google/wiki40b huggingface dataset:
אביר (רכב)

האביר (M462) הוא רכב שטח שיוצר והורכב בשנים 1987–2005 על ידי תעשיות רכב נצרת עילית.
האביר בעל הנעה כפולה, תיבת הילוכים אוטומטית ומנוע דיזל. הודות למרכב פשוט וקל, האביר התאים לשמש כרכב מנהלה לסיוע בלחימה (למשל לאספקת תחמושת ללוחמים). מרכבים אחרים התאימו אותו ליעודים אחרים כגון אמבולנס צבאי. חלקו האחורי היה מכוסה בבד ברזנט או בפלסטיק לשימושים בעלי אופי מנהלתי, ובמפרט כבד וממוגן לשימושים מבצעיים. נבנה להובלת 13 לוחמים או 1800 ק"ג מטען וכן קדמי וצידי למקלעה.
האביר סבל מרמת בטיחות נמוכה בנסיעה בכבישים ועבר שינויים ושיפורים במבנהו בשל כך.
בצה"ל החליף האביר את הקומנדקר M325 (שנקרא גם נ.נ. - נושא נשק).
רוברט ניגמטולין

רוברט איסכנדרוביץ' ניגמטולין (רוסית: Роберт Искандерович Нигматулин, טטרית: Роберт Искәндәр улы Нигмәтулин; נולד ב-17 ביוני 1940 במוסקבה) הוא מדען ואקדמאי סובייטי ורוסי המתמחה בפיזיקה ומתמטיקה.

ביוגרפיה

רוברט ניגמטולין נולד ב-17 ביוני 1940 במוסקבה להורים ממוצא טטארי, איסכנדר ניגמטולין (1908-1980) וגליה גזיזובה (1914-2005). למד באוניברסיטת מוסקבה. אחיו הגדול של אביו מצד האב, גינאטוללא טרגולוב למד באוניברסיטת מוסקבה, היה פרופסור לרפואה והקים את האוניברסיטה הבשקירית לרפואה באופה. אחיו הצעיר של רוברט, בולאט (נולד ב-16 במאי 1944), גם הוא למד באוניברסיטת מוסקבה ונהיה מדען המתמחה בכימיה גרעינית ומתמטיקה.
רוברט נשוי ולו שני ילדים.
סרג'י גומס

קריירה

גומס הצטרף למחלקת הנוער של ברצלונה ב-2006 והוא התקדם במהרה בין דרגיה השונים. את עונת 2009/2010 החל בקבוצת הנוער, אך לקראת סוף העונה זומן על ידי לואיס אנריקה כדי להחליף את אנדראו פונטאס בהגנת ברצלונה ב', קבוצת המילואים של המועדון ששיחקה באותה עונה בליגה השלישית. הוא פתח בשלושה מארבעת ממחזורי הסיום של העונה ואף הבקיע שער, ולאחר מכן השתתף בכל משחקי פלייאוף ההעפלה לליגה השנייה, בהם הצליחה ברצלונה ב' במשימתה ועלתה ליגה.
בקיץ 2010 הופיע במדי הקבוצה הבוגרת, אותה אימן ז'וזפ גוארדיולה, במספר משחקי ידידות. במשחק הראשון של הסופר קאפ הספרדי מול סביליה, שנערך ב-14 באוגוסט, נעדרו מספר שחקנים של ברצלונה בשל השתתפותם במשחקי נבחרות זמן קצר לפני המשחק. בשל כך פתח גומס בהרכב ברצלונה והוא היה שותף להפסד 3-1. בגומלין, בו גומס לא לקח חלק, ניצחה ברצלונה 4-0 וזכתה בתואר. הנהלת המועדון החליטה להשאיר את גומס בקבוצת הנוער לעונת 2010/2011 ולשלבו בהדרגה בקבוצת המילואים. הוא עזר לקבוצת הנוער לזכות באליפות ספרד לנוער, והוא אף פתח במשחק הגמר מול ריאל מדריד בו ניצחה קבוצתו 3-1. במקביל, ערך במהלך העונה 9 הופעות בליגה השנייה במדי ברצלונה ב'. בעונה הבאה, תחת המאמן אוסביו סקריסטן, ערך גומס 21 הופעות בליגה השנייה, וקבוצתו הגיעה למקום ה-8.
בקיץ 2012 השתתף פעם נוספת עם הקבוצה במשחקי הידידות שערכה במהלך הקיץ, והוא כבש במשחק מול רג'ה קזבלנקה בו ניצחה ברצלונה 8-0. גומס נשאר בקבוצת המילואים של ברצלונה, והוא כבש שערים ראשונים בליגה השנייה - הראשון בניצחון 4-1 על וסקה ב-31 באוקטובר והשני בתיקו 1-1 על אלקורקון ב-18 במאי 2013. בסוף העונה הגיעה ברצלונה ב' למקום ה-9 בליגה השנייה. בעונה הבאה, עונת 2013/2014, היה מעמודי התווך של הקבוצה שהגיעה להישא שיא בתולדותיה - מקום 3 בליגה השנייה. במהלך העונה הופיע גומס 36 פעמים.
ב-30 ביוני 2014 חתם במדי סלטה ויגו שמהליגה הראשונה בספרד, שם הצטרף לחברו מברצלונה ב', קרלס פלאנס. בעונתו הראשונה בקבוצה החדשה, תחת המאמן אדוארדו בריסו, ערך 22 הופעות, מתוכן 14 בהרכב, והוא סייע לסלטה ויגו להגיע למקום ה-8 בסוף העונה.
אמנות אקלקטית

