google/wiki40b huggingface dataset:
דסטין מיליגן

ביוגרפיה

מיליגן נולד בילונייף, הטריטוריות הצפון-מערביות לג'ין ואלאס, חברת מועצת העיר ילונייף לשעבר, ולבריאן מיליגן.
הוא ידוע מתפקידו כאית'ן וורד בסדרה של הCW‏ "90210", הספין-אוף של אופרת הסבון משנות התשעים בוורלי הילס 90210. הוא עזב את התוכנית בסוף העונה הראשונה.
הוא לקח חלק בין היתר בסרטים "יעד סופי 3" (2006), "חלקלק" (2006), "אפקט הפרפר 2" (2006), "לך תבין נשים" (2007), "התנפצות" (2007), "השליחים" (2007) ו"המתיחה" (2009). 
מיליגן כיכב בדרמת המתח קצרת הימים "Runaway" מבית CW שבוטלה באוקטובר 2006 לאחר 9 פרקים בלבד. הוא כיכב בסרט הטלוויזיה של רשת הטלוויזיה הקנדית CTV ‏ "Eight Days To Live" בתפקיד בנה הנעלם של דמותה של קלי רואן מ-The O.C. מיליגן ביצע תפקידים מינוריים בסדרות הטלוויזיה "The Days", "אנדרומדה", "החצי האפל", "Alice, I Think", "על טבעי" ובסדרה הקנדית "Da Vinci's City Hall". 
מיליגן יצא במשך קרוב לשנתיים (2008–2010) עם ג'סיקה סטרופ ששיחקה לצדו ב-90210.
תוכנית ההתכנסות

תוכנית ההתכנסות היא תוכנית מדינית שהגה והציג לציבור ממלא מקום ראש ממשלת ישראל אהוד אולמרט במספר ראיונות לתקשורת במהלך מערכת הבחירות לכנסת השבע עשרה בשנת 2006 ולאחריה.

עיקרי התוכנית

התוכנית כללה פינוי מדורג של מרבית ההתנחלויות ביהודה ושומרון, בהתאם למדיניות ההפרדה של ממשלת ישראל. על פי התוכנית, תושבי ההתנחלויות היו אמורים להתכנס בשלושה גושים גדולים: גוש מעלה אדומים, גוש אריאל וגוש עציון, לפי תוואי גדר ההפרדה, או תוואי דומה שתושג עליו הסכמה לאומית ולגיטימציה בינלאומית. ביוני 2006 פרסם עיתון ידיעות אחרונות כי גם קריית ארבע והיישוב היהודי בחברון, אשר נמצאות מחוץ לתוואי גדר ההפרדה, לא יפונו במסגרת התוכנית. לפי התוכנית, היו אמורים רוב היישובים המפונים להיות מועתקים לגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, 60 לערך במספר, מה שהיה מותיר בידי ישראל כ-7% משטחי יהודה ושומרון לפי קווי 1967 (מעריב, 11.4.2006).
בשל אופיו החד צדדי של המהלך, הוחלט כי קודם לכן תנסה ממשלת ישראל להידבר עם הפלסטינים, ורק אם יתברר שאין פרטנר להידברות, יבוצע הצעד החד צדדי, כאשר רק לקראת שנת 2008 היה אמור להסתיים תכנון המהלך.
במהלך מלחמת לבנון השנייה בקיץ 2006, אמר אולמרט שהמלחמה תיתן תנופה לתוכנית ההתכנסות. בעקבות תוצאות המלחמה, הצהיר אולמרט שתוכנית ההתכנסות ירדה מהפרק.

רקע לתוכנית

התוכנית באה לאחר פינוי רצועת עזה שביצעה ממשלת שרון באוגוסט 2005 במסגרת תוכנית ההתנתקות, וגם בשל כישלון מפת הדרכים ועליית החמאס לשלטון. אולמרט טען כי הוא פועל ברוחו של שרון, וכי לו שרון היה יכול לשמש כראש הממשלה, היה פועל בצורה דומה. ברם, כוונותיו של שרון עצמו בנושא היו לא ברורות. מצד אחד, שרון אמר מפורשות לאחר תוכנית ההתנתקות ש"לא יהיה מהלך נוסף מסוג זה". אולם היו הדלפות בעיתונות על כוונה לתוכנית דומה נוספת.]

