google/wiki40b huggingface dataset:
אקטיניום

מאפיינים

צבעו של האקטיניום כסוף, ובחושך הוא זוהר בזוהר כחלחל בשל רדיואקטיביותו. בטבע הוא מופיע בכמויות קטנות בעפרת אורניום, שכן הוא אחד משלבי-הביניים של דעיכתו לעופרת. בכל טון של אורניום יש כעשירית הגרם של ²²⁷Ac. בתכונותיו הכימיות האקטיניום דומה מאוד לאנלוג המחזורי שלו, הלנתן.

שימושים

אקטיניום הוא יסוד נדיר בטבע, אך הפקתו בצורה מלאכותית אינה יקרה. מופק בצורה מלאכותית על ידי הפצצת רדיום בנייטרון בכור גרעיני. בשל פעילותו הרדיואקטיבית הגבוהה (פי 150 מרדיום), הוא משמש כמקור נייטרונים. בנוסף לכך ניתן להשתמש בו ברדיואימונותרפיה.

היסטוריה

האקטיניום זוהה בשנת 1899 על ידי הכימאי הצרפתי אנדרה לואי דביירן, שהפיק אותו מעפרת אורניום. מאוחר יותר, בשנת 1902, זיהה אותו באופן עצמאי כימאי אחר, פרידריך אוטו גיזל הגרמני. מקור שמו במילה היוונית "אקטינוס", שפירושה "קרן אור".

זהירות

בשל פעילותו הרדיואקטיבית הגבוהה, האקטיניום מסוכן מאוד - כפלוטוניום. כמו כן, אכילת כמויות קטנות ביותר שלו היא סכנה חמורה לבריאות.
פרפילטיות

בפילוגנטיקה, קבוצת אורגניזמים נקראת "פָּרָפִילֵטית" (מיוונית - פרה = קרוב, פילה = גזע) אם האב הקדמון המשותף המאוחר ביותר של האורגניזמים בקבוצה נכלל בה, אך לא כל צאצאיו נכללים בקבוצה.
קבוצות המכילות את כל הצאצאים של האב הקדמון המשותף שלהן נקראות קבוצות "מונופילטיות" או "הולופילטיות". קבוצות הנגזרות מכמה ענפים שונים ושאינן כוללות אב קדמון משותף נקראות "פוליפילטיות".
רבים מהמיונים הישנים כוללים קבוצות שהן קרוב לוודאי פרפילטיות, למשל מחלקת הזוחלים, אשר אינה כוללת את העופות למרות שהאבות הקדמוניים של העופות היו זוחלים. הגדרת קבוצה טקסונומית פרפילטית נובעת לרוב מקיבוץ על-פי דמיון קדום (plesiomorphies) במקום דמיון נגזר (apomorphies).
רוב האסכולות של חוקרי הטקסונומיה מאמינות שקיום קבוצות פרפילטיות במיון הוא טעות, ולכן אם קבוצה מתגלה כפרפילטית, יש לערוך מחדש את המיון שלה. אסכולות אחרות מאמינות כי קיום קבוצות פרפילטיות במיון הוא קורבן שיש לעשות על מנת להפוך את המיון למובן יותר.
המונח "פרפילטיות" קיים גם בבלשנות היסטורית ואף תנ"כית, במשמעות דומה.
בליעה (קרינה אלקטרומגנטית)

בליעה של קרינה אלקטרומגנטית מתרחשת כאשר גל אלקטרומגנטי פוגע בחומר, והאנרגיה שלו נספגת בחומר באופן חלקי או מלא. האנרגיה של הקרינה הנבלעת מומרת לאנרגיה אחרת, בדרך כלל לאנרגיית חום. תכונה זו מהווה את עקרון הפעולה של דוד שמש ותנור מיקרוגל. הבליעה ההדרגתית של קרינה במהלך התפשטות גל בתווך נקראת גם ניחות של הקרינה המועברת. בדרך כלל ספיגת האנרגיה, הבליעה, נעשית על ידי אלקטרונים שבאטומים או במולקולות המרכיבות את החומר. 
בליעה היא אחד המנגנונים של מעבר קרינה, שפועלים על אור שפוגע בחומר. מנגנונים אחרים הם העברה (האור הממשיך בכוון ההתקדמות ללא שינוי), החזרה, פיזור והגברה.

בליעת קרינה באטמוספירה

באטמוספירה של כדור הארץ עיקר הבליעה נובע מאדי מים, פחמן דו-חמצני ואוזון. תחומי תדרים שבהם קרינה חודרת את האטמוספירה למרחק של מספר קילומטרים נקראים חלונות אטמוספיריים. התחום של אור נראה הוא כולו חלון אטמוספירי, וקיימים חלונות רבים נוספים בתחום התת-אדום ושאר חלקי הספקטרום. ראות אטמוספירית היא גודל המתאר בממוצע את המרחק אליו חודר אור באטמוספירה בתחום האור הנראה, והיא נמצאת ביחס הפוך לבליעה באטמוספירה.

