google/wiki40b huggingface dataset:
ראייה

ראייה היא החוויה התפיסתית של קליטת מידע מהסביבה באמצעות אור. תהליך הראייה מתווך על ידי מערכת הראייה - המידע החזותי נקלט דרך העין, מותמר לאותות עצביים, ולאחר מכן עובר עיבוד מתקדם בתוך המוח.
באדם, הראייה נחשבת לאחד מ"חמשת החושים", והיא תופסת מקום מרכזי בתפיסה, בהתנהגות ובתרבות האנושית.

האופי הפיזיקלי של הראייה

ראייה היא קליטה של קרינה אלקטרומגנטית, שהיא תופעה פיזיקלית של הפרעה המתפשטת במרחב. המידע שאנו קולטים בראייה מורכב מפוטונים של אור, אשר מוחזרים מעצמים בסביבתנו ונכנסים לתוך העין. משמעות הדבר היא שקליטת עצמים מהסביבה באמצעות מערכת הראייה תלויה בחשיפתם למקור אור (למשל השמש)ֿ, וכן בתכונות הבליעה וההחזרה שלהם.
מינים שונים של בעלי חיים, שהם בעלי חוש ראייה, נבדלים בתחום אורכי הגל שהם קולטים מתוך הספקטרום האלקטרומגנטי. תחום הקרינה שנקלט על ידי מערכת הראייה האנושית (באורכי גל של 390 - 750 ננומטר) מכונה האור הנראה, כאשר אורכי הגל השונים בתחום זה מקושרים לחוויה תפיסתית של צבע. ישנם מינים אחרים של בעלי חיים אשר מסוגלים לראות גם קרינה באורכי גל נוספים, כמו קרינה על סגולה (UV) וקרינה תת אדומה.
מנגנוני הראייה בבעלי חיים מתבססים על חוקי האופטיקה. למשל, אחד המרכיבים החשובים בעין הוא העדשה, שתפקידה הוא לרכז את קרני האור הפוגעות בעין ובכך לשלוט על מרחק המוקד שלה ולשפר את חדות הראייה.
אלקטרומטר ליפמן

אלקטרומטר ליפמן (באנגלית: Lippmann electrometer) הוא התקן למדידת זרמים חשמליים זעירים שהומצא על ידי גבריאל ליפמן בשנת 1873.
ההתקן כולל שפופרת שהיא עבה בקצה אחד והיא דקה מאוד בקצה השני. הקצה הדק נועד לפעול כצינורית נימית. השפופרת מתמלאת עד למחצית בכספית עם תוספת קטנה של חומצה גופריתית דלילה מעל הכספית התוך הצינורית הנימית. חוטי מתכת מחברים לקצה העבה בתוך הכספית ובקצה הדק בתוך החומצה הגופריתית. 
כאשר מגיע הזרם החשמלי הזעיר הוא משנה את מתח הפנים של הכספית וגורם לו לעלות למרחק קטן בתוך הצינורית הנימית. עליה זו נמדדת באמצעות מיקרוסקופ מתאים בעל סולם מדורג.
ב-1876 הדגים אטיין-ז'ול מארה באמצעות האלקטרומטר שפותח על ידי ליפמן מדידה של הפעילות החשמלית של הלב, ציון דרך בתולדות האלקטרוקרדיוגרפיה.
ב-1887  השתמש אוגוסטוס דזירה ואלר באלקטרומטר במכונת האלקטרוקרדיוגרפיה שפיתח, הראשונה מסוגה.
שדמה (גוש עציון)

שדמה הוא מחנה צבאי מאויש בשטח C (בשליטה ישראלית מלאה), השוכן בנקודה השולטת על ציר ירושלים-גוש עציון (מזרח), מזרחית לעיירה הפלסטינית בית סאחור, 5 ק"מ דרומית לשכונת הר חומה בירושלים ו-8 ק"מ צפונית לתקוע. הפלסטינים מכנים את המקום "עוש ע'ראב" ("קן העורב").

מחנה צבאי שדמה

המחנה הוקם על ידי הבריטים בתקופת המנדט, ולאחר מכן השתמשו בו גם הירדנים. לאחר כיבושו במלחמת ששת הימים עבר לשימוש צה"ל, והיה לבסיס הקבע של גדוד הנח"ל המוצנח (גדוד 50). בהמשך, שימש כבסיס הנדסה ושריון וכונה בשם "שדמה". בשנות האינתיפאדה שימש כבסיס תצפית.
בשנת 2006 החליט צה"ל לנטוש את הבסיס, אך חלק ממבני המגורים, המגדל ועמדות השמירה המוגנות הושארו במקומם. מאז הוא הוגדר כשטח צבאי סגור בשליטה ישראלית. בסוף מרץ 2010 אייש צה"ל מוצב במקום, בעקבות המאבק הציבורי שהתנהל בעניין.

