google/wiki40b huggingface dataset:
נשיא איראן

תפקידיו וסמכויותיו

בניגוד לרפובליקות רבות, ראש המדינה באיראן הוא המנהיג העליון, חכם דת הנבחר על ידי מועצת המומחים, ולא הנשיא. למרות זאת, נשיא איראן ממלא מספר תפקידים המאפיינים את מוסד הנשיאות בעולם: קבלת שגרירים מרחבי העולם, חתימה על אמנות בינלאומיות, מינוי שרי הממשלה, היכולת לפטר את הממשלה, והגשת התקציב למג'לס.
לאחר השינוי בחוקה ב-1989, סמכויות תפקיד ראש הממשלה, שבוטל, הועברו לנשיא, שעד אז היה משרה סמלית בלבד. כיום לתפקיד הנשיא יש השפעה רבה על התנהלות השלטון, והוא בעל התפקיד הרם ביותר שנבחר למשרתו על ידי ציבור הבוחרים. באופן רשמי, למרות שהנשיא כפוף למנהיג העליון (המנהיג העליון יכול לפטרו בכל עת), לנשיא הסמכות לפתח מדיניות ולקבל החלטות משמעותיות.
הנשיא ממנה את חברי הממשלה ומציג אותם לאישור בפני המג'לס (הפרלמנט), בסמכותו לפטר כל אחד מחברי הממשלה. הנשיא מציג חוקים לאישור המג'לס (למג'לס עצמו כמובן יש סמכות חקיקתית), ועל הנשיא לחתום על החוקים כדי לאשרם. למרות שעל פי חוקת איראן, המפקד העליון של הכוחות המזוינים הוא המנהיג העליון, הנשיא יכול לכהן כמפקד הצבא, בהרשאת המנהיג העליון. כך למשל, הנשיא הראשון של הרפובליקה האסלאמית, אבולחסן בני-סדר שימש כמפקד הצבא בתקופת מלחמת איראן-עיראק. הנשיא הוא הממנה את מזכיר המועצה לביטחון לאומי, מושלי המחוזות ושגרירי איראן למדינות העולם. בעבר הייתה בידיו הסמכות למנות גם ראשי ערים, אולם תפקיד זה הועבר לידי המועצות העירוניות.
בהתאם לחוקה הנשיא רשאי למנות סגנים. אחד הסגנים יכול להיות הסגן הראשון. באחריות הסגן הראשון לנהל ישיבות בהיעדרו של הנשיא. במקרה שהנשיא אינו יכול לתפקד, הרי שבאישורו של המנהיג העליון באיראן הסגן הראשון של הנשיא מקבל את סמכויות הנשיא והוא צריך להבטיח קיום בחירות תוך 50 יום. התפקיד נכנס לתוקף בהתאם לשינוי החוקה משנת 1989 ומאז כיהנו במשרה זו 5 אנשים. אספנדיאר רחים משאי היה בתפקיד רק כשבוע במהלך שנת 2009.
תפקידיו של הנשיא מוגדרים בפרקים 113–142 בחוקת איראן.
אסתר בז'רנו

אסתר בז'רנו (נולדה ב-15 בדצמבר 1924, סארלואי) היא ניצולת שואה, מאחרוני האסירות היהודיות שהיו חלק מתזמורת הנשים באושוויץ.

ביוגרפיה

בז'רנו נקראה לפני נישואיה אסתר לוי. אביה שהיה איש ציבור בעיירה יהודית, עודד אותה להתעניין במוזיקה והיא החלה לנגן בפסנתר. בהיותה בת 15 היא נפרדה מהוריה, וניסתה לעלות לארץ ישראל, אולם היא נתפסה על ידי הנאצים ונשלחה למחנה עבודה בו שהתה שנתיים. ב-20 באפריל 1943 נשלחו כל אסירי מחנה עבודה זה לאושוויץ. במחנה ההשמדה נכפה עליה לסחוב ולשנע אבנים עד שהתקבלה לתזמורת הנשים של אושוויץ. בתזמורת היא ניגנה על אקורדיון. האסירות בתזמורת אולצו לנגן בפתח המחנה בפני האסירים החדשים שהגיעו בטרנספורטים. בז'רנו שרדה את מחנה אושוויץ, עלתה לארץ ישראל ובהמשך ירדה לגרמניה. 
בתחילת שנות ה-80 הקימה יחד עם ילדיה עדנה ויורם, להקת מוזיקה. הלהקה שרה שירים יהודיים ושירים שנשמעו בגטאות וכן שירים אנטי פשיסטיים. כיום, אסתר בז'רנו חיה בהמבורג. היא מייסדת שותפה ויו"ר של ועידת אושוויץ הבינלאומית וחברת כבוד באיגוד נרדפי המשטר הנאצי. הוענקה לה מדליה על שם קרל פון אוסייצקי, וכן את מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

