google/wiki40b huggingface dataset:
הדיוויזיה ההררית השלישית (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה בגראץ ב-1 באפריל 1938, על בסיס הדיוויזיות ה-5 וה-7 של הצבא האוסטרי. תחת פיקודו של אדוארד דיטל, לחמה הדיוויזיה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-14. הדיוויזיה לקחה חלק פעיל במערכה בנורווגיה, והונחתה דרך הים בהרי הצפון. ב-28 במאי 1940 חזרו בעלות הברית בפיקודו של אוטו רוגה וכבשו את נרוויק. דיטל פתח בהתקפה, וב-8 ביוני נסוגו בעלות הברית מהעיר. כוחותיו של רוגה נכנעו בפני הדיוויזיה ההררית השלישית ב-12 ביוני. לאחר מכן הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס ההררי נורווגיה, ולחמה במסגרת "מבצע אייל" שהתרחש במקביל למבצע ברברוסה. במבצע זה, הגרמנים, בשיתוף פעולה עם פינלנד, כבשו את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות.
בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, ובאוקטובר 1942 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה ה-11, והשתתפה במצור על לנינגרד. בנובמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות מרכז, שם פעלה כחלק מקורפוס הלופטוואפה ה-2 במסגרת הקורפוס ה-59, ובדצמבר הועברה הדיוויזיה לקבוצת ארמיות דון, ולחמה במסגרת קרב סטלינגרד. בינואר 1943 הוכפפה הדיוויזיה לפלגת הארמייה פרטר-פיקו כחלק מקבוצת ארמיות B, והשתתפה בקרבות באזור הדונייץ. במרץ הוכפפה לקורפוס ה-30 כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה, ובאפריל הוכפפה לארמייה השישית, שבמסגרתה פעלה החל מיוני כחלק מהקורפוס ה-4. הדיוויזיה השתתפה בקרבות הנסיגה של הוורמאכט באוקראינה הונגריה וסלובקיה, וב-8 במאי 1945 נכנעה באולמוץ לצבא האדום.
קולין קמפבל

צעירותו והשכלתו

קמפבל נולד ב-1934 וגדל בחוות חלב. הוא למד לימודי רפואה קדם-וטרינריים באוניברסיטת מדינת פנסילבניה, שם רכש תואר ראשון ב-1956, ולמד בבית הספר לוטרינריה באוניברסיטת ג'ורג'יה במשך שנה.

הוא השלים לימודי תואר שני בתזונה ובביוכימיה באוניברסיטת קורנל ב-1957, שם למד בהדרכתו של קליב מק'קי (Clive McCay) (הידוע בשל מחקריו על תזונה והזדקנות), הוא קיבל דוקטורט בתזונה, ביוכימיה ומיקרוביולוגיה ב-1962, גם כן מקורנל.
החל מראשית שנות התשעים קמפבל צורך בעיקר תפריט טבעוני, אולם הוא אינו מזהה את עצמו כצמחוני או כטבעוני מכיוון שהכינויים הללו מתייחסים לדברים שהוא אינו תומך בהם, כמו למשל התנגדות לניסויים בבעלי-חיים.

קריירה

קמפבל הצטרף ל-MIT כעמית מחקר ואחר-כך עבד במשך עשר שנים במחלקה לביוכימיה ולתזונה של וירג'יניה טק, לפני ששב לקורנל ב-1975 על-מנת להצטרף ליחידה למדעי התזונה. הוא עבד כיועץ מדעי בכיר במכון האמריקני לחקר הסרטן,

ועמד בראש הוועדה המייעצת של ועדת הרופאים לאחריות רפואית.

הוא ידוע במיוחד בשל מחקריו, המבוססים בחלקם על פרויקט סין, שמקשרים בין צריכת חלבון מבעלי חיים להתפתחות סרטן ומחלות לב, 

