נשות המזרחי באמריקה

ארגון נשות המזרחי באמריקה (MWOA -  Mizrachi women Organization of America) הוקם תחילה כהסתדרות עצמאית של נשים בתנועת "המזרחי" בהנהגתן של בסי גוטספלד ואדלה גולדשטיין בארצות הברית. בהמשך בשנת 1934 הוכרז הארגון באופן רשמי כארגון עצמאי למען האישה הדתית לאומית בארץ ישראל. הארגון כאמור נולד מתנועת המזרחי העולמית וחולק עמו את האידאולוגיה שלו. מטרותיו הוגדרו בשנת 1936 כ"בניינה מחדש" של ארץ ישראל ברוח היהדות המסורתית (אורתודוקסית), תמיכה בכל מפעלי מזרחי ביישוב היהודי בארץ ישראל, בקרן הקיימת ובקרן היסוד. הארגון פעל בשתי זירות עיקריות: בארצות הברית בתחום הרוחני ובארץ ישראל בתחום המעשי לנתינת אפשרות של חינוך מקצועי לנערה הדתית בארץ ישראל. בתנועה שירתו נשים באופן עצמאי. עם הקמת התנועה עשו בעיקר עבור נשים, צעירות ובנות בארץ ישראל, אך בסופו של דבר פעלו להקמת מוסדות חינוך עבור שני המינים.

ערב הקמת הארגון

תנועת המזרחי נוסדה בשנת 1902 כתנועה דתית לאומית במסגרת ההסתדרות הציונית ושירתה את המעמד הבורגני-דתי. בשנת 1918, קראה תנועת "המזרחי" לכלל הציבור ללא הבדלי מין לעזור בבניית היישוב היהודי בארץ ישראל להצטרף לתנועה, הן גברים והן נשים. זו הייתה פריצת דרך, בחברה הדתית, השמרנית והפטריאכלית אשר באופן גלוי קראה לנשים לקחת חלק. בשנת 1919 דנו במעמד האישה בתנועה, והוחלט לקבל את הנשים כחברות שוות זכויות בתנועה, ואף לפעול לייסוד אגודות נשים מתוך התנועה במטרה לעסוק בתרבות וחינוך הבנות על מנת למשוך אותן לרעיון הדתי-לאומי. לכאורה, היו הנשים כשוות בין שווים אך למעשה נשארו כאגודת נשים ולא לקחו חלק בעשייה החברתית- פוליטית בתנועה. זו נשארה גברית. בשדה זה הובעה התנגדות נחרצת לפעילות ציבורית ופוליטית של נשים מצד הגברים.

היסטוריה

נשות תנועת המזרחי בארצות הברית, אשר התגייסו לתנועה מתוך הרעיון הציוני לעזור בבניית היישוב בארץ ישראל, גייסו כספים למען ארגון "המזרחי" בהנהגת הגברים. התנועה ביקשה בעיקר לתרום את הכסף לישיבות בארץ ישראל ולבית הספר הדתי ביפו-"תחכמוני". בסי גוטספלד, בת למשפחה ארתודוכסית מגליציה הייתה למנהיגת הנשים המגייסות כספים. בעקבות הצעתו של הרב ברלין, התנדבה בסי בארגון כמגייסת כספים עבור "המזרחי" למען הקמת בתי כנסת וישיבות בארץ ישראל. ערב אחד, כאשר התכנסו הנשים עם הרב יהודה לייב הכהן פישמן, שהיה לאחד ממנהיגי תנועת "המזרחי", הודה הרב לנשים על עבודתן המסורת בגיוס הכספים וביקש את הכסף, אך באותו הרגע, גוטספלד בישרה לרב כי הנשים יחליטו ביניהן לאן הן רוצות לתרום את הכסף ויודיעו לו במהרה. נקודה זו הייתה לנקודת מפנה בתנועה כיון שנשים מעולם לא לקחו חלק בהחלטה לאן לתרום את הכסף, אך מעתה והלאה בצורה הדרגתית, הפכו הנשים מאך ורק מגייסות כספים, גם למקבלות החלטות. בסי ביקרה בארץ ישראל במשך שישה חודשים וניסתה למצוא פרויקט להשקעת הכסף המגויס בחברה הדתית. היא התרשמה מהחינוך הציוני-דתי שקיבלו בנים, אבל התאכזבה מאוד מהחינוך שקיבלו בנות, שכאשר הן מסיימות את בית הספר הן חוזרות לביתן ועוסקות במקצועות מסורתיים. בסי, בתור תלמידת גימנסיה האמינה כי לנערות דתיות מגיע יותר. עם שובה לארצות הברית, החליטו נשות מזרחי להקים בתי ספר לבנות דתיות בארץ ישראל. במקביל הארגון גדל ויותר נשים דתיות החליטו להיות פעילות. 
ארגון נשות המזרחי באמריקה נוסדה בקליבלנד בשנת 1925, בידי בסי (בתיה) גוטספלד כקבוצת נשים הפועלת באופן עצמאי אך עדיין נמצאת תחת ארגון "המזרחי". בשנת 1934 נפרד הארגון באופן רשמי מ"תנועת המזרחי".

נשות מזרחי באמריקה מול ארגון המזרחי

בהסתדרות המזרחי תמכו הגברים בהתארגנות הנשים משיקולים מעשיים: השקיע המזרחי בארץ את כל מרצו בחינוך וסבר כי אין החינוך יכול להצליח אם אין לו המשך מחוץ לשעות ההוראה, למטרה זו נחוצות נשים. עם זאת, הנשים תהו לגבי מידת הערכת הגברים לגבי רמת פעילותן ותרומתן לתנועה. ארגון נשות המזרחי נוסד על בסיס האמונה ביכולתה של האישה בכלל וביכולתה להרים תרומה נשית ייחודית לתנועה הציונית בכלל ולבניית היישוב בפרט. לצד הרצון לקבל תמיכה מתנועת המזרחי, פעילותן של הנשים הביאה להעצמה נשית ועצמאית גם בניגוד לעמדת התנועה, נשות המזרחי ראו לא רק את טובת התנועה במרכז, כי אם גם את טובת הנשים. הן קבעו כי המוסדות העומדים תחת חסותן ופיקוחן הן רכושן ולא רכוש המזרחי.

אחרית דבר

בסי גוטספלד ונשות מזרחי באשר הן השקיעו את כל כוחם בבניית חזון חינוכי לבנות ובנים בארץ ישראל ועל כן, היה הארגון הנשי הרבה יותר יעיל מהארגון הגברי במובנים רבים: כמות מוסדות החינוך, מחויבותם האישית של הלוקחים חלק במלאכה והתוצאות בשטח. "נשות המזרחי", תרמו רבות להקמת היישוב היהודי ואחר כך למדינת ישראל, אולם המחקר טוען כי התרומה הייתה הדדית: ההזדקקות של המדינה שבדרך לעזרתם של ארגונים יהודים בארצות הברית הביאה לתמיכה בקהילות היהודיות שם ולצמיחה משותפת של שתי הקהילות היהודיות הגדולות ביותר. על כן, נשות מזרחי לוקחות חלק בפסיפס הרחב בקשר ההדדי בין הקהילה היהודית בארצות הברית והקהילה היהודית בארץ ישראל וכן בתרומה הגדולה של יהדות ארצות הברית לבניית היישוב.