google/wiki40b huggingface dataset:
אליס קולטריין

נעורים ותחילת הקריירה (1937–1965)

אליס מקלאוד נולדה באלבמה ב-27 באוגוסט 1937 וגדלה בבית מוזיקלי בדטרויט, מישיגן. אמה, אנה מקלאוד, הייתה חברת מקהלת כנסייה, ואחיה למחצה, ארנסט פארו, היה בסיסט ג'אז. בעידודו של ארנסט, התקדמה אליס בלימודי המוזיקה והחלה להופיע במועדונים שונים באזור דטרויט, עד שעברה לפריז בסוף שנות ה-50. בפריז למדה אליס מוזיקה קלאסית, וכן ג'אז אצל הפסנתרן באד פאוול, ועבדה כפסנתרנית במועדון הבלו נוט בעיר ב-1960. הופעתה במועדון עם לאקי תומפסון, פייר מישלו וקני קלארק אף שודרה בטלוויזיה הצרפתית. ב-1960 נישאה לקני "פאנצ'ו" האגוד ולזוג נולדה בת. הנישואים הסתיימו זמן קצר לאחר מכן עקב התמכרותו של האגוד להרואין, ואליס חזרה לדטרויט עם בתה. היא המשיכה להופיע בדטרויט, עם שלישייה בהובלתה וכצמד עם הויברפוניסט טרי פולארד. בשנים 1962–1963 ניגנה עם רביעיית טרי גיבס. בתקופה זו פגשה את ג'ון קולטריין; ב-1965 נישאו השניים בחוארז שבמקסיקו. ג'ון קולטריין הפך לאביה החורג של בתה של אליס, מישל, ולזוג נולדו שלושה ילדים: ג'ון ג'וניור (1964–1982, מתופף); ראבי (נולד ב-1965, סקסופוניסט); ואוראניאן (נולד ב-1967, די ג'יי). אוראניאן אף ניגן כסקסופוניסט עם סנטנה.

קריירת סולו (1967–1978)

בינואר 1966 החליפה אליס קולטריין את הפסנתרן מק'קוי טיינר בלהקתו של ג'ון קולטריין וניגנה בהרכב עד מותו של ג'ון ב-17 ביולי 1967. הקשר בין אליס וג'ון היווה השראה לאחת מיצירותיו המוערכות ביותר, האלבום A Love Supreme. לאחר מותו של ג'ון המשיכה אליס בדרכם המוזיקלית והרוחנית והחלה להקליט כמובילת הרכב ומלחינה. אלבומה הראשון A Monastic Trio יצא ב-1968. בין השנים 1968 ו-1977 הוציאה אליס קולטריין 13 תקליטים, כאשר סגנונה התפתח מהקלטה עם רביעיות ג'אז סטנדרטיות לעיבודים הכוללים כלי מיתר רבים ונגינת נבל דומיננטית. עד 1973 הקליטה אליס קולטריין בחברת אימפולס ולאחר מכן עברה לחברת וורנר בה הקליטה עד 1978.

שנות האשראם (1975–1995)

לאחר מותו של ג'ון עברה אליס קולטריין תקופה קשה; היא איבדה משקל רב וסבלה מנדודי שינה והזיות. חוויות קשות אלו הובילו אותה לחפש עזרה רוחנית אצל הגורו סוואמי סאצ'ידינאנדה ומאוחר יותר אצל סאטיה סאי באבא. ב-1972 נטשה את אורח החיים החילוני ועברה לקליפורניה, שם הקימה ב-1975 מרכז לודאנטה. לאחר מכן שינתה את שמה ל -1970 המאוחרות שהיא שינתה את שמה לטוריאסנאגיטנאנדה . אליס קולטריין שימשה כסוואמי של האשראם שהוקם על ידי המרכז לודאנטה ליד מליבו ב-1983. בנוסף לטקסים שניהלה באשראם, קולטריין אף הקליטה מזמורים תוך כדי התנסות במבנים מוזיקליים מורכבים ושימוש בסינתיסייזרים. במהלך שנות ה-80 וה-90 הוציאה ארבע קלטות של מזמורים אלו. ב-2017 יצא אוסף מהקלטות אלו.

שנותיה האחרונות (1995–2007)

בשנות ה-90 החל גל התעניינות מחודש במוזיקה של אליס קולטריין שהוביל ליציאת אלבום אוסף שלה. ב-2004 הוציאה את האלבום  Translinear Light. בסתיו 2006, לאחר הפסקה של 25 שנה מהופעות גדולות, חזרה לבמה לשלוש הופעות בארצות הברית, שהגיעו לשיאן בהופעה בפסטיבל הג'אז של סן פרנסיסקו עם בנה ראווי, המתופף רוי היינס והבסיסט צ'ארלי היידן.
אליס קולטריין מתה מכשל נשימתי בבית חולים בלוס אנג'לס ב-2007, בגיל 69. היא נקברה לצדו של ג'ון קולטריין בפארמינגדייל, ניו יורק.