מדידת הבליעה

כושר הבליעה האופטית הוא תכונה של החומר המכמתת את הקרינה האלקטרומגנטית שהחומר מסוגל לבלוע. תכונה זו קשורה גם לתכונות אחרות של החומר, כפי שמאפשר לחשב חוק בר-למברט. מדידת כושר הבליעה של החומר באורכי גל שונים מאפשרת לזהות את החומר הנבדק. המדידה נעשית על ידי הארת החומר באור ומדידת סך כמות האור המוחזרת ממנו בכל הכיוונים, ומשמשת לספקטרוסקופיה.
מקדם בליעה (absorption coefficient )- הוא מאפיין של החומר מאפיין את הקלות שבה ניתן לחדור באמצעות קרן אור, צליל, חלקיקים או אנרגיה אחרת או חומר. מקדם הנחתה גדול פירושו כי הקרן "נחלשת" במהירות (מוחלשת) כשהיא עוברת דרך המדיום, ומקדם הנחתה קטן פירושו שהמדיום "שקוף" יחסית לקרן ולא גורם לה להיחלש. יחידת SI של מקדם attenuation הוא מד הדדי (m-1).
שלמה ברוך הלוי פראגר

ביוגרפיה

נולד לרב יעקב פראגר, רבה של העיירה אדה שבתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בסרביה), ושל פטרוביסלה, מחבר שו"ת "שאילת יעקב" ותלמיד הכתב סופר, ולבריינדל, שהייתה בתו של מהר"ם שיק אב"ד חוסט. למד בישיבה של הרב יהודה גרינוולד, ששימש מאוחר יותר כרבה של סאטמר והוסמך על ידו להוראה. נישא לרבקה בתו של הרב יהודה ליכטנשטיין, רבה של בקליאן.
לאחר חתונתו, היה סמוך כמנהג הימים במשך תקופה (קעסט) על שולחן חמיו בבקליאן. בתום תקופה זו, התקבל כרב בית הכנסת של קהילת החסידים בכפר פטרוביסלה, שהיה אז בתחומי אימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, עבר במסגרת חוזה טריאנון ליוגוסלביה. בשנת תרע"ג, (1913) התמנה לרב הכפר. בתקופת כהונתו הקים בכפר ישיבה מקומית לבני הקהילה.
הרב פראגר היה ידוע בתפילותיו הממושכות, סופר כי לעיתים, בעיקר בשבתות וחגים הייתה תפילתו מתארכת עד סמוך לשקיעת החמה. כרב, גילה אחריות ציבורית גם ליהודי הכפרים הסמוכים, בדרך כלל ילידי הארץ. הוא היה מכתת רגליו בדרכים משובשות כדי להגיע לכפרים חקלאיים נידחים, היה מגשר בסכסוכים פנימיים, ודאג לבניית מקוואות כשרים, ולהדרכה נאותה לנשים הכפריות בדבר החשיבות של טהרת המשפחה.
הוא היה לסמכות תורנית באזור באצ'קה כולו, וטיפל בצרכי החיים היהודיים, שמו נזכר גם כמי שעסק בהתרת עגונות. הרב פראגר נתן גם הסכמות לספרים תורניים של מחברים בני הסביבה.
תפיסת עולמו הייתה, כשל הרבנים החרדים בהונגריה, מבית מדרשו של החת"ם סופר, אשר טבע את מטבע הלשון המייצגת את התפיסה לפיה אין לשנות דבר ממנהגי הדור הקודם, אף בדברים שלכאורה אין להם משמעות דתית: "חדש אסור מן התורה". החת"ם סופר העניק לביטוי שבמקורו עוסק באיסור "חדש", משמעות חדשה, לפיה כל שינוי במנהג ישראל חשוד כקשור ברפורמה ולפיכך אסור, גם אם אינו סותר במפורש את התלמוד והפוסקים. על פי תפיסה זו הדריך הרב פראגר את בני קהילתו.
בשנת תש"ד, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, נלקח עם אשתו ושבעת ילדיו, יחד עם בני העיירה, למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נרצחו.