המאבק על עתיד השטח

ב-2006 פלסטינים מבית סאחור הסמוכה ביקשו להעביר לידיהם את ראש ההר על מנת להקים בית חולים אורתופדי בן 70 מיטות, שימומן על ידי הארגון ההומניטרי "Cure International". במקביל הוקם פארק למרגלות ההר, בסיוע הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי של מחלקת המדינה האמריקנית. בפברואר 2006 נחנך הפארק בנוכחות ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד.
במאי 2008 הקימו פעילות התנחלות, בהן נדיה מטר ויהודית קצובר, את "הועד למען שדמה יהודית" מתוך מטרה "להשאיר את שדמה בשליטה ישראלית, למנוע השתלטות גורמים עוינים על השטח ולפעול כנגד מסירת האזור לידי הפלסטינים בהסדר עתידי". פעילי הוועד טוענים כי שדמה היא נקודה אסטרטגית חשובה שאין להעבירה לפלסטינים, ומציעים לטפח את המבנים העזובים ולהופכם למרכז ללימוד על ההיסטוריה של גוש עציון וארץ ישראל, שבהמשך יורחב ויהפוך ליישוב. הוועד מארגן בשדמה שיעורים בכל שבוע ואירועים חודשיים. ביום ירושלים תשס"ט נערך במקום כנס תמיכה בהשתתפות גאולה כהן והזמר דודו אלהרר, בו הוקראו מכתבי תמיכה של חברי הכנסת זאב אלקין ודני דנון.
ב-19 בנובמבר 2009 ביקר בשדמה דב הייקינד, חבר בית הנבחרים של מדינת ניו יורק. הוא הביע תמיכה בהתיישבות יהודית בשדמה ונטע במקום עץ זית.
בתחילת אוקטובר 2013 נערך במקום טקס קביעת מזוזה בהשתתפות המונים, ובהם סגן השר אלי בן דהן, ראש המועצה האזורית גוש עציון דוידי פרל וח"כ שולי מועלם-רפאלי. בראש חודש סיון ה'תשע"ד נחנך בית הכנסת בשדמה, בהשתתפות מפקד חטיבת עציון, עמית ימין.
באוגוסט 2016, אישר שר הביטחון אביגדור ליברמן את הקמת בית החולים עבור הפלסטינים.
החברה האקונומטרית

החברה האקונומטרית (Econometric Society) היא אגודה מדעית בינלאומית העוסקת באקונומטריקה. זהו ארגון בלתי-תלוי ללא שייכות לארגונים העוסקים במתמטיקה או בסטטיסטיקה. הארגון נוסד ב-29 בדצמבר 1930 בקליבלנד, אוהיו. נכון ל-2014 חברים בארגון כ-700 מומחים בתחום, כך שהארגון הוא מהגדולים בתחומו.
בין החברים המייסדים של הארגון ניתן למנות את: יוזף שומפטר, קרל מנגר, אייסטיין אור, נורברט וינר ואחרים. בארגון חברים אנשי אקדמיה רבים מישראל, רובם המוחלט מהאוניברסיטאות תל אביב והעברית.
החברה היא המוציאה לאור של כתב העת המדעי "אקונומטריקה". פרופ' צחי גלבוע מאוניברסיטת תל אביב משמש כסגן עורך בכתב עת זה.
חוזרת בתשובה (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי משה בן אברהם וגולן אברהם, הולחן על ידי בן אברהם גם כן והופק על ידי יעקב למאי. במקור, היה צריך השיר להיכלל באחד מתוך אלבומיה של חדד, ואף הצהירה זאת באחד מהראיונות שנערכו איתה, אך לבסוף יצא כסינגל שלא מתוך אלבום.
בנוסף לכך, השיר הוא שיר הומוריסטי העוסק בנושא החזרה בתשובה.

וידאו קליפ

טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית חדד לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל ואת מילותיו. האודיו זכה להצלחה נאה, ונכון ל-11 באוגוסט 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-1.5 מיליון צפיות.
רכס מיסטי

גאוגרפיה

הרכס מהווה תת-רכס של רכס היי רוק בדרום הרכסים הקונטיננטליים. שטחו של הרכס 136 קמ"ר, אורכו 18 ק"מ (מדרום לצפון) ורוחבו 16 ק"מ (ממזרח למערב). הגבוהה בהרי הרכס הוא הר ריי שגובהו 3,218 מטרים.
הרכס הוא הרכס הגבוה ביותר בהרי הרוקי הקנדיים הדרומים.

