סיאט איביזה

דור ראשון (1985 - 1993)

האיביזה הראשונה הייתה מבוססת על הפיאט 127/ריטמו/רגטה והיא השתמשה ביחידת כוח שפותחה בשיתוף עם פורשה. הייתה זו הסיאט הראשונה שלא השתמשה באף חלק גוף חיצוני המשותף לדיגמי פיאט. המכונית עוצבה על ידי המעצב האיטלקי, גיורגטו גיוגיארו והיא פורסמה כמכונית בעלת עיצוב איטלקי עם מנועים גרמניים.
במונחים של גודל, היא הייתה גדולה יותר מרוב מכוניות הסופר מיני כמו פורד פיאסטה ופיאט אונו אך קטנה יותר ממכוניות משפחתיות קטנות כמו פורד אסקורט ופולקסווגן גולף. העיצוב נחשב בזמנו למעורר השראה, ומרווח הפנים היה נאה. אך האיביזה סבלה מאיכות בניה ירודה, היגוי כבד, ואמינות מפוקפקת.

ב- 1999 עיצוב המכונית נמכר ליצרנית הרכב הסינית, נאנז'ינג והיא פותחה מחדש כ"נאנז'ינג יואז'ין סויאט".

דור שני (1993 - 1999)

בשנת 1991 קבוצת פולקסווגן רכשה את סיאט במלואה, והדור היה הזה הראשון שהתבסס על דגמי פולקסווגן. האיביזה סימן II נבנתה על פלטפורמה A03 של פולקסווגן (המשותפת גם לפולקסווגן פולו). המכונית הוצעה עם 3 או 5 דלתות. גרסת 4 דלתות עם תא מטען נפרד ובולט נקראה קורדובה, והוצעה גם בגרסת 5 דלתות סטיישן (נקראה קורדובה וירו).
ב-1996 עברה מתיחת פנים חיצונית קלה שכללה פגושים חלקים יותר, שינויים בסורג ובפנסים. הוצעו שתי גרסאות עם מנועים חזקים שנלקחו מהפוקסווגן גולף.

דור שני (מתיחת פנים 1999 - 2002)

עם הזכיות של דגמי איביזה משופרים בתחרויות הראלי העולמי (WRC) סיאט השיקה ליין של מכוניות ספורטיביות בשם קופרה. אלו חיזקו את התדמית של סיאט כספרדייה החמה של קבוצת פולקסווגן העניקה לה זהות חזקה וספורטיבית יותר ומיצבה אותה כמותג הספורטיבי של הקבוצה. קמפיין עולמי שבישראל התבטא בסלוגן "ילדה רעה מבית טוב" חיזק את התדמית. באותה תקופה הקבוצה שלטה גם בסקודה שמוצבה כמותג הפשוט והזול יותר.

היצע מנועי הבנזין היה 1.0, 1.4, 1.6 ו- 1.8 ליטר ובמנועי הדיזל 1.9 ליטר TDI (הזרקה ישירה) ו- SDI הזהים לאלה של הפולקסווגן פולו.

תחת הבעלות של פולקסווגן, האיביזה שווקה כמכונית ספורטיבית המיועדת לצעירים ונמכרה במחירים תחרותיים. בעיות האיכות והאמינות הירודות, שמהן סבלה האיביזה מהדור הראשון, תוקנו והיא הוכיחה עצמה כאחת המכוניות האכותיות והאמינות באירופה.

האיביזה שווקה בדרום אפריקה ובארגנטינה כפולקסווגן פולו פליה. בשווקים מסוימים דגם זה נחשב לדור השלישי.

דור שלישי (2002 - 2008)

איביזה סימן-III נבנתה על הפלטפורמה של הפולו הבאה. המכונית עוצבה על ידי המעצב האיטלקי וולטר דה-סילבה עם קוים אגרסיביים יותר, והיא מוצבה עם תדמית ספורטיבית בעלת ביצועים גבוהים. המרחב הפנימי גדל ואפשר נסיעה של חמישה מבוגרים. האבזור שופר גם ברמות הבסיסיות. המגזין הבריטי הנחשב "What Car?" הכתיר אותה כסופר מיני הטובה ביותר במשך שלוש שנים רצופות.
נוסף לדגמים הבסיסיים הוצעו שתי גרסאות "הוט-האץ'" (כינוי למכונית קטנה בעלת ביצועים ספורטיביים), האיביזה Formula Race) FR) והאיביזה קופרה.

דגמי 2006 שונו מעט בעיצוב הפנימי והחיצוני אך לא היו הבדלים ניכרים. המנועים התחזקו מעט (1.2 ליטר 16v ו- 1.4 ליטר 16v) ומנוע דיזל חדש 1.4 ליטר TDI. 
 סיאט הציגה חידוש עולמי כאשר שידכה לגרסאות הספורט, הקופרה וה- FR TDI, מנועי דיזל. מנועים אלה בעלי הזרקה ישירה נהנו ממומנט גבוה גם בסל"ד נמוך, מה שנתן תחושה של כח לאורך כל ההילוך והקנה לנוהגים במכונית תחושה ספורטיבית חדשה.

