google/wiki40b huggingface dataset:
גוואהטי

דפוסי אקלים

הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור גוואהטי היא 22.5 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אוגוסט, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 28.8 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 14.1 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 2,054 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא יוני, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 360 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא דצמבר, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 10.
עובדיה הררי

קורות חיים

נולד בקהיר בירת מצרים למשפחה שמוצאה מחלב. עלה לישראל עם משפחתו לאחר מבצע סיני, בהיותו בן ארבע-עשרה. סיים את לימודיו בבית-ספר תיכון בתל אביב והתקבל לעתודה האקדמית, במסגרתה קיבל תואר ראשון ושני בהנדסה אווירונאוטית בטכניון שבחיפה. עשה את שירותו הצבאי בחיל האוויר. 
קיבל תואר MBA למנהלים מאוניברסיטת אינסאד שבצרפת. סיים את לימודיו ב-1967.
ב-1970 הצטרף לתעשייה האווירית, כמהנדס פיתוח ותכנון מוקדם. ב-1975 מונה לראש צוות-משימה לתכנון מטוס קרב חדש. בשנת 1980 מונה למנהל ומהנדס ראשי של מטוס הקרב "לביא", תפקיד בו כיהן שמונה שנים.
ב-1988, לאחר שהופסק פרויקט הלביא, מונה הררי למנהל מפעל "להב" בחטיבת כלי טיס צבאיים של החברה, שעיסוקו השבחת מטוסי קרב. ב-1992 מונה למנהלו של "מפעל מלמ" שייצר את הטיל נגד טילים "חץ 2". ב-1994 מונה לסמנכ"ל התעשייה האווירית ומנהל חטיבת כלי טיס צבאיים. בשנת 1997 מונה למשנה למנכ"ל לתפעול.
בנובמבר 2005 מונה לממלא-מקום מנכ"ל התעשייה האווירית, זאת לאחר שהמנכ"ל משה קרת נחקר עקב חשד לביצוע עבירות פליליות במסגרת תפקידו. 
בשנת 2006 פרש מהחברה. הוא מונה ליו"ר חברת "אורבן אירונאוטיקס" והצטרף כפרופסור אורח לסגל הפקולטה להנדסת אווירונאוטיקה וחלל בטכניון. באוקטובר 2010 פרש מהטכניון. בנוסף גם כיהן כחבר דירקטוריון בחברת  רפאל, וכמנהל הצד הטכני של רישוי אזרחי לכטב"מים ברשות התעופה האזרחית (רת"א).
החל מיוני 2009 כהן כיו"ר וועד האגודה למדעי התעופה והחלל בישראל.
הררי הוא חתן פרס ביטחון ישראל לשנים 1969 ו-1975. ב-1969 קיבל את פרס ביטחון ישראל על פרויקט הסבת מטוסי הסופר מיסטר למטוסי סער, שכלל השתלת מנוע אמריקני במטוס הקרב הצרפתי. ב-1975 קיבל את הפרס על חלקו בפרויקט הכפיר. ב-1987 הפך להיות חתן פרס ישראל לטכנולוגיה ולהנדסה בשנת התשמ"ז עבור תרומתו לפרויקט הלביא.
עובדיה הררי נפטר ב-15 ביולי 2012.
נייר אפייה

נייר אפייה הוא נייר המבוסס על תאית, לרוב נייר פרגמנט, המשמש באפייה כמשטח מונע הידבקות לשימוש חד פעמי.

נייר פרגמנט

המקור לשם הנייר הוא סוג הנייר שהיה עשוי מעורות של חיות שהיה בייצור נרחב מאוד בעיר פרגמון שביוון, אם כי לא שם הומצא על פי ממצאים ארכאולוגיים. שם סוג זה התגלגל דרך הלטינית (pergamenum) למילה האנגלית Parchment.
נייר הפרגמנט המודרני מיוצר על ידי הזרמת גיליונות העשויים מעיסת נייר דרך אמבט של חומצה גופרתית (בשיטה הדומה להכנת נייר העתקה), ולעיתים משתמשים באבץ כלורי. תהליך זה ממוסס באופן חלקי או הופך את הנייר לעיסה ג'לטינית, תהליך שניתן לבטלו על ידי שטיפתם של הכימיקלים החוצה וייבוש הנייר. תהליך זה מייצר נייר המאופיין בצפיפות ויציבות גבוהים. עם עמידות גבוהה בחום, ואנרגיה נמוכה על פני המשטח שהופכת אותו לבלתי דביק וקל לשחרר ממנו מאפים. נייר אפייה מזכיר במראהו קלף. 
המאפיינים המעניקים לנייר את היכולת להיות בלתי דביק, יכולים להיעשות על ידי נייר המצופה בחומרים משמרי לחות שיכולים לעמוד בטמפרטורות הגבוהות בהן משתמשים בתהליך האפייה או הצלייה, לעיתים משתמשים בנייר העשוי משכבת סיליקון דקה.

