google/wiki40b huggingface dataset:
יורי גיא-רון

ביוגרפיה

יורי גיא-רון נולד במושבה אבן יהודה. בשירותו הצבאי שימש כמפקד סוללת ארטילריה בחיל התותחנים הישראלי. לאחר שחרורו השלים לימודי תואר ראשון ושני בהצטיינות במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה במשרדה של עו"ד (כיום שופטת) חני שירה ולאחר מכן במשרדו של עו"ד אמנון זכרוני. עם קבלת הרישיון הקים עם עו"ד שירה משרד עצמאי.
כעשור לאחר מכן ייסד גיא-רון את משרד "אדם עורכי דין" , שבו הוא משמש מאז כשותף מנהל. עוסק בתחומי המשפט האזרחי-מסחרי והמנהלי.
משנת 1999 ועד 2008 שימש כנציג לשכת עורכי הדין בוועדה לבחירת שופטים. בנוסף, היה חבר בוועד המרכזי של הלשכה. עמדתו היא כי לשכת עורכי הדין איננה רק ארגון מקצועי, וכי עליה למלא גם תפקיד חברתי ממשי בהתנהלותה של החברה הישראלית ובשמירה על היותה חברה שוויונית ודמוקרטית. בשנת 2007 התמודד ונבחר לתפקיד ראש הלשכה מטעם סיעת "לשכה אחרת".
בשנת 2000 ייסד, בין היתר ביחד עם עוה"ד רחל בן ארי, אדם פיש וארנה לין את מחלקת הפרו בונו במשרד "אדם", שנתנה שירותים משפטיים בחינם למיעוטי יכולת. 
נמנה עם יוזמי ומייסדי מרכז השופט חיים כהן להגנה משפטית על זכויות אדם, אותו הינו מנהל מאז הקמתו, ואשר נועד לתת שירותי "פרו-בונו" בנושאי זכויות אדם ולהגן על זכויות של אוכלוסיות מוחלשות בחברה.
נמנה עם מייסדי תוכנית "שכר המצווה" בלשכת עורכי הדין  וכיהן כחבר בדירקטוריון התוכנית. התנדב לאורך השנים לפעילות בגופים ציבוריים רבים נוספים. כראש הלשכה, יזם והביא לתיקון חוק לשכת עורכי הדין, כך שסיוע משפטי למיעוטי יכולת הפך להיות אחת ממטרותיה המחייבות והסטטוטוריות של הלשכה.
ב-26 ביוני 2007 התמודד על ראשות לשכת עורכי הדין, ונבחר לתפקיד בסיבוב שני. החליף בתפקיד את עו"ד שלמה כהן. 
באפריל 2008 פנה גיא-רון לראש הממשלה, אהוד אולמרט, על מנת שיתערב במחלוקת שבין שר המשפטים, דניאל פרידמן לנשיאת בית המשפט העליון, דורית ביניש, וציין כי הוא חש "חשש גדול לעתידן של מערכת המשפט ושל הרשות השופטת בישראל לנוכח הסלמת המחלוקת". מאז אכן רק החריפו המחלוקות והן אינן יורדות מסדר היום הציבורי במדינת ישראל.
כיהן כדירקטור מטעם הציבור ב"חברת נמלי ישראל" (חנ"י) בין השנים 2008–2011.
נמנה עם מייסדי עמותת "פאנוניקה - העמותה הישראלית לקידום הג'אז בישראל". 
בשנת 2010 החליף את נשיא בית המשפט העליון בדימוס, מאיר שמגר, כיו"ר אגודת הידידים של פסטיבל "ג'אז בים האדום" באילת, ומכהן מאז בתפקיד זה. 
מאז שנת 2015 נמנה עם מייסדי "העמותה להקמת ולניהול מוזיאון המוזיקה הישראלית".
בחודש מאי 2019 נבחר לכהן כחבר הוועד המנהל של "קרן הקולנוע הישראלי". 
בן זוג לכנרת ולהם ארבע בנות, גר בשכונת "ל' החדשה" בתל אביב.
קוליוסאים

מאפיינים

לקוליוסאים גודל כשל חוחית, אך זנבם ארוך מאוד, כפליים ויותר מאורך הגוף. הצבעים אינם בולטים, שולט הצבע האפור. המקור קצר, עבה וכפוף. האצבעות ארוכות וכולן מסוגלות לפנות קדימה, אצבע אחת הפנימית, או 2 מהן גם החיצונית - יכולות לפנות גם אחורנית. שוכן סבכים צפופים ביותר, בחבורות מלוכדות של 5-6 פרטים.
בשנתו הוא נצמד אל הענף ברגליו ובחזהו, ולעיתים גם נתלה עליו, וכל בני החבורה מצטנפים למעין פקעת. ניזונים מחלקי צמחים, פירות וזרעים רכים. הקן על עצים, דמוי קונוס ועשוי שורשים
יבשים. הקנים קרובים זה לזה, כי בני החבורה אינם נפרדים והם עומדים בקשר זה עם זה על ידי שריקות.
2-4 ביצים. 11-13 ימי-דגירה. שני ההורים דוגרים. הסדרה כוללת 6 מינים שתפוצתם מרכז ודרום אפריקה.
הגדול בבני המשפחה הוא קוליוס ממושקף (Colius striatus) ששוקל עד 57 גרם ואורכו 35 ס"מ.
טיומן (מחוז)

