google/wiki40b huggingface dataset:
דמיאן לואיס

ביוגרפיה

לואיס נולד בסיינט ג'ונ'ס ווד, לונדון שבאנגליה, למשפחה נוצרית בעיקרה. מוצא משפחת אביו מוויילס, ומצד אמו האנגלייה הוא נינו של הלורד ברטרנד דוסון, שהיה הרופא של משפחת המלוכה, וגם נינו של הברון אלפרד ירואו, שהיה ממוצא יהודי-ספרדי. הוא למד בפנימיות אנגליות, כשאחת מהן היא התיכון היוקרתי איטון. בשנת 1993 סיים את לימודיו בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.

קריירה

לאחר סיום לימודיו,אחר כך השתתף בהצגות של "רויאל שייקספיר קומפני". בין תפקידיו בתיאטרון היו במחזה "איולף הקטן" מאת איבסן, ובתפקיד פוסטומוס במחזה השייקספירי סימבליין. כמו כן כיכב ב"עמודי החברה" מחזה נוסף של איבסן.
לואיס גילם את דמותו של לארטס בהמלט שהפיק סם מנדס לצידו של רייף פיינס. סטיבן ספילברג שראה את ההצגה ליהק את לואיס לתפקיד ריצ'רד וינטרס במיני סידרה הטלוויזיונית "אחים לנשק" העוסקת במלחמת העולם השנייה.
אחרי כן הופיע לואיס בסדרת הטלוויזיה של ITV "ההגדה לבית פורסייט" בתפקיד סומס פורסייט. הוא גילם את דמותו של ג'פרי ארצ'ר בתוכנית טלוויזיה סאטירית "ג'פרי ארצ'ר : האמת". ב-2003 שיחק ב"לוכד החלומות" עיבוד לספר של סטיבן קינג לצידו של מורגן פרימן. ב-2005 הופיע בתפקיד הראשי בעיבוד מודרני לקומדיה "מהומה רבה על לא דבר" של שייקספיר, שהופק על ידי ה-BBC.
ב-2006 הופיע לואיס בדרמה טלוויזיונית "חברים ותנינים" של ה-BBC שכתב וביים סטיבן פוליאקוף.
לואיס היה השחקן הראשי בסדרת הטלוויזיה "חף מפשע" ששודרה ב-NBC החל מסתיו 2007. בסדרה זו הוא משחק שוטר שהופלל ברצח וישב בכלא 12 שנים לפני שנמצא חף מפשע. 
החל מ-2011 הוא משחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה המצליחה "הומלנד" כשהוא מגלם את דמותו של ניקולס ברודי. תפקיד זה זיכה אותו ב-2011 בפרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה וב-2012 בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
ב-2015 גילם לואיס את דמותו של הנרי השמיני בסדרת הדרמה התקופתית "וולף הול" על פי הרומנים של הילרי מנטל.

חיים אישיים

מאז 2007 לואיס נשוי לשחקנית הלן מקרורי. להם שני ילדים.
סמנתה ריילי

ביוגרפיה

ריילי נולדה בבריזביין, קווינסלנד. היא החלה לשחות על מנת להתגבר על האסתמה ממנה סבלה. היא התאמנה תחת הדרכתו של סקוט ולקרס, ביחד עם סוזי אוניל.
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1991 זכתה ריילי במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה במוקדמות. בנוסף, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:11.15 דקות.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה ריילי במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.25 דקות. בנוסף, היא סיימה במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:07.01 דקות ובמקום 12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:32.63 דקות. 
באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בפלמה דה מיורקה, ספרד בדצמבר 1993 זכתה ריילי בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה (1:07.77 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:24.75 דקות).

אלופה ושיאנית עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכתה ריילי בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:07.69 דקות, לפני גוהונג דיי (1:09.26 דקות) ויואן יואן (1:10.19 דקות) שתיהן מסין ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא תחרות חדש של 2:26.87 דקות, לפני יואן (2:27.38 דקות) ובריג'יט בקו מבלגיה (2:28.85 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:06.95 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באטלנטה באוגוסט 1995 זכתה ריילי בשתי מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:24.81 דקות, 5 מאיות השנייה איטי משיא העולם של חברתה לאגודה רבקה בראון (2:24.76 דקות) והתוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:02.93 דקות). 
באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בדצמבר 1995 זכתה ריילי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא עולם חדש של 1:05.70 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש נוסף של 2:20.85 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:00.46 דקות. 
ריילי הגיעה לאולימפיאדת אטלנטה (1996) תחת עננה כבדה של חשד לאימרוץ וזאת לאחר שנימצאה חיובית בבדיקת סמים שיגרתית שנערכה לה לפני כן. מאמנה הודה שהורה לתת לה כדורים נגד כאב ראש שהכילו חומרים אסורים. היא קיבלה רשות להשתתף באולימפיאדה ונאלצה להתמודד עם המבוכה והלחץ שהפרשה עוררה. במשחקים עצמם זכתה ריילי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.08 דקות, אחרי ארצות הברית (4:02.88 דקות) ולפני סין (4:07.34 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:09.18 דקות, אחרי פני היינס מדרום אפריקה (1:07.73 דקות) ואמנדה בירד מארצות הברית (1:08.09 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.91 דקות, המנצחת הייתה היינס (2:25.41 דקות). 
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' בשנת 1998 סיימה ריילי במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.63 דקות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.80 דקות.
היא ניסתה לחזור לתחרויות לקראת אולימפיאדת סידני. אימוניה השתבשו לאחר שסבלה מדלקת כליות. במבחנים האוסטרלים עצמם היא נוצחה על ידי שחיינית בת 14 לייזל ג'ונס ועזבה את הבריכה בדמעות. היא פרשה לאחר מכן משחייה תחרותית.
אביחי קמחי