התנגדות לתוכנית

על אף תוצאות הבחירות לכנסת ה-17 אשר נתנו רוב לנסיגות משטחי הגדה וניצחונה של מפלגת קדימה אשר רצה עם תוכנית זו כתוכנית המרכזית שלה, היו לתוכנית מתנגדים רבים מתוך מדינת ישראל ומחוץ לה, גם מימין וגם ומשמאל.
ממשלת ירדן התנגדה לתוכנית ההתכנסות, וטענתה שנסיגה חד צדדית של ישראל ללא כל תמורה או הבטחה מצידם של הפלסטינים עלולה לחזק את הכוחות הקיצוניים ברשות הפלסטינית, כפי שתוכנית ההתנתקות הביאה להתחזקות החמאס.] מנגד גם החמאס הביע בפומבי מספר פעמים את התנגדותו לתוכנית בטענה כי אינה טובה לעם הפלסטיני.]
פרט לירדן, גם מדינות רבות אחרות, האו"ם ואף ארצות הברית הסתייגו ממהלך ישראלי חד צדדי ולא התכוונו להכיר בגבולות שלא נקבעו בהסכמה על ידי שני הצדדים - דבר שהטיל ספק גדול ביעילותה של התוכנית.]
בימין בישראל העלו את טענת הירדנים, כחלק מהטיעונים נגד התוכנית. טיעון נוסף להתנגדות היה העובדה שלאחר ביצוע התוכנית יוכלו הפלסטינים לשגר קסאמים, קטיושות וגראדים מהשטחים שיפונו לעבר ערי ישראל, בדומה להתגברות המשמעותית של ירי הרקטות לעבר יישובי גבול רצועת עזה לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות. בניגוד למצב באותה העת בעוטף עזה בו משגרי הרקטות נכשלו פעמים רבות בפגיעה ביישובים ישראלים ופגעו במקום זאת בשטחים פתוחים. המתנגדים לתוכנית חששו שלאחר שתוכנית ההתכנסות תבוצע יוכלו ארגוני טרור פלסטינים לשגר רקטות לעבר אזורים צפופים ומיושבים הרבה יותר, כגון גוש דן ואזור ירושלים, דבר שיגרור נזק כבד ונפגעים רבים יותר בנפש.
שארל השלישי, נסיך מונקו

ביוגרפיה

שארל נולד בפריז כבנו היחיד של פלורסטאן הראשון, נסיך מונקו ומארי קרוליין ז'יבר דה לאמץ, בתם של שארל תומאס ז'יבר דה לאמץ ומארי פרנסואה לה גראס דה ואוברסי.
ב-28 בספטמבר 1846 התחתן שארל בבריסל לרוזנת אנטואנט דה מרודה, בתם של ורנר דה מרודה וויקטואר דה ספנגן ד'אורטרן. בשנת 1848 נולד בנו היחיד אלבר.
בשנת 1856 מת אביו, ושארל עלה לשלטון במקומו. בתקופת שלטונו, הערים מנטון ורוקברון, אשר היוו כ-80 אחוז משטחה של מונקו, נמסרו באופן רשמי לצרפת, ובכך סללו את הדרך להכרה רשמית של צרפת בעצמאותה של מונקו. בעקבות מסירת שתי ערים אלה לצרפת, המצב הכלכלי בנסיכות נחלש והמדינה נקלעה לקשיים כלכליים. בעקבות כך, בניסיון ליצור מקורות הכנסה חדשים לנסיכות ולשפר את הכלכלה שנפגעה, אישר הנסיך שארל את הקמת הקזינו בנסיכות על פי המודל שהיה קיים בגרמניה. תחילה נפתח הקזינו (שכיום מהווה את המאפיין העיקרי של הרובע) ברובע אחר של הנסיכות אך לאחר מספר מעברים, נפתח במקומו הנוכחי במונטה קרלו. ההצלחה של הקזינו לא הייתה מיידית עקב מיקומו שהיה יחסית בעייתי מבחינת נגישות עבור אוכלוסיית אירופה. ההקמה של תחנת הרכבת בשנת 1868 הביאה לזינוק גדול במספר המבקרים במונטה קרלו, וכך זינק גם עושרו של הרובע.
תחת שארל השלישי, הגבירה נסיכות מונקו גם את פעילותה הדיפלומטית, למשל, בשנת 1864 חתם שארל על הסכם-ידידות עם הביי של תוניסיה, מוחמד השלישי א-צאדיק.
בשנותיו האחרונות בריאותו הייתה רופפת ואף נפגעה ראייתו, ובעשור האחרון לחייו התעוור כמעט לחלוטין. ב-10 בספטמבר 1889, מת שארל בשאטו דה מארשה, ובנו אלבר עלה לשלטון במקומו.
פיתול צוואר

אטיולוגיה

קיימות למעלה מ-30 סיבות שונות לפיתול צווארי. חלקן נובעות מסיבות נוירולוגיות, חלקן גנטיות או סביבתיות. בהקשר לכך, קיימים שני סוגים עיקריים של פיתול צווארי - מולד (למשל בעקבות מנח מסוים ברחם או לחץ על הגולגולת במהלך הלידה) ונרכש (למשל בעקבות חבלת ראש במהלך הינקות). בנוסף הוא יכול להיות קבוע או מופיע לסירוגין. 
אבחון מדויק של סוג הפיתול הצווארי ומקורו תורם לבניית תוכנית טיפול מתאימה. חוסר התקדמות בטיפול לאורך זמן יכול להעיד על מקור שונה לבעיה מזו שאובחנה בתחילה. האבחון נערך על ידי אורתופד או נוירולוג ילדים.

