google/wiki40b huggingface dataset:
שעיר משורטט

אנטומיה

מסת השעיר המשורטט היא  כ-95 גרם ואורך גופו 19–22 ס"מ (בערך באורך של מרצפת סטנדרטית).
השעיר המשורטט נראה כמו ינשוף כיס קטן ופרוותי. גופו מכוסה בשרטוט אורכי על גבו ובטנו. בנוסף, רגליו מכוסות בנוצות.
לבושו בהיר ובגוון חולי, בעיקר בפנים ופס כתפו הוא בצבע בז', כלומר, אין לו הגוון החלודי ופסי הרוחב הלבנים המאפיינים את השעיר המצוי. גודלו של השעיר המשורטט עולה על גודל השעיר המצוי רק במעט, באופן שכמעט ואינו ניכר בשדה.  
אף על פי שקיימת חפיפה רבה בין שני המינים על גבי חלקים נרחבים מאזורי התפוצה שלהם, ניתן להבחין בין השעיר המצוי לשעיר המשורטט על פי כמה מאפיינים עיקריים:
נוצות האצבע הקדמית השמאלית ארוכות מהותית מאלו של השעיר המצוי וציפורן האצבע האחורית של השעיר המשורטט ארוכה בממוצע מזו של שעיר מצוי. כמו כן, נמצא שיחס כנף הזנב של שעיר משורטט נמוך מזה של שעיר מצוי.
על אף המידע הרב המצוי בספרות באשר לזיהוי פרטים בוגרים, קיים מידע מצומצם ביותר אודות זיהוי גוזלים ופרחונים, ביניהם:
1. אצבע קדמית שמאלית מנוצה האופן ניכר.
2. הגוון הכללי של הגוזלים חולי בהיר בניגוד לגוון אפור חום של גוזלי השעיר המצוי.
3. המצח והחזה בעלי פספוס רוחב בהשוואה לפספוס אורך בגוזלי השעיר המצוי.
4. לגוזלי השעיר המשורטט גבות בהירות לעומת גבות כהות לגוזלי השעיר המצוי.
5. לגוזלי השעיר המשורטט צבע עין צהוב כהה לעומת צהוב בהיר יותר בשעיר המצוי.

תפוצה ואזור חיות

השעיר המשורטט דוגר בקביעות באזורים מדבריים ממזרח טורקיה מזרחה דרך עיראק, טורקמניסטן, אפגניסטן עד לקזחסטן. חלק מהאוכלוסיות נודדות דרומה בחורף. מין זה מתאפיין בנדידה חלקית והוא חורף קבוע במזרח התיכון, הודו וחצי האי ערב.
השעיר המשורטט חורף וחולף נדיר בישראל, בעיקר בנחלים עם עצי שיטה הנשפכים לערבה ובהרי אילת, וכן הוא מקנן בשטחי צפון ים המלח.
השעיר המשורטט אינו נודד למרחקים ארוכים.
עם זאת, לא קיים אומדן אמיתי של האוכלוסייה העולמית, וגם לא ידוע על טרנדים או איומים, ולכן היא מסווגת כיציבה. חלק מהאוכלוסייה העולמית יציבה וחלק נודדת, אך היחסים ביניהם אינם ברורים.

התנהגות

קולו של השעיר המשורטט שונה מקולו של השעיר המצוי, וזהו כנראה אמצעי הזיהוי הטוב ביותר בעיקר באזורי הקינון. קולו של השעיר המשורטט חלש ועמוק, לעומת קולות השעיר המצוי הרמים והצעקניים.
בדרך כלל שעיר משורטט מטיל ביצים בסביבות השבוע השלישי של אפריל. הנקבה מטילה בתוך נקרת עץ או בקן גמור 4–6 ביצים, ותקופת הדגירה נמשכת כ-26–28 ימים. כעבור כ-26 ימים מיום הבקיעה הפרחונים עוזבים את הקן. כלומר, תחילת הקינון היא באמצע אפריל, הבקיעה בין אמצע מאי לתחילת יוני, והפריחה מהקן היא בסוף יוני.

תזונה

מזונו של השעיר המשורטט דומה לשל השעיר המצוי ומורכב בעיקר מחרקים ופרוקי רגליים שונים, ולעיתים רחוקות גם מציפורי שיר ומכרסמים קטנים.
שלומית כרמלי

שלומית כרמלי (נולדה ב-27 בספטמבר 1976) היא אקטיביסטית חברתית ויוצרת דוקומנטרית, צלמת וידאו וסטילס, עורכת ובמאית ישראלית.