אופן השימוש

ניתן להניח את הנייר על גבי תבנית אפייה, אך נהוג להצמידו בעזרת מעט מאוד מים המונחים על גבי התבנית ומשמשים כחומר "מדביק" בין הנייר לתחתית ודפנות תבנית האפייה, מה שמונע מהנייר מלהתרומם ומקל על העבודה איתו.
הנייר גם משמש כמעטפת לאידוי מוצרי מזון בעזרת סגירתו לצורת שקית, ובישול המזון בתוך סביבה אטומה, המונעת את התייבשותו ונחשבת לבריאה בשל העדר הצורך בשמן. 
נייר האפייה יכול להוות תחליף בכל מקום בו נדרש נייר שעווה כבסיס שאינו נדבק, אולם נייר השעווה אינו יכול להוות תחליף של נייר האפייה בתנור, היות שמרכיביו יגרמו ליצירת עשן במהלך האפייה.
Anyone Can See

רקע והוצאה

האלבום הופק על ידי רון דנטה, וחלק משיריו נכתבו על ידי פזמונאים שונים כדוגמת הולנד-דוזייר-הולנד, איירין קארה, גורדון גרודי, ברוס רוברטס, גייל בוגז, ליאו סאייר וטום סנואו. האלבום יצא בסמוך ליציאת הלהיט "Fame", שעזר בקידומו.
כמה עשורים לאחר צאתו, הועלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
בחריין מרידה

הקמה

הרעיון הראשוני להקמת הקבוצה הגיע בשלהי 2016, והוגה על ידי השייח' נאסר בן חמד אל חאליפה. בין היתר, הקבוצה מקבלת מימון מממשלת בחריין.

2017

הקבוצה השיגה את הניצחון הראשון שלה אי פעם בוואלטה של סן חואן, כאשר ראמונאש נארבאדאוסקאס ניצח את קטע נגד השעון. מאוחר יותר, בחודש מרץ, סוני קולברלי ניצח את הקטע הרביעי במרוץ הפריז - ניס.
ולאחר מכן גם את המרוץ החד יומי היוקרתי, החץ ברמבנט. וינצ'נצ'ו ניבאלי השיג לקבוצה ניצחון בקטע ה-5 של טור קרואטיה, ולאחר מכן ניצחון במרוץ כולו. טסגאבו גרמאי, ניצח את אליפות אתיופיה בנגד שעון, במה שהפך לזכייה הראשונה של הקבוצה בתחרות לאומית. וניבאלי הוסיף ניצחון ראשון בקטע בגרנד טור, כאשר ניצח את מיקל לנדה בספרינט בקטע ה-16 של הג'ירו ד'איטליה ולבסוף סיים 3 כללי את המרוץ. מאוחר יותר העונה, ניבאלי הוסיף ניצחון בקטע בוואלטה אספנייה, וגם בקלאסיקה האיטלקית ג'ירו די לומברדיה. לבסוף, סיימה בחריין מרידה את העונה עם 13 ניצחונות מקצועיים.

2018

לעונת 2018 בחריין מרידה הגיע חזקה ומנוסה יותר, והכפילה את כמות הניצחונות שלה. בין הניצחונות הגדולים של הקבוצה: מילאנו - סן רמו (עם וינצ'נצו ניבאלי), הקטע הרביעי של טור דובאי (עם סוני קולברלי), הקטע החמישי בטור של האלפים (עם מארק פאדון). ו3 ניצחונות בטור קרואטיה: עם ניקולו בונפאציו, מאנואלה בוארו, וקנסטנטין סיווטסו (האחרון גם ניצח את המרוץ הכללי). לג'ירו ד'איטליה, הגיע בחריין מרידה כשדומניקו פוצביבו הוא המוביל שלה, בסופו של דבר, פוצביבו סיים במקום ה-5. ומאטיי מוחוריץ' ניצח את הקטע ה-10. הקבוצה רשמה גם ניצחון במרוץ החד יוקרתי גראן פרמיו קיטה די לוגאנו, עם הרמן פרנז'טיינר. בנוסף לכך, ניצחה את הקטע ה-3 של הטור דה סוויס עם סוני קולברלי. וזכתה באליפות סלובניה עם מאטיי מוחוריץ', ואליפות ספרד עם גורקה איזאגירה. לאחר מכן, ניצחה ארבעה שלבים בטור של אוסטריה (שניים עם ג'ובאני ויסקונטי, אחד עם אנטוניו ניבאלי, ואחד עם מאטיי מוחוריץ'). אך מוביל הקבוצה בטור זה, הרמן פרנז'טיינר, סיים במקום השני בפער של 18 שניות ממנצח המרוץ, בן הרמנס.
מאטיי מוחוריץ' המשיך לרכוב בכושר נפלא כאשר ניצח את הבינקבנק טור, ולאחר מכן את הטור של גרמניה. בוואלטה אספנייה, מוביל הקבוצה, ניבאלי, סיים במקום ה-2 הכללי. סוני קולברלי, חתם את העונה עם ניצחון בגראן פימונטה ובקופה בנוצ'י.