טיפול

הטיפול הנפוץ לתופעה הוא פיזיותרפיה של הצוואר. ההורים מונחים לבצע תרגילים בהם הם מניעים את צוואר התינוק וראשו בעדינות לכיוון הצד שאינו "מועדף", למשל באמצעות גלגול הראש והפנייתו בשכיבה על הגב או הבטן, עידוד הפנייה ספונטנית של הראש לצד זה באמצעות גירויים וצעצועים המוצבים שם, עידוד שינה על הגב כך שהראש מונח בכל פעם בצד אחר ולא רק לפי ההטייה, ועוד. 
ממחקרים עולה כי ב-97% מהמקרים של טורטיקוליס מולד לא היה צורך בניתוח. במחקרים נמצא כי מומלץ טיפול מוקדם ככל האפשר בתופעה: כאשר הטיפול ניתן עד גיל 3 חודשים, ניכר שיפור של 100% בפיתול הצווארי. לעומת זאת, טיפול שניתן בגיל 3-6 חודשים - ב-25% מהמקרים נדרש ניתוח; טיפול בגיל 6-18 חודשים - ב-70% מהמקרים נדרש ניתוח; וטיפול מעל גיל 18 חודשים - ב-100% מהמקרים נדרש ניתוח.
פיתול צוואר לא מטופל נוטה לגרום לאסימטריה תפקודית בגילאים מאוחרים יותר, ולעיתים מלווה בעיכוב התפתחותי וחולשת גב.
אלחנדרו לרו

אלחנדרו לרו (Alejandro Lerroux‏; 4 במרץ 1864 - 25 ביוני 1949) היה מנהיג המפלגה הרפובליקנית הרדיקלית בתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה וראש ממשלה. 
בצעירותו הצטרף למפלגה הרדיקלית כתומך של רואיז זורילה וכתב מאמרים שנודעו בחריפותם. הוא התבטא כנגד הכנסייה הקתולית וכנגד ממשלות הרסטורציה בארצו וזכה לתמיכה רבה בקרב הפועלים בברצלונה, שם היה בסיס התמיכה שלו. הוא נבחר לפרלמנט לראשונה בשנת 1901 ושוב בשנים 1903 ו-1905 מטעם מפלגת האיחוד הרפובליקני אותו הקים ביחד עם ניקולא סלמרון. בשנת 1908 הקים את המפלגה ברפובליקנית הרדיקלית שהתנגדה למתן עצמאות לקטלוניה. בעקבות אירועי השבוע הטראגי בשנת 1909 הוא נאלץ לברוח מספרד ובשובו הצטרף לאיחוד הסוציאליסטי רפובליקני ונבחר מטעמה לפרלמנט בשנת 1910. 
הוא השתתף בוועדה שהכינה את הדחתו של המלך אלפונסו השלושה עשר והקמת הרפובליקה השנייה בשנת 1931. באפריל הוא נתמנה לשר החוץ (שכונה שר המדינה) בממשלה הזמנית שהוקמה עד לבחירות ביוני. בתפקידו בממשלה דחף לסיום הבידוד של ספרד והכנסתה לתוך חבר הלאומים. ב-20 במאי 1931, בנאום לפני מועצת חבר הלאומים אמר שספרד תעמוד לימין חבר הלאומים ונענה שחבר הלאומים תעמוד לימין ספרד. מדיניות זאת זכתה לפופולריות רבה בספרד. כקליינטליסט, לרו הקדיש חלק נכבד מסדר יומו בפגישות עם אנשי עסקים מתומכיו ודאגה לסיוע להם. עם זאת, בשירות החוץ לרו נהג במידתיות במינויים למשרות ציבוריות, מינה דמויות ציבוריות ידועות לתפקידים מרכזיים והבטיח כי איש לא יפוטר בגלל עמדותיו הפוליטיות. למרות תפקודו הראוי יחסית, לרו זכה להשפעה מועטה על דעת הקהל, מכיוון שספרד הייתה עסוקה מאוד בענייניה הפנימיים והאזרחים התעניינו מעט מאוד בענייני חוץ. 
לקראת הבחירות ביוני 1931 הוא הוביל את מפלגתו הרדיקלית שהייתה המפלגה הרפובליקנית הגדולה ביותר בספרד בשנת 1931, אך הייתה מפלגה חלשה בהיותה איחוד רופף של תאים מקומיים והשקפות שונות תחת הנהגתו הכריזמטית של לרו. לבחירות הוא הלך תחת הסיסמה - "ספרד היא לכל הספרדים" וניסה ככל יכולתו להימנע מלהתבטא בנושאים שנויים במחלוקת. בבחירות השיג המחנה הרפובליקני-סוציאליסטי בניצחון גדול ביותר כאשר זכה במעל 400 מתוך 470 מושבים. מפלגתו של לרו זכתה ב-94 מושבים, דבר שנחשב ניצחון גדול עבורה והוועידה ללרו את תפקיד ראש הממשלה. אולם הסוציאליסטים שמו וטו על הענקת ראשות הממשלה לידיו של לרו ובשנים 1931-1933 היה לרו חלק מקואליציית השמאל בהנהגת מנואל אסאניה. 
לאחר ניצחון הימין בבחירות 1933 התמנה לראשות הממשלה, בתחילה בתמיכה מבחוץ של ה-CEDA ובהמשך תוך הכנסת שרים מה-CEDA לממשלתו. התקופה בין 1933-1936 הייתה רצופה משברים ולרו כיהן כראש ממשלה במשך שלוש תקופות: 12 בספטמבר 1933 - 8 באוקטובר 1933, 16 בדצמבר 1933 - 30 באפריל 1934 ו-4 באוקטובר 1934 - 25 בספטמבר 1935. בכהונתו השלישית צירף לממשלתו שלושה שרים מה-CEDA, דבר שהביא למרד באסטוריאס. על האופן בו דוכא המרד באסטוריאס הוא ספג ביקורת משמאל. כהונתו השלישית הסתיימה כאשר בעקבות התפטרות שני שרים מהמפלגה האגררית, כל הממשלה התפטרה כמהלך פורמלי. אולם במקום לאפשר ללרו להקים ממשלה חדשה, הנשיא ניקטו אלקלה סאמורה הטיל את הקמת הממשלה על שר האוצר הלא מפלגתי, צ'פפריאטה, ולרו נתמנה לשר החוץ. זמן לא רב אחר כך, איבד לרו את חינו בעיני הציבור בעקבות פרשת השחיתות של סטרפרלו, במוקדה היה אחיינו, ופרשיות שחיתות נוספות והוא התפטר מהממשלה. מפלגתו התרסקה בעקבות פרשות אלו והציבור הספרדי נטש את המרכז הפוליטי ועבר לתמיכה במפלגות הקיצוניות יותר מימין ומשמאל. בבחירות 1936 אלחנדרו כלל לא נבחר לפרלמנט וכשהחלה מלחמת האזרחים הספרדית הוא ברח לפורטוגל, ממנה חזר רק בשנת 1947 בגיל 83.
מורן ברק (מאייר)

