google/wiki40b huggingface dataset:
קוד ייעודי

קוד ייעודי (באנגלית: Shellcode) הוא חלק בקוד של אקספלויט המנצל פרצת אבטחה המהווה את ה"מטען המועיל" שיפעל על המחשב הנתקף. הקוד הייעודי בדרך כלל מתחיל בפקודת מעטפת שמאפשרת לשלוט במחשב המותקף. קוד ייעודי בדרך כלל כתוב בשפת מכונה.
הוא נקרא כך כי הוא נכתב לרוב ב"שפת מכונה", ולכן בדרך כלל, מתאים רק לצירוף אחד מסוים של מעבד, מערכת הפעלה ו"חבילת עדכון" (באנגלית: Service Pack), ולכן הוא ייעודי.
לצירוף כזה של מעבד, מערכת הפעלה וחבילת עדכון - נהוג לקרוא "פלטפורמה" בהקשר זה. לעיתים, ניתן לכתוב "קוד ייעודי" שמתאים ליותר מפלטפורמה אחת.
כתיבת קוד ייעודי, ניתוח מה הוא עושה, ההתאמה לפלטפורמות שונות, "חתימת קוד ייעודי מוכר", היכולת לפתח ווריאציות שלו כדי להתחמק מתוכנות "אנטי וירוס" וכדומה - הם מרכיב משמעותי בלוחמת סייבר.

קוד ייעודי מקומי

מונח זה מכוון שלמצב בו התוקף תוקף את המחשב שבו הוא כבר נמצא. ה"קוד הייעודי" משמש אותו להעלאת ההרשאות כך שיוכל להפעיל פונקציות "חזקות יותר" ובאמצעותן לממש התקפות "גלישת חוצץ" וכיוצא באלו.

קוד ייעודי מרוחק

מונח זה מתייחס למצב בו התוקף תוקף מחשב אחר מהמחשב בו הוא משתמש, באמצעות הרשת. קיימות כמה שיטות ליצירת הקשר בין מחשב התוקף למחשב הנתקף ובדרך כלל, התוקף יעדיף שלא לפתוח התקשרות חדשה משום שהתקשרות כזו יכולה להיחסם על ידי מנגנוני חומת אש.

הורד ובצע (Download and execute)

בשיטה זו, "הקוד הייעודי" מנחה את מכונת היעד להוריד תוכנה מהרשת/ מאתר אינטרנט ולהפעיל אותה. אפשרות נוספת, היא להוריד ספריית תוכנה שלמה מהרשת. היתרון של שיטה זו היא ש"הקוד הייעודי" יכול להיות קטן יחסי.

קוד ייעודי רב שלבי

כאשר הקוד הייעודי "גדול מידי" מכדי לרוץ באותו Process במחשב היעד, יש גישה ולפיה ניתן להריץ רק חלק ממנו, אחר כך להוריד קטע נוסף, להריץ אותו וחוזר חלילה. גישה זו נקראת, קוד ייעודי רב שלבי, או באנגלית Staged Shellcode

ביצה חבויה

כאשר התוקף לא יכול לדעת באיזה כתובת זיכרון ב-Process במחשב היעד, הקוד הייעודי יסיים לרוץ. בשיטת "ביצת פסחא", התוקף מכניס קוד קצר נוסף, בכתובת ידועה וקוד זה צריך לדעת למצוא את "הקטע העיקרי".

חביתה

בדומה ל"ביצה חבויה", אלא שהתוקף משלב לתוך ה-Process מספר "חבילות קוד" שונות והקוד "המחפש", יודע למצוא את אותן חבילות קוד, לחבר אותן לוגית ולהריץ אותן יחד, באותו Process במחשב היעד.

חקירת קוד ייעודי

קוד ייעודי אינו קובץ בר-הרצה ובהתאם, יש לבצע טכניקות ייעודיות כדי לפענח מה תכליתו של הקוד.
מלון (פרי)

מקורו של המלון

במין מלון, Cucumis melo, קיימות צורות שונות של פירות: מוארכים, מעוגלים ופחוסים. מוצאו של המלון בתת-יבשת הודו, וכבר בעת העתיקה האדם החל למיין המלונים לצורותיהם השונות. זרעים של Cucumis melo התגלו במצרים מהשנים 5,650-5,450 שנים BP. בישראל התגלו שני זרעים מהתקופה הרומית במערת הר ישי שמדבר יהודה. ישנן עדויות בוטני-ארכאולוגיות לגידולו של המלון במצרים מהאלף השני לפנה"ס. זרעים נמצאו גם באזור ארץ ישראל מתקופת הברונזה הקדומה ומהתקופה הישראלית.