היסטוריה

ג'ורג' דוסון נתן לרכס מיסטי (מילולית: "הרכס הערפילי") את שמו, בשנת 1884 (וכן נתן להר סטורם (מילולית: "הר הסופה") ולהר מיסט (מילולית: "הר הערפל") את שמם באותו מועד), לאחר שחווה מזג אוויר סוער במיוחד בעת שסקר את האזור. סיבה נוספת לשם ההרים הם הערפילים המכסים אותם בחודשי החורף (אף שדוסון לא ראה עריפלים אלה).
שמו של הר ארת'וזה ניתן מאוחר יותר.
מארק וילמוטס

קריירת משחק

מארק נולד בעיר ז'ודוניי שבוולוניה. הוא התחיל את דרכו כשחקן נוער בקבוצת סנט טרוידן ב-1980. ובשנת 1987 עלה לבוגרים והצליח להעלות את סנט טרוידן לליגת העל הבלגית לאחר שזכה במלכות השערים של הליגה השנייה. ב-1988 הוא הצטרף למכלן וזכה עם הקבוצה באליפות בשנת 1989. לאחר שלוש שנים במכלן הוא עבר לשחק בסטנדרד ליאז' איתה זכה בגביע הבלגי. בשנת 1996 הוא עבר לשחק בשאלקה 04, עמה זכה בגביע אופ"א לאחר ניצחון במשחק הגמר על אינטר. במשחק הראשון כבש וילמוטס את השער היחיד במשחק שקבע 1-0 לשאלקה. בגומלין כבש את הפנדל הרביעי והמכריע בדו-קרב בעיטות ההכרעה. מארק היה ידוע כשחק לוחם והוערך על ידי קהלים רבים. הוא סבל ממספר פציעות חמורות אך תמיד חזר לשחק תוך זמן קצר מאוד. בשנת 2003 הוא פרש ממשחק.
הוא שיחק בנבחרת בלגיה בכדורגל 70 פעמים בהם הבקיע 28 שערים. הוא ממוקם במקום השלישי בכובשי השערים עבור נבחרת בלגיה (אחרי ברנרד וורהוף ופול ון הימסט עם 30 שערים). השתתפותו במונדיאל 2002 הביאה לו מועמדות בכדור הזהב. בלגים רבים זוכרים את השער שהבקיע בשמינית הגמר נגד ברזיל שבוטל ללא הצדקה על ידי השופט, כאשר התוצאה עוד הייתה 0-0.

קריירה פוליטית ואימון

לאחר שפרש ממשחק ב-2003 הוא מונה לסנאטור בסנאט הבלגי כחלק מהתנועה הרפורמית. באותה שנה הוא מונה למאמן שאלקה בחודש מרץ ואימן עד סוף השנה אולם לא הותיר רושם רב ולא המשיך לאמן בעונה שלאחר מכן. ביולי 2004 הוא מונה למאמן סנט טרוידן, אולם כשל ופוטר בפברואר 2005. משום שלא הצליח לשלב בין הפעילות הפוליטית לקריירת האימון, הוא רצה לפרוש מהסנאט. אולם מפלגתו לא קיבלה את התפטרותו, בגלל הפופולריות שלו בקרב הציבור הוולוני. הוא המשיך לעבור כסנאטור עד לבחירות הבאות ב-2007.
ב-2008 הוצע לו לשמש כעוזר מאמן נבחרת בלגיה רנה ואנדרהייחן אולם הוא סרב. ב-2009 מונה דיק אדבוקאט למאמן בלגיה, בעקבות כישלון הנבחרת להעפיל לטורניר מונדיאל 2010 ומארק וילמוטס מונה לעוזרו. אדבוקאט התפטר באמצע 2010 על מנת לאמן את נבחרת רוסיה, במקומו מונה ג'ורג' ליקנס (Georges Leekens). ליקנס לא הצליח להעלות את בלגיה לטורניר יורו 2012 ופוטר. במקומו התמנה וילמוטס למאמן הנבחרת הבלגית.
ב-6 ביוני 2012 הוא חתם כמאמן בלגיה. מתחילת כהונתו הנבחרת הבלגית החלה להשיג תוצאות טובות והציגה שיטה חדשה. פרשנים רבים אומרים כי הוא הצליח להוציא מהנבחרת יותר ממה שהיא שווה על ידי שימוש בפסיכולוגיה ובשיטה ייחודית לו. באוקטובר 2013 נבחרת בלגיה מעפילה למונדיאל 2014 לאחר שלא העפילה לטורניר גדול מאז מונדיאל 2002, בו וילמוטס השתתף כשחקן. בעקבות העפלה זו זוכה וילמוטס לתואר מאמן השנה בבלגיה. ב-15 ביולי 2016 פוטר מתפקידו לאחר יורו 2016, לאחר שהן במונדיאל 2014 והן ביורו 2016 נבחרת בלגיה הודחה ברבע הגמר. ב-21 במרץ 2017 מונה למאמנה של נבחרת חוף השנהב אולם פוטר ממנה כעבור חצי שנה לאחר שלא הצליח להעפיל עמה למונדיאל 2018. בשנת 2019 מונה למאמן נבחרת איראן.
משל גרגר החרדל

משל גרגר החרדל הוא אחד המשלים הקצרים של ישו. הוא מופיע בספרי הבשורה מתי, מרקוס, ולוקס, באופן דומה. .