דמוגרפיה

כ-80% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - טיומן מתגוררים מעל 500 אלף תושבים.
המחוז מתאפיין באוכלוסייה מגוונת - הרוסים מהווים רק 72% מאוכלוסיית האזור, הטטרים (7.2%), אוקראינים (6.5%), בשקירים (1.4%), עמי צפון שונים כ-1%.

כלכלה

בשטח המחוז נמצאים שדות נפט וגז טבעי העיקריים של רוסיה. בהתאם לכך קיימת תעשייה מפותחת הקשורה עם הפקה ועיבוד נפט וגז.
לאור תנאי האקלים הקשים, חקלאות נמצאת בקשיים רבים.
בורסת הנגזרות של שיקגו

בורסת הנגזרות של שיקגו (באנגלית: Chicago Board of Trade; ר"ת CBOT), נוסדה בשנת 1848 והיא הבורסה הראשונה שקמה בעולם למסחר באופציות ובחוזים עתידיים. יותר מ-50 סוגים שונים של אופציות וחוזים עתידיים נסחרים בבורסה על ידי למעלה מ-3,600 חברים בזירת מסחר פתוחה ובמסחר אלקטרוני. בשנת 2003 נרשמו שיאי מסחר בבורסה של שיקגו כאשר תועדו 454 מיליון חוזים. ב-12 ביולי 2007 אוחדה בורסת הנגזרות עם בורסת הסחורות של שיקגו (באנגלית: Chicago Mercantile Exchange; ר"ת CME) והפסיקה להתקיים כישות עצמאית.

היסטוריה

רצונם של סוחרים אמריקאים להבטיח קונים לסחורות הניבו חוזים עתידיים לקניה ומכירה של סחורות. עדיין סיכון האשראי נותר בגדר בעיה רצינית. בורסת הנגזרות התהוותה במטרה ליצור מקום מרכזי שבו קונים ומוכרים יכולים להיפגש ולקיים משא ומתן לקראת כריתת חוזים עתידיים.
בשנת 1864 החל לראשונה בבורסת הנגזרות מסחר תקני בחוזים עתידיים. בשנת 1919 לשכת המסחר בחמאה וביצים, אשר יצאה מבורסת הנגזרות, אורגנה מחדש כדי לאפשר לחבריה מסחר בסחורות עתידיות ושמה שונה לבורסת הסחורות של שיקגו.
בניין בורסת הנגזרות בשיקגו הוא אחד הבניינים הבולטים בעיר. זהו גורד שחקים בגובה 184 מטר, אשר היה הבניין הגבוה ביותר בעיר בין השנים 1930-1965. הבניין הוא בסגנון אר דקו ובראשו פסל ענק של האלה קרס. ב-4 במאי 1977 הוכרז הבניין כאתר היסטורי לאומי.

זירת המסחר

המסחר בזירה פתוחה בבורסת הנגזרות מתקיים במבנה מתומן ומוגבה בקומת המסחר, אשר אמצעו נמוך יותר, בדומה למבנה של אמפיתיאטרון. צורתו של המבנה מאפשרת לסוחרים הרבים לראות ולשמוע איש את רעהו בעת המולת המסחר. צורתה של זירת המסחר מופיעה אף על הלוגו של בורסת הנגזרות. בקומת המסחר זירות רבות שבהן מתקיים מסחר בו-זמני.
היפרקלצמיה

סיבות הגורמות להיפרקלצמיה

קיימות סיבות שונות אשר עלולות לגרום להיפרקלצמיה. כך למשל, פירוק מוגבר של העצם גורם לשחרור של סידן אל הדם ועליה ברמת הסידן בדם. ספיגה מופרזת של סידן במעי או ספיגה מופרזת של סידן בכליה מביאים גם הם לעליה ברמת הסידן בדם.