אביחי קמחי (נולד בשנת 1963) הוא משורר וסופר ישראלי. שימש כסגן יו"ר אגודת הסופרים העבריים (החל משנת 2013). במסגרת תפקידו יזם, ערך והנחה את המפעל 'מחווה ליוצרים בעלי תרומה מיוחדת לשירה ולתרבות'. שימש כמנהל אמנותי של המיזם הנערך בקול ישראל "שירה עברית, משוררי ישראל קוראים משיריהם". בין השנים (דצמבר 2014 – מאי 2017). במיזם הוקלטו 280 משוררים, כל משורר הקליט שני שירים, סה"כ הוקלטו 560 שירים. השירים שודרו בכל תחנות קול ישראל בדגש רשת ב' בה שודר בכל יום שיר מהמיזם. זוכה פרס ראש הממשלה (היצירה), תשע"ז. החל ממרץ 2019 משמש כחבר במדור הספרות של מועצת התרבות הישראלית.
פעיל בהתנדבות למען חולי סרטן ובני משפחותיהם וחבר ועד בעמותת תעצומות. סא"ל (מיל) ובעל תואר שני במנהל ציבורי.

ביוגרפיה

אביחי קמחי נולד ומתגורר בירושלים. נשוי ואב לבן ובת.
בשנות נערותו היה פעיל חברתי למען הנוער בעירו, וראש מועצת בירת הנוער בירושלים בשנת 1981. בוגר בית הספר התיכון המקיף 'דנמרק'. על פעילותו החברתית זכה בסיום לימודיו לפרס הוקרה.
בין השנים 1981 – 2006 שירת בצה"ל. ביצע תפקידי שדה ומטה לוגיסטיים. התמחה בתחום הלוגיסטיקה הקרבית ובשרשרת אספקה לוגיסטית (ELE) ביחידות צבאיות מבצעיות ובגופי מטה גדולים. בחודשים שקדמו למלחמת לבנון השנייה ביקש לפרוש מצה"ל, מייד עם סיום המלחמה יצא לחופשת פרישה ובסוף דצמבר 2006 השתחרר מצה"ל.
עם שחרורו מצה"ל פנה לפעילות עסקית משותפת עם רעייתו ויחד הקימו קליניקה המתמחה בטיפול בבעיות עור. במקביל פנה לפעילות התנדבותית והצטרף לעמותת "תכלית". תחילה התנדב בעיקר בחלוקת מזון לנזקקים ובהמשך מיקד את הפעילות בהסעת חולים לטיפולי דיאליזה בבית חולים אותה הוא מבצע גם היום.
במאי 2009 חלה בסרטן ריאות מפושט עם גרורות למוח, הרופאים קצבו חייו לחודש.
במשך שנה וחצי עבר מסכת טיפולים חריגה מאד בהיקפה: ניתוח במוח להסרת אחד הגידולים, הקרנות לראש, רדיוסרג'רי למוח, סדרה של 19 טיפולים כימותרפיים מורכבים והקרנות לריאות, הטיפולים הסתיימו באוגוסט 2010, כיום נמצא במעקב בלבד.
למרות מחלתו, המשיך אביחי קמחי בפעילות התנדבותית בה עסק טרם חלה. לאחר סיום הטיפולים החל להתנדב בסיוע לחולי סרטן תחילה בצורה עצמאית על סמך ניסיונו האישי ובהמשך כמתנדב לשני ארגונים: "עמותת חיים לילדים חולי סרטן" ולארגון "תעצומות" המסייע לחולי סרטן.
יחד עם חברים נוספים בארגון היה שותף להקמת עמותת "תעצומות למבריאים מסרטן" בה הוא חבר מייסד ומתנדב פעיל.
קמחי מרצה בהתנדבות על התמודדותו האישית עם מחלת הסרטן ועל הניסיון הרב אותו צבר בעזרה לחולים, בהתייחס להיבטים המעשיים וכסיפור מעורר השראה. ניהל בעבר פורום תמיכה בחולי סרטן באינטרנט באתר cancer help.
בעקבות המחלה פנה אביחי קמחי לכתיבה. הספר "רשימון סרטן" החל כבלוג באינטרנט בו תיעד קמחי כמעט מדי יום ביומו את התמודדותו עם מחלת הסרטן כשהוא חושף עצמו בצורה אותנטית לקהל קוראיו. ברבות הימים הפכו תוכני הבלוג לספר.
בכתיבתו על המחלה, הן באמצעות השירה והן באמצעות ספרו "רשימון סרטן" לא מסתיר קמחי את פחדיו ולפעמים את העליבות בה היה שרוי. הכתיבה והשירה הפכו לעיסוק מרכזי בחייו. בשירתו הוא עוסק בזוגיות, באהבה, במשפחתו, בנושאים חברתיים ועוולות, בנושאים פוליטיים ובירושלים, העיר בה נולד וחי, ובשכונה בה נולד ובה הוא מתגורר קטמון הישנה.
שיריו פורסמו בעיתונים, בכתבי העת, באנתולוגיות וברדיו. השתתף במספר פסטיבלי שירה גדולים. שיריו
מולחנים על ידי הזמרת והמלחינה חני דינור ועל ידי המוזיקאי והמלחין רמי הראל. במהלך שנת 2018 מתוכנן לצאת אלבום משותף לאביחי ורמי.
עד כה פרסם חמישה ספרי שירה ופרוזה אוטוביוגרפית.
פאיז א-טראונה