ביוגרפיה

שלומית כרמלי גדלה בשכונת שיכון המזרח בראשון לציון ולמדה בתיכון עירוני א' לאמנויות בתל אביב-יפו.
החל מ-1999 למדה במחלקת הקולנוע בקמרה אובסקורה. במסגרת לימודיה התמחתה בבימוי דוקומנטרי ועריכה. לאחר סיום לימודיה השתלבה בתעשיית הטלוויזיה והקולנוע הדוקומנטרי. סרטים שביימה, צילמה או ערכה הוקרנו מספר פעמים בפסטיבל דוקאביב ובערוצי הטלוויזיה המסחריים.
החל מ-2002, מהיום בו הקים ישראל טוויטו את "כיכר הלחם" בכיכר המדינה, מתעדת בוידאו ובסטילס פעולות ומחאות חברתיות בתל אביב-יפו, הנלחמות לצמצום הפערים החברתיים, ולמתן זכויות אדם לקהילות שוליים, מחוסרי דיור, להט"בים, פליטים ועוד.
ב-2010 הוקרן סרטה "איש המרתף", על השחקן אשר צרפתי בפסטיבל דוקאביב .
באותה השנה החלה לצלם צילומי סטילס של חבריה בבית קפה תמר. משם המשיכה לצלם את עיר מגוריה, תל אביב-יפו, בעיקר את רחובות דרום העיר. עבודותיה הוצגו בתערוכות יחיד, תערוכות קבוצתיות, בעיתונות המודפסת, ובאתרי אינטרנט שונים.
החל מיוני 2014 מתפרסמים צילומים רבים של כרמלי, מרביתם צילומי רחוב עירוניים, בגיליונות כתב העת ביטאון שירה.
ב-13 בנובמבר 2014 נפתחה תערוכת צילומים של כרמלי, בשם "אנשי תמר". התערוכה, אותה אצר שוקי קוק, תיעדה התרחשויות בקפה תמר, והוצגה למשך חודש בגלריה של סטודיו שוקי קוק ביפו.
ב־28 ביוני 2016 נפתחה תערוכת הצילומים העירוניים של כרמלי "תל אביב-יפו בשחור לבן" במוזיאון לאמנות ישראלית, רמת גן. את התערוכה אצר מנהל המוזיאון, מאיר אהרונסון. את המאמרים שכתבו נתן זהבי, יענקל'ה רוטבליט, רוני סומק, ד"ר קציעה עלון ורות דר על עבודותיה ניתן לקרוא בקטלוג התערוכה.
ב 2019 הוקרן סרטה "איש החרב: גבריאל מוקד" בפסטיבל הקולנוע ירושלים.
סיקים

היסטוריה

עד ל-16 במאי 1975, הייתה סיקים ממלכה בודהיסטית עצמאית תחת חסות בריטית. בעקבות ניסיונות פלישה סיניים, ביקשה סיקים להסתפח כמדינה להודו. גם כיום ניכרים בה סימני אוטונומיה תרבותית משאר חלקי הודו. בשל רגישות המדינה הקטנה מרובת הגבולות הבינלאומיים, על מנת להיכנס למדינה יש לקבל אישור כניסה מיוחד (פרמיט), הניתן חינם, אותו יש להנפיק לפני הכניסה למדינה - בעיר דרג'ילינג שבמערב בנגל או במעבר הגבול של המדינה. עם זאת, אזורים מסוימים בצפון המדינה דורשים אישור נפרד, וחלקם אסורים לחלוטין בכניסה לזרים.

טופוגרפיה, גאוגרפיה ואקלים

סיקים היא מדינה הררית, ובצפונה מתנשא רכס הקנצ'נג'נגה, ובו ההר השלישי בגובהו בעולם. לאורך המדינה זורם נהר הטיסטה. האקלים במדינה דומה לזה השורר בנפאל הסמוכה.

כלכלה ותחבורה

התיירות היא גורם מרכזי בכלכלת סיקים, ובכל שנה פוקדים את המדינה אלפי תיירים הודיים וזרים. מוקדי המשיכה העיקריים הם המנזרים והכפרים הבודהיסטיים במערב המדינה (פלינג, יוקסום, גייזינג ועוד), הבירה גנגטוק, עמק יומטאנג בצפון המדינה ואזור רכס הקנצ'נג'נגה בצפון מערב, בגבול עם נפאל. 
במדינה מודעות רבה לבעיות אקולוגיות, והשימוש בשקיות פלסטיק בה אסור.
בשל האופי ההררי של המדינה, מרבית התחבורה מתבצעת בג'יפי שירות, ולא באוטובוסים. בסיקים אין מסילת רכבת, ולמדינה ניתן להגיע מדרום, מהערים דרג'ילינג או סיליגורי שבמדינת בנגל המערבית.
ב-24 בספטמבר 2018 נחנך שדה התעופה פאקיונג (אנ')  הוא השדה התעופה היחיד במדינה ושדה התעופה המאה בהודו.

