google/wiki40b huggingface dataset:
לואיז הנרייט דה בורבון

ביוגרפיה

לואיז הנרייט נולדה ב-20 ביוני 1726 בפריז, ללואי ארמנד השני, נסיך קונטי וללואיז אליזבת דה בורבון, בתם של לואי, נסיך קונדה ולואיז פרנסואז דה בורבון, דוכסית בורבון. בשנת 1727 מת אביה, שהיה אדם גס והתעלל רבות באמה, ואחיה לואי פרנסואה, נסיך קונטי ירש את תאריו.
ב-17 בדצמבר 1743 התחתנה לואיז הנרייט עם לואי פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, בנישואין שנועדו להביא לפיוס בין בית אורליאן לבית קונטי, ממנו נולדו לה 3 ילדים. בתחילה היו היחסים ביניהם מעולים, אולם עד מהרה החלה לואיז הנרייט לבגוד בבעלה ולנהל חיים שערורייתיים, מה שגרם לחמותה לסרב להכיר בילדיה כילדים חוקיים.
ב-9 בפברואר 1759 מתה לואיז הנרייט בפאלה רויאל כשהיא מוקפת בבעלה ובילדיה, ומותה השפיע קשות על בעלה.
הלשכה המרכזית להגירת יהודים

הלשכה המרכזית להגירת יהודים (בגרמנית: Zentralstelle für jüdische Auswanderung) הייתה מוסד בתקופת השואה בחסות וניהול האס אס שיועד להאיץ את גירושם של יהודים ממדינות שעליהן השתלטה גרמניה הנאצית.
המשרד הראשון הוקם בווינה באוגוסט 1938, לשם גירוש יהודי אוסטריה ולאחר-מכן גם של יהודי הפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה ובראשו הוצב אדולף אייכמן, שניהל שיטת גירוש שהועתקה לאחר־מכן גם לשטחי פולין הכבושה - ריכוז היהודים בעיר גדולה, הגדרת מכסות ברורות של גירוש יהודים והטלת התשלומים על האמידים שבקהילה למימון כל פעולת הגירוש והנלווה לה, תוך סילוק ביורוקרטיה. משרד דומה (Reichszentrale für jüdische Auswanderung) הוקם בברלין ב-11 בפברואר 1939 בהוראתו הישירה של גרינג, כדי לזרז את הגירת יהודים מגרמניה.
הלשכה בווינה הייתה הסמכות היחידה המוסמכת לתת היתרי יציאה מיידית ליהודים מאוסטריה בשנים 1938–1941.
לאחר כיבוש פראג הועמד אייכמן בראש "מרכז הרייך להגירת יהודים" וניהל את שתי הלשכות הללו. לאחר כיבוש פולין הטיל היידריך על אייכמן את הטיפול בפינוי היהודים מהמרחב המזרחי בפולין.
במרץ 1941 הוקם משרד דומה באמסטרדם (Zentralstelle für jüdische Auswanderung in Amsterdam).
מחוז ירושלים (סדרת טלוויזיה)

הצלחת הסדרה

למרות נתוני מדרוג נמוכים בטלוויזיה, בתאגיד השידור ייחסו הצלחה גדולה בצפייה בסדרה בדיגיטל. על פי נתונים שפרסם תאגיד השידור כאן, כ-930,000 אנשים צפו בתוכנית בטלוויזיה, מעל מיליון צפיות ב-VOD וכ-6.5 מיליון צפיות בערוץ היוטיוב של כאן דיגיטל. לפי התאגיד, "מחוז ירושלים" היא הסדרה הנצפית ביותר של תאגיד השידור מאז הקמתו.

בדיות בסדרה

בפרק האחרון של העונה הראשונה תועדה מציאת רובה M16 מקוצר במהלך חיפוש במרתף בבית משפחה בשכונת עיסאוויה. באוגוסט 2019 חשף ניר חסון בהארץ, כי הנשק נשתל על ידי השוטרים לצורך הצילומים, ובעקבות כך הוסר הפרק מהאתר ומערוץ היוטיוב. בפרק אחר מתועד מעצר של חרדי בשכונת מאה שערים כשברקע צעקות כלפי השוטרים, אך לטענת צלם העיתונות חיים גולדברג, שנכח בעת המעצר - אף אדם מלבדו לא נכח באירוע והצעקות נוספו לסצנה בזמן העריכה. בעקבות הגילויים הללו והאפשרות שקיימות בדיות נוספות בסדרה הוחלט ב-7 באוגוסט 2019 להסיר את כל פרקי הסדרה מכלל פלטפורמות השידור, שכוללות את ערוץ היוטיוב של "כאן 11" באינטרנט ומשירותי VOD של ספקיות תוכן, כמו כן הוחלט שהתוכנית לא תועבר בשידורים ליניאריים בטלוויזיה (לא ישודרו בשידורים חוזרים). לאחר עדויות נוספות על מצגי שווא החליטה מועצת התאגיד להפסיק כל התקשרות שהיא עם חברת ההפקות "קודה תקשורת". שורה של אנשי תקשורת התייצבה לצדו של מנכ"ל "קודה תקשורת", רם לנדס, ונגד החלטת תאגיד השידור. בעקבות הסערה התנצל לנדס בפני כל מי שנפגע מצילומי הסדרה ומשידורה. בעקבות תחקיר המשטרה התגלה כי היו כשלים בהתנהלות המשטרה מול צוות ההפקה, בהם חוסר במעורבות של גורם מתווך אחראי בין ההפקה לשוטרים בשטח.
יחסי ארצות הברית–בלגיה

