google/wiki40b huggingface dataset:
אלברט וייס

ראשית חייו ומלחמת העולם השנייה

אלברט וייס נולד בזמון למארי לבית רוט והרמן וייס, אשר היה סוחר וכיהן כיו"ר הקהילה היהודית בעיירה. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בזמון ויצא ללימודים אקדמיים בפילוסופיה באוניברסיטת ברלין, בכלכלה בסורבון ובמשפטים באוניברסיטת בלגרד. רכש דוקטורט במשפטים באוניברסיטת זאגרב. בתקופת לימודיו היה פעיל בחוגי האליטה האינטלקטואלית של יהודי זאגרב ופרסם שירים ומאמרים בעיתונות הקהילתית. לאחר סיום לימודיו יצא להתמחות בנובי בצ'יי ובזרניאנין. לאחר תום ההתמחות עסק בעריכת דין בבלגרד. ב-1938 נבחר לנשיא הקהילה האשכנזית של יהודי בלגרד, לחבר בנשיאות אגוד הקהילות היהודיות בממלכת יוגוסלביה וכן היה פעיל בתנועה הציונית.
במהלך מלחמת העולם השנייה, עם הפלישה ליוגוסלביה גויס למערך המילואים של הצבא היוגוסלבי. הוא נפל בשבי הוורמאכט והועבר למספר מחנות שבויים בגרמניה הנאצית ביחד עם חברו לאבוסלב קאדלבורג. בעודו בשביו הצטרך לכוחות הפרטיזנים של טיטו, כיהן במועצה האנטי-פאשיסטית של תנועת השחרור, ועסק בהפצת חומר כתוב מחתרתי וארגון השבויים תחת כוחותיו של טיטו. בתקופת השואה נרצחו כל בני משפחתו ובכלל זה אשתו ובנו.

לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה וכינון הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, בין השנים 1945–1948 כיהן וייס בצוות התביעה היוגוסלבי במסגרת בית הדין המיוחד שהוקם לשפיטת הנאצים ועוזריהם שביצעו פשעי מלחמה בסרביה. ב-1946 נשלח כנציג רשמי מטעם יוגוסלביה למשפטי נירנברג וכן עסק באיסוף ראיות בגרמניה לבית הדין היוגוסלבי המיוחד. הניסיון המשפטי שצבר בתקופה זו הפך אותו למומחה המוביל ביוגוסלביה לחוק הבינלאומי. ב-1951 ניסח את קודקס חוק העונשין היוגוסלבי. ב-1955 נשלח בשליחות משפטית לשגרירות יוגוסלביה בארצות הברית ועסק בכתיבת בקשת ההסגרה של אנדריה ארטוקוביץ'. בהמשך, ריכז וניהל את איסוף החומר מטעם יוגוסלביה למשפט אייכמן.
במקביל לשליחויותיו הרשמיות של וייס, הוא פיתח קריירה אקדמית. ב-1947 החל ללמד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בלגרד וב-1961 מונה לפרופסור. במסגרת עבודתו פרסם מחקרים ומאמרים רבים בין השאר בתחום המשפט הבינלאומי ומדע המדינה, והרצה כפרופסור אורח במספר אוניברסיטאות באירופה. ב-1948 התמנה לנשיא איגוד הקהילות היהודית ביוגוסלביה. הוא נמנה עם מקימי המוזיאון היהודי בבלגרד ובמקביל לעבודתו המשפטית פרסם מספר ספרים ומאמרים על ההיסטוריה של יהודי יוגוסלביה וכן הרצה בנושא בפורומים שונים. הוא השתתף כנציג יהדות יוגוסלביה בכינוסי הקונגרס היהודי העולמי וכיהן בוועד הפועל שלו וכן השתתף כציר לקונגרסים הציוניים. אלברט וייס נפטר ב-1964 לאחר מחלה קשה, והוא בן 58 שנים ונקבר בהלוייה רבת משתתפים בבית הקברות החדש בבלגרד. סמוך לקיבוץ גת ניטע יער לזכרו.
המתיקות שאחרי (ספר)

הבסיס העובדתי לאירועים בספר

האירועים מבוססים בחלקם על תאונת אוטובוס שאירעה בעיירה אלטון שבדרום טקסס ב-21 בספטמבר 1989. בתאונה פגעה משאית באוטובוס תלמידים והוא הידרדר לבור חצץ. 21 תלמידים נהרגו ו-49 נפצעו. המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה קבעה כי נהג המשאית הוא האשם בתאונה, וכי גורם נוסף שתרם לתוצאותיה החמורות היה מיעוט דלתות יציאת חירום באוטובוס. 
לאחר התאונה, עשרות עורכי דין מיהרו אל העיירה בניסיון לשכנע את המשפחות לתבוע פיצויים מגורמים שונים - חברת קוקה קולה שהייתה בעלת המשאית, חברת האוטובוסים שלא יצרה דלתות יציאת חירום נוספות באוטובוס, והעירייה שלא כיסתה כראוי את בור החצץ. חלק מהמשפחות שקיבלו פיצויים תבעו שוב לאחר שגילו שמשפחות אחרות קיבלו פיצויים גבוהים יותר. לבסוף נקבע הסדר בסכום כולל של 150 מיליון דולר, מרביתו מחברת קוקה קולה, ומתוכו 50 מיליון דולר קיבלו עורכי הדין. המשפחות קיבלו 4.5 מיליון דולר עבור כל ילד שנהרג ו-500-900 אלף דולר על כל ילד שניצל.
בול דמי דואר