2019

קולברלי פתח את עונת הניצחונות עבור בחריין מרידה עם ניצחון בקטע ה-4 בטור של עומאן. בג'ירו ד'איטליה, סיים וינצ'נצו ניבאלי במקום ה-2 הכללי, ודמיאנו קרוסו סיים 2 בקטע ה-12. איוואן גארסיה קורטינה ניצח את הקטע ה-5 בטור של קליפורניה, דילן טאונס ניצח בקטע ה-2 של דופינה ליברה, ורוהאן דניס ניצח בקטע הראשון של טור דה סוויס. בזירת האליפויות הלאומיות, ניצח צ'ונג פאי קנג את אליפות טאיוואן בנגד שעון, ומארק פאדון את אליפות אוקראינה באותו תחום. דילן טאונס השיג לקבוצה ניצחון ראשון בקטע בטור דה פראנס כאשר עשה זאת בקטע ה-6 של המרוץ. וינצ'נצו ניבאלי השיג לקבוצה ניצחון שני, כאשר ניצח בקטע ה-20. מאטיי מוחוריץ' ניצח את הקטע ה-7 בטור של פולין. קולברלי הוסיף ניצחון בקטע הרביעי והאחרון בטור של גרמניה.

פרשיות סמים

בתחילת ספטמבר 2018, הודיעה ארגון הUCI שהוא משעה את הרוכב הבלארוסי של בחריין, קונסטנטין סיווטסו לאחר שנמצאו אצלו שאריות של אריתרופויאטין במהלך בדיקה שנערכה בסוף יולי 2018. סיווטסו, שהיה בן 36, החליט לפרוש.
תיאטרון הדרמה הגדול

תיאטרון הדרמה הגדול (ברוסית: Большой драматический театр) הוא תיאטרון שנוסד בשנת 1919 ביוזמת מקסים גורקי. החל משנות ה-60 של המאה ה-20 כאשר מנהלו היה גאורגי טובסטונוגוב הוא היה אחד התיאטראות הפופולריים בברית המועצות. בשנת 1992 הוא נקרא על שם טובסטונוגוב שנפטר בשנת 1989. מקובל לקרוא את התיאטרון "ב.ד.ט" על פי קיצור הרוסי של השם.

היסטוריה

התיאטרון נוסד ביוזמת מקסים גורקי ואשתו מריה אנדרייבה שהייתה שחקנית של התיאטרון האמנותי של מוסקבה. לאחר מהפכת אוקטובר היא הייתה אחראית על התרבות באזור הצפון ובאוגוסט 1918 חתמה על הצו להקמת התיאטרון. בין מייסדי התיאטרון היה אלכסנדר בנואה שפעל כמעצב במה וכבמאי של חלק מההצגות. צוות התיאטרון החדש כלל שחקנים שבאו מתיאטראות אחרות בעיר. ב-15 בפברואר 1919 התקיימה ההצגה הראשונה באולם הקונסרבטוריון של פטרוגרד. זה היה מחזה של פרידריך שילר. בשנת 1920 התיאטרון קיבל לרשותו את הבניין שבו הוא ממוקם עד היום.
באפריל 1919 ליושב ראש המועצה של התיאטרון מונה אלכסנדר בלוק שפעל תוך שיתוף פעולה עם גורקי. בשנת 1921 התיאטרון עבר משבר - גורקי עם אשתו עזבו את המדינה, בלוק נפטר וחלק מהשחקנים חזרו לתיאטראות מהם באו. למרות המשבר התיאטרון שרד, קלט שחקנים צעירים מוכשרים והמשיך לצבור פופולריות.
בשנת 1929 לבמאי ראשי של התיאטרון מונה קונסטנטין טברסקוי, תלמיד של וסבולוד מיירהולד. הוא ניהל את התיאטרון תוך העדפה להצגות שנכתבו על ידי מחזאים סובייטים חדשים. בשנת 1932 התיאטרון נקרא על שם גורקי וברפרטואר שלו התווספו מחזות של הסופר. בשנת 1935 טברסקוי הוגלה מלנינגרד ובשנת 1937 הוצא להורג. אלכסיי דיקי , שהחליף אותו, נעצר בשנת 1937 ולמרות ששוחרר בשנת 1941 לא חזר לתיאטרון זה. במהלך שנות ה-30 התיאטרון איבד את הפופולריות שלו. במשך 20 שנים מנהליו התחלפו בתדירות גבוהה. המשבר החריף לאחר מלחמת העולם השנייה. במהלך השנים 1949-1955 התחלפו ארבעה במאים ראשיים. לקראת מחצית שנות ה-50 היו הצגות שמספר השחקנים על במה היה גבוה יותר ממספר הצופים.
לאור המצב הקשה והסכנה לסגירת התיאטרון, הממסד העירוני החליט להזמין את גאורגי טובסטונוגוב לנהל את התיאטרון ונתן לו סמכויות נרחבות. הוא הגיע לתיאטרון ב-13 בפברואר 1956, לקראת יום הולדת של התיאטרון. טובסטונוגוב מינה את אנשיו לתפקידי מפתח בהנהלת התיאטרון ופיטר כ-30 שחקנים (שליש מהרכב שחקני התיאטרון) והביא שחקנים חדשים. בעונת 1957 האולם כבר היה מלא בצופים. באותה שנה הועלתה על הבמה גם הצגה מפורסמת "אידיאוט" על פי פיודור דוסטויבסקי עם אינוקנטי סמוקטונובסקי בתפקיד הראשי.
התיאטרון זכה לעיתונות אוהדת במיוחד לאחר שחזר מסבב הופעות במערב אירופה וזכה להצלחה גדולה. למרות זאת, היו הצגות שהממסד לא הרשה לעלות על הבמה או דרש לכלול בהן שינויים משמעותיים. בין שחקני התיאטרון באותה תקופה נמנים טטיאנה דורונינה, אליסה פריינדליך, יבגני לבדב, קיריל לברוב, אולג בוריסוב, אולג בסילשווילי, סרגיי יורסקי ועוד.
טובסטונוגוב עמד בראש התיאטרון במשך 23 שנים ונפטר בשנת 1989 ללא הכנת יורש. אחריו בראש התיאטרון הועמד קיריל לברוב. הוא לא היה במאי אך ידע לשמור על התיאטרון ולפתור את הבעיות הכלכליות שלו. רק בשנת 2004 מונה לתיאטרון במאי ראשי קבוע. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת פברואר 2013. במרץ 2013 מונה למנהל אמנותי של התיאטרון אלכסנדר מוגוצ'י.
עודד ערן