היפרקלצמיה עקב ממאירות

היפרקלצמיה עקב ממאירות: (HHM)- ב-1941 הועלתה השערה (fuller Albright) לפיה גידולים שונים גורמים לתופעות של היפרקלצמיה כתוצאה מהפרשת חומר דמוי PTH. חומר זה זוהה לראשונה ב-1987, והוא בעל דמיון רב למבנה של PTH עצמו. חומר זה נקשר אף הוא לקולטן של PTH על רקמות המטרה, וגורם להיפרקלצמיה ולהיפופוספטמיה, בדומה ל- PTH. לחומר זה ניתן השם PTH related peptide. זוהי הסיבה השכיחה ביותר להיפרקלצמיה עקב ממאירות. 
סיבות נוספות הגורמות להיפרקלצמיה במנגנון של ממאירות, הן בלימפומה מסוג B, הגורמת לעיתים להפרשה עודפת של קלציטריול (קלציטריול מיוצר על ידי תאים נוספים בגוף מלבד בכליה, כגון ליפוציטים, ובלימפומה ייתכן כי יהיה יצור מוגבר של קלציטריול אשר יביא לספיגה מופרזת של סידן במעי). סיבות אחרות קשורות בהפרשה של לימפוקינים וציטוקינים מתאי גידול, אשר משחקים תפקיד באקטיבציה של אוסטאוקלסטים וגורמים לשחרור סידן לדם, או במקרים נדירים יחסית- הפרשה של PTH אקטופי על ידי גידול. 
בדיקות מעבדה, במצבים של HHM (היפרקלצמיה עקב ממאירות) יאופיינו בירידה ברמת הקלציטריול, זאת לעומת היפרקלצמיה ממקור של היפר-פראתיירואידיזם ראשוני, אשר יאופיינו בעליה ברמת הקלציטריול.

היפרקלצמיה משנית לעודף ויטמין D

עקב נטילה מופרזת של ויטמין D לאורך זמן, תהא ספיגת סידן מוגברת במעי ופירוק עצם מוגבר. המטבוליט העיקרי אשר אחראי לתופעת ההיפרקלצמיה אינו קלציטריול אלא 25 הידרוקסיויטמין D- אשר מיוצר בכבד ואינו נמצא תחת בקרה (שלב אחד טרם הפיכתו לקלציטריול). מטבוליט זה נקשר לקולטן לקלציטריול וגורם להיפרקלצמיה. בעבר ניתן היה לראות זאת במצבים של הרעלת ויטמין D, וניתן לראות זאת גם במחלות לימפופרוליפרטיביות, סרקואידוזיס ומחלות גרנולומטטיות נוספות. (כך למשל, בתאים הלימפופרוליפרטיביים, קיים יצור מוגבר של המטבוליט הפעיל של ויטמין d).

תסמונת ויליאמס

תסמונת ויליאמס היא מחלה תורשתית נדירה, אוטוזומלית דומיננטית, שבה ההיפרקלצמיה מופיעה בינקות וחולפת בגיל 2–4 שנים, כתוצאה מהפרעה במטבוליזם של ויטמין D.

מחלות אחרות הקשורות בהיפרקלצמיה

ישנן מחלות אנדוקריניות אחרות, שאינן קשורות לפעילות הפראתיירואיד, המאופיינות בהיפרקלצמיה. כך למשל, פעילות יתר של בלוטת התריס מביאה להיפרקלצמיה קלה. כנ"ל במצבים של פאוכרומוציטומה, או של אי ספיקת בלוטת יותרת הכליה.
גונבי האופניים

הכותרת

הכותרת האיטלקית המקורית מתורגמת מילולית לאנגלית כ"גונבי האופניים" - Bicycle Thieves, אולם הסרט הופץ בארצות הברית כ"גונב האופניים" - Bicycle Thief. על פי מבקר הקולנוע פיליפ פרנץ', מהעיתון "האובזרבר", מוליכה הכותרת האחרת שולל, מכיוון שהגיבור הנואש נעשה לבסוף גנב אופניים בעצמו.

תקציר העלילה

הסרט מספר את סיפורו של אנטוניו ריצ'י, עובד מובטל המשיג עבודה בהדבקת מודעות. התקופה היא עיצומו של השפל הכלכלי הגדול שאליו נקלעה כלכלת איטליה בתום מלחמת העולם השנייה. כדי לשמור על עבודתו עליו להחזיק אופניים, ולכן ממשכנת אשתו מריה את מצעי חתונתם כדי להשיג את הכסף הדרוש לפדיית אופניו הממושכנים. 
בשלב מוקדם של הסרט נגנבים האופניים, וביתר הסרט עוסקים אנטוניו ובנו ברונו בחיפוש אחריהם. לאחר מאמצים רבים עולה בידו של אנטוניו לאתר את הגנב (שהספיק בינתיים למכור את האופניים) ומזמינים את המשטרה. ברם, מאחר שאין בידם כל הוכחה, ובנוסף לכך נאותים שכני הגנב להעניק לו אליבי מופרך, הוא נוטש את משימתו זו. 
בסיום הסרט, אנטוניו, ששואף נואשות להחזיק בעבודתו, מנסה לגנוב אופניים בעצמו. הוא נתפס ומושפל לנגד עיניו של בנו, אולם בעל האופניים מסרב להגיש תלונה נגדו, בהבינו כי ההשפלה היא עונש חמור דיו. אנטוניו ובני משפחתו ניצבים בפני עתיד עגום כשמסתיים הסרט, ולכך מתווספת הבנתו של אנטוניו כי הוא אינו עליון מוסרית על הגנב.