הוא טוען שקזאין, חלבון המצוי בחלב יונקים, הוא "גורם הסרטן העיקרי שאנו צורכים".
מאז 1978 הוא חבר בכמה פאנלי מומחים לבטיחות מזון במסגרת האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית), ומחזיק בתואר דוקטור לשם כבוד מהאקדמיה הסינית לרפואה מונעת.
ב-2010, אחרי שעבר ניתוח לב, הנשיא לשעבר ביל קלינטון אימץ כעיקרון את הדיאטה הטבעונית עליה, בהמלצת Caldwell Esselstyn, דין אורניש וקולין קמפבל.
Downtown (שיר של אניטה)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אניטה, ג'יי באלווין, סקיי רומפינדו וג'סטין קוילס, והופק על ידי רומפינדו גם כן. את השיר פרסמה אניטה לראשונה באינסטגרם, ובנוסף לכך גם הצצות אל תוך הוידאו קליפ שצולם עבורו.
לפני יציאתו של השיר הזה, יצא השיר "Is That for Me", במסגרת אותו פרויקט. השיר היה בשיתוף הדיג'יי אלסו, והוא נכתב בשפה האנגלית והספרדית.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר צולם על ידי הבמאי ברונו איגלוטי בניו יורק ב-7 בנובמבר 2017. אניטה נסעה לניו יורק למספר פגישות של קידומי מכירות ולאחר מכן נפגשה עם באלווין ואיגלוטי, כדי לדון על הקליפ. איגלוטי ואניטה עבדו בעבר על כמה קליפים של אניטה, אשר כללו בין היתר את "Paradinha" ו-"Sua Cara". אניטה ובלוויין הפיצו לראשונה את הקליפ על ידי פרסום סדרה של כמה תמונות וסרטונים, מאחורי הקלעים על ברשתות החברתיות. הקליפ יצא בסופו של דבר ב-20 בנובמבר 2017, יום לאחר הופעת הבכורה על שירותי הזרמה וחנויות המוזיקה המקוונות.
הקונספט של הסרטון הוא חקר היקום הזוהר של בתי הקזינו של פריז בשנות ה-40, והוא מציג את אניטה ואת באלווין כשני רמאים הגונבים את כספם של שחקני קזינו אחרים. התלבושות שבהן השתמשה אניטה הציגו תערובת של בגדים מחנות הכלבו C & A - הנותנת חסות בפרויקט צ'ק מאט - עם אלמנטים ואביזרים נוספים שעוצבו ונוצרו על ידי מעצבים שונים.
קבוצת ריו

המנגנון הקבוע להתייעצות ותיאום פוליטי (בספרדית: El Mecanismo Permanente de Consulta y Concertación Política), המוכר יותר בכינוי קבוצת ריו (ספרדית: Grupo de Río), הוא ארגון בינלאומי המורכב מ-23 מדינות באמריקה הלטינית ובאיים הקריביים. הארגון נוסד ב-18 בדצמבר 1986 בריו דה ז'ניירו בברזיל על ידי ארגנטינה, ברזיל, קולומביה, מקסיקו, פנמה, פרו, אורוגוואי וונצואלה (שנקראו אז "קבוצת השמונה"). בתחילת דרכו, בזמן המלחמה הקרה, היו פרשנים שתפשו את הארגון כחלופה לארגון מדינות אמריקה שנשלט בידי ארצות הברית. 
לארגון אין מזכירות או גוף מבצע קבועים, והיא מתנהלת באמצעות ועידות פסגה שנתיות בהשתתפות כלל ראשי המדינות החברות.

הועידה ה-20 של קבוצת ריו

הוועידה ה-20 של קבוצת ריו התקיימה במרץ 2008, ובמסגרתה נפתר הקונפליקט שפרץ בין ונצואלה ואקוודור לקולומביה כשבוע לפני כן.
ליגת העל הפרגוואית

היסטוריה

ליגת העל הפרגוואית החלה את דרכה בשנת 1906. ב-18 ביוני פגש עורך העיתון המקומי "אל דיאריו", דון אדולפו ריקלמה, את נציגי חמש הקבוצות שהיו קיימות אז במדינה (אולימפיה, גוארני, ליברטד, חנרל דיאס ונסיונל). יחד הם הקימו את הגוף המנהל של הכדורגל הפרגוואי, "הליגה הפרגוואית לכדורגל" (כיום: התאחדות הכדורגל הפרגוואית). ריקלמה כיהן כנשיא ההתאחדות במשך השנתיים הראשונות לקיומה.
עונת הבכורה של הליגה, בהשתתפות חמש הקבוצות וקבוצת 14 דה מאיו, יצאה לדרך ב-8 ביולי, פחות מחודש מההחלטה על הקמתה, במשחק בין גוארני לאולימפיה שהסתיים בשוויון 1-1. גוארני הייתה לאלופת פרגוואי הראשונה, לאחר שסיימה את העונה במאזן נקי מהפסדים, עם שמונה ניצחונות ושתי תוצאות תיקו. 
הליגה הוסיפה להתקיים כליגה חובבנית עד ל-1931. האלופה החובבנית האחרונה הייתה אולימפיה, שזכתה בתואר השמיני בתולדותיה. קיום הליגה הופסק בין 1932 ל-1934 בעקבות מלחמת הצ'אקו. ב-1935 חזרה הליגה לפעילות, והייתה לראשונה לליגה מקצוענית. האלופה המקצוענית הראשונה הייתה סרו פורטניו, שזכתה באליפות החמישית בתולדותיה.
בשנת 1996 שינתה הליגה את מתכונתה לאפרטורה וקלאוסורה. עם זאת, בכל שנה הוכתרה אלופה אחת בלבד, על פי תוצאות פלייאוף שההעפלה אליו נקבעה על פי המיקומים בליגות האפרטורה והקלאוסורה. השיטה השתנתה החל משנת 2008, ומאז מוגדרות האפרטורה והקלאוסורה כעצמאיות, ושתי אלופות שונות מוגדרות בכל שנה.
באופן מסורתי, שתי הקבוצות הבכירות במדינה הן אולימפיה וסרו פורטניו, ששלטו יחד בליגה במשך עשורים רבים. עם תחילת שנות האלפיים, הצטרפה אליהן ליברטד, שצברה שש אליפויות בתוך עשור, לעומת יריבותיה סרו פורטניו (ארבע זכיות) ואולימפיה (זכייה אחת). בסך הכול שמונה קבוצות שונות הצליחו לזכות בתואר האליפות עד כה.