היסטוריה

בשנת 1914 פלשו הגרמנים לבלגיה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ובעקבות כך מהנדס הכרייה והנשיא לעתיד הרברט הובר הקים ארגוני סיוע: ועדת הסיוע בבלגיה (CRB) והוועד הלאומי לעזרה ומזון. עד סוף המלחמה, הצטבר בארגונים אלה עודף של 30 מיליון דולר, אשר שימש לשיפור מערכת החינוך הבלגית.
במהלך מלחמת העולם השנייה פעל צבא ארצות הברית יחד עם הצבא הבריטי וכוחות בעלות הברית, ושחרר את בלגיה מהכיבוש הנאצי. בדצמבר 1944 פתחו הגרמנים במתקפת הארדנים, אולם על אף הצלחות ראשוניות הצליחו הכוחות האמריקנים להדוף את המתקפה ולשחרר בחזרה את השטחים שנכבשו בידי הגרמנים.
לאחר המלחמה קיבלה בלגיה סיוע אמריקני באמצעות תוכנית מרשל, שמטרתה הייתה לשקם את הריסות המלחמה ואת כלכלת אירופה. שתי המדינות היו בין המייסדים של נאט"ו, ובלגיה גם שלחה כוחות במסגרת האו"ם במהלך מלחמת קוריאה.
ארצות הברית מעריכה את האקטיביזם הבלגי בעניינים הבינלאומיים, ובכלל זה השתתפותה בכוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן, שיקום ופיתוח עיראק, משימות שלום בבלקן ובלבנון, התכוף שלה הפרשה של חילוץ אווירי בינלאומי של משברים, וכן האירוח של השיחות בין שרי חוץ מאירופה לבין מזכיר המדינה. ב-17 בינואר 2006 במהלך ביקורו של ראש ממשלת בלגיה גיא פרהופשטדט, הודה לו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש הודה לו על "מנהיגותו" ועל התמיכה ב"תושבי קונגו לממש את מלוא הפוטנציאל שלהם."
בלגיה עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם ארצות הברית וארגונים בינלאומיים ואזוריים, על מנת לעודד שיתוף פעולה וסיוע כלכלי ופוליטי למדינות מתפתחות. בלגיה קידמה בברכה מאות חברות אמריקניות לשטחה, שרבות מהן שיכנו בה את המטה האירופי שלהן.

יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בבלגיה שגרירות בבריסל. מאידך, בלגיה מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די סי ו-29 קונסוליות באטלנטה, בולטימור, בוסטון, שיקגו, סינסינטי, דנוור, דטרויט, גריניץ', הונולולו, יוסטון, ג'קסונוויל, קנזס סיטי, לוס אנג'לס, לואיוויל, מיאמי, מילווקי, מולין, ניו אורלינס, ניו יורק, נורפוק, פילדלפיה, פיניקס, פיטסבורג, פורטלנד, סולט לייק סיטי, סן אנטוניו, סן פרנסיסקו, סיאטל, וסיינט פול.
בנקסמדו

גאוגרפיה

בנקסמדו ממוקם כ-9 ק"מ דרום-מזרחית למרכז העסקים הראשי של סידני, באזור הפרוורים המזרחיים. הוא פרוור קטן הגובל מדרומו במפרץ בוטאני, במזרח בהילסדייל ובמטרוויל, בצפון בפייג'ווד ובמערב בבוטאני.

היסטוריה

בנקסמדו נקרא על שם סיר ג'וזף בנקס, הבוטניקאי שהתלווה לקפטן ג'יימס קוק בשנת 1770. קוק ובנקס עגנו באזור מפרץ בוטאני במהלך הפלגתם על הספינה "אנדוור" וגילוי היבשת אוסטרליה.

תרבות

בנקסמדו הוא אזור תעשייה גדול, עם מיעוט קטן של דיירים (על פי מרשם האוכלוסין, פחות מ-500 איש דרים בקביעות בפרוור). קרבתו לנמלים כגון פורט בוטאני קידמו את התעשייה בפרוור, וכיום קיימים בו מספר מאגרי נפט, תחנה של רכבת משא ומפעל זיקוק כימיקלים.
בתחום הפרוור מצוי חוף פורשור, לגדת מפרץ בוטאני. מרבית החוף סגור לציבור, וחלקו מוטה לטובת מסלול הגולף בוטאני.
אנטייה טראואה

ביוגרפיה

טראואה נולדה בעיירה מיטוויידה, סקסוניה שבמזרח גרמניה דאז. החלה את דרכה כנערה על בימות תיאטרון והופיעה ברחבי גרמניה, אירופה ובניו יורק סיטי. בשנת 2002 עברה להתגורר בברלין כדי להיבחן למספר סרטים ותוכניות טלוויזיה מקומיים בהם הופיעה.