מורן ברק (נולד ב-1978) הוא מאייר ישראלי המתגורר בגבעתיים. איוריו מתפרסמים בספרים, עיתונים וכתבי עת בישראל ובעולם.
ברק שירת בצה"ל בחיל המודיעין, ומאוחר יותר למד איור במחלקה לתקשורת חזותית בבית הספר הגבוה להנדסה ולעיצוב שנקר, ברמת גן וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 2005. עם תום לימודיו החל לעבוד כמאייר עצמאי. בין השאר אייר שנים רבות למוסף "גלריה" של עיתון הארץ ולעיתונים נוספים בהם גלובס, כלכליסט, TheMarker, מקור ראשון, ישראל היום וידיעות אחרונות. כמו כן, אייר מספר ספרי ילדים בארץ ובעולם, ויצר איורים רבים עבור סרטוני אנימציה.
ברק מלמד איור ותקשורת חזותית במכון אבני ובמכון האקדמי טכנולוגי חולון.
קולג' טרה סנטה

קולג' טרה סנטה (לטינית Terra Sancta; איטלקית Terra Santa, "ארץ הקודש") הוא מתחם בלב ירושלים, בפינת הרחובות בן מימון וקרן היסוד אל מול כיכר צרפת, המשתרע על-פני שטח של 11 דונם. עיקר פרסומו נובע מכך ששימש כמשכנה הזמני של האוניברסיטה העברית.
הבניין נבנה בשנים 1924–1927 עבור אגודת סן-פאולו ממילאנו על-פי התכנון של האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי. המבנה הוקם בסגנון נאו-קלאסי עם השפעות של הרנסאנס האיטלקי, ועל ראשו ניצב פסל המדונינה (המדונה הקטנה) של מילאנו. בשנת 1928 נערך טקס הסרת הלוט מהפסל במעמד יורש העצר האיטלקי, הנסיך אומברטו השני, ושנה לאחר מכן, ב-1929, נקלעה האגודה לקשיים כלכליים, והמבנה הועבר לידי הפרנציסקנים. הבניין הורחב בשנות ה-30, ובשנות ה-50 נוספו מספר צריפים בחצר הבניין.
בראשית דרכו יועד המבנה על ידי הכנסייה הפרנציסקנית לשמש מרכז לפעילות חברתית-ספורטיבית. לאחר פתיחת המרכז המתחרה ימק"א, הוסב לקולג' (בית ספר יסודי ותיכון לבנים). בית הספר נחשב לאחד הטובים בירושלים, ולמדו בו מלבד נוצרים גם מוסלמים ויהודים שהוריהם חשקו בחינוך אירופאי עבור ילדיהם. בתקופת מלחמת העולם השנייה שונה שם בית הספר מ-Terra Santa ל-Terra Sancta במטרה להצניע את שורשיו האיטלקיים. בשנת 1947 נכלל בית הספר בתחום אזורי הביטחון הבריטיים שהגישה אליהם הוגבלה, ועקב כך נסגר.
בשנת 1949 הוחכר המתחם לאוניברסיטה העברית כדי שישמש אותה כתחליף למבני האוניברסיטה בהר הצופים שהגישה אליהם נותקה. בין השאר שכנו בו הנהלת האוניברסיטה, הפקולטה למדעי הרוח ובית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי. לאחר שנבנה קמפוס גבעת רם עברו רוב מחלקות האוניברסיטה אליו באופן הדרגתי ובמתחם טרה סנטה נותרו מספר מצומצם של מחלקות. באמצע שנות התשעים החלו בעלי המקום, הקסטודיה די טרה סנטה, בהליכים משפטיים בבית המשפט המחוזי והעליון בירושלים, כנגד האוניברסיטה העברית. ניסיונות הקסטודיה נחלו הצלחה והיא הצליחה באמצעות עורך דינה, עו"ד מועין ח'ורי, לבטל את הסכמי החכירה על המתחם ולהשיבו לידיה ב-30 ביוני 1999. ההצלחה זכתה לפרסום ולסיקור רב, בעיקר בשל גודל הנכס, שוויו, חשיבותו, זהות המחזיקים בו וקרבתו לבית ראש הממשלה. הבניין עבר שיפוץ נרחב ומשמש כיום אכסניה לצליינים.
המבנה מוזכר בספרו של עמוס עוז, "מיכאל שלי", כמקום שבו נפגשים חנה ומיכאל.
יהודי האפיפיור