שיטת הליגה

כל עונה בליגה מחולקת לשני טורנירים עצמאיים, שבסוף כל אחד מהם מוכתרת אלופה. בכל טורניר מתמודדות ביניהן 12 הקבוצות המשתתפות בשני סיבובים, ובסך הכול 22 מחזורים לכל טורניר. טורניר האפרטורה, הפותח את העונה, משוחק בין החודשים פברואר ליולי, וטורניר הקלאוסורה משוחק בין יולי לדצמבר.
ירידת הליגה מתבצעת באמצעות שיטת הממוצעים. בסיום כל שנה, לאחר שמסתיימים שני הטורנירים, יורדות שתי הקבוצות בעלות ממוצע הנקודות הנמוך ביותר בשלוש השנים האחרונות, ובמקומן עולות שתי הקבוצות עם ממוצע הנקודות הגבוה ביותר בליגת המשנה.

השתתפות במפעלים בינלאומיים

החל מ-2012, לפרגוואי שבעה מקומות בתחרויות גביע בינלאומיות (שלוש נציגות בגביע ליברטדורס, ארבע נציגות בגביע סודאמריקנה).
לגביע ליברטדורס שולחת פרגוואי את אלופות האפרטורה והקלאוסורה, וכן את הקבוצה בעלת המאזן הטוב ביותר בטבלה המסכמת את שתי העונות יחדיו שלא זכתה באחד הטורנירים.
לגביע סודאמריקנה שולחת פרגוואי גם כן את אלופות האפרטורה והקלאוסורה, וכן את המדורגות 4 ו-5 בטבלה המסכמת את שתי העונות יחדיו.
וירג'ין (נהר)

היסטוריה

הנהר קרוי על שמו של תומאס וירג'ין (Thomas Virgin), חבר בקבוצה הראשונה של אמריקנים ממוצא אירופאי שראתה את הנהר ב-1827. מנהיג הקבוצה ג'דדיה סמית קרא לנהר בשם "נהר אדמס", על שם נשיא ארצות הברית באותה עת, ג'ון קווינסי אדמס, אבל מאוחר יותר קרא חוקר הארצות והקרטוגרף האמריקני ג'ון פרימונט לנהר בשמו הנוכחי. לאחר שהחבורה של סמית ירדה דרך הנהר בהצלחה בדרכם לקליפורניה, נפצע תומאס וירג'ין קשה בהתקפה של בני שבט המוהאבי במהלך חציית נהר הקולורדו. וירג'ין החלים מפצעיו, אבל נרצח מאוחר יותר בהתקפה של בני שבט האומפקווה על מחנה החבורה באזור אורגון של ימינו.
חלק מהדרך המכונה השביל הספרדי הישן (Old Spanish Trail) עבר לאורך הנהר וירג'ין מסמוך לסנט. ג'ורג' ועד לנקודה שבה הוא טיפס על רמת מורמון (Mormon Plateau) על מנת לחצות את הנהר מאדי (Muddy River) בנבדה של ימינו.

מסלול

מקורו של הנהר הוא בדרום-מערב יוטה, במאגר נאוואחו ביער הלאומי דיקסי (Dixie National Forest), צפונית לפארק הלאומי ציון, ונוצר מהתמזגות של שני פלגים המכונים המזלג המזרחי של וירג'ין (East Fork Virgin), הזורם דרך צומת הר כרמל (Mount Carmel Junction) בצד המזרחי של הפארק הלאומי ציון וקניון פארונוופ (Parunaweap Canyon) והמזלג הצפוני של וירג'ין (North Fork Virgin River), הזורם מאגם נאוואחו דרך קניון ציון בפארק הלאומי ציון. הנהר זורם בכיוון דרום-מערב, כשהוא עובר דרומית למיקום הישן של העיר סנט ג'ורג', במקום שבו נפגשים הנהרות וירג'ין וסנטה קלרה שבני הפאיוט כינו טונאקווינט (Tonaquint). הנהר אז זורם דרך הפינה הצפון-מערבית של אריזונה דרך קניון הנהר וירג'ין (Virgin River Gorge), וחולף על פני העיירות ביוור דאם (Beaver Dam) וליטלפילד (Littlefield). הוא נכנס לדרום נבדה בסמוך לעיר מסקיט (Mesquite) ונשפך לקולורדו במאגר אגם מיד, כ-60 קילומטרים מזרחית ללאס וגאס. 45 הקילומטרים האחרונים של הנהר יוצרים את הזרוע הצפונית של אגם מיד.