קריירה

ב-2008 התפרסמה טראואה לראשונה בתפקיד המכונאית הגרמנייה נדיה במותחן האימה המדע בדיוני "פנדורום".
ב-2010 השתתפה בדרמת המלחמה "5 ימים של מלחמה".
ב-2011 נבחרה על ידי הבמאי זאק סניידר לשחק בסרט גיבורי העל "איש הפלדה" בתפקיד החיילת פאורה מהצבא שהנהיג גנרל זוד שאותו גילם מייקל שאנון.
סוניה בראגה

ביוגרפיה

בראגה נולדה בעיר מארינגה שבפרנה בדרום ברזיל. היא דודתה של השחקנית אליס בראגה. התפרסמה לראשונה בברזיל בטלנובלה "גבריאלה" ובקומדיה המועמדת לפרס אוסקר לסרט הזר "דונה פלור נשואה לשניים". על הופעה זו גם זכתה למועמדות לפרס באפט"א לתגלית השנה.
פרצה לתודעה העולמית בשנת 1985 בהפקה הברזילאית-אמריקאית "נשיקת אשת העכביש" בתפקיד משולש שעליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב. 
לאחר מכן קיבלה את תפקיד הפעילה החברתית אובי ארצ'ולטה בדרמה של רוברט רדפורד "מילאגרו" ואת תפקיד מדונה מנדז, אשת הדיקטטור בקומדיה "ירח מעל פארדור", בהופעה עליה זכתה למועמדותה השנייה לפרס גלובוס הזהב.
ב-1990 הופיעה במותחן הפעולה של קלינט איסטווד "שיעור באש" וב-1994 בסרט של HBO "העונה הבוערת", שהיה לסרט הרביעי שלה לצדו של השחקן ראול ג'וליה.
על הופעתה הועמדה בראגה לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי.
בהמשך הופיעה לצדה של ג'ניפר לופז בדרמות: "עיני מלאך", בתור ג'וזפין אמה של השוטרת שרון פוג', ו"בורדרטאון", בתפקיד תרזה קסיאס, בעלת ארגון לטיפול בנשים מאוימות בעיר סיודאד חוארס.
ב-2005 שיחקה בחמישה פרקים בסדרת המתח "זהות בדויה" בתפקיד אלנה.

חיים אישיים

בראגה לא נשואה ואין לה ילדים. היא ניהלה בעבר מערכות יחסים מתוקשרות עם כוכבי ובמאי הקולנוע המצליחים רוברט רדפורד וקלינט איסטווד.
הגומונים

עלילה

הסדרה עוקבת אחר עלילותיהם של הגומונים, שבעה דובים מואנשים הגרים יחדיו במאורת מסתור מתחת לאדמה. הסדרה מתרחשת בתקופת ימי הביניים. לגומונים ידידים מגזע בני האדם (קלווין והנסיכה קאלה). אויבם המושבע הוא הדוכס איגת'ורן, אשר מנסה בעזרתם של קבוצת עוגים לשלוט בממלכת דאנוין.
בעזרת שיקוי פלא בעל השפעה זמנית הנקרא מיץ תותי-גומון, הגומונים מקבלים כוח-על של היכולת לקפץ בקלילות. שיקוי הפלא פועל גם על בני האדם (או העוגים) אשר בשתיתו מקבלים כוח פיזי על-אנושי - משום כך שומרים הדובים את המתכון לשיקוי בסוד מפני שאסור שינוצל לרעה על ידי בני האדם.
כנסיית הגואל

כנסיית הגואל היא כנסייה לותרנית פרוטסטנטית ברובע הנוצרי של העיר העתיקה בירושלים.