מורשת

פול וולר הקדיש את שירו Song For Alice (Dedicated to the Beautiful Legacy of Mrs. Coltrane) לזכרה של אליס קולטריין. גם להקת הדרון מטאל/דארק אמביינט האמריקנית (((Sunn O הקדישה את שירה "Alice" לזכרה של קולטריין.
יחסי לבנון–מצרים

היסטוריה

בתקופה שבין השנים 1952–1970, היחסים בין לבנון למצרים לא היו יציבים, בשל היחסים האסטרטגיים החזקים של לבנון עם ארצות הברית, אשר נחלשה עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון. בנוסף השלטון הלבנוני חשש לאבד את הריבונות של המדינה לאחר איחוד סוריה ומצרים למדינה אחת בשנת 1958. בשנת 1979 חתמה מצרים על הסכם שלום עם ישראל, וניתקה את קשריה עם ארגוני הטרור בלבנון. עם זאת, בשנת 2011, בעקבות המהפכה במצרים (2011) עלה לשלטון מוחמד מורסי והאחים המוסלמים, שהביעו נכונות לכונן שיתוף פעולה עם החזבאללה. בפברואר 2017 הצהיר נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי, כי מצרים תמשיך לתמוך בלבנון בכל תחומי שיתוף הפעולה.

יחסים כלכליים

בשנת 2005 מחזור המסחר בין המדינות הסתכם בכ-248 מיליון דולר, ובשנת 2009 גדל המחזור ל-346 מיליון דולר. היצוא המצרי ללבנון כולל: מוטות ברזל ופלדה, תפוחי אדמה, שמן, בעלי חיים, גבינה, פלסטיק, ואילו היצוא הלבנוני למצרים כולל: גרוטאות ברזל, תפוחים, פלסטיק, חומצה זרחתית, נייר וקרטון, טרקטורים וחלקי חילוף לכלי רכב.

יחסים דיפלומטיים

לבנון מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר קונסוליה כללית באלכסנדריה, ואילו מצרים מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות בלבד.
הוצאת בריל

היסטוריה

במאה ה-19 נתבקשה בריל לעיתים קרובות להוציא לאור פרסומים של הוצאות אחרות, שסברו שלבריל היו הגופנים בשפה הערבית ברמה הגבוהה ביותר. בריל הוציאה לאור את האנציקלופדיה של האסלאם (בשפות הגרמנית, צרפתית ואנגלית, בתחילה ב-1913, ואחר כך ב-1987); הם אף הדפיסו כתבי עת רבים בחקר האסלאם והמקרא, וטקסטים ביקורתיים רבים הדנים בכתבי יד מימי הביניים.
סרגו קוטריקדזה

ביוגרפיה

סרגו קוטריקדזה נולד בשנת 1936 בעיירה צ'וחטאורי שבחבל גוריה, כאשר גאורגיה הייתה חלק מברית המועצות.

קריירה כשחקן

בשנת 1955 קוטריקדזה החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי; בשנת 1959 הוא זכה עם הקבוצה במדליית ארד על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית.
בשנים 1963-1960 קוטריקדזה הוכר ברציפות כשוער השלישי בטיבו באותן עונות האליפות של ברית המועצות (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן שני של השוער שבין 11 המצטיינים).
קוטריקדזה צורף לנבחרת ברית המועצות לקראת נסיעתה למונדיאל 1962 בצ'ילה, אך הוא לא שותף במשחקי הטורניר; באותה שנה הוא זכה בפרס "השוער הטוב ביותר של ברית המועצות" מטעם השבועון הרוסי-סובייטי "אוגוניוק"; בנוסף, קוטריקדזה גם זכה עם קבוצת דינמו טביליסי במדליית הארד השנייה שלו - על מקום שלישי באליפות ברית המועצות.
ב-22 ביולי ו-1 באוגוסט של שנת 1963 קוטריקדזה הופיע בשני משחקיהּ של הנבחרת האולימפית הסובייטית במסגרת בית 1 האירופי במוקדמות טורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו 1964; בשני המשחקים האלה, מול הנבחרת האולימפית של פינלנד, ניצחה ברית המועצות (0:7 כמארחת בקייב ו-0:4 כאורחת בהלסינקי).
בשנת 1964 קוטריקדזה זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה של הקבוצה; בשנת 1967 הוא זכה עם הקבוצה במדליית הארד השלישית שלו על מקום שלישי בליגת העל הסובייטית.
בשנים 1969-1968 קוטריקדזה הופיע במדי טורפדו כותאיסי - הקבוצה הגאורגית הנוספת בליגת העל הסובייטית; בסך הכול, הוא שיחק במדי הקבוצה השנייה ב-20 משחקים.
בשנת 1969 קוטריקדזה זכה בתואר אמן ספורט נכבד של ברית המועצות.
בשנת 1970 קוטריקדזה חזר לדינמו טביליסי לעונתו האחרונה בקריירת המשחק, אך הופיע בשני משחקים בלבד; בסך הכול, הוא הגן על שערהּ של "דינמו" ב-241 משחקים.