כתביו

מכתביו וחידושיו לא נותר חומר רב בדפוס, הערות שרשם בשולי גליונות ספרו של אביו, שו"ת "שאילת יעקב", נדפסו בסוף המהדורה החדשה של הספר, עם הערותיו של המחבר
נדב פרי

ביוגרפיה

פרי גדל בכפר סבא. את שירותו הצבאי עשה בגלי צה"ל, שם שימש ככתב לענייני חרדים ודתות, עם תום שירותו הצבאי המשיך לעבוד בתחנה הצבאית ככתב ופרשן פוליטי וכן כמגיש יומני חדשות ותוכניות אקטואליה כחמש שנים לאחר תום שירותו הצבאי. בין היתר, שימש בתחנה ככתב לענייני דתות ולאחר מכן ככתב לענייני מפלגות.
בשנת 2006 פרש מגלי צה"ל ומונה לתפקיד הכתב הפרלמנטרי של "חדשות 10". בהמשך לתפקיד הכתב הפוליטי השתלב בתפקידי הגשה, בין היתר בתוכניות "חמש עם רפי רשף", "לונדון את קירשנבאום" ו"היום שהיה". במהלך תקופת עבודתו בחדשות 10 ריכז פרי את הסיקור הפוליטי ואת סיקור מערכות הבחירות בשנים 2013 ו-2015. בנוסף לתפקידו בערוץ 10 שימש פרי מגיש בערוץ הכנסת והחל משנת 2006 הוביל ביחד עם עמית סגל את התוכנית "זוג או פרט", בה הציעו השניים פרספקטיבה על אירועי השבוע והתמודדו בהומור ב"דרבי הפוליטי" בתוך חדרי החדרים של הכנסת והזירה הפוליטית.
ב-2008 שב לשדר בגלי צה"ל, כאשר עם עזיבתו של רפי רשף את התחנה, החל להגיש את תוכנית הבוקר "נכון להבוקר" עם עמית סגל.
ביוני 2015 הודיע על פרישתו מחברת חדשות 10, ועל הצטרפותו כסמנכ"ל רגולציה וקשרי חוץ בחברות דלק קידוחים ואבנר חיפושי נפט שבשליטת יצחק תשובה.
גר בתל אביב, נשוי ואב לשניים.
רשת ברק

עיצוב הרשת

רשתות התשלום מאפשרות למשתמשים להעביר תשלומים מאיש לרעהו ללא צורך ברשימת כל העברות הכספים באופן ציבורי על הבלוקצ'יין, אלא רק את המצב הסופי.
כשפותחים ערוץ, משתמשים חייבים להפקיד סכום כסף (דבר שנקרא העברת מימון, שנרשמת על הבלוקצ'יין) כדי להשתמש ברשת.

ביצוע עסקאות

אם לדוגמה, אליס רוצה כל בוקר לקנות קפה מחנות הקפה הסמוכה לביתה. היא תפתח ביניהם ערוץ תשלום, באמצעות פתיחת כתובת בעלת חתימה כפולה, על גבי הבלוקצ'יין, ותפקיד סכום כסף מסוים, למשל 0.01 ביטקוין, בעוד שבית הקפה לא יפקיד שום כסף. (כי הוא לא מתכנן לקנות מאליס משהו, אלא רק לקבל כסף מלקוחות).
כל בוקר אליס תוכל לשלם עבור הקפה שלה ללא שידור העסקה לרשת הביטקוין, אלא רק באמצעות רישום על ערוץ התשלום שנפתח ביניהם.
כל עסקה תאושר על ידי שניהם באמצעות חתימה של מפתח פרטי שנמצא אצל כל אחד מהם, וידוע רק להם. גם זמן העסקה נרשם. כך מתבצעים התשלומים ועדכון סכום הכסף שבידי כל אחד מהגורמים המעורבים בעסקה. לבסוף, כשאחד הצדדים מעוניין לעדכן את רשת הביטקוין בגרסה הסופית של חלוקת המטבעות, הוא משדר אותה לרשת הביטקוין, ואם היא אכן תקינה, סכום הכסף החדש נרשם אצל אליס ובית הקפה באופן ציבורי וסופי. גם במקרה שבו אחד מהצדדים מפסיק לשתף פעולה, כל אחד מהצדדים יכול לשדר לרשת הביטקוין את הגרסה האחרונה והמאושרת של חלוקת המטבעות ביניהם, וכך לסגור את ערוץ התשלום ביניהם.
אם אחד הצדדים מנסה לרמות את הרשת, הוא עלול לקבל ענישה בדמות לקיחת המטבעות שהוא הפקיד.
כדי לייעל את רשת הברק, משתמשים נוספים יוכלו לשלם לבית הקפה דרך הערוץ שאליס פתחה, וכך משתמש מסוים לא יצטרך לפתוח ערוץ תשלום עם כל משתמש אחר, דבר שישאיר עומס גדול על גבי רשת הביטקוין. לדוגמה, אם גם בוב מעוניין לקנות קפה כל בוקר מבית הקפה, הוא יפתח ערוץ תשלום עם אליס, וישתמש בערוץ שלה עם בית הקפה לצורך תשלום. כלומר, הוא יעביר לה למשל 0.1 מילי ביטקוין עבור הקפה, והיא תעביר סכום זהה לבית הקפה. כך, בוב יוכל להשתמש בכל רשתות התשלומים שאליס כבר פתחה לצורך תשלומיו.
רשת הברק תאתר את הנתיב המהיר והזול ביותר שקיים מבחינת עמלות עבור ביצוע עסקה. נתיב התשלום יוכל לעבור בכל צומת שבה הופקד מספיק כסף (וכך אותה צומת לא תיכנס ל"מינוס").