אָמָּנוּת אֶקְלֶקְטִית (נקרא גם: לַקְטָנוּת) היא סוגה של אמנות השואלת מתרבויות שונות ומסגנונות שונים, ומשלבת אותם יחדיו. מקור המילה "אקלקטיות" מהשפה היוונית ומשמעותה "לבחור את הטוב ביותר".
אמנות זו אינה משלבת סוגות מסוימות של אמנות, והמונח מתאר למעשה כל שילוב בין סגנונות שונים, הן בתחום האמנות החזותית, הן בתחום האדריכלות, והן בתחום המוזיקה. המונח בעיקר משמש לתאר שילוב בין סגנונות אמנות, אדריכלות או מוזיקה קלאסיים, לבין סגנונות מודרניים, או לשאילה או ציטוט אלמנטים קלאסיים בסוגות אמנות מודרניים.

ציור אקלקטי

השימוש במונח אמנות אקלטית מיוחס ליוהאן יואכים וינקלמן; הוא תיאר בו את אמנותם של בני משפחת קרצ'י, אשר שילבו ביצירותיהם סגנונות קלאסיים (ובייחוד סגנון יווני קלאסי) עם עקרונות הרנסאנס.
אחד האמנים הידועים שעודדו התפתחות סגנון זה במאה ה-18 היה סר ג'שואה ריינולדס, ראש האקדמיה המלכותית לאמנויות בלונדון. 
היצירות המוקדמות של פאבלו פיקאסו, אשר שילבו בין אלמנטים מסורתיים מהאמנות האפריקאית לבין הסגנון המסורתי האירופי, הן דוגמה לציור אקלקטי.

אדריכלות אקלקטית

באדריכלות, הסגנון האקלקטי מתאר את סגנונות הבנייה של שלהי המאה ה-19 וראשית המאה ה-20, במסגרתם ניסו לשלב סגנונות בנייה שונים. דוגמה לסגנון אדריכלי זה הוא הסגנון האקלקטי בארץ ישראל, אשר שילב אדריכלות מערבית עם סגנונות קישוטיים ממספר רב של מקורות השראה - האדריכלות הקלאסית (יוון-רומא-רנסאנס-בארוק), אדריכלות של המזרח הרחוק, אר-דקו, המזרח הקרוב, הסגנון הספרדי-מורי (אלהמברה), אר-נובו ואדריכלות מזרח-תיכונית עתיקה.

מוזיקה אקלקטית

סגנון אקלקטי במוזיקה מתאר שימוש בסגנונות מוזיקליים שונים מסגנונו העיקרי של היוצר, או שילוב מספר סגנונות היסטוריים. לעיתים משתמשים במונח זה על מנת לתאר (בזלזול) יוצר לא מקורי המשתמש בסגנונות של יוצרים אחרים.
פרסלב

השנים הראשונות של העיר

מעט מאוד ידוע על ההיסטוריה של העיר פרסלב לפני המאה ה-9. שם המקום מצביע בבירור על המוצא הסלאבי של מקימיו אך נראה שעיקר פיתוח העיר, לפני הפיכה לבירה, נעשה על ידי תושביה הבולגרים במהלך המאה ה-9. בסוף המאה ה-9 נבחרה פרסלב להיות בירת ממלכת בולגריה, בעקבות מרידה שמרכזה היה בעיר הבירה הקודמת שפרצה לאחר שהנצרות האורתודוקסית התקבלה כדת המדינה. אצילי עיר הבירה הישנה, פליסקה, והחאן ולדימיד, היו פוליתאיסטים והתנגדו לקבלת הנצרות. ב-892 הם מרדו ללא הצלחה בצאר הבולגרי. כתוצאה מהמרד הצאר הנוצרי החדש, סימאון הראשון, העביר את עיר הבירה לפרסלב. בפרסלב נתקבלה הנצרות בקלות יחסית לעומת פליסקה הפוליתאיסטית וב-864 לאחר הנצרות הבולגרים, נבנו בה מספר כנסיות.
לאחר ההכרזה על פרסלב כעיר בירה, היא התפתחה במהירות והפכה למרכז פוליטי, ספרותי, אמנותי ותרבותי בבולגריה. הצאר סמיון בנה ופיתח את הבירה במשך 28 שנים והיא הגיעה לשיא התפתחותה בזמנו של הצאר פטר הראשון.

דעיכה

ב-969 סוויאטוסלב, נסיך קייב, צר וכבש את פרסלב, וב-972 היא נכבשה והועלתה באש על ידי הקיסר הביזנטי יוחנן הראשון צימיסקס. הכובשים בזזו את אוצרות פרסלב, סמלי שלטון הצאר הבולגרי והספרים שבספריית הצאר סמיון הראשון. למרות ההרס הגדול, תושבי העיר הצליחו לשקם אותה, אבל קרנה של פרסלב ירד והיא איבדה את תפקידה בתור המרכז הכלכלי והפוליטי של בולגריה.

