מונחון IUPAC

מונחון IUPAC (ראשי תיבות באנגלית: International Union of Pure and Applied Chemistry, האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית) מתווה דרך שיטתית לתת שמות לתרכובות כימיות. באופן אידיאלי, לכל תרכובת אורגנית ואי-אורגנית צריך להיות שם שממנו אפשר לדעת את נוסחת המבנה שלו.
לפי שיטת IUPAC כל שם מורכב מתחילית המתארת את המתמירים וההתפצלויות על השרשרת הראשית, שם מרכזי המציין את אורכה של השרשרת הראשית וסיומת המתארת קבוצות פונקציונליות הנמצאות על השרשרת הראשית.

אלקַאנים

אלקאנים הם אחת הקבוצות הנפוצות ביותר בכימיה אורגנית. הם מורכבים מפחמנים ומימנים בלבד ללא קשרים כפולים או משולשים. לפיכך, הנוסחה הכללית שלהם היאCₙH₂ₙ₊₂. שרשראות הפחמן בתרכובת יכולות להכיל מספר רב של פחמנים.

סיומת

על פי מונחון IUPAC שרשרות של אלקאנים מקבלות את הסיומת "-ַאן" (ANE).

אַלקֶנִים (ALKENES) ואַלקִינִים (ALKYNES)

אלקֶנים הם פחמימנים עם קשר כפול ואלקינים הם פחמימנים עם קשר משולש.
אלקֶנים מקבלים את הסיומת אֶן (ENE) עם המספר המצביע על מיקום הקשר הכפול בשרשרת.
CH₂=CHCH₂CH₃ הוא 1 בוטֶן.
אם יש מספר קשרים כפולים, תבוא הסיומת -דיאן או טריאן וכו' בהתאם למספר הקשרים הכפולים, עם תנועת א נוספת באמצע המילה. לדוגמה: CH₂=CHCH=CH₂ הוא 1,3 בוטאדיאן. לאיזומרים הפשוטים מהצורה של ציס וטראנס נכתבים עם הקידומת המתאימה, כלומר - ציס פנטן או טראנס פנטן. לאיזומרים מורכבים יותר יש את כללי קאן אינגולד.
אלקינים מקבלים את שמותיהם בצורה דומה, כאשר הסיומת היא -אִין (YNE) המצביע על קשר משולש, לדוגמה: פרופִין או אתִין.

כהלים

כהלים (R-OH) לוקחים את הסיומת -אוֹל ומצמידים אותה לשם האלקאן המתאים להם לפי מספר הפחמנים לדוגמה 1 פרופאנוֹל - CH₃CH₂CH₂OH גם כאן הספרה 1 באה לציין את מקום הקבוצה הפעילה. אם לשרשרת העיקרית יש כמה קבוצות OH תיכתב הסיומת -דיאול, טריאול וכך הלאה לפי מספר קבוצות ההידרוקסיליות. לדוגמה:  1,2 אתאנדיאול (השם הטריוויאלי הוא אתילן גליקול) CH₂OHCH₂OH 
אם יש יותר מקבוצה פעילה אחת  (ראה מספר היחוס למטה), תבוא הקידומת "הידרוקסי", כמו במקרה של חומצה הידרוקסיפרופאנואית  - CH₃CHOHCOOH

אלקיל הלידים

קבוצה פעילה המורכבת מהלוגנים תקבל תחילית בהתאם לשם ההלוגן כמו כלורו-, ברומו- וכו. לדוגמה טריכלורומתאן (כלורופורם) CHCl₃.

קטונים

קטונים (R-CO-R) מקבלים את הסיומת -און עם מספר המציין את מקום הקבוצה הפעילה.
לדוגמה: 2 פרופאאון (אצטון) CH₃COCH₃.  אם יש יותר מקבוצה פעילה אחת, החומר יקבל את הקידומת -אוקסו. לדוגמה: 3 אוקסוהקסאנאל - CH₃CH₂CH₂COCH₃CHO.

אלדהידים

אלדהידים (R-CHO) מקבלים את הסיומת -ַאל. היות שקבוצתם הפעילה יכולה לבוא אך ורק בסוף השרשרת, אין צורך במספר המציין את מקום הקבוצה הפעילה. HCHO הוא מֶתַנַאל (פורמלדהיד) ואילו CH₃CHO הוא אֶתַאנַאל (אצטילדהיד). אם יש קבוצות פעילות נוספות, הפחמן האלדהידי תמיד נספר ראשון.
אם האלדהיד הוא חלק משרשרת גדולה יותר ויש צורך בתחילית, משתמשים בתחילית אוקסו כמו בקטונים. לדוגמה חומצה 3 אוקסופרופאנואית CHOCH₃COOH כאשר המספר יציין את סוף השרשרת. אם הפחמן של הקבוצה הקרבונילית לא נמצא בתוך השרשרת (כמו במקרה של ציקלואלדהידים) משתמשים בתחילית - "פורמיל" או הסיומת -"קארבאלדהיד. לדוגמה ציקלוהקסאנקארבאלדהיד - C₆H₁₁CHO.

