google/wiki40b huggingface dataset:
גרור ושחרר

גרור ושחרר (באנגלית: Drag and Drop) הוא מונח בתחום המחשוב, הלקוח מעולם התוכן של הממשק למשתמש. מדובר במחווה (gesture, פעולת משתמש) אשר לפיה משתמש המחשב מסמן ובוחר רכיב תוכנה גורר אותו למקום אחר על המסך ושם עוזב אותו. זוהי אחת הדרכים ליצירת אינטראקציה בין משתמש לבין תוכנה. 
פעולת הסימון עצמה יכולה להיות במספר דרכים, למשל: באמצעות העכבר - לחיצה בנקודת התחלת הסימון, החזקת כפתור העכבר במצב לחוץ, הזזת הסמן על פני האזור אותו רוצים לסמן, ולסיום - עזיבת כפתור העכבר. דרך אחרת או נוספת לסימון היא באמצעות הקלקה כפולה על הרכיב. במסכי מגע דרך הסימון היא באמצעות "מריחת" האצבע על פני הקטע אותו רוצים לסמן. 
נקודת העזיבה יכולה להיות רכיב תוכנה אחר, למשל: כפתור, שדה טקסט, או כל רכיב תצוגתי אחר. 
פעולה העזיבה עצמה גורמת ליצירת אירוע בתוכנה, ובהתאם לכך מתרחשת תגובה. 
דוגמה לפעולת "גרור ושחרר": המשתמש מסמן קטע טקסט במסמך, ולאחר מכן גורר ועוזב אותו במקום אחר במסמך. התוצאה היא העברת הטקסט מנקודת המוצא אל נקודת היעד. 
פעולת "גרור ושחרר" אינה מובנית באופן אוטומטי בכל תוכנה, ועל מתכנת המערכת לשלבה במקומות המתאימים, בהתאם לתכנון. לכאורה, קל ופשוט להשתמש בתכונה זו כאשר היא קיימת, אולם מצד אחר, לא תמיד המשתמש מודע לקיומה כלל. עובדה זו עלולה לפגום ברמת השימושיות של פעולה זו.

השימוש במערכות ההפעלה של מקינטוש

בתחילת עידן המקינטוש נקראה בזמנו פעולת "גרור ושחרר" בשם "הקלק וגרור" (Click and Drag), ותפקידה היה לסייע בביצוע פעולות על קבצים, למשל: העתקם והעברתם בין דיסקים וספריות. מערכת ההפעלה System 7 הוסיפה את האפשרות לפתוח מסמך באמצעות יישום על ידי שחרור צלמית המסמך הנגרר על צלמית היישום.
במערכת ההפעלה System 7.5 השימוש בפעולת "גרור ושחרר" הורחב גם לביצוע פעולות הקשורות לזיכרון, כמו למשל: העתקה והעברת טקסט בתוך מסמך, או לתוך קובץ. 
ברוב שנות קיומן של מערכות ההפעלה של מקינטוש, נעשה שימוש בעכבר בעל כפתור יחיד, אשר ביצע מגוון רב מאד של פעולות, לרבות "גרור ושחרר". מסיבות ארגונומיות  (של הנדסת אנוש), ומתוך מחשבה להקל על המשתמש לבצע את כל אותן פעולות בהן היה אמור לתמוך, תוכנן העכבר כך שכפתור ההפעלה היחיד שלו היה גדול מאד יחסית למשטח העכבר העליון.

השימוש במערכת ההפעלה OS/2

סביבת העבודה של מערכת הפעלה זו תומכת בביצוע פעולת "גרור ושחרר" על ידי שימוש בכפתור המשני של העכבר (לאו דווקא הכפתור השמאלי, אלא זה שהוגדר להיות משני). הכפתור הראשי תוכנן לשמש למטרות סימון ובחירה.

השימוש במערכת ההפעלה Windows

מערכת ההפעלה "חלונות" תמכה מראשיתה בפעולת "גרור ושחרר" המוכרת לנו היום.

תפעול במסך מגע

מסכי מגע תומכים אף הם, באופן טבעי, בפעולת "גרור ושחרר", אלא שבהם הפעולה מתבצעת באופן שונה במעט: לחיצה ארוכה על הפריט גורמת לסימונו או בחירתו, ולאחר מכן על המשתמש לגרור את הפריט המסומן אל נקודת היעד ולעזבו שם. זו פעולת השחרור.

השימוש בסביבות פיתוח למתכנתים

פעולת "גרור ושחרר" היא צורת תפעול בסיסית בסביבות פיתוח תוכנה, למשל: Microsoft Visual Studio. סביבות פיתוח מדורות קודמים היו ברובן טקסטואליות, כלומר, מבוססות על כתיבת שורות קוד בשפת תכנות. בסביבות הפיתוח המתקדמות יותר כדוגמת Microsoft Visual Studio, פיתוח התוכנה מבוסס מאד על גרירת רכיבים גרפיים על המסך, ולאחר מכן עדכון רשימות קוד. יתרה מכך, כבר כתוצאה מגרירה ושחרור של רכיב, לדוגמה: כפתורים, כותרות וכו', סביבת הפיתוח יוצרת קוד תוכנה תשתיתי, שהוא בסיס להמשך הפיתוח (לדוגמה: שימוש ברכיבי WPF היוצר קוד XAML).
נונאטאק וסטהייבן

גילוי הנונאטאק ומקור שמו

הנונאטאק התגלה לראשונה מן האוויר על ידי ג'י. ר. קליידון מחיל האוויר המלכותי של ניו זילנד, אשר נתן לנונאטאק את שמו (בשל מיקומו במערב הרכס).
הנונאטאק מופה ונחקר על הקרקע לראשונה על ידי משלחת קרחון דרווין, שהייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, בשנת 1957.

