מריה ואפוסטולוס ווליוטיס (חסידי אומות עולם)

רקע

במהלך המערכה בבלקן במלחמת העולם השנייה כבשה גרמניה את יוון. בשנים 1943–1944 היא החלה לגרש את יהודי יוון למחנות הריכוז. כ-80,000 יהודים חיו ב-33 קהילות ברחבי יוון. באזור העיר וולוס, שהיא בירת חצי האי פיליון וממוקמת באמצע הדרך בין אתונה מדרום לבין סלוניקי מצפון, חיו כ-1200 יהודים. בספטמבר 1943, התחילו הגרמנים לשלח את יהודי וולוס למחנה אושוויץ, כחלק מהפתרון הסופי.
הגרמנים פנו לרב משה שמעון פסח, רבה של קהילת וולוס, ודרשו לקבל את רשימת היהודים החיים בקהילה. כמו כן, הם דרשו שיארגן התכנסות של יהודי האזור. הרב ביקש מהגרמנים שלושה ימים כדי לארגן את העניין ובמקביל פנה ליהודי העיר והפציר בהם לברוח להרי הפיליון, שבהם היו פרטיזנים יוונים רבים שנלחמו נגד הכובש הנאצי והאיטלקי באזור. לרב פסח היה קשר טוב עם הארכיבישוף היווני באזור יואכים. הרב פסח ביקש את עזרתו של הארכיבישוף, שנענה בחיוב והוציא קול קורא לכנסיות ולנוצרים בסביבה לסייע ולהסתיר יהודים. כתוצאה מהקריאה לבריחה של הרב פסח וכתוצאה מהסיוע של הארכיבישוף היווני, קרוב ל-74% מיהודי וולוס ניצלו מההשמדה.]

הצלת משפחת חכים על ידי משפחת ווליוטיס

בקהילת יהודי וולוס חיו בני משפחת חכים, אליהו, ואחיו לאון (יהודה) חכים. אליהו היה נשוי לאנה, ולהם היו 4 ילדים בגילאי 2–9. אליהו ולאון חכים עסקו במסחר זעיר. בין השאר עסקו ברוכלות ובמסחר בעגלות ברחבי חצי האי פיליון. במהלך השנים ותוך כדי המסחר שהתנהל ברחבי האזור, נוצר קשר חברי, בנוסף לקשר המסחרי, בין אליהו ולאון חכים לבין אפוסטולוס ווליוטיס ואחיו של אפוסטולוס, יוונים נוצרים שחיו בכפר לחוניה בהרי הפיליון. משפחת ווליוטיס הייתה משפחה אמידה. אפוסטולוס היה בעל אדמות שעסק בחקלאות, ובנוסף ברשות משפחתו הייתה חנות גדולה בכפר, ואנשים רבים היו בקשרי מסחר עמו, נוצרים ויהודים גם יחד.
אליהו חכים, אשתו אנה וילדיהם הקטנים, יחד עם אחיו לאון (יהודה) חכים, הגיעו אל חברם, אפוסטולוס ווליוטיס וביקשו ממנו מחסה. אפוסטולוס ואשתו, מריה, הסכימו לכך, ושיכנו את משפחת חכים במבנה השייך למשפחה, בית אריזה שהיה ממוקם ביער הסמוך לכפר. אפוסטולוס לימד את בני המשפחה כיצד לשרוד ביער, מה ניתן לאכול מהעצים והגידולים הרבים באזור. למריה ולאפוסטולוס ווליוטיס, היה ברור כי הם מסכנים את חייהם. הפטרולים הגרמניים ברחבי הרי הפיליון, לא הסתפקו רק בלהודיע לכל תושבי האזור מה יעלה בגורל מי שיסתיר יהודים. הם דאגו גם להוציא אנשים החשודים בכך להורג במקומות ציבוריים, לשרוף בתים וכפרים, לעיתים על יושביהם, כדי להעניש ובכדי להרתיע את התושבים היוונים הנוצרים, מפני סיוע והסתרת יהודים ומפני סיוע לפרטיזנים.]
בשעה שהפטרולים הגרמנים התקרבו לאזור שבו הסתתרו בני משפחת חכים, ואחיותיה של אנה, שגם הן היו נשואות, היו מודיעים לבני המשפחה שעליהם להסתתר במערות ובאזורי מסתור טבעיים. הגרמנים נעזרו בין השאר במשתפי פעולה יווניים בזמן החיפושים שלהם אחרי היהודים. מאחר שהגרמנים כבר הצליחו ללכוד כ-200 יהודים, הם ידעו שיהודים רבים מסתתרים בהרי הפיליון. לכן, הם היו עורכים פשיטות ופטרולים תכופים, כדי ללכוד יהודים ולשלחם להשמדה באושוויץ, ובכדי ללכוד פרטיזנים, שנלחמו נגד הכיבוש הגרמני, כדי לחסלם. לאון (יהודה) חכים, היה גם יהודי וגם פרטיזן, ולכן היה מבוקש מאוד על ידי הגרמנים. יוונים ששיתפו פעולה עם הגרמנים, היו צועקים ומודיעים שהגרמנים עזבו, בזמן שהגרמנים היו במקום, כדי לגרום ליהודים לצאת מהמחבוא ולהיתפס. אפוסטולוס, שהיה מודע למצב, הנחה את בני משפחת חכים לצאת מהמחבוא רק כאשר זקן הכפר, שהכירו את קולו ואת שמו, יצעק ויודיע להם שהסכנה חלפה.
באחד הימים בתקופת ההסתרה של משפחת חכים, הפטרול הגרמני גילה את בני המשפחה בבית האריזה. אפוסטולוס מיהר לבית האריזה וטען בפני הגרמנים שמדובר בעובדיו, ושהם יוונים נוצרים.

הכרה כחסידי אומות עולם

משפחתו של אפוסטולוס ווליוטיס התגלתה על ידי החוקרת היווניה, הגב' ארסי מלגיורגי מאוניברסיטת תסליה שביוון. משפחת חכים הביאה את צאצאי משפחת ווליוטיס לישראל, כהוקרה על פועלם במלחמה ולעריכת הטקס בישראל ביד ושם, בעיריית חיפה ובבית רקאנטי, פתח-תקווה.
ב-31 במאי 2016 התקיים במוזיאון יד ושם הטקס הרשמי, שבו הוענקו ההכרה והפרס למשפחת ווליוטיס. משפחת ווליוטיס הצילה, הגנה ונתנה מחסה ל-18 יהודים במשך כשנה ורבע, כאשר הם מספקים להם בנוסף את כל מחסורם, הכולל מזון ובגדים. במהלך התקופה, נרצחו שניים מבני משפחת ווליוטיס על ידי הגרמנים, על רקע חיפוש יהודים בסביבה ההררית שבה חיה משפחת ווליוטיס.