קבלה לתזמורת הנשים

"היה לי מזל רב בבלוק הזה בו נשארתי בין לילה. ערב אחד, גברת צ'ייקובסקה, מורה פולניה למוזיקה, חיפשה נשים שידעו לנגן על כלים שונים. אנשי האס אס הורו לה להקים תזמורת נשים. הצגתי את עצמי ואמרתי שאני יכולה לנגן בפסנתר. אין לנו כאן פסנתר, אמרה צ'ייקובסקה, אם את יכולה לנגן על אקורדיון אבחן אותך. מעולם לא ניגנתי על אקורדיון לפני כן. היה עליי לנסות, כך שלא אצטרך לסחוב עוד גושי אבן. אמרתי לה שאני יכולה לנגן על אקורדיון. היא הורתה לי לנגן שיר גרמני מוכר. הכרתי את השיר וביקשתי כמה דקות של סבלנות כדי שאוכל להתחמם. זה היה כמו נס. ניגנתי את השיר, אפילו עם ליווי, והתקבלתי לתזמורת עם שתי חברות.
התפקיד של תזמורת הנשים באושוויץ בירקנאו היה לעמוד בשערי המחנה ולנגן בפני האסירים כאשר הובלו בבוקר מן המחנה החוצה ובערב עם החזרתם למחנה. לכולנו היה מצפון כבד, מפני "שעזרנו", כביכול, שהאסירים הוצעדו למוזיקה שלנו.
אך היה גרוע מכך. האס אס הורו לנו לעמוד בשער המחנה ולנגן כאשר הגיעו טרנספורטים חדשים, ובהם הובלו מספר גדול של יהודים מרחבי אירופה אל מסילה שנסעה לעבר תאי הגזים בהם כולם נרצחו. האנשים נופפו לנו, הם חשבו לבטח שבמקום שבה מתנגנת מנגינה לא יכול לקרות משהו כל כך רע. אלו היו הטקטיקות של הנאצים. הם רצו שכל האנשים ילכו למותם ללא מאבק. אבל אנחנו ידענו לאן הם נשלחו. ניגנו עם דמעות בעינינו. לא יכולנו לעשות דבר כדי להתנגד שכן אנשי האס אס ועוזריהם עמדו מאחורינו עם רוביהם".
התכבדו מכובדים

רקע

על פי המסורת היהודית, אדם הנוהג בקדושה, ישנם מלאכים המלווים אותו בכל דרכיו. הדבר נלמד מהפסוק: "כִּי מַלְאָכָיו יְצַוֶּה לָּךְ לִשְׁמָרְךָ בְּכָל דְּרָכֶיךָ" (ספר תהילים, פרק צ"א, פסוק י"א). מכיוון שבזמן שהאדם נכנס לבית הכיסא, אין המלאכים יכולים ללוותו, שכן אין הם נכנסים למקום שאינו נקי, מן הראוי שהוא יתנצל בפניהם, ולשם כך תקנו חכמים את התפילה.
השערים

נתוני היצירה ועלויות ההקמה

לצורך הקמת היצירה נדרשו 5,390 טונות של פלדה, 96 ק"מ של צינורות וינול, 99,155 מ"ר של בד ניילון, ו-15,000 תמוכות. הבדים יוצרו בגרמניה, והשערים יוצרו במפעל בלונג איילנד.
לצורך הקמת השערים נוצרו בסיסים מיוחדים בשל דרישת רשות הפארקים שלא יקדחו חורים במדרכות הפארק.
העלות המשוערת של הפרויקט הגיעה ל-21 מיליון דולרים, אולם האמנים סירבו לגלות את העלות המדויקת.

הקמת היצירה

ב-3 בינואר 2005 החלו עבודות הקמת הפסל. שלטים שהונחו בכל שבילי הפארק בהם הוקם הפרויקט סימנו לעובדים היכן להניח את הבסיסים שפוזרו בפארק באמצעות מלגזות בין ה-17 בינואר וה-27 בינואר. סופת שלג שכיסתה את הפארק ב-22 בינואר האטה את עבודות ההקמה.
ב-7 בפברואר הוצבו השערים, שגובהם היה 6 מטרים, על הבסיסים. רוחבם הממוצע של השערים הגיע ל-3.35 מטרים, אולם רוחב זה השתנה בהתאם לרוחב המדרכות.

חנוכת היצירה

הפסל נחנך רשמית ב-12 בפברואר 2005 על ידי ראש עיריית ניו יורק מייקל בלומברג שפתח את הדגל על השער הראשון בשעה 8:30 בבוקר, בנוכחות כריסטו וז'אן קלוד. שארית הדגלים נפתחו במהלך היום.
במהלך הצגת היצירה תיקנו אנשי הצוות שערים שנפלו בשל פגעי מזג האוויר או בשל ונדליזם. עם תום התערוכה, ב-27 בפברואר, הוסרו השערים.

