google/wiki40b huggingface dataset:
ג'יי. ג'יי. וואט

ביוגרפיה

וואט נולד בפיווקי שבוויסקונסין בנם של ג'ון וקוני. שני אחיו הצעירים של וואט משחקים אף הם פוטבול, אחיו דרק נבחר ב-2016 בדראפט ה-NFL על ידי סן דייגו צ'רג'רס ואחיו טי. ג'יי. נבחר ב-2017 על ידי פיטסבורג סטילרס. בנעוריו הצטיין בענפי ספורט שונים בהם כדורסל, פוטבול, בייסבול ואתלטיקה קלה.

קריירה במכללות

ב-2007 למד באוניברסיטת סנטרל מישיגן ושיחק בנבחרת האוניברסיטה אך לא בלט. בתום השנה חזר לויסקונסין, למד במכללה קהילתית ועבד כשליח בפיצה האט. ב-2008 החל ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון, אך לא שיחק בשנה הראשונה בשל חוקי ה-NCAA. הוא שותף ב-13 משחקים בעונת 2009 כשחקן הגנה. ב-2010 שותף ב-13 משחקים בהם רשם 7 הפלות של קוורטרבק הקבוצה היריבה, הוא נבחר לשחקן המצטיין של ויסקונסין בעונה זו, לנבחרת השנייה של המכללות וזכה בפרס רוני לוט לשחקן ההגנה המצטיין של המכללות. בתום העונה החליט לא להמשיך באוניברסיטה ולפנות לקריירה מקצוענית.

קריירה ב-NFL

וואט נבחר במקום ה-11 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NFL לשנת 2011 על ידי יוסטון טקסאנס וחתם על חוזה ל-4 שנים בשווי של כ-11 מיליון דולר. בעונתו הראשונה בקבוצה פתח בכל 16 משחקי הקבוצה בעונה הסדירה ורשם 5.5 הפלות. הוא סייע לקבוצה להעפיל בפעם הראשונה בתולדותיה לפלייאוף עם מאזן של 10 ניצחונות ושישה הפסדים. בניצחון בסיבוב הראשון בפלייאוף על סינסינטי בנגלס, השיג חטיפה לטאצ'דאון והפלה אחת. בסיבוב השני הפסידו וואט והטקסאנס לבולטימור רייבנס במשחק בו השיג וואט שתי הפלות. בעונה השנייה הוביל וואט את הליגה עם 20.5 הפלות, בנוסף רשם 16 יירוטים של מסירות, 4 גרימות השמטות כדור ו-81 טאקלים. הוא נבחר בתום העונה לשחקן ההגנה המצטיין של הליגה וקבוצתו סיימה את העונה הסדירה במאזן הטוב בתולדותיה של 12 ניצחונות ו-4 הפסדים. בפלייאוף הפסידה הקבוצה בסיבוב השני לניו אינגלנד פטריוטס. בעונת 2013 נבחר וואט בפעם השנייה ברציפות לנבחרת העונה ולפרו בול, אך הייתה כישלון מבחינת יוסטון שסיימה עם שני ניצחונות בלבד. 
בתחילת עונת 2014 חתם וואט על חוזה חדש ביוסטון ל-6 שנים, בסך של כ-100 מיליון דולר, הכולל 30.9 מיליון דולר מענק חתימה. החוזה הפך אותו לשחקן ההגנה בעל המשכורת השנתית הממוצעת הגבוהה ביותר בליגה. במהלך העונה השיג וואט 20.5 הפלות, 4 גרימות להשמטת כדור, חטיפה אחת, שני טאצ'דאונים הגנתיים, 10 יירוטי מסירה ו-78 טאקלים. בנוסף הוא שותף גם במשחק ההתקפה של הקבוצה ותפס שלוש מסירות לטאצ'דאונים. הוא נבחר בפעם השלישית ברציפות לנבחרת העונה של הליגה וזכה בפעם השנייה בתואר שחקן ההגנה של השנה. בעונת 2015 זכתה יוסטון בראשות הבית עם מאזן של 7-9. וואט השיג במהלך העונה 17.5 הפלות, נבחר בפעם הרביעית ברציפות לנבחרת שחקני העונה ובפעם השלישית לשחקן ההגנה של השנה. בפלייאוף נפצע וואט במהלך המשחק בסיבוב הראשון מול קנזס סיטי צ'יפס וקבוצתו הובסה 30-0. בעונת 2016 הושבת וואט מפעילות לאחר פציעה בגבו במחזור השלישי. בעונת 2017 הושבת מפעילות לאחר פציעה במחזור החמישי.