המלון באמנות

בעיטורים ממצרים העתיקה (מהמאות 12-16 לפסה"נ) נראים מלונים מוארכים וגם מכופפים. איורים אלו עיטרו כמה קברי מלכים במצרים העתיקה. מלונים אלו שייכים לקבוצות הארוכים והמוארכים, ומזוהים עם הפקוס והעג'ור, ולא עם המלון העגול המוכר לנו כיום כל כך טוב. באמנות מהתקופות הרומית והביזנטית אפשר כבר להבחין בשונות ניכרת בין המלונים מוארכים בינם לבין עצמם (פקוס: ארוך מאוד, ועג'ור: מוארך). בתקופה הרומית המאוחרת ובתקופה הביזנטית כבר ניכרים עיטורים רבים של מלוני עגולים וזהובים על גבי פסיפסים של וילות, כנסיות ובתי כנסת יהודיים. מלונים אלו עוצבו כשפניהם מפוספסות על פי רוב ולעיתים חלקות. ארץ ישראל מצטיינת בריבוי פסיפסים ביזנטיים עם עיטורים של מלונים עגולים, מלוני פקוס מוארכים ומיעוט של מלון עג'ור.
לדבריו של פליניוס הזקן, המלון העגול התגלה לראשונה, במקרה, במקשת מלונים באיטליה, בתקופה הרומית המאוחרת. הרומאים שימרו את הצורה העגולה ופיתחו אותה. הרומאים גם הפיצו את המלון העגול ברחבי אגן הים התיכון. המלון העגול הגיע לישראל לראשונה על ידי הרומאים בשלהי התקופה הרומית או בתחילת התקופה הביזנטית. מלון זה הוא המקור למלון העגול המוכר והאהוב כל כך עד ימינו.
שלמה שלומיל

הרב שלמה שלומיל, מכונה מיינשטרל, היה יהודי אשכנזי שעלה ממוראביה לצפת, חתנו של רבי ישראל סרוג ומחבר איגרות שנאספו בספר "שבחי האר"י".

ביוגרפיה

נולד לרב חיים. היה תושב דרעניץ אשר במוראביה. עלה לארץ ישראל בשנת ה'שס"ב. הוא יצא מעירו בחוסר כל ונתן גט לאשתו, שלא רצתה לעלות אתו. בחול המועד סוכות שס"ג הוא הגיע לצפת. רבי יוסף יוזפא האן נוירלינגן מפרנקפורט קיבל ממנו מספר מסורות וקבען בספרו "יוסף אומץ".

אגרותיו

בין השנים ה'שס"ז-ה'שס"ט הוא כתב מכתבים נלהבים בשבח הארץ ובשבח האר"י ושאר חכמי צפת, והם משמשים מקור מידע לפרטים אודות העיר צפת וקורותיה בתקופה ההיא. 
שלוש מהאיגרות הודפסו בפעם הראשונה בספר תעלומות חכמה ליש"ר מקנדיא (באסיליאה, שפ"ט) ומאז פעמים רבות בספר שבחי האר"י שכתב. איגרת רביעית פורסמה על ידי שמחה אסף בחוברת קובץ על יד (שנה שלישית, עמ' קכ). איגרת נוספת פורסמה על ידי דוד תמר בתרביץ בשנת תשט"ו, בתוך הספר "לחם הפנים" אך לפי מאיר בניהו מדובר בחיבור קדום וייחוסו לשלומיל מופרך.
בתחילת הספר עמק המלך נדפס "מעשה נסים" שהוא למעשה עיבוד איגרות הרב שלומיל.
מסע בין כוכבים: סדרת אנימציה בניקלודיאון

הפקה

ההודעה הראשונה על הפקה מתוכננת משותפת של סדרת אנימציה בזיכיון מסע בין כוכבים המיועדת לקהל צעיר יותר התקבלה במהלך ראיון עם אלכס קורצמן, האחראי על הרחבת זיכיון מסע בין כוכבי הטלוויזיוני מטעם CBS, בחודש ינואר 2019.
בפברואר באותה שנה דיווחו מספר כלי תקשורת בארצות הברית שהעסקה עם ניקלודיאון קרובה לחתימה, וכי יוצרי הסדרה המיועדים הם דן וקווין הגמן, האחים האחראים בין היתר על להיטים כמו ציידי הטרולים ולגו נינג'גו.
לקראת סוף אפריל, דיווח האתר הרשמי של "מסע בין כוכבים" כי הסדרה קיבלה אור ירוק, וכי הפקתה אושרה. תופק על ידי אלכס קורצמן, קייטי קרנץ, הת'ר קאדין, יוג'ין רודנברי וטרוור רות' באמצעות חברות ההפקה Eye Animation Productions, זרוע האנימציה החדשה של CBS, חברת Secret Hideout, חברת ההפקה של קורצמן עצמו ו-Roddenberry Entertainment, השייכת ליוג'ין "רוד" רודנברי, בנו של ג'ין רודנברי, יוצר מסע בין כוכבים.
ב-10 ביולי צייץ הסופר דייוויד מאק, שכתב ספרים רבים ביקום של מסע בין כוכבים, שהוא מועסק כיועץ בשתי סדרות האנימציה של מסע בין כוכבים, סיפונים תחתונים והסדרה שתעלה ברשת ניקלודיאון.