מקורות ההשראה לפרויקט

מקור ההשראה ליצירה הם השערים המסורתיים היפניים המכנים שערי טוריאי - שערים אלה בנויים ככניסה למקדשי השינטו. שערים אלה מצויים בשער מקדש פושימי אינארי בקיוטו שביפן.
צבא יבשה

צבא יבשה (לעיתים גם צבא או חיל יבשה) מכיל את הכוחות המזוינים על הקרקע של מדינה. חיל היבשה הוא מרכיב משמעותי בצבא, לצד חיל האוויר וחיל הים, ובצבאות מסוימים גם לצד המשטרה הצבאית, משמר החופים וחיל הנ"מ, בין היתר. צבאות יבשה שונים בעולם כוללים רכיבים שונים, אך לרוב כלולים בהם חילות הרגלים, השריון והתותחנים, ובעבר גם חיל הפרשים. צבא היבשה מורכב מחיילים, מכלי רכב צבאיים ומלוחמים על גבי בעלי חיים. על אף שמם, חלק מצבאות היבשה ברחבי העולם מכילים גם כוחות אוויריים או ימיים, כדוגמת צבא ארצות הברית.
וינס בורילה

ביוגרפיה

בורילה נולד וגדל בעיר שיקגו המזרחית שבאינדיאנה, ובין השנים 1944–1949 למד באוניברסיטת נוטרדאם ובאוניברסיטת דנוור. בקיץ 1948 השתתף באולימפיאדת לונדון כשחקן נבחרת ארצות הברית בכדורסל, אשר ניצחה בכל משחקיה בפער ממוצע של כ-34 נקודות וזכתה במדליית הזהב. בורילה עצמו השתתף בחמישה מתוך שבעת משחקי נבחרתו, וקלע 5.6 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 1949/1950 החל בורילה לשחק באופן מקצועי, כשהצטרף לניו יורק ניקס מליגת ה-NBA. בעונתו השנייה הוביל את קלעי הניקס עם 14.9 נקודות בממוצע למשחק, ונבחר להשתתף במשחק האולסטאר הראשון של ה-NBA, לצד חבריו לקבוצה הארי גלאטין ודיק מקגווייר. ב-3 מתוך 5 עונותיו בליגה העפיל עם הניקס לגמר ה-NBA, אך בכל המקרים הפסידה הקבוצה בסדרת הגמר. ממוצעיו הכוללים של בורילה ב-NBA הם 11.2 נקודות, 3.7 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק.
לקראת סיום עונת 1955/1956 מונה בורילה למאמן הניקס, במקומו של ג'ו לאפצ'יק, ונשאר בתפקיד זה עד לסיום עונת 1957/1958. לאורך התקופה רשמה הקבוצה מאזן כולל של 80 ניצחונות ו-85 הפסדים, ולא העפילה לשלב הפלייאוף.
בין ינואר 1960 למאי 1961 שימש בורילה כג'נרל מנג'ר של הניקס, וב-1967 החזיק בתפקיד דומה בדנוור רוקטס מליגת ה-ABA. בין השנים 1984–1987 חזר לשמש כג'נרל מנג'ר של דנוור, אשר עברה בינתיים ל-NBA ושינתה את שמה ל"דנוור נאגטס". מעט לאחר מינויו העביר את כוכב הקבוצה קיקי ואנדוויי לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה לפאט ליבר, ויין קופר, קלווין נאט ושתי בחירות דראפט עתידיות. באותה עונה העפילו הנאגטס לגמר האזור המערבי, לראשונה מזה 7 עונות, ובסיומה זכה בורילה בפרס מנהל השנה ב-NBA.
ב-27 במרץ 2016 נפטר בורילה בדנוור, קולורדו, כתוצאה מדלקת ריאות.
היסטוריה של התיאטרון

התיאטרון האירופאי

התיאטרון המערבי התפתח ביוון העתיקה. בבסיסו של התיאטרון עמד פולחן דתי, שדומה לו התקיים בכל רחבי העולם העתיק, אולם ביוון התרחש השינוי שהפך את הפולחן הרגיל למה שאנו מכירים כיום כתיאטרון. הסברה הרווחת ביותר אשונה על ידי סר ג'יימס פריזר, ביוון העתיקה המושבים היו עשויים מאבן.
טענתו, כי התיאטרון נולד מטקסים פולחניים, התבססה על הסברה כי שלבי ההתפתחות של כל התרבויות זהים וכי ניתן ללמוד מחברות פרימיטיביות (כפי שנחקרו במאה ה-19) על מקורות התיאטרון הקדום. התהליך אותו תיאר היה כדלקמן: ייחסם לפעילותם של כוחות על טבעיים. לאחר מכן התחיל לחפש אמצעים פולחניים על מנת לזכות באהדתם של כוחות אלה (ידוע לנו כי כך אכן נהגו היוונים). לאחר זמן נדמה היה לו כי קיים קשר בין פעולותיו לתוצאה שביקש. בשלב הבא הוא שב וביצע את אותן הפעולות, שיכלל אותן ומיסד אותן כטקס. בשלב זה בוצע הטקס על ידי הקבוצה כולה כאשר ה"קהל" הוא הכוח העל טבעי.
בנקודה זו הופיעו בדרך כלל סיפורים מיתיים הבאים להסביר או להאדיר את הטקסים. לעיתים מופיעים במיתוסים נציגים של הכוחות העל טבעיים לכבודם נערך הטקס ועליהם הוא אמור להשפיע. במקרה כזה עשויים שחקנים לגלם את הדמויות המיתיות במסגרת הטקס או החגיגות הנלוות. האנשה זו של דמויות על טבעיות היא סימן מובהק להתפתחות החוש הדרמטי.
ככל שמתפתחת החברה משתנות תפיסותיה לגבי תפקידיהם של הכוחות העל טבעיים ושל הקשרים הסיבתיים בין האדם לטבע. עקב כך נזנחים טקסי פולחן מסוימים ואחרים משתכללים.
כאשר ניתן לשחק את המיתוסים ולהציגם בצורה פשוטה של דרמה המנותקת מכל גורם טקסי זהו הצעד הראשון לקראת תיאטרון כפעילות ייחודית, ומכאן ואילך תופסים השיקולים האסתטיים ואחרים את מקומם של השיקולים התועלתיים או הדתיים של הטקס.