דור רביעי (2009-2017)

האיביזה סימן-IV, הייתה הראשונה מקבוצת פולקסווגן להשתמש בפלטפורמת הסופר מיני החדשה של הקבוצה (PQ25) לפני הדור החמישי של הפולו והאאודי A1. האיביזה החדשה בעיצובו של המעצב הבלגי, לוק דונקרוולקה (Luc Donckerwolke) הוצגה לראשונה במרץ 2008 בתערוכת הרכב בז'נבה כמכונית הקונספט "בוקנגרה" (Bocanegra). שיווקה החל באירופה בקיץ 2008 בגרסה הרגילה עם 5 דלתות, ובגרסת 3 דלתות SC, ספורט-קופה. בשלהי 2008 הוצגה גרסה ידידותית לסביבה בשם אקומוטיב עם מנוע דיזל 1.4L בעל 80 כ"ס הפולט 98 גרם CO₂ לקילומטר.

גרסאות הספורט הושקו ביוני 2009. עם מנועי 1.4L TSI המוכר מהגולף דור חמישי שהוצגה בספטמבר 2005. ה- TSI מבוסס על מנועי ההזרקה הישירה (FSI) של פולקסווגן בתוספת שני מגדשים (Twincharger (Fuel) Stratfield Injection): מגדש על (Supercharger) הפועל בסל"ד נמוך ומגדש טורבו שמעלה את ההספק בסל"ד גבוה, שילוב זה של שני המגדשים מונע את תופעת "השהיית הטורבו" ומפיק הספק גבוה לכל אורך סקאלת הסל"ד וצריכת הדלק היא נמוכה ביחס למנועים בעלי הספקים דומים. לאיביזה FR מנוע בהספק 150 כ"ס. לאיביזה קופרה ולבוקנגרה יש את אותו מנוע 1.4L TSI בהספק 180 כ"ס. תיבת ההילוכים היא התיבה הרובוטית כפולת המצמד המוצלחת של הקבוצה (DSG) עם שבעה יחסי העברה (התיבה ספגה ביקורת על מספר יחסי ההעברה שכן היא מנסה לדלג על הילוכים ככל שניתן כדי למנוע בלאי וכך יחסי ההעברה הם "על הנייר", במקום להסתפק בפחות יחסי העברה).
הבוקנגרה ("פה שחור" בספרדית), 3 דלתות עוצבה על ידי מעצב למבורגיני לשעבר, לוק דונקרוולקה. עיצובה מאוד אגרסיבי, הגריל התחתון, והספויילר הקדמי המשולבים בצבע שחור מקנים לה מראה של "פה שחור". השם נלקח מכינוי שהיה לסיאט ספורט 1200 משנות ה-70. 
לדברי אריק שמידט, יו"ר חבר המנהלים, האיביזה החדשה פותחה עבור "צעירים וצעירים ברוחם". לדבריו, הושם דגש על התאמת המכונית למודעות ההולכת וגוברת לנושאי זיהום אוויר. אף על פי שהיא גדולה מבעבר, האיביזה החדשה תהיה קלה וחסכונית מתמיד.

דור חמישי (2017-היום)

הדור החמישי של סיאט איביזה 5 דלתות הושק ב 2017 בז'נבה. הדגם כלל מגוון שינויים טכנולוגיים וויזואלים. הוא רחב יותר מאשר הדור הקודם ונפח תא המטען שלו גדל בכ-25%. 
זהו הרכב הראשון השייך לקבוצת VAG אשר עושה שימוש בפלטפורמת MQB-A0, . אפשרויות המנוע אשר ניתנות לרכישה כוללות מנוע בנפח 1.0 ליטר המופעל על ידי 3 צילינדרים ופועל על בסיס בנזין וכמו כן 
גרסה מחוזקת, 1.5 Tsi EVO בנפח 1.5 ליטר טורבו בנזין או  1.6 TDi  עם 4 צילינדרים המוזנת מדיזל. בגרסת ה999 סמ"ק נוצר הספק של 95 כ"ס/5,000-5,500 סל"ד, מומנט של 17.8 קג"מ/2,000-3,500 סל"ד.
וביצועי צריכת דלק (נתוני יצרן) של 21.2 ק"מ לליטר בצריכת דלת משולבת. באשר למהירות האצה (נתוני יצרן) 0 ל-100 קמ"ש: 10.9 שניות. 
ברמות האבזור השונות דגם זה עשוי לכלול בלימת חירום אוטונומית  ובקרת שיוט אדפטיבית.