אוניות המערכה מסדרת סבסטופול

היסטוריית בנייה

לאחר מלחמת רוסיה-יפן האימפריה הרוסית איבדה חלק משמעותי של הצי. בנוסף לצורך לחידוש הצי היה צורך להפיק לקחים מהמלחמה במהלך החידוש. אחד הדרישות החדשות היה להגדיל את יכולת האונייה להמשיך בתפקוד לאחר מספר פגיעות.
על תחילת הבנייה הוחלט על ידי ניקולאי השני ב-17 בדצמבר 1908. הדומה אומנם הכירה בחשיבות בניית האוניות אך התנגדה לתקצוב הענק הנדרש. בסופו של דבר בעקבות התערבות של פיוטר סטוליפין נושא התקצוב מצא את פתרונו והיה ניתן להתחיל בקידום הפרויקט.
בניית כל ארבע האוניות בסדרה החלה באותו יום 3 ביוני 1909 ב-2 מפעלים של סנקט פטרבורג. התכנון היה לסיים את הבנייה כבר בשנת 1912. בעקבות בעיות תקצוב הבנייה התעכבה. רק במהלך יוני-ספטמבר 1911 האוניות ירדו למים. גם לאחר מכך היו עיכובים באספקת חימוש ומערכות הנעה לאוניות.
האוניות נכנסו לשרות לקראת תחילת מלחמת העולם הראשונה. מהתאם למדיניות הפיקוד העליון האוניות לא עזבו את תחומי המפרץ הפיני ולמעשה לא השתתפו באף קרב ימי במהלך מלחמה זו. תרומתם צומצמה להשתתפות בהצבת מוקשים וליווי אוניות אחרות. אומנם נוכחותם הרתיע את הצי הגרמני מפעילות התקפית באזור.
במהלך שנות ה-30 אוניות שהיו בשרות עברו חידוש מערכות נשק, פיקוד ושליטה ושיפוץ כללי.

סבסטופול

האונייה נכנסה לשרות פעיל ב-17 בנובמבר 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה האונייה הוצבה בהלסינקי (שהיה אז בתחומי האימפריה הרוסית). בעקבות הסכם ברסט ליטובסק אוניות הצי הרוסי היו צריכות לעזוב את פינלנד ובהתאם לכך האוניה עברה לקרונשטט. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה האוניה השתתפה בהגנת על סנקט פטרבורג ובשנת 1921 בדיכוי מרד קרונשטט. באותה שנה שמה של האונייה השתנה ל"הקומונה הפריזאית". בשנת 1929 סוכם להעביר את האוניה לים השחור במטרה לחזק את צי הים השחור.
במהלך מלחמת העולם השנייה האוניה השתתפה בקרבות ובהעברת אספקה לסבסטופול הנצורה. ב-31 במאי 1943 לאונייה הוחזר שמה המקורי.
לאחר מלחמת העולם השנייה האוניה הוצבה בסבסטופול. בשנת 1954 היא הוצאה משרות והפכה לאונית הדרכה. בשנים 1956-1957 האוניה הוצאה משרות והועברה למיחזור מתכת.

פולטבה

האונייה נכנסה לשרות פעיל ב-4 בדצמבר 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה האונייה הוצבה בהלסינקי (שהיה אז בתחומי האימפריה הרוסית). בעקבות הסכם ברסט ליטובסק אוניות הצי הרוסי היו צריכות לעזוב את פינלנד ובהתאם לכך האוניה עברה לקרונשטט. ב-24 בנובמבר 1919 התרחשה שריפה גדולה על האוניה. האוניה נפגעה קשה מאוד. במהלך שנים היו תוכניות לשקם אותה אך למעשה היא לא שוקמה ולא חזרה לשרות. חלק מתותחי האוניה פורקו והועברו לולדיווסטוק בו הם שולבו במערכת הגנת החוף. יתר חלקי האוניה בסופו של דבר הועברה למיחזור מתכת.

פטרופבלובסק

האונייה נכנסה לשרות פעיל ב-24 בדצמבר 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה האונייה הוצבה בהלסינקי (שהיה אז בתחומי האימפריה הרוסית). בעקבות הסכם ברסט ליטובסק אוניות הצי הרוסי היו צריכות לעזוב את פינלנד ובהתאם לכך האוניה עברה לקרונשטט. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה האוניה השתתפה בהגנת על סנקט פטרבורג ובשנת 1921 צוות האוניה השתתף במרד קרונשטט. באותה שנה שמה שונה ל"מאראט".
במלחמת החורף אונייה השתתפה בהפגזות של החוף הפיני. עם תחילת מלחמת העולם השנייה האונייה השתתפה בהגנת הלנינגרד הנצורה. ב-23 בספטמבר 1941 האונייה נפגעה קשה מפגיית הפצצת אוויר. למרות שהיא לא יכלה לנוע, תותחים שלה היו פעלים במהלך כל המערכה על העיר.  ב-31 במרץ 1943 לאוניה הוחזר שמה המקורי.
לאחר המלחמה האונייה הוכרזה כאונית הדרכה ובשנת 1953 הוצאה משרות והועברה למיחזור מתכת.

גנגוט

האונייה נכנסה לשרות פעיל ב-26 בדצמבר 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה האונייה הוצבה בהלסינקי (שהיה אז בתחומי האימפריה הרוסית). בעקבות הסכם ברסט ליטובסק אוניות הצי הרוסי היו צריכות לעזוב את פינלנד ובהתאם לכך האוניה עברה לקרונשטט. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה האוניה השתתפה בהגנת על סנקט פטרבורג. בשנת 1921 שמה שונה ל"מהפכת אוקטובר".
במלחמת החורף האוניה השתתפה בהפגזות של החוף הפיני. עם תחילת מלחמת העולם השנייה האוניה השתתפה בהגנת הלנינגרד הנצורה. בשנת 1954 הוכרזה כאונית הדרכה ובשנת 1956 הוצאה משרות והועברה למיחזור מתכת.