התיאטרון הרומי

התיאטרון העתיק של רומא הושפע באופן משמעותי מן המסורת היוונית. דרמטיקנים רומיים נטו לעבד ולתרגם חומרים שמקורם ביוונית. לדוגמה, מחזהו של סנקה, פדרה, התבסס על מחזהו של אוריפידס, היפוליטוס. מעבר לכך, רבות מן הקומדיות שכתבו פלאוטוס וטרנטיוס, כותבי הקומדיה הרומיים המפורסמים ביותר, היוו עיבוד מחודש של יצירות מאת מנאנדרוס.
בהשוואה לתיאטרון היווני, ניתן להבחין בקלות כי התיאטרון הרומי הושפע בצורה פחות משמעותית מן הדת. בנוסף לכך, התיאטרון הרומאי הועלה מסיבות אסתטיות יותר. תכונה נוספת של תיאטרון זה הייתה הצגת מחזות הקשורים למלחמה, בעוד התיאטרון היווני נטה לעסוק בנושא זה באופן עקיף בלבד. תכונות אלו משקפות ללא ספק את התרבות הרומאית הכללית.
הקהל בתיאטרון זה נטה להיות קולני ומחוצף, כאשר לעיתים נדירות הוא הריע לשחקים על הבמה, אך תמיד העיר הערות מעליבות או שאג בבוז לעברם. משום קולניותו הרבה של הקהל, היו מחזות רבים שהוצגו בעזרת תנועות גוף ונקטו בחזרתיות. השחקנים פיתחו מעין קוד, שאפשר לקהל לזהות את אופי הדמות על ידי מבט בלבד. למשל, חבישת פאה שחורה העידה שהדמות המוצגת הוא אדם צעיר, ופאה אפורה ייצגה אדם קשיש.
המחזות הרומיים הוצגו במשך שעתיים, ולרוב היו מז'אנר הקומדיה. קומדיות רבות שילבו אלמנטים של זהות שגויה (כגון אלים המתחזים לבני אדם).
תזמורת גירצניך

תולדות התזמורת

ראשיתה של התזמורת בשנת 1827, כשאחד מתושבי קלן מימן את הקמתה של "העמותה הקונצרטטנטית של קלן", שנועדה להגיש קונצרטים לחברי העמותה וקונצרטים למנויים. משנת 1857 ואילך התקיימו הקונצרטים האלה באולם בשם גירצניך, שנתן לתזמורת את שמה. בשנת 1986 נעשתה בית "הפילהרמוניה של קלן" למשכנה הקבוע של התזמורת.
תזמורת גירצניך מנגנת גם בהפקות אופרה בבית האופרה של קלן (גר')
כמוה כתזמורות רבות, תזמורת גירצניך הגיבה על משבר ההקלטות הקלאסיות של ראשית שנות ה-2000 בהקמת חברת הקלטות משלה, "GO live!". בחלק מן ההקלטות היא מתוארת כ-"Gürzenich-Orchester Kölner Philharmoniker" או כ-"התזמורת הפילהרמונית של קלן".
מאוזוליאום

מאוזוליאום הוא מבנה קבורה מפואר, המשמש לעיתים כמקום סגידה לנפטר או לנפטרים הקבורים או חנוטים בתוכו.
המאוזוליאום הראשון, אשר טבע את המושג, היה המאוזוליאום בהליקרנסוס מהמאה הרביעית לפני הספירה, שהוקם בעיר הליקרנסוס, בירת ממלכת קאריה (בדרום מזרח אסיה הקטנה, כיום בודרום (Bodrum) שבטורקיה). את אחוזת הקבר בנתה ארטמיסיה השנייה, אלמנתו של מאוסולוס, סאטרפ (בפרסית: אחשדרפן - נציב) קאריה, לזכר בעלה. כיום נותרו שרידים מועטים של קבר זה במקום, אך חלק מפסלי הקבר נמצאים במוזיאון הבריטי בלונדון. מאוזוליאום זה נמנה עם שבעת פלאי תבל.
קוטל יתושים

קוטל יתושים (נקרא לעיתים: קטלן) הוא מכשיר חשמלי המושך וקוטל חרקים מעופפים הנמשכים לאור. מקור אור כדוגמת נורה פלואורסצנטית או נורה על סגולה מושך את החרקים לתוך המכשיר והם מחושמלים ברשת מתכת המחוברת למקור מתח חשמלי דוגמת מתח גבוה או סוללות.