הבראת פרסלב

בשנותיה הראשונות של האימפריה הבולגרית השנייה התאוששה פרסלב מחורבנה כאשר פטר הרביעי, קיסר בולגריה מלך בעיר. במאה ה-13 המונגולים כבשו את העיר פעמיים והחריבו אותה. פליטי פרסלב הקימו יישוב חדש, שנקרא אף הוא "פרסלב" ומוקם בסמיכות לעיר העתיקה. כיום, שוכנת במקום העיר "וליקי פרסלב", שבה מתגוררים 9,237 תושבים (נכון לשנת 2010).
מרסלה (יין)

יין מרסלה (Marsala)  הוא שם לסוג של יין המופק באזור העיר מרסלה בסיציליה (איטליה). ליין מעמד של "Denominazione di origine controllata" (יין מפוקח) על ידי ממשלת איטליה. 
למרות שבני העיר לעיתים שותים את המרסלה "נקי", הוא משווק בדרך כלל כיין מחוזק. באופן מסורתי, חיזקו את יין המרסלה עם אתנול, על מנת שישרוד נסיעות ארוכות בים.
הזר הראשון אשר מתאר מרסלה הוא ככל הנראה סוחר אנגלי בשם ג'ון וודהאוס. ב-1773 הגיע וודהאוס לעיר מרסלה ו"גילה" את היין המקומי, שיושן בחביות עץ והיה בעל טעם דומה לזה של יינות מחוזקים ספרדיים ופורטוגזיים שהיו נפוצים באותה תקופה באנגליה. יין מרסלה מחוזק מיוצר בתהליך שנקרא in perpetuum, הדומה למערכת הסולרה שבה משתמשים לייצור שרי בחרס דה לה פרונטרה שבספרד.
תקשורת בישראל

דואר

ענף הדואר בישראל צועד לקראת תחרות. רשות הדואר נהפכה לחברת דואר ישראל (עדיין בבעלות ממשלתית). כאשר בהדרגה יאפשרו לשחקנים נוספים להיכנס לשוק מסירת פרטי הדואר במשקל של עד חצי ק"ג, על מנת שיתחרו בחברת דואר ישראל ובתקווה יוזילו מחירים.

פנים ארצית

בישראל פועלות בתחום הטלפוניה הקווית שבע חברות בעלות רישיון מפ"א (מפעיל פנים ארצי) המציעות שירותים ללקוח הביתי: בזק, הוט, 012 סמייל, נטוויז'ן, סלקום, פרטנר ואקספון.
חברת בזק היא הוותיקה מכולן. חברת הוט משתמשת בתשתית הכבלים שלה, שעליה היא מספקת את שירות הטלפוניה. הפרישה של התשתית בכל המדינה לא מלאה ולכן לא כל בית בישראל יכול להיות מנוי של הוט, לעומת זאת לבזק יש תשתית בכל ישוב וישוב בארץ. החברות סלקום ואורנג' משתמשות בתשתית הסלולרית שברשותן, ואילו 012 סמייל ונטוויז'ן משתמשות בתשתיות של שאר החברות על ידי טלפוניה מבוססת אינטרנט.

בינלאומית

בישראל פועלות שש חברות בתחום הטלפוניה הבינלאומית: בזק בינלאומי (קידומת 014), 012 סמייל, נטוויז'ן (קידומת 013), 017 הוט מוביל  (קידומת 017) ו אקספון (קידומת 018), הלו 015  בקידומת 015. כל החברות מציעות שירות מנויים המוזיל את מחיר השיחה, למעט, הלו המציעה תעריפים זהים למנויים ולמזדמנים, ולמעשה ביטלה את הצורך להפוך למנוי. מנוי משויך המחייג למספר טלפון בחו"ל מוסיף את הקידומת 00 ולא את הקידומת הספציפית של החברה (כפי שהיה בעבר, כאשר בזק הייתה מונופול בתחום). בעקבות העובדה שיש לחברות אלה תשתית נרחבת של קישוריות לעולם, רובן גם מציעות שירותי חיבור לאינטרנט.

טלוויזיה מסחרית

בישראל, שוק הפרסום בטלוויזיה הוא למעשה דואופול. העוגה מתחלקת בין קשת 12 ורשת 13. עד לפיצול ערוץ 2, התחלקה בין ערוץ 2 (על זכייניותיו קשת ורשת, ובעבר גם טלעד) וערוץ 10, ולתקופה של שנה לאחר הפיצול בין 3 ערוצים מסחריים: קשת 12, רשת 13 וערוץ עשר. בנוסף פועלים ערוצים מסחריים זעירים שהכנסותיהם מפרסומות: ערוץ 9, ערוץ 20, ערוץ 24 והלא TV.
בנוסף, גוף השידור הציבורי בישראל, תאגיד השידור הישראלי מקבל מימון גם באמצעות חסויות בטלוויזיה בערוץ כאן 11. מימון נוסף מגיע מתקציב המדינה ומאגרת הרדיו לרכב. עד לסגירת רשות השידור, הערוץ הראשון גם עשה שימוש בחסויות כמקור הכנסה נוסף, אף על פי שרוב תקציבו הגיע מתשלום האגרה של כל בית בישראל בו קיים מקלט טלוויזיה (למעט החרגות על פי החוק).