היסטוריה

ג'וסף פון ותיאודור דרייג'ה כתבו את הדף הלבן של רשת הברק.
המפרט פורסם לאחר מכן, ונמצא בפיתוח במקביל על ידי מספק קבוצות: elements project, Lightning Labs, ו-ACINQ. המפרט מצוי בגיטאב.
גירסת האלפא שוחררה ב-10 בינואר 2017. בדצמבר 2017 ספק התשלומים Bitrefill הכריזה שהצליחה לבצע תשלום באמצעות רשת הברק שפעלה על גבי רשת הביטקוין.
טקסי (להקה רומנית)

היסטוריה

הלהקה נוסדה בבוקרשט ב-1999, מקים הלהקה הוא הפזמונאי דן תאודרסקו, שמשמש כסולן שלה, בשלבי הקמתה של הלהקה הוא גייס בתחילה את אדריאן בורטון איתו עבד בפרויקטים נוספים קודם לכן.
שירם הראשון שזכה להצלחה הוא "Criogenia salvează România" שמילות השיר עסקו באירוניה פוליטית, השיר אף צבר מעריצים בקרב חברי הפרלמנט הרומני.
בסוף 1999 יצא האלבום הראשון שלהם "Jumătate de album".
הם נבחרו לייצג את רומניה באירוויזיון 2000 שנערך בסטוקהולם עם השיר "ירח", השיר נכתב בתחילה ברומנית, אך באירוויזיון הושר בתרגום לאנגלית, בתחרות הם היו במקום ה-17.
מספר חודשים אחרי הופעתם הוציאו שיר הנקרא "E.B.U" (איגוד השידור האירופאי) בו הם הביעו את התאכזבותם ממיקומם בתחרות.
ב-2009 הוציאו את הסינגל "Cele două cuvinte" (שתי המילים), השיר הסביר את הקושי של גברים בלהגיד את המילה "אני אוהב אותך", בקליף של השיר הופיעו מספר גדול של ידוענים גברים (שחקנים, זמרים, ספורטאים) מרומניה.
פיט בוקע מהביצה

עלילה

פיט, נער ביישן ולא מקובל, הוא החבר הכי טוב של פול, שעובד בתור קמע נבחרת הכדורסל של בית הספר. פול, שמפתח אלרגיה לתחפושת, מוחלף על ידי פיט, שמגלה שעם התחפושת הוא מרגיש חופשי לעשות דברים שלא עשה בעבר. לאט הוא מתחיל לפתח ביטחון עצמי ונהיה אהוב על הבריות, מלבד על נבחרת הכדורסל והשופט. הנבחרת, שלא מודעת לכך שפול הפסיק להיות הקמע, מאיימים על פול. לאחר זמן מה הם מגלים שפול הוא לא הקמע, ומנסים לגלות מי החליף את מקומו. במשחק האחרון של קבוצת הכדורסל פיט מגלה לכולם שהוא הקמע, והקבוצה מנצחת במשחקה.

שיר הנושא

שיר הנושא של הסרט הוא "Let It Go" בביצועם של כוכבי הסרט מיטשל מוסו וטיפאני ת'ורנטון. השיר מופיע במהלך הסרט בסצנת המצעד ובסוף הסרט. בנוסף, לשיר הופק וידאו קליפ.
דוד רודרמן

דוד ב. רודרמן (באנגלית: David B. Ruderman; נולד ב-1944) הוא היסטוריון ורב רפורמי. פרופסור להיסטוריה, להיסטוריה של המדע ולתולדות עם ישראל, העוסק בעיקר ביחס שבין תורה ומדע בעת החדשה המוקדמת (בעיקר המאה ה-16 עד המאה ה-18 באיטליה ובמרחב ההשפעה האינטלקטואלי שלה בפרט ובאירופה בכלל). הוא מתמקד בעיקר בתהליכי המודרניזציה המוקדמים של היהדות ובמלומדים יהודים שניסו לבצע הרמוניזציה בין עולם המדע והתגליות החדשות לבין עולם האמונה הדתית והקבלה ובהם יוסף שלמה דלמדיגו, דוד ניטו, דוד גנז, טוביה כהן, אברהם בן חנניה יגל ועוד.