אקולוגיה

אף על פי שהנהר זורם באזור צחיח הוא בית גידול למגוון מפתיע של צמחים ובעלי חיים. דרום-מערב יוטה ממוקמת במפגש של שלושה אזורים פיזיוגרפיים: רמת קולורדו, האגן הגדול ומדבר מוהאבי. הנופים ובתי הגידול יוצאי הדופן של אזור זה משמשים משכן לחברות בעלי חיים וצמחייה ייחודיות, הכוללים מינים שאינם מצויים בשום מקום אחר בעולם. בלי מימיו של נהר הווירג'ין מינים אלו לא היו קיימים. הנהר תומך ישירות במינים רבים של בעלי חיים כולל מיני הדגים: Plagopterus argentissimus‏, Gila seminuda‏, Lepidomeda mollispinus‏, Catostomus latipinnis‏, Catostomus clarki, ו-Rhinichthys osculus, וציפור השיר טירן ערבות מתת-המין של דרום-מערב ארצות הברית (Empidonax traillii extimus, באנגלית Southwestern willow flycatcher) ממשפחת הטירניים. רבים ממינים אלו מצויים בסיכון הוא מוגדרים כמינים בחשש במדינת יוטה. תוכנית הנהר וירג'ין נקבעה במטרה לשמר מערכת אקולוגית ייחודית זו.
מים בחלקו התחתון של הנהר מספקים מי השקיה לגידול כותנה, רימון מצוי ותאנים.

קניון הנהר וירג'ין

קניון הנהר וירג'ין (Virgin River Gorge) שוכן בפינה הצפון-מערבית של אריזונה, מרחק קצר דרומית לגבול עם יוטה. זהו אזור פופולרי לטיפוס מצוקים בחורף, המצטיין בקירות סלע של אבן גיר תלולים ותלויים. כביש בין-מדינתי 15 עוקב אחר מסלולו של הנהר וירג'ין לאורך כמה קילומטרים דרך קניון הנהר וירג'ין.
דליה טל

דליה טל היא עורכת דין ישראלית, שותפה בכירה במשרד עורכי הדין מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות'. שימשה במשך כ-25 שנה כיועצת משפטית חיצונית לדירקטוריון בנק לאומי לישראל.

ביוגרפיה

דליה טל נולדה וגדלה ברמת גן, ואת לימודיה התיכוניים סיימה בבית הספר התיכון "בליך".
התגייסה לעתודה האקדמית ובשנת 1971 סיימה בהצטיינות את לימודי התואר הראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיה הייתה חברת מערכת בכתבי העת "עיוני משפט" ו"הפרקליט", וכמו כן עבדה כעוזרת מחקר של פרופ' יוסף גרוס ושימשה אסיסטנטית לפרופ' עמוס שפירא במשפט קונסטיטוציוני.
את שירותה הצבאי עשתה בפרקליטות הצבאית הראשית וכיהנה בין השנים 1972–1973 כראש לשכת הפרקליט הצבאי הראשי. השתחררה בדרגת סגן.
לאחר שירותה הצבאי התמחתה במשרד עורכי הדין ש. הורוביץ ושות' אצל ד"ר אמנון גולדנברג, ובבית המשפט המחוזי בתל אביב אצל השופט שלמה הלמוט לובנברג.
חברה בלשכת עורכי הדין בישראל החל משנת 1973.
נישאה לצבי טל, ובעקבות מינויו למנהל אגף המחשוב בבנק ישראל עברה לגור בירושלים, והתקבלה אף היא לעבודה בבנק ישראל. בין השנים 1975–1986 עבדה כסגנית היועצת המשפטית של בנק ישראל לענייני פיקוח על הבנקים, פיקוח על מטבע חוץ ודיני עבודה. בתקופה זו פרץ משבר מניות הבנקים ונפילת הבורסה לניירות ערך בתל אביב. טל עסקה בכל האספקטים המשפטיים של המשבר ביחס לבנק ישראל, ובהמשך ייצגה בהצלחה את המפקחת על הבנקים, גליה מאור, בפני ועדת בייסקי ובפני מבקר המדינה.
בשנת 1986 הקימה טל, יחד עם ישראל קנטור וירון אלחנני, את משרד עורכי הדין קנטור, אלחנני, טל ושות', בו היא שותפה מייסדת. בשנת 2013 מוזג המשרד עם פירמת עורכי הדין מיתר, ליקוורניק גבע לשם ברנדויין ושות', וכיום טל היא שותפה בכירה במשרד המאוחד מיתר, ליקוורניק, גבע, לשם, טל ושות', שהוא משרד עורכי הדין השני בגודלו בישראל. במסגרת המשרד המאוחד מייצגת טל לקוחות רבים בתחום הבנקאות, הפיננסים ובתחומים מסחריים מגוונים. עם לקוחותיה הקבועים נמנים: בנק דקסיה ישראל, בנק אגוד לישראל, בנק לאומי לישראל, לאומי למשכנתאות, לאומי פרטנרס, הפניקס חברה לביטוח, אגוד הבנקים וגופים מוסדיים נוספים.
בין השנים 1987–2014 שימשה יועצת משפטית חיצונית לדירקטוריון בנק לאומי. במהלך תקופה זו ייצגה את הבנק בעסקאות ענק של רכישת ומכירת בנקים, חברות, קופות גמל וקרנות נאמנות, וכן בהכנת תוכניות תגמול לבכירים ובפרשת הסדר בנק לאומי עם רשויות המס האמריקאיות. בשנת 2014 פרשה מתפקידה זה. טל ממשיכה לייצג בנקים ומוסדות פיננסיים בארץ ובעולם בעסקאות רכישה, מכירה ומיזוגים.
שימשה בעבר מרצה בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב, וכיום מרצה במרכז הבינתחומי הרצליה בתחומי עיסוקה, ובעיקרם נושאים מסחריים: בנקאות, רגולציה, פיננסים, חוק החברות, מיזוגים ופיצולים, ממשל תאגידי ואכיפה מנהלית.
VBulletin