פעילות פילנתרופית

וואט הוא מייסדה של עמותה שמטרתה תמיכה בפעילויות בני נוער. בעקבות הנזקים שנגרמו מהוריקן הארווי ביוסטון, גייס וואט כ-37 מיליון דולר לסיוע לשיקום תושבי העיר שנפגעו. על פועלו זכה בספורטאי השנה של ספורטס אילוסטרייטד לשנת 2017, ובפרס איש השנה על שם וולטר פייטון מטעם ה-NFL.
רחל אלבק-גדרון

מחקריה

אלבק-גדרון התמחתה בתחום מחקר אינטרדיסציפלינרי המשלב באופן ייחודי פילוסופיה, ספרות ואמנות. עניינו של מחקר זה הוא מידול תשתיות פרדיגמאטיות של המודרניזם על-פי תבנית מונדולוגית, שאותה הציגה בספרה המאה של המונאדות: לייבניץ והמודרניות של המאה העשרים. פיתחה מודל תאורטי לתיאור הגנריקה של היווצרות גרסאות-טקסט ומתודה להשוואתן בשם 'הטקסט השלישי'. 
אלבק-גדרון חוקרת את סוגיית הפוליטיקה של ההגייה האשכנזית בקריאת הפרוזה העברית בראשית המאה העשרים כחלק מדיון רחב של מחקר בהבחנות סוציולוגיות הקשורות בתופעת ה- Invention of Tradition בשיח הפוסט-מודרני הנוגע להיסטוריוגרפיה של הפרוזה העברית. חשיבותם של מחקריה נעוצה בזווית החדשה שהיא מקנה לשיח על הישראליוּת, כזהות האוצרת בתוכה מתחים בלתי-פתורים של מסורות אבודות או מושכחות ובעיקר של פחדים קמאיים הפורצים ממחוזות של טאבו אל הסימבוליקה הגלויה של הספרות הישראלית. 
בנוסף, היא חוקרת את יצירתו של יואל הופמן על רקע סוגיות יסוד של הפואטיקה המערבית המודרנית והפוסט-מודרנית, ולצדן סוגיות מרכזיות של פואטיקה מזרחית, בעיקר כפי שהתגבשה כאסתטיקה המקושרת לזן-בודהיזם יפני. לתחום מחקר זה מוקדש ספרה: השלישי האפשרי: מחקר מונוגרפי על עבודתו של יואל הופמן (2016). חיבור זה זיכה אותה בפרס ע"ש ס' יזהר לחקר הספרות והוראתה.
ד"ר אלבק-גדרון היא מרצה בכירה במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2007-2006 שימשה כפרופסור אורח במרכז טאובה לחקר היהדות שבאוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה. 
אלבק-גדרון למדה ציור ריאליסטי אצל הצייר ישראל הירשברג בבית ספרו בירושלים (Jerusalem Studio School). עבודותיה הן בסגנון ריאליסטי, בטכניקות שונות: פחם, פסטל ושמן על בד.

חיים אישיים

נשואה לאבידב ליפסקר ואמא לבת ולבן.
טניה סטריטר

קורותיה

טניה סטריטר נולדה באיי קיימן לג'ים וסנדרה יש לה שתי אחיות ואח, היא חונכה באנגליה ולמדה באוניברסיטת ברייטון. בגיל 25 החלה לצלול בצורה תחרותית ועד מהרה החלה לשבור שיאים. ב-19 ביוני 2003 קבעה את שיא העולם של 160 מטרים, והוא היה שיא העולם בין לגברים בין לנשים. השיא נשבר שנה לאחר מכן בוונצואלה על ידי קרלוס קוסטה. שיאה לנשים החזיק שבע שנים עד שהשיאנית הרוסייה נטליה מולצ'נובה עשתה 125 מטר בקלמטה יוון.
בתחילת שנות ה-2000 הייתה תחרות בינה לבין הצוללת אודרי מסטרה שניסתה לשבור את שיאה, ובצלילה ההיא מצאה את מותה.
היא נישאה לפול סטריט באנגליה, הזוג עבר לאיי קיימן ב-1995. ב-2008 נולדה בתם טיילי, לאחר הולדת בתה פרשה סטריטר מהצלילה החופשית. ומתגוררת היום באוסטין טקסס.
התאחדות הכדורגל הצרפתית

היסטוריה

ההתאחדות נוסדה רשמית ב-7 באפריל 1919, מאחר שעד אז היו קיימים בצרפת שני גופים שונים ששררו ביניהם חילוקי דעות רבים, שאף הובילו לשליחת שתי נבחרות צרפת (צרפת א' וצרפת ב') לאולימפיאדת לונדון (1908), כשרק אחת מהן מוכרת על ידי פיפ"א.
נשיאה הראשון של ההתאחדות היה ז'יל רימה, והוא כיהן בתפקיד במשך הזמן הארוך ביותר בתולדותיה, 23 שנה, עד 1942. לאחר מכן חזר לנהל את ההתאחדות מ-1944 ועד 1949. במקביל, שימש כנשיאה השלישי של פיפ"א, וגם בתפקיד זה כיהן במשך הזמן הארוך ביותר, מ-1921 ועד 1954. הוא היה דמות מוערכת מאוד בעולם הכדורגל, והיה מהיוזמים והתומכים ברעיון טורניר גביע העולם. הגביע שחולק עד מונדיאל 1970 נקרא על שמו, גביע ז'יל רימה.
נשיא ההתאחדות המכהן הוא נואל לה גרה, מנהלה לשעבר של קבוצת גנגאן. הוא ניהל את הקבוצה משנת 1971 ועד 1992, וכן מ-2002 ועד תחילת כהונתו ב-2011. כמו כן, היה נשיא ליגת העל הצרפתית, ונחשב למי שהביא תנופה כלכלית לליגה, וסגן נשיא ההתאחדות מ-2005 ועד 2011. הוא נבחר לתפקיד לאחר שנשיאה הקודם של ההתאחדות, ז'אן פייר אסקלט, התפטר מתפקידו בעקבות כשלונה של הנבחרת להעפיל משלב הבתים במונדיאל 2010. ב-8 ביוני 2011 נבחר לה גרה לשמש בתפקיד הנשיא.
בלו אוריג'ין