תולדות חייו

רודרמן נולד בעיר ניו יורק. התחנך בסיטי קולג' של ניו יורק (B.A., ‏1966), בבית המדרש לרבנים באמריקה, באוניברסיטת קולומביה (M.A.,‏ 1968) ובהיברו יוניון קולג' בניו יורק (1971). את לימודיו לתואר דוקטור בהיסטוריה יהודית עשה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים ב-1975. 
לאחר תפקידי הוראה ומחקר באוניברסיטת מרילנד (1974–1983) ובאוניברסיטת ייל (1983–1994), התמנה לממונה הקתדרה על שם יוסף מאירהוף להיסטוריה יהודית מודרנית באוניברסיטת פנסילבניה, הוא גם ראש המכון ללימודים מתקדמים במדעי היהדות על שם אלה דריווף (Ella Darivoff Center for Advanced Judaic Studies). הוא מכהן כנשיא האקדמיה האמריקאית למחקר יהדות (American Academy for Jewish Research). הוא מכהן כמנהלו של המרכז למחקרי יהדות מתקדמים בפילדלפיה.
בשנת 1996 הוענק לרודרמן דוקטורט לשם כבוד מהיברו יוניון קולג'. בשנת 2001 זכה בפרס למפעל חיים בהיסטוריה מאת הקרן לתרבות יהודית (Foundation for Jewish Culture)‏.
מלמד גם באוניברסיטה העברית בירושלים.
קוטינה

היסטוריה

היישוב מתועד לראשונה בכתובים ב-1256, עת נשלט האזור על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה. ב-1548 נכבשה העיירה על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה קוטינה לחזקת ממלכת הבסבורג מתוקף הסכם קרלוביץ אשר סיים את המלחמה. העיירה נכללה בשטח הספר של הממלכה והתיישבו בה אנשי צבא, רופאים ואומנים.
בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עברה קוטינה לחזקת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים אשר שינתה בהמשך את שמה לממלכת יוגוסלביה. העיירה הפכה מרכזו של אזור חקלאי ולצידו אזור תעשייה פטרוכימית. העיירה שוכנת על קו מסילת הברזל מזאגרב לבלגרד. ב-6 באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך נמסר אזור קוטינה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה. בספטמבר 1944 שוחררה העיר על ידי כוחות הפרטיזנים של טיטו. לאחר המלחמה נכללה קוטינה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה ובראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה עברה לחזקת קרואטיה.

הקהילה היהודית

יהודים התיישבו בעיר בשלהי המאה ה-17. המידע על מתיישבים ראשונים אלו הוא מועט ומעריכים כי היו אלו רופאים צבאיים ופקידים שהגיעו לאזור הספר של ממלכת הבסבורג. בתקופה זו הוקם בית עלמין לקהילה וב-1834 נחנך בית תפילה. בראשית המאה ה-20 כיהן כרב הקהילה ד"ר יוליוס גולדשטיין. ב-1914 מנתה הקהילה 148 נפשות. בשנה זו נחנך מבנה בית הכנסת המרכזי של הקהילה.
בני הקהילה היו סוחרי טקסטיל, עורות ויינות וכן נמנו סוחרים זעירים במוצרי סדקית. בשנות העשרים של המאה ה-20 הוקמה אגודת נוער ציונית בשם "ירדן".
מספר מועט של משפחות שהתגוררו בכפרי הסביבה כגון נובסקה, פופובאצ'ה וצ'אזמה השתייכו לקהילה זו. גם יהודי הכפר ווֹלוֹדֶר השתייכו לקהילת קוטינה. הקהילה נוסדה במחצית השנייה של המאה ה-18 ובהמשך הוקם בית עלמין יהודי. ב-1873 פסק השימוש בבית העלמין ולא ניתן עוד לאתר את שרידיו.
ב-1926 הגיעה קהילת קוטינה לשיא גודלה ומנתה 200 נפשות. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בקוטינה 130 יהודים. לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ומסירת האזור לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה, הוחל ברדיפות יהודים. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ורובם המוחלט נרצחו. ב-1947 התגוררו בקוטינה 3 יהודים.
ב-1947 הופקע מבנה בית הכנסת על ידי השלטונות היוגוסלביים. ב-1969 נהרס המבנה, ועל השטח הוקם מרכז מסחרי. שרידי בית העלמין נותרו בפאתי העיירה. נכון ל-2006 היה בית העלמין לא מתוחזק, ושכן באזור בעל צמחייה עבותה. במקום אותרו כ-80 מצבות אשר הקדומות שבהן תוארכו למאה ה-17. הכיתוב על המצבות היה בגרמנית, בעברית ובסרבו-קרואטית. נגרמו בו נזקים רבים, ורבות מהמצבות הושחתו או נבזזו לשימוש משני.
פרידריך השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג

ביוגרפיה

פרידריך נולד בשנת 1418, לברנהרד הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולמרגרטה מסקסוניה, בתם של ונצל הראשון, דוכס סקסוניה-ויטנברג וססיליה מקרארה.
בשנת 1434 מת אביו ברנהרד הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ופרידריך ואחיו אוטו הרביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירשו את נחלותיו, אולם בשנת 1446 מת אחיו אוטו, ופרידריך תפס את השלטון לבדו. פרידריך הוביל רפורמות בדוכסות, ושיפר את מצב האיכרים, ובשנת 1452 בנה מנזר שהשתייך למסדר הפרנציסקני.
בשנת 1457 מסר פרידריך את השלטון בדוכסות לבניו ברנהרד השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואוטו החמישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, אולם בשנת 1464 מת ברנהרד ללא ילדים, ואוטו תפס את השלטון לבדו. בשנת 1471 נהרג אוטו במהלך טורניר אבירים בצלה, ופרידריך חזר לשלוט בדוכסות. ב-19 במרץ 1478 מת פרידריך, ונכדו היינריך הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו.
אברהם כהן (קצין ודיפלומט)

ביוגרפיה

כהן נולד בשכונת בית יעקב בירושלים, והיה בן שמיני להוריו דוד ורחל.
הוא למד בבית הספר תחכמוני ובשנת 1933, כשהיה בגיל ארבע עשרה, זייף את גילו והצטרף לפלוגת קשר בהגנה בירושלים. בין השנים 1938–1940 שירת כנוטר במשטרת הרכבות של המנדט הבריטי כמדריך ומארגן מערכות קשר.
בשנת 1940, בגיל 21, נסע לחצרו של האמיר (לאחר מכן המלך) עבדאללה בירדן בעקבות אחיו, הנגר הירושלמי מנדל כהן. השניים ביצעו עבור המלך עבודות שונות בארמונו בעמאן ולאחר מכן אברהם היה מנהל העבודה בבניית ארמון החורף של המלך בעיירה שוני. במהלך שהותם בירדן העבירו מידע על ירדן למחלקה הערבית בש"י. למחרת כ"ט בנובמבר, עם פרוץ מלחמת העצמאות, חזר כהן לארץ ב"טרמפ" במכוניתה של בתו של המלך. בשנת 1995 לאחר חתימת הסכם השלום עם ירדן הוזמנו כהן ואשתו לביקור אצל המלך חוסיין וכהן התבקש לייעץ למלך בנוגע לשיפוץ הארמון.

שירות בצה"ל

לתחום המודיעין גויס על ידי חברו יצחק נבון (לימים נשיא המדינה) ובמלחמת העצמאות היה קצין המודיעין המרחבי של אזור ירושלים. בתפקידו זה הפעיל סוכנים בריכוזים הערבים וחקר שבויים שנתפסו על ידי צה"ל.
בשנת 1950 מונה לפקד על יחידת מודיעין 10 (לימים 504), והחליף את דוד קרון שהשתחרר מצה"ל. בתפקידיו אלו יצר מדרג להערכת מידע על פי טיבו ומהימנות הסוכן שמסרו.
בשנת 1951 יצא לקורס מג"דים ומונה לסגן מפקד גדוד 12 של גולני לאחר קרב תל מוטילה.
לאחר זמן קצר בגדוד 12 חזר כהן לחיל המודיעין והוטלה עליו מלאכת ההקמה של בית הספר למודיעין (בה"ד 15) במפקדתו לשעבר של חסן סלאמה ברמלה.
בפברואר 1953 מונה להמושל הצבאי של אזור הגליל ודאג להקל את תנאי החיים של ערביי הגליל ואת הגבלות התנועה שלהם.

שירות במשרד החוץ

בשנת 1956 הושאל למשרד החוץ והוצב בטורקיה כנספח כלכלי מטעם משרד ראש הממשלה.
החל משנת 1959 מילא מספר תפקידים במשרד החוץ ביניהם, סגן מנהל מחלקת המזרח התיכון, מנהל מחלקת קשר, ומנהל מחלקת כוח אדם בסגל המשרד.
בתקופה זו סיים לימודים לתואר ביחסים בינלאומיים ומדעי המזרח התיכון באוניברסיטה העברית.
בין השנים 1967–1973 כיהן בתפקיד שגריר ישראל בגאנה וחזר לארץ לפני מלחמת יום הכיפורים.
בין השנים 1973–1978 היה ממונה על הסכמי העבודה בנציבות שירות המדינה תפקיד אליו הושאל ממשרד החוץ. בשנת 1978 חזר למשרד החוץ והוצב במרכז למחקר מדיני. בשנת 1979 מונה לתפקיד סגן מנהל המרכז.
בין השנים 1981–1985 כיהן בתפקיד שגריר ישראל בתאילנד ובסיום תפקיד זה פרש לגמלאות.