ביוגרפיה

נולד בישראל. למד לימודי המזרח התיכון ומדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן שירת בצה"ל במשך שלוש שנים. עם שחרורו, בשנת 1966, הצטרף למשרד החוץ. בשנת 1971 מונה לתפקיד בכיר בשגרירות הישראלית בלונדון, בתקופת שהותו שם סיים את לימודיו לקראת תואר דוקטור בבית הספר לכלכלה של לונדון. בשנת 1977 שב לארץ ומונה לסגן מנהל אגף המזרח התיכון, ולאחר מכן למנהל המחלקה לענייני מצרים. בין השנים 1982–1984 היה יועץ לענייני הקונגרס בשגרירות ישראל בוושינגטון בארצות הברית, ובשנת 1985 שב לישראל והיה המזכיר של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת. בשנת 1986 מונה למנהל מחלקת צפון אמריקה במשרד ובסוף אותה שנה נשלח שוב לארצות הברית וכיהן כסגן השגריר. בשנת 1992 שב לישראל ומונה לסמנכ"ל משרד החוץ האחראי על העניינים הכלכליים.
בשנת 1997 מונה ערן לשגריר ישראל בירדן. בתפקיד זה רקם קשרים בעולם הערבי, ובשנת 1999 מונה על ידי ראש הממשלה אהוד ברק לעמוד בראש צוות המשא ומתן עם הפלסטינים. בשנת 2002 מונה לשגריר ישראל באיחוד האירופי ולנאט"ו בבריסל, ולאחר סיום תפקידו, בשנת 2007, פרש לגמלאות.
בשנת 2007 מונה על ידי הקונגרס היהודי העולמי לנציגו בישראל והאחראי על הקשר עמה. ביולי 2008 מונה לעמוד בראש המכון למחקרי ביטחון לאומי, תפקיד בו החזיק עד לנובמבר 2011.
מטאליסט חרקוב