היסטוריה

בשנת 1999, ג'יימס לים וג'ון פרסיוול פיתחו מערכת פורומים לשימוש פרטי. עם הזמן עלתה הפופולריות של המערכת, וביחד עם פריצת האינטרנט לקהל רחב יותר בעולם, נוצר ביקוש לרכישת המערכת. בעקבות זאת, בשנת 2000 הקימו השניים את החברה Jelsoft, שיכתבו את המערכת ומכרו רישיונות שימוש בה. מערכת זו הייתה vBulletin 1. עם השנים, ג'יימס לים וג'ון פרסיוול גייסו עובדים נוספים והחלו לפתח את המערכת ולהרחיבה. בשנת 2007 נרכשה החברה על ידי Internet Brands, ומייסדה, ג'ון פרסיוול החליט לפרוש סופית מפיתוח המערכת. זמן לא רב לאחר מכן פרש גם מייסדה השני, ג'יימס לים.

מקור השם

בשנת 1999, ג'יימס לים וג'ון פרסיוול הריצו לראשונה מערכת פורומים שכתבו בשפת Visual Basic. ומכך עלה השם vBulletin, קיצור ל: Visual Basic Bulletin. לאחר כשנה הבינו השניים שהמערכת אינה עומדת בעומס המשתמשים ולכן החליטו לשכתב את המערכת לשפת PHP שהייתה ידידותית יותר, חכמה יותר ומהירה יותר. עם נטישת Visual Basic לטובת PHP, שם המערכת נותר במקומו ללא שינוי עד היום.

vBulletin 5

בסוף שנת 2016 יצאה גרסת הבטא הראשונה של vBulletin 5. עיקר השינויים במערכת הם מערכת "אהבתי" הדומה למערכת ה"לייקים" בפייסבוק, מערכת התראות אשר מתריעה למשתמש בעת ציטוטו, הוספת האפשרות להגיב לתגובה בדומה לאתרי חדשות שונים וסידור אזור התגובה מחדש.

הכרזות רשמיות

בשנת 2009 vBulletin הכריזה כי רכישת רישיון לגרסה 4 תהיה בעלות חד פעמית עד אשר תצא גרסת הדור הבא (גרסה 5). זאת בניגוד למדיניות הקודמת בה היה צורך לחדש את הרישיון בעלות סמלית נוספת מדי שנה.
בתחילת 2012 הכריזה כי החל מגרסה 4.2 לא תמשיך לתמוך בגרסאות הישנות של אינטרנט אקספלורר, הדפדפן של מיקרוסופט, בדומה למתחרות. הדפדפנים הנתמכים רשמית הם: אינטרנט אקספלורר (החל מגרסה 8), פיירפוקס (החל מגרסה 3), ספארי ואופרה.
במחצית השנייה של 2012, לאחר חודשים רבים של המתנה ושמועות, נחשפו פרטים מעטים אודות גרסת הדור הבא, vBulletin 5, ומספר תמונות ראשוניות של המערכת. על פי השמועות, בסיס המערכת שוכתב מחדש לאחר שנים רבות בהן המערכת רק הורחבה אך לא עברה אופטימיזציה ליעילות.

תמיכה בישראל במערכת

בסוף שנת 2011 קמה קהילת תמיכה ישראלית למערכת. הקהילה סיפקה שלל מודים ותוספים שונים למערכת ללא תשלום אשר תוכנתו במהלך השנים על ידי המתכנת. לאחר מספר חודשים הוחלט על ידי המתכנת ועוזרו לסגור את הקהילה מסיבות שונות.
לאחר הסגירה התוספים ממשיכים להיות מופצים ברשת ללא תשלום.