דמוגרפיה

מרבית האוכלוסייה בסיקים ממוצא נפאלי, אך יש בה מיעוט גדול של פליטים אשר היגרו מטיבט בעקבות הפלישה הסינית. למרות עברה ההיסטורי של המדינה כממלכה בודהיסטית, כיום רוב האוכלוסייה (למעלה מ-60%) משתייכת לדת ההינדואית. 28% בודהיסטים, ו-7% נוצרים.

תרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
גיל עופר

קריירה

עופר זכה במדליית זהב במכביה החמש-עשרה (1997) לאחר שניצח בגמר את ולדימיר אמונוב מלטביה. שנה לאחר מכן הוא זכה בטורניר 'British Open' בברמינגהאם כאשר ניצח בגמר את ירון שמש הישראלי.
בשנת 1999 עופר זכה במספר מדליות בתחרויות בינלאומיות. בפברואר הוא זכה במדליית ארד בטורניר 'A-tournament Sofia', באפריל הוא זכה במדליית כסף בטורניר ה-'British Open' בברמינגהאם ובאוגוסט הוא זכה במדליית כסף בטורניר 'A-Tournament Minsk'. בשנת 2000 הוא זכה בשלוש מדליות בתחרויות בינלאומיות. בפברואר הוא זכה במדליית זהב בטורניר 'A-tournament Sofia' כשניצח בגמר את דניאל פרננדס הצרפתי, במרץ זכה במדליית ארד בטורניר 'Polish Open' בוורשה ובאוגוסט הוא שוב זכה במדליית זהב בטורניר מסוג 'A-Tournament' היוקרתי במינסק.
עופר השתתף באולימפיאדת סידני 2000 והתחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. בקרב הראשון הוא הפסיד לטיאגו קמילו הברזילאי שלאחר מכן זכה במדליית הכסף ונשר לקרבות בית הניחומים שם הפסיד לנורדין יאגובי האלג'יראי.

חיים אישיים

עופר הוא בן דודו של הסייף האולימפי האמריקאי תמיר בלום .
כמפיט

כמפיט (Chamaephyte) הוא כל צמח רב שנתי שניצני התחדשותו נמצאים בגובה נמוך מעל פני הקרקע (כ-10 עד 20 ס"מ), ואינו מגיע לגובה של שיח או אפילו ל"בן שיח" (בין 25 ס"מ לחצי מטר). מתאפיין בענפים רכים ובמשך חיים שאינו עולה על מספר שנים. דוגמאות לכמפיטים: אזוביון, רוזמרין רפואי, וינקה, קורנית ואברשיים (כמו אברש או חמוציות).
כמפיטים חשובים כמאכל לחיות, במיוחד בסביבות קיצוניות, כמו באזורים גבוהים, קרים, יבשים או סלעיים במיוחד.
גלקסיית גלגל הרוח

היסטוריה

גלקסיית גלגל הרוח התגלתה ב-27 במרץ 1781 על ידי עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר מאשן, שדיווח על תגליתו למסיה. מסיה צפה בה באותו לילה וצירף אותה לקטלוג מסיה, שהיה בשלבים האחרונים לפני פרסומו, תחת התיאור "ערפילית ללא כוכבים מאוד עמומה בין היד השמאלית של רועה הדובים והזנב של הדובה הגדולה. ויליאם הרשל צפה בגלקסיה בשנת 1783 וציין שיש בחלקה הצפוני כוכב בהיר ומספר כוכבים חיוורים בחלקה הדרומי. בתצפית נוספת בשנת 1789 הוא ציין שהיא בהירה מאוד ועם גרעין קטן המוקף בערפיליות נרחבת ושבשוליה יש שתי ערפיליות נוספות (NGC 5461 ו-NGC 5462 שכיום ידוע שאלו אזורי H II בזרוע של הגלקסיה). ג'ון הרשל צפה בה בשנת 1831 ותיאר אותה כערפילית גדולה ועגולה שבהירותה גדלה משוליה לכיוון המרכז בהתחלה באופן הדרגתי ואחר כך בחדות. בשנת 1851 פרסם ויליאם פרסונס רישום של הערפילית עם מספר זרועות ספירליות המקיפות אותה והיה הראשון לגלות את המבנה הספירלי שלה. בשנת 1918 ביצע האסטרונום האמריקאי הבר קרטיס צילום ארוך חשיפה של מספר ערפיליות וביניהן גלקסיית גלגל הרוח. הצילום הראה שהגלקסיה גדולה מאוד ומכילה מספר ערפיליות שזוהו מסביבה ומהוות למעשה אזורים צפופים יותר בזרועותיה (עצמים 5449, 5450, 5451, 5453, 5455, 5458, 5461 ו-5462 בקטלוג הכללי החדש).
עד היום נצפו בגלקסיית גלגל הרוח 4 סופרנובות: SN 1909A שסוגה אינו ידוע והגיע לדרגת בהירות 12, SN 1951H ו-SN 1970G שהיו סופרנובות מסוג II והגיעו בשיאן לדרגות בהירות 17.5 ו-11.5 בהתאמה, ו-SN 2011fe שהייתה סופרנובה מסוג Ia ושבהירותה הגיעה בשיאה לדרגה 10.