סגנון

גונבי האופניים נודע ביותר בשל היותו סרט נאו-ריאליזם איטלקי, תנועה שתחילתה בסרט "אובססיה" של לוקינו ויסקונטי משנת 1943, וניסתה להעלות את סף המציאותיות של הקולנוע. בהולכו אחרי תפישות אלו של התנועה, צילם דה סיקה אך ורק באתר ברומא, ובמקום להשתמש בשחקנים מקצועיים, הוא נעזר באנשים רגילים בלי שום ניסיון במשחק; לדוגמה, השחקן הראשי למברטו מג'וראני היה פועל בבית חרושת. המצלמה שצילמה בסגנון תיעודי עזרה להעביר את התחושה כי הסרט הוא אכן על אנשים אמיתיים.

הכרה ופרסים

הסרט זכה בפרס אוסקר לשם כבוד כסרט הטוב ביותר בשפה זרה שהופץ בארצות הברית באותה שנה (קטגוריית הסרט בשפה הזרה צורפה לאוסקר רק ב-1957), בפרס באפט"א לסרט הטוב ביותר בכל שפה שהיא לשנת 1950 ובפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר. הסינדיקט האיטלקי הלאומי לעיתונאי הקולנוע העניק לסרט פרסים רבים והוא נחשב לסרט קלאסי. הסרט זכה גם בפרס לסרט הטוב ביותר בשפה זרה מטעם מבקרי הקולנוע של ניו יורק לשנת 1949.
דווקא באיטליה נתקבל הסרט בביקורות לא אוהדות. חוץ מהמפלגה הקומוניסטית האיטלקית שתמכה בסרט, גונו הסרט ויוצריו על ידי העיתונות המקומית כמי שמשחירים את תדמיתה של איטליה ויש שאף ביקשו להחרימו.
סנט פול שורדת

סנט פול שורדת (באנגלית: St Paul's Survives) היא תמונה, שצולמה בעיר לונדון שבבריטניה במהלך הפצצה גרמנית בליל 29-‏30 בדצמבר 1940. נראית בה כיפת קתדרלת סנט פול כשהיא מוקפת עשן ובניינים בוערים, אך שלמה. היא צולמה על ידי צלם העיתון דיילי מייל הרברט מייסון. התמונה היא מהידועות ביותר שצולמו במהלך התקפות האוויר הגרמניות המסיביות על בריטניה (הבליץ) במלחמת העולם השנייה. היא הפכה לסמל של עמידת הגבורה של לונדון ובריטניה בהפצצות אלו.
התקפת האוויר שבמהלכה צולמה התמונה נערכה במהלך הלילה ה-114 של הבליץ. בהתקפה נהרגו 160 איש, נפצעו למעלה מ-500 ומאות בניינים נהרסו במהלך מה שכונה לאחר מכן השרפה הגדולה השנייה של לונדון.
כמעט כל בניין שסביב קתדרלת סנט פול, ברובע הסיטי של לונדון, חרב או ניזוק בהתקפה. הקתדרלה עצמה לא חרבה בזכות מאמצים עילאיים: מכבי האש של לונדון לחמו להרחיק את הלהבות ממנה, וקבוצה מסורה של כבאים וצופי אש, שגויסו למטרה זו בהמרצתו של ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל, פעלו בחירוף נפש לכבות כל פצצת תבערה שנחתה על גג המבנה או בסביבתו. בסך הכול נפלו על הקתדרלה או בסביבתה 29 פצצות תבערה, שאחת מהן כמעט והציתה את גג המבנה.
הרברט מייסון, הצלם הראשי של הדיילי מייל, התמקם באותו לילה על גג בניין העיתון ברחוב טיודור, כ-700 מטרים מהקתדרלה. הוא המתין במשך שעות להזדמנות לצלם אותה בעת שמטוסים גרמנים המטירו פצצות סביב וענני עשן כבדים כיסו את שמי העיר. הדיילי מייל פרסם לאחר מכן יחד עם התמונה את עדותו של מייסון בנוגע לרגע בו היא צולמה:
התמקדתי מדי פעם על הכיפה הגדולה, שהייתה מוארת מבעד לעשן. זוהרן של שרפות רבות וענני עשן חולפים הסתירו את צורתה. אז קמה רוח. לפתע, הצלב הנוצץ, הכיפה והמגדלים הזדקרו כמו סמל בתופת. המראה היה לא ייאמן. באותם רגע או שניים פתחתי את הצמצם שלי.
התמונה צולמה בשעת בוקר מוקדמת ב-30 בדצמבר. היא אושרה לפרסום על ידי הצנזורה והופיעה בעמודו הראשי של הדיילי מייל ביום המחרת, 31 בדצמבר. העיתון הכתיר אותה בכותרת "התמונה הגדולה ביותר של המלחמה".
אואולו

