בג"ץ לוזון

רקע

חוק ביטוח בריאות ממלכתי קובע, בין היתר, מהם השירותים הרפואיים הנכללים בסל שירותי הבריאות שמבוטחי קופות החולים זכאים לקבל. השירותים הרפואיים הכלולים בסל השירותים מפורטים בחוק וכוללים אלפי תרופות, אביזרים רפואיים, פרוצדורות ועוד. 
משרד הבריאות שואף ליצור סל שירותי בריאות שייתן מענה מאוזן לכלל החברה, באופן שיבטיח תשתית רחבה להענקת טיפול רפואי הולם ומענה רחב לצרכים השונים והרבים הקיימים בחברה. משרד הבריאות עושה זאת תוך הקצאת המשאבים המוגבלים הקיימים לרשותו באופן היעיל ביותר.
החוק קובע מנגנון המאפשר עדכון, הרחבה ושינוי של סל שירותי הבריאות מעת לעת, זאת בהתאם להתפתחויות טכנולוגיות כאלו ואחרות, בכפוף לסדרי העדיפויות של הממשלה בתקציב המדינה. לאורך השנים התעורר הצורך במנגנון שיסייע לממשלה בגיבוש החלטה אלו טכנולוגיות ספציפיות ניתן להוסיף לסל שירותי הבריאות, במסגרת התקציב שנקבע לכך. כמענה לכך, הוחלט על הקמת ועדה ציבורית מיוחדת – היא "הועדה הציבורית להרחבת הסל" או בקיצור "ועדת הסל".

הכרעה

העתירה נדחתה – בג"ץ קבע כי העותרים לא הוכיחו פגיעה בזכות חוקתית וכמו כן נקבע כי לא נפל פגם בהתנהלות ועד הסל ובאמות המידה המנחות אותה בעת קביעת סדרי העדיפויות בין התרופות והטכנולוגיות שהתבקשו להיכלל בסל.

דיון משפטי - הנמקה

השופטת דורית ביניש בדיון בטענה לפגיעה בזכות חוקתית: העתירה עוסקת בזכות לטיפול רפואי ובקבלת טיפול רפואי-תרופתי במימון ציבורי - הזכויות הנ"ל אינן מנויות במפורש במסגרת חוקי היסוד.
השופטת מפנה לשורה של פסיקות בג"ץ שם ניתן לראות שהזכויות החוקתיות שחוק יסוד כבוד האדם וחירותו מונה עשויות לכלול היבטים מתחום הבריאות. אבל, טרם נידונה השאלה מהם אותם שירותי בריאות שיבואו בגדר אותן זכויות חוקתיות? ומה היקפן?, האם היקפן יהיה הרמה הבסיסית המינימלית של שירותים הדרושים לקיום אנושי בחברה או רמה גבוהה יותר של שירותים? (העניין נותר ב"צריך עיון"). 
התפיסה המקובלת של בית המשפט העליון היא זהירות מהתערבות בנושאים של מדיניות כלכלית וקביעת סדרי עדיפויות לאומיים שהרי זו אחריותן של הרשות המחוקקת והרשות המבצעת, כך קובעת השופטת ביניש.
בחינה השוואתית של האמנות הבינלאומיות וחוקותיהן של מדינות שונות מלמד שהיקף הזכות לבריאות, מידת ההגנה עליה ואופן מימושה משתנה ממקום למקום אבל מאופיין בגישה זהירה המושפעת מזמינות המשאבים הציבוריים ומיכולותיה הכלכליות של כל מדינה ומדינה – כך גם בישראל.
תרופת הארביטוקס הנה תרופה חדשנית, הנתונים הידועים בדבר יכולתה להציל חיים או להאריך אותם אינם ברורים ואף שנויים במחלוקת וזאת לצד עלותה הגבוהה. משכך, היא אינה יכולה להיכלל בגדר שירותי בריאות בסיסיים הנדרשים לשם קיום אנושי מינימלי בחברה. לאור האמור קבעה השופטת, כי לא הוכחה פגיעה בזכות חוקתית של העותרים לקבלת שירותי בריאות.
גם בחינת המישור החוקי (להבדיל מהמישור החוקתי) הביא את השופטת לקבוע כי לא הוכחה פגיעה שלא כדין בזכות העותרים לקבל שירותי בריאות ציבוריים.
במצב החוקי הקיים, היקף הזכות החוקית לשירותי בריאות ציבוריים (שירותים שמעבר לסל היסוד) נגזרת מחוק התקציב. ועדת הסל היא המייעצת לגורמים הרלוונטיים בעניין קביעת סדרי העדיפויות בין הטכנולוגיות החדשות לצורך הרחבת הסל ובית המשפט לא יעמיד את עצמו במקום אותה הוועדה בשעה שהמלצות הוועדה התקבלו בהליך תקין וענייני – וכך היה במקרה שבעתירה.
השופטת ביניש בדיון בעניין שיקול דעתה של ועדת הסל: ועדת הסל כרשות ציבורית חייבת להתחשב במגבלות תקציביות במסגרת שיקול הדעת שנתון לה. כמו כן, חוק ביטוח בריאות ממלכתי אוסר על הוספת שירותים לסל ללא מציאת מימון מתאים. בהתחשב בכל אלו, השיקול התקציבי לגיטימי, אמות המידה שוועדת הסל שמה לנגד עיניה הן ענייניות וסבירות ואין בהן זלזול בחיי אדם.
המלצתה של ועדת הסל שלא לכלול את תרופת הארביטוקס בסל אינה מהווה הפליה פסולה של העותרים שכן בנסיבות בהן המשאבים הציבוריים מוגבלים ולא מספיקים לכל הצרכים והנצרכים קיים צורך בקביעת סדר עדיפויות שמעצם טבעו יוצר הבדלים בין אדם לאדם ובין קבוצה לקבוצה – השופטת ביניש קובעת כי הבדלים אלו אינם מהווים אפליה פסולה כל עוד הם מבוססים על שיקולים עניינים וסבירים.
השופטת ביניש בדיון בהצעות העותרים להוזלת מחירי התרופות: השופטת ביניש מתייחסת בקצרה להצעות העותרים ומעלה תהיות לגבי מימוש הרעיונות שהועלו. הצעות העותרים עשויות להעלות סוגיות משפטיות שונות. כמו כן, הדבר ידרוש בדיקה מקיפה ומעמיקה של כל ההיבטים הנוגעים בדבר על ידי משרד הבריאות ושאר הגורמים הרלוונטיים. בהתחשב בכל אלו פסקה השופטת כי לא ניתן לדון בכל ההצעות ולא ניתן להעניק את הסעד הנ"ל שביקשו העותרים.
החלטת יתר חברי המותב:
השופט אשר גרוניס - מסכים עם פסיקתה של השופטת ביניש.
השופטת מרים נאור - מסכימה ומדגישה כי טווח התערבותו של בית המשפט בעניין תיעדוף התרופות והטכנולוגיות צריך להיות צר. בנוסף, היא מדגישה כי בפני ועדת הסל עמדה התמונה הרחבה והיא שיקללה את מירב הנתונים ובמקרה זה אין מקום להתערב בהחלטת ועדת הסל.