לקריאה נוספת

• New Zealand Journal of Geology and Geophysics, Dec 1962, PP 844, 847
• Alessandro Capra, Reinhard Dietrich, Geodetic and Geophysical Observations in Antarctica: An Overview in the IPY Prespective, PP 17, 28
• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water, PP 298, 392
• I.B. Campbell, G.G.C. Claridge, Antarctica: Soils, Weathering Processes and Environment, P 192
הארכיבישוף דמסקינוס

קורות חייו

נולד בשנת 1891 בשם דמטריוס פפנדריאו. במהלך מלחמות הבלקן התגייס לצבא יוון. ב-1917 הוסמך לכמורה בכנסייה האורתודוקסית וב-1938 נבחר לארכיבישוף של אתונה, אך מינויו בוטל על ידי שליט יוון יואניס מטקסס. ב-1941, עת יוון הייתה תחת כיבוש מדינות הציר, החל למלא את תפקיד הארכיבישוף של אתונה.
בשלהי 1944, בניסיון להביא להפסקת אש בין הצדדים באירועי דצמבר, שוכנע מלך יוון למנות את  דמסקינוס לעוצר המלוכה, עד להחלטה של העם האם להשיב את המלך גאורגיוס השני מגלותו. ממשלת יוון קיוותה שצעד זה יחליש את אנשי השמאל ויביא אותם להסכים להפסקת אש. בתקופה זו העמיק הקרע בין המלוכנים והקומוניסטים, וראש הממשלה יורגוס פפנדראו נאלץ להתפטר. באוקטובר 1945, לאחר מספר חודשים של אי-יציבות פוליטית, מינה דמסקינוס את עצמו לראש ממשלת מעבר כדי לנסות ולייצב את המצב עד לבחירות, אך בהצלחה מועטה. בממלכה פרצה מלחמת אזרחים שנמשכה עד 1949. באותה השנה נפטר דמסקינוס בגיל 58.
יעקובובסקי והקולונל