מצב הפיתוח

בלו אוריג'ין בנתה עד 2019 שלושה טילים מדגם ניו שפרד שטסו אחד עשר פעמים בסך הכל. הראשון שוגר באפריל 2015 והגיע לגובה 93.5 קילומטר, אך הוא התרסק בניסיון הנחיתה. השני שוגר בנובמבר 2015, הגיע לגובה של כ-105 קילומטר ונחת בהצלחה סמוך לנקודה ממנה שוגר. בכך ניו שפרד היה לטיל הראשון שהגיע לחלל ונחת חזרה על כדור הארץ. בכך הקדים ניו שפרד את פאלקון 9 במספר שבועות, (אם כי פאלקון 9 כבד ומגיע למהירויות גבוהות יותר ולכן השבתו ארצה היא אתגר גדול הרבה יותר) לאחר מכן התבצעו עוד ארבע טיסות, ובכולם הטיל והקפסולה שבראשו נחתו בהצלחה.
בדצמבר 2017, אחרי הפסקה של יותר משנה, שוגר טיל ניו שפרד שלישי משודרג לגובה של כמעט 100 קילומטר ונחת בהצלחה.
באפריל 2018 שוגר הטיל השלישי שוב, הוא נפרד מהתא המאויש-לעתיד בגובה 77 קילומטר ונחת בהצלחה, הקפסולה הגיעה בשיא לגובה 105.9 קילומטר ונחתה באמצעות מצנחים.
בשיגור השלישי של טיל זה שהתקיים ביולי 2018 נעשה ניסוי בהפעלת מנועי ההימלטות בגובה רב וכך נקבע שיא חדש בגובה אליה הגיע הקפסולה שבראשו - 118.8 קילומטר. בינואר ובמאי 2019 בוצעו שתי טיסות נוספות, שהביאו את הקפסולה לגובה של כ-106 קילומטר מעל אתר השיגור.
הצפי של ראשי החברה הוא לשגר טיסת ניסוי מאוישת באמצעות ניו שפרד לקראת סוף 2019 ולהתחיל לשגר תיירים באופן מסחרי ב-2020.
בשנת 2018 אמורה להסתיים הקמת המפעל שירכיב את "ניו גלן" בקייפ קנאוורל, והשיגור הראשון צפוי להיות ב-2020.

מימון

רוב המימון של החברה מגיע מכיסו הפרטי של ג'ף בזוס (ב-2017 לדוגמה פורסם כי הוא מכר מניות של אמזון בשווי מיליארד דולר לשם כך) אך חלקו מגיע ממקורות אחרים: באוקטובר 2018 הודיע חיל האוויר האמריקאי על מענק בן 500 מיליון דולר כדי לסייע בפיתוח הטיל ניו גלן (סכום דומה ניתן לפיתוח הטיל אומגה של Orbital ATK ו-וולקן של ULA), כחלק מתוכנית כללית לתמוך ביכולות שיגור מגוונות מאדמת ארצות הברית. בנוסף החברה מרוויחה סכומים לא גבוהים תמורת הצבת ניסויים של נאס"א בטיסות הניסוי של ניו שפרד.
מסכת דרך ארץ

דרך ארץ רבה

בתחילתה עוסקת באיסורי עריות, אך מיד לאחר מכן מדריכה בנושאי צניעות, מידות של בני אדם שונים, מוסר וענוה, נימוסים ראויים כלפי החריג, כבוד לחכמים, ההנהגה הראויה לאורח, נימוסי הסעודה והנהגות נוספות הראויות לאדם.