קריירה כמאמן

בשנת 1973 קוטריקדזה אימן את דינמו טביליסי; בשנת 1974 הוא מונה למאמן השוערים ולמאמן בית הספר לכדורגל של המועדון; בשנים 1977-1975 הוא מילא רק את תפקיד מאמן בית הספר.
בשנת 1996 קוטריקדזה זכה בעיטור הכבוד של גאורגיה.
בשנים 2001-1997 קוטריקדזה אימן את קבוצת ויט ג'ורג'יה טביליסי; בעונת 2000-1999 הוא זכה איתה בסגנות אליפות גאורגיה.
בשנת 2001 קוטריקדזה הוכרז כשוער הגאורגי הטוב ביותר במאה ה-20.
סרגו קוטריקדזה מת בשנת 2011 מהתקף לב בסטוקהולם (הוא נלווה כמאמן שוערים לנבחרת הנערים הגאורגית עד גיל 15, שהשתתפה במשחקי גביע לנארט יוהנסון).
נוסטלג'יה קריטיק

היסטוריית התוכנית

התוכנית עלתה לאוויר ביוטיוב ביולי 2007 אך פרקי התוכנית הוסרו בגלל טענות להפרת זכויות יוצרים. באפריל 2008 הוסרו כל הסרטונים מיו טיוב ונחתם הסכם עם האתר "בליפ טי ווי" (Blip TV) בשנת 2009 מה שהביא להחזרת הסרטונים ליוטיוב.
ב-10 באוגוסט 2008 הוכרז על תחרות במטרה ליצור תוכנית ספין אופ בשם "החיפוש אחר הנוסטלג'יה צ'יק" (The search for the nostalgia chick). בסופה של תחרות נבחרה לינדזי אליס לתפקיד הנוסטלג'יה צ'יק ב-15 בספטמבר 2008. מטרת תוכנית הספין אופ היא לבקר תכנים שפונים יותר לבנות. אליס נבחרה מתוך שלוש מועמדות ועל אף שהיא נבחרה לתפקיד צורפו שתי המועמדות הנוספות לאתר של ווקר.
ב-14 בספטמבר 2012 הכריז ווקר כי הוא פורש מתפקיד הנוסטלג'יה קריטיק ושהתוכנית לא תפורסם יותר. אך ב-23 בינואר 2013 פורסם סרטון בשם "הסקירה חייבת להמשיך" (The review must go on) שבה הכריז ווקר כי הוא חוזר לתפקיד תוך שהוא סוקר את הסרט חייו המוזרים של טימותי גרין. ווקר הודיע שהוא יתחיל גם לעשות סרטונים בהם ינתח נושאים הקשורים בסרטים ("למה אנחנו אוהבים להפחיד את הילדים שלנו?", "האם 'סיינפלד' שיקרה לנו?").
ב-30 בדצמבר 2015 עלה הפרק ה-300 במספר, כשהקריטיק מקיים קרוס אובר עם מבקר סרטים נוסף, הסינמה סנוב (The Cinema Snob), שמגולם על ידי בראד ג'ונס.

פורמט התוכנית

פרקי התוכנית אורכים בין תשע דקות לחצי שעה וכוללים ביקורת הומוריסטית על הסרט המדובר. הבדיחות עושות שימוש בקליפים מהסרט או סרטים אחרים, וכוללות קללות גסות ורדודות, חיקויים של קטעים ודמויות מתוך ומחוץ לסרטים, בדיחות פוליטיות, בדיחות על אמריקה, שחקנים ועוד. חלק מהבדיחות הן בדיחות חוזרות, כלומר מופיעות ביותר מפרק אחד, ולפעמים מתייחסות לכך שזו לא הפעם הראשונה שהופיעו בתוכנית. בזמן הביקורת הקריטיק יסביר מה לא בסדר בסרט וסיבות מסוימות לאיכותו הירודה. לאורך הסדרה התפתחו יכולות המשחק של דאג, ההומור וההגשה של התוכנית, יכולות ניתוח הסרטים של הקריטיק ואיכות המערכונים השזורים לאורך כל הביקורת.
אחרי העונה החמישית דאג יצר את התוכנית דמו ריל, בו דוני (שמגולם על ידי דאג עצמו) מנסה ליצור רימייקים לסרטים מפורסמים. תוכנית זו אמנם לא הצליחה, אך היא צירפה לצוותו של ווקר שחקנים מקצועיים וגרמה לכך שהחל מהעונה השישית החלה התוכנית להשתמש בסקיצות, מערכונים קצרים שנועדו לצחוק באופן כללי יותר על הסרט. לפעמים המערכונים יתלכדו לכדי סיפור מסגרת שמתנהל ברקע הביקורת, ואף לסיפור בהמשכים.
מרחב מנה

בטופולוגיה, מרחב מנה הוא מרחב טופולוגי שנוצר על ידי "צמצום" של מרחב טופולוגי על ידי פונקציה, יחס שקילות או פעולת חבורה. הטופולוגיה של מרחב המנה עבור פונקציה, יחס שקילות או חבורה פועלת נתונים, נקראת טופולוגיית המנה.