תקציר העלילה

פריז, 1940, הצבא הגרמני מתקרב לעיר. בבית מלון בעיר נמצא שמואל יעקובובסקי (דני קיי), פליט יהודי. הוא בעל ניסיון בבריחה מהנאצים, נולד בפולין, עבר לברלין, ברח מהנאצים לווינה ואחר כך לפראג וכעת הוא מנסה לברוח מהם מפריז ולהגיע לבריטניה.
איתו במלון נמצא טדיאוש פרוז'ובסקי (קורט יורגנס) קולונל פולני שהצליח להימלט מהגרמנים ולהגיע לפריז עם משרתו הצבאי (אקים טמירוף). הקולונל הוא שחצן שאינו נפרד ממדי השרד הצבאיים שלו. הוא אינו מסתיר את תיעובו מהיהודי יעקובובסקי ומשבש בכוונה את שמו. דיפלומט פולני מוסר לקולונל מסמך סודי שעליו להעביר ללונדון וכי עליו להגיע בכוחות עצמו לחוף שם תחכה לו צוללת שתעביר אותו לבריטניה.
יעקובובסקי מגיע לבית משפחת רוטשילד הנטוש ומצליח לרכוש את מכונית הרולס רויס מהנהג. הקולונל הוא היחיד שמסוגל לנהוג והוא עולה למכונית בחוסר רצון ביחד עם משרתו הקורפורל ויעקובובסקי. בדרך שר יעקובובסקי בעברית "אנו באנו ארצה" בעוד שהקולונל פוצח בשיר לכת פולני.
יעקובובסקי שם לב שהקולונל נוסע צפונה במקום דרומה והקולונל אומר לו שהוא נוסע להביא את חברתו הצרפתיה סוזן (ניקול מוריי). את הקילומטרים האחרונים לביתה של ניקול הם עושים בדחיפה של המכונית לאחר שנגמר להם הדלק.
שיירה של צבא גרמני עוברת במקום ויעקובובסקי נותן להם את בקבוקי הוודקה של הקולונל בתמורה לדלק למורת רוחו של הקצין הפולני. הארבעה ממשיכים דרומה כשהם חולפים אחרי שיירות ארוכות של פליטים ומופצצים מהאוויר על ידי הגרמנים. כל אותו הזמן מסרב הקולונל להיפרד ממדיו העמוסים במדליות העלולים לסכן אותו ולהסגירו לגרמנים, למרות הפצרותיהם של סוזן ויעקובובסקי כי לדבריו קצין פולני לא מוותר על מדיו.
כל הזמן הם מקניטים אחד את השני בהערות עוקצניות, יעקובובסקי בקול דק ומתנצל והקולונל בקול צורם ובפנים זועפות. הם מגיעים לעיר מלאה בפליטים ונחים מיואשים ברחוב. יעקובובסקי מגיע לטירה מלכותית בעיר ומשכנע את בעליה כי דרום צרפת תהפוך למונרכיה וכי הקולונל שיגיע יוכתר למלך. הקולונל וסוזן מתקבלים בטירה בכבוד מלכים ויעקובובסקי מבשל להם גפילטע פיש ובורשט.
הקולונל משתכר ושם לב שסוזן מחבבת את יעקובובסקי. הוא מזמין את יעקובובסקי לדו-קרב אבל לפתע מגיעים גרמנים לטירה והם ממשיכים במנוסתם. הפעם מסכים הקולונל להחליף את מדיו בבגדים שנותן לו יעקובובסקי.
הם נתקלים בגרמנים ונעצרים. הגרמנים מוסרים להם שהם מחפשים את הקולונל הפולני פרוז'ובסקי. ידוע להם שהוא ברח מפריז ומתכוון לעבור ללונדון והם רוצים לאסור אותו ולגלות את רשת ההברחה של המחתרת הצרפתית. יעקובובסקי מוסר שסוזן היא אשתו ומציג את הקולונל ומשרתו כבני משפחתו ששמם גם יעקובובסקי ואכן על מעילו של הקולונל תפור השם יעקובובסקי. בנקודה זו משתנה יחסו של הקולונל ליעקובובסקי באופן קיצוני לחיוב. הגרמנים משחררים אותם אך עוקבים אחרי יעקובובסקי לאחר שהזהירו אותו שאם לא יגלה להם את מקומו של הקולונל עד שעה 20.00 הוא יועבר לגסטפו.
יעקובובסקי יושב בבית קפה ומכין רעל להתאבדות. ברגע האחרון מגיע הקולונל, מכניס אותו למכונית והם נוסעים למנזר סמוך כשהגרמנים עוקבים אחריהם. הם נכנסים למנזר וכעבור זמן יוצאת משם מכוניתם והגרמנים נוסעים אחריה וכשהם עוצרים את המכונית מתברר שנוהגת בה נזירה.
בינתיים רוכבים יעקובובסקי והקולונל על אופני טנדם של הנזירות לעבר החוף שם ממתינים להם אנשי המחתרת הצרפתית וסוזן. מתברר שעל הצוללת יש מקום רק לשניים. סוזן מוותרת על מקומה ויעקובובסקי והקולונל עולים על הסירה בדרכם לצוללת.
אמיר בר-שלום

ביוגרפיה

בר-שלום נולד בשם אמיר פרידמן. בנעוריו למד בתיכון רנה קסין שבירושלים.
עם גיוסו לצה"ל, שובץ בחטיבת גבעתי. במהלך שירותו הצבאי עיברת את שמו ל"אמיר בר-שלום". בחטיבת גבעתי עבר בר-שלום מסלול הכשרה כלוחם, את קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן, שב בר-שלום לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. בשנת 1988 השתלם בקורס מפקדי פלוגות ובהמשך שימש כמפקד פלוגה בגבעתי ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. במילואים שימש כקצין מבצעים מיוחדים באחת מחטיבות החי"ר שבפיקוד מרכז, והשתחרר מצה"ל בדרגת רב-סרן. אחרי שרותו הצבאי, התגייס לשב"כ, עבר קורס מאבטחים שבמהלכו נפצע, פרש ולמד לתואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה של ארצות הברית, באוניברסיטה העברית בירושלים.
את דרכו כעיתונאי החל בר-שלום במחלקת הספורט של הערוץ הראשון ואף סיקר את אולימפיאדת סידני. בשנת 2000, בעקבות האינתיפאדה השנייה הפך לכתב ופרשן לענייני צבא וביטחון, בערוץ. בהמשך מונה לראש הדסק הצבאי של הערוץ הראשון ושימש גם כמגיש "מבט".
עם סגירת רשות השידור והקמת תאגיד השידור הישראלי, מונה בר-שלום לתפקיד הכתב המדיני של תאגיד השידור הישראלי. מאוקטובר עד דצמבר 2017 הגיש את התוכנית שבע אקטואלי בערוץ כאן 11.
החל מ-5 בינואר 2018 ועד פברואר 2019, הגיש את מהדורת חדשות השבוע בימי שישי בערוץ כאן 11.
בחודש מרץ 2019 התפטר מתאגיד השידור.

משפחתו

בר-שלום נשוי ואב לשתיים. הם מתגוררים בכפר האורנים. בת הדודה של אביו היא סוכנת המוסד יהודית נסיהו.
פולמוס הרמב"ם

דרכו של הרמב"ם כפוסק

את דרכו של הרמב"ם כפוסק, הוא סלל בספרו המונומנטלי משנה תורה. החידוש העצום שבספר הוא כתיבתו בצורה של מעין אנציקלופדיה, כאשר ההלכות מסודרות על פי סדר מובנה ומקוטלג. אין בספר דיונים הלכתיים, אלא מוצגים בו פסקי הלכה סופיים, אותם ליקט הרמב"ם, ובמקומות מסוימים אף פסק את ההלכה בעצמו, אך ללא הבאת מקורות לפסיקותיו ההלכתיות. גישה זאת של הרמב"ם הביאה חלק מגדולי ישראל לחלוק עליו, דבר שעורר סבב של מכתבים ואיגרות שהורצו מקצה הארץ ועד קציה.