תצפית

גלקסיית גלגל הרוח נמצאת כ-5.6 מעלות מצפון-צפון-מזרח לכוכב אלקאיד, כ-5.7 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לאלקור וכ-4 מעלות מצפון מזרח לכוכב θ (תטא) ברועה דובים. גלקסיית המערבולת נמצאת כ-8.8 מעלות מדרום-מערב לגלקסיית גלגל הרוח וגלקסיית החמניה נמצאת במרחק של כ-14.6 מעלות באותו הכיוון. עם בהירות נראית מדרגה 7.8 ניתן להבחין בה בקלות באמצעות משקפת או באמצעות טלסקופ חובבים. טלסקופ בינוני מספיק כדי להבחין במבנה הספירלי שלה, אך רק צילום ארוך חשיפה מאפשר לצפות במבנה המורכב והמרשים שלה שמשתרע על כמעט חצי מעלה - כגודלו של הירח המלא.

תכונות

המרחק אל גלקסיית גלגל הרוח נמדד באמצעות זיהוי של מאות משתנים קפאידיים על ידי טלסקופ החלל האבל. הבהירות המוחלטת שלהם חושבה ממחזורי ההשתנות של אורם ובאופן זה נקבע שהמרחק אל M100 הוא כ-21 מיליון שנות אור. מישור הדיסקה של הגלקסיה כמעט ניצב לקו הראייה אליה כך שהיא נראית כמעט מעגלית עם קוטר זוויתי של כ-29 דקות קשת, השקול לקוטר של כ-175,000 שנות אור. לגלקסיה מבנה מורכב וא-סימטרי של זרועות מתפצלות וזרועות משנה קצרות. לזרועות צבע כחלחל המראה על נוכחות של כוכבים צעירים וחמים מאוד שנוצרו במאות מיליוני השנים האחרונות ויש בהן אזורים צפופים של מימן מיונן שבהם נוצרים צבירי כוכבים שנראים כמו גושים כחולים בתוך הזרועות. חלק מהאזורים האלה נחשבו בעבר לעצמים נפרדים והוכנסו לקטלוג הכללי החדש עם מספרי NGC משלהם. מסתה של גלקסיית גלגל הרוח מוערכת בכ-‎9.7×10¹⁰‎ מסות שמש והיא מאירה בעוצמה של פי ‎2.6×10¹⁰‎ מעוצמת ההארה של השמש.
מסביב לגלקסיית גלגל הרוח נמצאות מספר גלקסיות קטנות יותר ועמומות יותר שמהוות קבוצת גלקסיות שנקראת על שמה קבוצת M101. רוב הגלקסיות עמומות מכדי להראות באמצעות ציוד חובבים, אך הבהירות שבהן, NGC 5474 ו-NGC 5585, הן עם דרגת בהירות 11 וניתנות לצפייה באמצעות טלסקופ חובבים. חלק מהגלקסיות הקרובות הן למעשה גלקסיות לוויין של גלקסיית גלגל הרוח.
טורבינה

טוּרְבִּינָה (במקור מילה לטינית turbo שמשמעותה מערבולת) היא מנוע סיבובי הממיר זרימה של נוזל או גז לאנרגיה מכנית סיבובית. ההדף שנוצר משריפת דלק נוזלי או גז עם אוויר דחוס משמש ככוח המניע של הטורבינה. האנרגיה בגל המסתובב של הטורבינה מנוצלת להפעלת מתקנים, מכונות או גנרטורים להפקת חשמל.
בהתאם לסוג החומר המגיע לטורבינה, מבחינים בין טורבינת מים, טורבינת גז, טורבינת קיטור או טורבינת רוח. טורבינות המים הראשונות הומצאו בעת העתיקה והגיעו לידי פיתוח בתקופה הרומאית. טורבינת המים המודרנית הומצאה על ידי פורנדון ב-1828. הטורבינה הנפוצה ביותר היום היא מנוע סילון המהווה טורבינת גז.