היסטוריה

בגיליון אוקטובר 1911 של מגזין הטכנולוגיה Popular Mechanics, הוצג דגם ראשון של מלכודת זבובים חשמלית, הכוללת את המאפיינים של קוטל היתושים המודרני. הדגם היה אפקטיבי אולם יקר לייצור ולכן לא נכנס לייצור סדרתי. קוטל היתושים הראשון שנכנס לייצור סדרתי הומצא ב-1934 על ידי ויליאם פולמר והריסון צ'אפין.

עיצוב

קוטל יתושים טיפוסי עשוי מרשת מגן פלסטית או מתכת מוארקת, על מנת למנוע מבני אדם או חיות נגיעה ברשת המתכת הפנימית, המחוברת למקור המתח החשמלי, ובכך מגינה מהתחשמלות. בתוך רשת המתכת הפנימית מצוי מקור אור המושך אליו את החרקים המעופפים. מקור האור יכול להיות נורת פלואורסצנט אולטרה סגול, הנראה בעיני החרקים ומושך אותם. ברגע שהחרק נמשך אל תוך הקוטל ונוגע ברשת המתכת החשמלית, הוא מחושמל ומת. גובה המתח העובר בתוך הרשת החשמלית מגיע למתח של 2,000 וולט - מתח המספיק כדי לפגוע בחרקים, מבלי לפגוע בבני אדם, למעט מכת חשמל קטנה ולא מזיקה.

קוטל יתושים ידני

נוסף על קוטלי היתושים המחוברים למקור מתח גבוה, קיימים גם קוטלי יתושים ידניים, המקבלים את מקור המתח שלהם מסוללות. הקוטלים הידניים מעוצבים בדרך כלל כמחבט טניס וכוללים כפתור הפעלה שמזרים חשמל בזמן שלוחצים עליו, לרשת מתכת המצויה בין שתי רשתות מתכת חיצוניות . החרק המעופף שנלכד בין הרשתות, סוגר בגופו את המעגל החשמלי, ולפיכך מת.

אפקטיביות מועטה

קוטלי יתושים חשמליים המושכים את החרקים באמצעות מקור אור נמצאו כחסרי יעילות בקטילת חרקים עוקצים, ובכלל זה יתושים. הקוטלים מושכים בעיקר מיני זבובים וחרקים אחרים לא מזיקים. במחקר שנערך נמצא כי בעונת הקיץ, מתוך 13,789 חרקים שנקטלו על ידי קוטל יתושים אחד, רק 31 מהם היו חרקים עוקצים. יתושים נמשכים לפליטות פחמן דו-חמצני ואדי מים, הנפלטים בתהליך הנשימה של היונקים, ולא לאור אולטרה סגול. בשל עובדה זו, חלק מהיצרנים החלו לייצר קוטלים הפולטים פחמן דו-חמצני ופתיון המכיל את החומר הכימי אוקטנול, המדמה את ריח גופו של האדם.

פיזור

במחקר שנערך בארצות הברית, נמצא כי קוטלים חשמליים עשויים לפזר חלקים מגופם של החרקים במהלך ההתחשמלות. החלקים עשויים להתפזר ברדיוס של 2 מטרים מהקוטל. חלקים אלה מזוהמים לעיתים על ידי וירוסים ובקטריות העלולים להזיק לאדם, שעשוי לשאוף אותם. מנהל המזון והתרופות האמריקאי ממליץ כי קוטלי יתושים לא יונחו בקרבת מזון.
זיפ זיפ

עלילה

הסדרה עוקבת אחר וושינגטון השועל, סם חזיר הבר, יוג'ני אחותו של סם, וסוזי השחרורית אשר עוזבים את חייהם ביערות ועוברים לפרברי העיר, שם הם מתחפשים לחיות בית ופוגשים את חתולת הבית ויקטוריה אשר עוזרת להם להתרגל לחיים החדשים.
ים סין המזרחי

גאוגרפיה

ים סין המזרחי גובל באי קיושו ובאיי ריוקיו במזרח, בטאיוואן בדרום ובסין במערב. הוא מתחבר לים סין הדרומי על ידי מצר טאיוואן ולים יפן דרך מצר קוריאה. גבולות המים הטריטוריאליים בים הם עם המדינות: דרום-קוריאה, יפן, טאיוואן וסין.

נהרות

נהר היאנגצה הוא הנהר הגדול ביותר שנשפך לים סין המזרחי.
דין משמעתי בצה"ל

הדין המשמעתי בצה"ל הוא הליך משמעתי לפי חוק, המשמש כלי מרכזי בידי צה"ל לאכיפת חוק השיפוט הצבאי. בחוק זה מוסדרים הכללים המאפשרים את עריכת הדין המשמעתי. להליך זה אף יוחדה פקודת מטכ"ל.