ההשגות על פסיקת הרמב"ם

השיטה החדשה בה כתב הרמב"ם את ספרו, ודרכו בפסיקת הלכה, כגון: קיבוץ ההלכות מבלי להוסיף מקורות ואסמכתאות, סידור ההלכות על פי סדר חדש, ולא לפי הסדר הקיים בתלמוד, ניסוח ההלכות שלא על פי הנוסח המקובל עד אז, גרמו למבקרי הספר להאשים את הרמב"ם ביוהרה, הטעייה וכפיית דעת הלכתית.
בנוסף הדברים שכתב בהקדמתו למשנה תורה: 
"כדי שלא יהא אדם צריך לחיבור אחר בעולם בדין מדיני ישראל, אלא יהא חיבור זה מְקַבֵּץ לתורה שבעל פה כולה, עם התקנות והמנהגות והגזירות שנעשו מימות משה רבינו ועד חיבור התלמוד, וכמו שפירשו לנו הגאונים בכל חיבוריהן שחיברו אחר התלמוד. לפיכך קראתי שם חיבור זה "משנה תורה", לפי שאדם קורא בתורה שבכתב תחילה, ואחר כך קורא בזה ויודע ממנו תורה שבעל פה כולה, ואינו צריך לקרות ספר אחר ביניהם"
גרמו למבקרי החיבור לחשוש כי חיבורו של הרמב"ם יביא לזניחת לימוד התלמוד, ויגרום לפשוטי העם שלא להיזקק לתלמידי חכמים, לפסוק הלכה בעצמם, ולבוא לידי טעות.

רעיונותיו הפילוסופיים של הרמב"ם

הרמב"ם כרציונליסט מובהק שלל את הגשמת האל לחלוטין. את מקורותיו שאב בעיקר מאריסטו עליו אמר שהוא "מעט מנבואה", ושכל מה שאמר מתחת לירח הוא אמת.
בזמנו היו בעם אנשים שעסקו בפילוסופיה וטענו לאמר כי הדת והפילוסופיה סותרים זה את זה. למענם חיבר הרמב"ם ספר פילוסופי, המבאר את עמדתו, שאין סתירה ביניהם כלל, וקרא לו "מורה נבוכים". לעמדות שמציג הרמב"ם בספר התנגדו רבים מגדולי החכמים באותם ימים, כדוגמת רבי יונה גירונדי ועוד.

מקובלי עכו נגד הרמב"ם

אחרי שריפת כתבי הרמב"ם ב-1233 ושריפת התלמוד בפריז ב-1244 עלו תלמידי רבי יחיאל מפריז לארץ ישראל, כחלק מעליית בעלי התוספות, והתיישבו בעכו בשנת 1260 לערך והקימו בה ישיבה.
ביקורו של דוד הנגיד, נכד הרמב"ם בעכו הצית מחדש את הוויכוח. שני הצדדים פנו לרבנים שונים באירופה ובמזרח התיכון, כל אחד פנה לאותם רבנים שדעתם הייתה קרובה לדעתו ולפיכך קיבלו שני הצדדים מכתבי תמיכה. בזכות מכתבי התמיכה שקיבל, הטיל הרב שלמה הצרפתי (פטיט) חרם על כתבי הרמב"ם.
תוצאה של הסכסוך הייתה הטלת חרם על שלמה הצרפתי, מנהיג המתנגדים לרמב"ם
ב-1291 נכבשה עכו על ידי הממלוכים והסכסוך הסתיים.
לשבור את הקרח - ההרפתקה של אולף

תקציר העלילה

עונת החגים הראשונה מאז נפתחו שערי הארמון מחדש ואנה ואלזה מארחות את החגיגה הגדולה לכל תושבי ארנדל. לאחר שתושבי העיר עוזבים את החגיגות מוקדם מהצפוי כדי לבלות את החג עם משפחותיהם על פי מיטב המסורת, האחיות מבינות כי מעולם לא הייתה להן מסורת משפחתית כזו. לכן, אולף יוצא למסע בממלכה כדי להביא אליהן הביתה את מיטב המסורת ולהציל את חג המולד הראשון שלהן לבד.

הפקה

הסרט הקצר הוכרז בפברואר 2016 כספיישל טלוויזיה של ABC אשר יופק על ידי רוי קונלי ובבימוי קווין דטרס וסטיבי וורמרס. בזמן שידור הספיישל "The Making of Frozen: Return to Arendelle" ב-ABC ב-2016, שם הסרט נחשף והוכרז כי הסרט יכלול שירים מקוריים חדשים מאת אליסה סמסל וקייט אנדרסון. ביוני 2017 הוכרז שבמקום ספיישל טלוויזיה, הסרט יוקרן כסרט קולנוע קצר לפני הסרט "קוקו" של דיסני ופיקסאר.