תפקידים בגמלאות

בין השנים 1985–1997 היה נציג ציבור מטעם המעסיקים בבית הדין הארצי לעבודה (תפקיד בו כיהן גם בין השנים 1978-1981). בין השנים 1985–1987 היה ממונה על ההסברה ויחסי הציבור בעיריית ירושלים.
כמו כן היה יו"ר וועד גמלאי משרד החוץ, ראש סניף רוטרי בירושלים, היה פעיל בארגון ותיקי ההגנה וב"צוות" - ארגון גמלאי צה"ל וחבר ודירקטור בוועדות וקרנות שונות ביניהן הוועדה למינוי מנכ"לים בשירות המדינה.
היה נשוי לרחל (לבית וינברג) ולזוג שלושה ילדים.
אגן האבק

אגן האבק (באנגלית: Dust Bowl) הוא כינוי לשורה של סופות אבק שהתחוללו במרכז ארצות הברית וקנדה החל מ-1931 עד 1939, שנים המוכרות גם בכינוי "שנות השלושים המלוכלכות" (The Dirty Thirties), ושבמהלכן נגרם משבר סביבתי, כלכלי וחברתי חמור. שילוב של בצורת קשה עם כמה פרקטיקות חקלאיות לא תקינות במשך כמה עשורים, כגון חישוף הקרקע מעשבים לצורך חריש של שדות חיטה, ורעיית יתר, גרם לסחיפת קרקע חמורה באזור המישורים הגדולים. האדמה הפורייה התייבשה והפכה לאבק אשר עף מזרחה, בעיקר בצורה של עננים שחורים גדולים. לעיתים, העננים השחירו את השמיים על פני שטח עצום שהשתרע עד שיקגו. רוב הקרקע נסחפה אל תוך האוקיינוס האטלנטי.
האסון הסביבתי גרם לגל עזיבה עצום של תושבים מטקסס, ארקנסו, אוקלהומה, והאזורים סביב המישורים הגדולים, ולמעלה מחצי מיליון אמריקאים נותרו ללא קורת גג. רבים מהם היגרו מערבה בחיפוש אחר עבודה.
הבצורת, סופות האבק ונטישת השדות והחוות, היוו מכה קשה למדינות החקלאיות במרכז ארצות הברית ובקנדה, אשר סבלו כבר מהשפל הגדול. אגן האבק הוא דוגמה מוחשית לעוצמה שיכולה להיות לתהליכי מדבור, כמו גם לתהליכים של שינויי אקלים.
ב-14 באפריל 1935, שנודע אחר כך כ"יום ראשון השחור", התרחשה אחת מה"סופות השחורות" הקשות ביותר באגן האבק, וגרמה לנזק נרחב, תוך שהיא הופכת את היום ללילה. עדי ראייה סיפרו כי בחלק מהזמן לא יכלו לראות למרחק של יותר ממטר וחצי.
במשך 100 הימים הראשונים לשלטונו של פרנקלין דלאנו רוזוולט, הוכנו תוכניות ממשלתיות להשבת היציבות האקולוגית לאזור. ממשלת ארצות הברית הקימה את "מנהל ההתיישבות" שלימים הפך למנהלת החקלאות האמריקאית.
במאי 1936 צולמה בעיירה דאלאס שבדקוטה הדרומית אחת מן התמונות הידועות מתקופה זו. התמונה המחישה את גורלם המר של תושבי האזור שנפגעו. לא נותרו להם אדמות לעיבוד, כל היבולים נקברו ולא נותר להם מה לאכול. גם הציוד החקלאי אבד. 
המשבר האנושי תועד על ידי צלמים מטעם "המשרד לביטחון החווה" בארצות הברית; המפורסמת ביותר מבין צלמים אלו היא
דורותיאה לאנג.
על התקופה כתב הסופר ג'ון סטיינבק את ספרו זוכה פרס פוליצר, ענבי זעם.
טייסי טסקיגי