חיבור לאינטרנט

שוק החיבור לאינטרנט בישראל מחולק לשניים: ספקי תשתית וספקי אינטרנט.
ספקי התשתית הקווית הם חברת בזק וחברת הוט. ספקי האינטרנט הגדולים הם בזק בינלאומי, נטוויז'ן, 012 סמייל וכן כ-35 חברות וגופים נוספים.
מהירות הגלישה הגבוהה ביותר לגולש הביתי עומדת כיום על 100Mbps והעלאה בקצב 3Mbps.

אינטרנט נייד

כיום שלוש החברות הסלולריות הגדולות מספקות אינטרנט נייד. החיבור נעשה באמצעות מודם סלולרי המתחבר למחשב או מורכב כחלק אינטגרלי ממחשב נייד או מחשב לוח, המהירות המקסימלית המשווקת כיום (2013) עומדת על 25mbps.

איסוף נתוני תקשורת

בזיכיון החברות הסלולריות ישנם שני נספחים סודיים האסורים לפרסום המאפשרים לגורמי ביטחון כמו צה"ל והשב"כ, להתחבר אל המערכות הממוחשבות שלהן, לשלוף מידע על השיחות הנכנסות והיוצאות ולגלות את מיקומו של הטלפון הסלולרי השייך למנוי בדיוק של עשרות מטרים, וכל זאת ללא צורך בצו בית משפט. ישראל הודתה בקיומם של נספחים אלו בנובמבר 2007, בעקבות עתירה שהגישה התנועה לחופש המידע לבית המשפט לעניינים מינהליים בירושלים. ב-17 בדצמבר 2007 אישרה הכנסת את חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה - נתוני תקשורת) המאפשר גם למשטרת ישראל ולגורמי אכיפת חוק אחרים לשלוף נתוני תקשורת ללא פיקוח שיפוטי.
SmartThings

היסטוריה

הרעיון ל-SmartThings נהגה על ידי המייסד והמנכ"ל אלכס הוקינסון בחורף 2011 כאשר בית ההרים של משפחתו בקולורדו נפגע קשות לאחר הפסקת חשמל שגרמה לצינורות הבית שלו לקפוא ולהתפרץ. עם חזרת החשמל, המים זרמו דרך הבית הריק מדיירים וגרמו לנזקים של כ-80,000 $. הוקינסון ציין שהוא היה יכול היה למנוע את הנזקים אם הוא היה יודע מה קורה בתוך הבית. לאחר שהוא לא הצליח למצוא פתרון מתאים לבעיה, הוקינסון והמייסדים החלו לבנות אב-טיפוס של SmartThings.

2012

בספטמבר 2012 סמארטינגס גייסה 1.2 מיליון דולר בעזרת פרסום מבצע ב-Kickstarter. הפרסום זכה בפרס של 100,00 יורו בתחרות "ניצוץ של גאונות" בכנס Dublin Web Summit בדבלין באוקטובר 2012. בדצמבר 2012 גויסו עוד 3 מיליון דולר עם ייסוד החברה.

2013

חברת סמארטינגס החלה למכור מוצרים לשוק האזרחי באוגוסט 2013 דרך האתר שלה ובספטמבר 2013 גם דרך החנות של אמזון. מנהלת מכירות אינטרנט שלפני כן הייתה מנכ"ל ב Etsy , מריה תומס, הצטרפה למייסדי סמארטינגס בתחילת 2013 אחראית שירות לקוחות. בנובמבר 2013 סמארטינגס הוסיפה עוד 12.5 מיליון דולר בסדרה של של סיבובי מימון בהובלת שותפות גריילוק (Greylock Partners) ושותפות Highland Capital Partners.
שדה הנפט חלץ

היסטוריה

שדה הנפט באדמות הכפר חוליקאת (כיום חלץ) התגלה בשכבות מתקופה היורה במסגרת סקר גאולוגי שערכה ממשלת המנדט בשנת 1933. חברת הנפט העיראקית (Iraq Petroleum Company), קיבלה את הזיכיון והחלה לקדוח במקום. בשל קשיים טכניים, פרוץ המרד הערבי הגדול ופרוץ מלחמת העולם השנייה, נעצרו העבודות שוב ושוב ולא חודשו לאחר 1947. הכפר חוליקאת נכבש במלחמת השחרור ובשנת 1950 הוקם במקום מושב חלץ.
בשנת 1952 נחקק בישראל חוק הנפט, לפיו הועברו כל הזיכיונות הבריטיים לידי המדינה באמצעות חברת חיפושי הנפט הממשלתית חנ"ל (חיפושי נפט לישראל) וחברת ההפקה הממשלתית "לפידות". עם זאת קבע דוד בן-גוריון את העיקרון שמימון לחיפושי נפט יגיע ממקורות בחו"ל ולא ממקורות מימון ממשלתיים.
חברת "לפידות" החלה לקדוח בשדות חוליקאת ב-1955 ובבוקר יום שישי, 23 בספטמבר, ימים ספורים לפני יום כיפור אותה שנה, פרץ נפט מן הקידוח, מעומק של 1,515 מטרים. הגילוי עורר סערת רגשות במדינה הצעירה. דבר הגילוי התפרסם בכותרות ראשיות בעיתונות, נכתב שיר שהפך ללהיט ("נפט זורם בחוליקאת" מאת שלמה וייספיש וחיים שלמוני) ובקבוקונים עם נפט "תוצרת ישראל" נמכרו בארץ ובריכוזים יהודיים בחו"ל. פועלי הנפט העבריים כיכבו בכרזות וביומני החדשות. התחושה הייתה שישראל עומדת להפוך עד מהרה למעצמת נפט כשכנותיה. ערכן של איגרות המלווה של ממשלת ישראל עלה ופנחס ספיר, שהיה אז שר המסחר והתעשייה, מונה על ידי בן-גוריון למצוא מימון לחיפושי וקידוחי נפט נוספים.
במהלך השנים נקדחו בשדה חלץ כ-80 קידוחים (בשמות סדרות הבארות "חלץ", "ברור", "כוכב" שהתגלו ב-1957 מדרום ליישוב כוכב ו"שרית". רק 55 מהם נמצאו כדאיים, בהיקף של כ-100 חביות ביום.
נכון לשנת 2013, בכל קידוחי חלץ מפיקים כ-120 חביות ביום, לעומת 350 לאחר גילוי הנפט.