סיפור המשל

המשל אומר כי למרות שגרגר "חרדל" (הכוונה כנראה לצמח הנקרא בימינו כרוב שחור) הוא זרע בעל ממדים קטנים מאד, ולאחר שהוא נובט הוא גדל לממדי עץ גדול. כך גם קהילת המאמינים המכונה מלכות אלוהים, או מלכות שמים  שהיא הקטנה מבין הקהילות הדתיות בארץ ישראל תגדל להיות הקהילה הגדולה
וישם לפניהם משל אחר ויאמר "מלכות השמים דומה לגרגר של-חרדל אשר לקחו איש ויזרע בשדהו: והוא קטן מכל-הזרועים וכאשר צמח גדול הוא מן-הירקות והיה לעץ עד-אשר יבאו עוף השמים וקננו בענפיו
— הבשורה הקדושה על-פי מתי פרק יג, פסוקים 31–32
ויאמר למה דומה מלכות האלהים ואל-מה אמשילנה: דומה היא לגרגר של-חרדל אשר לקחו איש וישימהו בגנו ויצמח ויהי לעץ גדול ועוף השמים יקנן בענפיו
— הבשורה הקדושה על-פי לוקס פרק יג פסוקים 18–19
ויאמר אל-מה נדמה את-מלכות האלהים ובאי-זה משל נמשילנה: כגרגר של-חרדל אשר יזרע באדמה והוא קטן מכל-הזרעים אשר על-הארץ: ואחרי הזרעו יעלה ויגדל על-כל-הירקות ועשה ענפים גדולים עד-אשר יקננו עוף השמים בצלו.
— הבשורה הקדושה על-פי מרקוס פרק ד פסוקים 30–32
ופעם נוספת בבשורה על פי תומא
"יאמרו התלמידים אל ישוע: הגד לנו, למי דומה מלכות השמיים. ויאמר אליהם: כגרגר החרדל היא, קטן מכל זרע אך אם יפול על אדמה חרושה יעשה ענפים גדולים ויהיה מחסה לעוף השמים. "

פרשנות

הצמח הנזכר כאן נחשב בדרך כלל לחרדל שחור, צמח שנתי בצומח עד לגובה של 2.7 מטרים, אך הזרע עצמו זעיר באופן מובהק (הזעירות הזאת משמשת גם להתייחסות לאמונה במתי י"ז  20  ולוקס י"ז 6). על פי מקורות רבניים, היהודים לא נהגו לגדל את הצמח בגנים,  וזה עולה בקנה אחד עם התיאור של מתי על גידולו בשדה. תחת זאת לוקס מספר את המשל כאשר הצמח גדל בגן. כנראה שהבדל זה משרת את הסיפור עבור קהל השומעים שמחוץ למזרח התיכון. 
אי.  הווארד מרשל מפרש את המשל כעל " צמיחת מלכות האלוהים מההתחלה קטנה מאוד לממדים עולמיים". במשותף למשל השאור  (אשר מופיע בבשורות מתי והבשורה על פי לוקס מיד לאחר משל זה) שם גם מסופר על גדילה התחלות קטנות. כמו במשל הזורע, אשר מופיע בבשורות מתי ובמרקוס מוקדם יותר באותו פרק, האדם הזורע את הזרע מייצג את ישו, והצמח מייצג את  מלכות האלוהים.
הציפורים המקננות עשויות להתייחס לטקסטים בתנ"ך, ​​המדגישים את ההתרחבות האוניברסלית של מלכות אלוהים,  כמו בדניאל ד' 12. עם זאת, צמח חרדל אמיתי לא סביר למשוך עופות לקינון,   " נראה כך, שישו מפריז בכוונה ברעיון האנלוגיה שלו." פרשנים אחרים הציעו כי הציפורים מייצגות גויים המבקשים מקלט משותף עם עם ישראל  או "החוטאים" וגובי המיסים שבגללם הועברה על ישו כביקורת כיוון שהתרועע עמם.  פרשנים אחרים רואים את העופות בצורה שלילית, כמייצים מורי שקר שפלשו לקהילת המאמינים. 
היו שזיהו אלמנט זה כ"חתרני ושערוריתי", בכך טבעו של צמח החרדל הגדל במהירות הופך אותו ל"עשב ממאיר " עם" מאפייני השתלטות מסוכנים ". פליניוס הזקן, כותב ב"תולדות הטבע" שלו ("Natural History" שפורסם בסביבות 78 לספירה) ש"חרדל ... מועיל מאוד לבריאות, הוא נעשה פראי לגמרי, אך הוא משתפר על ידי נטיעתו מחדש: אבל מצד שני כאשר הוא נזרע פעם אחת, זה כמעט בלתי אפשרי להיפטר ממנו באותו מקום, כמו הזרע כאשר נופל ונובט בבת אחת".
בן וותרינגטון מציין כי ישו יכול היה לבחור עץ אמיתי לתיאור המשל, וכי צמח החרדל מוכיח כי "למרות שמלכות במהלך חייו של ישו נראתה קטנה כמו זרע חרדל, היא תהפוך עם הזמן למשהו גדול ומושרש היטב, אשר יהיו כאלה שימצאו בה מקלט, בעוד אחרים ינסו להשמיד ולשרש אותה החוצה."
מסעוד שוג'אעי

ראשית הקריירה

שוג'אעי נולד בעיר שיראז, אך את רוב חייו העביר בערים אבאדאן וטהרן. שוג'אעי התחיל את הקריריה שלו בסנאט נאפט בה שיחק עונה אחת, אחריה עבר לסאייפה בה שיחק שלוש עונות.
אחרי מונדיאל 2006 חתם בשארג'ה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות בכדורגל. ב-3 באוקטובר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מועדון האמירויות.