ביוגרפיה

א־טראונה סיים בשנת 1971 לימודי כלכלה באוניברסיטת עמאן. בהמשך עשה עבודת דוקטורט במדעי הכלכלה באוניברסיטת דרום קרוליינה בארצות הברית.
הוא כיהן כשגריר ירדן בארצות הברית בשנים 1993–1997, ולאחר מכן כיהן כשר החוץ וכשר התעשייה של ירדן. בשנת 1994 עמד בראש משלחת ירדן לשיחות עם ישראל שהובילו להסכם השלום בין ישראל לירדן. בשנת 1995 קיבל א־טראונה את "פרס גבריאל לשלום" בבית גבריאל שבכנרת, יחד עם אליקים רובינשטיין, שהיה ראש משלחת ישראל לשיחות השלום.
א־טראונה עמד בראש ממשלת ירדן במשך כחצי שנה, מ־20 באוגוסט 1998 עד 4 במרץ 1999. בתקופת כהונתו מת חוסיין, מלך ירדן, ובנו עבדאללה מונה תחתיו. א־טראונה כיהן כראש לשכתו של המלך עבדאללה.
ב־26 באפריל 2012, לאחר שראש הממשלה עון שווכת אל־ח'סאונה הודיע על התפטרותו, הטיל המלך עבדאללה על א־טראונה להרכיב ממשלה. ב־2 במאי 2012 החל א־טראונה את כהונתו השנייה כראש ממשלה. באוקטובר 2012 פרסם המלך עבדאללה צו המורה על פיזור הפרלמנט וקיום בחירות במדינה. בהתאם למתחייב בחוקה התפטרה ממשלתו של א־טראונה, ולראש ממשלה התמנה עבדאללה א־נסור.
ב־28 בינואר 2013 מינה המלך עבדאללה את א־טראונה לראש הלשכה המלכותית בירדן.
ברקן סורי

הברקן במקרא

ה'ברקנים' נזכרו פעמיים במקרא (בצורת הרבים) כצמח קוצני שבו ייסר גדעון את אנשי סוכות על שסירבו לתת לצבאו לחם בעת המרדף אחרי מלכי מדין: "וְדַשְׁתִּי אֶת-בְּשַׂרְכֶם אֶת קוֹצֵי הַמִּדְבָּר וְאֶת הַבַּרְקֳנִים... וַיִּקַּח אֶת זִקְנֵי הָעִיר וְאֶת-קוֹצֵי הַמִּדְבָּר וְאֶת-הַבַּרְקֳנִים" (שופטים ח ז, טז).
לפי מסורות והצעות זיהוי קדומות, מדובר בעשב רע, נמוך, שהוא קוצני או שפרותיו קוצניים. החוקרים הציעו מגוון רב של צמחים קוצניים, ביניהם הצמח הקרוי בימינו ברקן סורי. אך רוב הזיהויים הללו חסרי יסוד, ונראה שמדובר בשם כללי לקוצים. גם בתלמוד נזכרו ה"ברקנים" כשם נרדף ל"קוצים".
יעקב יצחק מפשיסחה