גאוגרפיה

אואולו שוכנת לשפת שפכו של נהר בעל שם זהה (Oulujoki) המתרוקן אל מפרץ בוטניה, במערב חלקה הצפוני של פינלנד, כ-200 ק"מ מדרום לחוג הארקטי, ו-130 ק"מ מגבול שוודיה. מיקומה העניק לה את שמה השוודי, שפירושו: "המצודה על נהר אואולו". היא נוסדה ב-8 באפריל 1605 על ידי קרל הרביעי, מלך שוודיה, לאחר הסכם שלום עם רוסיה שהסיר להלכה את איום התקיפה ממזרח בדרך-הנהר. האזור הסובב אותה היה מאוכלס כבר הרבה קודם, והנהר שימש ערוץ מסחר ותיק.
שריפה גדולה שפרצה ב-1822 הרסה חלק נכבד מהעיר, והאדריכל קרל-לודוויג אנגל, שמזוהה עם המבנים המהודרים סביב כיכר הסנאט בהלסינקי, נקרא לתכנן את בנייתה מחדש. רק שינויים קלים עברו מאז הושלמה הבנייה של אואולו המודרנית ועד ימינו, כשצריח הקתדרלה - גם היא בעיצובו של אנגל - הושלם ב-1844.
העיר הפופולרית היא המרכז המנהלי, החינוכי, המסחרי והתעשייתי של צפון פינלנד, ובה חיי תרבות עשירים הכוללים פסטיבלי מוזיקה ואמנות, לרבות פסטיבל וידאו שנתי בקיץ ואליפות העולם בנגינה על גיטרת אוויר; אירועי ספורט ועוד. האוניברסיטה של אואולו נוסדה ב-1958 ובה למדו ב-2008 כ-16,600 תלמידים. קבוצת ההוקי קרח של העיר זכתה באליפות ליגת העילית הארצית 5 פעמים בין 1981-2008.
17%‏ מהתושבים באואולו הם תחת גיל 15, ו-12.5% הם בני 65 ומעלה.
כלכלתה של העיר מבוססת בעיקר על מגזר השירותים אולם גם על תעשייה (נייר). המעסיקים הגדולים ביותר, לפי הסדר, הם העירייה, קריית בית החולים של צפון אוסטרובוטניה, קבוצת נוקיה והאוניברסיטה. נמל אואולו הוא מהעמוסים בנמלי מפרץ בוטניה. אואולו מקושרת היטב עם כל חלקי פינלנד באמצעות כבישים מהירים, רכבות, אוטובוסים ותעופה.
סמל העיר מציג את דג הסלמון, שעליו התבססה כלכלתה של העיר בעת המוקדמת.
אדולף בגינסקי

חייו

בגינסקי נולד ברטיבור, אז חלק מפרוסיה המזרחית, כיום בתחום פולין. משפחתו הייתה ממוצא יהודי, אך נחשבה למתבוללת, ויש שסברו כי התנצרה. בגינסקי גדל באווירת השכלה פאן גרמנית. הוא למד בגימנסיה של עיר מולדתו, והמשיך ללימודי רפואה באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת הומבולדט, ובשנת 1866 הוא הוסמך לעסוק ברפואה. עם סיום לימודיו התקבל בגינסקי לעבודה בבית החולים לכולרה בברלין, ולאחר מכן עסק ברפואה במגדבורג ובנורדהאוזן. בשנת 1881 נתמנה למרצה באוניברסיטת ברלין (כיום אוניברסיטת הומבולדט), והקדיש את עצמו לרפואת ילדים.
בשנת 1880 יסד בגינסקי את עתון רפואת הילדים הראשון בשפה הגרמנית - "Archiv für Kinderheilkunde" והיה לעורכו. 
בשנת 1890 ייסד בגניסקי עם רודולף פירכו את בית החולים לילדים על שם הקיסר והקיסרית פרידריך (Kaiser und Kaiserin Friedrich Kinderkrankenhaus). כמו כן, הוא נמנה עם מייסדי בית חולים לילדים Berlin Poliklinik für Kinderkrankheiten.
בגינסקי היה חבר באקדמיה הקיסרית Leopoldina-Carolina, מפקד במסדר הספרדי של המלכה איסבל הקתולית ובעל עיטור הנשר האדום הפרוסי, דרגה רביעית.
בשנת 1918 נפטר בגינסקי בברלין.
בסיס נתונים רשתי

בסיס נתונים רשתי מציג את בסיס הנתונים כרשת של צמתים וערוצים, כאשר כל הצמתים מייצגים רשומות נתונים, והערוצים מייצגים יחסים בין הרשומות. השימוש בגישה זו שכיח כאשר קיימים קשרי גומלין מרובי קשרים בין רשומות הנתונים.
מיכאל מאיר (ארכאולוג)

