דנה ברגר

ביוגרפיה

דנה ברגר נולדה בשכונת נווה שאנן שבחיפה, גדלה והתחנכה בירושלים, שם נחשפה לראשונה למוזיקה והחלה בלימודיה המוזיקליים. בגיל שבע החלה לנגן בפסנתר ומספר שנים לאחר מכן גם בגיטרה. ברגר החלה לכתוב שירים בגיל 14. במהלך 1987 הצטרפה ללהקת "או באן", שהוציאה לרדיו שני שירים: "פלוטוניום רדיואקטיבי" שנכתב נגד זיהום אוויר ו"הכחולים", שנכתב נגד משטרת ישראל ("הכחולים" הוא שם נרדף לשוטרים, שלובשים מדים בצבע כחול).
ב-1989 שירתה ברגר בצה"ל במסגרת להקת הנח"ל, אך זו פורקה במהרה מכיוון שחלק מחבריה הואשמו בעישון חשיש. עקב השירות הצבאי נאלצה ברגר לפרוש מלהקת "או באן" והוחלפה על ידי השחקנית ציפור אייזן, אך זמן קצר לאחר מכן ההרכב התפרק.

קריירה מוזיקלית

ב-1990, לאחר שירותה הצבאי, נרשמה לבית הספר למוזיקה רימון. בתום שירותה הצבאי הופיעה ברגר בלהקת "בלאגן" לצד דן תורן ושימשה כסולנית. במסגרת הלהקה נודעו ביצועיה לשיר "שקט", שכתבה יונה וולך והלחין יובל מסנר, ולשירים "גברים מקצוענים", "קרני", "תער חד", "חוץ לארץ" ו"שלושה ימים", שהלחין מסנר למילים של לאה גולדברג. בנוסף, במהלך אותה תקופה השתתפה בתפקידים ווקאלים באלבומו הראשון של עמיר לב "רוצה לראות אתכם במקומי". להקת "בלאגן" התפרקה ב-1992, בטרם הוציאה את אלבומה היחיד "גן עדן עירוני" (על גבי תקליט ויניל ועל גבי דיסק, כשלאלבום נוספה כבונוס גרסה מוקדמת לשיר "לצלול"). הייתה זו נקודת מפנה חיובית בקריירה של ברגר, אשר החלה לשחק באותה שנה בסדרת הטלוויזיה "עניין של זמן". כמו כן השתתפה ברגר באופרת הרוק "סאמארה" של הלל מיטלפונקט וביצעה בפסטיגל 1992 את השיר "ואני לא ידעתי" (מילים ולחן: מקס גת מור, עיבוד: עובד אפרת).
בהמשך דרכה שבה ברגר לשתף פעולה עם תורן ואמנים אחרים, כגון שרון חזיז (שבאלבומה הראשון הופיעו שני שירים שברגר כתבה והלחינה: "אתה עצוב" ו"שתי חברות", האחרון בדואט עם חזיז) ורפי אדר, שברגר עבדה במסעדתו בדומה למוזיקאים נוספים, בהם סיגל קלרמן; היא השתתפה באלבומו של אדר "הלב המלא של קונטינקה" בדואט "אל תוותרי עלי", שהוא חידוש לשירו של אריק איינשטיין. ברגר הופיעה לראשונה כזמרת סולנית בשנת 1993 במסגרת פסטיבל המוזיקה "רוק בים האדום", כאשר דודי לוי ועמיר לב מלווים אותה בניגון.
ב-1994 יצא אלבומה הראשון שנקרא בפשטות "דנה ברגר", בו כתבה והלחינה חומרים רבים באלבום ושיתפה פעולה בהפקתו עם ורד קלפטר בלחן מספר שירים, ועם ג'וני שועלי, ברי סחרוף, עודד פרח ורע מוכיח. סגנון האלבום היה רוק "כסחני" ו"פראי" למדי, עם טקסטים קשים וחריפים, והשירים הבולטים מתוכו הם "מלך", "והלב שלי ריק" ו"מה יישאר לי בסוף". גם תמונתה של ברגר המופיעה בצד האחורי של העטיפה כשהיא מדממת מהאף היוותה את האווירה המוזיקלית באלבום, שנכשל מבחינה מסחרית.
באמצע שנות ה-90 נהנתה ברגר מפופולריות גוברת. על אף שהוציאה רק אלבום אחד בין 1994 ל-1998, הרי שתקופה זו בכל זאת התאפיינה בפעילות רבה, וכללה בין השאר השתתפות בקמפיין להגברת המודעות למחלת האיידס עם השיר "ביום שלא מאמינים יותר" וכן בתשדירי מפלגת מרצ (ב-1996, למשל, דואט קצר עם זהבה בן ל"שיר לשלום", שבו שונו המילים), לצד הופעות בסרטים "לילסדה" ו"ציפורים בניוטראל".