הגדרה על ידי פונקציה

בהינתן מרחב טופולוגי  וקבוצה  (שעליה אין בהכרח טופולוגיה), עם פונקציה  שהיא על, נגדיר טופולוגיה על  על ידי . טופולוגיה זו נקראת טופולוגיית המנה, ופונקציה כזו נקראת פונקציית מנה. בדרך זו אנו מכריחים את הפונקציה להיות רציפה, על ידי בניית טופולוגיה מתאימה על המרחב השני: טופולוגיית המנה על Y היא הטופולוגיה העשירה ביותר שבעבורה f רציפה. כלומר, אם  שניהם מרחבים טופולוגיים ו- רציפה, אז הטופולוגיה הנתונה של  עשויה להיות דלה יותר מטופולוגיית המנה.
כאשר  מרחב קומפקטי ו- מרחב האוסדורף, ו- פונקציה רציפה ועל, אז הטופולוגיה של Y היא טופולוגיית המנה עבור .

הגדרה על ידי יחס שקילות

דרך נוספת להגדרת טופולוגיית המנה היא על ידי יחס שקילות. אם X מרחב טופולוגי שמוגדר עליו יחס שקילות , מרחב המנה הוא קבוצת מחלקות השקילות ביחס , אותה נסמן , כאשר הטופולוגיה עליה מתקבלת כמו בהגדרה לעיל על ידי פונקציה, עבור פונקציית ההטלה למחלקות השקילות. כלומר, , כאשר  היא הפונקציה .
פליקס ססומאגה

קריירת מועדונים

ססומאגה נולד ב-1898 בלחונה (לייואה היום) שבחבל הבסקים. ב-1914 החל לשחק בקבוצה הבאסקית ארנס קלוב דה גצ'ו. ב-1917 הגיע עם קבוצתו לגמר גביע המלך. ססומאגה לא השתתף בגמר, הן במשחק הראשון שהסתיים בתיקו 0-0 והן במשחק החוזר שנגמר בניצחון 2-1 בהארכה לזכות יריבתה של ארנס קלוב, ריאל מדריד. ארנס קלוב הגיעה פעם נוספת לגמר גביע המלך ב-1919, אז פגשה את ברצלונה. בתום 90 הדקות הראשונות של המשחק התוצאה הייתה תיקו 2-2, עם צמד שערים של ססומאגה. בהארכה כבש ססומאגה שער נוסף. המשחק הסתיים בניצחון 5-2 לקבוצתו, ובזכות כך הם זכו בגביע. זו הפעם היחידה בהיסטוריית המועדון בה זכתה בגביע.
ברצלונה, קבוצה קטלאנית, התרשמה מיכולותיו של ססומאגה והיא החתימה אותו לאחר משחק הגמר. הוא הצטרף לברצלונה והחל לשחק עם שחקנים כגון אגוסטי סאנצ'ו, פאולינו אלקנטרה, ז'וזפ סמיטייר, אמילי סאגי-ברבה, פרנססק ויניאלס וריקרדו זאמורה, תחת המאמן ג'ק גרינוול. ב-1920 הגיע ססומאגה פעם שנייה ברציפות לגמר גביע המלך, הפעם כשחקן ברצלונה. הוא פתח בגמר, שנערך ב-2 במאי באל מולינון שבחיחון, בו זכתה ברצלונה בתואר הודות לניצחון על אתלטיק בילבאו בתוצאה 2-0. עם ברצלונה זכה גם 3 פעמים באליפות קטלוניה.
ב-1921, בתום שנתיים בברצלונה, הצטרף ססומאגה לקבוצה קטנה באסטוריאס, ראסינג דה סמה, שנשיאה היה חבר טוב של ססומאגה והציע לו שכר גבוה יחסית. בראסינג דה סמה היה שחקן-מאמן, אך בשל נוהל של ההתאחדות, לא הורשה להשתתף בטורנירים רשמיים ולכן שיחק רק במשחקי ידידות. כעבור שנה, ב-1922, עזב ססומאגה את הקבוצה והצטרף לאתלטיק בילבאו שמחבל הבסקים. משחקו הראשון היה נגד קבוצתו הראשונה כשחקן, ארנס קלוב דה גצ'ו, והוא ניצח עם בילבאו בתוצאה 1-0. ב-1923 הגיע גם עם בילבאו לגמר גביע המלך, שנערך באותה שנה ב-13 במאי בלס קורטס שבברצלונה. ססומאגה פתח בגמר ועזר לקבוצתו לזכות בתואר עם ניצחון 1-0 על אורופה. ב-1924 נאלץ לפרוש ממשחק בשל מחלה שפקדה אותו.

קריירת נבחרות

ססומאגה היה אחד מהשחקנים שהרכיבו את נבחרת ספרד בימיה הראשונים. משחקיה הראשונים של נבחרת ספרד היו באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920. ססומאגה פתח בכל משחקיה של הנבחרת בטורניר. הראשון שבהם היה ב-28 באוגוסט, בניצחון 1-0 על דנמרק. הוא לא השתתף במשחק הבא, בו הפסידה ספרד לבלגיה 3-1 ועברה למסלול לזכייה במדליית הכסף. ססומאגה פתח ביתר 3 משחקיה של הנבחרת בטורניר. ברבע הגמר ניצחה ספרד 2-1 את שוודיה. בחצי הגמר הבקיע ססומאגה את שני שערי נבחרתו בניצחונה 2-0 על איטליה. בגמר הבקיע ססומאגה צמד פעם נוספת, עזר לנבחרתו לנצח את הולנד 3-1 וכך לזכות במדליית כסף.
בהמשך השנים שיחק ב-4 משחקי ידידות עם הנבחרת הספרדית. שניים ב-1921, אחד ב-1922 והאחרון היה בהפסד 1-0 לבלגיה ב-4 בפברואר 1923. בסך הכול כבש 4 שערים ב-8 הופעות במדי הנבחרת.