בול דמי דואר נועד לפתור בעיה שמתרחשת כאשר דבר-דואר נשלח ללא תשלום עמלה מספקת. השאלה מה לעשות עם מכתבים שלא שולמה עבורם עמלת טיפול נאותה קיימת מאז הקמת מערכות הדואר המוכרות כיום, הבעיה רק גברה עם המצאת בול הדואר מאחר שעתה הלקוחות לא קיבלו החלטה עצמאית בנוגע לסכום הנכון ללא עזרתו של פקיד דואר בעל הידע הנחוץ.
בעוד שבתקופות שונות אימצו מדינות גישה של החזרת מכתבים לשולחם, הגישה שהונהגה ברוב המדינות דגלה בהבאת המכתב ואיסוף העמלה ממקבל המכתב. בתחילה התהליך נוהל על ידי פקיד שכתב את הסכום על המעטפה. הדבר היה בעייתי שכן שליח הדואר היה עשוי לכתוב סכום אחר ואז לקחת לכיסו את ההפרש בין הסכום האמיתי לסכום המפוברק.
הבעיה נפתרה בצרפת בשנת 1859 באמצעות בול דמי הדואר אשר הוצמד במשרד השילוח לפני ההבאה ליעד. מדינות אימצו את הפתרון הצרפתי. (לעיתים שימשו בולי דואר רגילים בתפקיד דמי הדואר). בולי דמי הדואר לא תמיד מוצמדים למכתבים בודדים. בדואר עסקי, נהוג לסכום את דמי הדואר המצטברים ואז להצמיד בולים ראויים למכתב העליון בחבילת המכתבים או לאריזת המכתבים.
מאחר שבולי דמי דואר משמשים בדואר פנים לרוב, הם בעלי עיצוב פשוט, לרוב בעלי ספרות גדולות וברורות וכיתוב "דמי דואר". לא נהוג לציין על גבי הבולים את המדינה.
בישראל הונפקו שלוש סדרות של בולי דמי דואר. הסדרה הראשונה הונפקה ב-28 במאי 1948, והיא הורכבה מחמישה בולי דאר עברי (בערכים של 3, 5, 10, 20 ו-50 מיל) בעלי הדפס רכב "דמי דאר". סדרה זו נחשבת לאחת היקרות ביותר אחרי סדרת בולי דאר עברי, וייחודה מבחינה בולאית הוא הנייר בעל גוון צהוב ייחודי, וכמעט שאין בנמצא מעטפות היום הראשון של הסדרה. הסדרה השנייה הונפקה ב-18 בדצמבר 1949, והשלישית הונפקה ב-30 בנובמבר 1952. שוויין הקטלוגי והאספני של סדרות 2 ו-3 נמוך בהרבה מזה של סדרה 1, הנאמד באלפי שקלים לסדרה מלאה במצב שימור מעולה (MNH). כל הסדרות ידועות בכך שעל השובל שלהן אין כיתוב כלשהו, דבר שמנוגד למסורת הבולאית בישראל שבה נעשה שימוש בשובל כחלק בלתי נפרד מהבול.
ורטה (עיירה)

תולדות היישוב

האזכור הראשון של ורטה הוא משנת 1255, ובהמשך קיבלה זכויות עיר. דליקות רבות שפרצו בעיירה מהמאה ה-16 ועד המאה ה-19 האטו את התפתחותה, וכן פלישת האימפריה השוודית באמצע המאה ה-17.

יהודי ורטה

יהודים ראשונים ישבו בורטה במחצית הראשונה של המאה ה-16, ובית כנסת ראשון נבנה בה בשנת 1534. במשך השנים סבלו יהודי העיירה מנטל מיסים גבוה שהוטל עליהם ומהגבלות מגורים ותעסוקה ביישוב. בתחילת מלחמת העולם הראשונה פרעו הקוזקים ביהודי העיירה, תוך ביצוע מעשי אונס, שוד ורצח.
בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, תוך קיום תנועות נוער ציוניות וקיבוץ הכשרה, לצד פעילות של אגודת ישראל. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-2,000 יהודים, כמחצית מתושביה.