קורות חייו

יעקב יצחק נולד לרב אשר רבינוביץ, ששימש כדרשן בעיירה פשדבודז'. בצעירותו היה למדן ואף עמד בראש הישיבה באפטא. נתפס לחסידות בהשפעת רבי משה לייב מסאסוב. רבי דוד מללוב צירפו לחוג תלמידיו של החוזה מלובלין. לפי אחת המסורות כונה "היהודי" משום שתלמידי החוזה לא רצו לקרוא בשמו הפרטי, הזהה לשמו של רבם, ולכן בחרו בכינוי זה משום "שנתעלה בכל יום כמו מאינו יהודי ליהודי".
עם צמיחתו בתורה ובחסידות הקים חצר בעיירה פשיסחה, דבר שהביא לנתק עם רבו "החוזה". בניגוד לאופי העממי וההמוני של הנהגת רבו, העדיף "היהודי" חוג מצומצם ואיכותי של למדנים בעלי מדרגה גבוהה. על דרכו החדשה והשונה קמו עוררים בקרב החסידים, ורבים מחסידי החוזה לחמו נגדו בחריפות. נפטר בי"ט בתשרי ה'תקע"ד 1813 ונקבר בפשיסחה. את מקומו בהנהגת העדה מילא תלמידו רבי שמחה בונים מפשיסחא.

ספרות עליו

נכתבו עליו מספר ספרים: "כתר היהודי", "תורת היהודי", ו"כתבי קודש" העוסקים בליקוט דברי תורתו, "נפלאות היהודי" ו"תפארת היהודי" של המאסף החסידי יועץ קים קדיש ראקאץ העוסקים גם בסיפורים אודותיו. בשנת תשנ"ד יצא לאור הליקוט "קדושת היהודי", ובשנת תשנ"ו יצא לאור "תורת היהודי הקדוש" שני כרכים.
בספרי היהודי הקדוש ישנם חידושים הלכתיים, בין השאר בדיני תפילת הדרך, הבטה וברירה. כמה מחידושיו מובאים בספר שואל ומשיב.
מרטין בובר הפך את היהודי הקדוש לגיבור הרומן ההיסטורי שלו, 'גוג ומגוג'. יצירה זו מתמקדת ביחסיו הנפתלים של 'היהודי' עם רבו, החוזה מלובלין, ובייחוד בשאלת היחס החסידי למלחמת נפוליאון ברוסיה, מלחמה שעוררה תקוות משיחיות עזות בקרב כמה ממנהיגיה של יהדות מזרח אירופה.
סמל קנטבריה

סמל קנטבריה הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית קנטבריה שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" מחולק במאוזן. החלק העליון הוא שדה כחול שבו בצד שמאל שני ראשים מוקפים בהילה, והם מסמלים את אמטריוס (Emeterius) וסלדוניוס (Celedonius) הקדושים המגנים של ערי האוטונומיה. מתחת להם, ספינה בצבעים טבעיים ששוברת שרשרת שחורה שנמשכת מהקצה השמאלי של המגן עד לטירת זהב בעלת חלון ודלת כחולים ושינות, שנמצאת בחלק הימני. בתחתית, שלושה גלים לבנים. כל זה מסמל את כיבוש סביליה שמיוצגת במגדל הזהב שבה, על ידי צי ספינות מקטנבריה ששט על נהר גואדלקיביר (Guadalquivir) ב-1248, במהלך הרקונקיסטה. החלק התחתון הוא שדה אדום שבו סטלה לבנה עגולה, מקושטת בסגנון קנטברי עתיק, והיא מסמנת את תושביה הקדומים של האוטונומיה ואת תרבותם.

מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד.
הסמל עוצב על ידי מומחים מהאקדמיה המלכותית להיסטוריה ונקבע בחוק ב-22 בדצמבר 1984.
A-Eiropa

ביוגרפיה

A-Eiropa הוקמה לראשונה בשנת 1999 בידי ארתורס דוקובס (נודע עוד קודם כזמר של להקת "אוסטרומירופה" ויאניס לומסטרס.
שמה השני של הלהקה המשמש אותה לשירים ברוסית הוא A-Europa. הלהקה שרה בשפה הלטבית ובשפה הרוסית.
בשנת 2001 יצא אלבום הבכורה שלה, Tuvumā Tālumā בלטבית (יצא ברוסית כБелые Небеса, ועם עטיפה שונה על הדיסק).
בשנת 2003 יצא האלבום השני של הלהקה, Tici Sapnim (יצא ברוסית כВерь в мечту ...)
מאז שהוציאה את האלבום האחרון שלה, A-Europa הוציאה את שיריה ברוסית בלבד ולא נעשה עוד שימוש בשם A-Eiropa.

סגנון מוזיקלי

סגנונה המוזיקלי של הלהקה משלב מוזיקת סינת'פופ של שנות ה-80, מוזיקת דאנס ומוזיקת פופ.
ההבדלים בשירים ניכרים כאשר בשיר Tuvumā Tāluma ישנו סגנון פופ קל בעוד שבשיר Zini יש סגנון סינת'פופ מובהק.
פרוקומפסוגנתוס

בתרבות

הדינוזאור מוכר בעיקר בזכות שני הספרים של פארק היורה, בהם הוא מתואר כיצור טורף קטן הנע בלהקות וטורף יצורים גדולם ממנו, בין השאר בעזרת ארס. לא התגלו בלוטות ארס במאובנים וגם לא תיעוד של ציד שלו בלהקות.
דוגית