חשש לזיהום סביבתי באתר קידוחי הנפט בשדה חלץ

בחודש יוני 2015 התפרסמה ידיעה המעלה חשש על כך שפעילות הפקת הנפט גורמת לזיהום סביבתי חמור. המידע התגלה בעקבות סיור של ניצן מתן במסגרת עבודתו בעמותה לאיכות הסביבה "צלול".
ניב רז

ביוגרפיה

רז נולד ברעננה. הוא למד בבית הספר לאמנויות הבמה בית צבי.
הוא שיחק בסדרת הדרמה "חדר מלחמה" ששודרה בערוץ 2. בנוסף, השתתף בשתי העונות הראשונות של הדרמה המוזיקלית היומית "השיר שלנו" ב-yes. רז שיחק גם בהצגות תיאטרון, בהן "בת הים הקטנה", "תיבת נח" ו"פרח לב הזהב".
בשנת 2006 השתתף בסרט הקולנוע "ריקוד מסוכן" של מנחם גולן, לצד אליענה בקייר. הוא הופיע גם בסדרת הטלוויזיה "עד החתונה" של אבנר ברנהיימר, לצדו של עפר שכטר. בסדרה זו הוא מגלם מעצב אופנה הומוסקסואל.
בשנת 2007, רז הופיע בהצגת הבידור "הגליל והתחתון", לצדם של אוולין הגואל ועמוס תמם.
בשנת 2009 שיחק בעונה השלישית של "האלופה" בתור מאיר פדידה, אביו של סער פדידה בצעירותו.
כמו כן הנחה את התוכנית "הרחובות שלנו" של "רשת", תוכנית העוסקת ברחובות מרכזיים בערי ישראל.
בשנת 2010 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "חצויה" בתור הברמן של מועדון הערפדים. 
כמו כן, רז שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "מנדלבאום בלש פרטי", "כאן גרים בכיף", "האקס המיתולוגי", "חברות" ו"חדר מלחמה". ב-2014 השתתף בעונה הרביעית של הסדרה "גאליס".
רז שיחק גם בסדרת הנוער "נעלמים" בתור מוטי קליין, אביהם של אמה ושל אלון קליין.
רז נשוי לשחקנית אלונה וינד רז, ששיחקה לצדו בסדרה "השיר שלנו".
ירין קימור

ירין קימור (נולד ב-27 ביולי 1952) הוא סופר, מרצה ובמאי ישראלי, העוסק גם בקסמים. קימור עוסק בבימוי סרטים דוקומנטריים שרובם שודרו בערוץ הראשון ועסקו בפרשיות ביטחוניות וארגוני ריגול. בשנים האחרונות קימור כתב שני ספרים בנושא פיתוח חשיבה יצירתית והמציא משחק קופסה של חידות מחוץ לקופסה ומשתמש בקסמים כדי להדגים את תהליכי החשיבה.
כיום מרצה קימור על חשיבה יצירתית ופרזנטציה בארץ ובעולם.

ביוגרפיה

קימור גדל בחיפה, והוא בנו של פרופ' ברוך קימור (קומרובסקי), מחלוצי חקר הימים והאגמים בישראל. שירת בחטיבת גולני בקו הראשון במלחמת יום הכיפורים. קימור הוא בוגר של האוניברסיטה העברית ושל ה(world press institute (WPI ושימש שנים רבות כעורך ובמאי בערוץ הראשון. בין השאר שימש כעורך משנה בתוכנית המדע תצפית, כתב בחדשות השבת וביומן השבוע. כמו כן שימש ככתב כלבוטק, כתב לענייני חינוך בחדשות ועורך מבט שני. הוא היה ראשון לחשוף את העובדות מאחורי טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן והמלחמה הסמויה שהמוסד מנהל נגד הטרוריסטים של ארגון ספטמבר השחור. 
ירין הוא יוזם שידור שמותיהם של חללי מערכות ישראל בערוץ 33, שידור שמתקיים מדי יום זיכרון מאז שנות ה-90.
היה נשוי לבמאית דלית קימור.