בשואה

בימים הראשונים לכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, ריכזו אלו את יהודיה בכיכר השוק בעיירה, והתעללו בהם בפומבי. בהמשך, הוקם בעיירה יודנרט, אשר נצטווה לספק לגרמנים עובדים יהודים לעבודות כפייה, וכן תשלומי כופר.
בפברואר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ובינואר 1941 החלו להישלח יהודים מהגטו למחנות עבודה באזור פוזנן. כעונש על שליחת חבילות מזון בכמות גדולה משהותרה לעובדים במחנות, נתלו בפומבי ב-5 במאי 1942 עשרה מנכבדי הקהילה בעיירה, ובהם ראש היודנרט. ב-27 ביולי 1942 נתלו בפומבי 13 יהודים נוספים מהגטו.
ב-24 באוגוסט 1942 רוכזו כ-2,400 יהודי גטו ורטה, והובלו לכנסייה ולמנזר, בהם הוחזקו מספר ימים. בזמן זה נרצחו מספר יהודים במקום. לאחר מכן, נערכה ביהודי העיירה סלקציה - כ-400 מהם שולחו לעבודות כפייה בגטו לודז', והיתר שולחו למחנה ההשמדה חלמנו.
סרג'ו מטרלה

ביוגרפיה

נולד בפלרמו בשנת 1941. אביו היה אנטי- פשיסטי, שהקים יחד עם אלצ'ידה דה גספרי את המפלגה הדמוקרטית-נוצרית, אשר הייתה דומיננטית במפה הפוליטית למשך 50 שנה. גם אחיו של מטרלה עסק בפוליטיקה, ואף היה נשיא סיציליה משנת 1978 ועד הירצחו על ידי המאפיה הסיציליאנית בשנת 1980. בנעוריו, מטרלה היה פעיל בעמותות קתוליות.
בשנת 1964 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת ספיאנצה שברומא.
החל את הקריירה הפוליטית שלו בשנת 1983 כאשר נבחר לבית הנבחרים של איטליה מטעם המפלגה הדמוקרטית-נוצרית. כשנה לאחר מכן הוא נבחר למזכיר המפלגה. בשנת 1989 מונה לשר החינוך בממשלתו השישית של ג'וליו אנדראוטי. החזיק בתפקיד זה עד לנפילת הממשלה בשנה שלאחר מכן.
בשנת 1994 התפרקה המפלגה לאחר שערוריות השחיתות הרבות אשר התגלו אצל רבים מבכירי המפלגה. מטרלה היו ממקימי "מפלגת העם האיטלקי". בשנת 1996 כיהן מטרלה כנשיא הסיעה בפרלמנט. בשנת 1999 מונה לסגן ראש הממשלה וכשר ההגנה. בזמן כהונתו תמך במבצע כוח מאוחד כנגד נשיא יוגוסלביה סלובודן מילושביץ'.
בשנת 2007 היה ממקימי המפלגה הדמוקרטית.
ב -5 באוקטובר 2011 נבחר על ידי הפרלמנט האיטלקי עם 572 קולות לשופט בבית המשפט החוקתי. הוא הושבע ב -11 באוקטובר 2011. הוא שירת בתפקיד זה עד כניסתו לתפקיד הנשיא.
ב-31 בינואר 2015 נבחר לנשיא על ידי הפרלמנט. הוא החליף את ג'ורג'ו נפוליטנו, שכיהן במשך 9 שנים.
מטרלה הוא אלמן ויש לו שלושה ילדים.
בירם כיאל