ב-1998 הוציאה ברגר את אלבומה השני, "פשוט להיות", בהפקת יובל שפריר. אלבום זה התאפיין בנעימות רכות יותר מאשר אלבומה הקודם, ובין השירים הבולטים בו ניתן למנות את "רחוק מהמציאות", "חמימות חולפת", "בוא וניסע מכאן", ו"מחכה לו". גם באלבום זה שיתפה פעולה עם אמנים אחרים, בהם שוב קלפטר ותורן וכן יהודה עדר ואייל קליין. האלבום זכה להצלחה רבה ולווה במספר הופעות מוצלח. לצד האלבום הופיעה ברגר בפרויקטים מוזיקליים ופסטיבלי מוזיקה וילדים שונים. באותה השנה עשתה ברגר קולות רקע לנעימת הפתיחה של הסדרה "טירונות".
בשנת 1999 ברגר התחתנה, וב-2000 הוציאה את אלבומה השלישי, "עד הקצה", בהפקתו של עופר מאירי. בין השירים הבולטים באלבום זה ניתן למנות את "לומדת לעוף", "עד הקצה", "אהבה", "יש בזה טעם" (חידוש לשיר של יעל לוי, שנקרא במקור "לא בוכה") ו"בוכה לך". מכירות האלבום זיכו אותו במעמד אלבום פלטינה. במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' באותה שנה זכתה ברגר בתואר "זמרת השנה".
בתחילת 2003 הוציאה את אלבומה הרביעי, "תוך כדי תנועה", גם הוא בהפקת מאירי. בין השירים הבולטים מאלבום זה ניתן למנות את "בא והולך" (אותו כתבה לבן זוגה, עדי שרון), "תוך כדי תנועה", "גן מאיר" ו"חמש בבוקר". בעקבות האלבום זכתה ברגר פעם נוספת בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים השנתי. בעקבות לידת בתה, החליטה ברגר, לצמצם את פעילותה בתחום המוזיקה. אף על פי כן, השתתפה באותה שנה במחלוקת בנוגע לזכויות היוצרים בין אמנים רבים ותחנת הרדיו גלי צה"ל.
בשנת 2004 השתתפה ברגר ב"פסטיבל השירים של ישראל", בו שרה את "צבעי הערב", אותו הלחינה למילותיה של צרויה להב.
לאחר כשנה המשיכה ברגר בקריירה מוזיקלית לצד הופעות כשחקנית בסדרות ובתוכניות טלוויזיה, בהן "שבתות וחגים" ו"בנות". בשנת 2005 השתתפה באלבום הבכורה של ההרכב מטרופולין, בו שרה יחד עם הסולנית רוני אלטר את השיר "לישון בלי לחלום".
באפריל 2006 יצא אלבומה החמישי של ברגר, "יום יום", הפעם בהפקתו המוזיקלית של לואי להב. בחלק משירי האלבום השתתפה בכתיבה צרויה להב. בין השירים הבולטים מאלבום זה ניתן למנות את "מותר", ו"חרותי". באותה שנה החלה ברגר לדגמן בעבור מותג האופנה "צווארון לבן".
בשנים 2007–2008 שיחקה ברגר בסדרת הדרמה לילדים ונוער "האי". ברגר שרה את שיר הנושא של הסדרה, "כאילו אין מחר", וגם המשיכה במשחק בעונתה השנייה של הסדרה. שנה לאחר מכן חזרה לקריירה המוזיקלית בפרויקט משותף עם הזמר ירמי קפלן והחלה להופיע בסדרת הדרמה "על קצות האצבעות".
עם פרוס 2009 שבה לדגמן - והפעם בגדי הריון עבור המעצבת אבישג ארבל. באותה שנה החלה לשחק בסדרת הדרמה "גירושים נפלאים" שעלתה בלוויין.
בשנת 2010 יצא "הנה באתי הביתה", אלבום משותף לברגר ולאיתי פרל. שיר הנושא של האלבום שימש גם כשיר הנושא של סדרת הטלוויזיה "חטופים". שיר נוסף שבלט הוא הסינגל הראשון "לולי".
