הולודק

הולודק (באנגלית: Holodeck), ביקום הבדיוני של "מסע בין כוכבים", הוא מתקן למציאות וירטואלית, המותקן על ספינות חלל ותחנות חלל.
השימוש הראשון ביקום "מסע בין כוכבים" של הולודק, תוך שימוש במונח זה, היה בפרק הפיילוט של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" - "Encounter at Farpoint", אם כי "חדר מנוחה", הדומה קונספטואלית להולדק, מופיע בפרק של "מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה" - "The Practical Joker". בציר הזמן של היקום הבדיוני, המונח "הולודק" הוצג לראשונה לבני האדם על ידי גזע הקסיריליאן, בפרק של "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" - "Unexpected".

תיאור

הולודק מתואר כחדר סגור אשר בו סימולציות של חפצים ואנשים, שנוצרו על ידי שילוב של משגר חומר, משכפל חומר, קרן גרירה ושדות-כוח בצורות שונות, שעליהם מוקרנות תמונות הולוגרפיות. צלילים וריחות מדומים על ידי רמקולים ותרסיסי ריח, בהתאמה. תחושה של סביבה גדולה מסומלצת על ידי השהיית המשתתפים על שדות-כוח אשר נעים עם רגליהם, ומונעים מהם מלהגיע אל קירות החדר (הליכון וירטואלי). בפרק "Encounter at Farpoint", פרק הבכורה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", קיימות "טעויות", שסותרות את האופן שבו ההולודק פועל (כפי שתואר לעיל); הדוגמה הבולטת ביותר לכך היא הרגע שבו לוטננט דאטה מוכיח לקומנדר רייקר שהם קרובים מאוד לקיר האחורי של ההולודק, על ידי כך שהוא מרים אבן ומשליך אותו אל עבר הקיר, וגורם לשיבוש של התמונה האופטית. הטעויות בדוגמה זו: ראשית, לא ייתכן שדאטה ורייקר נמצאים קרוב לקיר החיצוני של ההולודק. שנית, האבן שזורק דאטה צריכה להשתלב אל תוך הסימולציה, ולהיראות לרייקר ולדאטה כאבן אשר נזרקת למרחק, במקום אובייקט פיזי, אשר שובר את האשליה על ידי פגיעה בקיר.
רוב תוכניות ההולודק הנראות בפרקי "מסע בין כוכבים" מופעלות על ידי אדם אחד, במצב סובייקטיבי, שבו מקיים המשתמש, באופן פעיל, אינטראקציה עם התוכנית ועם הדמויות שבה.
חומר הנוצר בהולודק (המכונה: הולו-חומר; באנגלית: holomatter) מחייב כי פולטי ההולוגרמה יישארו יציבים, והוא יתפורר במהירות וייעלם, אם יוסר מההולודק ללא פולט-נייד שיקיים אותו, על אף שגם בנוגע לעיקרון זה קיימות "טעויות", בפרקים מסוימים. לעיתים תכופות, התסריטאי פיל פראנד ציין כי בפרקים רבים חומר מההולודק, אשר נמצא על אדם אמיתי - עדיין קיים כאשר האדם האמיתי יוצא מההולודק. בפרק "Encounter at Farpoint", וסלי קראשר נופל אל תוך נחל הולוגרמי, אך עדיין רטוב כאשר הוא יוצא מההולודק.
בפרק "The Big Goodbye", לקפטן פיקארד יש סימן של שפתון על הלחי שלו, לאחר שהוא נתקל בסימולצית-הולודק של אישה מהמאה ה-20. בפרק "Elementary, Dear Data", דאטה וג'ורדי לה-פורג' יוצאים מההולודק עם פיסת נייר שמקורה בהולודק. ניתן להסביר זאת - לא באמצעות הולו-חומר, כי אם באמצעות שימוש במשכפל חומר.
ברוב הפרקים, ההולודק נשלט על ידי פקודות קוליות, אם כי הגדרת פקודות באופן ידני נראתה גם כן, במספר פרקים. ההולודק כוללים פרוטוקולי בטיחות, שנועדו להגן על המשתמשים.
משתמשים מסוימים עלולים לפתח התמכרות להולודק (מצב המכונה "הולו-התמכרות"; באנגלית: holodiction), מה שמוביל לבילוי כמויות זמן בלתי בריאות ולהאנשת דמויות מלאכותיות (התייחסות לדמויות מלאכותיות כאילו היו בני אדם אנושיים אמיתיים). מצב זה הודגם על ידי קצין צי הכוכבים האנושי רג'ינלד בארקלי, בפרקים "Hollow Pursuits" ("מסע בין כוכבים: הדור הבא") ו-"Pathfinder" ("מסע בין כוכבים: וויאג'ר").
למרות שעל פי העונה הראשונה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" ההולודק היא טכנולוגיה חדשה יחסית (על ספינות חלל), בפרק "Once Upon A Time" קפטן ג'יינוויי והארי קים מזכירים כי השתמשו בהולודק כילדים. גם כן, בסדרה "ווייאג'ר", לוטננט טום פאריס, בפרק "bride of chaotica"' במחווה לסרטי הקולונוע החללים של הוליווד בשנות ה-30, יוצר סיפור הולודק בשם "קפטן פרוטון", פרודיה לפלאש גורדון, למרות ששמו לא מוזכר בצורה רשמית. יצורים פוטונים ממימד אחר כולאים את הוויאג'ר בתוך שכבה מוסתרת של תת-חלל, והדרך היחידה להימלט היא לסיים את הסיפור ולהביס את הנבל המגוחך, כאוטיקה, פרודיה לקיסר מינג חסר הרחמים מזיכיונות פלאש גורדון. בפרק "worst case scenrio" קומנדר טובוק יוצר תרחיש צבאי בהולודק, שבו המאקי מתכננים מרד, אבל נוטש את הסיפור. כמה שנים אחרי זה, לוטננט ב'לאנה טורס מגלה את הקובץ ומתחילה לשחק בו, ומהר מאוד הוא נעשה נושא שיחה על הוויאג'ר. אווטאר הולוגרפי של הדמות "ססקה" כולא את פאריס וטובוק בתוך התוכנה. בפרק הזה מוזכרת בפעם הראשונה אהבתו של פאריס לכתיבת סיפורי הולודק. בפרק "human eror", שבע מתשע יוצרת תוכנה בהולודק שבה היא אנושית לחלוטין, מסוגלת להרגיש רגשות ובמערכת יחסים רומנטית עם קומנדר צ'קוטאי. שבע מתמכרת לתוכנה וזה מפריע לה בעבודתה. בפרק "exstreme risk" לוטננט ב'לאנה טורס משתמשת בתוכנות הולודק ספורטיביות מסוכנות על מנת לשכוח ולהכחיש את מות חברי מחבורת המאקי.