ספרד

ב-23 ביוני 2008 חתם לשלוש עונות באוססונה מליגת העל הספרדית, לאחר שדחה הצעות מוולפסבורג ומנאפולי. שארג'ה קיבלה תמורתו 6 מיליון אירו.
ב-31 באוגוסט 2008 שוג'אעי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ויאריאל. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה היה חלק בלתי נפרד מהרכב הקבוצה. בעונת 2011/2012 הוא לא שיחק אף משחק עקב פציעה. ב-21 באוקטובר 2012 חזר לשחק בתיקו 0-0 נגד ריאל בטיס. ביוני 2013 שוחרר מהקבוצה.
ב-3 בספטמבר 2013 חתם בלאס פאלמס מהליגה השנייה עד לסיום העונה. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש בניצחון 1-3 נגד סבאדל במסגרת גביע המלך הספרדי.

קטר

אחרי מונדיאל 2014 דחה הצעה מריאל סרגוסה וחתם באל-שהנייה מליגת העל הקטרית. ב-14 בדצמבר 2014 הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד א-סד.
בסיום העונה, ירדה אל-שהנייה לליגה השנייה וחתם באל גארפה תמורת מיליון דולר.

יוון

ב-22 ביולי 2016 שוג'אעי חתם לשנה בפאניוניוס מליגת העל היוונית. בסיום העונה חתם על חוזה לעונה נוספת. 
ב-25 בדצמבר 2017 עזב את הקבוצה וחתם בא.א.ק. אתונה עד לסיום העונה. ב-6 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-4 נגד פאנטוליקוס בו גם רשם בישול. בסיום העונה זכה עם הקבוצה באליפות, ששברה בצורת של 24 שנים ללא אליפות וכאשר ארבע שנים קודם לכן הקבוצה ירדה לליגה השלישית.

החזרה לאיראן

ב-1 באוגוסט 2018 שוג'אעי חזר לאיראן וחתם בטרקטור סאזי.

קריירה בינלאומית

בנובמבר 2004 זומן לראשונה לסגל נבחרת איראן. ב-17 בנובמבר 2004 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-7 נגד לאוס. שוג'אעי נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2006, בו שותף בתיקו 1-1 נגד אנגולה.
באוגוסט 2017, עת שיחק בפאניוניוס, הושעה מהנבחרת על ידי סגן שר הספורט האיראני ביחד עם חברו לקבוצה אחסאן חג'סאפי לקחו חלק במשחק נגד מכבי תל אביב במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. למרות זאת, ההתאחדות הכדורגל באיראן הודיעה על החזרתם לנבחרת כיוון ששוג'אעי וחג'סאפי טענו מצידם כי הם השתתפו בעקבות לחץ מראשי קבוצתם. ב-18 במרץ 2018 זומן לנבחרת לראשונה אחרי ההשעיה.
מקדש פאטמה מעצומה

תולדות המתחם

פאטמה מעצומה נפטרה בשנת 816 בעיר קום, ומקום קברה הפך במהרה למקום עלייה לרגל. כחמישים שנה לאחר מותה הוקם מבנה עם כיפה מעל לקבר. במשך מאות שנים הורחב המבנה ונבנה נדבך על גבי נדבך. כיום משתרע המתחם על פני שטח ענק וכולל שלוש כיפות מפוארות, שישה מינארטים ושלושה אולמות תפילה.
עולי רגל שיעים המגיעים למקדש מרחבי איראן וממדינות אחרות מחפשים מרפא למחלות, פתרונות לשאלות המעסיקות אותם, וסליחה על חטאים. אלפים נוכחים בתפילות שנערכות במתחם המקדש.
מדליית השישה באוקטובר

תיאור העיטור

העיטור מורכב ממדליה בקוטר 44 מ"מ שבמרכזה עיגול המצופה אמייל לבן ובו איור של מדינות העולם הערבי. סביב העיגול המרכזי ישנן חמש קבוצות של שלוש קרניים היוצאות כלפי חוץ וביניהם קישוטי פרחים. המדליה תלויה על ידי אבזם עם עוגן, זוג חרבות סימיטר ותותח, בראש האבזם ניצב העיט הסורי.
האבזם מחבר את המדליה לסרט אדום בעל פס לבן ברוחב 4 מ"מ שמשני צידיו פסים שחורים ברוחב דומה. סרט זה הוא גם תצורתו של אות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת באירועים לא פורמליים).
קרינת גוף שחור