קריירה

כיאל נולד בכפר ג'דיידה למשפחה ערבית-מוסלמית. ככדורגלן, הוא גדל במחלקת הילדים של הפועל בני-ג'דידה, עד אשר עבר ב-2006 למחלקת הנוער של מכבי חיפה. עוד בהיותו שחקן נוער ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ב-6 במאי 2006 מול מכבי פתח תקווה. הוא היה אחד השחקנים הבולטים בקבוצת הנוער, ובסיום עונת 2006/2007 נבחר לשחקן המצטיין בקבוצה. בטורניר הנוער בויארג'ו שבאיטליה היה כיאל השחקן המוביל, וכבש את שני השערים בניצחון קבוצתו על קבוצת הנוער של פיורנטינה. משחק זה גרר תגובות אוהדות מעיתוני ספורט איטלקיים, שהתייחסו גם לעובדת היותו מוסלמי המשחק בקבוצה ישראלית.
בעונת 2008/2009 תפס כיאל מקום של קבע בהרכב מכבי חיפה בתפקיד הקשר האחורי. בנוסף לתפקידו בהגנה הרבה כיאל להצטרף להתקפה, בישל מספר שערים ואף כבש שער בניצחון 0-3 על הכח עמידר רמת גן. הוא סיים עונה זו עם ארבעה שערים וחמישה בישולים, וסייע לקבוצתו לזכות באליפות ליגת העל. בעונת 2009/2010 היה כיאל חלק חשוב בהעפלת חיפה לשלב הבתים של ליגת האלופות, בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בקיץ 2010 עבר כיאל לקבוצת סלטיק מליגת העל הסקוטית, ותפס מקום בהרכב הראשון במשחקי הקבוצה. באוקטובר 2010 עבר ניתוח בשרירי הבטן שבעקבותיו נעדר כחודשיים מהמגרשים. לאחר שובו הפגין יכולת טובה ואף נבחר לשחקן המצטיין של חודש ינואר 2011 בליגה הסקוטית. באפריל 2011, במשחק של סלטיק נגד סנט מירן, פתח כיאל כקפטן הקבוצה. באותו חודש כבש את שערו הראשון במדי סלטיק. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הסקוטי. בעונת 2011/2012 זכה כיאל עם סלטיק באליפות נוספת, אף על פי שהיה פצוע במשך רוב העונה והפסיד משחקים רבים.
בעונת 2012/2013 זכה עם סלטיק בדאבל, ובעונת 2013/2014 כבש את שערו הראשון בליגת האלופות, בניצחון 2–1 על אייאקס אמסטרדם במסגרת שלב הבתים של המפעל. בתום עונה זו זכה עם הקבוצה באליפות שלישית ברציפות.
ב-29 בינואר 2015 חתם בקבוצת ברייטון אנד הוב אלביון מליגת המשנה באנגליה. ב-7 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשעלה כמחליף בהפסד 2–3 לנוטינגהאם פורסט, ובאותו משחק כבש את שער הבכורה שלו. בתום עונת 2016/2017 עלה עם הקבוצה לפרמייר ליג, ובעונת 2017/2018 ערך 19 הופעות בליגה הבכירה באנגליה. ב-20 באוקטובר 2018 כבש כיאל את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג, בניצחון החוץ 1–0 על ניוקאסל יונייטד.
ב-8 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לצ'רלטון אתלטיק מהצ'מפיונשיפ.

קריירת נבחרות

כיאל משחק במסגרת הנבחרות השונות של ישראל מאז שנת 2004, בתחילה במסגרת נבחרת הנערים, ומשנת 2006 בנבחרת הנוער תחת המאמן זאב זלצר.
באוגוסט 2007 זומן כיאל לסגל הנבחרת הצעירה על ידי המאמן גיא לוי. את הופעת הבכורה במדי הנבחרת ערך במסגרת טורניר לובנובסקי מול אוקראינה עד גיל 21. כיאל שותף גם במשחק הגמר מול סרביה עד גיל 21 בו ניצחה ישראל וזכתה בטורניר.
במהלך מוקדמות יורו 2008 זומן כיאל לסגל הנבחרת הבוגרת של ישראל על ידי המאמן דרור קשטן, אך לא זכה לשחק. את ההופעה הראשונה שלו ערך כיאל ב-6 בספטמבר 2008, במשחק הראשון של קמפיין מוקדמות מונדיאל 2010 מול נבחרת שווייץ. ב-11 באוקטובר 2008 פתח כיאל בהרכב הנבחרת בניצחון 3–1 על נבחרת לוקסמבורג, ובישל שני שערים. ב-26 במרץ 2011 הבקיע כיאל את שערו הראשון בנבחרת, בניצחון 2–1 על לטביה במסגרת מוקדמות יורו 2012, שהיה גם שער הניצחון במשחק.
נלי

ילדותו וראשית הקריירה

קורנל היינס ג'וניור נולד באוסטין טקסס, שם שירת אביו בצבא, וכאשר היה בן 7 התגרשו הוריו. כשהיה נער עבר עם אמו לסנט לואיס שבמיזורי. עוד בהיותו בתיכון, בשנת 1993, הקים עם חבריו הרכב היפ הופ בשם סנט לונטיקס שנהנה מפופולריות מקומית.
בשנת 1999 הוצע לנלי חוזה הקלטות בחברת יוניברסל רקורדס השייכת ליוניברסל מיוזיק גרופ, נלי חתם ופתח בקריירת סולו, אך המשיך לפעול בסנט לונטיקס.

Country Grammar

נלי החל לעבוד על אלבום הבכורה שלו, "Country Grammar", בסוף שנת 1999, והאלבום יצא ב-27 ביוני 2000. האלבום הצליח והגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של הבילבורד - בילבורד 200. בסך הכל נמכר האלבום בארצות הברית בלמעלה מתשעה מיליון עותקים (פלטינה 9×).
מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים כשהמצליח מביניהם "(Hot Shit) ‏Country Grammar", הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הראפ של הבילבורד.
לאחר הצלחת אלבום הבכורה של נלי הוציאו גם חברי סנט לונטיקס את אלבום הבכורה של ההרכב: "Free City". האלבום הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד 200.
סינגל נוסף "#1" השתתף בסרט יום אימונים מסוכן שיצא בשנת 2001.