היסטוריה

ההחלטה על הקמת היישוב התקבלה בשנת 1989 בימי ממשלת האחדות הלאומית. במקור, אמור היה היישוב לקום על החוף במרחק שני קילומטרים ממחנה שאטי, אך יצחק רבין, שר הביטחון דאז, החליט בסופו של דבר על המיקום הסופי, צפונית מזרחית משם.
במאי 1990 עלה הגרעין הראשוני, שמנה 3 משפחות, לקרקע סמוך לחוף הים בצפון רצועת עזה. היישוב הוקם ככפר דייגים במסגרת אמנה ושמו סימל את עיסוקם העיקרי של תושביו - חקלאות ימית, שירותי הצלה, בריכות דגים, תיירות, מסעדות דגים, דיג ועוד.
במשך כ־10 שנים התגוררו התושבים בקראוונים עד שקיבלו אישורי בנייה והקימו בתי קבע ביישוב. 
היישוב מנה כ-20 משפחות והיה בתחילת דרכו להתפתחות נוספת לאחר הפשרת שטחים נוספים לבניית בית במסגרת "בנה ביתך" ובניה תקציבית של כ-15 יחידות דיור שהחלה בשנת 2002 והסתיימה בשנת 2004. בדוגית היו פעוטונים וצהרון, ילדי הגן היו נוסעים לאלי סיני ואילו ילדי בית הספר הגיעו בהסעה מאורגנת לבית הספר באשקלון.
בניגוד ליישובי דרום הרצועה ומרכזה, דוגית, כמו יתר ההתנחלויות בצפון הרצועה, לא הייתה יישוב יהודי המוקף באוכלוסייה פלסטינית ולא נטען שהטילה מעמסה על כוחות הביטחון. ההתנגדות לפינוי יישובי צפון הרצועה ובהן דוגית הקיפה אף מספר אישים מרכזיים בשמאל (עבודה) כמו עמי איילון ועמרם מצנע.
אף על פי כן פונתה דוגית במסגרת תוכנית ההתנתקות שעליה החליטה ממשלת ישראל בין ה-15 ל-17 באוגוסט 2005. התושבים לא גילו התנגדות פעילה לפינוי כביישובים אחרים ורובם עברו ליישוב בוסתן הגליל שבצפון.
הקלאנים האימפריאליים של אמריקה

הקלאנים האימפריאליים של אמריקה, אבירי הקו קלוקס קלאן (באנגלית: Imperial Klans of America, Knights of the Ku Klux Klan) הוא שמה של תנועה גזענית אנטישמית בארצות הברית, הדוגלת בעליונות לבנה, שהתבססה בהקמתה על האידאולוגיה והמבנה של הקו קלוקס קלאן ההיסטורי. במהלך שנת 2008, דווח כי התנועה הייתה השנייה בגודלה בארצות הברית מבין כלל התנועות החדשות המבוססות על ארגון הקו קלוקס קלאן המקורי.

היסטוריה ופעילות התנועה

התנועה נוסדה במהלך שנת 1997, על ידי רון אדוארדס (באנגלית: Ron Edwards), אשר מכהן כמנהיג המרכזי בתנועה, תפקיד המכונה "האשף הגדול" (באנגלית: Grand Wizard). פעילי התנועה טוענים כי הם חלק בלתי נפרד מהדור השלישי של תנועות הקו קלוקס קלאן בארצות הברית, ובדומה לדורות קודמים של תנועות אשר נוצרו בהשראת הארגון המקורי, מבקשים כי מערכת המשפט בארצות הברית תכיר בהם כ"מיליציה מאורגנת", סטטוס משפטי המקנה זכויות משפטיות מסוימות בתחומים ספציפיים. 
מטה התנועה ממוקם בעיר דוסון ספרינגס שבמדינת קנטאקי. נטען כי לתנועה יש סניפים רבים מחוץ לגבולות ארצות הברית, ובין היתר באוסטרליה, קנדה, אנגליה, סקוטלנד, דרום אפריקה, וכן ברחבי יבשת אירופה ודרום אמריקה. 
פעילות התנועה נחשפה במסגרת תוכנית דוקומנטרית אשר שודרה בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק בשנת 2008, ואשר התמקדה בפעילות של קבוצות טרור בתוך ארצות הברית. מידע נוסף אודות פעילות התנועה נחשף במסגרת סדרת הטלוויזיה ארץ הכנופיות, אשר שודרה מטעם ערוץ ההיסטוריה במהלך שנת 2009. 
במהלך שנת 2011, ובמסגרת הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2012, נטען במסגרת מתיחה טלוויזיונית כי התנועה תומכת במועמדותו של ברק אובמה למשרת נשיא ארצות הברית. בפועל, מייסד התנועה ומנהיגה רון אדוארדס צוטט במהלך שנת 2008 כתומך במועמדותו של ג'ון מקיין.