סוף חייו

כאמור, ב-1924 נאלץ לפרוש ממשחק כדורגל מכיוון שחלה. ססומאגה לא הצליח לגבור על המחלה, והוא נפטר ב-24 באוגוסט 1925, בגיל 26.
קרארה

היסטוריה

במקום ידועה התיישבות כבר במאה ה-9 לפנה"ס, אז ישבו במקום שבטי הליגוריים. במאה השנייה לפנה"ס כבשה רומא את המקום יחד עם כל ליגוריה והפעילה בו מחצבות שיש. בימי הביניים עברה העיר בין לומברדיה לאימפריה הביזנטית ולבישופות לוני. במסגרת מאבקי הכוח בין הגואלפים והגיבלינים נטתה העיר למפלגת הגיבלינים (תומכי הקיסרות הרומית הקדושה ומתנגדי מדינת האפיפיור). ב-1313 עברה העיר לשליטת הרפובליקה של פיזה, לוקה ופירנצה, מאוחר יותר היא עברה לשליטת משפחת ויסקונטי, דוכסי מילאנו שהחזיקו בה עד 1477. בין מחצית המאה ה-15 וראשית המאה ה-19 הייתה העיר מרכזה של דוכסות מאסה וקרארה, תחת שליטת משפחת סיבו-מלספינה (Cybo Malaspina; שצאצאה הנושע ביותר הוא האפיפיור אינוקנטיוס השמיני) ומ-1738 משפחת ד'אסטה (d'Este), כחלק מדוכסות מודנה ורג'ו, למעט פרק זמן קצר בו שלטה באזור אליזה בונפרטה, שארת בשרו של נפוליאון.
בעת איחוד איטליה הייתה העיר מרכז להתקוממות אותה הוביל ג'וזפה מציני.
קרארה נודעה כנושאת דגל האנרכיזם האיטלקי ובשנת 1968 נוסדה בה "פדרציית האנרכיסטים הבינלאומית".

שיש קרארה

שיש קרארה נודע כשיש משובח עוד מהעולם העתיק. הפנתאון ברומא כמו גם עמוד טראיאנוס עשויים שיש קרארה. פסלי הרנסאנס האיטלקי חזרו והעלו את השיש מקארה למדרגה עליונה בשאיפתם לאיכות. פסל דוד של מיכלאנג'לו עשוי שיש קרארה וכן חזית הדואומו של סיינה, הפרטים בקמפנילה די ג'וטו בפירנצה ועוד. התחייה הגותית של המאה ה-19 פנתה אף היא לקרארה. חזית ההדואומו של פירנצה, כנסיית סנטה קרוצ'ה בעיר ועוד נבנו משיש זה. גם המרבל ארץ' בלונדון נבנה בשיש קרארה.
סביב מחצבות השיש הוקמו אקדמיה לפיסול ומוזיאון המציג שימוש בשיש לצורכי פיסול ואדריכלות מן העת העתיקה ועד ימינו.
הגאולוג פאולו סאבי חקר את שיש קרארה וגילה, במחצית המאה ה-19, שהוא סלע מותמר.
ערוץ

עָרוּץ נַחַל (או עָרוּץ בסתמיות) הוא צורת נוף גאוגרפית הנוצרת על ידי זרימה של מים על פני השטח, בדרך כלל על גבעה. הערוץ משמש אפיק לנחל או לנהר. בנוסף, המושג ערוץ משמש גם לכינוי מסלול עמוק של מים, אם טבעי, או אם מעשה ידי האדם שנוצר דרך שונית אלמוגים, שרטון, מפרץ או כל מאגר מים רדודים אחר.
היווצרות ערוצים או סחיפת ערוצים הוא שם התהליך בו נוצרים ערוצים. ערוצים נוטים להיווצר על גבעות חסרות צמחייה, בשל כריתת יערות, רעיית יתר או מסיבות אחרות. המים הזורמים, בדרך כלל עקב סופות גשמים קצרות ואינטנסיביות, סוחפים את הקרקע המפוררת בקלות. ערוצים מפחיתים את תוצרת האדמה החקלאית, שבה הם חורצים בקעים ושברים. בעקבות זאת, מושקעים מאמצים רבים בחקר הערוצים במרחב הגאומורפולוגיה, במניעת סחיפת ערוצים ובשיקום סביבתם.