לאחר מכן הקליטה ברגר מספר שירים, ביוני 2011 הוציאה את השיר "אם היה לי", השיר זכה להצלחה רבה בהשמעות ברדיו. בדצמבר 2011 הוציאה את השיר "דלתות נפתחות" שזכה גם להשמעות יפות ברדיו והצליח. באוגוסט 2012 הוציאה כסינגל את השיר "כולם צודקים" שנכתב על רקע המחאה החברתית בקיץ 2011 והמחאה הנוספת שנה לאחריה. השיר זכה אף להשמעות יפות והתקבל בברכה. בפברואר 2013 השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון המחודש, לכבודו ביצעה את "תחזרי אליו", השיר יצא רק שנה מאוחר יותר כסינגל לרדיו.
בשנת 2012 שבה לשחק בסדרה "עניין של זמן" את דמותה של דנה, ובמקביל החלה להשתתף בסדרה היומית "יומני החופש הגדול" המשודרת בערוץ דיסני.
אודות ברגר כתב הזמר חמי רודנר את השיר "נפלת חזק", שבוצע על ידי להקתו איפה הילד?. השיר כולל תיאור לא מחמיא שלה: "אשה שאומרים לך: אל תיקח ממנה דבר! תמיד היא תמכור לך סם אהבת אמת". כאשר השיר יצא לאור לרדיו, הוא עורר סערה תקשורתית.
בשנת 2013 היא חידשה בהופעה את השיר "מדוע לא באת" עם ירמי קפלן, השניים חברים טובים שנים. באותה תקופה הקליטה ברגר את אלבומה הבא שיצא בסוף שנת 2014. הסינגל הראשון יצא במאי 2014 ונקרא "מתנות של זמן", השיר התקבל בברכה ברדיו וזכה להשמעות יפות. בעקבותיו יצאו 2 סינגלים נוספים והם: "לבנות ולהרוס" שיצא בשלהי יוני 2014 וזכה גם להשמעות טובות, הסינגל הבא "תחזרי אליו" השתתף בפסטיבל הזמר והפזמון תשע"ג ויצא כסינגל באוגוסט 2014. לאחר מכן יצא האלבום "מתנות של זמן" בחודש ספטמבר בהפקה מוזיקלית של יוסי פיין. לאחר צאת האלבום יצאו גם השירים: "הקירות שלי" ו"תראה אותך" כסינגלים.
השתתפה בעונה השביעית של "הישרדות", היא הגיעה לשבט המאוחד והפכה לזומבית ביום ה-42. את התוכנית היא סיימה במקום החמישי.
בדצמבר 2015 הוציאה את הסינגל "לא ליפול" שכתבה בזמן התוכנית.
בשנת 2016 לקחה חלק באלבום הילדים "האוצר", פרויקט שיזם, הלחין והפיק גל זיו, ומשתתפים בו גם אלון עדר, גדי רונן, יעל דקלבאום ועוד.
בפברואר 2017 העלתה דנה פרויקט מימון המונים בהדסטארט לגיוס 100,001 שקלים לאלבומה העשירי. במרץ 2017 יצא הסינגל הראשון "נגן" אשר זכה להצלחה. בסוף מאי 2017 יצא הסינגל השני "ימים צפופים" בליווי קליפ מצולם בו מככב ליאור אשכנזי. זהו שיר הנושא מתוך האלבום החדש. ביולי 2017 יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום אשר קרוי "אתה לא בבית". באוגוסט יצא הסינגל הרביעי הקרוי "מהפכה". בספטמבר 2017 יצא האלבום לאור. לאחריו יצאו גם הסינגלים: "קומי לכי" ו"אל תאמין לי".
במאי 2018 יצא השיר "בן חייל" שאותו כתבה והלחינה. השיר לווה בקליפ.
באוקטובר 2018 יצא השיר "בלוז אלול" שאת מילותיו כתבה ברגר בעצמה והלחן של תמר אייזנמן.

חיים פרטיים

ברגר התחתנה שלוש פעמים. נישואיה הראשונים היו בגיל 20. ב-9 בספטמבר 1999 נישאה בשנית למתופף שלה, ממנו נפרדה כשנה לאחר מכן. בשנת 2000 הכירה את בן זוגה הנוכחי, התאורן עדי שרון, עמו התחתנה בחתונה אזרחית בטוסקנה. לזוג שני ילדים.
מתגוררת ברמת רזיאל.