הכרת הקהילה על ידי vBulletin

האתר (vBulletin-il) היה מוכר לידי חברת vBulletin אך הוא לא היה רשמי.
תהילים ע"א

תוכן המזמור ומבנהו

יש המחלקים את המזמור לשני חלקים כאשר כל חלק, כולל בתוכו חלקי משנה. בחלקו הראשון (פס' א'-י"ג) של המזמור פונה בעל המזמור אל ה' שיצילו ומבקש ממנו שלא ישליכו  לעת זקנה. בפסוקים א'-ג' מצהיר המשורר על ביטחונו בה'. חסות המשורר בה' לדברי המשורר קיימת בו עוד בזמן שהיה בבטן אימו (פס' ד'-ו'). המשורר שם את מבטחו באל ובטוח כי לא ישליכו לעת זקנה ויצילו ממבקשי רעתו וזאת כי לדבריו התנהלותו הייתה מופת לסביבה.(פסוקים ז'-י"ג) בחלקו השני של המזמור (פס' י"ד-כ"ד) מבטיח המשורר להודות לאל על צדיקותו ונפלאותיו של האל. חלקו השני אף הוא נחלק לכמה חלקים: המשורר מבטיח לספר אודות גבורות ה' (פסוקים י"ד-ט"ו), לספר את נפלאות ה' עד זקנתו (פסוקים י"ז-י"ח), דברי שבח והלל לה' ותקוות המשורר מה' בדיבור ישיר: "תָּשׁוּב תחינו (תְּחַיֵּנִי)" , התחייבות המשורר לשיר לה' על הצלתו והביא בושה וכלימה על אויביו (פסוקים י"ט-כ"א).

אַל-תַּשְׁלִיכֵנִי, לְעֵת זִקְנָה; כִּכְלוֹת כֹּחִי, אַל-תַּעַזְבֵנִי

פסוק ט' משמש כביטוי לבקשתו של בעל המזמור מאלוהים. כיום משתמשים בביטוי לתיאור בקשה של אדם נזקק שלא התנערו מהאחריות עליו, כאשר אין יותר צורך בו. נושאו של ביטוי זה הוא כיבוד אב ואם. למצווה זו זיקה ישירה לדיבר החמישי "כַּבֵּד אֶת-אָבִיךָ וְאֶת-אִמֶּךָ". כאשר ההורים זקוקים לעזרת ילדיהם לעת זקנתם נבחנים הצאצאים מוסרית, בציות לדיבר זה.

המזמור בתרבות

ידוע לחנו וביצועו הידוע של אביהו מדינה לפסוק ט'. השיר "אל תשליכני לעת זקנה" זכה לביצוע ממיטב זמרי ארצנו. ביניהם הברירה הטבעית, ליאורה, דקלון, שימי תבורי ורינת גבאי. ידוע גם הביצוע של הזמרת היווניה גליקריה.
בשיריה של נעמי שמר שזורים פסוקים וניבים רבים מהתנ"ך וממקורות אחרים ביהדות. בשירה  'חבלי משיח' משנת 1978, משלבת נעמי שמר את פסוק ט'. המשוררת מבקשת כי תוכל להתמיד בשירתה כשם שמחבר המזמור מתחייב לספר אודות נפלאות ה', צדיקותו וישועתו במזמור:
אם אגיע אל הבית 

אצל הברושים 

מישהו יגיש לי מים 
וככלות כוחי 

 עוד אשיר.
— נעמי שמר, חבלי משיח
תעודת עניות

תעודת עניות (לטינית: Testimonium Paupertatis) היא תעודה שניתנה בכמה קהילות באירופה לעניים כאישור לעניותם. בימינו משמש המושג כמטפורה, לציון עניות רוחנית. 
תעודה זו העניקה לעניים זכויות שונות, כגון קבלת כספי צדקה. בימינו לא נהוג לתת תעודת עניות, אם כי קבלת תשלומי הבטחת הכנסה היא מימוש מודרני של רעיון זה, ובדומה לתעודת עניות, מקנה זכויות נוספות שבאו לתרום לרווחתו של העני.
השימוש בביטוי "תעודת עניות" נפוץ בעברית המודרנית, לציון מעשה המעיד על רמת תפקודו הנמוכה של בעליו וכן עניות רוחנית, הבולטת מתוך מעשיו של אדם או ארגון. שורשיו של שימוש זה נמצאים כבר במאמר חז"ל (מסכת נדרים) "אין עני אלא בדעת".
ג'רולד זכריאס

