תיאטרון פרגוד

תחילת הדרך

אריה מארק, אמן ואיש תיאטרון, הקים את פרגוד בשכונת נחלאות כסדנת תיאטרון בשנת 1969. הסדנה התפתחה למרכז תרבותי שבו נערכו ערבי שירה, ספרות, הצגות, מרתוני גיטרה והקרנות סרטים. התיאטרון פעל 
במרתף בניין ברחוב ציפורי 42 בשכונת נחלת אחים.  
בשנת 1972 עבר למבנה הידוע בפינת הרחובות בצלאל וניסים בכר בשכונה, בו פעל תיאטרון פרגוד מאז. במרתף הבניין חלל דמוי מערה, ששימש בעבר כאורווה, כבור מים וכחמאם טורקי שנודע כ"בית מרחץ המבריא" שבנה יוחנן אבן עזרא; בקומה מעל היו משרדי התיאטרון, ובה גם התגורר אריה מרק. אריה שיפץ את המבנה במו ידיו במשך כשנה וחצי והפך את החלל לאולם הופעות.

סצנת הג'אז

שנות השבעים והשמונים סימנו את פריחת סצנת הג'אז בפרגוד. פסנתרן הג'אז דני גוטפריד, היה אחת הצלעות בטריו שהקים מסורת מפוארת של ג'ם סשנים בצהרי יום שישי, מסורת שנמשכה ברציפות עד לסגירת המקום. בחזונו המקורי ראה מרק את המקום כתיאטרון בלבד. הוא הסכים להקדיש יום אחד בשבוע לג'אז, רק בגלל ערכו האמנותי, אבל גילה שהופעות הג'אז הם המצליחות ביותר מבחינה כלכלית. בג'ם סשנים נפגשו נגנים מגילים שונים לנגינה מאולתרת. על בני הדור הוותיק נמנו ז'אן קלוד ג'ונס, ויקטור אזוס וזוהר כחילה (חברי להקת "אטרף") ובין בני הנוער נמנו מי שיהפכו לדמויות מרכזיות בתחום כקונטרבסיסטים עומר אביטל ואבישי כהן.

סצנת הרוק

באמצע שנות השמונים אריה מרק עבר לנהל את תיאטרון ז'ראר בכר ומסר את ניהול פרגוד לידי בן יהוה, איש להקת ישראל; שפתח את המקום בפני שורה של להקות צעירות אחרות. הסצנה שנוצרה בירושלים סביב פרגוד בשנים אלו הוציא שורה של להקות ביניהן: נושאי המגבעת, 3-ח, להקת סרטן השד, דיואלט, הפה והטלפיים, לויטיקוס, סניה, ההולי-ג'וינט ואחת שתים כזה.
בשנות התשעים המשיכה סצנת הרוק בפרגוד לפרוח, להקת הדג נחש שהוקמה בשנת 1996, ערכה חלק מההופעות הראשונות שלה במקום והייתה לאחת מהמצליחות שיצאו מפרגוד.
בשנות ה-2000, הפיק אריה מארק מספר פסטיבלים להצגות יחיד ולסרטים של תיאטרון מצולם.

סגירת התיאטרון

בשנת 1973 רכשה את מבנה התיאטרון חברת פרזות - "חברה ממשלתית עירונית לשיכון ירושלים", כחלק מתוכנית לשינוי פני שכונת נחלאות, שכללה הריסת בתי השכונה העתיקים ובנית שיכונים חדשים, כשהמבנה של פרגוד היה חלק ממנה. בשנת 1975 דרשה החברה ממרק לפנות אותו אך ההריסה נמנעה בעקבות התערבותו של טדי קולק, ראש העיר דאז. בשנת 1977 הוצא צו פינוי שגם הוא לא בוצע בגלל התערבותו של טדי קולק. בסופו של דבר אריה מרק קיבל אישור להשתמש במבנה.
עיריית ירושלים בתקופת טדי קולק הייתה מעוניינת בהמשך הפעילות התרבותית של תיאטרון פרגוד, ואף סיפקה תמיכה תקציבית למקום במשך מספר שנים.  
בשנת 2000 החליטה חברת פרזות להפעיל את צו הפינוי שהוצא לתיאטרון 23 שנה לפני כן והוקפא מאז, לפני שתחול עליו התיישנות, כדי לבנות במקומו בניין דירות.
בראיון לעיתון מעריב אמר מנכ"ל חברת פרזות דאז אברהם סימן טוב (נציג מפלגת ש"ס):
הבניין הזה הוא כתם מכוער בלב השכונה ששופצה להפליא. חוץ מזה, מדובר בנכס ששוויו מיליון וחצי דולר, ויכול להפוך למבנה של עשר יחידות מגורים. אני, כמנכ"ל חברה ממשלתית, לא יכול לוותר על סכום כזה על דעת עצמי לטובת אדם פרטי. אם משרד התרבות או עיריית ירושלים רוצים לממן את הישארות התיאטרון  אין לי בעיה. אבל מההתרשמות שלי, כל הגורמים כבר הבינו מזמן שהצדק איתנו.
בשנת 2003 פנה אריה מרק לבית המשפט העליון בבקשה לביטול הצו.

בשנת 2005 התיאטרון נסגר על פי החלטת השופטת איילה פרוקצ'יה מביהמ"ש העליון (רע"א 1764/03).
בינואר 2012 אישרה עיריית ירושלים סופית את פירוק חברת פרזות. ושהכסף שבקופתה יועבר לעירייה ויופנה לטובת הדיור הציבורי בעיר. במסגרת ההחלטה מבנה תיאטרון פרגוד יהרס ויבנה במקומו בניין מגורים.
נכון לשנת 2018 דבר לא נעשה עם מבנה התיאטרון או מבנים נוספים סמוכים בבעלות חברת פרזות.