בפיזיקה, גוף שחור הוא עצם אידיאלי הבולע באופן מושלם קרינה אלקטרומגנטית בכל אורכי הגל, ללא החזרה או העברה. גוף שחור פולט קרינה אלקטרומגנטית באופן התלוי אך ורק בטמפרטורה שלו, על פי חוק פלאנק. קרינה זו מכונה קרינת גוף שחור. הקרינה הנפלטת אינה תלויה בקרינה הפוגעת, פרט להשפעה של זו על טמפרטורת הגוף. גוף שחור אידיאלי הוא קירוב טוב לתיאור הקרינה הנפלטת מגופים חמים רבים: אור השמש, נורת להט וקרינת תת־אדום מבעלי חיים.
גוף שחור קורן בכל אורכי הגל, בעוצמה התלויה באורך הגל ובטמפרטורה, בהתאמה לחוק פלאנק. גוף שחור בטמפרטורה הנמוכה מכ־700 מעלות קלווין (430 מעלות צלזיוס) פולט מעט מאוד קרינה באור הנראה, וקורן בעיקר בתדירויות נמוכות יותר, כמו גלי רדיו, מיקרו ותת־אדום.
הסיבה לצורה של נוסחת פלאנק היא יצירתם של הפוטונים באנרגיות בדידות, כלומר קוונטות. הבנה זו, יחד עם הסבר האפקט הפוטואלקטרי, היוו את תחילתה של תורת הקוונטים.
במציאות, גוף שחור מתאר בקירוב טוב משטחים רבים, בעיקר משטחים טבעיים. קיימים גם מכשירים המדמים גוף שחור בדיוק גבוה, לשימושים תעשייתיים ומדעיים.

גוף אפור ואמיסיביות

במציאות לא קיים גוף שחור אידיאלי, אך נוח להשתמש במודל גוף שחור והוא משמש קירוב טוב לחומרים רבים בטווח רחב של אורכי גל. חומרים רבים קורנים באופן דומה לגוף שחור, אך ביעילות קטנה מ־1 וקבועה בקירוב. ניתן לעשות שימוש במדד האמיסיביות לתיאור היחס שבין הפליטה של גוף אפור לפליטה של גוף שחור. על פי חוק קירכהוף יחס זה זהה למקדם הבליעה של הגוף. האמיסיביות בדרך כלל איננה מספר קבוע אלא פונקציה של אורך הגל (או התדירות) והטמפרטורה, אך במקרים רבים היא קבועה לטווח צר מסוים, למשל באורכי גל של מצלמה תרמית 3–5 מיקרון או בטווח 8–12 מיקרון.

לחץ קרינה

תוצאה חשובה נוספת היא שלחץ הקרינה שווה לשליש מצפיפות האנרגיה: . תוצאה זו מתקבלת גם ממציאת משוואת המצב של גז יחסותי.

גוף שחור מלאכותי

עבור שימושים מדעיים ותעשייתיים, נדרש לעיתים מקור קרינה המדמה גוף שחור. לעיתים נדרש רק מקור בעל התפלגות קרינה ידועה, ובמקרה זה ניתן להשתמש למשל בנורת להט שהיא גוף שחור מצוין בכל תחום אורכי הגל הנראה ותת־אדום. קיימות נורות המכוילות בזרם חשמלי מסוים להיות בטמפרטורה מדויקת, למשל 2850 קלווין שהיא נורה סטנדרטית. לטמפרטורות גבוהות יותר, עד 3200 קלווין, ניתן להשתמש בנורת הלוגן.
כאשר נדרשים, בנוסף להתפלגות הקרינה, גם אחידות קרינה מפני שטח מסוים, או סך של עוצמה מדויקת, משתמשים ב"גופים שחורים" תעשייתיים. לגופים הללו משתמשים בצבע שחור מיוחד שנשאר "שחור", כלומר בולע מאוד, בתחום רחב של אורכי גל מעל־סגול ועד תת־אדום. גופים אלו ניתנים לחימום או קירור לטמפרטורה מדויקת (אלפית מעלה צלזיוס ואף פחות) באחידות גבוהה.
גוף שחור שקוע (cavity blackbody) הוא בדרך כלל גוף מחומר מתכתי או קרמי מחומם, בעל שקע בצורת חרוט קעור, המצופה בצבע שחור מתאים. פתח החרוט הוא המשטח שנחשב לגוף השחור, ובדרך כלל מהווה קירוב מצוין עם אמיסיביות מעל 0.99, וקוטר קטן בדרך כלל עד 5 ס"מ. גופים אלו גם מגיעים לטמפרטורות גבוהות של מעל 1000 מעלות צלזיוס.
גוף שחור מישורי עשוי בדרך כלל מפלטת נחושת הניתנת לחימום וקירור, מצופה בצבע שחור מתאים. גופים אלו יכלים להיות גדולים יותר, עד כחצי מטר לגוף סטנדרטי, אך טווח הטמפרטורה נמוך יותר והאמיסיביות (מידת הקירוב לגוף שחור אידיאלי) נמוכה יותר בדרך כלל. גופים אלו משמשים למשל לכיול האחידות של מצלמה תרמית.
ממשלת ישראל השבע עשרה