עלילה

עלילת הסדרה תתמקד בקבוצת בני נוער המוצאים חללית נטושה, ויוצאים בה להרפתקאות.
קובץ תצורה

קובץ תצורה או קובץ קונפיגורציה (באנגלית: configuration file) הוא קובץ המכיל מידע שמשמש כהגדרות של יישום מחשב אחד או יותר.
בדרך כלל הוא יהיה קובץ טקסט, לדוגמה בפורמטי XML,‏ או JSON, אבל במקרים רבים הוא יהיה בפורמט פשוט יותר. לדוגמה, קובץ hosts כולל שורה לכל רשומה ובה כתובת IP כמפתח ושם (או מספר שמות) כערך עבור כתובת זו.
יורי לויטן

יורי לויטן (ברוסית: Ю́рий Бори́сович Левита́н) ‏(2 באוקטובר 1914 - 4 באוגוסט 1983) היה קריין רדיו סובייטי ממוצא יהודי. שימש דה פקטו כקריין הראשי של רדיו מוסקבה בתקופת מלחמת העולם השנייה ותרם רבות להעלאת מורל הלוחמים של הכוחות המזוינים של ברית המועצות. לויטן הודיע, בין השאר, על כניעת גרמניה הנאצית ועל הצלחת משימת שיגור האדם הראשון לחלל, יורי גגארין.
פסיכולוגיית האגו

פסיכולוגיית האגו או פסיכולוגיית האני היא גישה בתחום הפסיכואנליזה, שפותחה בסוף שנות ה-30 והתבססה על המודל הסטרוקטורלי של זיגמונד פרויד. הגישה התמקדה בתפקידו המרכזי של המבנה התאורטי הקרוי אגו בנפשו ובהתפתחותו של האדם.
בניגוד לפרויד, שראה בדחפים הביולוגיים הבסיסיים של האיד כמרכזיים בהנעת האדם, ואת האגו כמתווך בינו לבין דרישות המציאות והסביבה - אנשי פסיכולוגיית האגו ראו באגו מבנה שמתפתח באופן עצמאי מהאיד, ולו תפקיד משמעותי בהסתגלות האדם לסביבתו. הגישה התמקדה בהתפתחות הנורמלית ולא רק בפסיכופתולוגיה, וראתה במנגנוני ההגנה של האגו חשיבות גבוהה בפיתוח הסתגלות ובהגנה מפני דחפי תוקפנות, שהם הרסניים לאדם ולסביבתו.
לפיכך פיתחו אנשי פסיכולוגיית האגו תאוריות התפתחותיות בהתאם לרעיונות אלו: גישת הקווים ההתפתחותיים להתפתחות הילד על פי אנה פרויד והפיתוח הנרחב שלה לגבי מנגנוני הגנה מסתגלים; ראייתו של היינץ הרטמן את האגו כגורם המפתח כשרים חיוביים רבים החיוניים לאדם להסתגלות, כגון תפיסה, למידה, חשיבה, שפה ועוד; רעיונותיו של רנה שפיץ על "עקרונות מארגנים" בהתפתחות אגו של ילדים ועל דיכאון אנקליטי שעלול להיווצר כשהם לא מתפתחים; גישתה של מרגרט מאהלר לגבי התפתחותם הנורמלית של יחסי אם-תינוק שהביאה לייסוד תאוריית יחסי האובייקט; גישתו של אריק אריקסון על התפתחות נורמלית בהקשר החברתי שהביאה ליצירת תאוריית השלבים; ורעיונות נוספים של חוקרים כגון דייוויד רפפורט, ארנסט קריס ועוד.
MOP

MOP (ראשי תיבות של: Massive Ordnance Penetrator), או בתיוג המקצועי GBU-57A/B, היא פצצת פיצוח בונקרים חכמה, עצומת ממדים, המיוצרת על ידי בואינג עבור חיל האוויר האמריקאי. משקלה מעל 13.5 טון ואורכה 6.2 מטרים וקוטרה 80 סנטימטרים. ייעודה העיקרי הוא חדירת ביצורים כבדים. היא מסוגלת לחדור לבונקרים תת-קרקעיים לעומק של עד 60 מטרים. משקל הפצצות הקודמות מסדרה זו GBU-28 ו-GBU-37 הוא כ-2.27 טון.
ויטאלי דבידוב

קריירה

דבידוב נולד במוסקבה והתגורר ליד אצטדיון דינמו. אחד ממאמני המועדון ראה אותו משחק הוקי קרח והזמין אותו לקבוצת ילדים של המועדון. בשנת 1957 עבר לקבוצת הבוגרים ושיחק בה כחלוץ. באחד ממשחקי החוץ היה חוסר במגן ודבידוב הסכים לשחק בעמדה זו. מאז עבר לעמדת מגן והפך לאחד מכוכבי ההגנה  של הקבוצה.
בשנת 1963 דבידוב לראשונה נכלל בנבחרת ברית המועצות בהוקי קרח וזכה באליפות עולם. הוא המשיך וזכה במדי הנבחרת באליפות העולם ברציפות עד לשנת 1971. בנבחרת דבידוב שיחק ליד ויקטור קוזקין ואלכסנדר רגולין ושלושתם זכו ב-3 מדליות זהב אולימפיות.
בזירה הביתית שלטה קבוצת צסק"א מוסקבה בהוקי קרח הסובייטי ללא מצרים. דינמו ודבידוב לא הצליחו ולו פעם אחת לערער את שלטונה, ודבידוב סיים את קריירת המשחק שלו ללא תואר מקומי.
בשנת 1972 פרש דבידוב ממשחק פעיל ועבר לאימון. בשנים 1976-1977 הוא היה מאמן ראשי של נבחרת הנוער של ברית המועצות. בשנים 1979-1981 הוא היה מאמן ראשי של קבוצתו דינמו מוסקבה. בשנות ה-80 הוא עבר להונגריה והיה מאמן אחד הקבוצות ונבחרת המדינה. בתקופה זו הנבחרת עלתה מדרג C לדרג B העולמי.
לאחר מספר שנים בהונגריה דבידוב חזר לרוסיה ופעל במסגרת מועדון בו שיחק.
יום אהבה קטלני