היסטוריה

מועדון הכדורגל מטאליסט הוקם ב-1925, על ידי פועלי מפעל מאלישב לייצור קטרי רכבת. ב-1935 הקבוצה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה - אליפות העיר חרקוב, שנה אחר כך הקבוצה התמודדה בגביע הסובייטי, אך העפילה לאליפות הסובייטית רק ב-1947.
ב-1956 הקבוצה נקראה "אוונגרד" והחל משנות ה-70 התמודדה בליגת העל הסובייטית. ב-1983 היא העפילה לגמר הגביע הסובייטי, בו הפסידה. ב-1987 הייתה מטאליסט שוב קרובה לזכות בתואר כשהעפילה לגמר גביע הפדרציה הסובייטי, אך הפסידה בגמר. ב-1988 זכתה מטאליסט בגביע הסובייטי.
בעקבות הזכייה בגביע הסובייטי ב-1988, הקבוצה ייצגה את ברית המועצות בגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1989, בו העפילה לשמינית גמר הטורניר לאחר ניצחון על בוראץ באניה לוקה היוגוסלבית (4:2 בסיכום הכולל), אך הודחה על ידי רודה קרקראדה ההולנדית (1:0).
ב-1992 הקבוצה העפילה לגמר הגביע האוקראיני, אך היה זה הישגהּ היחיד בשנות ה-90. לאחר מכן העפילה הקבוצה שלוש פעמים לחצי גמר הגביע (1993, 2007, 2009).
ב-2005 נרכשה הקבוצה על ידי האוליגרך אלכסנדר יארוסלבסקי, עם הון המוערך בכמיליארד דולר. הוא הקים אקדמיה לנוער ומתקני אימונים ברמה גבוהה, 
החתים שחקני רכש משובחים, והקבוצה פרחה. במשך שש שנים רצופות סיימה חארקוב במקום השלישי בליגה, אחרי שחטאר ודינמו קייב. כאשר זכתה אוקראינה באירוח יורו 2012, השקיע יארוסלבסקי 50 מיליון דולר מכספו בשיפוץ האצטדיון העירוני לקראת האירוע.
הקבוצה נעדרה מהמפעלים האירופיים במשך למעלה מעשור, אך סיימה חמש פעמים רצופות במקום השלישי בליגת העל האוקראינית (2007, 2008, 2009, 2010, 2011), הישגה הבולט ביותר עד כה בליגה, שאף הקנה לה את כרטיס החזרה למפעלים האירופיים.
מטאליסט חזרה לשחק באירופה בעונת 2007/2008 בשלבי המוקדמות של גביע אופ"א והפסידה לאברטון האנגלית (3:2). בעונת 2008/2009 הקבוצה שוב התמודדה בגביע אופ"א, היא גברה על בשיקטש הטורקית (4:1 בסיכום הכולל) והעפילה לשלב הבתים של הטורניר, שם שיחקה מול גלאטסראיי, אולימפיאקוס פיראוס, הרטה ברלין ובנפיקה ליסבון. מטאליסט סיימה במקום הראשון בבית והעפילה לשלב הבא מול סמפדוריה האיטלקית, עליה גברה בתוצאה 3:0 בדרך להפסד בשלב שמינית הגמר לדינמו קייב.
בעונת 2011/2012 הקבוצה העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית אחרי ניצחון על סושו הצרפתית בשלב מוקדמות הפלייאוף. בשלב הבתים היא הוגרלה מול א.ז. אלקמאר, ראפיד וינה ומאלמה.
בדצמבר 2012 הקבוצה נרכשה על ידי סרגיי קורצ'נקו תמורת 100 מיליון דולר. בעונת 2012/2013 סיימה הקבוצה כסגנית אלופת אוקראינה, ובעקבות כך העפילה בעונת 2013/2014 לפלייאוף ליגת האלופות, אך הורחקה מהמפעל בעקבות פרשת הטיית משחקים בליגה האוקראינית, בה הייתה מעורבת הקבוצה.
בפברואר 2014, הכריז המאמן מירון מארקביץ' על התפטרותו ובמקומו מונה איהור רחאייב. בפרוץ המשבר הפוליטי בקייב, דווח כי בעלי הקבוצה, סרגיי קורצ'נקו, נמלט מאוקראינה והותיר את המועדון עם חובות כבדים. בשנת 2016 הודחה הקבוצה מליגת העל האוקראינית לאחר שלא עמדה בהתחייבויותיה הכספיות. באותה שנה פורק המועדון בשל פשיטת הרגל של בעליו, סרגיי קוצ'רנקו.
מתוך רבים אחד

"מִתּוֹךְ רַבִּים אֶחָד" (בלטינית: E pluribus unum) הוא מוטו לאומי אמריקני המופיע על החותם הגדול של ארצות הברית. במקור הייתה משמעותו כי מתוך מדינות רבות נוצרה אומה אחת, וכיום מוסיפים לכך את הפרשנות שמתוך עמים, גזעים, דתות ומוצאים שונים נוצר עם אחד, או אומה אחת, פירוש אשר מייחס לאומה האמריקנית תכונות של כור היתוך. מוטו זה מעולם לא קיבל מעמד רשמי בחקיקה, והוא נחשב למוטו בלתי רשמי של ארצות הברית עד 1956, עת נחקק חוק שקבע כי "באל נשים מבטחנו" הוא המוטו הלאומי.
"מתוך רבים אחד" הוצע בשנת 1776 על ידי פייר יוג'ין די סימיטייר לוועדה שהופקדה על פיתוח החותם הגדול. באותה העת, עת מלחמת העצמאות של ארצות הברית, הופיע הביטוי על עמוד השער של כתב עת פופולרי, "The Gentleman's Magazine", אשר אסף מאמרים ממקורות שונים לכדי כתב עת אחד. הביטוי גם דומה לתרגום הלטיני של הפרגמנט העשירי של הרקליטוס: "האחד עשוי מכל הדברים, וכל הדברים נוצרים מן האחד", וכן לביטוי שבו השתמש אוגוסטינוס בספרו, "וידויים". הביטוי מופיע על צד הפנים של החותם הגדול, כמו גם על חותם נשיא ארצות הברית, חותם הסנאט של ארצות הברית וכיוצא באלה.
המטבעות הראשונים שעליהם הוטבע הביטוי "מתוך רבים אחד" הוטבעו ב-1786 בניו ג'רזי. בתקופה זו התבצעה הנפקת המטבעות בכל מדינה בנפרד, וגם במסצ'וסטס הוטבעו מטבעות עם כיתוב זה. ב-1795 הוא הופיע לראשונה על מטבע אמריקני של חצי איגל, אשר הציג את המאפיינים של החותם הגדול. כיום הביטוי מופיע על רוב המטבעות ושטרות הכסף האמריקניים.
משפחת שניאורסון