ציוני דרך ומדיניות

בחזית המדינית נערך בתחילת כהונתו של רבין המשא ומתן עם מצרים על הסכמי הביניים שבעקבות מלחמת יום הכיפורים. במסגרת המלחמה בטרור ערך צה"ל את "מבצע אנטבה", אולי הישגה הגדול ביותר של ממשלת רבין. ממשלת רבין סבלה מאי יציבות, ומסכסוכים בינו לבין שר הביטחון שמעון פרס, שרבין הרגיש כי הוא חותר תחתיו. פרס החליש מאוד את יכולתו של רבין לשנות, אם כי ספק אם היה ביכולתה של ממשלת רבין לחולל שינוי משמעותי במורשת הקשה בתחום הכלכלי, המדיני, הפנימי והציבורי שהותירו הממשלות הקודמות.
תנועת "גוש אמונים" הגבירה את פעילותה, ובגיבויו של שר הביטחון שמעון פרס ובתמיכה של חלק מצעירי המפד"ל (למשל, זבולון המר) החלה לפעול לעידוד יישובם של יהודים ביהודה ושומרון. בתקופת כהונתו של רבין נחקרו והתגלו פרשות שחיתות בצמרת המדינה, בהן היו מעורבים אישים כמו מועמדו של רבין לתפקיד נגיד בנק ישראל, אשר ידלין, ושר השיכון והבינוי אברהם עופר.
ההתרחשות הדרמטית בשנות ממשלת רבין הייתה בתחום הכלכלי, שעמד במרכז תשומת הלב לאורך כל תקופת כהונתה. האינפלציה, שהחלה לעלות כבר בתחילת שנות השבעים, גאתה אחרי מלחמת יום הכיפורים ומשבר הנפט. רבין ושר האוצר יהושע רבינוביץ לא רצו, וככל הנראה גם לא יכלו, לנקוט במדיניות של ריסון תקציבי, שמשמעותה הייתה פיטורי עובדים במגזר הממשלתי וקיצוץ בתוכניות הרווחה. הממשלה הנהיגה רפורמה מקיפה בנושאי מיסים בעקבות המלצות ועדת בן שחר, ולראשונה הנהיגה תשלום מס ערך מוסף. כן הוחל בשנת 1975 לקבוע את שערי מטבעות החוץ לראשונה מדי יום ובשיטת הפיחות הזוחל.

סוף כהונת הממשלה

ב־14 בדצמבר 1976 נערכה בכנסת הצבעה על הצעת אי אמון שהגיש הרב קלמן כהנא מסיעת פועלי אגודת ישראל בשל חילול השבת שנגרם כאשר חלק משרי הממשלה לא הספיקו לחזור לביתם לפני כניסת השבת מטקס קבלת מטוסי ה־F-15 הראשונים של חיל האוויר. שניים משלושת שרי סיעת המפד"ל נמנעו בהצבעה. רבין, בהתייעצות עם שר המשפטים חיים צדוק, החליט לראות את הצבעתם זו כהתפטרות. הוא הודיע על כך בכנסת ב־20 בדצמבר, ובאותו לילה כינס ישיבת ממשלה מיוחדת בו הודיע על כוונתו להתפטר, ונסע לבית הנשיא להגיש את התפטרותו. במהרה התקבל חוק לפיזור הכנסת, והקדמת הבחירות ל־17 במאי 1977, מה שהבטיח שהממשלה תהיה עד אחרי הבחירות ממשלת מעבר בה אי אפשר להביע אי אמון. הליך זה כונה אחר כך בלעג "התרגיל המבריק".
בהתמודדות הפנימית במרכז מפלגת העבודה שהתקיימה בפברואר גבר רבין על שר הביטחון שמעון פרס ברוב קטן, ונבחר למועמד המערך השני לראשות הממשלה. אולם בעקבות הפרסום ב-15 במרץ 1977 על קיום חשבון בנק בחו"ל השייך לרבין ואשתו, בניגוד לחוק הפיקוח על מטבע זר, התפתח פרשת חשבון הדולרים. ב־7 באפריל 1977, בשעה 23:40, הודיע רבין על הסתלקותו ממועמדותו לראשות הממשלה. 
ב־10 באפריל נבחר פרס ברוב גדול על ידי מרכז מפלגת העבודה להחליף את רבין כמועמדה לראשות הממשלה. רבין רצה לפרוש מראשות הממשלה, אולם בשל היות הממשלה ממשלת מעבר הדבר לא התאפשר. גם מינוי של ממלא מקום לא היה אפשרי לפי החוק, ולבסוף הוחלט שרבין יצא לחופשה החל מה־22 באפריל, ופרס ישמש כראש הממשלה בפועל, אם כי מבחינה חוקית רבין המשיך לשאת באחריות כראש הממשלה וקיבל עדכונים שוטפים.
המתקפה על שגרירות איראן בלונדון