דרך ארץ זוטא

עוסקת בעצות והדרכות להתנהגותו של אדם במידות טובות ובעבודת ה', לדוגמה: "דרכן של תלמידי חכמים: עניו ושפל רוח, זריז, ממולא, עלוב ואהוב לכל, שפל לאנשי ביתו, ירא חטא ודורש את האדם לפי מעשיו. ואומר: כל מה שיש בעולם הזה אין לי חפץ בו, לפי שאין העולם הזה שלי". תחילת פרק ראשון.
דוד קוליץ

ביוגרפיה

נולד בירושלים לחיים עמנואל קוליץ, סופר ויקיר ירושלים, שהיה אחיו של הרב יצחק קוליץ, רבה של ירושלים. אמו זלדה היא נכדתו של הרב יוסף חיים זוננפלד. קוליץ קיבל בביתו חינוך דתי ולמד בבתי ספר דתיים. לאחר שירותו הצבאי שימש עיתונאי בידיעות אחרונות, הצופה והיום. במקביל למד באוניברסיטה העברית מדע המדינה, משפטים וסטטיסטיקה.
בסוף שנות ה-60 הכיר את עזר ויצמן, ומאז היה לידידו הקרוב ולימים שותפו לעסקים. כשוויצמן כיהן כשר התחבורה בממשלת האחדות הראשונה, בשנים 1969–1970, שימש קוליץ עוזרו ומנהל לשכתו. והמשיך בתפקיד גם ששמעון פרס החליף את וויצמן כשר התחבורה בספטמבר 1970, עם פרישת גח"ל מהממשלה. בתקופה שקדמה למלחמת יום הכיפורים, שימש עוזרו של שר הביטחון משה דיין, וכן שימש דובר המשלחת הצבאית הישראלית לשיחות השלום עם מצרים. 
בשנת 1974 יסד את קבוצת "אלול טכנולוגיות" יחד עם קבוצת שותפים ובהם עזר ויצמן, מיקי אלבין ומנחם (מנטה) עצמון. במשך שנים שימש קוליץ המנכ"ל והיו"ר של החברה.  
בשנות ה-80 שימש חבר נשיאות התאחדות התעשיינים בישראל וחבר נשיאות לישכת המסחר ישראל-אמריקה, וכן חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב. בשנות ה-90 שימש יושב-ראש חבר הנאמנים של המרכז רפואי על שם "סורסקי" בתל אביב. מאז 1999 הוא חבר ההנהלה וחבר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 כיהן כיושב-ראש מועצת המנהלים של בית התפוצות. הוא חבר בהנהלה ובנשיאות של לשכת המסחר הישראלית ובעבר שימש סגן נשיא שלה. מכהן כדירקטור במספר חברות עסקיות ומוסדות ציבור בישראל.
נשוי לנעמי, בתו של אליהו סחרוב, ולהם שלושה ילדים.
רשות לונדון רבתי

מטרה

רשות לונדון רבתי אחראית על הניהול של אזור לונדון רבתי ששטחו 1,579 קמ"ר. הניהול מתבצע בחלקו על ידי הרשות ובחלקו על ידי מועצות רובעי לונדון ואיגוד העיר לונדון. הרשות הוקמה על מנת לשפר את התיאום בין המועצות השונות של הרבעים. בראש הרשות עומד ראש עיריית לונדון הקובע את תקציב הרשות, וממנה את בעלי התפקידים בארגונים השונים הפועלים במסגרת הרשות: תחבורה עבור לונדון והסוכנות לפיתוח לונדון.
אספת לונדון היא אספה נבחרת המשמשת כגוף מבקר, הבודק את התקציב המוכן על ידי ראש העיר, ובסמכותה לאשר את התקציב או, ברוב מיוחס, לשנות את התקציב.

רקע להקמה

בשנת 1986 ממשלתה של ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר ביטלה את מועצת לונדון רבתי - בין היתר בשל חילוקי הדעות בין המפלגה השמרנית הבריטית שתאצ'ר עמדה בראשה לבין קן ליווינגסטון שנבחר על ידי מפלגת הלייבור ושעמד בראש המועצה.
עם ביטולה של מועצת לונדון רבתי הועברו סמכויותיה לגופים ממשלתיים שונים, או למועצות אליהן שלחו נציגים רובעי לונדון השונים.
מפלגת הלייבור התנגדה לביטול המועצה והתחייבה במצעיה להקים מחדש גוף נבחר באזור לונדון רבתי.

הקמת הרשות

בשנת 1990 הוסיפה מפלגת הלייבור למצעה סעיף הקורא להקמת גוף נבחר באזור לונדון אשר יכלול אספה הנבחרת בבחירות ישירות וראש עיר הנבחר בבחירות ישירות. בשנת 1997 זכתה מפלגת הלייבור בבחירות, ובמרץ 1998 הוציאה ספר לבן (נייר עמדה) שכותרתו: "ראש עיר ואספה ללונדון" (A Mayor and Assembly for London).
בשנת 1998 במקביל לבחירות שנערכו עבור מועצות רובעי לונדון נערך משאל עם בו הוחלט על הקמת רשות לונדון רבתי ברוב של 72% מהקולות.
חוק רשות לונדון רבתי 1999 נחקק על ידי הפרלמנט הבריטי והסכמת בית המלוכה ניתנה באוקטובר 1999.
ראש ממשלת בריטניה, טוני בלייר, הציג מועמד שיתחרה וזאת על מנת למנוע את מועמדותו של קן ליווינגסטון. ליווינגסטון התפטר ממפלגת הלייבור במרץ 2000, רץ כמועמד עצמאי, וזכה בבחירות.