ייחוס המשפחה

אבי המשפחה רבי שניאור זלמן מלאדי היה תלמיד של המגיד ממזריטש (יורש הבעש"ט) בתנועת החסידות, ותלמיד-חבר של רבי מנחם מנדל מוויטבסק. עם עלייתו ארצה רבי שניאור זלמן ירשו כמנהיג החסידים בבלארוס, רבי שניאור זלמן התיידד עם הרבה רבנים למרות שהיו שגם התנגדו לדרכו החסידית. ביתו דבורה לאה התחתנה עם תלמיד רבי מנחם מנדל מוויטבסק, רבי שלום שכנא שהוסיף מיוחסות למשפחה ואף בנו שהפך לאדמו"ר השלישי של חסידות חב"ד, הצמח צדק.

מקור שם המשפחה

שניאורסון הוא שם משפחה יהודי שמקורו ביהדות אשכנז. שם המשפחה נקרא על שם אבי המשפחה רבי שניאור זלמן מלאדי. שם משפחתם של בניו היה "שניאורי" והשימוש ב"שניאורסון" החל אצל האדמו"ר השלישי מחב"ד, רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק). באותה עת שינו רוב בני המשפחה את שמם לשניאורסאהן.
שרוג

בתנ"ך, שְׂרוּג היה בנו של רעו ואביו של נחור.
שרוג חי 230 שנה, משנת א'תתי"ט לבריאת העולם (1942 לפנה"ס) ועד לשנת ב'מ"ט (1712 לפנה"ס). בנו, נחור, נולד בהיות שרוג בן 30, ואחריו בנים ובנות נוספים (ספר בראשית, פרק י"א, פסוקים כ"ב-כ"ג).
בספרות החיצונית, בספר קדמוניות המקרא המיוחס לפילון האלכסנדרוני, בפרק ד פסוק ט"ז נאמר כי בעוד יושבי הארץ החלו לעסוק בעכו"ם ולהעביר את בניהם ובנותיהם באש שרוג ובניו לא הלכו בדרכם.
יש הטוענים כי מוצאם של השמות נחור, תרח ושרוג מתייחס למקום מוצאם. יישובים, שנמצאו באזור הם בעלי שמות זהים. השם סרוג הוא שם הקיים גם היום, כשם עיירה בטורקיה, ȘURAC.
מוזיאון

מוזיאון (נכתב בעבר מוסיאון) הוא מקום שמרוכזים בו אוספים בתחום מסוים או בתחומים אחדים: יצירות אמנות, חפצי אומנות, עתיקות, מדע וכדומה. זהו מוסד המאפשר לציבור גישה למוצגים המייצגים מגוון תופעות טבע, תרבות, היסטוריה ומורשת, לצורכי חינוך, מחקר, לימוד, המסרה והנאה. 
מקור המושג "מוזיאון" במילה Μουσεῖον ביוונית עתיקה, שמשמעותה "היכל המוזות". המוזיאון הראשון המוכר כיום נוסד במאה ה-4 לפנה"ס, באלכסנדריה שבמצרים ההלניסטית, כנראה על ידי תלמי הראשון. ייעודו היה מקום למפגש ולמידה של הוגי דעות, משוררים ומדענים, והוא כלל את הספרייה הגדולה של אלכסנדריה. המוזיאון הראשון שהכיל אוסף של חפצי אמנות היה כנראה בפרגמון שבאסיה הקטנה, באותה תקופה.
כיום ישנם אלפי מוזיאונים, המתמחים בציור, בפיסול, בממצאים ארכאולוגיים, בהיסטוריה של מקום או של תקופה ובנושאים תרבותיים שונים. ישנם מוזיאונים המוקדשים ליצירתו של אמן יחיד ומציגים תערוכות קבע מעבודותיו. 
האוספים במוזיאון מסודרים לפי שיטה מסוימת או מאורגנים לצרכים שונים, כגון למידה או הסתכלות. האחראי על האיסוף והתצוגה במוזיאון נקרא אוֹצֵר.
מוזיאון לאומי הוא מוזיאון ראשי במדינה בתחומו, ופעמים רבות הוא מתוקצב על ידי המדינה.
מזג אוויר

מזג אוויר הוא כלל המאפיינים את מצב האטמוספירה במקום ובזמן נתון, בסמוך לפני הקרקע. מזג האוויר תלוי במינונים היחסיים של שלושה מרכיבים: אוויר, חום ומים. 
מבחינת האדם יש חשיבות רבה לחיזוי מזג האוויר, כלומר ידיעת מזג האוויר הצפוי באזור מסוים בעתיד הקרוב (נודעת חשיבות גם לחיזוי לעתיד הרחוק, אך חיזוי כזה רחוק מהיכולת האנושית הנוכחית). האנשים העוסקים בחיזוי מזג האוויר נקראים חזאים, שמנתחים את התחזיות שלהם על פי תמונות לוויין שמגיעות אליהם מהחלל. התחזית המרבית שניתן להעריכה היום בדיוק טוב יחסית היא לכשבוע, אולם גם היא מתעדכנת מדי יום, עם הגעתן של תמונות מעודכנות של תזוזת העננים בשמים.
על מנת לחזות את מזג האוויר, משתמשים במפה סינופטית. זוהי מפה המציגה את מערכות הלחץ בזמן נתון. שקע הוא מערכת המעודדת עליית אוויר והיווצרות עננים ואילו רמה ברומטרית מעודדת שקיעת אוויר והיווצרות מזג אוויר בהיר.
תקופת הברונזה