יהודי האפיפיור (בצרפתית: Juifs du Pape) הוא מונח שמתייחס ליהדות רוזנות וֶנֶסֶן (le Comtat Venaissin) שבאזור אביניון בצרפת של ימינו. בימי הביניים, בזמן שיהדות צרפת בכללה סבלה מרדיפות תחת שלטונו של פיליפ "היפה", בלטו מדינות האפיפיור בסובלנותן היחסית. רוזנות ונסן, המקבילה פחות או יותר לאזורי מערב מחוז ווקלוז של ימינו, הייתה שייכת למדינת האפיפיור מאז 1274. קהילה יהודית משמעותית התפתחה בערים ברוזנות - אביניון, ל'איל-סור-לה-סורג, אוראנז', קרפנטרה, ולראה ועוד, והפכה לאחת הקהילות החשובות בתולדות יהדות צרפת. 
קיימים ממצאים המצביעים על נוכחות יהודית במרסיי ובעמק הרון עוד מן העת העתיקה. הקהילה הייתה מורכבת ככל הנראה לא רק מיהודים שגלו, אלא גם מגרים רומאים וגאלים. ב-27 במרץ 1247 התפרצו מהומות אנטי-יהודיות במהלך יום רביעי של השבוע הקדוש, בעקבות עלילת דם לאחר שנמצא ילד נוצרי מת בוולראה. המהומות נפסקו רק לאחר התערבות של אינוקנטיוס הרביעי. לאחר הקמת רוזנות ונסן, היא הפכה למקום מקלט עבור יהודים, שגורשו מצרפת על ידי פיליפ היפה. 
שתי קהילות נותרו עם בתי כנסת עתיקים - קביליון (cavaillon) וקרפנטרה.

לקריאה נוספת

סימון מרג'ן-אוחנא, ספר היחס לאליהו כרמי. פנקס קהילת קרפנטרס ממדינת האפיפיור (1769-1736), מוסד ביאליק, מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, המרכז ללשונות היהודים וספרויותיהם, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 2009.
הזדקרות

במכניקת הזורמים, הזדקרות היא הפחתה בגודלו של מקדם העילוי של פרופיל אווירודינמי, הנובעת מהגדלת זווית ההתקפה של הפרופיל. הזדקרות חלה כאשר זווית ההתקפה גדלה מעל לערך קריטי (המכונה "זווית הזדקרות"). זווית ההזדקרות משתנה מפרופיל לפרופיל ותלויה אף במספר ריינולדס, אך במרבית כלי הטיס האזרחיים היא כ-15 מעלות. במטוסי קרב מתאפשרות זוויות הזדקרות גדולות יותר.
אף ש"הזדקרות" הוא מונח כללי, פעמים רבות הוא מוזכר בהקשר של תחום התעופה ועל כן ערך זה דן ברובו בתחום זה.
בתעופה, הזדקרות מורגשת בתור איבוד פתאומי ניכר של העילוי על כנפי המטוס, בעת שהמטוס מגיע לזווית התקפה גדולה מזווית ההזדקרות. יש לציין כי בעת הזדקרות, אין המטוס מפסיק לנוע ואין המנועים מפסיקים לפעול. עם זאת, הקטנת העילוי מובילה לרוב לירידה בגובה הטיסה ולעיתים גם להאטת מהירות המטוס. בשל כך, כלי טיס המגיע למצב של הזדקרות עלול להקלע לאובדן שליטה.