גופי תכנון

רשות לונדון רבתי אחראית על תיאום בין הגופים השונים המתכננים את שימושי הקרקע השונים ברחבי לונדון רבתי. רשויות התכנון של רובעי לונדון השונים חייבים לפעול לפי התוכנית הכללית של הרשות.

פוליטיקה


המפלגה הגדולה ביותר שזכתה במושבים באספת לונדון בבחירות 2004 הייתה המפלגה השמרנית שזכתה בתשעה מושבים. מפלגת הלייבור זכתה בשבעה מושבים, המפלגה הליברל-דמוקרטית זכתה בחמישה מושבים, מפלגת הירוקים של אנגליה וויילס זכתה בשני מושבים וכן מפלגת לונדון אחת שזכתה אף היא בשני מושבים.
ראש העיר, קן ליווינגסטון, נבחר מטעם מפלגת הלייבור.
הקאדר הירוק

הקָאדֶר הירוק (בסרבו-קרואטית: Zeleni kadar, בגרמנית: Grüner Kader) היה כינוי שניתן לקבוצה גדולה של חיילים ממוצא קרואטי שערקו מצבא האימפריה האוסטרו-הונגרית, בעיקר בשלהי מלחמת העולם הראשונה. כינויים ניתן להם בשל צבע מדיהם ומאפייני פעולתם דמו לאלו של הפרייקור.
עם התמשכות הלחימה בחזיתות השונות והחמרת מצבו של הצבא האוסטרו-הונגרי בעיקר בתחום האספקה, ערקו אלפי חיילים ממוצא קרואטי מצבא האימפריה, הסתתרו ביערות באזורי וויבודינה וקרואטיה והוגדרו כפורעי חוק. עריקים אלו זכו ליחס אוהד ולאספקת מזון מחלק מבני האוכלוסייה המקומית, אך ביצעו מעשי ביזה בעיקר בקרב יישובים קטנים יחסית ובמהלכם נרצחו תושבים מקומיים אשר סירבו לשתף פעולה.
במרבית המקרים היו בני הקהילות היהודיות הנפגעים הראשונים מההתקפות של העריקים הקרואטים. תועדו פרעות בקהילות היהודיות באילוק ובדָארוּבָאר וכפרי הסביבה. בווירוביטיצה, בפאקראץ ובסלאבונסקה פוז'גה בוצעו מעשי שוד רבים ובכלל זה של תשמישי קדושה. נגרם נזק כבד לרכוש אך לא היו אבידות בנפש. הפגיעה הקשה ביותר הייתה ביהודים שהתגוררו במחוז סרם אשר בוויבודינה. יהודים מכפרים ועיירות קטנות במחוז ברחו לנובי סאד ורובם לא שבו לבתיהם לאחר המלחמה.
בפברואר 1918, הורה הפיקוד האוסטרו-הונגרי לגנרל סטפן סרקוטיץ' פון לובצ'ן להתערב בנעשה ולהשליט סדר וזאת בשל התרבות מעשי הביזה, האנרכיה שהשליטו אנשי "הקאדר הירוק" תוך ששלטו בפועל באזורים מסוימים. לאחר קרב ויטוריו ונטו גדל מאד מספר העריקים שנטשו את החזית. חלקם טענו מאוחר יותר שהם מילאו אחר פקודותיו של הגנרל סבטוזר בורוייביץ' ולכן לא נחשבו עריקים. עם סיום המלחמה וכינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים הוקם ארגון "הוועדה הקרואטית" ששם לו למטרה להתנגד לכינון הממלכה ונסמך על כ-50,000 חמושי "הקאדר הירוק".
פרנקוניה עילית

פרנקוניה העילית (גרמנית: Oberfranken) היא מחוז מנהלי במדינת בוואריה בדרום גרמניה. היא מהווה חלק מן האזור ההיסטורי של פרנקוניה, שכלל גם את פרנקוניה התיכונה ואת פרנקוניה התחתית, כל האזורים הם היום חלק מבוואריה).
מבחינה גאוגרפית, המחוז מצוי בין תורינגיה (צפונית לו); פרנקוניה תחתית ממערב לו; פרנקוניה המרכזית מדרום-מערב; הפאלץ העילי בדרום מערב; וסקסוניה וצ'כיה במזרח. בירת פרנקוניה עילית היא ביירוית (בה מתקיים פסטיבל ביירוית הנודע). בין הערים האחרות במחוז ניתן למנות את במברג, קובורג, הוף ופוֹרְשְהָיים. האזור ידוע כאזור של מבשלות בירה. יש בו יותר מ-200 מבשלות קטנות המייצרות כ-1000 סוגים שונים של בירות; וכתוצאה מכך, הכמות הגבוהה ביותר של מבשלות בירה לנפש בעולם. קיים גם מסלול תיירותי הקרוי "דרך המבשלות הפרנקונית" (Fränkische Brauereistraße), המחבר בין מבשלות שונות.
הגבלים עסקיים

הגבלים עסקיים הוא ענף משפטי העוסק בקידום התחרות ואוסר תחרות לא הוגנת. בישראל, עיקר הפיקוח על התחרות מתבצע בידי רשות התחרות, בהתאם לחוק התחרות הכלכלית. בארצות הברית מכונה הענף Antitrust Law, ובממלכה המאוחדת Competition Law.