תחולתו של הדין המשמעתי

הדין המשמעתי נועד להעניק סמכויות לאכוף את המשמעת בצה"ל שלא באמצעים משפטיים ולא בכפוף לסדרי דין כגון עדים וראיות. למרות זאת כל תחום הדין המשמעתי כפוף לפיקוחה של הפרקליטות הצבאית (קיים מדור מיוחד לשם כך) והוא ניתן לביטול על ידה במקרים של חריגה מסמכות וכדומה. לחלופין, על פי הוראת הפרקליטות הצבאית ניתן לעיתים לשפוט אף חיילים שאינם עומדים בקריטריונים הדרושים לעמידה לדין משמעתי.

טופס תלונה ודיון – טופס 630

דין משמעתי הוא הליך שבו יש חשיבות רבה לתיעוד ההליכים. בידי קצין השיפוט נתונה, בין השאר, הסמכות לעצור את החייל. מסיבה זו הטופס כולל פרטים רבים הקשורים לדין המשמעתי. במהלך הדיון המשמעתי חייב קצין השיפוט למלא את כל הפרטים הללו על מנת לתאר כדין את מהלך הדיון. מילוי פגום של טופס התלונה עשוי לגרור התערבות של הפרקליטות הצבאית שתבטל את תקפות גזר הדין.
חלקיו העיקריים של הטופס כוללים את פרטיו האישיים של החייל, פרטי קצין השיפוט והחלק של מהלך הדיון (עדויות, ראיות, החלטה לזיכוי או לחיוב והעונש).
בנוסף, ובניגוד לטפסים רבים אחרים המצויים בשימוש צבאי, בטופס זה יש מידע רב לקצין שמנהל את הדיון. רוב המידע כולל פירוט של העבירות הנפוצות ביותר הנדונות בדין משמעתי וכן פירוט של סמכויות קציני השיפוט השונים.

טופס הנמקה

בהליכים משפטיים שאינם בצבא, כלומר הליכים פליליים או אזרחיים, השופט שיושב בדין מנמק תמיד את החלטתו. אחד החריגים לכלל זה הוא כאשר נחוצה החלטה מיידית של בית המשפט מפאת הנסיבות (לדוגמה: עורך דין המבקש צו הביאס קורפוס עבור אדם שנכלא מעבר לתקופה הקבועה בחוקי המדינה מבלי ששופט יאשר זאת) אז בית המשפט נותן החלטה מיידית לגופו של עניין ומוסר את נימוקיו במועד מאוחר יותר.
המצב בדין משמעתי שונה באופן מהותי. לפי הנחיותיו של הפרקליט הצבאי הראשי, קצין שיפוט שדן חייל לעונש מחבוש בפועל מחויב למלא טופס הנמקה שבו הוא מסביר מדוע החליט על העונש כפי שהוא. לדוגמה: קצין שיפוט יכול להרשיע חייל על סמך עדות של חייל אחר ולציין זאת כנימוק להרשעה. נימוק לעונש עשוי להיות, לדוגמה, עברו המשמעתי של החייל.
בשנת 2005 עתר לבג"ץ החייל יוסף פילנט. בפסק דינם, מתחו השופטים ביקורת נוקבת על כך שאין הם יכולים לדעת מה היו נימוקיו של קצין השיפוט ורמזו לנציג המדינה כי הפרקליטות הצבאית צריכה לטפל בנושא בדחיפות. זמן קצר לאחר מכן הוציא הפצ"ר את ההוראה שחייבה את קציני השיפוט לנמק כל החלטה של עונש מחבוש, הנמקה שבלעדיה חל איסור לכלוא חייל.

חוות דעת סניגור

בהליכי דין משמעתי, לא קיימת אפשרות ייצוג על ידי עורך דין, אך קיימת האפשרות להציג לקצין השיפוט חוות דעת מאת סנגור, שלעיתים יש בה כדי להציף בפני קצין השיפוט כשלים משפטיים או ראייתיים שעשויים לסייע לנאשם.

בקשת מחילה

אפשרות נוספת שחוק השיפוט הצבאי מאפשר היא להגיש בקשת מחילה על העונש אל האלוף שאליו החייל כפוף מבחינת שרשרת הפיקוד. בניגוד לערעור, הקצין שאליו הוגשה בקשת המחילה יכול רק לקבל אותה באופן חלקי או מלא או לדחות אותה, אך הוא לא יכול להחמיר בעונשו של החייל.
יוז'ף גראשי

ראשית הקריירה

יוז'ף גראשי נולד בווינוהרדיב ובין 1908 ל-1912 למד במכללה הצבאית של חיל הרגלים האוסטר-הונגרי בשופרון. ב-1914 סיים את האקדמיה הצבאית "לודוויקה" בבודפשט והוצב בגדוד רגלים. הוא לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה ועוטר בצלב הברזל דרגה שנייה. לאחר המלחמה השתלב בצבא ממלכת הונגריה וב-1941 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לסגן מפקד חיל האוויר ההונגרי. בהמשך מונה למפקד אוגדת הרגלים ה-15 של צבא הונגריה.