העלילה

הסרט נפתח בשנת 1988, במסיבת יום האהבה של חטיבת ביניים, שבה הילד ג'רמי מלטון מנסה להזמין קבוצה של ילדות (פייג', שלי, לילי וקייט) לרקוד איתו, אך כולן (מלבד קייט) דוחות אותו ומעליבות אותו. רק דורותי, ילדה שמנמנה מסכימה לרקוד עמו, והם מתנשקים מאחורי המדרגות עד שקבוצה של בנים מוצאת אותם ומעליבה אותם. דורותי הנבוכה ממהרת לספר להם שג'רמי תקף אותה ונישק אותה בניגוד לרצונה. בתגובה, הילדים שופכים על ג'רמי קערה של פונץ', מורידים לו את המכנסיים ומרביצים לו לפני כל הילדים. כעבור 13 שנה, אותן הילדות מקבלות כרטיסי ברכה מאיימים ליום האהבה ונרצחות זו אחר זו יחד עם בני זוגן על ידי רוצח במסיכה. בסוף הסרט מתברר שהחבר של קייט (שנשארת בחיים) הוא בעצם ג'רמי שגדל, והוא זה שרצח את כולן.
מארי (עם)

שפה

המארי מדברים שפה ייחודית הנקראת מארי, השייכת למשפחת השפות הפינו-אוגריות, ונכתבת באלפבית הקירילי.

דת

הדת המקומית של אנשי המארי היא דת פגנית המדגישה את חיבור של האדם עם הטבע. בדת פנתאון אלים, כשהחשוב שבהם הוא האל הלבן הגדול, ובנוסף אליו נמצאים בין השאר גם אל האש, אל הרוח. בנוסף קיים בדת דמויות של חצי-אל חצי-אדם, הבולט שבהם הוא צ'ומבולט, מנהיג ולוחם דגול. 
בני המארי התנצרו במאה ה-16 לאחר שהאזור סופח לאימפריה הרוסית בעקבות כיבושיו של הצאר איוון האיום. עם זאת, חלק מהאוכלוסייה עדיין נוהג במנהגים פגנים של הדת המקומית, או דובק במארלה, שילוב של נצרות עם מנהגים פגנים.
ספר הכריתות

ספר הכריתות הוא ספרו של הרב שמשון מקינון, העוסק בכללי הלימוד ופסיקת ההלכה. הספר התחבר במאה ה-13.
הספר מסתמך על ספרים מתודולוגיים קדומים, כגון "סדר תנאים ואמוראים" ו"איגרת רב שרירא גאון". החלק האחרון והחשוב ביותר, נשען בעיקר על בעלי התוספות. הספר התקבל בקרב הלומדים ונדפס פעמים רבות (לראשונה בקושטא, רע"ה) והיה לבסיס לספרי-כללים מאוחרים.

שם הספר

שמו, המשמש במקרא ככינוי לגט, משמש כאן בהשאלה ובא לבטא כריתת ברית עם התורה: "ראו ספר וכולו מחמדים, אשר כרת ברית אהבה לדת אל / ומכרו לו לבבכם לצמיתות, לזאת יקרא שמו ספר כריתות".
קניון נהר בלייד

קניון נהר בלייד (באנגלית: Blyde River Canyon) הוא אחד מאתרי הטבע הבולטים של דרום אפריקה. הוא נמצא בחלקו הצפוני של רכס הרי דראקנסברג. אורכו של הקניון 25 ק"מ, והעומק הממוצע שלו הוא 750 מטר. הנקודה הגבוהה ביותר בקניון, הקרויה Mariepskop, היא בגובה 1,944 מטר מעל פני הים. הנקודה הנמוכה ביותר, בה עוזב הנהר את הקניון, גובהה מעט פחות מ-561 מטר מעל פני הים. קירות הקניון הם בעיקר מאבן חול אדומה.
קניון בלייד הוא מהגדולים בקניונים בעולם, והשני בגודלו באפריקה, אחרי קניון נהר פיש בנמיביה. הוא כולל כמה מהמצוקים הגבוהים ביותר בין הקניונים בעולם.
מתי סרי

ביוגרפיה

נולד בשם מתתיהו סרי לוי. אחיו הוא נגן כלי ההקשה גדי סרי. בצבא שירת בצוות בידור בחיל האוויר.
סרי למד במגמה לבימוי סרטים של קמרה אובסקורה.