מבנה

ניתן לסווג את הטורבינות לפי כוון הזרימה בהן. בהתאם לכך ניתן להבדיל בין טורבינות ציריות וטורבינות רדיאליות. הטורבינה מורכבת מבית הטורבינה (סטטור) וממאיץ (רוטור). המאיץ הוא גל המונח על המסבים של בית הטורבינה. בית הטורבינה (הסטאטור) הופך את האנרגיה הפוטנציאלית של הנוזל או הגז המוזרם לתוכו לאנרגיה קינטית של זרימה.
בית הטורבינה והמאיץ מורכבים ממערכת של כפות, כנפיים או להבים, זאת בהתאם לסוג הנוזל או הגז המוזרם לתוכם. תפקידם הוא להזרים במהירות את הנוזל או הגז לעבר הלהבים או הכפות במאיץ ולהגביר את האנרגיה הנוצרת במאיץ כאשר הנוזל או הגז פוגע בו. דוגמה לטורבינה פשוטה היא שבשבת המסתובבת באמצעות נשיפה.
קאנונים (בודהיזם)

קאנון המהיאנה

מאוחר יותר הופיע קאנון המהיאנה, המכיל כ-600 סוטרות על קווי-העברה שונים . על פי טענת אנשי זרם זה, גם קאנון זה מכיל את דבריהם של הבודהה עצמו ובודהיסטוות. קאנון מהיאנה בהיקף רחב ומלא יותר קיים בשפה הסינית אף-על-פי שהקאנון המקורי נכתב בסנסקריט.

קאנון המהיאנה הסיני (ארבע האַגַמוֹת)

קאנון המהיאנה הסיני נקרא "ארבע האַגַמוֹת" והוא תורגם מהיבריד סנסקריט, השפה שבה נכתבו הקאנונים הקדומים של המהיאנה לשפה הסינית. הוא מכיל גרסאות שונות במידת-מה מאלה של הקאנון הפאלי (הכולל וינאיה, סוטרה ואבהידהרמה), ובנוסף סוטרות מהיאנה שאינן מצויות בקאנון הפאלי. המהיאנה-בודהיזם בקוריאה, וייטנאם ויפן הוא במקורו מהיאנה סינית.
סוטרות בודדות מחוץ לקאנון זה הפכו לקאנונים בפני עצמן ומסביבן נוצרו מספר אסכולות. מאוחר יותר אסכולות אלו הועתקו לארצות נוספות.

הקאנון הטיבטי

קיים גם קאנון בשפה הטיבטית. הקאנון הטיבטי, השייך לזרם הווג'ריאנה, מכיל לא רק את התכנים הבודהיסטיים של המהיאנה ואלה של הבודהיזם הראשוני - טהרוואדה, אלא גם תכנים טנטריים וביאורים רבים. הקאנון הטיבטי הוא כנראה המאוחר ביותר ושונה במידה ניכרת משני קודמיו. בצורתו הבסיסית הוא דומה להם, אם כי הוא מחולק לשניים: "קאנג'יור", המכיל את הוינאיה, סוטרה, אבהידהרמה וטנטרה, ו"טנג'יור" – הספרות הפרשנית הענפה לקאנג'יור.

הקאנון היפני

הבודהיזם היפני של אסכולת השינגון מסווג את התכנים ביחס להתגלמויותיו של הבודהה (טריקאיה): התכנים הראשוניים מתייחסים לנירמנקאיה, סוטרות האקיאנה לסמבוגקאיה, והתכנים של הווג'ריאנה – לדהרמקאיה.
חיישינן למיעוטא

בהלכה, העיקרון חיישינן למיעוטא (בעברית: חוששים למיעוט) היא דעת יחיד של רבי מאיר, לפיו למרות הכלל אחרי רבים להטות, אין הכוונה שכוחו של הרוב מוחלט וכוחו של המיעוט מתבטל, אלא קביעת התורה היא רק שכוחו של הרוב עדיף מזה של המיעוט, ומכאן עדיפותו, ולכן במקום שלטובת המיעוט עומד כלל אחר כמו למשל חזקה, יש גם לו חשיבות.