חומצות קרבוקסיליות

חומצות קרבוקסליות מקבלות את הסיומת - "ַאנוֹאִית".  כמו לאלדהידים, הפחמן הקרבוקסילי הוא הראשון, אך לא מציינים את מספרו. לדוגמה חומצה מֶתַאנוֹאִית (פורמית) -HCOOH וחומצה אתאנואית (חומצת חומץ) CH₃COOH.
אם יש מספר קבוצות קרבוקסיליות על אותה שרשרת אז תבוא הקידומת - "די", -"טרי" וכו'. במקרה הזה הפחמנים הקרבוקסילים לא נחשבים לחלק מהשרשרת ולא מונים אותם בספירה הכללית. דוגמה: חומצה ציטרית נקראת חומצה 2 הידרוקסי 1,2,3 פרופאנטריקרבוקסילית ולא חומצה 2 קרבוקסי הדרוקסיפנטאנואית.

אתרים

אתר (R-O-R) מורכבים משתי שרשרות פחמנים, המחוברות באטום חמצן. השרשרת היותר קצרה נחשבת לראשונה, ומקבלת את הסיומת -אוקסי, ואילו השרשרת הארוכה הופכת כולה לסיומת של השרשרת הקצרה. לדוגמה מתאאוקסיאתאן  -  CH₃OCH₂CH₃ אם החמצן לא מחובר לסופה של השרשרת העיקרית, יבוא מספר המציין את מיקום החמצן.

אסטרים

אסטר (R-CO-O-R) מקבל את הסיומת -"וֹאַט" לשרשרת הקרבונילית. לדוגמה: מתיל מתַאנוֹאַט הוא CH₃COOCH₃, HCOOCH₃ הוא מתיל אתנואט.
אם הקבוצה האלקילית לא מחוברת לקצה השרשרת, מיקום קשר האסטר, יקבל את הסיומת -איל.
לדוגמה: 2 בוטיל פרופאנאט  - CH₃CH₂CCH₃OOCH₂CH₂CH₃

אמינים ואמידים

אמינים (R-NH₂) נקראים על פי שרשרת האלקאן עם הסופית -אמין לדוגמה: מתילאמין - CH₃NH₂ אם יש צורך, מציינים את מיקום הקשר האמיני והתרכובת מקבלת את קידומת - "אמינו"
אמינים שניוניים (מהצורה של R-NH-R) השרשרת הארוכה ביותר מחוברת לאטום החנקן ומקבלת את השם של האמין הראשוני. לשרשרת השנייה מתייחסים כמו אל אלקיל עם הקידומת - "אן". לאמינים השלישוניים קוראים בצורה דומה. לדוגמה: אן-מתילאתאנאמין - CH₃NHCH₂CH₃ או אן - מתילאתילפרופאנאמין - CH₃CH2₂N(CH₃CH₂CH₂CH₃ 
אמידים (R-CO-NH₂) מקבלים את הסיומת - "אמיד" אין צורך לציין את המיקום, היות שהם תמיד מסיימים את השרשרת. לדוגמה אתאנאמיד (אצטאמיד) הוא - CH₃CONH₂ במקרה של אמיד שניוני או שלישוני משתמשים בכללים של האמינים השניוניים והשלושוניים.

תרכובות טבעתיות

במידה והטבעת היא שרשרת הפחמנים הארוכה ביותר במולקולה, מתייחסית לציקלואלקאנים ותרכובות ארומטיות כאל השרשרת המרכזית ומונים את מיקום הקבוצות הנוספות על פני הטבעת. לדוגמה שלושת האיזומרים של קסילן:
CH₃C₆H₄CH₃, מקבלים את התחיליות "אורטה-" ו"פארה-" הם 1,2 דימתילבנזן, 1,3 דימתילבנזן ו1,4 דימתילבנזן.
גם הטבעת עצמה יכולה להיות הקבוצה הפונקציונלית ואז תקבל את הקידומת - ציקלו כמו ציקלובנזן.
מונחי IUPAC הופכים למסובכים יותר לתרכובות המכילות יותר מטבעת אחת או מכילות קבוצות פעילות שונות המקושרות לטבעת, לדוגמה: פנול, פוראן, אינדול וכו'.

שם טריוויאלי

שיטת השמות הטריוויאליים היא השיטה הישנה לקרוא לתרכובות אורגניות או השם המסחרי של תרכובות אלו.