חשיבה יצירתית

בשנים האחרונות עוסק קימור בפיתוח שיטה לחשיבה יצירתית ובהרצאות בתחום, תוך התמקדות ביצירתיות הישראלית והמוח היהודי והדגמה של השיטה בקסמים.
בין השאר כתב שני ספרים ופיתח ערכת משחק.
מיכל ליפסון

השכלה

מיכל ליפסון נולדה בחיפה. כאזר היא הייתה בת 8 המשפחה עברה לברזיל. אחרי שסיימה שתי שנות לימודים כתלמידה לתואר ראשון במכון לפיזיקה של אוניברסיטת סאו פאולו, קיבלה ליפסון תואר ראשון בפיזיקה מהטכניון ב-1992. היא המשיכה ללימודי הדוקטורט בטכניון, אותו קיבלה ב-1998, העבודה עסקה במצבים של מיקרו-מהודים אופטיים מוליכים למחצה. אחרי-כן שהתה שנתיים בפוסט-דוקטורט אצל פרופסור ליונל קימרלינג ב-MIT, שלאחריו קיבלה משרה באוניברסיטת קורנל ב-2001.
בשנת 2015 היא קיבלה תואר פרופסור באוניברסיטת קולומביה.

מחקר

ליפסון ידועה במיוחד בשל עבודתה על פיתוח התקני סיליקון אופטיים, במטרה להשתמש באור כתחליף למוליך חשמלי בשבבים. היא פירסמה את מאמרה הראשון בנושא ב-2004.
מאמר חשוב נוסף שלה התפרסם ב-2006.
היא עובדת גם על פיתוח של "גלימת ההסוואה" האופטית, כלומר הסתרה של אובייקטים על ידי שליטה באור. 
ליפסון השתתפה בתוכנית פולברייט,

וזכתה בפרס לחוקר הצעיר מטעם הקרן הלאומית למדע (National Science Foundation)‏ (NSF).
עבודתה התפרסמה ב-Nature,‏ Nature Photonics וכתבי עת נוספים.
מבצע מושתראק

רקע

נשיא ארצות הברית ברק אובמה החל עוד באוגוסט 2009 בהגברת הפעולות ההתקפיות של הקואליציה, וזאת על-מנת לפגוע קשה בטליבאן בשביל שהממשלה האפגנית תוכל לשלוט במדינה וכוחות הקואליציה יוכלו לצאת ממנה. הדבר התבטא בעיקר בהעברת הפעילות הקרקעית של הכוחות האמריקניים אל מחוז הלמנד שבדרום המדינה, מחוז שהפך למרכז הטליבאן. לקראת מבצע מושתראק החלו כוחות הקואליציה באימון כוחות הביטחון האפגניים בפעילות בכמויות גדולות. בנוסף לכך, על-מנת לפגוע בשרשרת הפיקוד של הטליבאן, החלו כוחות הקואליציה להשתמש יותר ביחידות מיוחדות לסימון מטרות עבור מטוסים וטילים.

התקדמות המבצע

את תחילת המבצע סימנה תנועת המסוקים הרבה אל אזור העיר מרג'ה, תנועה שהתגברה עם סיום תפיסת שטחי כינוס על ידי חיילי יחידות מיוחדות. במקביל החלה תקיפה מרוכזת של האזור מהאוויר, כשאת ההרוגים הראשונים של הטליבאן זוקפים למסוקי קרב וכלי טיס בלתי מאוישים. המבצע התעכב מעט עם הגעת הכוחות אל מרג'ה בשל המילכוד הרב על הדרכים הראשיות אל העיר והקושי הלוגיסטי ביצירת דרכים חלופיות בשל גאוגרפיית האזור (מרג'ה נמצאת בקירוב לנהר, מה שגרם ליצירת תעלות מרובות בסביבתה). עם זאת, הצליחו כוחות הקואליציה להיכנס אל מרג'ה עוד ביומו הראשון של המבצע.
מיד לאחר הכניסה למרג'ה דווח שכוחות הטליבאן החלו לסגת אל פאתי העיר ויישובים הקרובים אליה. בשל כך, החלו כוחות הקואליציה בפעולות לטיהור סופי של מרג'ה והיישובים סביבתה. לוחמי הקואליציה ובהם כוחות הנחתים והכוחות המיוחדים נתקלו בהתנגדות עיקשת ובתקיפות אינטנסיביות אך מפוזרות של כוחות הטליבאן, עימותים בהם תמיד הייתה יד הקואליציה על העליונה. ככל שכוחות הקואליציה התקדמו כך הם מצאו כמויות סמים גדולות יותר, שהסתכמו בסופו של דבר בעשרות טונות של צמחי פרג, קרוב ל-20 טונות אופיום, ועוד מאות קילוגרמים של סמים אחרים.
ב-25 בפברואר הסתיימו סופית כיבוש וטיהור סביבת מרג'ה, לאחריהם המשיכה לחימה בעצימות נמוכה שהתבטאה בתקיפות ומארבים לכוחות הקואליציה.
פרנסס אונדיוויילה

ביוגרפיה

אונדיוויילה נולדה לאס פאלמס דה גראן קנריה, היא נבחרה למיס ספרד 1980 וייצגה את ספרד בתחרות מיס עולם 1980 ומיס תבל 1981. 
היא למדה תקופה משחק ולאחר מכן היגרה למקסיקו. היא גילמה את האנטגוניסטית בטלנובלה מריה מריה ושיחקה באחד התפקידים הראשיים בטלנובלה חתולה פראית.
היא התארחה במספר פרקים של הטלנובלה "יפה היא לא" ששודרה בערוץ ויוה ובטלנובלה אם חורגת (טלנובלה), היא כיכבה גם במספר סרטי קולנוע מקסיקניים.
X-5