משפט Gruver v. IKA

במהלך חודש יולי 2006, שלושה פעילים בתנועה תועדו בשעה שהכו את ג'ורדן גרובר, נער בן 16 ממוצא אינדיאני ופנמי, וזאת במהלך היריד המרכזי שהתקיים בקנטאקי. בעקבות זאת, שני פעילי התנועה, ג'ארד הנסלי ואנדרו ווטקינס, הורשעו בתקיפת גרובר ונשפטו לשלוש שנות מאסר. בהזדמנות זו, הוגשה גם תביעה אזרחית מטעמו של גרובר כנגד מנהיג התנועה, רון אדוארדס, וזאת בתמיכתו של ארגון המרכז המשפטי לדרום העני. תביעה זו הפכה בפועל לתובענה ייצוגית מטעם גרובר כנגד תנועת הקלאנים האימפריאליים כולה, וזאת תחת השם Gruver v. IKA.
בתאריך ה-14 בנובמבר 2008, חבר מושבעים אשר הורכב משבעה גברים ושבע נשים, כולם לבנים, פסק כי אדוארדס נמצא אשם, וגזר עליו תשלום פיצויים לטובת גרובר בסכום מצטבר של 2.5 מיליון דולר. בעקבות גזר הדין, אדוארדס בחר לערער בפני בית המשפט המחוזי, אשר ביטל את פסק הדין, וקבע כי יש צורך בעריכת משפט חוזר. בסופו של דבר, ערעורו של אדוארדס נדחה על ידי בית המשפט העליון של מדינת קנטאקי.
במהלך המשפט, ארגון "המרכז המשפטי לדרום העני" קיבל כתריסר איומים מפורשים, אשר הבטיחו להגשים "את האיום המסוכן ביותר". כמו כן, במהלך היום השני של המשפט, חבר לשעבר בתנועה העיד בפני בית המשפט כי פעילים בכירים בתנועה הטילו עליו להתנקש בחייו של התובע הראשי של ארגון המרכז המשפטי לדרום העני, מוריס דיס.
אפרים זלמן מרגליות

קורות חייו

נולד לרב מנחם מאניש מרגליות, בן למשפחה מיוחסת מצאצאיו של הרב אלכסנדר סנדר שור. למד אצל דודו הרב אלכסנדר סנדר מרגליות וכן בישיבתו של הרב יצחק אייזיק מקוריץ. בצעירותו כיהן תקופה קצרה ברבנות אוהנוב (היבניב). לאחר שהתעשר בעסקי היהלומים, התמסר ללימוד התורה אך סירב לקבל על עצמו משרה רבנית. עושרו נתן בידיו כוח ותוקף להילחם בעירו נגד גבירים שהשתמטו מתשלום מיסים שלא כדין.
מבין חיבוריו נפוצו בייחוד ספרו על דיני קריאת התורה "שערי אפרים" ויצירתו "מטה אפרים" העוסקת בהלכות הימים הנוראים. ספרים אלה הפכו לספרי יסוד בתחומם ויצאו במהדורות רבות, שלכמה מהן צורפו הערות ונספחים מאת חכמים שונים. 
היה אחד מאלה שהסמיכו להוראה את הרב חיים הלברשטאם.
אחיו היה הרב חיים מרדכי מרגליות מחבר הספר שערי תשובה על השולחן ערוך. הסכים על הספר ליקוטי מוהר"ן. אחד מחתניו היה רבי יעקב יהושע הורוביץ, נכדו של רבי פנחס הורוביץ בעל ה"הפלאה".

עוגן בעצי משפחה רבניים

בספרו מעלות היוחסין, חקר ומצא קשרי משפחה לשושלות רבנים חשובים שחיו כעשרה דורות לפניו כמו הרב משה איסרליש (הרמ"א), וכן לבעלי התוספות מתחילת ימי הביניים, ובראשם רבנו תם נכדו של רש"י. לפי מסורת שהייתה למשפחתו של רבנו תם, הם מיוחסים עד דוד המלך, והספר מביא את השושלת המשוערת לפי מסורת זו של בית דוד. בספרו גם מצא קשרים עם שושלות רבניות שחיו קרוב לימיו, כמו קשרים עם צאצאי הרב נפתלי כ"ץ מחבר הספר 'סמיכת חכמים' (חי כמאה שנה קודם לרב מרגליות), שאף הוא היה בעל מסורת על היותו משושלת בית דוד. 
משפחת מרגליות הייתה משפחת רבנים ידועה, ומשפחות רבניות נטו לחפש קשרי נישואין ביניהן לבין עצמן, בייחוד אם נודע שיש להן "יחוס" לבית דוד. כך נוצרה קבוצה של "שושלות רבניות" המיוחסות לבית דוד, רבים מהם דרך קשרי נישואין עם צאצאי הרב מרגליות או קרובי משפחתו. משפחות אדמורים ורבנים מדפיסים ומציגים גם כיום ספרי יוחסין, ובהם רשימות עד הקשר למשפחת מרגליות, ומשם לפי העץ שבספר מעלות היוחסין, עד דוד המלך. בין משפחות אלו נמנים משפחת רוקח (שושלת אדמורי בלז), משפחת קוק בעקבות משפחת יפה, משפחת ברנדוויין (שושלות אדמורי סטרטין ופֶלשטין), בידרמן (שושלת אדמורי ללוב) ועוד.
אמריטסר