המתקפה על שגרירות איראן בלונדון הייתה מתקפת טרור אשר אירעה בשנת 1980. במהלך המתקפה השתלטו מחבלים על בניין השגרירות האיראנית בלונדון ולקחו בני ערובה. האירוע הסתיים כאשר יחידות בריטיות מיוחדות פשטו על המתחם בפעולה שכונתה "מבצע נמרוד". האירוע, שסוקר בעת התרחשותו בכלי התקשורת, חשף לעיני העולם את יחידת הקומנדו SAS.

מתקפת הטרור

בשעה 11:30 ב-30 באפריל 1980 השתלטו 6 מחבלים על בניין השגרירות האיראנית במרכז לונדון. חברי החוליה הציגו עצמם כ"תנועה הדמוקרטית המהפכנית לשחרור עראביסטאן".
תחילה דרשו המחבלים אוטונומיה למחוז ח'וזסתאן שבדרום איראן - אזור עשיר בנפט. מאוחר יותר הם דרשו את שחרורם של 91 אסירים - אותם ראו כאסירים פוליטיים - הכלואים בבתי סוהר באיראן. רק לאחר סיום האירוע התברר כי הייתה זו עיראק שאימנה וציידה את המחבלים בנשק וזאת במגמה להביך את איראן; ואכן חמישה חודשים מאוחר יותר פרצה מלחמת איראן-עיראק, בה עילת המלחמה הרשמית הייתה הסכסוך הטריטוריאלי על השליטה במחוז.
26 בני ערובה נלקחו בשבי כאשר המחבלים השתלטו על המתחם, אולם חמישה שוחררו כעבור כמה ימים. צוות המשא ומתן מטעם משטרת בריטניה ניסה לרכך את המחבלים עם אספקה של מזון וסיגריות, אך ביום השלישי לאירוע שודרה ברשת BBC הצהרה מטעמם ובה הם מאיימים להרוג בן ערובה. המתווך העיראקי הבטיח למחבלים כי שגריר ירדן בבריטניה יערוב להבטחת מעבר בטוח עבורם אל מחוץ לבריטניה, אך כאשר התברר למחבלים כי זה לא עומד להתממש, החמירו את איומיהם.
ביום השישי מתחילת המשבר רצחו המחבלים בן ערובה, נספח העיתונות של השגרירות, עבאס לווסאני, והשליכו את גופתו אל מחוץ למתחם. התפתחות זו הובילה את ראש ממשלת בריטניה דאז, מרגרט תאצ'ר, לאשר מבצע חילוץ צבאי. ההוראה הראשונית להציב צוות חילוץ של היחידה ללוחמה אנטי-מהפכנית (CRW) ב-SAS ניתנה כבר בשעות הראשונות לפרוץ המשבר, אולם כאשר נרצח בן הערובה הראשון העביר מפקד משטרת המטרופולין הודעה לשר ההגנה ובה נאמר כי מרגע זה עובר ניהול האירוע לידי הצבא.
אלברט ג. מאקי

ביוגרפיה

אלברט גאלאגן מאקי נולד בצ'ארלסטון, דרום קרוליינה. בנו של ג'ון מאקי (1765-1831), רופא, עיתונאי ומחנך בכיר, שפרסם ספר מקיף בתחום האריתמטיקה. אחיו היה אדמונד ויליאם מקגרגור מאקי, חבר בית הנבחרים של דרום קרוליינה. לאחר סיום לימודיו, מאקי לימד בבית הספר לפרנסתו למשך זמן מה.
בשנת 1832 סיים את לימודיו האקדמיים ברפואה בקולג' של דרום קרוליינה. ב-1844 פרש מתחום הרפואה.
לאורך חייו, מאקי כתב על מגוון נושאים, והתמחה בחקר שפות, מאפייני תקופת ימי הביניים ובנייה חופשית. ב-1849 ייסד מגזין בנושאי הבונים החופשיים, אותו מימן בעיקר מכספו במשך שלוש שנים. בין השנים 1858 – 1860 הוא ניהל רבעון שהוקדש לאותו נושא.
מאקי למד באופן עצמאי שפות שונות, בהן לטינית, יוונית ועברית. הוא נהג להרצות בתחום ההתפתחות האינטלקטואלית והמוסרית בתקופת ימי הביניים. בהמשך הוא התמקד בייחוד בחקר הסימבוליזם ומחקרי קבלה ותלמוד.
הוא שירת כמרצה ומזכיר בכיר בלשכה הגדולה של תנועת הבונים החופשיים בדרום קרוליינה, וכמו כן כמזכיר ראשי של הנוסח הסקוטי הקדמון והמקובל בבנייה החופשית בדרום ארצות הברית.
הוא נפטר במדינת וירג'יניה.