יחסי ארצות הברית–פולין

היסטוריה

אף על פי שחלוקת פולין שמחקה את המדינה הפולנית מהמפה בשנת 1795 מנעה כינון היחסים דיפלומטיים הרשמיים בין פולין לבין המדינה האמריקנית החדשה, פולין, אשר חוקקה את החוקה העתיקה השנייה בעולם בשנת 1791, נחשבה תמיד בארצות הברית כבעלת השפעה חיובית, ובמהלך המאה ה-18, דמויות פולניות חשובות כגון תדיאוש קושצ'ושקו וקז'ימייז' פולאסקי השפיעו על עיצוב ההיסטוריה של ארצות הברית. פולנים רבים היגרו לארצות הברית במהלך המאה ה-19, והקימו קהילה פולנית אמריקאית גדולה.
מרד נובמבר הפולני בשנת 1830 זכה לסיקור אוהד ונרחב בארצות הברית, ולאחר דיכויו בשנת 1831 המשיכו העיתונים האמריקאיים לפרסם ידיעות ממקורות בריטיים וצרפתים המתעדים את דיכוי הפולנים על ידי רוסיה.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית איבדו האינטלקטואלים האמריקנים עניין בעצמאותה של פולין. היסטוריונים טענו כי הנשיא אברהם לינקולן עצמו אהב את הפולנים, אך בחר שלא להתערב בענייני אירופה מחשש שיתמכו בקונפדרציה. ההיסטוריון טום דלאהיי הצביע על התמוטטות קריטית ביחסים בין "קואליציית קרים" (בריטניה, צרפת ואוסטריה) לבין רוסיה, עם עצמאותה של פולין כסיבה מרכזית לקונפליקט. אהדתם של הרוסים הייתה לטובת מדינות הצפון, ולינקולן הביע מדיניות של אי התערבות כלפי "הבעיה הפולנית" של רוסיה. בכך הוא התנכר לפוליטיקה הבריטית והצרפתית והתקרב לרוסים, ותרם למאזן כוחות לטובת הצאר.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, כוננה ארצות הברית יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה הפולנית השנייה שהוקמה באפריל 1919, אך היחסים בין שתי המדינות היו מרוחקים, בשל מדיניות האי-התערבות של ארצות הברית. במהלך מלחמת העולם השנייה היו השתיים חלק מבעלות הברית, אך היה תיאום מועט בלבד בין ממשלת ארצות הברית לממשלת פולין הגולה שישבה בלונדון.
ב-5 ביולי 1945 הכירה ממשלת ארצות הברית בממשלה הקומוניסטית שהוקמה בוורשה על ידי הממשלה הסובייטית, ובכך נטשה את הממשלה הפולנית בגולה. אחרי 1950 פולין (או הרפובליקה העממית של פולין מאז 1952) הפכה לחלק מהגוש המזרחי, וככזה, נחשבה לאויבת של ארצות הברית במהלך המלחמה הקרה. לאחר עליית גומולקה לשלטון בשנת 1956 החלו היחסים עם ארצות הברית להשתפר. עם זאת, במהלך שנות ה-60 חזרה פולין למדיניות של תמיכה מלאה ובלתי מעורערת ביעדי מדיניות החוץ הסובייטית. כמו כן בשל ניתוק היחסים עם ישראל לאחר מלחמת ששת הימים, גרמה שוב לצינון היחסים. היחסים בין ארצות הברית לפולין השתפרו משמעותית לאחר שאדוורד גרק החליף את גומולקה, והביע את התעניינותו בשיפור היחסים עם ארצות הברית. בשנת 1972 נחתם הסכם קונסולרי בין המדינות. בשנת 1974 היה גרק המנהיג הפולני הראשון שביקר בארצות הברית.
עלייתה של תנועת סולידריות בשנת 1980 העלתה את התקווה כי יירשם שיפור בקשרי החוץ של פולין, כמו גם בפיתוח המקומי שלה. במהלך תקופה זו, ארצות הברית סיפקה 765,000,000 דולר לסיוע חקלאי. אך מכיוון שזכויות האדם וחופש הפרט לא שופרו, ביטלה ארצות הברית את מעמד המדינה המועדת לפולין בתגובה להחלטת הממשלה הפולנית לאסור את סולידריות בשנת 1981. בשנת 1987 הותרה פעילותה של תנועת סולידריות בחזרה, ובתגובה שודרגו היחסים הדיפלומטיים בין המדינות.
לאחר נפילת המשטר הקומוניסטי בפולין בשנת 1989, התחממו היחסים בין המדינות. כל ממשלות פולין מאז תמכו בצורה החזקה בהמשך הנוכחות הצבאית והכלכלית האמריקנית באירופה, ופולין היא אחת מבעלות הברית הבולטות ביותר של ארצות הברית.
בשנת 1999 הצטרפה פולין לנאט"ו והפכה לבעלת ברית רשמית של ארצות הברית, ובמסגרת זו היא סייעה לארצות הברית במלחמה בטרור, מלחמת אפגניסטן ומלחמת עיראק, שבה הכוחות הפולנים היוו מרכיב חשוב מכוחות הקואליציה. פולין משתפת פעולה עם ארצות הברית בסוגיות כמו דמוקרטיזציה, אי הפצת נשק גרעיני, זכויות אדם, שיתוף פעולה אזורי במרכז אירופה ובמזרחה, ורפורמה באומות המאוחדות.
הנשיא ברק אובמה ביקר בפולין ב 27-28 במאי 2011, והוא נפגש עם ראש ממשלת פולין דונלד טוסק ועם נשיא פולין ברוניסלב קומורובסקי. מנהיגי ארצות הברית ופולין דנו בסוגיות כלכליות, צבאיות וטכנולוגיות.
בשנת 2017 ביקר נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ, בביקור החוץ השני שלו בפולין, והוא נפגש עם נשיא פולין אנדז'יי דודה. הנשיא טראמפ והנשיא דודה קיימו אז מסיבת עיתונאים משותפת בטירה המלכותית בוורשה, ובה הנשיא טראמפ הודה לעם הפולני ולנשיא דודה על קבלת הפנים החמה שקיבל בוורשה. טראמפ אמר: "הברית החזקה שלנו עם פולין ועם נאט"ו נותרה קריטית להרתעת הסכסוך ולהבטיח שלא תתרחש שוב מלחמה בין המעצמות הגדולות, וכי העולם יהיה מקום בטוח יותר. כמו כן, אמריקה מחויבת לשמור על שלום וביטחון מרכז ומזרח אירופה".

יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה ו-2 קונסוליות בקרקוב ופוזנן. מאידך, פולין מחזיקה בארצות הברית שגרירות בוושינגטון די סי ו-12 קונסוליות באטלנטה, בוסטון, שיקגו, סינסינטי, דנוור, הונולולו, יוסטון, לאס וגאס, לוס אנג'לס, מיאמי, ניו יורק, פילדלפיה, פיניקס, פיטסבורג, ראלי, סן פרנסיסקו, סנט לואיס וסן ואלי.