היסטוריה

אמריצר נוסדה ב 1574 על ידי ראמדאס, הגורו הרביעי של הסיקים.
בימי המהרג'ה הסיקי רנג'יט סינג אמריטסר עקפה את לאהור כעיר החשובה ובירתה של פנג'אב.
אמריטסר התפתחה מכפר קטן למרכז עסקי ומנהלי חשוב כיום, על אם הדרך מצ'אנדיגר וג'אלאנדר ללאהור בפקיסטן, שעד החלוקה הייתה בירתה ההיסטורית של פנג'אב ושוכנת רק 50 ק"מ מערבה ממנה.

מבצע כוכב כחול

במהלך מבצע "כוכב כחול" ביוני, 1984, נהרגו למעלה מ-400 איש בהסתערות צבא הודו על מיליטנטים סיקים בראשותו של ג'ארנייל סינג בהינדרנוואלה שהתבצרו במקדש. הפגיעה הקשה ברגשותיהם הדתיים של הסיקים הייתה מהגורמים שהביאו לרציחתה של אינדירה גאנדי בידי שומרי ראשה (שהיו סיקים).

כלכלה

נמל תעופה בינלאומי נמצא 11 ק"מ ממרכז העיר. העסקים העיקריים בעיר הם תיירות, שטיחים וטקסטיל, מוצרי אמנות, סחר במוצרים חקלאיים, שירותים והנדסה קלה.

טקס סגירת גבול ואגה

אמריטסר שוכנת כ-28 ק"מ מגבול ואגה המפריד בין הודו לפקיסטן. מדי יום, נערך טקס סגירת הגבול בנוכחות אלפי צופים. טקס זה הוא אחד האטרקציות התיירותיות הבולטות למבקרים באמריטסר.
אלי סיני (מעצב תיאטרון)

אלי סינַי (1927 – פברואר 2008) היה מעצב במה ותלבושות, אמן ומחנך ישראלי.

קורות חייו

אלי סיני נולד בשנת 1927 בעיר קניגסברג שבגרמניה בשם לודוויג שוטנברג.
בשנת 1939 עלה לארץ ישראל. התחנך בפרדס חנה ורכש חינוך מקצועי בנגרות בקיבוץ יגור, ובשנת 1948 השתתף במלחמת העצמאות. 
בתחילת שנות החמישים למד אמנות בבצלאל בירושלים, התוודע אל עולם התיאטרון ולקח חלק בפעילותיהן של להקות חובבים. בפעילותו התיאטרונית באותן שנים  שימש בערבוביה כשחקן, מאייר כרזות ומעצב במה מתחיל.
באמצע שנות החמישים, לצד עבודה בסדנאות ייצור תפאורות ומשחק כסטטיסט בהפקות "הקאמרי", החל לעצב במות ל"תיאטרון זירה" בניהולו של מיכאל אלמז.
בשנת 1959 שב לגרמניה ללמוד עיצוב במה באקדמיה של מינכן. בתחילת שנות השישים  עיצב הפקות תיאטרון, אופרה וטלוויזיה בגרמניה (קובלנץ).
בשנת 1965 חזר לישראל, ומאז עבד ועיצב עשרות רבות של הפקות בכל התיאטראות המוכרים. בתקופה מסוימת שימש תפאורן הבית של "הבימה". בין ההפקות הרבות שעיצב מבחר של מחזאות קלאסית (שיקספיר, מולייר, איבסן) ומודרנית (ברכט, ויליאמס, או'קייסי, יונסקו), וכן מחזות ישראלים רבים בהעלתם הראשונה (יהושע סובול, יוסף בר יוסף, שולמית לפיד, מוטי לרנר ואחרים).
מבין למעלה מ-150 ההפקות להן עיצב במה ותלבושות בכל התיאטראות הישראליים בלטו במיוחד:
בתיאטרון הבימה: קשה להיות יהודי, מעבר לגבולין, צוואתו של כלב, אמא קוראז', המלך ג'ון, ריצ'רד השלישי, מקבת', הנפש הטובה מסצ'ואן, המטבח, ליל כלולות, יומן חוף ברייטון, טירונות, הפרדס, מירל'ה אפרת.
בתיאטרון הקאמרי: ביקור הגברת הזקנה, קוריולנוס, יוליוס קיסר, הצל, החתונה, אנה קריסטי, רכוש נטוש, חבלי משיח, לילה טוב אמא, פליישר, סוגרים את הלילה.
בתיאטרון באר שבע: האביב מתעורר, הסערה, אגדות וינה, תופים בלילה, כותרת ראשית, מותו של סוכן, זינגר, מפיסטו.
בתיאטרון חיפה: פיגמליון, המרפסת, סוף משחק, איש הקרח, מראה מעל הגשר, קריזה.
באופרה הישראלית: המדיום.
כמו כן עיצב הפקות רבות בתיאטרון הילדים והנוער, בצוותא, בבימת הקיבוץ, בחאן הירושלמי, ובבית הספר למשחק בית צבי, שם הרבה לעבוד עם אשתו השחקנית, הבמאית והמורה ניקול קסל.
סיני עבד עם במאים כמו יוסף מילוא, אברהם ניניו, יוסף מונדי, עדנה שביט, דוד ברגמן, דוד לוין, עמרי ניצן, עמית גזית, איציק ויינגרטן, אופירה הניג, מיכה לבינסון, אילן רונן ורבים אחרים, ושיתף פעולה עם במאים אורחים מחו"ל.
בשנת 1996 זכה בפרס משה הלוי לאמנות הבימה מטעם עיריית תל אביב.
במקביל לעבודות העיצוב שימש שנים רבות כמורה לעיצוב במה בסמינר הקיבוצים, בבית צבי ובאוניברסיטת תל אביב.
ניסיונו הרב הקנה לו את היכולת לגבש שיטות לימוד מדויקות, שהעניקו לתלמידיו הרבים מקצועיות ומשמעת. רבים מבין המעצבים הישראלים הם תלמידיו.
שנים רבות עמד בראש איגוד מעצבי הבמה בישראל (אמב"י) ושימש נציג ישראל בארגון התיאטרון הבינלאמי (I.T.I.).
אלי סיני נפטר בראשית חודש פברואר 2008 לאחר מחלה ממושכת והוא בן שמונים.
פליקס אהרונוביץ'