Nellyville

האלבום הבא אותו הוציא נלי היה "Nellyville". האלבום יצא ב-25 ביוני 2002, וכבר בשבוע הראשון ליציאתו הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200. "Nellyville" נמכר בלמעלה משישה מיליון עותקים בארצות הברית (פלטינה 6×), ובלמעלה מ-400,000 עותקים בקנדה (פלטינה 4×).
מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים, השני מתוכם "Hot in Herre" הצליח ברחבי העולם והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. הסינגל השלישי מהאלבום, "Dilemma", אשר משתתפת בו גם הזמרת קלי רולנד, הצליח אף יותר מקודמו והגיע למקום הראשון במצעדי פזמונים בארצות הברית, אוסטרליה, בלגיה, הולנד, גרמניה, אירלנד, שווייץ ושוודיה.
ב-2003 יצא דיסק הכולל גרסאות רמיקס לשירים שהוציא נלי עד כה בשם "Da Derrty Versions: The Reinvention". ובאותה שנה השתתף נלי בשיר "Shake Ya Tailfeather" מהסרט [בחורים רעים 2] יחד עם שון קומבס ומרפי לי.

Brass Knuckles

ב-16 בספטמבר 2008 הוציא נלי את אלבומו הרביעי "Brass Knuckles", האלבום הגיע למקום השלישי בבילבורד 200 ולמקום הראשון במצעד אלבומי הראפ של הבילבורד. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "Party People",‏ ו-"Stepped on My J'z", ב-"Body on Me" משתתפים אייקון ואשנטי .

5.0

ב-12 בנובמבר 2010 הוציא נלי את אלבומו החמישי "5.0". האלבום הגיע רק למקום העשירי במצעד הבילבורד 200. עד כה יצאו ממנו שלושה סינגלים, בתוכם "Just a Dream" שהגיע למקום השלישי במצעד ההוט 100, ולראשון בישראל במצעד גלגלצ.

טלוויזיה וקולנוע

הקריירה של נלי כשחקן החלה בשנת 2001 כששיחק בסרט האינדי סניפס, בסרט שיחק את דמותו של ראפר מפורסם. הסרט הגדול ביותר בו שיחק הייתה הקומדיה משחק מכור. בסרט כיכבו אדם סנדלר וכריס רוק, בפסקול הסרט נכלל שיר של נלי בשם "Boom".
בשנים 2008 ו-2009 שיחק נלי במספר פרקים בסדרת הטלוויזיה CSI: ניו יורק.
בשנת 2011 נלי הופיע בתור תפקיד אורח בתוכנית 90210. ב-2014 שיחק בסרט "השפעה" בכיכובו של סילבסטר סטאלון.
איסק אברמוב

ביוגרפיה

איסק נולד בעיר דושנבה, טג'יקיסטן, בן לרחמים ורוזה. הוא החל לשחק טניס שולחן בגיל 9 בדינמו דושנבה. מגיל 9 ועד גיל 12 התאמן בהדרכתה של אלה סבורובה ומגיל 12 ועד גיל 19 התאמן בהדרכתו של וולארי אלנתנוב. בשנת 1985 נכנס לנבחרת של טג'יקיסטן ולנבחרת הקדטים של ברית המועצות. בשנת 1987 זכה באליפות טג'יקיסטן ונכנס לנבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנת 1989 זכה במדליית ארד באליפות ברית המועצות לגילאי 20.

עלייה לישראל

בשנת 1992 עלה לישראל ושיחק בקריית מלאכי עם נועם ברקאי ודרור פולק. בשנת 1993 זכה במדליית כסף באליפות ישראל לאחר הפסד ליוסי בוגן במשחק הגמר. הוא התגייס לצה"ל ושירת כשנתיים ובמקביל התאמן במכון וינגייט כספורטאי מצטיין בהדרכתם של איזי כהן ולמבי פודגוריינו. בשנת 1994 זכה שוב במדליית כסף באליפות ישראל לאחר שהפסיד שוב ליוסי בוגן במשחק הגמר. הוא עבר לשחק בשורותיה של מכבי תל אביב ביחד עם גיא בסיס וגיל ברכה.