ראשית חייו

בשנת 1937, בהיותו בן 15 עבר ללמוד גידול גפנים וייצור יין בבי"ס חקלאי ב Beaune שבצרפת כהכנה לעלייתו לארץ. מלחמת העולם השנייה פרצה בדיוק לאחר שסיים את לימודיו. שנות המלחמה עברו עליו בבריחה מתמדת, במחנה הריכוז ב- Camp Gurs שבפירנאים (עד 1942) ובעבודה בכפרים קטנים בדרום ומזרח צרפת. הוא הצליח לשרוד בעזרת מסמכים מזויפים שסיפקה לו תנועת הצופים היהודיים, ה-EIF, בראשות רובר גמזון שהייתה בקשר רצוף עם המחתרת הצרפתית French Resistance. בשנת 1944 סייעה לו המחתרת היהודית - Maquis להימלט דרך הרי הפירנאים ואנדורה ל Lerida בספרד, שהייתה נייטרלית, לנמל קדיס ומשם  הפליג באונייה "גוויניאה" לארץ ישראל, כשברשותו סרטיפיקט מטעם ממשלת המנדט, והיה מבין המקימים של קיבוץ גלעד, או בשמו המקורי אבן יצחק על שם התורם יצחק הוכברג.
השריר כופף האגודל הארוך

תיאור

תחילתו של השריר כופף האגודל הארוך בחלקה הקדמי של החישור ובקרום הבין גרמי הסמוך לה.
גיד השריר עובר מתחת לחֶבֶק הכופפים של כף היד (Retinaculum musculorum flexorum manus) בהיכנסו לכף היד ונאחז בבסיס הגליל המרוחק של האגודל.

עצבוב

השריר כופף האגודל הארוך מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ושורש העצב החזי הראשון (T1) דרך העצב הבין גרמי הקדמי, ענף של עצב התווך.
נגד משמעת

נגד יחידה, או בשמו המקובל יותר רס"ר משמעת, או הרס"ר הוא תפקיד הקיים בכל יחידה בצה"ל הממולא על ידי נגד שהוסמך לכך. ממלא התפקיד אינו בהכרח בדרגת רס"ר אך הוא בהכרח נגד (איש קבע שאינו קצין). נגדי היחידה מזוהים תמיד לפי שרוך בצבעי כחול-לבן שעל מדיהם.

תפקיד

לנגד היחידה מספר תפקידים חשובים וייחודיים ביחידה, בהם תפקידים מנהליים וטקסיים. נגד היחידה אחראי על תפקודו של המחנה הצבאי כמקום מסודר ונקי ועל הסדר והמשמעת של החיילים המשרתים בו. מכאן גם נגזר כינויו של התפקיד "רס"ר משמעת".
בנוסף לכך, על היותו מפקד המחנה מצדיעים לו (ביום-יום ובש.ג. בעת כניסתו למחנה).
תפקידו של נגד היחידה הוא בעיקר טקסי. הוא אחראי על ארגונם וניהולם של אירועים צבאיים-טקסיים לרבות פיקוד על תרגילי סדר ותרגילי סדר חמושים (ת"ס ותס"ח).
בטקסים הרס"ר חובש כובע מצחייה צבאי-טקסי (וגם לרוב גם קצינים בדרגים בכירים- בדרך כלל רס"ן ומעלה כמקובל בחיל האוויר והים) אשר מייצג את החייל עליו מתבסס הטקס (ח"א, חייל הים, חי"ר ועוד בהתאם לחייל הטקס) ולא כומתה, חוץ מבמקרים מסוימים.
במסגרת תפקידו הטקסי משמש נגד היחידה גם כתובע הייצוגי בסדר דין משמעתי הנערך ביחידה (משפטים). כמו כן אחראי על רחבת הדגל הקיימת בכל בסיס, על הנפת דגל ישראל ועל דגלי וסמלי היחידה.
לרוב, נגד היחידה כפוף ישירות לסגן מפקד היחידה ואליו כפופים מש"קי המשמעת ועובדי הרס"ר  בחלק מהיחידות. ביחידות שהן מפקדות, כגון מפקדת חטיבה, נגד המשמעת אחראי על חיילי ומחנה מפקדת החטיבה בלבד ולא על אלו השייכים ליחידות המשנה (חיילי הגדודים במקרה זה). בעתות חירום, לנגד היחידה של יחידות לוחמות תפקיד חשוב במערך הלוגיסטי העורפי של היחידה.

דימויו של רס"ר המשמעת בתרבות הישראלית

לרס"ר משמעת נוצר סטריאוטיפ ברור, לפיו מדובר באדם בעל אינטליגנציה נמוכה, ולרוב גם בעל שפם. התעסקותו היומיומית של הרס"ר בדיגום ובהשלטת סדר ומשמעת בבסיס הצבאי, בניגוד לרצונם הטבעי של החיילים, גורמת להשנאתו בקרב החיילים, אשר בשל חוסר האפשרות להביעה במסגרת הצבאית, מוצאת ביטוי בהומור דווקא מחוצה לה. דמויות רבות של רס"רי משמעת העונים על סטריאוטיפ זה הופיעו בסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה וכדומה.
דוגמאות לדמויות רס"ר המבוססות על סטריאוטיפים הן שמש מספיחס, גבריאל שוקרון ממ.ק. 22, וניסים מתאג"ד.
פאדי מיין