הסדרים כובלים

הסדר כובל הוא העוולה הנפוצה ביותר בהגבלים עסקיים, ומוכר לציבור הרחב כקרטל. הסדר כובל הוא הסדר בין בני אדם המנהלים עסקים, בו (לפחות) אחד הצדדים מגביל את עצמו, באופן העלול להפחית התחרות בינו לצדדים אחרים. הסדר כובל מתקיים כאשר יש הסכמה לגבי המחיר שיידרש או ישולם עבור מוצר או שירות; כאשר מוסכם על הרווח שעשוי להיות מופק; כאשר מתבצעת חלוקת שוק (חלוקה גאוגרפית או לפי סוג הצרכנים); או כאשר ההסכם נוגע לכמות או איכות המוצר או השירות המסופק.
ישנם 2 סוגים של הסדרים כובלים:

הסדר כובל אנכי

הסדר כובל אנכי הוא הסדר הנערך בין 2 חברות הנמצאות בשרשרת הייצור או השיווק של מוצר מסוים. למשל - הסדר בין חברה הכורה מחצבים לבין חברה המעבדת אותם לכדי מוצר. הסדר אנכי יכול להיות הסדר הכתבת מחירים (בדומה להסדר אופקי), שבו ספק מכתיב למשווק את המחיר בו עליו למכור את המוצר; או הסדר בלעדיות, בו ספק מתחייב למכור רק למשווק מסוים, או שמשווק מסוים מתחייב לרכוש רק מספק מסוים. כאשר שני הצדדים מתחייבים לבלעדיות, זהו הסדר בלעדיות הדדית.
יש הגורסים שמיזוג הוא סוג קיצוני של הסדר כובל, כיוון שהפירמות אינן מתאמות ביניהן אספקט כזה או אחר של ניהול עסקיהן.

מונופול

מונופול, לפי חוק התחרות הכלכלית, היא חברה בעלת נתח שוק מרכזי בשוק הרלוונטי. החוק קובע שגוף הוא מונופול אם הוא שולט ביותר מ-50% מכלל אספקת או רכישת נכסים או שירותים בידי בן אדם אחד. הגדרה זו שונה מן ההגדרה הכלכלית של מונופול. השר הממונה רשאי להכריז על חברה בתור מונופול גם אם היא שולטת על פחות מ-50% מהשוק, אולם זהו מקרה נדיר.
הממונה רשאי לנקוט פעולות כנגד מונופולים. הוא רשאי לתת לחברה שהוכרזה כמונופול צווים, בהם הוא מפרט כיצד עליה לנהוג. הממונה יכול לחייב את המונופול לחדול ממעשים הפוגעים באופן לא הוגן בצרכנים או במתחרים, או למנוע מהמונופול לנצל לרעה של כוח דומיננטי בשוק.

דיני הגבלים עסקיים בישראל

דיני ההגבלים העסקיים בישראל הם תחום יחסית חדש ומתפתח במהירות. התחום מושפע רבות מהחקיקה והפסיקה בארצות הברית ובאירופה. המיסוד של התחום בישראל החל עם חקיקת חוק ההגבלים העסקיים בשנת 1988 (בינואר 2019 שונה שם החוק ל"חוק התחרות הכלכלית"). לפני כן היה קיים בישראל חוק ישן, משנת 1959. חוק זה הוא מקיף ועדכני יחסית. מתוקף סעיף 41א לחוק הוקמה בשנת 1994 רשות ההגבלים העסקיים, שהיא הגוף העיקרי המפקח על התחרות בישראל. בראש הרשות עומד הממונה על ההגבלים העסקיים (בינואר 2019 שונה תואר הממונה ל"ממונה על התחרות"). במקביל, מתוקף סעיף 32 לחוק, קם בית הדין להגבלים עסקיים.
אירנה (בת תלמי)

אירנה (ביוונית: Εἰρήνη; המאה ה-3 לפנה"ס) הייתה נסיכה מצרית מבית תלמי, בתם של המלך תלמי הראשון ותיאיס.