פיתוח

ההולודק של "מסע בין כוכבים" נעשה בהשראת הממציא וההולוגרפר ג'ין דולגוף הניו יורקי, שהוא גם הממציא של המקרן הדיגיטלי. מעבדת ההולוגרפיה שלו, אשר נבנתה בשנת 1964 הייתה הראשונה בניו יורק.
בשנת 1973, דולגוף העביר הרצאה טכנית אודות המודל ההולוגרפי של המוח האנושי שלו, בכנס בפראג. שם הוא פגש את מלאני טויופוקו מניו יורק, והשניים הפכו לחברים קרובים. לאחר שהקדישה זמן רב יחד עם דולגוף, ולמדה אודות עבודתו החלוצית בתחום ההולוגרפיה, לרבות ביקור במעבדת ההולוגרפיה שלו בניו יורק, מלאני הפגישה אותו עם חברה הקרוב ג'ין רודנברי, אשר ביקר בניו-יורק עם אשתו מייג'ל בארט, בסוף 1973.
דולגוף בילה את היום עם רודנברי ואשתו, הראה להם הולוגרמות רבות והסביר את התאוריות שלו אודות "חומר הולוגרמות", הטבע ההולוגרפי של היקום והטבע ההולוגרפי של המוח האנושי. דולגוף הדגיש את חשיבות של ההולוגרפיה בעתיד, ושאם ג'ין רודנברי רוצה להיות מדויק, עליו לכלול הולוגרפיה אל תוך תסריטי "מסע בין כוכבים", לרבות הרעיון של "חדר הולוגרפי" עבור הצוות, לשימוש לצורך בידור, אימונים ומטרות אחרות.
ג'ין רודנברי כתב את הרעיון לתוך "מסע בין כוכבים: הדור הבא", בפרק הבכורה של הסדרה, בשנת 1987. עם זאת, הרעיון כבר נבחן בשנת 1974, ב-"מסע בין כוכבים: סדרת האנימציה".