מקרה בו המיעוט והחזקה מול הרוב הם פלגא ופלגא

על פי כלל זה, נקבע על ידי רבי מאיר שבמקרה של רוב מול מיעוט וחזקה ההכרעה היא "פלגא ופלגא", כלומר אף על פי שרוב וחזקה רוב עדיף, מצרפים את כוחו של המיעוט (שלא התבטל) לכוחה של החזקה שגם היא קיימת כמובן אלא שהרוב עדיף ממנה, וממילא שני הצדדים שווים. כך למשל נחלקו רבי מאיר ושאר החכמים במקרה של אישה שיצא בעלה למדינת הים עם אישה אחרת, ומת. השאלה היא האם הוא הוליד בנים מהאישה אחרת. לפי כלל החזקה דמעיקרא, האישה בחזקת זקוקה ליבום, מכיוון שלא ידוע על בנים של הבעל המת. מצד שני לפי הכלל ש"רוב מתעברות ויולדות", כלומר רוב נשים הנישאות לבעל מתעברות ולא מפילות את העובר אלא יולדות אותו, יש להניח שיש לו בנים. במקרה זה סוברים החכמים שהיא בחזקת פטורה מיבום כי "רוב מתעברות ויולדות", ואילו רבי מאיר סבור שמדובר בספק שקול, מכיוון שמצד שני יש לנו חזקה ומיעוט האומרות שהיא זקוקה לייבום, כלומר - לפי רבי מאיר מצרפים גם את כוחו של המיעוט שאינן מתעברות ויולדות לצד החזקה, וממילא שני הצדדים שקולים.

מקרה בו המיעוט והחזקה שקולים יותר מהרוב

במקרה אחר, סובר רבי מאיר שלא די שהמיעוט גורם לחזקה להיות שקולה כנגד הרוב, אלא שהחזקה מתגברת ועדיפה על הרוב. כלל זה אמור בעיסה שנגע בה ילד. ישנו כלל ש"רוב תינוקות מטפחין באשפה", כלומר - ידיו של ילד אינן טהורות מכיוון שהוא נוגע וממשמש תמיד במקומות המלוכלכים ששם ישנן נבלות וטומאות אחרות הגורמות לו להיות טמא, וממילא העיסה שבה נגע אינה טהורה. על כלל זה חלוק רבי מאיר, וסבור שהעיסה טהורה, מכיוון שישנה חזקה דמעיקרא האומרת שהעיסה בחזקת טהרה, ולכך ניתן לצרף את המיעוט תינוקות שאינן מטפחין באשפה, והחזקה והמיעוט במקרה זה עדיפים יותר מהרוב. חכמי התוספות מסבירים כי אף על פי שבמקרה רגיל סבור רבי מאיר שהמיעוט רק מצרף את כוחו לחזקה כדי שתהיה במשקל שווה מול החזקה, במקרה זה יש לחזקה והמיעוט כוח גדול יותר, שכן מדובר ב"רוב חלש", שכן לא ברור לחלוטין שאכן רוב הילדים מטפחים תמיד באשפה, ורוב זה חלש יותר מה"רוב מתעברות ויולדות".

מקרה בו התחשבות במיעוט גורמת למיעוט להיות רוב

לפעמים, ההתחשבות במיעוט כקיים, עלולה להביא למצב שבו למפרע מתברר שהמיעוט הוא בעצם רוב. מקרה כזה מתואר באישה שרואה דם לאחר עשיית צרכיה בתוך הכלי שבו נמצא השתן, וקיים חשש שמקור הדם הוא מצוואר הרחם ולא מהשתן. במשנה מתוארים שני מצבים: השתנה בעמידה - שמכיוון שבמצב כזה השתן אינו יוצא בדרך טבעית קיים חשש שהוא גרם להוצאת דם מצוואר הרחם, והשתנה בישיבה. לפי רבי מאיר, במקרה שההשתנה הייתה בעמידה - האישה טמאה ואם ההשתנה הייתה בישיבה, האישה טהורה. בר"ן מוסבר כי המקרה בו השתן גורם ליציאת דם מצוואר הרחם הוא נדיר, אכן לפי שיטת רבי מאיר יש לחשוש גם למיעוט ולכן האישה טמאה. על כך תמהו האחרונים מדוע, אם כן, טימא רבי מאיר את האישה בוודאות ולא קבע שמדובר בספק?. על כך מבאר רבי חיים מצאנז כי קיים כלל ש"רוב דמים מן המקור", אלא שבמקרה כזה בו האפשרות שהדם יגיע מצוואר הרחם נדיר, יש להניח על פי הכלל "רוב" כי מקור הדם אינו בצוואר הרחם והוא יצא יחד עם השתן, אך לפי שיטתו של רבי מאיר שיש להתחשב גם באפשרות הנדירה יחסית שהדם יגרום לאפשרות שהדם יצא מצוואר הרחם, אם כן, שוב קיים הכלל ש"רוב דמים מן המקור", שהרי מתוך צוואר הרחם יוצאים, באופן כללי, יותר דם מאשר נקב השתן.
.tr

tr. היא סיומת האינטרנט הלאומית  של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בטורקיה, הסיומת הושקה בשנת 1990. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי ארגון 'Turkey Internet Society' ואוניברסיטת 'Middle East Technical University' באנקרה. הסיומת nc.tr. משמשת כסיומת אינטרנט משנית של צפון קפריסין אשר לא מוכרת כמדינה על ידי האומות המאוחדות ובתוך כך לא מחזיקה בסיומת אינטרנט ראשונה.