ביקורת ודעת קהל

עם יציאת הסרט הקצר לפני הסרט "קוקו" נשמעו ביקורות כנגד הסרט, בעיקר מצד הורים לילדים, שטענו כי סרט קצר באורך 22 דקות לפני סרט מלא מתברר כמעמסה עבור הילדים. בנוסף, מבקרי קולנוע טענו כי הקרנת "ההרפתקה של אולף" של אולפני האנימציה של דיסני לפני הסרט "קוקו" של אולפני "פיקסאר" מעיד על "השתלטות" קריאטיבית מצד דיסני על אולפני "פיקסאר" שבבעלותה, הידועים בסרטוניהם הקצרים וב"קול הייחודי והמקוריות שלהם", לדברי המבקרים, ועל כך שדיסני מעדיפה לקדם את זיכיון "לשבור את הקרח" על חשבון אולפני "פיקסאר". 
לאחר כשבוע הודיעו אולפני דיסני על הפסקת הקרנת הסרט "ההרפתקה של אולף" לפני הסרט "קוקו". לדבריהם, הפסקת הסרט הייתה מתוכננת לאחר שבוע מצאת הסרט "קוקו", אך מהלך זה נתפס בציבור כתגובה לביקורות על הסרט במתכונותו בקולנוע.
בישראל נפוצו בציבור צופי הקולנוע ביקורות דומות, והקרנת "ההרפתקה של אולף" הופסקה לאחר ימים ספורים.
Rock Around the Clock

גרסאות כיסוי בולטות

ברבות השנים יצאו לשיר גרסאות כיסוי רבות נוספות, הבולטות שבהן בוצעו בין היתר על ידי מיי וסט, הארי נילסון והסקס פיסטולס.
יועץ חינוכי

יועץ חינוכי הוא בעל תעודת הוראה או יוצא עולם ההוראה, שעוסק בייעוץ חינוכי במערכת החינוך, בבתי ספר או בגני ילדים.

תפקיד היועץ החינוכי

היועץ החינוכי מסייע במסגרת עבודתו לתלמידים בתהליכי התפתחות נורמטיביים, כמו גם בקשיי הסתגלות ובמצבי דחק היוצרים בעיות שונות בתהליך הצמיחה האישית של הילד. מטרתו היא לסייע לכל תלמיד למצות את מירב הפוטנציאל של התפתחותו בתחום האישי, החברתי, הלימודי והקריירה המקצועית.
בארצות הברית נקרא היועץ החינוכי לעיתים בשם "יועץ הדרכה" או "יועץ בית ספר". אחד האיגודים המקצועיים המרכזיים של היועצים החינוכיים בארצות הברית הוא ASCA, האיגוד האמריקאי ליועצי בית הספר. בעבר התמקדו היועצים החינוכיים בארצות הברית בסיוע לבתי ספר תיכוניים, בעיקר, אך בעשורים האחרונים הם עובדים גם בבתי ספר יסודיים.

הכשרה

בישראל, ניתן ללמוד לתואר ראשון בייעוץ חינוכי באוניברסיטאות ובמכללות שונות, לרוב במסגרת לימודים לתואר ראשון בחינוך. רישיון והסמכה של משרד החינוך ניתנים רק לאדם שסיים תואר שני לפחות בייעוץ חינוכי, והוא בעל תעודת הוראה, וזאת לאחר שעבר הערכה מקצועית של הייעוץ הבכיר במשרד החינוך.

יועץ חינוכי ומקצועות דומים

לעיתים מבלבלים בין תפקיד היועץ החינוכי לבין הפסיכולוג החינוכי. לשניהם מספר מטרות ודרכי פעולה משותפות, כגון סיוע, ייעוץ והדרכה לתלמידים, הורים ומורים בבית הספר, קידום התפתחות התלמיד בתחומים שונים, וכן התפיסה המניעתית לפיה ניתן למנוע היווצרות קשיים באמצעות איתור מוקדם שלהם והקניית כלים רחבה לכלל התלמידים, גם לתלמידים בעלי הסתגלות נורמטיבית. בישראל, פסיכולוגים ויועצים חינוכיים אף כפופים לגוף מקצועי אחד (שפ"י) של משרד החינוך. ההבדלים ביניהם קשורים, בין השאר, בנקודת המבט - יועץ חינוכי מגיע מתוך בית הספר, כפוף למנהל בית הספר, וזווית ההסתכלות שלו היא פנים-ארגונית; לעומתו, פסיכולוג חינוכי מגיע לבית הספר מתוך השירות הפסיכולוגי החינוכי של העירייה או המועצה המקומית, וזווית ההסתכלות שלו היא חיצונית ונייטרלית יותר. בנוסף, פסיכולוג חינוכי מוסמך כיום לערוך אבחונים פסיכולוגים לתלמידים הזקוקים לכך בבית הספר, ואילו יועץ חינוכי לא מוסמך לכך אך מוכשר יותר בכלי הוראה שונים, ולרוב אף מחויב במספר שעות הוראה בשבוע בכיתות בבית הספר (מומלץ בנושאים ייעוציים כגון "כישורי חיים"). לגבי טיפול בילדים והורים, קיימת מחלוקת בנושא, שכן הרישיון למתן טיפול פסיכולוגי מסוגים שונים אינו מוסדר כהלכה בחוק, אך נכון לעכשיו נראה כי למרות שפסיכולוגים עוברים הכשרה ארוכה ומעמיקה יותר לטיפול, בפועל הן פסיכולוגים והן יועצים חינוכיים שעברו הכשרות טיפוליות שונות, מקיימים מפגשים טיפוליים עם ילדים והורים בבית הספר, בהתאם לצורך.
יועץ חינוכי אינו יועץ פדגוגי או יועץ דידקטי. יועץ חינוכי עובד עם תלמידים ומורים ומתייחס לתהליכים התפתחותיים של הלומדים, בעוד שיועץ פדגוגי עובד עם צוותי ההוראה על תוכני הוראה וגישות חינוך, ויועץ דידקטי עובד עם צוותי הוראה על תהליכי הוראה ואמצעי לימוד. במילים אחרות, היועץ החינוכי מייעץ לגבי התלמידים; היועץ הפדגוגי מייעץ בנוגע לתכנים; והיועץ הדידקטי מייעץ בנוגע לשיטה ולכלים.
שינן רפואי