אלוף ישראל

בשנת 1995 זכה במדליית זהב באליפות ישראל. הוא הגן על תוארו בשנת 1996. באליפות אירופה שנערכה בסלובקיה הוא ניצח בשלב 1/64 את אלפרדו קרנרוס מספרד והפסיד בשלב 1/32 ליאן אובה ולדנר. בשנת 1997 זכה באליפות ישראל בפעם השלישית ברציפות.
בשנת 1998 באליפות אירופה לזוגות מעורבים שנערכה בהולנד, הגיע אברמוב ביחד עם מרינה קרבצ'נקו לשלב רבע גמר שבו הפסידו לזוג מאיטליה, למרות שהובילו במערכה השלישית והמכרעת 15:19 הם הפסידו 21:19. 
באליפות העולם שנערכה באיינדהובן, הולנד בשנת 1999 הוא הגיע לשלב 1/16 שבו הפסיד לקריסטוף לגו. בשלב 1/64 הוא ניצח את Qian Qialnly ובשלב 1/32 הוא ניצח את בבור מהודו.
בשנת 2000 זכה במדליית זהב קבוצתית באליפות העולם דרג ב' במלזיה ביחד עם שמעון רבינוביץ' ויניב שרון. בשנים 2001 ו-2002 הוא זכה במדליית ארד באליפות ישראל. בשנת 2003 זכה במדליית כסף באליפות ישראל לאחר הפסד במשחק הגמר ליניב שרון. בשנת 2004 זכה באליפות ישראל בפעם הרביעית. בשנת 2006 מונה למאמן/שחקן בקבוצת קידום הספורט גבעתיים. בשנת 2007 זכה במדליית ארד באליפות ישראל. בשנת 2008 זכה במדליית זהב באליפות ישראל בפעם החמישית ומונה למאמן נבחרת ישראל (מאמן/שחקן) עד לשנת 2010. בשנת 2009 זכה במדליית ארד באליפות ישראל ובשנת 2010 זכה במדליית זהב באליפות ישראל בפעם השישית. בשנת 2016 עבר לשחק בקבוצת מכבי רחובות.
בין השנים 2016-2014 ומשנת 2018 מאמן את נבחרת ישראל.

חיים אישיים

איסק נשוי, אב ל-4 ילדים ומתגורר בחולון. הוא הקים את חברת הרשתות הכחולות ביחד עם שותפו יניב שרון.
קריסטינה סדרבאום

חייה

סדרבאום נולדה בשנת 1912 בסטוקהולם, שוודיה. אביה היה פרופסור לכימיה, מזכיר האקדמיה השוודית למדעים וועדת פרס נובל. בצעירותה למדה בבתי ספר ופנימיות בסטוקהולם, פריס ושווייץ. הוריה נפטרו בסמיכות זמנים, ובשנת 1934 היא עברה להתגורר אצל קרובי משפחה בברלין, שם למדה היסטוריה של האמנות, משחק בתיאטרון וגרמנית.
החל משנת 1935 החלה סדרבאום להופיע בסרטים בבימויו של פייט הרלן ובשנת 1939 נישאה לו. הזוג יצר ביחד עשרה סרטים עד לשנת 1945 ונולדו להם שני בנים.
פרופסור אנטייה אשייד (Antje Ascheid) מהמרכז ללימודי נשים באוניברסיטת ג'ורג'יה טוענת כי סדרבאום מזוהה בדרך כלל כדמות המייצגת ביותר של אידיאל האישה הנאצית. שיערה בגוון הבלונד הטבעי ופני הבובה שלה היו דוגמה מושלמת של מודל האישה הארית על פי התפיסה הנאצית. בסרטיה גילמה תמיד את דמותה של האישה הארית והייתה מזוהה כדמות זו לקהל הצופים בגרמניה. יופיה הטבעי וגילה הצעיר סימלו את אידיאל הבריאות והטוהר הגזעי של הנשיות המושלמת על פי המודל הנאצי.
בשל הופעתה החיצונית ותפקידיה בסרטים בעלי הגוון התעמולתי הייתה סדרבאום פופולרית הן בקרב הציבור והן בקרב ראשי המשטר. סדרבאום גילתה הזדהות עם תפקידיה והרעיונות של המשטר ולכן הייתה מועדפת על פניה של השחקנית בת ארצה שרה ליאנדר שחזרה לשוודיה בשנת 1943.
סדרבאום נפטרה בשנת 2001 בגרמניה.

קריירה

סדרבאום לוהקה בדרך כלל לתפקיד הנשי הראשי במלודרמות תקופתיות או על רקע אירועים היסטוריים בחיי העם הגרמני. הדמויות הנשיות שגילמה בסרטיה היו בדרך כלל כאלו הנתונות תחת הסכנה של "חילול הגזע", דוגמת דורותיאה שטורם בסרט "היהודי זיס", המתאבדת לאחר שנאנסה על ידי היהודי הרשע; או אנה, בסרט "עיר הזהב" (Die goldene Stadt), גרמניה סודטית המטביעה עצמה בביצה לאחר שפותתה על ידי גבר צ'כי, תפקיד שעליו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל ונציה לשנת 1942. בסרט "הנסיעה לטילזיט" (Die Reise nach Tilsit) היא מגלמת את דמותה של אישה גרמניה שבעלה בוגד בה עם אישה פולנייה, אך לבסוף חוזר אליה. בסרט "קולברג", המתבסס על קרב היסטורי אמיתי שבו ניצחו כוחות גרמניים את צבאו של נפוליון, היא מגלמת את דמותה של איכרה פשוטה המשתתפת במרי נגד הצבא הכובש את אדמתה, ונותרת כשורדת היחידה ממשפחתה. בנוכחותה הקולנועית ככוכבת נשית בגרמניה הנאצית, הייתה לסדרבאום רק מתחרה אחת, בת ארצה שרה ליאנדר.
לאחר המלחמה הודרה סדרבאום מן הבמות ולעיתים אף גורשה מהן בבושת פנים. בהזדמנויות רבות הביע חרטה על שבחרה להזדהות עם המשטר הנאצי וכי שגתה בבחירתה להופיע בסרטים עם מסר אנטישמי. בשנת 1950, לאחר שבעלה הורשה לשוב ולביים, חזרה סדרבאום להופיע בתפקידים ראשיים בסרטיו ולקחה חלק במספר סרטים בבימויו לאורך שנות החמישים.
לאחר מותו של בעלה בשנת 1964 שינתה סדרבאום את עיסוקיה והפכה לצלמת אופנה במינכן. היא לוהקה שוב לתפקיד קולנועי בשנת 1974. בשנת 1983 פירסמה את ספר זיכרונותיה "דבר לא נשאר לעד" (Nichts bleibt immer so )ובשנים הבאות שקעה באנונימיות אף על פי שגילמה מספר תפקידים קטנים בשלוש סדרות טלוויזיה. הסרט האחרון שבו לקחה חלק היה בשנת 1994 המותחן "רכבת לילה לוונציה" עם השחקן יו גרנט.
בסך הכול השתתפה ב-25 סרטים במשך כמעט 60 שנה.
אנה, נסיכת בוהמיה והונגריה