היסטוריה

הכנסייה שוכנת בקצה הרובע הנוצרי, בסמוך לאזור של חנויות ובתי קפה ששמו מוריסטן. האזור קיבל את שמו משום שבתקופה הצלבנית שכן במקום זה בית החולים סנט ג'ון, על שם יוחנן הקדוש, של המסדר ההוספיטלרי. לאחר כיבושה מחדש של ירושלים על ידי המוסלמים, אשפזו המוסלמים את פצועיהם בבית חולים זה, והם שהעניקו למתחם את השם "מוריסטן", שיבוש של המילה הפרסית "בִימָרֶסְטָאן" - בית חולים.
במתחם המוריסטן, בנוסף לבית החולים הגדול, שכנו שתי כנסיות - כנסיית סנטה מריה לטינה וכנסיית סנטה מריה הגדולה (מז'ורה). הקטנה מבין השתיים, סנטה מריה לטינה, הוקמה במאה ה-12 מתרומות של סוחרים מהעיר אמאלפי שבאיטליה. היא נבנתה, ככל הנראה, בפיקוחו של גרארדוס (או ג'רארד) המבורך, מי שמאוחר יותר היה המייסד של המסדר ההוספיטלרי. כנסיית הגואל בנויה על שרידי כנסייה זו, וחלקים מהבניין המקורי של הכנסייה שולבו במבנה הכנסייה החדש. השרידים של הכנסייה מהתקופה הצלבנית בולטים בעיקר בכניסה הצפונית (החסומה, בדרך כלל) לכנסייה (מול כנסיית אלכסנדר נבסקי). העיטורים משער הכנסייה הצלבנית מתארים את חודשי השנה על פי פעולות חקלאיות. בוני כנסיית הגואל לא נקטו בפעולות שימור מדעיות, כאשר שילבו את השער העתיק לתוך מבנה הכנסייה החדשה, וכתוצאה מכך יש להיעזר בצילומים עתיקים (כדוגמת זו של פליקס בונפיס המוצגת כאן) כדי לזהות מה חדש ומה עתיק.
הכנסייה נבנתה בין השנים 1893–1898. אבן הפינה שלה הונחה על ידי יורש העצר הפרוסי פרידריך השלישי, כחלק מביקורו במזרח התיכון לרגל השתתפותו בחנוכת תעלת סואץ. הקרקע עליה הוקמה הכנסייה ניתנה במתנה ליורש העצר הפרוסי על ידי הסולטאן העות'מאני. הכנסייה נחנכה ב-31 באוקטובר 1898 בביקורם של הקיסר הגרמני וילהלם השני, בנו וילהלם, ואשתו הקיסרית אוגוסטה ויקטוריה בארץ ישראל. על אחד מקירות אולם התפילה תלוי שלט בשפה הגרמנית המספר על חנוכת הבית והקמתו.
בצמוד למבנה הכנסייה נמצאת אכסניה לותרנית ובה משולב שריד אחר מהתקופה הצלבנית: "קלויסטר" - חצר מוקפת עמודים אשר היוותה חלק מבניין סמוך לכנסיית סנטה מריה לטינה. באחד הפתחים המובילים לקלויסטר, משני עבריו, שרועים שני אריות המהווים בסיסים לעמודים. ככל הנראה אחד משני האריות הללו הוא צלבני במקורו, ונמצא בעת בניית כנסיית הגואל.
הכנסייה, הבנויה באבן שיש לבנה בסגנון נאו-רומנסקי איטלקי, תוכננה על ידי האדריכל פרידריך אדלר. האדריכל וחוקר ירושלים דוד קרויאנקר מוצא קווי דמיון ביו מבנה כנסיית הגואל ומגדל הפעמונים שלה לבין הקתדרלה בעיר פיאצ'נצה שבאיטליה. על בניית הכנסייה פיקח מהנדס גרמני. 
מגדל הפעמונים של הכנסייה מתנשא לגובה 40 מטר, ובולט בקו הרקיע של ירושלים. ניתן לעלות לגג המגדל, שבו תצפית מרהיבה על ירושלים. האדריכל פרידריך אדלר ציין במאמר מקצועי שכתב בשנת 1989, כי מגדל הפעמונים הוכן על פי סקיצות ששרטט הקיסר וילהלם השני בעצמו. לדבריו את ההשראה למגדל הפעמונים קבל וילהלם השני ממגדל הפעמונים בעיירה טיבולי שליד רומא. 
בכנסייה מתקיימים בדרך קבע קונצרטים מוזיקליים המנצלים את האקוסטיקה המעולה של אולם הכנסייה.
אות'ריאדיס

אות'ריאדיס היה החייל הספרטני האחרון מבין 300 לוחמים ספרטנים ששרד את קרב 300 האלופים. הוא התבייש כל כך בעובדה ששרד את הקרב הקשה בעוד כל מפקדיו ועמיתיו מתו עד שהחליט להתאבד בשדה הקרב.