ביוגרפיה

מיין נולד למשפחה אמידה יחסית, והיה השישי מבין שבעה אחים. מיין נקרא על שם בן דודו, שבעת לידתו שירת בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה. בבית הספר בלט כשרונו בראגבי, והוא שיחק גם קריקט וגולף. כשרונו המיוחד בקליעה התבלט במועדון הרובאים המקומי.
בתום לימודי התיכון החל לימודי משפטים באוניברסיטת המלכה של בלפאסט. שם החל להתאגרף ואף זכה בתואר אלוף האוניברסיטאות של אירלנד למשקל כבד לשנת 1936. באותה שנה הגיע גם לגמר האוניברסיטאות הבריטי, אך נוצח בנקודות.
במרץ 1939, טרם פריצת מלחמת העולם השנייה, התגייס מיין והוצב בחיל התותחנים, ביחידת תותחים נגד מטוסים. באפריל 1940, הוא הועבר יחידה, הפעם לרגימנט המלכותי של רובאי אולסטר. לאחר הפינוי מדנקרק (מבצע דינמו), משקרא וינסטון צ'רצ'יל להקמת כוח פשיטה " הולם ושוחט", התנדב מיין לקומנדו ה-11 (סקוטי) שנשלח למזרח התיכון כחלק מ"לייפורס" (יחידת קומנדו תחת הקולונל רוברט לייקוק). מיין נכנס לפעולה לראשונה ביוני 1941, כסגן עם הקומנדו ה-11, ועמד בהצלחה בראש אנשיו במהלך מבצע הליטני בלבנון נגד כוחות וישי הצרפתית, בו נחת הקומנדו מס' 11 מן הים בשפך נהר הליטני והוביל את כוחות הדיוויזיה האוסטרלית בחציית הנהר ובכיבוש עמדות של הכוח הצרפתי.
מנהיגותו, שבאה לידי ביטוי בפשיטה, משכה את תשומת לבו של דייוויד סטירלינג שגייס אותו כאחד מחבריו הראשונים של שירות האוויר המיוחד (SAS). מנובמבר 1941 ועד סוף שנת 1942, השתתף מיין בפשיטות לילה רבות של שירות האוויר המיוחד, בעומק שטח האויב, במדבריות של מצרים ולוב. היחידה חוללה מהומה רבה וגרמה נזק רב על ידי השמדת מטוסי אויב רבים על הקרקע.
עם שבייתו של סטירלינג, אורגנה היחידה מחדש, כשהיא מפוצלת לשירות ימי ויבשתי. מיין, שהיה אז מייג'ור (מקביל לרב-סרן), עמד בראש היחידה היבשתית, והוביל אותה מחדש באיטליה, עד סוף 1943. בינואר 1944 קודם ללוטננט קולונל וקיבל את הפיקוד על כלל היחידה. מיין הוביל את ה SAS בקרבות בצרפת, הולנד, בלגיה, גרמניה ונורווגיה, לעיתים לצד מחתרות מקומיות. על פעולותיו הרבות קיבל את אות השירות המצוין עם שלושה פסים, והיה לאחד משבעה חיילים בריטים שקיבלו את האות ארבע פעמים. מיין היה חלוץ השימוש בג'יפים בפעילות קרבית, במיוחד בפשיטות. בתום המלחמה נפוצה הטענה כי מיין השמיד 130 כלי טיס בעצמו, אך לא נמצאו סימוכין לטענה זו.
תכונה שכמעט עיכבה את התקדמותו הצבאית הייתה נטייתו להכות קצינים ואנשים שהרגיזו אותו יתר על המידה, כחלק מחוסר משמעת צבאית והפגנת חוסר כבוד לסמכות כלפי דברים, מטלות ופקודות שלא מצאו חן בעיניו. דוגמה לכך היא התנהגותו כשהופקד על אימון טירונים; מיין בחל במלאכה זאת, ולא ביצע אותה. מיין העדיף לבצע מבצעים ומשימות בפועל בלבד, ואותן היה מבצע ללא רבב וללא חת.
לאחר המלחמה נהג מיין לשתות שתייה חריפה יתר על המידה. כשתוי, עלול היה לחזור על מנהגו הסורר להכות בני אדם.
ב -13 בדצמבר 1955, בגיל 40, שתה בפאב לא רחוק מביתו בצפון אירלנד. מאוחר יותר עזב את הפאב ופנה לביתו של חבר, שם שתה עוד. מיין יצא לביתו במכוניתו בשעה 04:00 לפנות בוקר. במרחק לא רב מביתו התנגש במשאית שחנתה באמצע הכביש ללא אורות ונהרג.
משנה מקום משנה מזל (סרט)