עיצוב ופיתוח

האב טיפוס לא מושלם של המסרשמיט P.1101, שנמצא על ידי כוחות אמריקאיים ב-1945 במתקן ניסוי ב-Oberammergau, גרמניה, הובא לארצות הברית. למרות שנפגע במעבר, אב הטיפוס נשלח אל מפעלי חברת בל בבאפלו, ניו יורק, שם קבוצת מהנדסים וטכנאים למדו מקרוב על עיצוב המטוס. הצוות בראשות המעצב המפקח רוברט ווד, הגיש הצעה עבור עיצוב דומה.
למרות שעל פני השטח המסרשמיט וה-X-5 נראים דומים, ה-X-5 היה מורכב בהרבה מהמסרשמיט P.1101, עם שלוש אפשריות פריסה לכנף: 20°, 40° ו-60°. ציר מיוחד נבנה עבור הכנף, שנתן לה את היכולת לפרוס את עצמה ולנעול את הכנף במקומו. המעבר מפריסה מלאה לפריסה מינימלית לקח פחות מ-30 שניות.
ל-X-5 היו בעיות סחרור חמורות ביותר שנבעו מפריסה אווירודינמית לקויה של המטוס, במיוחד הזנב והמייצבים שמוקמו במקום גרוע, כך שבכמה עמדות כנף, המטוס יכול היה להיכנס לסחרור אובדני. בעיית הסחרור-הזדקרות של המטוס גרמה בסופו של דבר להתרסקות המטוס השני ב-1953 ולמותו של טייס המבחן.
בעיה זו גרמה גם לביטול התוכנית של חיל האוויר האמריקאי לשנות את עיצוב ה-X-5 וליצור מטוס קרב טקטי זול לשימוש נאט"ו ומדינות אחרות.

היסטוריה מבצעית

שני מטוסי X-5 נבנו. הראשון הושלם ב-15 בפברואר 1951, ושני המטוסים ביצעו את טיסות הבכורה שלהם ב-20 ביוני וב-10 בדצמבר 1951. כמעט 200 טיסות נעשו במהירויות של עד 0.9 מאך בגובה של 40,000 רגל (12,200 מ'). אחד המטוסים אבד ב-14 אוקטובר 1953, כאשר לא הצליח להתאושש מסחרור של 60 מעלות. טייס חיל האוויר האמריקני קפטן ריי פופסון מת בתאונה בבסיס חיל האוויר אדוארדס. ה-X-5 השני נותר באדוארדס המשיך בבדיקות עד 1955, ונשאר בשירות כמטוס מרדף עד 1958.
ה-X-5 הציגו בהצלחה את היתרון של עיצוב הכנף המשתנה עבור מטוסים המיועדים לטוס במגוון רחב של מהירויות. למרות בעיות היציבות של ה-X-5, הרעיון יושם מאוחר יותר בהצלחה ב-F-14 ב-F-111, במיג 23, בטורנדו (מטוס קרב) וב-B-1 לנסר במטוסים כאלה.
הX-5 ששרד מוצג כיום במוזיאון הלאומי של חיל האוויר האמריקאי לשם הובא במרץ 1958.
מוסרות

מוסרות (גם מסורה) הוא שמו של מקום הנזכר במקרא כאחת מתחנות (ה28 במספר) בני ישראל במסעם לאחר יציאת מצרים.
בני ישראל הגיעו למוסרות לאחר שהיו מחשמונה, וממסורות המשיכו לבארות בני יעקן, בדרכם לארץ ישראל:"וַיִּסְעוּ מִמֹּסֵרוֹת וַיַּחֲנוּ בִּבְנֵי יַעֲקָן" (ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק ל"א).

סדר המסעות

בספר דברים חזרה התורה על פירוט מסעות בני ישראל במוסרות אך בשינוי סדר המסעות: "וּבְנֵי יִשְׂרָאֵל נָסְעוּ מִבְּאֵרֹת בְּנֵי-יַעֲקָן מוֹסֵרָה; שָׁם מֵת אַהֲרֹן וַיִּקָּבֵר שָׁם, וַיְכַהֵן אֶלְעָזָר בְּנוֹ תַּחְתָּיו" (ספר דברים, פרק י', פסוק ו').
בתלמוד ירושלמי התקשו בדברי הפסוק, שהרי אהרן מת ונקבר בהור ההר, ואילו בפסוק זה נאמר שמת במסורה. מלבד זה התקשו בסתירת הפסוקים כאשר בספר במדבר כפי שהובא לעיל נאמר שבני ישראל נסעו ממסורות לבני יעקב, ואילו בספר דברים נאמר שנסעו מבארות בני יעקן למוסרה.
בתלמוד ישבו את שתי הקושיות בכך שלאחר שנסתלקו 'ענני הכבוד' במיתת אהרן ב'הור ההר', שהגינו על בני ישראל, פחד בני ישראל ממלחמה עם כנען מלך ערד, ורצו לחזור לאחריהם למצרים, וחזור בפועל עד לבני יעקן, ומשם הלכו שוב למוסרה, עד שנלחמו בהם שבט לוי והחזירו אותם חזרה, ובמלחמה זו הרג שבט לוי מבני ישראל שמונה משפחות ובני ישראל הרגו מבני לוי ארבע משפחות, לאחר מעשה זה הבינו בני ישראל שמה שגרם להם למלחמה זו ולהרוגים הוא מפני שלא ספדו לאהרן הכהן. לכן מיד ערכו הספד בעודם במסורה, לכן נכתב בפסוק כאילו מת אהרן במוסרה.
אמנם בפרשני המקרא כתבו ליישב את סתירת בפסוקים בדרכים אחרות, על פי פשוטו של מקרא:
הרשב"ם על התורה כתב ליישב הסתירה בפשוטו, שכוונת התורה "נסעו מבארות בני יעקן מוסרה" היינו מבני יעקן שליד מוסרה, או מבני יעקן שהגיעו לשם ממוסרה.
בפירוש האבן עזרא כתב ליישב ש'מוסרות' הוא מקום אחד, אך 'מוסרה' הוא מקום אחר. אך הרמב"ן דחה פירושו, וכתב שדרך התורה לשנות במעט את שמות המקומות והאנשים.
גלרוס (קנטון)