קריירה

הוא השתתף בהצגות רבות בתיאטרון, ביניהן "המלך" – שם שיחק בתפקיד הראשי את דמותו של זוהר ארגוב, "חלום אחר", "ללכת עד הסוף", "אדם הוא אדם", "יש לי כנרת", "ילדי הירח", "מקום אחר", "אחד משלנו", "ינטל", "חתונת הדמים", "הלב הלבן", "מפעל חייו", "עסק משפחתי", "מעגל הגיר הקווקזי", "הזמן הצהוב", "בן אדם", "ספר הג'ונגל", "הסוחר מוונציה" ועוד.
בנוסף, שיחק בסרטי הקולנוע "חמש חמש", "יהושע יהושע", "נקודת ראות", "מקס ומוריס", "רק כלבים רצים חופשי" ו"קופסה שחורה" אשר מבוסס על ספר באותו שם, ובתפקידי אורח בסרטים האמריקאים רמבו 3 והבריחה מערב הסעודית.
בשנים 1981–1983 היה סרי אחד ממנחי התוכנית "זהו זה!" בטלוויזיה החינוכית (באותה תקופה הוא הופיע גם בפרק ה-8 של הסדרה "בלי סודות"). בשנים 1991–1993 השתתף בתוכנית "העולם הערב" בערוץ 2 הניסיוני ובה גילם בין היתר את דמותו של סדאם חוסיין. בשנים 2001–2004 השתתף בסדרת הטלוויזיה "הילדים מגבעת נפוליאון". בשנת 2003 גילם את אודי גבע בטלנובלה "משחק החיים"
ובשנת 2007 השתתף בסדרה "הכל דבש".
בשנת 1997 הוציא סרי את אלבומו הראשון "באים ונאספים", בהפקתו המוזיקלית של ירוסלב יעקובוביץ'. בין שיריו: "נגן", "זכות הציבור" ו"הינך יפה".
בשנת 2012 הוציא סרי אל האלבום "שנסון תל אביבי", בו הוא מבצע שנסונים שתורגמו לעברית ובוצעו בעבר, כגון "אהבה בת עשרים", "השחקן" ו"בנמל באמסטרדם", וכן שיר חדש בשם "הלב הלבן" המבוצע בשיתוף עם ביתו גל סרי.
בפעילות הדיבוב, סרי דיבב את גיבור הסדרה "חוש חש הבלש" (שבהמשך ניתן לשי זורניצר ואחריו עפרון אטקין), וגם דיבב ב"היי! בינבה", "דן דין השופט", ולאחרונה בסדרה לערוץ הופ "הנסיכה הקטנה". בשנת 2015 הוא דיבב את הנחש בסרט האנימציה "הנסיך הקטן". החל משנת 2018 הוא מגלם מיני תפקיד בסדרה "שרופים" שבערוץ טדי,בה בוא מגלם את בעל הבית של קבוצת הכדורגל "בני יהודה תל אביב" העונה לשם דלומי.
משנת 2008 מגיש סרי את פינת פרשת השבוע בתוכנית "ערב חדש".

חיים אישיים

היה נשוי לשחקנית שרית סרי ממנה נולדו לו שתי בנות: ליאור, שנהרגה בגיל 3 עת שביקרו בחנות בכיכר המדינה כשנפלה בין הסורגים מהקומה השנייה לראשונה, וגל סרי, מדבבת וחברת תיאטרון צה"ל. לאחר מכן נישא לרונית ולהם בן משותף.
הר ארגמן

גאוגרפיה

הר חרוטי בהרי אילת על מדרגת מצוק ההעתקים שמעל דרום הערבה. כ-7 קילומטרים מדרום מערב ליטבתה. בפסגת ההר יש תצפית מרהיבה על דרום הערבה, יטבתה והרי אדום.
ההר מתרומם בירכתי הנגב הדרומי ובגבול הערבה, בין יטבתה ותמנע. פסגתו גבוהה מ-500 מטר מעל פני הקרקע. במורדו המזרחי עובר נחל צאלה לערבה.

גאולוגיה

בראש ההר גיר מתוצרת גרופית שבתחתיתו מחשופים של עורקים אדמדמים בשכבות החרסית. ג'בל ע'דיאן משום הוא צופה אל עין ע'דיאן (יטבתה).
מקור שמו הוא בעורקיו האדומים-צהבהבים של תחמוצת ברזל הנראים במחשופי החרסית שבבסיס ההר.
פונקציית החלוקה (תורת המספרים)

בקומבינטוריקה ובתורת המספרים, חלוקה של מספר טבעי היא הצגה שלו כסכום של חלקים, כמו . שתי חלוקות שההבדל היחיד ביניהן הוא סדר הרכיבים, נחשבות לאותה החלוקה. החלוקות מופיעות בתחומים שונים בקומבינטוריקה, כגון פולינומים סימטריים ותורת ההצגות של החבורה הסימטרית.
מספר החלוקות השונות של n נקרא פונקציית החלוקה של n, ומקובל לסמנו ב- . לדוגמה, החלוקות השונות של 3 הן , ושל 4 הן . מכיוון של- 4 יש חמש חלוקות, . עבור הערכים , פונקציית החלוקה מקבלת את הערכים הבאים: . ערכי הפונקציה גדלים במהירות: , ואילו . ג. ה. הארדי וראמאנוג'ן הוכיחו ב- 1917  את הנוסחה האסימפטוטית . לצורך כך השתמשו הארדי וראמאנוג'ן בתאוריה של תבניות מודולריות, שהם היו ממייסדיה, כשהמציאו את "שיטת המעגל" לצורך הערכת המקדמים של פונקציית תטא המתאימה לפונקציית החלוקה, .
בין התכונות המפתיעות של פונקציות החלוקה אפשר למנות את הקונגרואנציות שגילה ראמאנוג'ן: לכל n,  מתחלק ב-5. באופן דומה  מתחלק תמיד ב-7, ו-  מתחלק ב-11. תוצאות אלה קשורות במספרים מצולעים. מאוחר יותר התגלה גם שהמספרים  מתחלקים ב-13. בשנת 2000 הוכיח קן אונו שזהויות כאלו קיימות לכל מספר ראשוני ומספר שנים לאחר מכן תוצאה זו הורחבה לכל מספר שלם שזר ל-6.

