עד 1998. 
בשנת 2002 מונה לתפקיד מנכ"ל דואר ישראל ובינואר 2004 מונה רשמית למנכ"ל רשות הדואר, לאחר שנה וחצי שבה שימש מנכ"ל בפועל ויו"ר הרשות.
בשנת 2005 סייע שלי לבנימין נתניהו בבחירות המקדימות בליכוד. 
בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו בנובמבר 2008 התמודד שלי לראשות עיריית באר שבע בראש מפלגת הליכוד וקיבל 3295 קולות שהם 9.43% מהקולות הכשרים. הרשימה שלו קיבלה 2748 קולות, שהקנו לו מנדט אחד במועצת העיר.
ב-2008 הואשם בשבועת שקר וקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, לאחר שהציג תצהיר כוזב לוועדת המינויים בשירות הציבורי כי אין לו זיקה פוליטית לאף מפלגה, על אף שהיה פעיל ליכוד. ב-2012 חתם על הסדר טיעון שבו הודה בעבירה של הפרת חובה חקוקה, מבלי שהורשע בביצועה. לפי ההסדר, נאסר עליו לכהן בשירות המדינה עד ליוני 2015.
ב-2010 שימש כמנכ"ל בקבוצת התשתיות י.ש. האחים יעקבי (YSB).
ראש הממשלה נתניהו שהיה מעוניין בשלי כמנכ"ל הליכוד החליט במאי 2013 לדחות את המינוי, בשל הביקורת הציבורית וזאת על אף שהיועץ המשפטי לממשלה בחן את הסדר הטיעון וקבע שאין מניעה למנותו לתפקיד המנכ"ל.
ב-2016 החליט נתניהו למנות את שלי לשגריר ישראל בברזיל, מינוי שאושר ב-17 בינואר 2017 על ידי ממשלת ברזיל.

חיים אישיים

שלי נשוי ואב לשניים.
MVP של היורוליג

פרס ה-MVP בעבר

בין עונות 2000/01 ו-2003/04, העניקה ליגת היורוליג פרסים שונים למצטיין שלב הבתים (Regular Season MVP award) ולמצטיין שלב 16 הגדולות (Top 16 MVP award). התארים ניתנו לשחקן בעל מדד היעילות (PIR) הגבוה ביותר בכל שלב, בניגוד לפרס ה-MVP הנוכחי הנקבע על פי הצבעה. בעונת 2004/05 הוחלט לאחד את שני הפרסים לתואר אחד שיוענק למצטיין של כל העונה הסדירה, למעט הפיינל פור, וכך הושק פרס ה-MVP של היורוליג.