הגדרה פורמלית

הזדקרות הוא מצב באווירודינמיקה ותעופה בו זווית ההתקפה גדלה מעל ערך מסוים, כך שהעילוי קטן. הזווית בה מתרחשת תופעה זו מכונה "זווית הזדקרות" או "זווית התקפה קריטית". זווית זו תלויה בסוג הפרופיל, צורת המטוס, יחס מוטת-שטח כנף (Aspect Ratio), מספר ריינולדס של הזרימה וגורמים אחרים. באופן כללי, זווית ההזדקרות נעה בטווח 8 עד 20 מעלות ביחס לרוח המציפה, בטיסה תת-קולית.
ההזדקרות עצמה חלה עקב הפרדה של שכבות הזורם (אוויר לרוב) ממשטח הכנף. הפרדה כזו מתחילה כבר בזווית התקפה נמוכות (ראה ציור), אך מרבית הזרימה עדיין נשארת צמודה לכנף. ככל שזווית ההתקפה גדלה, ההפרדות מחריפה ויותר שכבות זורם לא נעות צמוד לכנף. דבר זה מוביל לירידה ביכולת הכנף לייצר עילוי, שכן פחות אוויר זורם עליה. הגדלה נוספת בזווית ההתקפה, מעבר לערך הקריטי, מביאה לכך שהזרימה שהתנתקה מהכנף הופכת דומיננטית ואף מערבולתית. דבר זה מוביל להקטנה נוספת בעילוי ויצירת גרר.
שירלי קולינס

פרסים והשפעה

קולינס זכתה בפרסים ועיטורים רבים על תרומתה לתרבות האנגלית. כמו כן היא נבחרה בשנת 2008 לנשיאת האגודה האנגלית לשירי עם וריקודי עם.
בילי בראג אמר עליה: "שירלי קולינס הוא ללא ספק אחד מגדולי האוצרות התרבותיים של אנגליה." קולינס עצמה העידה על שירתה: "אני אוהבת לשיר בישירות, שירים שמיופים בפשטות - בביצועים לא תיאטרלי, שמאפשר לך לחשוב על השיר ולא אומר לך מה לחשוב."
אמנים רבים מזכירים את שירלי קולינס כאחד האמנים שהשפיעו עליהם, כחלק מתחיית הפולק באנגליה. בין האמנים שביצעו משיריה ניתן למצוא אמני פולק רבים, וכן אמני פופ ורוק כמו 10,000 מניאקים וקולין מלוי, סולן להקת "The Decemberists".
מבצע מפצח 22

רקע

בפרוץ מלחמת יום הכיפורים היה פרוש לאורך חזית התעלה מערך הגנה אווירית צפוף ביותר שכלל סוללות טילי קרקע אוויר מסוגים שונים בעלי מעטפת ירוט רחבה המוגנים בתותחי נ"מ קני. המערך שכונה "מסך האש" הגביל את אפשרות חיל האוויר הישראלי לסייע לכוחות הקרקע שנזקקו לסיוע רב בקרבות הקשים בשלביה הראשונים של המלחמה.
מאז פרוץ המלחמה ועד למבצע הצליחה הישראלי, לא התפנה חיל האוויר להשמיד את סוללות הטילים על פי תורת הלחימה שלו ונאלץ לסייע לכוחות הקרקע באזורים מאויימי טילים. כתוצאה מהפעלת חיל האוויר בניגוד לתורת הלחימה ספג חיל האוויר הישראלי פגיעות קשות באבדן טייסים ומטוסים. ב-16 באוקטובר כוחות שריון ישראלים צלחו את תעלת סואץ בסמוך לאגם המר הגדול, ביססו ראש גשר והחלו בסדרה מתמשכת של פשיטות על מחנות צבאיים עורפיים וקרבות כיבוש של שטחים במטרה לשנות את מהלך המלחמה בחזית הדרום. כוחות השריון הישראליים השמידו בדרכם סוללות טילי קרקע אוויר רבות ובכך איפשרו לחיל האוויר חופש טיסה בגזרת הצליחה.
בעוד אוגדה 162 מבססת אחיזתה ומתקדמת דרומה לכיוון העיר סואץ נעו כוחות אוגדה 143 צפונה לכיוון העיר איסמעיליה. במטרה לסייע לכוחות אוגדה 143, היה הצורך בהשמדת סוללות הטילים בגזרת קנטרה-איסמעיליה שהקשו על הסיוע האווירי לכוחות הקרקעיים.

המבצע

בבוקר ה-18 באוקטובר הוזנקו מבנים של מטוסי פנטום מטייסת 201 "האחת", טייסת 119 "העטלף" ומבנים של מטוסי סקייהוק מטייסת 110 "אבירי הצפון" כשהם חמושים בפצצות שימוש כללי. המבנים טסו מעל הים התיכון בגובה נמוך מאד ובדממת אלחוט חדרו לשטח מצרים מעל צידה המזרחי של הדלתא המצרית בסמוך לשעה 09:30. הטופוגרפיה המישורית של הדלתא איפשרה לכוחות ההגנה האווירית המצרית לעקוב אחר המטוסים הישראלים. במהלך הטיסה מעל לדלתא זיהו הטייסים להקת ציפורים. במטרה להימנע מהתנגשות עמם, נאלצו המבנים להגביה את גובה הטיסה ובכך לחשוף את המטוסים לשיגור טילי קרקע אוויר. מוביל המבנים רס"ן רון חולדאי הגביה ראשון את גובה טיסתו וזמן קצר לאחר מכן ספג פגיעת טיל ששוגר לעברו. הוא הטיל את חימושו באופן בלתי מבוקר, וטס פגוע מזרחה לנחיתת חירום ברפידים. גם על שאר מטוסי המבנים שוגרו טילים וחלקם נפגעו בדרכם אל היעד וחלקם נפגעו לאחר שהטילו את הפצצות על היעדים. כנגד המבנים הישראלים התוקפים הוזנקו מספר מבנים של מטוסי מיג 21 מצריים.