מאפיינים

השינן נחשב לעשב שוטה מכיוון שהוא צומח כמעט בכל שדה חקלאי ומפריע לשאר הגידולים. עם זאת, הוא משמש כעשב מרפא בתחום הנטורופתיה. השורש שלו נחשב משלשל, והעלים והגבעול נחשבים משתנים. ברפואה ההודו-סינית יוחסו לו תכונות המטפלות בבעיות בכבד, בכיס המרה ובטיפול בצהבת. גם ברפואה המודרנית משתמשים בצורך לטיפול בדלקת פרקים כרונית לתהליך פינוי רעלים. 
לשינן יש גם כמה שימושים קולינריים. עליו הצעירים והקטנים מוספים לסלט עלים, ללא בישול. העלים הגדולים יותר דורשים בישול קל לפני מאכל עקב טעמם המר. העלים עשירים בוויטמין A, בוויטמין C, בסידן ובברזל. מן הפרחים ניתן להפיק יין ודבש.
השינן ניכר בראשו הצהוב והפורח, שהופך כדור כסף סיבי העף ברוח המכונה "סבא" בדיוק כמו הסביון.
בארץ ישראל צומח המין שן-ארי שעירה, באזורים מדבריים ומדבריים למחצה בדרום הארץ, הוא פורח בחודשים מרץ-מאי.
גאיוס מוקיוס סקבולה

גאיוס מוקיוס סקבולה (בלטינית: Gaius Mucius Scaevola) הוא דמות אגדית רומית. צעיר שהתפרסם במעשה גבורה שעשה בזמן מצור אטרוסקי על רומא.

דמותו

על פי המסורת, בשנת 508 לפני הספירה, בעת מלחמה בין רומא לבין העיר האטרוסקית קלוסיום (Clevsin) (בפרובינקיה האטרוסקית סיינה), המלך לארס פורסנה (Lars Porsena) הטיל מצור על רומא. מוקיוס, באישור הסנאט הרומי, התגנב לתוך המחנה האטרוסקי וניסה לרצוח את פורסנה. זה היה יום התשלום לחיילים. היו שם שני אנשים לבושים באופן דומה על במה מוגבהת מדברים אל החיילים. מוקיוס טעה בזיהוי והרג את הסופר של פורסנה במקום את המלך.
מוקיוס נתפס והצהיר: "אני גאיוס מוקיוס, אזרח רומי, באתי לכאן להרוג את אויבי, ואני מוכן למות כפי שאני מוכן להרוג. אנו הרומאים פועלים באומץ וסובלים באומץ." בנוסף, הוא אמר שהוא הראשון מתוך 300 רומאים צעירים שמוכנים לחרף את נפשם במטרה להרוג את המלך האטרוסקי.
מוקיוס, על פי המסורת הכניס את ידו הימנית לאש הבוערת והחזיק אותה שם מבלי להראות סימן לכאב. פורסנה, שהתרשם מהפגנת האומץ, שחרר את מוקיוס ואפשר לו לחזור לרומא, באומרו "לך לדרכך, הואיל ואתה גורם יותר נזק לעצמך מאשר לי".
במקביל, הוראטיוס קוקלס (Horatius Cocles) הצליח להגן על גשר הכניסה לעיר ולכן המלך פורסנה שלח שליח לרומא לשאת ולתת על הסכם שלום ועבר לתקוף את העיר אריקיאה (Ariccia) הסמוכה.
למוקיוס הוענקה אדמה על גדתו הימנית של הטיבר והוא אביה של משפחת (Gens) הפטריקים מוקיה (Mucia).
סוזומו הירסוואה