תקופת הברונזה באסיה המרכזית

בשנת 2000 לפנה"ס שגשגה באזור שהוא כיום אפגניסטן, טורקמניסטן ומזרח איראן תרבות הידועה בשם "הקומפלקס הארכאולוגי של באקטריה-מארגיאנה" (Bactria-Magriana או Bmac), שנתגלתה בידי ויקטור סאריאנידי (Sarianidi) ב-1976. על פי רוב ההשערות, הייתה תרבות זו הינדו-אירופית.
בסין שלטה באותה תקופה שושלת שאנג, שהשתמשה באמצעי תחבורה, כלי פולחן וכלים חקלאיים העשויים ברונזה.

תקופת הברונזה בבריטניה הגדולה

תקופת הברונזה בבריטניה הגדולה נמשכה בין 2200 לפנה"ס ל-700 לפנה"ס. הגירה מיבשת אירופה הביאה אל האיים הבריטיים אנשים שהתנהגותם הייתה שונה מאוד מתושביה הנאוליתים של בריטניה, והשוני התרבותי היה ניכר. בדרום בריטניה התפתחה באותה תקופה תרבות ווסקס.
השינוי באקלים - שהפך קר ורטוב יותר ככל שהזמן חלף - כפה על האנשים לעבור מן הגבעות המוגנות לעמקים. משק החי התפתח מאוד, ותרם לתנופה הכלכלית ולבירוא היערות. תרבות דוורל-רימברי, שהייתה מפותחת יותר מבחינה טכנולוגית, החלה להתפתח בחציה השני של תקופת הברונזה התיכונה (1100-1400 לפנה"ס) בעקבות תנאים אלו. האזור שנקרא כיום קורנוול הפך למקור חשוב לבדיל.
החברות, על אף שעדיין היו שבטיות, הפכו למורכבות יותר ובעלות היררכיה ברורה. קבורת המתים הפכה אינדיבידואלית יותר מאשר בתקופה הנאוליתית.
שנים עבריות ק' - קצ"ט

שנים עבריות ק' (100) - קצ"ט (199) התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 3662 לפנה"ס והסתיימו בשנת 3562 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.

נולדו (ע"פ המסורת היהודית)

ק"ל - שת, בנו של אדם הראשון.
סרג' מולר

סרג' מולר (Serge Muller) הוא איש עסקים יהודי-בלגי, אשר עוסק בתחום היהלומים. החל ממרץ 2015 עצור במונטנגרו בחשד לשורת עבירות סחר בסמים, נשק והלבנת הון לבקשת ממשלת בלגיה.

אודות

מולר נולד למשפחה עשירה בבלגיה, ואת דרכו העסקית עשה מולר בחברה המשפחתית לסחר ביהלומים בבלגיה, " S. Muller and Sons Diamonds NV".
בשנת 1995 הוא הקים את חברת Rex Mining בקנדה, על ידי איחוד של מספר חברות שעסקו בתחום היהלומים. הוא משמש כמנכ"ל החברה, נשיאה ובעל המניות העיקרי שבה. חברת רקס עוסקת, בעזרת שורה של חברות-בנות, בכל תחומי היהלומנות, מגילוי, דרך ליטוש ועד שיווק. בין השאר החברה פעולת במאוריטניה ובסיירה לאון.
החל משנת 2010 מתגורר מולר בירושלים. הוא נשוי לנינה נוימן ואב לבן ושלוש בנות.
בחודש מרץ 2015 נעצר במונטנגרו, לבקשת הרשויות הבלגיות, כאשר ניסה לחצות את הגבול לאלבניה, ולנסות לטוס משם לישראל. החשדות נגדו כוללות סחר בנשק, קוקאין והלבנת הון.
בזירה הישראלית, נודע סרג' כתורם כספים לפוליטיקאים מהימין. בין השאר תרם לאיילת שקד, גלעד ארדן וליריב לוין.
Love Me

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ברונו מארס, ארי לוין, ופיליפ לורנס, והופק על ידי דיג'יי פרנק אי. השיר הוא שיר אלקטרופופ אשר גם מכיל ז'אנרים בסגנון דאנס-פופ, R&B, וכולל בו קטעים בודדים מתוך השיר "Lovefool" של הקרדיגנס. 
השיר הוא אחד מהשירים המצליחים ביותר באלבום, כאשר מבקרים החמיאו לתחושה האלקטרונית והמועדונית שלו, ואת השימוש בחלקים מ-"Lovefool".