יישומים

אנשי צי כוכבים עושים שימוש בהולודק לצורכי הדרכה, אבחון ונופש. הולודקים משמשים לצורך מנוחה או לדמות מקומות או אירועים שיש לנתח, כגון לחקור ממצאים בזירת פשע למטרת אכיפת החוק, או לניסויים מדעיים. באופן כללי, ההולודק "מתפקד כמאגר תרבותי של מספר רב של אפשרויות נרטיביות", וכן "מספק לצוות האנטרפרייז מקום אשר בשום אופן לא פולש למרחב היומיומי של הספינה".
ההולוגרמה לרפואת חירום שעל ספינות חלל, כגון הוויאג'ר, מיישמת טכנולוגיית הולודק לצורך הצגת "דמות" בודדת, בתוך הסביבה הטבעית שלה - מרפאת הספינה.
דוגמה לשימוש לצורכי פנאי בהולודק היא ההולוסוויטה, אשר מושכרת על ידי הבעלים - לעיתים קרובות למטרות מיניות. למשל: קווארק, מ-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".
כתיבת סיפורים וקווי עלילות עבור ההולודק היא פעילות המבוצעת על ידי מחברי הולו-רומנים (holonovelists). טום פריס מהוויאג'ר בחר במקצוע זה, לאחר שהספינה חזרה מרביע דלתא, בסיום הסדרה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
ההולוסוויטות וההולודקים עושים שימוש בשני מערכות עיקריות: הדמיית תמונה הולוגרפית והמרה של חומר. מערכת ההדמיה ההולוגרפית יוצרת סביבות ונופים מציאותיים. מערכת המרת החומר יוצרת אובייקטים פיזיים מתוך מאגר מרכזי של חומרי גלם מהספינה. בתנאים רגילים, משתתף בסימולציה הולוגרפית לא אמור להיות מסוגל להבחין בין אובייקט אמיתי לבין אובייקט מדומה.
ההולודק מייצר ייצוגים מרשימים של דמויי-אדם וצורות אחרות של בעלי חיים, באמצעות שדות-כוח בעלי צורות מדויקות, אשר מכוסים בהדמיות הולוגרפיות, עם האפקט שם נראים מוצקים למגע. הם עשויים לנוע על ידי שימוש בקרן גרירה, וכתוצאה מכך - מתקיימת הצגה של "בובות", הנשלטות על ידי המחשב בארכיטקטורה גבוהה מאוד; ההצגה מציאותית בצורה יוצאת דופן, וכמעט זהה בהתנהגותה לזו אשר מופקת על ידי יצורים חיים, תוך מגבלות התוכנה. עם זאת, מערכת טלפורטציית החומרים, המבוססת על טכנולוגיית המשכפלים, איננה יכולה ליצור יצורים חיים.
חפצים דוממים, מוצקים על ההולודק - פריטים כגון ספרים, אבנים, או תפוחים - מורכבים מחומר שאורגן על ידי מערכת המבוססת טכנולוגיית המשכפלים; במידת הצורך, על פי שיקול הדעת של המחשב, ניתן לבוא איתם במגע, או אפילו לאכול מהם. אובייקטים שנוצרו על ידי משכפל חומרים - הם אמיתיים מבחינה פיזית, ואכן ניתן להוציא אותם מההולודק, רק שאז הם כבר לא יהיו עוד תחת שליטת המחשב, מהרגע שבו הם יוסרו מתוך הסימולציה. עם זאת, אובייקטים אשר נוצרו על ההולודק, שהם אך ורק הדמיות - לא ניתן להוציא מתוך הסביבה המדומה, גם אם הם נראים כמציאותיים פיזיקלית בשל השימוש בשדות-כוח. על מנת שניתן יהיה אפשרי להוציאם מההולודק, אדם אמיתי חייב לאחוז בהם בעת שהוא/היא יוצאים מחדר הסימולציה.
המנגנון הבסיסי מאחורי ההולודק נקרא "הולו-דיודה כל-כיווני" (באנגלית: omnidirectional holo-diode; או בראשי תיבות: HDO או OHD). ה-OHD מורכב משני סוגים של מכשירים מיקרו-זעירים, אשר מקרינים מגוון של שדות-כוח מיוחדים. הצפיפות של ה-OHD על פני משטח הולוגרפי היא 400 יחידות לכל סנטימטר רבוע, המוזנים על ידי חשמל ממקור אלקטרו-פלזמה בינוני. קירות שלמים מכוסים ב-OHD, המיוצרים בתהליך לא יקר של הדפסת מעגלים על גליל.
משטח הולודק טיפוסי כולל 12 תת-שכבות מעובדות בעובי כולל של 3.5 מ"מ, הממוזגות אל תוך פאנל אור תרמי מבני, בעל עובי ממוצע של 3.04 ס"מ. החומרים העיקריים כוללים תת-מעבד/פולט (sub-processor/emitter) של מוליכי חומר. עוביו של כל HDO בודד הוא 0.01 מ"מ.
חוץ מהיכולת להקרין הדמיות צבעוניות, יחידות ה-HDO מתפעלות את שדות-הכוח בשלושה ממדים, ובכך ליצור בקרב המבקרים תחושה, שמקורה באובייקטים שלא באמת שם. גירוי חוש המישוש באופן שכזה מספק מענה הולם, שניתן לצפות מסלע המונח על הקרקע, או מעץ הגדל ביער. הגורמים היחידים המגבילים את כמות או סוג האובייקטים - זיכרון המחשב והזמן לאחזר או לחשב את הדפוס ההתחלתי של האובייקט, בין אם אמיתי או מדומה.
[גרסת ה-HDO של] האופטיקה שולחת תמונה שלמה של הסביבה או נוף, המבוסס על המיקום היחסי אל הפאנל המלא. עם זאת, המבקר רואה רק חלק קטן מכל HDO, באופן דומה לתפיסת הראייה של הזבוב. כאשר המבקר זז - משתנים ה-HDO-ים הנראים לו, ובכך משתנה הפרספקטיבה. במציאות, האנרגיה הנפלטת היא לא פליטה אלקטרומגנטית הנראית לעין, אלא למעשה דפוסים מקוטבים של הפרעה. התמונה משוחזרת במקומות שבהם הדפוסים מצטלבים עם העדשה של העין, או כל מקלט חזותי אחר.