סטטיסטיקות

בשנת 2017 היו רשומים מעל ל-380,000 שמות תחום תחת סיומת זו. נכון למרץ 2017, 15.53% מכלל שמות התחום הרשומים תחת הסיומת tr. פעלו דרך פרוטוקול HTTPS הבטוח.
השרת האינטרנטי Internet Information Services של מיקרוסופט הוא הפופולרי ביותר ומשרת 35.31% משמות התחום בסיומת זו. אחריו השרת Apache HTTP Server משרת 35.14% מכלל שמות התחום בסיומת זו.
נוב (עיר מקראית)

נוב (במקרא כתוב נֹב) היא עיר מקראית הממוקמת בנחלת שבט בנימין. על פי אזכור העיר בשמואל א', כ"א, עולה כי העיר הייתה עיר כהנים, בה היה המשכן בימי שאול המלך, שם ישבו הכהנים בני עלי לאחר חורבן שילה. הסיפור המפורסם ביותר במקרא הנוגע לעיר מופיע בשמואל א', כ"א שם מסופר על בריחתו של דוד אל העיר ועל תגובת שאול לכך שמצווה לטבוח את כל כהני העיר.
על פי התלמוד, המשכן מוקם בעיר במשך שלוש-עשרה. ספר הזוהר מציג דעה כי העיר נוב היא בעצם ענתות המקראית, אך דוחה אותה בנימוק שענתות לא הייתה עיר אלא כפר. הרב ראובן מרגליות מפרש] את סברת שוויון המקומות על פי הפסוקים בספר נחמיה (פרק יא) וספר ישעיה (פרק י) המזכירים אותם זה לצד זה.
הארכאולוג חנן אשל זיהה בשועפאט את מיקומה של נוב עיר הכהנים, מתקופת בית ראשון.

הטבח בנֹב

לנוב ברח דוד בעת ששאול המלך רדף אחריו להורגו. שם ביקש מאחימלך בן אחיטוב הכהן, לחם וחרב. אחימלך נתן לו מלחם הפנים, ואת חרב גוליית הפלישתי. מוזכר שדואג האדומי נכח שם באותו זמן.
שאול מלין על צוותו שאינו נאמן לו, אלא מצדד עם דוד. בתגובה, דואג האדומי גילה לשאול שראה את דוד בנוב, ושקיבל סיוע מהכהן, אחימלך. 

שאול זימן אליו את אחימלך, שהתייצב אצל המלך עם 85 כהנים מבני משפחתו, צאצאי עלי הכהן.

שאול האשים אותם בתמיכה בדוד ומורה לעבדיו להרוג אותם; בעקבות זאת, דואג האדומי רצח 85 כהנים.
לאחר-מכן, דואג ערך טבח ורצח את כל תושבי נוב מנער ועד זקן טף ונשים. רק פליט אחד בלבד נמלט מהטבח, אביתר, בנו של אחימלך.
מעניין לציין שאיזכור המאורע בתהילים שובץ בספר כפרק נב

זיהוי העיר

ממה שנאמר במקרא בתיאורים הגאוגרפיים השונים, ברור למדי מהו האזור שבו יש לחפש את נוב. העיר משקיפה על ירושלים והיא נמצאת דרומית לגבעת שאול וסמוכה לענתות וענניה. יש חוקרים שהציעו למצוא קשר בין נוב לבין ראשו של הר הזיתים שבו עבר דוד בבריחתו מפני אבשלום לפני הגעתו לבחורים. אבל זוהי סברה שאין לה יסוד מספק.
הקושי העיקרי בזיהוי המיקום של נוב הוא שעל אף שברור היכן היא אמורה להיות, אין באזור אתר ארכאולוגי שניתן למצוא בו הוכחות לזיהוי העיר. חירבת א-צ'ומע או חירבת אל-קמעה (כעמה) בסביבת שועפאט אינן משקיפות על ירושלים ואף אין בהן ממצא ארכאולוגי מתאים. ראס אל משארף, בפסגת הר הצופים, מסתבר מבחינה טופוגרפית אולם גם בו אין ממצא חומרי המוכיח את זיהוי המקום. היו מי שהציעו לזהות את נוב באל עיסאויה, שבה נמצאו חרסים מתקופת הברזל, אבל אין אתר זה משקיף על ירושלים. ספק אם חרסים מתקופת הברזל שנמצאו בבית הקברות הצבאי בקרבת אל עיסאויה, הניצב על הרכס, מעידים על יישוב של ממש במקום זה. אפשרות נוספת שהועלתה על ידי אולברייט היא לזהות את נוב בא-טור, אולם לא הובאו עד כה ראיות ארכאולוגיות לכך.
בלייק אדוארדס