גאוגרפיה

רובו של שטח הקנטון הוא הררי וחוצה אותו הנהר לינת. הנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בפסגת הר הטודי שבהרי האלפים - 3,614 מטר. בצפון הקנטון שוכן אגם גדול, בשם אגם ולן אשר שני שלישים משטחו (כ-24 קמ"ר) נמצאים בשטח הקנטון. שטח הקנטון הוא 685 קמ"ר, כחציו נחשב ראוי לעיבוד חקלאי וכ-15% משטחו מכוסה על ידי יערות.
הקנטון גובל מצפון וממזרח בקנטון סנט גלן, מדרום בקנטון גראובינדן, מדרום מערב בקנטון אורי ובמערב בקנטון שוויץ.

היסטוריה

הדת השפיעה רבות על היסטוריית הקנטון. המתיישבים לחופי הנהר לינת הומרו לנצרות במאה ה-6 על ידי הנזיר האירי פרידולין, שדמותו מתנוססת כיום על סמל הקנטון. אותו נזיר ייסד את מנזר סקינגן. מהמאה ה-9, האזור הסובב את העיר גלרוס היה של המנזר. עד 1288 השיג בית הבסבורג טיפין טיפין את כל זכויותיו של המנזר. מה שהוביל להצטרפותם של אנשי גלרוס לאיחוד השווייצרי ב-1352.
הכומר הולדריך צווינגלי שהקים את תנועת הרפורמציה בשווייץ, במקביל למרטין לותר הגרמני, כיהן ככומר בגלרוס מ-1506 עד 1516, עוד לפני שנהיה רפורמטור. האזור ידע מאבקים רבים בין פרוטסטנטים לקתולים ועל כן, כדי להבטיח את השלום, הוחלט ב-1623 שלכל צד תהיה אספה כללית משלה וב-1683 כל צד קיבל את הזכות לבתי משפט נפרדים. ב-1836 אומצה חוקה שאיחדה את האסיפות הכלליות. ב-1960 היו כ-70% מתושבי גלרוס פרוטסטנטים וכ-30% קתולים.
בין 1798 ו-1803 הוכלל גלרוס בקנטון לינת קצר הימים אשר הוקם על ידי נפוליאון, מכיוון שגלרוס הייתה שותפה בלחימה נגד צרפת.

כלכלה

גאוגרפיית הקנטון, המושלג מאוד ובו חלק מהרי האלפים גרמה לתעסוקה רבה בתחום הרעפים במאה ה-17. טווית כותנה הייתה חשובה במאה ה-18 כתוספת לטווית הצמר המסורתית. התיעוש הכניס לשוק גם את תחומי ההדפסה על כותנה, הפקת אנרגיה הידרואלקטרית, מתכת, מפעלים ממוכנים וטחנת נייר.
התחומים המסורתיים כמו חליבה והרבעת בקר לא הוחלפו על ידי הפיתוחים התעשייתיים, והמשיכו לקחת חלק בכלכלת האזור.
מולי מפרש מקסיקו

תזונה

מולי מפרש מקסיקו ניזון מתולעים, סרטנים, חרקים וצמחים שונים.

באקווריום

זנים קטנים במיוחד מתאימים לגידול באקווריום. עם זאת, דג זה אינו קל לגידול בשבי כמו מולי מפרש, או מולי שחור. הם צריכים אקווריומים גדולים ומרווחים המאווררים היטב, עם מעט מים מליחים. הם מסוגלים לעמוד בטמפרטורות גבוהות יותר מאשר רוב דגי המחמד. למרות שהם יכולים לשרוד מעל 30°C לפרקי זמן ארוכים, טמפרטורת המים צריכה להיות בין 25 עד 30°C. חשיפה ישירה לאור שמש, שפע של מזון צמחי, כגון חסה, אפונה, או אצות מסוימות, נחוצים לבריאות מיטבית; באזורים סובטרופיים בקיץ, הם יכולים לחיות בחוץ באקווריומים לא מחוממים; באזורים ממוזגים, חימום גיבוי עשוי להיות נחוץ.