דיאגרמות יאנג

את מבנה החלוקה ניתן לייצג באופן גאומטרי על ידי דיאגרמות יאנג, כך לאיבר הגדול ביותר של החלוקה, תשוייך השורה הראשונה, עם מספר ריבועים כגודל האיבר. לאיבר הכי גדול אחריו תשוייך השורה הבאה, וכך באופן דומה. לכל חלוקה קיימת חלוקה הצמודה לה. באופן אינטואיטיבי, היא מתקבלת על ידי הסתכלות על השורות בחלוקה המקורית, כשורות בחלוקה הצמודה.
משפט: מספר החלוקות של n בעלות מרכיב מקסימלי לא גדול מm שווה למספר החלוקות בעלות מספר מרכיבים לא גדול מm.
הוכחה: לכל חלוקה בעלת מרכיב מקסימלי m, קיימת דיאגרמת יאנג התואמת לה. לאותה דיאגרמה קיימת דיאגרמה צמודה התואמת לחלוקה הצמודה לחלוקה המקורית. האיבר הגדול ביותר בדיאגרמת היאנג המקורית שווה למספר המרכיבים בדיאגרמת היאנג הצמודה. באופן כזה נבנה התאמה חד-חד ערכית בין כל חלוקה לצמודה לה ולמעשה בין שתי הקבוצות שבנידון. כתוצאה מכך שתי הקבוצות הן בעלות אותה עוצמה ולכן הטענה הוכחה.
אדוארד בלוך

קורות חיים

בלוך למד רפואה בפראג ולאחר מכן שירת בצבא האוסטרי. ב-1899 עבר ללינץ ופתח שם מרפאה פרטית ב-1901. ב-1903 טיפל בלוך באביו של היטלר, אלויס היטלר, ובהמשך גם באמו, קלרה היטלר. קלרה היטלר סבלה מסרטן השד ומתה בייסורים קשים, מה שדרש לקיחת תרופות מדי יום, אשר ניתנו לה לרוב על ידי בלוך. עקב מצבה הכלכלי הקשה של משפחת היטלר באותה תקופה, עבד בלוך בתעריפים מוזלים ולעיתים אף לא לקח כסף כלל. על כך מסר לו היטלר, שהיה אז בן 18, הכרת תודה נצחית. אפילו ב-1937 שאל היטלר לשלומו של בלוך וכינה אותו "יהודי אציל". 
לאחר סיפוח אוסטריה ב-1938 (האנשלוס) הורעו תנאי חייהם של היהודים באוסטריה. בלוך כתב להיטלר מכתב המבקש עזרה, וכתוצאה העניק לו היטלר הגנה מיוחדת של הגסטפו. הוא היה היהודי היחיד בלינץ בעל מעמד כזה. היטלר הסדיר לבלוך את הגירתו לארצות הברית, וב-1940 היגר בלוך לברונקס שבניו-יורק.
ב-1941 וב-1943 ראיין המודיעין האמריקאי את בלוך במטרה להשיג מידע על ילדותו של היטלר. הוא גם פרסם את זכרונותיו על היכרותו עם היטלר במגזין אמריקאי.
עזרה למרפא

הקמה ופעילות

עזרה למרפא הוקמה ב-1979 כבדרך אגב. אחד מחבריו של פירר הוצרך למכשיר רפואי כדי לסעוד את בתו, פירר דאג לייבא את המכשיר באופן אישי, כדי לחסוך בעלויות. ומאז התפשטה השמועה, וצורך במכשירים נוספים גרמו לכך שפירר וחבריו לבית המדרש של חסידות בעלז החלו לעסוק בהשאלת וייבוא מכשירים רפואיים, הם הוצרכו לשכור דירה קטנה לאחסן את המכשירים הרפואיים שהשאילו לכל דורש. כך גם החלו לעסוק בייעוץ רפואי, אחד מבני משפחתו עבר אירוע לבבי, במהלך ההיוועצות עם הרופאים עלה הצורך בייעוץ ובהכוונה לדעות נוספות.
במהלך השנים התפתחה האגודה, וכיום ברשותה מספר מבנים בבני ברק, הכוללים את המטה המרכזי, מעון "בית לחיים" ללוקים במוגבלות שכלית התפתחותית, מרכז יום שיקומי, והשאלת ציוד רפואי. מרפאת שיניים במחירים מוזלים ומערך אמבולנסים להסעת חולים. בנוסף נבנה מרכז יום שיקומי בעיר שדרות.
רוב פעילי ואנשי הארגון עושים את עבודתם בהתנדבות.