פליקס אהרונוביץ' (ברוסית: Феликс Аронович; נולד ב-18 ביולי 1988) הוא מתעמל ישראלי.

ביוגרפיה

אהרונוביץ' נולד באודסה (כיום באוקראינה), עלה עם משפחתו לישראל וגדל בקריית ביאליק. 
בשנת 2006 השתתף לראשונה באליפות העולם בהתעמלות, שנערכה באורהוס, וסיים במקום ה-113 בקרב-רב. 
באליפות העולם שנערכה ברוטרדם ב-2010 לא הגיע להישגים גבוהים. הוא סיים במקום ה-69 בסוס הסמוכות, במקום ה-75 בטבעות, במקום ה-81 בקרב-רב, במקום ה-109 במקבילים, במקום ה-131 במתח, במקום ה-189 בתרגיל הקרקע ובמקום ה-238 בסוס הקפיצות. באותה שנה החל להתאמן באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה.
באליפות אירופה בהתעמלות שנערכה במונפלייה ב-2012 עלה לגמר הקרב-רב מהמקום ה-11, והבטיח את מקומו באולימפיאדת לונדון. כן סיים במקום ה-38 במקבילים, במקום ה-39 בטבעות, במקום ה-46 במתח, במקום ה-52 בתרגיל הקרקע ובמקום ה-80 בסוס הסמוכות.
באולימפיאדה עצמה סיים במקום ה-32 בקרב-רב (4 מקומות פחות מהמקום שהיה מקנה לו מקום בגמר). כן סיים במקום ה-44 בסוס הסמוכות, במקום ה-48 במקבילים, במקום ה-51 בטבעות ובקרקע, במקום ה-56 במתח ובמקום ה-68 בקפיצות.
רכסי פינליי

מקור השם

שם הרכס אומץ רשמית ב-7 בדצמבר 1950
Midnite Vultures

מוזיקה

מבחינה מוזיקלית האלבום מכיל סגנונות מגוונים, כדוגמת Funk, סול, מוזיקה אלקטרונית וסינת'פופ. מספר שירים באלבום מושפעים ישירות משירים אחרים: ב-"Get Real Paid" מופיע מוטיב המזכיר את שירם של קראפטוורק "It's More Fun to Compute"; קטע מעבר בשיר "Milk & Honey" נשמע כמו שירם של Grandmaster Flash and the Furious Five ‏,"The Message";‏ "Beautiful Way" נוצר לאחר האזנה לשירם של הוולווט אנדרגראונד "Countess from Hong Kong"; ו-"Debra" נוצר בהשראתם של להיטו של פרינס "Raspberry Beret" ושירו של דייוויד בואי "Win".
פסגת קינג (אנטארקטיקה)

היסטוריה

שמו של ההר ניתן לו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית. 
השם הוצע על ידי פיטר ברמל (Peter Bermel) וארתור ב. פורד (Arthur B. Ford) אשר עמדו בראש משלחת הסקר, ואשר סקרו את ההרים בין השנים 1960–1961. ההר נקרא על שם קלרנס קינג, המנהל הראשון של הסקר הגאולוגי, בין השנים 1879–1881. 
פסגות אחרות סביב פסגת קינג נקראות על שם המנהלים הבאים של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.