ביוגרפיה

אירנה הייתה בתו של תלמי הראשון מלך מצרים, ואשתו תיאיס שהייתה הטאירה מאתונה ושימשה כפילגשו זמן רב. לא ברור כמה חוקיים היו נישואיהם של הוריה. היו לה שני אחים מאב ומאם: לאגוס, ולאונטיסקוס. לא ידועים תאריכי הלידה והמוות שלה. 
על פי הידוע, היא נישאה לאונוסטוס (Eunostos), מלך סולי בקפריסין. הנישואים התרחשו ככל הנראה בין השנים 315-320 לפנה"ס, ונועדו לחזק את הקשר של מצרים עם הערים הקפריסאיות. מעבר לכך לא ידוע עליה דבר.
הספרייה התורנית המרכזית

הספרייה התורנית המרכזית על שם הרב רפאל חיים שמשון גולדשטיין הייתה ספרייה שהוקמה על ידי הרבנות הראשית לישראל ומשרד הדתות במטרה להיות הספרייה התורנית הגדולה בעולם. הספרייה נפתחה בשנת 1953, ועברה להיכל שלמה עם פתיחתו. עם עזיבת הרבנות הראשית את היכל שלמה נמכרו רוב הספרים של הספרייה לסוחרים ונשארו רק הספרים באולם העיון המרכזי של הספרייה. במקום בו שכנו מחסני הספרייה ב'היכל שלמה' שוכנת היום ספריית הקמפוס ללימודי תואר שני של מכללת הרצוג. 
בראשית ימיה של מדינת ישראל, קיבל משרד הדתות אוספי ספרים מרחבי העולם וחילק אותם לספריות ובתי כנסת ברחבי ישראל. בשנת 1953 הופסקה החלוקה והוחל באיסוף הספרים בבניין סנט ג'ון באבו טור, לקראת הקמת הספרייה התורנית המרכזית בהיכל שלמה. בכ"א באייר תשי"ח (יולי 1953), ימים ספורים לאחר חנוכת בניין היכל שלמה, התקיים טקס פתיחה של הספרייה שיועדה להכיל 100,000 כרכים ולהיות הגדולה בעולם. החל מדצמבר 1953 נחשב חדר הקריאה של הספרייה בבית המדרש למורים של המזרחי גם לחדר קריאה זמני של הספרייה התורנית המרכזית. מנהל הספרייה היה צבי הרכבי והרב עקיבא ברוך פוזנר שהיה ספרן של הספרייה של בית המדרש למורים היה לספרן של הספרייה התורנית המרכזית. בחבר הנאמנים של הספרייה נמנו, בין השאר, זרח ורהפטיג, שלמה זלמן שרגאי, שמואל זנוויל כהנא ויהודה לייב ביאלר. טקס פתיחה חגיגי של אולם הקריאה התקיים במרץ 1954. 
הספרייה הוציאה לאור כתב עת ביבליוגרפי בשם "הספר". כתב העת יצא לאור בשנים ה'תשי"ד-ה'תשכ"א בעריכת צבי הרכבי. הגיליון התשיעי והאחרון יצא בשם "קונטרס הספר התורני".
הספרייה קיבלה תרומות שונות של ספריות, בהם של סבו של הרמן ווק ושל הרב משה פסח מיוון. בתרומתו של אייזק וולפסון נרכשה ספרייתו של הרב נתן אדלר. כן קיבלה הספרייה את ארכיונו של בנימין מנשה לוין. הספרייה קיבלה מידי ייווא את הספרים הכפולים מספריית שטראשון. בשנת 1965 קיבלה הספרייה את ספרייתו הפרטית של עקיבא ברוך פוזנר.
בשנות ה-60 נשאה קרן מוריס פולק בעיקר ההוצאות השוטפות של ניהול הספרייה.
חילופי שטחים

חילופי שטחים הוא מונח המציין העברת שטחים הנמצאים בשליטתה של מדינה אחת לאחרת, תמורת שטחים אחרים המועברים מן המדינה השנייה לראשונה. לעיתים אחד הצדדים אינו מדינה אלא ישות אחרת השולטת בשטחים.
חילופי שטחים יכולים להיעשות בהסכם בין שתי מדינות, או על פי החלטה של ממשלה השולטת על שתי טריטוריות המהוות ישויות נפרדות - למשל, שינוי גבולות בין שתי מושבות, או שטחי מנדט של מעצמה אימפריאליסטית.
חילופי שטחים נעשו בעבר בהיסטוריה. כך, למשל, קבע חוזה מדריד משנת 1750 בין ספרד ופורטוגל כי בחילופי שטחים בין שתי האימפריות ינטשו הפורטוגלים את קולוניה דו סקרמנטו שעל גדת ריו דה לה פלטה באורוגוואי דהיום, תמורת העברת שטחים ממזרח לנהר אורוגוואי, ובהם 7 מיסיונים ישועיים, לידיהם.
קרל רודנבורג

קריירה מוקדמת

רודנבורג נולד ב-17 במאי 1894 בגיסטמינדה, ובשנת 1913 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-113 (באדן ה-5), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה.. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף רודנבורג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1927 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובאביב 1928 הוא מונה למפקד פלוגה 5 ברגימנט הרגלים ה-14 (באדן). ב-1 באפריל 1937 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 בנובמבר 1938 הוא מונה למדריך בבסיס ההדרכה בדבריץ.