סדרי גודל

ערוצי נחל ניתנים לחלוקה לסדרי גודל שונים לפי שיטת שטראלר-הורטון. הערוצים הקטנים ביותר נקראים ערוצי נחל ראשוניים, והם בעצם הנקודה בה מתחילה זרימת המים, ובה בעצם נוצר ערוץ הנחל. כאשר מספר ערוצי נחל ראשוניים נפגשים ומתלכדים, הערוץ הופך להיות ערוץ נחל שניוני. כאשר מספר ערוצי נחל שניוניים מתלכדים, הם יוצרים ערוץ נחל שלישוני וכך הלאה. לפי שיטה זו ערוצי הנחלים בעולם מוגדרים מסדר ראשון עד לסדר שנים עשר (במורד נהר האמזונאס). כ-80% מהערוצים בעולם הם ראשוניים ושניוניים.
איבון רידינג

ביוגרפיה

רידינג נולדה בשוודיה ובצעירותה עבדה כדוגמנית וכאחות בדיור מוגן.
ב-1984 נבחרה למיס שוודיה ובאותה שנה שייצגה את מדינתה בתחרות מיס תבל שנערכה בארצות הברית זכתה במקום הראשון, בשנים שלאחר זכייתה התגוררה בניו יורק ועבדה שם בתעשיית האופנה וב-1988 היא חזרה לארצה.
ב-1989 היא הנחתה את תחרות המלודיפסטיבלן והנחתה במהלך השנים מספר תוכניות בטלוויזיה השוודית.
ב-1997 ייסדה חברת קוסמטיקה וקו מוצרי טיפוח לעור הנקרא Y. Ryding.
ב-2007 השתתפה בגרסה השוודית של התוכנית רוקדים עם כוכבים.
ב-2009 שימשה כשופטת בתחרות "מיס תבל שוודיה" בפורמט הראשון מסוגו לבחירת נציגת שוודיה לתחרות.
ב-1986 היא נישאה לשחקן קייל ברגקוויסט ונולדו לה שתי בנות.
קווין סיסטרום

חייו המוקדמים וחינוך

סיסטורם נולד בשנת 1983 בהליסטון, מסצ'וסטס. הוא בנם של דיאן, אשר עבדה בחברת Monster.com בתקופת בועת הדוט קום וכיום היא בכירה בחברת זיפקאר ודאגלס סיסטורם, סגן נשיא למשאבי אנוש ב-TJX Companies.סיסטורם התוודע לעולם התכנות כשלמד בחטיבת הביניים בקונקוד, מסצ'וסטס. ההתעניינות שלו גברה בעקבות יצירת שלבים משלו במשחק דום II. כתלמיד תיכון הוא עבד בחנות לתקליטי ויניל בבוסטון.
סיסטורם למד באוניברסיטת סטנפורד וסיים את לימודיו ב-2006 עם תואר ראשון בתחום מדעי הניהול והנדסה. בסטנפורד, הוא היה חבר באחוות סיגמא נו. את סמסטר חורף של השנה השלישית ללימודיו הוא בילה בפירנצה, שם הוא למד צילום. הוא טעם לראשונה את טעמו של עולם הסטארט-אפ, כשנבחר לאחד משנים עשר סטודנטים שהשתתפו בתוכנית עמיתי מייפילד באוניברסיטת סטנפורד. ההשתלמות הובילה אותו להתמחות ב-Odeo, החברה שבסופו של דבר הולידה את טוויטר.]

גוגל

לאחר שסיים את לימודיו בסטנפורד, הוא הצטרף לגוגל שם עבד על Gmail, יומן גוגל, גוגל דוקס, גיליונות אלקטרוניים ומוצרים אחרים. הוא עבד שנתיים ב-Google בתור משווק מוצר; סיסטרום עזב את גוגל משום שלא קודם להיות מנהל עמית בתוכנית המוצר.

Burbn

לאחר שעזב את גוגל הוא הצטרף ל-Nextstop, חברת סטרטאפ המפרסמת המלצות מבוססות מיקום. החברה נוסדה על ידי עובדי גוגל לשעבר וב-2010 נרכשה על ידי פייסבוק. סיסטורם חשב על שילוב משחקיים חברתיים ורישומי צ'ק אין.
הוא יצר את האב-טיפוס של מה שמאוחר יותר הפך ל-Burbn. הוא חשב על הרעיון בזמן חופשה במקסיקו כאשר החברה שלו לא הייתה מוכנה לפרסם את התמונות שלה כי הן לא נראו טוב מספיק לדעתה כאשר צולמו על ידי מצלמת האייפון 4 שלה. הפתרון לבעיה היה להשתמש בפילטרים, שהסתירו ביעילות את הנחיתות באיכות התמונות. לאחר מכן, סיסטורם פיתח את X-Pro II פילטר אשר עדיין בשימוש באינסטגרם.
לאחר הפגישה הראשונה, הוא החליט להתפטר כדי לבדוק האם Burbn יכולה להיות חברה רווחית. בתוך שבועיים מיום התפטרותו הוא קיבל הון ראשוני של חצי מיליון דולר מקרנות ההון Baseline Ventures ו-Andreessen Horowitz. במקביל בנו סיסטורם וקריגר בסן פרנסיסקו שירות צ'ק אין מבוסס HTML 5. השירות הציע פעולות רבות, בהן: בדיקת מיקומים, רישום תוכניות (צ'ק-אין עתידיים), צבירת נקודות על בילוי עם חברים וכן פרסום תמונות. עם זאת, קריגר וסיסטורם זיהו כי ב-Burbn קיימות אפשרויות רבות מדי והמשתמשים לא ירצו מוצר מסובך. הם החליטו להתמקד בתכונה ספציפית, שיתוף תמונות. התפתחות Burbn הוביל ליצירה של אינסטגרם. חודש לאחר ההשקה, אינסטגרם גדל למיליון משתמשים. שנה מאוחר יותר, אינסטגרם הגיעה ליותר מ-10 מיליון משתמשים.