ביוגרפיה

הירסוואה נולד בטוקיו בשנת 1954. החל בלימודים במכללת גאקוין בטוקיו לעיצוב בשנת 1972. בשנים 1972 - 1978, הופיע עם להקתו, "מנדרייק" (Mandrake), שניגנה בסגנון רוק פרוגרסיבי. בשנת 1979 הקים ביחד עם שניים מחבריו מלהקת מנדרייק להקת טכנו-פופ בשם P-Model. הלהקה הוציאה מספר אלבומים במהלך שנות ה-80.
בשנת 1989 הקליט הירסוואה אלבום סולו ראשון והמשיך להופיע עם להקת P-model עד להתפרקותה בשנת 1999. בשנת 2004 הקים את Kaku P-Model בה הוא החבר היחיד. הירסוואה הוציא במהלך השנים מספר פסקולים לסדרות וסרטי אנימה, בהם לסרטים "פפריקה", "סוכן פרנויה" ו"ברזרק".
אולפני מארוול

היסטוריה

חטיבת Marvel Films הוקמה בשנת 1993 כשהמפיק הישראלי-אמריקאי אבי ארד התמנה כנשיא חברת הבת מטעם תאגיד מארוול אנטרטיינמנט, שהמנכ"ל שלה מאז ועד היום הוא הישראלי-אמריקאי יצחק (אייק) פרלמוטר. החטיבה הוכרזה כחטיבת הקולנוע של מארוול קומיקס והייתה אחראית להפקת סרטי האנימציה של החברה וסדרות הטלוויזיה השונות. העסקה המשמעותית ביותר של החברה אז הייתה הפקת סרטי לייב אקשן המבוססים על דמויות האקס-מן, שנחתמה עם פוקס המאה ה-20 והביאה ליצירת זיכיון סרטי אקס-מן.
באוגוסט 1996 החברה אורגנה מחדש בשם אולפני מארוול (Marvel Studios) והחל משנת 1997 היו האולפנים מעורבים בהפקת סרטי קולנוע המבוססים על דמויות של מארוול קומיקס, לרבות אקס-מן (2000), דרדוויל (2003), אלקטרה (2005) וארבעת המופלאים (2005).
הסרט הראשון שמארוול הייתה אחראית להפקתו באופן ישיר היה הסרט בלייד המבוסס על דמות באותו השם מבית מארוול קומיקס שבוים על ידי סטיבן נורינגטון בכיכובו של וסלי סנייפס.
בשנת 1999 מארוול מכרה את זכויות העיבוד על דמותו של ספיידרמן לידי סרטי סוני ואולפני קולומביה שהפיקו את כל סרטי הקולנוע המבוססים על הדמות, עד שנת 2017. ברם מארוול הייתה רשומה כמפיקה שותפה לסרט ספיידרמן ולסרטי ההמשך שלו שבאו אחריו. בשנת 2003 הייתה שותפה להפקת הסרט "הענק" אך הסרט נכשל בקופות וניסיונות נוספים לעבד את הדמות לקולנוע נגנזו עד שנת 2007 עם הפקת סרט "הענק הירוק".
בשנת 2004 מארוול רכשה בחזרה את הזכויות על האלמנה השחורה ורבים הניחו שיופק סרט קולנוע על הדמות, אך לא כך היה. במאי 2006 אבי ארד עזב את תפקידו כנשיא החברה ובמרץ 2007 מונה במקומו קווין פייגי כנשיא חברת ההפקות ובערך באותו הזמן החלו הצילומים לסרט איירון מן. שנה לאחר מכן אולפני מארוול הוציאו לאקרנים את הסרט איירון מן שהיה לסרט הראשון בסדרת סרטי היקום הקולנועי של מארוול ומאז האולפנים אחראים להפקת כל הסרטים בסדרה.
ב-14 בדצמבר 2017, חברת וולט דיסני רכשה את זכויות ההפצה מפוקס המאה ה-20 תמורת 52 מיליארד דולרים. לפי ההכרזה הרשמית לעיתונות, חברת דיסני מתכוונת לשלב את זיכיונות האקס-מן, דדפול וארבעת המופלאים לתוך זיכיונות משלהם דרך חברת מארוול כדי "ליצור עולמות עשירים ומורכבים יותר של דמויות המקושרות ביניהן ושל סיפורים אותם קהל הצופים למד לאהוב".
איליושין Il-112

עיצוב

המטוס תוכנן לפעול בתנאי מזג אוויר קשים ובהתאם לתנאי התפעול של הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית בעניין דרישות רעש ופליטה.
משקלו של ה-Il-112 דומה למשקלו של מטוס האיליושין Il-26, שאותו הוא נועד להחליף אך שונה בכך שהוא מכיל תא גדול יותר המאפשר לו להטיס 44 חיילים חמושים במקום 38. תודות לרכיב המנוע שמפחית את צריכת דלק ל-Il-112 יש יכולת לטוס למרחק גדול יותר ומגיע ל-5,200 ק"מ (2,808 ננומטר). צוות הטיסה צומצם משש לשתיים, תודות לציוד האוויוניקה המודרני.