מלחמת העולם השנייה

ב-1 בינואר 1940 מונה רודנבורג למפקד רגימנט הרגלים ה-203, ולחם עמו במהלך המערכה על צרפת ובמהלך מבצע ברברוסה כחלק מהדיוויזיה ה-76. ב-26 בינואר 1942 מונה רודנבורג למפקד הדיוויזיה ה-76, וב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בקיץ 1942 לחמה הדיוויזיה במבצע מקרה כחול כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24 והקורפוס ה-51 במסגרת הארמייה השישית, ולאחר מכן בקרב סטלינגרד במסגרת הקורפוס ה-8, וב-8 באוקטובר 1942 הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בדצמבר 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט, וב-31 בינואר 1943 הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. באותו היום הושמדה הדיוויזיה יחד עם כל הכוחות שהיו בכיס הדרומי, ורודנבורג ושרידי הדיוויזיה נלקחו לשבי.

לאחר המלחמה

באוקטובר 1955 שוחרר רודנבורג מהשבי. לאחר שחרורו התגורר רודנבורג בעיר גרפן, עד למותו ב-5 בנובמבר 1992, והוא בן 98 שנים.
Trivium

טריוויום (באנגלית: Trivium) הוא צופן זרם אסינכרוני קל משקל המיועד לחומרה ומאפשר איזון גמיש בין תפוקה לשטח (בשערים). הוצע במסגרת תחרות צופן זרם שאורגנה על ידי eSTREAM, נבחר ב-2008 ברשימת הצפנים המועדפים ונכלל בפורטפוליו בקטגוריית חומרה. הוא אינו מוגן בפטנט ונכלל בתקן איזו ISO/IEC 29192-3. 
טריוויום מקבל מפתח הצפנה באורך 80 סיביות, ווקטור אתחול (IV) באורך 80 סיביות, הזיכרון הפנימי שלו מכיל 288 סיביות והוא מורכב משלושה אוגרים ממושבים אי-ליניאריים (NLFSR) באורכים: 93, 84 ו-111 סיביות. האלגוריתם מכיל שני מצבי עבודה, מצב אתחול של המפתח וה-IV ומצב עבודה שבו מופק זרם מפתח פסאודו-אקראי. בכל פעימה שלוש סיביות מהמצב הפנימי מעודכנות באמצעות פונקציית משוב אי-ליניארית והפלט הוא סיבית פסאודו-אקראית אחת. בהגדרה הצופן יכול להפיק  סיביות ממפתח/IV נתונים.
הצופן פותח ב-2005 על ידי Bart Preneel ו-Christophe De Cannière כחלק מניסוי על מנת לברר כמה קטן צופן זרם יכול להיות מבלי לוותר על ביטחון, מהירות או גמישות. בדרך כלל צופן זרם בסגנון LFSR בגלל רגישותו היתרה סביר שיהיה פגיע להתקפות קריפטוגרפיות ייתכן הרסניות לכן המפתחים מקווים שביקורת ציבורית תביא לאימון רב יותר בביטחון הצופן. העיצוב האלגנטי והפשטות שלו משכו תשומת לב רבה מצד הקהילה האקדמית. נכון ל-2017 טרם נמצאה התקפה קריפטוגרפית הרסנית נגד הצופן מלבד התקפת קובייה של עדי שמיר ואיתי דינור וסוג של קריפטואנליזה דיפרנציאלית שמוצאת "מפתחות חלשים" (שפוגעים באקראיות הצופן). שתיהן אינן מהוות איום של ממש על הצופן המלא אלא רק על גרסאות מוחלשות שלו.

היבטי יישום

טריוויום נועד ליישום בחומרה ועוצב בעיקר להשגת סקלביליות, גמישות ותפוקה גבוהה. הוא אמור להיות קטן מאוד במטרה להתאימו להטמעה בחומרה מוגבלת במספר שערים לוגיים וצריכת אנרגיה מינימלית. כדי לאפשר מקביליות גבוהה הצופן פותח כך שכל סיבית מנוצלת פעם אחת ב-64 פעימות לאחר שעודכנה. כך שעל ידי הכפלת השערים (3 שערי AND ו-11 שערי XOR לפעימה) 64 פעמים, אפשר לבצע 64 איטרציות במקביל ולהפיק 64 סיביות זרם מפתח בפעימה אחת. התחשיב של מספר השערים הכולל מסתמך על ההנחה שדרושים 12 שערי NAND עבור פליפ פלופ אחד (יחידת זיכרון אחת) 2.5 שערי NAND עבור XOR אחד ו-1.5 שערי NAND עבור AND אחד. בסך הכול יוצא שבמימוש הרגיל נדרשים 3488 שערי NAND למימוש הצופן כולו ובגרסה המקבילית אפשר להגיע לתצורה שבה עם 5504 שערי NAND יופקו 64 סיביות פלט בבת אחת. 
למרות שיועד לחומרה, טריוויום ניתן למימוש באופן יעיל למדי גם בתוכנה.

ביטחון

קיימת קריפטואנליזה של הצופן שמוצאת "מפתחות חלשים" שניתנים להבחנה בסיבוכיות מעשית לאחר כ-961 פעימות מתוך 1152.