ביוגרפיה

הספרטנים ותושבי ארגוס נלחמו על שליטתם באזור טיראה. במקום לשלוח את כל כוחותיהם הצבאיים לשדה הקרב, הוחלט שכל צד ישלח 300 מלוחמיו הטובים ביותר בלבד והקבוצה שתנצח תכריע את הכף. אות'ריאדיס היה אחד מבין 300 לוחמים שנבחרו להילחם בקרב כנגד 300 לוחמי ארגוס. כדי שהקרב יהיה הוגן, נקבע שצבאות שתי הערים יצאו מן השטח לפני תחילת הקרב כך שלא יהיו בו חיילים נוספים מעבר למספר שנקבע.
הקבוצות הלוחמות היו זהות כמעט לחלוטין בכוחן, בסוף הקרב מתוך 600 לוחמים רק שלושה לוחמים שרדו את היריבות. מצד הספרטנים השורד היחיד היה אות'ריאדיס ומצד ארגוס היו שני שורדים, אלקנור וכרומיוס. עם סיום קרב, החיילים מטעם ארגוס חזרו לעירם כדי לספר על ניצחונם בקרב. אות'ריאדיס המשיך לפעול לפי הנוהל הספרטני, נשאר בשטח הקרב והתחיל לבזוז את גופות חיילי ארגוס.
ביום שלמחרת, מפקדי הצבאות הגיעו לאזור המאבק כדי לברר מי מהם ניצח. כל צד טען לניצחונו: מפקדי ארגוס טענו שהם ניצחו כי יותר לוחמים מהצד שלהם שרדו ואילו הספרטים טענו שהם ניצחו כי חיילי ארגוס נסוגו משדה הקרב. הוויכוח הוביל למאבק כוחני נוסף שבו ניצחו הספרטנים. אות'ריאדיס, שהתבייש לחזור לספרטה כחייל היחיד ששרד קרב בו נהרגו 299 איש החליט להתאבד.
צינור הנפט הראשי של סודאן

צינור הנפט הראשי של סודאן הוא צינור נפט חשוב המשמש להובלת נפט שמייוצא מצפון מדינת דרום סודאן אל בתי הזיקוק בעיר פורט סודאן השוכנת לחופי הים האדום. אורכו של הצינור נאמד בכ-1600 ק"מ. הצינור נבנה על ידי חברת Greater Nile Petroleum Operating Company והוא החל לפעול בשנת 1999. חברת הנפט הלאומית של סין, שלה 40% מ-Greater Nile Petroleum Operating Company, מפעילה ומתחזקת את הצינור.
בשנת 1999, נבנה הצינור משדה הנפט הגליג שבמחוז דרום קורדופאן והוארך בהמשך עד שדה הנפט יוניטי השייך כיום ברובו לדרום סודאן.
אנתוני גרפטון

ביוגרפיה

גרפטון רכש את השכלתו התיכונית באקדמיית פיליפס (Phillips Academy) ואת השכלתו הגבוהה באוניברסיטת שיקגו, שם למד מהתואר הראשון ועד לדוקטורט. הוא למד במשך שנה בקולג' אוניברסיטת לונדון אצל ההיסטוריון הקלאסי החשוב ארנאלדו מומיליאנו.
אחרי תקופה קצרה בה לימד במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת קורנל, קיבל גרפטון משרה באוניברסיטת פרינסטון ב-1975, בה הוא מחזיק מאז. החל מינואר 2007 הוא עורך-שותף של כתב העת "Journal of the History of Ideas".
גרפטון ידוע בשל מחקריו על המסורות הקלאסיות החל מתקופת הרנסאנס ועד למאה ה-18, ובשל עיסוקו בהיסטוריוגרפיה. ספריו הרבים מהווים מחקר מעמיק של ידענות וכרונולוגיה ועוסקים בין השאר ביוזף יוסטוס סקליגר, המלומד החשוב של תקופה הרנסאנס (1993-1983, 2 כרכים), תעוד חדשני ביחד עם ליסה ז'רדן של החינוך בעידן הרנסאנס (From Humanism to the Humanities ‏1986) ולאחרונה, מחקרים על ג'ירולמו קרדאנו כאסטרולוג (1999) ועל לאונה בטיסטה אלברטי (2000).
הוא חיבר מבוא מעמיק לקשר בין הלמדנות למדע בראשית העת החדשה "Defenders of the Text" ‏(1991). ספר נגיש שלו לקהל הרחב הוא "The Footnote: A curious history" ‏(1997), פורסם בגרמנית כ-"Die Tragischen Ursprünge der deutschen Fußnote", זהו מקרה בוחן של ההיסטוריה של ההיסטוריה, מהפרטים הקטנים.
הוא גם כתב על נושאים רבים בשביל "ניו רפובליק", "אמריקן סקולר" ו-"The New York Review of Books".
קשת דרוסוס

תיאור הקשת

השער המקורי היה ככל הנראה מורכב משלוש קשתות, כיום נותרה רק האמצעית.
הקשת בנויה אבן טרוורטין, וצופתה שיש. משני צדדי הקשת הוצבו עמודי שיש לבן נוביים. גובה הקשת 7.21 מטרים, רוחבה 5.34 מטרים ועומקה 5.61 מטרים. הקשת נבנתה כחלק מאמת המים אקווה אנטוניניאה על ידי קרקלה בין השנים 211–216.
חלקה העליון של האמה, העשוי בטון ומצופה לבנים אדומות, הוא מתקופה מאוחרת יותר.
אורוש ניקוליץ'

קריירה

לאחר שלא הצליח להשתלב במחלקת הבוגרים של פרטיזן בלגרד, ניקוליץ' החל את הקריירה בווידאוטון ההונגרית בשנת 2012. הוא הושאל למועדוני הבת של הקבוצה, וידאוטון II ובהמשך לפושקש אקדמיה. ב-2015 חזר לסרביה וחתם במדי יגודינה. בתום העונה, עזב ניקוליץ' את סרביה בשנית לטובת דינמו מינסק הבלארוסית.
בדצמבר 2018 שוחרר ניקוליץ' מדינמו וחתם במכבי תל אביב. רק ב-28 בספטמבר 2019 נגד בית"ר ירושלים ערך ניקוליץ' את הופעת הבכורה שלו במדי מכבי תל אביב עקב פציעות שהשביתו אותו לזמן רב.