שלהי הקריירה ואחריתו

גראשי הצטרף לוואפן אס אס ובמרץ 1944 הוצב בדיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית. בנובמבר 1944, לאחר הפיכת צלב החץ בהונגריה מונה למפקד דיוויזיית ואפן גרנדיר אס אס ה-25 בדרגת גרוּפנפיהרר. ב-25 במרץ 1945 מונה למפקד הדיוויזיה ה-26 של האס אס. במאי 1945 נשבה גראשי על ידי צבא ארצות הברית. בינואר 1946 הוסגר ליוגוסלביה ובה הועמד לדין בעוון פשעי מלחמה. ב-5 בנובמבר 1946 הוצא יוז'ף גראשי להורג בז'אבאלי.
תפילה לשלום חיילי צה"ל

התפילה לשלום חיילי צה"ל (מי שברך לחיילי צה"ל) היא תפילת מי שברך שנאמרת בשבת ובחגים לשלום חיילי צה"ל ולכוחות הביטחון בישראל.
תפילה זו תוקנה על ידי הרב שלמה גורן בימי ראשית המדינה. בקהילות מסוימות התפילה נאמרת אחרי הקריאה בספר התורה בסמוך לברכה לרפואת חולים (מי שברך לחולים), ובצמוד לתפילה לשלום המדינה (הרב  גורן עצמו הפסיק לומר תפילה לשלום המדינה לאחר הסכם אוסלו) (מנהג אשכנז), ובקהילות אחרות נאמרת התפילה עם פתיחת ההיכל (מנהג ספרד).
התפילה נהוגה בבתי כנסת בעלי צביון דתי לאומי ובחלק מבתי הכנסת בעלי צביון חרדי. תפילה זו, לצד התפילה לשלום המדינה, מהווה שוני בין התפילות בבית כנסת דתי-לאומי וחרדי לאומי (כדוגמת הרב גורן עצמו) לבין התפילות בבית כנסת חרדי לא ציוני.

נוסח התפילה

מִי שֶׁבֵּרַךְ אֲבוֹתֵינוּ אַבְרָהָם יִצְחָק וְיַעֲקֹב, הוּא יְבָרֵךְ אֶת חַיָּלֵי צְבָא הַהֲגַנָּה לְיִשְׂרָאֵל וְאַנְשֵׁי כֹּחוֹת הַבִּטָּחוֹן, הָעוֹמְדִים עַל מִשְׁמַר אַרְצֵנוּ וְעָרֵי אֱלֹהֵינוּ, מִגְּבוּל הַלְּבָנוֹן וְעַד מִדְבַּר מִצְרַיִם, וּמִן הַיָּם הַגָּדוֹל עַד לְבוֹא הָעֲרָבָה, בַּיַּבָּשָׁה בָּאֲוִיר וּבַיָּם.
יִתֵּן יְיָ אֶת אוֹיְבֵינוּ הַקָּמִים עָלֵינוּ נִגָּפִים לִפְנֵיהֶם! הַקָּדוֹשׁ בָּרוּךְ הוּא יִשְׁמֹר וְיַצִּיל אֶת חַיָלֵינוּ מִכׇּל צָרָה וְצוּקָה, וּמִכׇּל נֶגַע וּמַחֲלָה, וְיִשְׁלַח בְּרָכָה וְהַצְלָחָה בְּכָל מַעֲשֵׂה יְדֵיהֶם. יַדְבֵּר שׂוֹנְאֵינוּ תַּחְתֵּיהֶם, וִיעַטְּרֵם בְּכֶתֶר יְשׁוּעָה וּבְעֲטֶרֶת נִצָּחוֹן. וִיקֻיַּם בָּהֶם הַכָּתוּב: "כִּי יְיָ אֱלֹהֵיכֶם הַהֹלֵךְ עִמָּכֶם, לְהִלָּחֵם לָכֶם עִם אֹיְבֵיכֶם לְהוֹשִׁיעַ אֶתְכֶם". וְנֹאמַר: "אָמֵן".
בתקופת האינתיפאדה השנייה שונה הנוסח הרשמי של התפילה, והוספו הביטויים 'ואנשי כוחות הביטחון' לנושא הברכה, ו'בכל מקום שהם' לתיאור מיקומם של חיילי צה"ל. אולם הנוסח החדש לא נתקבל בכל בתי הכנסת, בין השאר בשל מעמדה הרעוע של הרבנות הראשית לישראל באותה תקופה, ההפרעה למנגינה על ידי התוספות, והתרעומת על דקדקנות היתר.
לאחר יישומה של תוכנית ההתנתקות החלו בקהילות רבות להוסיף לנוסח התפילה (באופן בלתי רשמי) את המילה המסייגת "לטובה" לאחר המשפט "בכל מעשה ידיהם", אך גם שינוי זה לא נתקבל ברובן המכריע של הקהילות, שהוסיפו לדבוק בנוסח המקורי אשר כתב הרב גורן כאמור.
ציון שלום

ציון שלום (נולד בשנת 1929) הוא כדורגלן עבר אשר שיחק בבית"ר ירושלים בשנות ה-40 וה-50.