קורות חיים

זכריאס נולד בג'קסונוויל שבמדינת פלורידה, בן למשפחה יהודית.
הוא עבד במעבדת הקרינה ב-MIT וכן בפרויקט מנהטן. הוא עזר לבנות את המחלקה לפיזיקה ב-MIT אחרי מלחמת העולם השנייה והיה אחראי לגיוסם של ברונו רוסי וויקטור וייסקופף למכון. בתקופת המלחמה הקרה ניהל כמה מחקרים הקשורים לביטחון שהתבצעו ב-MIT, ומאוחר יותר יסד וניהל את הוועדה למחקר פיזיקלי מדעי (Physical Science Study Committee), שהייתה בעלת השפעה רבה בשינוי החינוך לפיזיקה בארצות הברית אחרי שיגור הספוטניק בברית המועצות ב-1957.
זכריאס פיתח את הגרסה הראשונה של שעון מבוסס קרן צזיוםשנקרא לעיתים קרובות שעון אטומי ומאוחר יותר התקבל כסטנדרט למדידת זמן.
ב-1954 העיד זכריאס בוועדה לקביעת אישור ביטחוני של רוברט אופנהיימר, שם הואשם כשותף בקנוניה לפגוע בביטחון הלאומי של ארצות הברית המכונה ZORC (ראשי תיבות של זכריאס, אופנהיימר, רבי וצ'ארלס לוריצן - באנגלית Zacharias, Oppenheimer, Rabi, Charles Lauritsen). מאוחר יותר נחקר על ידי סוכנים של הסנטור ג'וזף מקארתי. הוא לא שיתף פעולה, למרות שהיה חשש שיאבד את משרתו.
בשנת 1957 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית.
ב-1961 קיבל את מדלית ארסטד (Oersted Medal) על חינוך לפיזיקה.
בתקופת הממשל של הנשיא לינדון ג'ונסון עבד זכריאס עבור המשרד של הבית הלבן למדע וטכנולוגיה. באמצע שנות ה-60 העביר סדרה של הרצאות באוניברסיטת טאפטס שפעלה כקטליזטור ליצירת הארגון החלוצי של אמנים בבתי הספר "מורים וסופרים משתפים פעולה". זכריאס המשיך לדחוף לרפורמות חינוכיות במשך שנות ה-60 וה-70 על ידי פרויקטים כמו מחקר מדעי בסיסי וסדרה בטלוויזיה החינוכית Infinity Factory. הוא היה גם המייסד של מרכז לפיתוח חינוכי (Education Development Center), מוסד ללא כוונת רווח שמפתח תוכניות לימודים במדע ומתמטיקה.
זכריאס נפטר בגיל 81.
מטסקוויה

תיאור העץ

הגזע והעלים דומים לאלו של סקוויה נאה, אך העץ נשיר באותה מידה כמו ברוש קירח ויכול לגדול גם בביצות. גזע העץ עשוי להתעקל אם יונח על קרקע לא ישרה. העץ גדל עד לגובה של כ-45 מטרים, כאשר קוטר הגזע הוא שני מטרים. נכון ל-2008) קיימים פרטים של מטסקוויה בני שישים שנה, המגיעים עד לגובה של 25–40 מטרים ולקוטר גזע של כ-1.3 מטרים.
העלים מסודרים בסידור נגדי זה מול זה משני צידי הגבעול, אורכם 1 עד 3 ס"מ וצבעם ירוק בהיר כשהם רעננים, ואדום-חום בתקופת הנשירה. האצטרובל הוא בצורת כדור-אליפסואיד בקוטר 1.5 - 2.5 ס"מ, ויש להם 16 - 28 קשקשים המסודרים בסידור נגדי של ארבע שורות שהזווית בין כל אחד היא 90 מעלות. אורכם של האצטברולים המואבקים הוא 5–6 ס"מ, והם מבשילים כ-9 חודשים לאחר ההאבקה. באזורים שבהם האקלים חם האצטרובלים מייצרים דורבנים ארוכים, אך רק בתחילת האביב.

היסטוריה

עד כה התגלו שלושה מינים נכחדים של הסוג מטסקוויה: occidentalis‏, milleri‏ ו-foxii. המין Metasequoia occidentalis גדל בעבר בחלק המערבי של דקוטה הצפונית, וניתן למצוא מאובנים של יערות נרחבים של מטסקוויה באי אקסל הייברג שבצפון קנדה.
שיגרו מיקי תיאר לראשונה את המטסקוויה כמאובן מהמזוזואיקון ב-1941, אך בשנת 1944 העץ התגלה מחדש בסין על ידי ז'אן ואנג. העץ לא נחקר עד ל-1946, לאחר שהסתיימה מלחמת העולם השנייה, ורק בשנת 1948 זוהה כמין חי של הסוג מטסקוויה על ידי ואן צ'ון צ'נג ויו הסן הסו.
משלחת מטעם הגן הבוטני של אוניברסיטת הרווארד הגיע לסין ב-1948 על מנת לאסוף זרעים, וזמן קצר לאחר מכן החלו האוניברסיטאות לקבל שתילים לצורך גידול נסיוני.
בשנות ה-80 התגלה כי עצי הדור השני בטיפוח סובלים ממוטציה גנטית העשויה לגרום להגברת הפגיעות למחלות, ולחוסר פוריות. הסיבה לכך הייתה שמקורם של רוב העצים היו שלושה עצים בלבד, מה שגרם להקטנת השונות הגנטית. בשנות ה-90 הגיעו לסין משלחות איסוף זרעים רבות על מנת לנסות לפתור את הבעיה שהתעוררה, על ידי הגדלת השונות הגנטית.
Cold War Kids