תקציר העלילה

מורטימר (דון אמיצ'י) ורנדולף (ראלף בלאמי) הם שני אחים קשישים שהנם ברוקרים מיליונרים. האחים אשר אוהבים מדי פעם להמר מחליטים הפעם להתערב ביניהם על מהות הטבע האנושי: האחד טוען, שאופי האדם נקבע ברחם אמו ואילו השני אומר, שהאדם הוא תוצר סביבתו. במסגרת ההתערבות הנבזית, האחים מחליטים לבדוק האם ניתן להפוך קבצן לאיש עסקים מצליח. כדי להוכיח את טענותיהם, הם מנשלים ממשרתו את נציגם להשקעות בבורסה, יאפי אריסטוקרט צעיר מצליח ויהיר בשם לואיס ווינתרופ ה-3 (מגולם על ידי דן אקרויד) אשר בתורו מופלל על ידי האחים על לא עוול בכפו בגין גניבה וסחר בסמים ובעקבות כך מושלך לכלא, מפוטר מעבודתו, מאבד את ביתו, רכושו, והונו. לאחר מכן האחים לוקחים נוכל רחוב אפרו אמריקני בשם בילי ריי ולנטיין (מגולם על ידי אדי מרפי), נותנים לו עבודה כברוקר בוול סטריט ומאפשרים לו לעבור לביתו של ווינתרופ.
וינתרופ מוצא עצמו בשכונות העוני של פילדלפיה, כאשר לבסוף זונה טובת לב בשם אופליה (מגולמת על ידי ג'יימי לי קרטיס) מצילה את ווינתרופ ומציינת כי תהיה מוכנה לסייע לו בתנאי שהוא יהיה מוכן לשלם לה 10,000 דולארים כאשר יחזור לחייו הקודמים. במקביל, ולנטיין מצליח לגרוף בתוך כמה ימים רווחים גדולים ממסחר אך לאחר שבילי ריי מגלה במקרה כי האחים מתכוונים להחזיר אותו ברחוב, הוא פונה לוינתרופ ובעקבות כך הם מחליטים לנקום במורטימור ורנדולף יחד עם אופליה ומשרת בשם קולמן (דנהולם אליוט).

ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 89% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 38 ביקורות.
גאורג בהם

חייו

בהם נולד בהוהנקירכן, תורינגיה בגרמניה. אביו, נגן עוגב בהוהנקירכן, היה מורו הראשון למוזיקה. בהמשך למד בהם באוניברסיטה בינה.
ב-1693 השתקע בהמבורג, שהייתה מרכז מוזיקה חשוב ופתוח למוזיקה איטלקית, הודות לאופרה של המבורג. בהם עבד שנים אחדות בהמבורג ויש סבורים, שלמד שם אצל נגן העוגב יוהאן אדם ריינקן.
לאחר זמן עקר בהם את משכנו ללינבורג, עיר שרוממה את המוזיקה הצרפתית והרבתה להשמיעה. ב-1698 התמנה לנגן העוגב הקבוע של כנסיית יוחנן הקדוש (Johanneskirche) בלינבורג ובמשרה זו התמיד עד מותו בשנת 1733.

השפעתו על באך

קרל פיליפ עמנואל באך כתב ליוהאן ניקולאוס פורקל בשנת 1775 כי אביו, יוהאן סבסטיאן באך, "אהב את יצירותיו של נגן העוגב מלינבורג, גאורג בהם, ולמד אותן"]. יוהאן סבסטיאן שר בשנת 1700 סופרן במקהלה של כנסיית מיכאל הקדוש בלינבורג, העיר שבה התגורר בהם רוב חייו. נוסף לכך, מ"טבלטורת העוגב של ויימאר" ( Weimarer Orgeltabulatur), כתב יד של קטעים שבאך הצעיר העתיק, אפשר ללמוד, שבאך היה תלמיד של בהם לפרק זמן מסוים].

יצירותיו

בהם נודע מעל לכל ביצירותיו לעוגב צינורות ולצ'מבלו (בעיקר פרלודים, פוגות ופרטיטות). רבות מיצירות תוכננו במחשבה מראש לכלים שונים: אפשר היה לנגן יצירה מסוימת בעוגב, בצ'מבלו או בקלוויקורד, תלוי בסיטואציה שלה נדרש המבצע. המוזיקה של בהם נודעת בשימוש שעשתה בסטיילוס פנטסטיקוס, סגנון נגינה המבוסס על אלתור.

כוראל פרטיטות

תרומתו החשובה ביותר של בהם למוזיקה הצפון-גרמנית לכלי מקלדת היא הכוראל פרטיטה, יצירה רחבת היקף, המורכבת מווריאציות אחדות על מלודיה כוראלית מסוימת. למעשה, בהם הוא שהמציא סוגה זו, כשכתב פרטיטות אחדות, באורכים משתנים ולמגוון נעימות. מלחינים שבאו אחריו, ביניהם גם יוהאן סבסטיאן באך, עשו גם הם שימוש בסוגה. הכוראל פרטיטות של בהם מכילות פיגורציות מתוחכמות בקולות אחדים מעל המבנה ההרמוני של הכוראל. הפרטיטות שלו נושאות על פי רוב אופי כפרי ומתאימות לביצוע הן בעוגב והן בצ'מבלו.