ביוגרפיה

שלום נולד בשכונת בית ישראל שבירושלים. בנערותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר ניל"י שאוחדה יחד עם בית"ר ימין משה בשנת 1942 לבית"ר ירושלים. לאחר מכן שיחק בבית"ר נתניה עמה זכה ב"גביע תל חי" - הגביע של אגודת בית"ר.
שלום לחם במלחמת העצמאות יחד עם חבריו לקבוצה ונטל חלק בהגנה על ירושלים ובשחרור רמת רחל וממילא כחבר באצ"ל.
לאחר המלחמה שיחק בעמדת הקיצוני ימני בבית"ר ירושלים, בישל וכבש שערים רבים לזכות קבוצתו. בעונותיו אלו שלום הוזמן לסגל נבחרת ישראל ואף שובץ לנבחרת המשנה (נבחרת ישראל ב') אך לבסוף לא שיחק כתוצאה מפציעה.
בעונת 1958/1959 נפצע ונעדר תקופה ממושכת, לאחר מכן חזר והבקיע שער חשוב לזכות קבוצתו נגד מכבי רחובות במרץ 1959. בעונת 1959/1960 פרש מכדורגל פעיל ועבר לאמן את הנוער מספר שנים.
ב-6 עונותיו המתועדות, (החל מ-1954) צבר 72 הופעות ו-23 שערים במדי בית"ר ירושלים.
ליקויי בנייה

כללי

בחוק המכר (דירות), תשל"ג-1973 מוגדרים ליקויי הבניה כפער בין מה שהובטח בחוזה המכר לרוכש הדירה ובין מה שקיים בשטח, בפועל.
ליקויי הבניה יכולים לבוא לידי ביטוי בצנרת המבנה, באיכות הגימור, בשלד המבנה, בפער בין התוכניות שאושרו לבין מה שנבנה בפועל, או במגוון רחב של תקלות ומה שאינו עומד בנדרש, על פי התקנים ותוכניות הבנייה.
ליקויי בנייה קונסטרוקטיביים, בשלד המבנה, עלולים לסכן את חיי השוהים בו, אך גם סדקים בקירות, בעיות נזילות או חיפויים שאינם מושלמים, יכולים למנוע שימוש מיטבי במבנה.
בבדיקת איתור ליקויי בניה, או בביקורת מבנים, ניתן לאתר מגוון רחב של ליקויי בניה. לאיתור ליקויי הבניה ניתן להסתייע בחברות פיקוח בניה, המעסיקות מהנדסי בנין למטרה זו.

תקופות האחריות הקבועות בחוק בגין ליקויי בנייה

בהתאם לקבוע בחוק המכר (דירות) ישנן שתי תקופות אחריות הנוגעות לליקויי בניה:
א. תקופת הבדק - שלגביה קובע החוק פרקי זמן שונים בהתאם לטיב הליקוי, 
ב. תקופת אחריות הממשיכה עוד 3 שנים מעבר לתקופות בדק הבית
ישנה הפרדה בין תקופת האחריות לתקופת הבדק: 
תקופת הבדק-היא "תקופה שתחילתה מעת מסירת הדירה ומחולקת למספר שנים בהתאם לטיב הליקוי, כמפורט בהמשך. 
תקופת האחריות-"תקופה של 3 שנים שתחילתה בתום תקופת הבדק, . להלן פירוט תקופת הבדק בהתאם לרכיבי הבניה השונים,  
(יובהר שתקופת האחריות הנה תוספת של שלוש שנים  מעבר לתקופות הבדק כמפורט להלן):
(1) ליקויי בניה במוצרי מסגרות ונגרות, לרבות אלומיניום ופלסטיק – שנתיים;
(2) ליקוי בנייה בריצוף וחיפוי פנים לרבות שקיעות ושחיקה – שנתיים;
(3)      כשל בתפקוד ובעמידות של מכונות ודוודים – שלוש שנים;
(4)      ליקוי בפיתוח חצר, לרבות שקיעות, בין השאר של מרצפות בקומת קרקע, בחניות, במדרכות ובשבילים בשטח הבניין, וכן ליקויים במשטחים מחומרי גימור שונים – שלוש שנים;
(5)      כשל בתפקוד ובעמידות של מרכיבי מערכות הבידוד התרמי – שלוש שנים;
(6)      כשל במערכות צנרת, לרבות מים, מערכת הסקה ומרזבים, דלוחין וביוב – ארבע שנים; לעניין זה, “כשל” – לרבות נזילות;
(7)      כשל באיטום המבנה, לרבות בחללים תת-קרקעיים, בקירות, בתקרות ובגגות, לרבות גגות קלים עם סיכוך – ארבע שנים;
(8)      סדקים ברוחב גדול מ-1.5 מ”מ ברכיבים לא נושאים – חמש שנים;
(9)      התנתקות, התקלפות או התפוררות של חיפויי חוץ – שבע שנים;
(10)    כל אי-התאמה אחרת שאינה אי-התאמה יסודית – שנה אחת.
לפי חוק ההתיישנות, בכל מקרה, רוכש הדירה רשאי לתבוע את קבלן הבניין או היזם  במשך תקופה של 7 שנים, בנוגע לליקויי בנייה יהא אשר יהא טיב הליקוי. 
במקרים מיוחדים, בעיקר כשקיימים ליקויים נסתרים או יסודיים אזי ההתיישנות מתחילה מרגע שהליקוי התגלה לראשונה ולמעשה אין מגבלת התישנות.