הצלחה

השיר מוקם במצעדים של קנדה וארצות הברית במקום ה-12 וה-37 בהתאמה. השיר אף דורג במצעד ה-R&B הבריטי וכן באוסטרליה. הווידאו קליפ פורסם ב-3 באוגוסט 2010 ומשמש כ-"מחווה לכל המעריצים בעולם, הודיה לכולם על תמיכתם". 
הסינגל היה לשיר אשר פתח את ההופעות במסגרת סיבוב ההופעות הראשון של ביבר, My World Tour.
The Dead Weather

הקמת הלהקה

בינואר 2009, אליסון מוסהארט (מלהקות "The Kills" ו-"Discount"), ג'ק וייט (מלהקת הווייט סטרייפס), ג'ק לורנס (מלהקת "The Raconteurs") ודין פרטיטה (מלהקת קווינס אוף דה סטון אייג') ניגנו יחד באולפן Third Man Records של וייט. הנגינה המשותפת הפכה במהרה לשבועיים וחצי אינטנסיביים של כתיבת שירים, חברי הסופרגרופ אהבו את התוצאות והחליטו להפוך להרכב, תחת השם "The Dead Weather".
אלבום הבכורה של הלהקה הוא "Horehound". הוא יצא ב-14 ביולי 2009 בצפון אמריקה ויום קודם לכן באירופה.
אלבומה השני של הלהקה, "Sea of Cowards", שוחרר ב-7 במרץ 2010 באירלנד, ומספר ימים לאחר מכן בארצות הברית ובריטניה.
נחמיה תמרי

ביוגרפיה

תמרי נולד בעין חרוד לצבי ולמרים. הוא נקרא על שם חבר הקיבוץ נחמיה שיין, לוחם הפלמ"ח שנהרג בפיצוץ גשר א-זיב. למד בבני עטרות ובתיכון בליך. ב-1965 התגייס לצה"ל במסגרת גרעין של הנח"ל, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. תמרי שימש כמפקד כיתה ויצא לקורס קציני חי"ר. כצוער בקורס לחם תמרי במלחמת ששת הימים ונפצע. לאחר קורס קצינים שירת במגוון תפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים, השתתף בפעולת כראמה בפיקודו של יורם יאיר, ושימש כמפקד כוח במבצע תרנגול 53, בעת שהיה מפקד פלוגה א' בגדוד 50. ב-1970 מונה למפקד סיירת צנחנים. במלחמת יום הכיפורים לחם בסיני בקרב ואדי מבעוק ובקרב החווה הסינית, שבו אף נפצע.
ב-1974 עבר לסיירת מטכ"ל ומונה לסגנו של גיורא זורע. באותה שנה השתתף תמרי בפריצה לדירת מגורים בבית שאן בה התבצרו שלושה מחבלים. כל ששת הלוחמים מסיירת מטכ"ל שפרצו לדירה, ותמרי ביניהם, קיבלו משר הביטחון, שמעון פרס, ספר שירים של נתן אלתרמן כהוקרה על אומץ לבם. בתפקידו זה פיקד בשנת 1975 על כוח מן היחידה בפשיטה בעומק לבנון כנגד יעדי מחבלים, וכן פיקד על אחד מצוותי היחידה שפרצו למלון סבוי והרגו את המחבלים. בהמשך היה עוזר ראש אגף המודיעין למבצעים ולאחר מכן מונה למפקד גדוד 890 של הצנחנים, ופיקד עליו במבצע אנטבה. לאחר מכן פיקד על סיירת מטכ"ל בשנים 1978–1980 והיה מפקד חטיבת המילואים 623 של הצנחנים בתקופת מלחמת לבנון הראשונה. ב-1984 התמנה למפקד חטיבת הנח"ל וב-1985 למפקד חטיבת הצנחנים. לאחר הסבה פיקד על עוצבת עידן וב-1988 עד 1990 על עוצבת הגליל.
בעת מלחמת המפרץ שימש נחמיה תמרי כמפקד הכוח האוגדתי המיוחד אשר נועד לבצע פעולה קרקעית בעיראק כדי לפגוע במשגרי טילי הסקאד הניידים, אולם המשימה לא יצאה אל הפועל בשל החלטת הדרג המדיני לנהוג באיפוק ולא לקחת חלק במלחמה. בנובמבר 1991 קודם לדרגת אלוף ומונה לעוזר ראש אג"ם והיה מעורב בהכנות למבצע שיח אטד. ב-1993 מונה למפקד פיקוד המרכז. ב-12 בינואר 1994 נהרג בהתרסקות מסוק סייפן של חיל האוויר, סמוך למִפקדת הפיקוד. בעקבות האסון הוסב שמו של בסיס המפקדה ל"מצודת נחמיה" לזכרו.
לנחמיה תמרי שני אחים נוספים ששרתו בתפקידים בכירים בצה"ל: תת-אלוף שי תמרי ותת-אלוף דב תמרי. במותו הותיר שלושה ילדים.