שם הלהקה

חברי הלהקה נפגשו באוניברסיטת ביולה. הם הקימו את הלהקה בשנת 2004, כאשר הם היו נפגשים בקביעות בדירה של ג'וני ראסל. מאוסט חשב על שם הלהקה ב -1997, במהלך טיולו במזרח אירופה עם אחיו, שם מצאו פארק בבודפשט עם פסלים חסרים, שנלקחו לאחר שהקומוניזם נפל. כשראה שיש מגרש משחקים בפארק, אמר מאוסט "... האווירה בסביבה הזאת הכניסה את הביטוי 'ילדי המלחמה הקרה' לראש שלי, אולי שמעתי את זה קודם, אני גם ילד במלחמה הקרה, - נולדתי ב -1979". מאוסט השתמש בשם לאתר האישי שלו, אבל לאחר מכן החליטה הלהקה להפוך זאת לשם הלהקה.

סגנון והשפעות מוזיקליות

הלהקה הושפעה מאמנים כגון בוב דילן, בילי הולידיי, ועוד. סגנון הלהקה הוא רוק המושפע מצלילי אינדי רוק.
מיקה בז'ז'ינסקי

ביוגרפיה

מיקה בז'ז'ינסקי נולדה בניו יורק, בתו של זביגנייב בז'ז'ינסקי, יליד פולין ומומחה למדיניות חוץ ששימש כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר. אמה ילידת שווייץ ואזרחית צ'כיה, בתה של אחייניתו של אדווארד בנש. בעת לידתה של מיקה לימד אביה באוניברסיטת קולומביה, אך בסוף שנת 1976 עברה המשפחה להתגורר בפרוור של וושינגטון עקב עבודתו של אביה כיועץ לביטחון לאומי לנשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר.
היא סיימה את לימודיה בקולג' ויליאמס שבמערב מסצ'וסטס, שם למדה אנגלית, לאחר שעזבה את לימודיה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. היא החלה את הקריירה העיתונאית שלה כעוזרת בתוכנית הבוקר של רשת ABC‏ "This Morning" ב-1990. אולם שנה לאחר מכן פוטרה בז'ז'ינסקי, ועברה לעבוד בערוץ מקומי המקושר לפוקס בהרטפורד שבקונטיקט. במהרה התקדמה בשורת תפקידיה מעורכת וכתבת זוטרה למנחה בכירה. לאחר מכן עברה לערוץ המקושר ל-CBS בהרטפורד והתקדמה עד למנחת תוכנית הבוקר של הערוץ ב-1995. ב-1997 עזבה את תפקידה לטובת מעבר לערוץ החדשות של CBS, שם שימשה כמנחה וככתבת בתוכנית חדשות הלילה "Up to the Minute".
ב-2000 לקחה הפסקה קצרה מ-CBS, כשעברה לעבוד ברשת המתחרה MSNBC כמנחה משותפת בתוכנית המשודרת בשעות אחר הצהריים. בספטמבר באותה שנה חזרה בז'ז'ינסקי לרשת CBS ככתבת, ובעת זו זכתה לסקר בשידור חי את התרחשות פיגועי 11 בספטמבר. היא דיווחה בשידור ישיר כאשר הבניין הדרומי במרכז הסחר העולמי קרס. בתפקידה האחרון ברשת CBS, שימשה ככתבת חדשות, מנחה מחליפה וכמנחה לקטעי חדשות מתפרצות. היא שימשה גם כפרשנית בתוכנית הרשת "60 דקות".
בשנת 2007 חזרה בז'ז'ינסקי לעבוד ברשת MSNBC, הנחתה דיווחי חדשות בשעות פריים טיים, וכן מילאה תפקידים שונים כמנחה מחליפה בתוכניות חדשות בערוץ. היא גם הגישה דיווחים לחדשות הלילה של NBC וכמנחה בתוכניות הבוקר של סוף השבוע. במאי 2007 התפטרה מתפקידיה בשתי תוכניות אלו לטובת השקת תוכנית חדשה בשעות הבוקר המוקדמות, "Morning Joe", בו תשמש כמנחה ראשית במשותף עם ג'ו סקרבורו. בתוכנית עולה לעיתים השתייכותה של בז'ז'ינסקי כדמוקרטית בעת שסקרבורו הוא רפובליקני, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של פלורידה בשנים 1995–2001. אביה, זביגנייב בז'ז'ינסקי, משמש לעיתים רבות כפרשן בתוכנית.
בז'ז'ינסקי התגרשה מבעלה ביוני 2016, ואם לשתי בנות. במאי 2017 התארסה לשותפה להגשת התוכנית "Morning Joe", ג'ו סקארבורו. היא כתבה שני ספרים, אשר יצאו ב-2010 וב-2011 בהתאמה. הראשון הוא "All Things at Once" והשני נקרא "Knowing Your Value: Women, Money and Getting What You're Worth".