הוקרה

לעזרה למרפא ישנו "חוג ידידים" נרחב, יו"ר חוג הידידים הוא יגאל אהובי. בערבי הצדעה והתרמות הנערכים לארגון משתתפים בכירי התעשיינים בישראל, אמנים ופוליטיקאים בכירים.
בספטמבר 2018 נערך ערב הוקרה במלאת 40 שנה לעזרה למרפא בהיכל התרבות בתל אביב. יו"ר האירוע היה התעשיין עמי שגיא, נשאו בו דברים הרב פירר והאלוף אמיר אשל. הופיעו באירוע בין היתר יהורם גאון, צביקה הדר, אייל קיציס ואלי יצפאן. השחקן יובל סמו צילם סרטון מקדים לאירוע בדמותו של "אשר בן חורין" נהג המונית, הדמות אותה הוא משחק בארץ נהדרת.
הרב פירר עצמו, זכה בפרס ישראל על פעילותו במסגרת האגודה.
בית קברות טאסו

מכירה והתדיינות

בשנת 1973 מכר הוועד את המחצית האחרת של השטח, זו שלא פעלה כבית קברות, לחברה הבנייה הישראלית "יוסי חברה להשקעות, עזרא חממי ודן אבס". משנודע דבר המכירה לתושבי יפו הערבים החלו להשתמש בשטח נשוא חוזה המכר לקבורה, במטרה לטרפד את המכירה. 
כחודשיים לאחר חתימת ההסכם פנה אחד מחברי ועד הנאמנים לבית המשפט המחוזי בתל אביב ודרש את ביטולו. לדבריו לא הוזמן לישיבה שבה הוחלט לחתום על ההסכם והתמורה שסוכמה עבור שטח המריבה הייתה נמוכה משוויו הריאלי. מאידך ביקשו הרוכשים לממש את זכותם לפי חוזה המכר ולהקים במקום פרויקט מגורים. ב-1977 הושגה פשרה ולפיה נקבעה תמורה גבוהה יותר מהאמור בחוזה, ומונו כונסי נכסים שהופקדו על מכירת הקרקע. בית המשפט הורה לרשום את הקרקע על שם הרוכשים, אך הפרשה לא באה לסיומה וועד הנאמנים שב ופנה לערכאות מספר פעמים. העניין הגיע לבית המשפט העליון שלוש פעמים, ובפעם השלישית, ב-29 בינואר 2008 ובחלוף 35 שנים מאז חתימת ההסכם, דחה זה את ערעורו האחרון של ועד הנאמנים. בית המשפט העליון קבע כי מכירת השטח הייתה חוקית וחייב את המערערים להעביר את הקברים הקיימים לאתר אחר. עוד הורה בית המשפט על השלמת הליכי רישום הקרקע על שמם של הרוכשים, ובשל התארכות הדיונים המשפטיים, חייב אותם בתשלום הוצאות ושכר טרחת עו"ד בסכום של 195,000 ש"ח. 
בעקבות פסק הדין קיימו ערביי יפו כנס חירום בנוכחות חברי הכנסת ג'מאל זחאלקה, סעיד נפאע ואבראהים צרצור, אשר אמר: "ישראל מנהלת מלחמה נגד המקומות הקדושים של המוסלמים וממשיכה לפגוע בחיים ובמתים".
בבית הקברות התקיימו פעולות תחזוקה וגורם בתנועה האיסלמית ביפו אמר כי אלפים ישכבו לפני הדחפורים, אם אלה ינסו להעתיק את הקברים ממקומם. 
בית הקברות המשיך לפעול, ובעקבות חשש כי מימוש העסקה יוביל למהומות ביפו ומחוצה לה, הורה ראש עיריית תל אביב-יפו, רון חולדאי, לבדוק את הנושא במטרה לסייע בפתרון המחלוקת, וזאת למרות שהדגיש כי עיריית תל אביב איננה צד בעניין. בתחילת שנת 2009 נוסחה טיוטת פשרה על ידי עיריית תל אביב, נציגי מינהל מקרקעי ישראל, היזם שרכש את השטח והמועצה המוסלמית ביפו, ולפיה יקבל היזם זכויות בנייה בשטח סמוך השייך למנהל, ובית הקברות לא יהרס.

לקריאה נוספת

דן יהב: יפו, כלת הים, תמוז הוצאה לאור, ת"א, 2004.
ימאגוצ'י (מחוז)

היסטוריה

מחוז ימאגוצ'י נוצר מאיחוד הפרובינציות סואו ונאגטו. עם עליית מעמד הסמוראים במהלך תקופת הייאן ותקופת קאמאקורה, צברו שבט אואוצ'י מסואו ושבט קוטו מנאגטו כוח רב. בתקופת אשיקאגה כבש ראש שבט אואוצ'י, אואוצ'י הירויו, את הפרובינציה השכנה ואיחד אותה עם הפרובינציה שלו. השבט המשיך לצבור כוח והון, באמצעות יבוא מוצרי תרבות מקוריאה ומסין של שושלת מינג. לאחר מספר חילופי שלטון בנחלה, השתלט שבט מורי על כל חבל צ'וגוקו, ושלט בו לאורך תקופת סנגוקו. בקרב סקיגהארה, שנערך ב-1600, ניצח טוקוגאווה איאיאסו את שבט מורי, שנאלץ לוותר על צ'וגוקו, אך זכה לשמור על נחלות סואו ונאגטו, והקים טירה בעיר האגי. 
לאחר פתיחת יפן למערב על ידי קומודור מת'יו פרי, לקחו סמוראים מנאגטו (שנקראה גם צ'ושו) חלק פעיל בהדחת שוגונות טוקוגאווה ובכינון ממשלה חדשה בחסות הקיסר. מחוז ימאגוצ'י נוסד ב-1872, ארבע שנים לאחר רסטורציית מייג'י. בזכות נמלי המחוז, השוכנים לחופו של הים הפנימי סטו, הפך המחוז בתקופת טאישו למרכז תעשייתי לבניית ספינות, לייצור כימיקלים ומכונות ולעיבוד מתכות. במהלך מלחמת העולם השנייה, הפך ימאגוצ'י למחוז המתועש ביותר ביפן.