תוצאות

שש סוללות טילי קרקע אוויר מצריות בגזרת קנטרה הושמדו ואיפשרו לחיל האוויר לסייע לכוחות הקרקע מאוגדה 143 בפיקוד אריק שרון שהתקדמו ממערב לתעלה באזור זה. לחיל האוויר אבדו שני מטוסי פנטום וארבעה מטוסי סקייהוק. טייס ישראלי אחד, סרן גרשון פונק, נהרג, חמישה טייסים נשבו, טייס אחד חולץ משטח מצרים וטייס אחד נטש את מטוסו הפגוע וצנח מעל לשטח ישראל.
בפטימבי גומיס

סנט אטיין

לאחר שלוש שנים בקבוצות הנוער והמילואים של מועדון הכדורגל סנט אטיין, עלה גומיס באמצע עונת 2003/2004 לקבוצה הבוגרת (דאז בליגה הצרפתית השנייה) ועם שני שערים ב-11 הופעות סייע לה לזכות באליפות הליגה ולהעפיל לליגת העל הצרפתית. במחצית העונה שלאחר מכן הושאל לטרואה מהליגה השנייה ועם שישה שערים ב-13 משחקים הוביל אותה למקום השלישי בליגה והעפלה לליגה הראשונה. 
בעונת 2005/2006 שב לסנט אטיין, אך הפגין יכולת חלשה וסיים את העונה עם שני שערים בלבד ב-24 משחקים. בעונה הבאה כבר היה משמעותי בהרבה ברוצטייה של סנט אטיין ואף היה מלך השערים שלה עם 10 שערים ב-30 משחקים. עונת 2007/2008 הייתה עונת השיא של גומיס בסנט אטיין, הוא הבקיע 16 שערים ב-34 משחקים ודורג שלישי בטבלת מלך השערים של הליגה הצרפתית. כמו כן, הוביל את קבוצתו למקום החמישי בסיום העונה ולהעפלה למוקדמות גביע אופ"א. 
גם את עונת 2008/2009 החל בצורה מצוינת ועם צמד במשחק הגומלין של מוקדמות גביע אופ"א נגד הפועל תל אביב הוביל את סנט אטיין לניצחון 2-4 בסיכום שני המשחקים והעפלה לשלב הבתים של המפעל. את הטורניר עצמו פתח טוב עם שער בניצחון 1-3 על פ.צ. קופנהגן במחזור הפתיחה של שלב הבתים, אך בהמשך לא בלט והבקיע עוד שער אחד בלבד במשחק הראשון של שלב 32 הגדולות נגד אולימפיאקוס. לבסוף הודחה קבוצתו בשמינית הגמר על ידי ורדר ברמן. למרות ההצלחה הרבה באירופה, בליגה הצרפתית הידרדרה סנט אטיין משמעותית ובמשך העונה כולה נלחמה על הישארותה בליגה, כאשר רק ניצחון 0-4 על ולנסיאן במחזור הסיום הבטיח לה את המקום ה-17 המוביל להישארות בליגה. מבחינה אישית השלים גומיס עונה נוספת כמלך השערים של סנט אטיין עם 10 שערים ב-36 משחקים.

אולימפיק ליון

ב-29 ביולי 2009 עבר גומיס לאולימפיק ליון תמורת 13 מיליון אירו והוחתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה. בעקבות זאת, הפך לשחקן השישי בלבד בהיסטוריית הכדורגל הצרפתי שעובר ישירות מסנט אטיין ליריבתה העיקרית, ליון.

סוונסי סיטי

ב-28 ביוני 2014 חתם גומיס בסוונסי סיטי האנגלית ל-4 שנים. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 7 שערים בליגה ו-10 בכל המסגרות. בעונתו השנייה הבקיע 6 שערום בליגה ושער נוסף בגביע הליגה.

מרסיי

ב-29 ביולי 2016 הושאל גומיס למרסיי לעונה אחת. בעונתו היחידה בקבוצה הבקיע 20 שערים בליגה ו-21 בכל המסגרות.

גלאטסראיי

ב-28 ביוני 2017 חתם גומיס בגלאטסראיי הטורקית. בעונתו הבודדת בטורקיה כבש גומיס 32 שערים ב-38 הופעות. בסיום העונה עבר לאל-הילאל מליגת העל הסעודית.