הופעות בולטות

יש לציין כי ב-"מסע בין כוכבים" יש "מספר פרקי-הולודק מעניינים, אשר באופן כללי מצביעים על סוגיות פילוסופיות וסוציולוגיות מעניינות של מציאות וירטואלית".
הפרק הראשון אשר כלל שימוש בהולודק היה "The Practical Joker", מתוך "מסע בין כוכבים: הסדרה המצוירת", אשר בו התייחסו אליו כאל "חדר מנוחה". בשל הפרעה למחשבים של הספינה, כמה אנשי צוות נלכדו בו, עד אשר צוות מהנדסים מצליח לפרוץ את הדלתות.
ב-"מסע בין כוכבים", היו כמה מקרים בהם אנשי צוות נלכדו או נפגעו מתקלות שהתרחשו בתוך ההולודק. בפרק "A Fistful of Datas" של הסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא", לוטננט וורף, בנו אלכסנדר והיועצת טרוי נלכדים בהרפתקאה של המאה ה-19 במערב הישן של אמריקה עם פרוטוקולי הבטיחות כבויים, כתוצאה מניסוי כושל, בו מעורב לוטננט-קומנדר דאטה. וורף נפצע באורח קל מירי אקדח, כאשר המחשב החל להחליף את כל הדמויות בהעתקים של דאטה. אולם, הוא הצליח לסיים את עלילת הסיפור, וברגע שהסיפור הסתיים - התאפשר לשלישייה לעזוב את ההולודק.
קפטן ז'אן-לוק פיקארד חווה חווית הולודק "משודרגת", בפרק "The Big Goodbye" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", אשר בו הוא גילם את הבלש דיקסון היל, גיבור ילדותו של הקפטן. פרק זה מתאר את הכוח ואת השימוש בהולודק. תקלה גורמת לדאטה, פיקארד ובברלי קראשר להיכלא בהולודק. פיקארד שב לגלם את דמותו של היל בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים: המפגש". השבתת פרוטוקולי הבטיחות של ההולודק בסרט זה שימשה את פיקארד כיתרון טקטי: כאשר מצא עצמו תחת מתקפה של הבורג, פיקארד משבית את פרוטוקולי הבטיחות, תופס לידיו טומיגאן הולוגרפי, ויורה באמצעותו למוות בשני אנשי בורג.
לעיתים, ההולודק משמש כמכשיר עלילה על מנת לחקור שאלות מטפיזיות, למשל: בפרקים "Elementary, Dear Data" ו-"Ship in a Bottle" בהם דמות הולודק הופכת למודעת-לעצמה ומהרהרת אודות טבע הזהות שלה והמשך קיומה.