ביוגרפיה

אנה נולדה ב-22 ביולי 1503 בבודה, לאולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה ואן דה פואה, בתם של גאסטון דה פואה, רוזן קנדאל וקתרין דה פואה, רוזנת קנדאל. בשנת 1516 מת אביה אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה, ואנה ואחיה לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה נותרו תחת חסותו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-26 במאי 1521 התחתנה אנה עם פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, שניהל את אדמות בית הבסבורג באוסטריה, ונקבע שבמקרה ואחיה ימות ללא יורשים יירש פרדיננד את נחלותיו.
בשנת 1526 הביס סולימאן המפואר, סולטאן האימפריה העות'מאנית את אחיה לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה בקרב מוהאץ', ובעקבות כך נבחר בעלה פרדיננד למלך בוהמיה באותה שנה, בעוד שמלכות הונגריה הפכה לנושא למחלוקת בין בית הבסבורג לבין בית זאפויה, שבראשו עמד יאנוש זאפויה נסיך טרנסילבניה. כל אחד מהיריבים זכה לתמיכה של אחדים מהאצילים ההונגרים, ובנוסף נהנה פרדיננד מתמיכתו של אחיו הקיסר.
בשנת 1529, הצליחו כוחותיו של פרדיננד להדוף את התקפתו של סולימאן המפואר על בירתו שבווינה, אף כי פרדיננד עצמו נמלט לפני כן לבוהמיה. בסופו של דבר, חתם פרדיננד ב-1533 על הסכם שלום עם האימפריה העות'מאנית, במהלכו חולקה הונגריה בין בית הבסבורג במערב ובית זאפויה במזרח.
במרוצת השנים, בעקבות פעולותיו של פרדיננד, עברו בוהמיה וגם הונגריה המערבית והצפונית תחת השם "ממלכת הונגריה" לרשות בית הבסבורג. הסכם נאגיווארד-גרוסוורדיין (אוראדיה של היום), שנחתם בשנת 1537, קבע כי פרדיננד יהיה יורשו של יאנוש זאפויה, אך יישום ההסכם היה מעבר לכוחו של פרדיננד במהלך חייו.
ב-27 בינואר 1547 מתה אנה בפראג, ובשנת 1556 הוכתר בעלה פרדיננד לקיסר האימפריה הרומית הקדושה.
Musixmatch

אודות הפלטפורמה

השימוש ב־Musixmatch אפשרי דרך מחשב נייד, ודרך מכשירי iOS ו־Android על ידי התקנת היישום.
כל המילים, התרגומים וסנכרוני המילים הם עבודה של קהילת משתמשים אשר מוסיפים אותם.
Musixmatch מציג מילים המסונכרנות עם מוזיקה שמתנגנת. באפליקציות המקוריות שלה, הוא יכול לסרוק את כל השירים בספריית המוזיקה של המשתמש (במכשיר הטלפון) ולמצוא מילים לכל השירים, ולהשתמש בהם יחד עם מילים, כנגן מדיה. בגרסת המחשב והאנדרואיד היא תומכת גם בשירותי סטרימינג של מוזיקה כמו Spotify, Google Play Music, Deezer, Rhapsody ו־Youtube.
Musixmatch הוקמה בבולוניה, איטליה, ב־21 בינואר 2010, על ידי מאסימו סיוצ'ולה, ג'אנלוקה דלי קארי, פרנצ'סקו דלפינו וג'וזפה קוסטנטינו.
בשנת 2016 הצטרפה אנדריאה גאודנצי גם לחברה כמנהלת הכנסות ראשית והפכה לחברת הנהלה בינואר 2019.
Musixmatch עלתה לפעולה ביולי 2010 ונכון לינואר 2015 גייסה 12.1 מיליון דולר במימון אנג'ל והון סיכון. Musixmatch חתמה על הסכמים עם מוציאים לאור כמו EMI Publishing, Warner/Chappell Music, Universal Music Publishing Group, Sony ATV, Kobalt, Peer Music, Disney Music ועם מעל ל־5,000 מפרסמי אינדי בעולם.
החברה נהגה לספק גם ממשק משתמש משלה עבור מילים בגרסת שולחן העבודה של Spotify במשך שנים, עד שהפסיקה זאת במהלך מאי 2016.
ויקראם סאראבהאי