נבחרת לאומית

ב-18 במאי 2008 זומן גומיס לסגל המורחב של נבחרת צרפת לקראת יורו 2008, כאשר הוא מועדף על פני החלוץ הוותיק דויד טרזגה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך במשחק הכנה נגד אקוודור, כאשר נכנס כמחליף 26 דקות לסיום המשחק והבקיע צמד שערים שנתן לנבחרתו ניצחון 0-2. בכך הפך לשחקן הראשון מאז זינדין זידאן שמבקיע צמד במשחק הבכורה שלו בנבחרת. יום לאחר המשחק נכלל בסגל הסופי של צרפת ליורו. 
ב-9 ביוני 2008 ערך את הופעתו הראשונה ביורו, כאשר נכנס כמחליף במקומו של ניקולא אנלקה בתיקו 0-0 של צרפת מול רומניה.  לאחר פתיחת עונה טובה במדי אולימפיק ליון בשנת 2009 זומן שוב לנבחרת וערך שתי הופעות נוספות נגד איי פארו ואוסטריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. עם זאת, לא נכלל בסגל צרפת למונדיאל עצמו, לאחר שלא זומן על ידי מאמן הנבחרת ריימונד דומנק.
גוון

גוון (גָּוֶן) הוא צבע קבוע או לטווח מצומצם של צבעים.

פירושים

בלשון המקובלת, גוון הוא כל צבע שאינו צבע יסוד וניתן לו שם מזהה פשוט, כגון בז', ארגמן ועוד. קיימים בשפה העברית שמות לגוונים רבים, חלקם בשימוש יומיומי וחלקם בשימוש מקצועי. כך למשל חברות המוכרות צבעים לקירות הבית יכולות להתהדר במאות גוונים, חלקם כמעט ולא ניתנים להבחנה בעין בלתי מזוינת. שמות הגוונים המקובלים ביותר נטולים בהשאלה מעצם המוכר לכל שצבעו דומה לגוון המתואר. למשל "אפרסק" או "צהוב ביצה". 
במרחב הצבע התלת ממדי הקרוי מדד מונסל, גוון הוא אחד משלושת ממדים הפורשים את המרחב, לצד בהירות ורוויה. גוון קובע את קרבת הצבע לצבעי היסוד (כך למשל ניתן להטות את הצבע מאדומים לכתומים ולצהובים); רוויה קובעת אם הצבע יהיה אפרורי ושקט או בולט וזוהר; ובהירות קובעת אם הגוון יהיה בהיר עד כדי לבן, או כהה עד כדי שחור. באמצעות שלושת ממדים אלו ניתן לבטא במדויק כמעט כל צבע הנראה על ידי העין האנושית.

מדידת גוונים בתעשייה

ניתן למדוד גוון בדיוק רב באמצעות ספקטרופוטומטר, מכשיר מדידה הנמצא בשימוש יצרני צבעים וצבענים. כך חברות המייצרות חומרי צביעה שונים יכולות להבטיח כי הגוון באצווה מסוימת זהה לחלוטין לאצווה שתבוא אחריו. במקרים רבים משתמשים בתעשייה בפיגמנטים בודדים לשימוש בצבע, היות שהם נוטים לשמור על גוון אחיד יותר מתערובות של מספר פיגמנטים. במידה והצבע מכיל תערובת פיגמנטים המנסה לחקות במדויק את גוונו של פיגמנט מוכר, התקן קובע כי יש לציין לצד שם המוצר "(גוון)" על מנת למנוע בלבול.

הטיות השם בעברית

גוון היא מילה ותיקה בעברית. באופן טבעי, התפתחו ממנה מילים רבות והטיות שונות, שהשתלבו בשפה. מילות יחס כמו "כגון" ניצלו את הקשר התיאורי בין שם הגוון לעצם המחזיק בו; שמות תואר כמו "מגוון" או "רבגוני" ניצלו את ריבוי הגוונים הקיימים בספקטרום (שהוא למעשה אינסופי); "ססגוני" התבססה על השימוש בגוונים על מנת ליצור מצבי רוח שמחים וחגיגיים.

מדדים לביטוי גוון

גוון הוא שם פרטני יותר מצבע, ונהוג להתייחס לנקודה (או לעיתים לאזור מצומצם) בתוך מרחב צבע כלשהו כאל גוון. במובן זה, ניתן לייצג גוונים במרחבי צבע שונים על ידי וקטור קואורדינטות במרחב. כך למשל במרחב הצבע {R,G,B} הפורש את הגוונים בצגי מחשב, ניתן לייצג גוון על ידי מדידת כמות האדום, הירוק והכחול בו. בתקן ה-RGB הקרוי SVGA ניתן לפרוש מיליוני גוונים שונים: (255,0,0) הוא אדום בוהק, ואילו (255,200,80) הוא צהוב בהיר. קיימים עוד מרחבי צבע רבים, בהם ניתן לייצג גוונים בווקטורים בעלי 4 נקודות, חמש נקודות ועוד, ולפרוש עשרות מיליוני גוונים שונים.