תיירות

היעד התיירותי המועדף בימאגוצ'י הוא העיר שימונוסקי. מוקד תיירותי נוסף הוא גשר קינטאי - גשר עץ בעל חמש קשתות - בעיירה איוואקוני. גדות נהר הנישיקי, שמעליו עובר הגשר, נחשבים למקומות הטובים ביותר ביפן לצפייה בפריחת הסאקורה.
אזורי פינלנד

פינלנד מחולקת ל-19 אזורים הנקראים בפינית: Maakunta ובשוודית: Landskap, האזורים נמצאים בשליטה של מועצות אזוריות. משימותיהן העיקריות של המועצות הן  פיתוח התשתיות והחינוך באזור. המחוז היחיד בו מתקיימות בחירות למועצה האזורית הוא קינואו. שאר המועצות נבחרות על ידי מועצות עירוניות; כל עירייה שולחת מספר נציגים יחסית לגודל אוכלוסייתה.
המועצה האזורית אחראית על שיתוף הפעולה בין העיריות. לכל אזור מרכז לפיתוח כלכלי, האחראי על ניהול התעסוקה ועל הסיוע ליזמים המקומיים. בנוסף, הצבא הפיני מפעיל משרדים בכל אזור, האחראיים על הגיוס  ועל ניהול היערכות הביטחון באזור.
עד שנת 2009 חולקה פינלנד לשישה מחוזות, אולם ב-1 באוקטובר 2010 נכנסה לתוקף רפורמה שחילקה את המדינה באופן יעיל יותר. האזורים מחולקים על פי המחוזות ההיסטוריים של פינלנד. האזורים היחידים שנותרו ללא שינוי הם לפלנד ואולנד.
‏
זכריא תאמר

ביוגרפיה

תאמר נולד ב-1931 בעיר העתיקה של דמשק. ב-1944 עזב את לימודיו על מנת לסייע בפרנסת משפחתו, והיה לשוליית נפח. כאוטודידקט הִרבה לקרוא, ואת הדעות והתכנים שלא מצא בקריאתו ביקש מאוחר יותר לבטא בכתיבתו. כנער התעניין בפוליטיקה וקיים קשרים חברתיים עם מספר אינטלקטואלים, אשר עודדו אותו להמשיך וללמוד בלימודי ערב. ב-1957 פרסם לראשונה מספר סיפורים בכתבי עת סוריים. את כתב ידו הראשון קרא גם יוסוף אל-ח'אל, משורר סורי ומייסד "שִׁעְר" (שירה), כתב עת שבישר את לידתה של השירה הערבית המודרנית. אל-ח'אל, שהתרשם מכישרונו של תאמר, החליט לפרסם ב"שער" את מה שהיה לקובץ סיפוריו הראשון של תאמר, "צהלת הסוס הלבן" (1960).
בשנות ה-60 כיהן תאמר כפקיד ממשל במשרד התרבות הסורי והיה עורכם של מספר כתבי עת. ב-1968 היה ממייסדי איגוד הסופרים הסורי, שבו כיהן כחבר הוועד המנהל ולמשך ארבע שנים כסגן נשיא האיגוד. לצד יצירתו הספרותית עסק באותו עשור גם ביצירה טלוויזיונית, כתסריטאי עבור רשת ג'דה הסעודית (1965–1966) וכראש מחלקת הדרמה בטלוויזיה הסורית (1967–1970).
בשנות ה-70 היה עורכם של מגזין התרבות "אל-מַוקִף אל-אַדַבִּי" (1972–1975), מגזין הילדים "אוסאמה" (1975–1977) ו"אל-מַעְרִפַה", כתב עת בהוצאת משרד התרבות הסורי (1978–1980). ב-1980 פוטר ממשרתו באל-מַעְרִפַה, זאת לאחר שפרסם במאמר המערכת ציטוטים מספרו של עבד א-רחמן אל-כואכבי "על טבעי העריצות", שבו הוא מגנה את העריצות והשלטון העות'מאני וקורא לשחרור העם. לאחר שנוכח תאמר שאין עוד ביכולתו ליצור בחופשיות תחת הצנזורה הסורית, החליט לגלות ללונדון.
בגלות המשיך בכתיבה ובעריכת כתבי עת שונים: תחילה היה עורכו הכללי של כתב העת "א-דוסתור" (Al-Dustoor;‏ 1982–1981), בין 1983 ל-1988 היה עורך התרבות של כתב העת "א-תדאמון" (Al-Tadhamon), ובשנים 1988–1993 שימש עורך כללי ב"א-נאקיד" (Al-Naqid) וכעורך התרבות של ההוצאה לאור ריאד א-רייס.
בשנים 1989–1994 כתב טור יומי עבור העיתון "אל-קודס אל-ערבי". בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 המשיך לפרסם אסופות סיפורים ולכתוב טורים עבור עיתונים שונים.
בין הפרסים שקיבל על יצירתו: פרס לספרות עלילתית בערבית ע"ש סולטאן בן עלי אל-עווייס (بن العويس, 2001), על סך 100 אלף דולרים; העיטור הסורי למצוינות אזרחית (2002); ופרס הספרות הערבית בפסטיבל לספרות בינלאומית "בלו מטרופוליס" שבמונטריאול (2009).