סאראבהאי כמייסד מוסדות מחקר מדעיים

במהלך פעילותו המדעית והמינהלית, יזם סאראבהאי והקים 43 מוסדות מחקר, פיתוח ומדע ברחבי הודו. בתקופות מסוימות עמד במקביל בראש מספר ניכר של מוסדות מחקר אלה. כחלק מהשנה הגיאופיזית הבינלאומית (1958-1957) הקים סאראבהאי מכון לחקר הקרינה הקוסמית, בהרי קשמיר.

סאראבהאי ותוכנית החלל ההודית

סאראבהאי נחשב לאבי תוכנית החלל של הודו. בכוח מנהיגותו והכריזמה שלו, הצליח לשכנע את הדרגים הפוליטיים בהודו לתמוך בהקמתה. סאראבהאי הקים את מרכז החלל הראשון בהודו, בו מצויים מתקני ייצור, שליטה, בקרה ושיגור.
סאראבהאי עמד על כך שהודו זקוקה לעצמאות בחלל, קרי פיתוח לוויינים מייצור עצמי, משגרים ומערכות שליטה ובקרה. ציטוט מדברים שאמר משמש כמוטו לסוכנות החלל ההודית עד היום, ומופיע במקורות רבים, כולל פרסומים של סוכנות החלל ההודית, תערוכות וכנסים בנושאי חלל:
There are some who question the relevance of space activities in a developing nation. To us, there is no ambiguity of purpose. We do not have the fantasy of competing with the economically advanced nations in the exploration of the moon or the planets or manned space-flight. But we are convinced that if we are to play a meaningful role nationally, and in the community of nations, we must be second to none in the application of advanced technologies to the real problems of man and society.

מרכז החלל ויקראם סאראבהאי

מרכז החלל הגדול והחשוב ביותר של הודו נקרא על שמו של סאראבהאי. במרכז זה מתבצעות רוב עבודות המחקר והפיתוח בתחום החלל בהודו, אך לא שיגורים לחלל.

פרסים והוקרה

הנחתת על הירח, כחלק ממשימת צ'אנדריאן 2, נקראת ויקראם, על שמו.
דיר יאסין (להקה)

עמדה פוליטית

בתקופה שבה פעלה הלהקה, היו שיריה ידועים בקוצרם, במהירותם ובאווירה הזועמת השוררת בהם. השירים מבטאים עמדה פרו-פלסטינית אנרכיסטית רדיקלית ונושאים מסרים של אלימות (בהפוך מנכי נאצה, להקתו הקודמת של פדריקו גומז, שיצאה דווקא נגד אלימות), איבה, טרור ושנאה יוקדת ליהדות, לציונות, למדינת ישראל ולצה"ל, אנטי גזענות והתנגדות לשלטון יהודי. מתוארות בהם סיטואציות של טבח, הפגנות וטרור, כאשר צה"ל ואזרחיה היהודים של מדינת ישראל מוצגים באור שלילי. נושאים נוספים בהם עסקה הלהקה היו תרבות הצריכה, עבירות כלכליות, אפליה, אלימות משטרתית, עוני ואבטלה.
באתר הרשמי של דיר יאסין, שנשאר פופולרי עד היום אף על פי שהוא אינו עדכני, מופיעים קישורים לטיהורים אתניים שמדינת ישראל ביצעה לכאורה בערבים וברשות הפלסטינית.

בחוברת המילים המצורפת לאלבום הבכורה של דיר יאסין מסבירה הלהקה מדוע בחרה בשמה (שגיאות הכתיב במקור): 
דיר יאסין הוא חלק מן הזיכרון המודחק של החברה הישראלית ואנחנו רואים את ההרדקור, בין היתר, כצורת התמודדות עם עובדות אשר לא נוח לטפל בהם או אפילו לציין אותם. אנחנו רוצים לראות את הלהקה כחלק מן הזרם, הקטן אך מתבגר, של אנשים אשר מטילים בישראל ספק, באתוסים הציונים שעצבו וממשיכים לעצב את פני החברה הישראלית. הגיוני מאוד שרבים מאלה שטרחו לקרוא את הדף הזה ירגישו כעס או אי נוחות עם עמדתנו, ואנו מקווים שיהיו אמיצים ופתוחים מספיק בכדי לנסות ולברר מה עומד מאחורי רגש הקורבן התמידי של הישראלים (היהודים) ועד כמה הוא תואם את המציאות.