ביקורת

אינסטגרם הואשמה פעמים רבות בהעתקה של פונקציות חדשות מהמתחרה סנאפצ'ט. בתגובה, סיסטורם טען כי כל השירותים הללו הם "רמיקסים" של מוצרים קיימים, וכי "כל אלה הם רעיונות מקוריים, כאשר אתה יוצר אותם מחדש לפי טעמך". סיסטורם גם טען, כי ניתן למצוא את השורשים של כל תכונה בכל אפליקציה איפשהו בהיסטוריה של הטכנולוגיה וכי זו הדרך שבה עובד עמק הסיליקון.

החיים האישיים

על פי הגארדיאן, סיסטורם נהנה מ"אוכל משובח, גולף, סקי וחופשות באגם טאהו בקליפורניה".
בפברואר 2016, סיסטורם נפגש עם האפיפיור פרנציסקוס בוותיק", בו הם דנו בכוח של תמונות לאחד אנשים ו"לחצות גבולות, תרבויות ודורות".
סטיוארט ליטל 2

תקציר העלילה

שלוש שנים לאחר הסרט הקודם, סטיוארט ליטל כבר לומד בבית הספר. סטיוארט ניסה להפגין יכולות במשחק כדורגל יחד עם אחיו ג'ורג' ועוד ילדים אחרים, אולם הוא נבעט יחד עם הכדורגל. סטיוארט היה יותר עצוב כאשר המטוס שג'ורג' הכין נשבר ללא כוונה בגללו. אביו של סטיוארט, פרדריק ליטל, סיפר לו שלכל בן משפחת ליטל יש "אור בקצה המנהרה", דבר טוב אשר בא מטעות רעה.
כאשר חזר הביתה מבית הספר, סטיוארט הציל קנרית בשם מרגלו אשר נרדפה מידי בז נודד, וסטיוארט ומרגלו הפכו לחברים, אולם מרגלו עובדת בסתר עם הבז כדי לגנוב חפצים מבתים. כאשר הוא מאיץ בה להביא לו חפץ או ערך יקר מבית משפחת ליטל, מרגלו התנגדה כי היא התאהבה בסטיוארט אולם הבז כעס מאוד ואמר לה שאם היא לא תשיג את הטבעת בשביל הבז הוא יטרוף את סטיוארט. כשהיא דואגת לשלומו, היא גונבת את טבעת החתונה מאלינור ליטל.
כאשר הליטלים גילו שהטבעת נעלמה, הם חשבו שהיא נפלה לכיור וסטיוארט הלך לבדוק למטה, אולם כאשר החוט נקרע הגיעה מרגלו והצילה אותו, וכאשר סטיוארט הודה למרגלו היא הרגישה רגשות אשמה, ולפיכך היא החליטה לעזוב. כאשר סטיוארט לא מצא אותה, הוא הבין שהיא נחטפה על ידי הבז והוא יצא לחפש אותה יחד עם החתול הסרבן סנובל והוא ביקש מג'ורג' לא לספר להוריו על מסע ההצלה שלו. סטיוארט טייל עם סנובל יחד עם מכונית הצעצוע שלו אולם אחרי שהתחממה מכוניתו נשברה.
סטיוארט וסנובל קיבלו מידע ממונטי (חברו הוותיק של סנובל), ומונטי סיפר להם שהמפקדה של הבז נמצאת בגג של בניין פישקין. הם השתמשו בבלונים כדי שיוכלו לעלות למעלה, להציל את מרגלו מידי הבז ולהחזיר את הטבעת. הוא ניסה להציל את מרגלו אבל הבז תפס אותו והשליך אותו מעבר לרחוב, אך ניצל על ידי משאית אשפה. הבז זרק את מרגלו לפחית צבע כעונש שבגדה בו. בינתיים כשסנובל הצליח לעלות למעלה הוא נעצב לשמוע ממרגלו שסטיוארט חוסל על ידי הבז, בעקבות זאת סנובל מתכנן נקמה.
במשאית האשפה, כאשר סטיוארט התייאש והאשים את עצמו בכול, הוא מצא את המטוס של ג'ורג' שנזרק לאשפה, תיקן את המטוס וטס להציל את מרגלו. כשהבז עמד להעיף את אנובל מהבניין, מרגלו הגנה עליו כשהיא לקחה את הטבעת וברחה, הבז רדף אחריה אבל סטיוארט השיג אותו והציל את מרגלו כאשר הם מנסים להתחמק מהבז. כשהליטלים גילו איפה סטיוארט מתחבא הם נסעו למצוא אותו בפארק אולם לאחר שראו את המטוס של ג'ורג' עף בשמיים הם גילו שסטיוארט נמצא במטוס. כשלא יכל לברוח מהבז, סטיוארט השתמש בטבעת של גברת ליטל כדי לבלבל אותו. כשסטיוארט נפל מהמטוס לאחר שהמצנח שלו נשבר, הוא ניצל על ידי מרגלו והבז צנח לפח האשפה בתור "האוכל" של מונטי.
כל המשפחה של סטיוארט הריעה לו, וגם מרגלו שנתנה לגברת ליטל בחזרה את הטבעת וגם סנובל התאחד איתם. לאחר מכן מרגלו נפרדה מכל המשפחה ונסעה עם כל הציפורים לדרום בחורף. סטיוארט אמר לה שיהיה אור בקצה המנהרה כשהיא תחזור באביב, ומרתה התינוקת הקטנה אמרה את מילותיה הראשונות "להתראות ציפור קטנה" וכל המשפחה נכנסה הביתה.
היום הבינלאומי לאנדרטאות ואתרים