טייסי טסקיגי (באנגלית: Tuskegee Airmen) הוא כינויים של הטייסים האפרו אמריקאים הראשונים בחיל האוויר של ארצות הברית. הם הוכשרו בתקופת מלחמת העולם השנייה בבית ספר לטיסה שנועד לחניכים אפרו אמריקאים בלבד, ליד העיר טסקיגי באלבמה. להק מטוסי הקרב 332, שפעל בזירת הלחימה באירופה, ולהק ההפצצה 447, שלא השלים את אימוניו עד סוף המלחמה, כללו שמונה טייסות שהורכבו מטייסי טסקיגי. בין השנים 1941 ל-1946 הוכשרו בבית-הספר 994 טייסים. 150 מהם נפלו בקרב או נהרגו בתאונות. אחד מן הטייסים, לי ארצ'ר, היה לאלוף הפלות וצבר 4.5 הפלות של מטוסי אויב בחזית מערב אירופה.
בזמן מלחמת העולם השנייה הייתה נהוגה הפרדה גזעית בצבא האמריקאי, ורבים מהאזרחים האפרו אמריקאים עדיין היו כפופים לחוקי ג'ים קרואו. אחרי מאבק במשך שני עשורים של פעילי זכויות אזרח, שהבולטים בהם היו וולטר וואייט, פיליפ רנדולף וויליאם האסטי, אישר הקונגרס ב-3 באפריל 1939 תקציב להכשרת טייסים אפרו אמריקאים. תנאי הקבלה כללו כישורי לחימה והשכלה גבוהה.
בית הספר התפרסם סמוך לתחילת פעילותו, במרץ 1941, כאשר הגברת הראשונה אלינור רוזוולט ביקרה בו וביקשה לטוס עם אחד המדריכים.
הטייסת הראשונה שהוכשרה ואורגנה בטסקיגי, טייסת 99, נשלחה לצפון אפריקה באפריל 1943. הגיחה המבצעית הראשונה שלה, ב-2 ביוני 1943, הייתה תקיפה של האי האיטלקי פנטלריה.
הטייסות האחרונות של אנשי טסקיגי פורקו ב-1 ביולי 1947.
ב-1995 הופק סרט טלוויזיה בשם "The Tuskegee Airmen" שכתב פריס קוואלס וכיכבו בו לורנס פישבורן, קיובה גודינג ג'וניור וג'ון לית'גו.
ארישטידש פריירה

תולדות חייו

ב-1956 היה בין מייסדי "המפלגה האפריקאית לעצמאות גינאה וקאבו ורדה" (Partido Africano para a Independência da Guiné e Cabo Verde - PAIGC) יחד עם אמילקר קברל ולואיס קברל מגינאה ביסאו והיה לראש התנועה בכף ורדה, במסגרת זו הכיר את אשתו קרלינה, שהייתה אף היא פעילה מרכזית בתנועה. ב-1963 החלה ה-PAIGC להפעיל לוחמת גרילה נגד השלטון הפורטוגלי הקולוניאליסטי בגינאה ביסאו. הפעילות הצבאית לא התפשטה לאיי כף ורדה. ב-20 בינואר 1973 נרצח אמילקר קברל ופריירה הפך לראש התנועה. בספטמבר 1973, לאחר שתנועת השחרור אחזה בכ-90% משטח גינאה ביסאו, הצהיר קברל באופן חד צדדי על עצמאותה, הצהרה שהתקבלה על ידי מספר רב של מדינות אפריקאיות, מדינות מהגוש המזרחי ומדינות בלתי-מזדהות. מדינות כברית המועצות, סין העממית, קובה ומדינות סקנדינביה נרתמו לסייע לאומה הצעירה שקברל הפך להיות נשיאה בפועל. הכרה מצד ליסבון הגיעה רק לאחר מהפכת הציפורנים באפריל 1974. ב-10 בספטמבר אותה שנה העניקה פורטוגל רשמית עצמאות לישות שכללה את גינאה ביסאו וכף ורדה. ב-1975 הפריד פריירה את מדינתו משלטונו של קברל וייסד את כף ורדה העצמאית.
משטרו היה משטר חד-מפלגתי של המפלגה הסוציאליסטית, Partido Africano para a Independência da Cabo Verde - PAICV, אולם הייתה בו הקפדה על דמוקרטיה ברמה מסוימת ועל זכויות האדם (למשל, זו המדינה היחידה באפריקה בה לא הונהג מעולם עונש מוות). עם זאת היה פריירה מקורב למועמר קדאפי ולפידל קסטרו. 
בפברואר 1990 החליט פריירה לממש דמוקרטיה רב-מפלגתית. בבחירות לנשיאות שהתקיימו בפברואר 1991 הובס על ידי אנטוניו מונטריו (António Mascarenhas Monteiro). 
פריירה נפטר כאשר היה מאושפז בבית החולים של אוניברסיטת קוימברה בפורטוגל, אשתו קרלינה נפטרה שלושה חודשים אחריו.
ברבי: הרפתקאות בבית החלומות

תקציר העלילה

הסדרה עוסקת בברבי ובמשפחתה המטורפת שעוברים לבית חלומות חדש ומדהים. בבית החלומות החדש, ברבי, חברותיה הטובות וקן מצלמים בלוגים, עוברים הרפתקאות ועושים דברים חדשים.

הפקה

על פי אחראית התוכן של הסדרה, קתרין בלסם שוואבר (catherine Balsam Schwaber), הסדרה נוצרה בשביל ילדים וילדות שרצו לדעת יותר מידע על האופי של הבובות.