קורות חיים

נולד ב-26 ביולי 1922 בעיר טולסה, באוקלהומה שבארצות הברית בשם ויליאם בלייק קראמפ (William Blake Crump). בילדותו שיחק במספר סרטים ואף כתב תסריטים. פריצתו בתחום הבימוי הייתה ב-1961 כשביים והפיק את הסרט "ארוחת בוקר בטיפני" בכיכובה של זוכת האוסקר אודרי הפבורן. ב-1962 ביים את הסרט "ימים של יין ושושנים" עם ג'ק למון ולי רמיק.
לאחר סרט זה בא "הפנתר הוורוד" בכיכובו של השחקן והקומיקאי פיטר סלרס, שיצא לאקרנים ב-1963 והפך לסרט קומדיה אשר בעקבותיו באו עוד שמונה סרטים שגם הם הפכו ללהיטים.
ב-1959 ביים את הקומדיה מבצע תחתונית עם קרי גרנט וטוני קרטיס. ב-1984 ביים את הסרט "מיקי ומוד" עם דדלי מור בתפקיד הראשי.
לאחר נישואיו לשחקנית הקולנוע ג'ולי אנדרוז, הוא ביים והפיק מספר סרטים בהשתתפותה, לרבות דרלינג לילי, הקומדייה "10", הדרמה "סיפור חיים" (1986), והסרט עטור הפרסים "ויקטור ויקטוריה".
בטקס האוסקר ה-75 ב-2004 זכה אדוארדס בפרס אוסקר לשם כבוד על מפעל חיים.
היה נשוי לפטרישה ווקר בין 1953 ל-1967 ולהם שני ילדים משותפים. מאז 1969 ועד פטירתו היה נשוי לג'ולי אנדרוז ולהם שתי בנות מאומצות.
בשנת 2005 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת המדינה של אריזונה.
אמריקן איגל אאוטפיטרס

היסטוריה

החנות הראשונה של אמריקן איגל נפתחה ב-1977 על ידי האחים מארק וג'רי סילברמן, בקניון Twelve Oaks Mall בנובי, עיר קטנה שבמישיגן.
בתחילת שנות התשעים משפחת שוטנשטיין מאוהיו, אחת מהקמעונאיות המצליחות בעולם ושבראשה עמד ג'רום שוטנשטיין, רכשה את החברה. בהובלתם, נרקם מותג המציע איכות גבוהה וביגוד אופנתי.
בשנים האחרונות חלה התרחבות של אמריקן איגל לשוק הבינלאומי. בשנת 2001 הושקו חנויות בקנדה ובשנת 2010 נפתחו 3 חנויות זיכיון במזרח התיכון. בנוסף, בתחילת 2011 נפתחו חנויות הזיכיון גם בהונג קונג, סין, רוסיה, ערב הסעודית, מצרים ועוד. בתחילת 2012 הגיעה הרשת ליפן ולישראל. כיום מונה הרשת בישראל 33 חנויות ברחבי הארץ.
בשלהי שנת 2014 פתחה הרשת לראשונה סניפים באירופה, עם כניסתה לבריטניה ופתיחת 3 סניפים בלונדון. הרשת ממשיכה את התרחבותה בשוק הבינלאומי, ועתידה להיכנס למדינות נוספות.
אנדריי פלנקוביץ'

ביוגרפיה

פלנקוביץ' נולד ב-8 באפריל 1970 בזאגרב, אז בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה וכיום בשטח קרואטיה. אביו היה אקדמאי ואמו הייתה קרדיולוגית. בשנת 1988 החל פלנקוביץ' ללמוד משפטים באוניברסיטת זאגרב. סיים את לימודי הדוקטורט בשנת 1993. עבודתו עסקה בתהליכי קבלת ההחלטות באיחוד האירופי.
לאחר סיום לימודיו האקדמיים החל פלנקוביץ' לעבוד במשרד החוץ. בשנים 2005–2010 פלנקוביץ' כיהן כסגן שגריר קרואטיה בצרפת. בדצמבר 2011 נבחר לפרלמנט הקרואטי.
ב-19 באוקטובר 2016 נבחר לראשות הממשלה בהצבעה של 91 בעד, 45 נגד ו-3 נמנעים בקרב 151 חברי הפרלמנט. ממשלתו הגדילה את שכר המינימום בכ-5% ופלנקוביץ' עצמו הצהיר בשנת 2017 כי קרואטיה עתידה להצטרף לגוש האירו בשמונה השנים שלאחר מכן. כל שלוש סוכנויות דירוג האשראי הגדולות שיפרו את דירוג קרואטיה ב-2018.