ראש ממשלת רוסיה

היסטוריה

תפקיד ראש הממשלה ברוסיה נוצר ב-1802 כיושב ראש ועדת השרים של האימפריה הרוסית. ראש הממשלה הראשון היה אלכסנדר וורונצוב. ב-1905 הוחלפה ועדת השרים במועצת השרים, ויש הרואים ביושב ראש מועצה זו את ראש ממשלת רוסיה הראשון, שאז היה סרגיי ויטה שכיהן כיו"ר ועדת השרים מ-1903 והמשיך לכהן כיו"ר מועצת השרים עד 1906. ראש ממשלת רוסיה המפורסם ביותר באותן שנים היה ראש הממשלה פיוטר סטוליפין, שהיה אחד הרפורמטורים הגדולים ביותר בתקופת האימפריה הרוסית. הוא נרצח, כחלק מגל בלתי ניתן לעצירה שהביא להתפרקות האימפריה הרוסית.
הרפובליקה הרוסית הונהגה על ידי גאורגי לבוב תחילה ואחר כך על ידי שר המשפטים לשעבר, אלכסנדר קרנסקי, אך פרוץ מהפכת אוקטובר הביאה לפרוץ מלחמת האזרחים ברוסיה, ואף שהוקמו שורת ממשלות זמניות כממשלות אנטי בולשביקיות שהתנגדו לממשלה הבולשביקית בראשותו של ולדימיר לנין, ממשלתו של לנין הפכה לממשלת רוסיה הסובייטית וברית המועצות. באותן שנים בלטו כראשי ממשלה ויאצ'סלב מולוטוב, יוסיף סטלין ובתקופת המלחמה הקרה נודע אלכסיי קוסיגין כראש ממשלת ברית המועצות המשפיע ביותר.
ב-1991 הפך ילצין לראש ממשלה ונשיא רוסיה, והרפורמות הכלכליות שלו נוהלו בידי ראשי ממשלתו, ייגור גאידר תחילה ואחריו ויקטור צ'רנומירדין, שהיה לאחד מראשי הממשלה המפורסמים ביותר בשנות ה-90. יבגני פרימאקוב נודע יותר כראש הביון הרוסי ושר החוץ, ומינויו לראש הממשלה נתפס כחלק מגל המינויים של ראשי ממשלה בשנים 1998-1999, על מנת לקבוע מי יירש את ילצין עם פתיחת המאה ה-21. לאחר שורת מינויים, המליצו האוליגרכים למנות לראש ממשלה את ראש הפס"ב, ולדימיר פוטין, שהתברר כטכנוקרט קר רוח בתקופת כהונתו כראש ממשלה בשנים 1999-2000. עם זאת, הפופולריות שלו נסקה מאוד באותן שנים, ולבסוף הוא נבחר לנשיא המדינה, תוך שהוא ממנה את מיכאיל קסיאנוב הליברלי לראש ממשלתו והוא היה לראש הממשלה המשפיע ביותר בתקופת הקדנציה הראשונה של פוטין. ב-2004 הוא פוטר לאחר שהביע ביקורת נגד פוטין ולאחר מינוי זמני של ויקטור כריסטנקו מונה לראש ממשלה מיכאיל פרדקוב, שכיהן כראש משטרת המס הרוסית. כאשר פרדקוב מונה לראש שירות הביון הרוסי, מונה ויקטור זובקוב להחליפו, ובתקופה ההיא נודעה ממשלת זובקוב כממשלה אנמית למדי.
ב-2008 מונה שוב ולדימיר פוטין לראש ממשלה, הפעם כשהוא נהנה מפופולריות רבה. ב-2012 נבחר בבחירות הארציות ולדימיר פוטין לתפקיד נשיא רוסיה בפעם השלישית. את פוטין החליף כראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב, ראש הממשלה הראשון שכיהן קודם לכן כנשיא המדינה. ב-2018 הוא מונה לקדנציה נוספת ובכך הפך לראש ממשלת הפדרציה הרוסית שמכהן הכי הרבה זמן בתפקיד.

דרכי מינוי

ראש הממשלה ממונה על ידי נשיא רוסיה, באישור הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית. מועמד לתפקיד חייב להיות אזרח רוסי שאינו מחזיק באזרחות כפולה. טרם מינויו, עליו לקבל את הסכמת הדומה למינוי אשר עורכת הצבעה למינוי ראש הממשלה. אם הדומה סירבה למנות מועמד במשך 3 פעמים, הנשיא ממנה את ראש הממשלה ומפזר את הפרלמנט לקראת בחירות חדשות. הנשיא אינו יכול לפזר את הפרלמנט מסיבה זו בששת החודשים האחרונים לסיום הקדנציה שלו, בעת חירום או בעת הליך מתמשך להדחת נשיא רוסיה המתנהל בדומה.
ראש הממשלה מפוטר על ידי הנשיא בלבד. לעיתים הצבעת אי אמון בממשלה העוברת בפרלמנט מאלצת את הנשיא לפטר את הממשלה והעומד בראשה. לאחר קבלת החלטה על פיטורי ראש הממשלה, על הנשיא לעדכן את הבית העליון והבית התחתון באספה הפדרלית של רוסיה.

משרדי ראש הממשלה ומעון המגורים

מאז 1993, משרדו של ראש ממשלת רוסיה ממוקם בבית הלבן שבמוסקבה, בו גם נערכות ישיבות הממשלה השבועיות. 
אין מעון מגורים רשמי קבוע לראש הממשלה ובכל עת שנבחר ראש ממשלה, הלה בוחר את המעון המועדף עליו מבין אלה המצויים ברשות המדינה. מאז מינויו, מדבדב מתגורר במעון גורקי-9 שבמחוז מוסקבה.