קריירה בינלאומית

ניקוליץ' משחק בנבחרות הצעירות של סרביה. הוא רשם 11 הופעות במדי נבחרת סרביה עד גיל 19 בשנת 2011 והופעה אחת במדי הנבחרת הסרבית עד גיל 21 בשנת 2015.
אינטרלוד (שיר)

רקע

השיר "אינטרלוד" הוקלט במהלך הפקת תקליטו של מוריסי "ווהול ואני"  והופק על ידי הגיטריסט ומנהל המוזיקה שלו, בוז בורר. הגרסה המקורית הוקלטה ב-1968 על ידי הזמרת טימי יורו כפסקול לסרט בעל אותו שם.
תחילה, יצר מוריסי קשר עם סוזי בתחילת שנות התשעים עם כוונה להקליט איתה דואט. ב-1993, הוא שלח לה קלטת עם כמה שירים פוטנציאלים שהוא בחר. כולם היו שירים ששרו זמרות כמו ננסי סינטרה ודיון וורוויק. סוזי בחרה בבלדה הזו ומוריסי הסכים. ההקלטה עברה בהצלחה ובורר תיאר את שיתוף הפעולה עם סוזי מאוחר יותר כ-"הנאה צרופה".
למרות זאת, לאחר ההקלטה שני הזמרים נפרדו כשלא הצליחו להגיע להסכמה באשר לתוכן הוידאו קליפ. בסופו של דבר, צילומי הווידאו קליפ מעולם לא התרחשו וכל הפרויקט נעצר לכמה חודשים. חברת EMI אויימה שלא לקדם את השיר ללא הווידאו קליפ. למרות שהיה "שיר חורף", כנגד כל הציפיות, הפיצה לבסוף חברת EMI את "אינטרלוד" בקיץ 1994.
למרות זאת, מיקומו של השיר במצעד הלהיטים (25 בבריטניה) היה בהתאמה למיקומה של סוזי בתקופה שלאחר עידן 1992 שבו אף פעם לא מוקמה מעל 21 בבריטניה עם להקתה סוזי והבנשיז עם הסינגל "פנים מול פנים". "אינטרלוד" הגיע למקום יותר גבוה מהסינגל הקודם של מוריסי "החזיקו בחברים שלכם", שהתרסק למקום ה-47. "אינטרלוד" יצא לאור גם באירופה באמצעות EMI. בצפון אמריקה, עקב חוסר הסכמה בין חברת "סייר" (חברת התקליטים של מוריסי בארצות הברית) וחברת גפן רקורדס (זו של סוזי סו), התקליט הופץ בכמות מוגבלת.
"אינטרלוד" נכלל מאוחר יותר בתקליט אוסף של מוריסי שנקרא "סוויידהד: המיטב של מוריסי". גרסה שלא הופצה קודם לכן, שכללה שירה של מוריסי, הופיעה בתקליט אוסף מ-2011, "המיטב ביותר של מוריסי".

קבלה

הסינגל התקבל בחיוב על ידי מקנזי וילסון מאתר Allmusic, שגרס ששני האמנים הם "הצמד המוצלח ביותר ברוק המודרני". הפקת הסינגל קצרה שבחים גם כן: "כלי המיתר באינטרלוד הם עוצרי נשימה ומתאימים לכישורי שני האמנים."
ג'ייק ג'ילנהול

ביוגרפיה

ג'ילנהול נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. אביו הוא במאי הקולנוע סטיבן ג'ילנהול, נוצרי ונצר למשפחת האצולה השוודית ג'ילנהול. אימו היא תסריטאית יהודייה בשם נעמי פונר (לבית אצ'ס). אחותו, מגי ג'ילנהול, אף היא שחקנית קולנוע. ג'ילנהול חגג בר מצווה, ומגדיר את עצמו גם כיהודי.
בשנת 1998 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הפרטי היוקרתי הרווארד-וסטלייק. התחיל לימודים גבוהים באוניברסיטת קולומביה בשנת 2000, אך פרש לאחר שנתיים כדי להתמקד במשחק.
בגלל עיסוקי הוריו היה מוקף באנשים מתעשיית הקולנוע מגיל צעיר. הוא עבד בעבר בתור מפנה שולחנות במסעדה מפוארת ובתור מציל בחוף הים.