היסטוריה

היום הבינלאומי לאנדרטאות ואתרים הוצע לראשונה על ידי הוועדה הבינלאומית למונומנטים ולאתרים ב-18 באפריל 1982, ואושר על ידי האספה הכללית של אונסק"ו בשנת 1983.

מטרה

מטרת היום היא לעורר מודעות על המגוון של המורשת התרבותית, להבהיר את הפגיעות של האנדרטאות והאתרים התרבותיים ולהגביר את המאמצים למניעת הריסתם ולשימור הקיים.

פעילות

הפעילות בו כוללת בדרך כלל ביקורים במונומנטים היסטוריים ובאתרי מורשת, קיום כנסים ופורומים ופרסומים עיתונאיים שונים.
בכל שנה הוועדה בוחרת נושא מסוים שסביבו סובב היום. ב-2017, לדוגמה, הנושא היה "תיירות של קיימא".
פרידריך גרינאנגר

קורות חיים

פרידריך גרינאנגר נולד בסיגישוארה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרית. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בעיר הולדתו. ב-1877 יצא ללימודי ארכיטקטורה באקדמיה לאמנויות היפות בווינה , שם למד אצל פרידריך פון שמידט . הוא אימץ את סגנון האר נובו והיה חבר בתנועת זצסיון. בהמשך תכנן גם באופן אקלקטי כגון בסגנון נאו-בארוק ונאו-מורי. ב-1879 הגיע לבולגריה ומונה לאדריכל העיר ראזגרד. בהמשך היה אדריכל החצר של אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה ושל פרדיננד הראשון, מלך בולגריה.
הוא פעל בבולגריה במשך כשלושה עשורים ותכנן מבני ציבור רבים, בעיקר בבירת בולגריה, סופיה. בנוסף למבנה בית הכנסת בסופיה, תכנן מבני ציבור כגון: הגלריה הלאומית לאמנויות של בולגריה , הפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת סופיה והסמינר התאולוגי בסופיה . ב-1908 סיים את תפקידו ועבר להתגורר בזלצבורג. בין השנים 1911–1914 שב לסופיה כדי להשלים את עבודתו בהקמת הסמינר התאולוגי. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את העיר ולשוב לזלצבורג.
הוא נפטר ב-1929. רחוב ברובע אוֹבְצָ'ה קוּפֶּל  בסופיה נושא את שמו.
טינטורטו

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
טינטורטו נולד כיאקופו קומין בוונציה בשנת 1518, הבן הבכור מתוך 21 אחים. אביו, ג'ובאני, היה צבע בדים (טינטורה באיטלקית) ומכאן קיבל את כינויו, טינטורטו - צבע קטן. מקור המשפחה הוא בברשה בלומברדיה, שהייתה אז חלק מהרפובליקה של ונציה. בעבר מקובלת הייתה הסברה כי מקור המשפחה בעיירה הטוסקאנית לוצ'ה.]
בילדותו צייר טינטורטו על קירות ביתו. בערך בשנת 1533 נשלח טינטורטו אל הסטודיו של הצייר טיציאן, על מנת שיתמחה אצלו. טינטורטו שהה בסטודיו רק עשרה ימים, אז טיציאן שלח אותו בחזרה הביתה. ייתכן כי הסיבה לכך הייתה שטיציאן ראה כמה ציורים חדשניים ומרעננים שנוצרו על ידי טינטורטו, מה שגרם לו לקנא באמן הצעיר והמבטיח, או להבין שבשל גישתו העצמאית לא יוכל להיות תלמיד נוח.]
למרות זאת, ניכרת השפעתו הרבה של טיציאן על יצירתו של טינטורטו. עדות לכך ניתן למצוא בכתובת שכתב על קיר הסטודיו שלו - "Il disegno di Michelangelo ed il colorito di Tiziano" (עיצובו של מיכלאנג'לו, צבעיו של טיציאן).] אכן השפעתו של מיכלאנג'לו ניכרת בעיצוב הדמויות בציוריו. 
טינטורטו היה הצייר הרשמי של הרפובליקה הוונציאנית ויצר תמונות רבות עבור ארמון הדוג'ה. את ציוריו של טינטורטו מאפיינות קומפוזיציות תיאטרליות וצבעים עזים. בשל שימושו הדרמטי בפרספקטיבה וצורות תאורה מיוחדות, הוא נחשב למבשר אומנות הבארוק.