פיתוח

טיסת הבכורה הייתה מתוכננת ל-2011 וחיל האוויר הרוסי היה צפוי לבצע הזמנה של 70 מטוסים.
במאי 2011, משרד ההגנה הרוסי החליט לנטוש את גרסת התובלה הצבאית של Il-112 ולרכוש שבע מטוסי תובלה מדגם אנטונוב An-140T.‏
ב-16 באוקטובר 2012, דמיטרי רוגוזין, אמר בישיבת ממשלה משותפת עם הודו על שיתוף פעולה מסחר-כלכלי, מדעי, טכני ותרבותי וציין כי "רוסיה מתכוונת להציע להודו להיות מעורבת בייצור של Il-112. לקחנו בחשבון את התיעוד הטכני של הפרויקט ופיתוח כלי טיס של איליושין ובכוונתנו, בין הפרויקטים האחרים, להציע להודו לקחת חלק [גם] בפרויקט זה."
בינואר 2013 מפקד חיל האוויר הרוסי הציג לשר ההגנה סרגיי שויגו תוכניות עבור חידוש פרויקט Il-112‏.
ב-24 ביוני 2013 דווח כי Il-112 נחשב כתחליף אפשרי למטוסי אנטונוב An-26‏, וב 26-ביוני, איליושין פנתה לחברת קלימוב בבקשה לפתח מנוע טורבו למטוס מטען. באוגוסט 2013, המעצב הכללי של איליושין, ויקטור ליוואנוב, ציטט את סגן שר ההגנה, יורי בוריסוב, שאישר כי העבודה על המטוס כבר חודשה.
ב-10 באוגוסט 2015, תאגיד המטוסים המאוחד הודיע כי ייצור סדרתי ראשון של מטוסי התובלה איליושין Il-112V יתבצע במפעלי המטוסים של וורונז' (בראשי תיבות VASO) במחצית הראשונה של 2017. יורי בוריסוב, סגן שר ההגנה דאז, אמר שהמטוס אמור לבצע את טיסתו הראשונה ב-2017.
ב-2 בנובמבר 2015, יורי סליוסאר, נשיא תאגיד המטוסים המאוחד הודיע כי Il-112V יעשה את טיסת הבכורה ביולי 2017.
ב-20 ביוני 2016, אנדריי קפוסטין, מנכ"ל חברת Aviastar-SP, אמר שמפעל המטוסים באוליאנובסק צפוי לייצר רכיבים לכלי טיס ניסיוני ואב טיפוס של האיליושין Il-112, לפני סוף 2016.
ב-11 בנובמבר 2016, קונצרן טכנולוגיות הרדיו והאלקטרוניקה של רוסיה (KRET) הודיע, כי הוא עמל על פיתוח חדש מערכות ההגנה (ODS) עבור מטוסי האיליושין Il-112V ונועד להגן על מטוסים מפני פגיעת טילים נגד מטוסים ומערכות ארטילריה. מערכת הגנה מסוג זה כבר מותקנת על מסוקי ה-Ka-52, Mi-28 ו-Mi-26.
ב-3 בפברואר 2017, סגן ראש הממשלה דמיטרי רוגוזין, שב והבהיר, כי הטיסה הראשונה של Il-112 תהיה באמצע שנת 2017.
ב-20 ביוני 2017, מהנדס חברת איליושין, ניקולאי טליקוב אמר שסביר שהטיסה הראשונה תתבצע בתחילת 2018.
ב-18 בינואר 2018, אב-טיפוס ראשון של IL-112V הוצג במפעלי המטוסים של וורונז' (VASO). המטוס צויד בשני מנועי טורבו מדגם קלימוב TV7-11ST, עם 2,610 כ"ס כל אחד, כל אחד מפעיל את ששת הלהבים והמדחפים. אורך המטוס מגיע לכדי 25.15 מטר, עם גובה של 8.89 מ' ומוטת כנפיים של 27.6 מ'.
חברת פיתוח כלי טיס בלתי מאוישים בשם קבוצת קרונשטדט החלה בשותפות עם איליושין לפיתוח כלי טיס אוטונומיים על בסיס Il-112. בעקבות פשיטת הרגל של קבוצת Transas, קרונשטדט קיבלה את הזכויות לפיתוח הכטב"ם "אוריון" שנחשף ביולי 2017 בסלון האווירי במוסקבה.
לבסוף, טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-30 במרץ 2019.
ארז אלקבץ

שירות צבאי

אלקבץ נולד בחיפה וגדל במעלות. התגייס לצה"ל. לאחר שנשר מגיבוש צנחנים, שובץ בגדוד 13 בחטיבת גולני. עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. בהמשך יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס חזר לגדוד 13 ומונה למפקד מחלקה, ולקח חלק בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. בהמשך מונה למפקד פלוגה בגדוד. לאחר מכן מונה למפקד פלחה"ן גולני בין השנים 2006–2007, והוביל אותה בין היתר במבצע גשמי קיץ ובמלחמת לבנון השנייה. בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 51. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של חטיבת גולני בין השנים 2012–2013.
בשנת 2013 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 13, והוביל אותו בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. את תפקידו סיים בשנת 2015. בהמשך מונה לסגן מפקד חטיבת גולני בין השנים 2015–2016. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של אוגדת הבשן בין השנים 2016–2018. ב-15 בספטמבר 2018 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת כרמלי.
אלקבץ מתגורר בהוד השרון, נשוי לעדי ואב לשתי בנות. דודו הוא סא"ל משה מועלם.