קריירה

בילדותו הוצעו לג'ילנהול תפקידים רבים בסרטים, אך הוריו לא הרשו לו לשחק בחלקם. את הופעת הבכורה שלו ביצע בשנת 1991 בסרט "עצרו את העיר אני רוצה לרדת!". ג'ילנהול שיחק בשניים מסרטיו של אביו: "אישה מסוכנת" מ-1993 ו"גידולי פרא" מ-1998.
הוא שיחק במספר סרטים נוספים בתפקידי משנה, אך פריצתו הגדולה בתפקיד ראשי הגיעה בסרט "שמי אוקטובר". שנתיים לאחר מכן גילם את התפקיד הראשי בסרט עטור הפרסים "דוני דארקו", שם גילמה אחותו, מגי, את תפקיד אחותה של דמותו. על תפקידו זה היה מועמד לפרס אינדיפנדנט ספיריט בקטגוריית השחקן הטוב ביותר. ב-2004 הוא כיכב בסרט המדע בדיוני "היום שאחרי מחר" בתור סאם הול. הסרט עצמו קיבל ביקורות מעורבות, אבל הפך להצלחה קופתית.
לרוב מגלם ג'ילנהול בסרטיו דמות רגישה; כך, למשל, בסרט "בחורה טובה". בשנת 2005 כיכב בשני סרטים עם נושאים מנוגדים מאוד: "הר ברוקבק", המתאר מערכת יחסים הומוסקסואלית בין שני בוקרים במערב התיכון של ארצות הברית, ו"ג'ארהד", סרט מלחמה על פי ספרו של אנתוני סוואפורד, חייל במארינס ששירת בעיראק במלחמת המפרץ.
ב-2007 הופיע ג'ילנהול בסרט "זודיאק". באוקטובר אותה שנה כיכב בסרט "חקירה מעבר לקווים", לצדן של מריל סטריפ וריס וית'רספון.
בנוסף, גילם את דמות הנסיך בסרט הפעולה וההרפתקאות "הנסיך הפרסי: חולות הזמן" (2010), המבוסס על משחק המחשב המצליח "הנסיך הפרסי: חולות הזמן"; וכן את הדמות הראשית בסרט "קוד מקור" (2011). בשנת 2014 שיחק בסרט "חיית הלילה" עליו זכה לשבחים.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "הרס".
בשנת 2016 שיחק בסרטו של טום פורד "יצורים ליליים", בכיכובם של איימי אדמס, איילה פישר ואהרון טיילור-ג'ונסון.
בשנת 2017 הופיע בתפקיד הראשי בסרט המדע הבדיוני "סימן חיים", לצד ראיין ריינולדס.
ביולי 2019 הוא עתיד להופיע בתיאטרון האדסון שבברודוויי במופע היחיד Sea Wall/A life.

חיים אישיים

ג'ילנהול ניהל מערכת יחסים עם השחקנית קירסטן דאנסט החל משנת 2002 במשך כשנתיים. בשנת 2007 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית ריס וית'רספון, השניים נפרדו בשנת 2009.
ג'ילנהול יצא עם הזמרת וכותבת השירים טיילור סוויפט מאוקטובר 2010 עד ינואר 2011. ובמשך כחצי שנה מיולי 2013 היה במערכת יחסים עם הדוגמנית אליסה מילר.
גבריאל כהן (צייר)

ביוגרפיה

גבריאל כהן נולד בפריז, 1933. עלה לישראל ב-1949. כהן היה חתן פרס ירושלים לשנת 1987. השתתף בתערוכה המקיפה "קדימה, המזרח באמנות ישראל (מוזיאון ישראל, 1998)", וזכה בפרס מרדכי איש-שלום (1999).
בשנת 2002 נערכה תערוכה מיצירותיו בבית האמנים בירושלים. עבודותיו נמצאות באוספים שונים, ביניהם אוסף מוזיאון ישראל.
ב-5 במאי 2017 הלך כהן לעולמו. למחרת נקבר בירושלים.
מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה

בטופולוגיה אלגברית, מרחב פשוט-קשר מקומית-למחצה הוא מרחב טופולוגי, שבו לכל נקודה יש סביבה פשוטת קשר. תכונה זו חלשה יותר מהיות המרחב פשוט-קשר מקומית (שפירושה שקיים בסיס של קבוצות פשוטות קשר), ועם זאת היא מספיקה בכמה משפטים יסודיים בטופולוגיה אלגברית, בהם: קיום מרחב כיסוי אוניברסלי ומשפט הסיווג למרחבי כיסוי.

הגדרה

מרחב X הוא פשוט-קשר מקומית-למחצה אם לכל נקודה x במרחב קיימת סביבה U כך שכל לולאה ב- U היא נול הומוטופית ב- X (כלומר ניתנת לכיווץ באופן רציף ללולאה הקבועה על הנקודה x).
זהו תנאי חלש יותר מפשוט קשר מקומית שכן על הלולאה להיות נול הומוטופית ב X ולא ב- U.
אפקט פלטייה

אפקט פֶּלְטְיֶה הוא מעבר חום עקב מעבר זרם חשמל בין מוליכים בעלי מקדמי פלטייה שונים זה מזה. ניתן לנצל את האפקט ליצירת משאבת חום על ידי סידור צמתים מחומרים בעלי מקדמי פלטייה שונים בטור, וכך חום יועבר מהצמתים הראשונים לאחרונים.
מקדם פלטייה אופייני לכל מוליך, והוא מתאר את כמות החום הנישאת ליחידת מטען העובר במוליך. מאחר שבזרם חשמלי בטור כמות המטען בהכרח שווה, נובע שמעבר מטען, כלומר זרם חשמל, בין מוליכים בעלי מקדמי פלטייה שונים יפלוט או ייבלע חום - חום ייפלט במעבר ממוליך בעל מקדם פלטייה גבוה לנמוך, וייבלע במעבר הפוך.
האפקט קרוי על שם המדען הצרפתי ז'אן שארל פלטייה , שגילה אותו בשנת 1834.
ג'סטין הנרי

ביוגרפיה

הנרי נולד בעיר ריי שבמדינת ניו יורק. לאחר הופעת הבכורה שלו בסרט "קרמר נגד קרמר", הופיע הנרי בשנת 1983 בפרק בסדרת הטלוויזיה "אי החלומות". בשנת 1984 חזר למסך הגדול בהופעה בסרט "בת 16 הייתי" בבימויו של ג'ון יוז. בסרט גילם הנרי את אחיה הצעיר של הגיבורה, מולי רינגוולד. בשנת 1988 שיחק בסרט "Sweet Hearts Dance", שבו גילם בנם של זוג נשוי. לאחר מכן הוא החל ללמוד באוניברסיטת סקידמור וב-1993 קיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה. בשנת 1998 היה הנרי שותף בהקמת פסטיבל הסרטים סלמדאנק (Slamdunk) שהיה בפארק סיטי, יוטה, ונערך במקביל לפסטיבל סאנדנס מ-1998 ועד 2003. לפני כן נערכו במסגרתו הקרנת סרטים בקאן ובטורונטו, במקביל לפסטיבלי הסרטים שם (פסטיבל קאן ופסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו). בעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "ER" הופיע למשך שני פרקים בתפקיד של סטודנט לרפואה. בשנת 1996 שיחק בסרט הטלוויזיה "אנדרסונוויל" לצד ויליאם ה. מייסי, ושודר ברשת השידור TNT.
בשנת 2007 הופיע בסרט המוקומנטרי "The Junior Defenders", אשר יצא ישירות ל-DVD.
פ.צ. ריגה

היסטוריה

בשנת היווסדו זכה בגביע הלטבי, בעקבות הזכייה השתתף המועדון במשחקי גביע אופ"א בעונת 1999/2000. בסיבוב המוקדמות הפסיד לקבוצת הלסינגבורג והודח מהטורניר.
בשנת 2007 סיים את הליגה במקום השלישי.  והעפיל לגביע האינטרטוטו של שנת 2008. בסיבוב הראשון ניצח את קבוצת פיילקיר, בסיבוב השני ניצח את קבוצת בוהמיאנס מאירלנד, בסיבוב השלישי הפסיד לקבוצת אלפסבורג  משוודיה והודח מהטורניר.
המועדון הפסיק להתקיים בשנת 2008 עקב קשיים כלכליים.
Break on Through (To The Other Side)

סקירה

השיר מופיע כפותח את אלבום הבכורה. חברת התקליטים של הלהקה Elektra, התנגדו לשימוש במילים "she gets high" ("היא עפה גבוה", ביטוי להתמסטלות) בגלל שזהו התייחסות לשימוש בסמים. בכל ההוצאות של אלבום הבכורה המשפט הזה נכתב וכל מילות השיר הופיעו, עד 1990 שבו מחקו את המילה "high" וכך מוריסון שר "she gets" ארבע פעמים עד ליללה. תחנות רדיו עד היום משתמשות בגרסה המצונזרת.

ניתוח מוזיקלי

לשיר כמו כל שיר פשוט, יש מקצב של ארבעה רבעים (4/4), לחן השיר דומה לגיטריסט הבלוז, אלמור ג'יימס עם שירו "Stranger Blues".
השיר מתחיל עם תופים בסגנון ג'אז שדומים לפתיחת השיר של דקסטר גורדון, "Soy Califa" עם תיפופו של בילי היגינס. התיפוף מתבצע במצילות. מתופף הלהקה ג'ון דנסמור רצה להשתמש בטכניקות של המוזיקה הברזילאית, בוסה נובה, אז הוא החליט להשתמש בזה בשיר.
לאחר מכן, סולו עוגב של ריי מנזרק מגיע, והוא דומה לשירו של ריי צ'ארלס "What'd I Say" יש כמה הערות שאינן במקומם מכוונות בזה. קלידי הבס של מנזרק גם נשמעים בטכניקה של בוסה נובה וכך זה ממשיך עד לסוף השיר.