google/wiki40b huggingface dataset:
סמנה קומסומולסק על אמור

היסטוריה

מועדון הכדורגל הראשון בעיר קומסומולסק על אמור הוקם בשנת 1910, אך קבוצה מקצוענית שהתמודדה באליפויות הלאומיות הוקמה רק בשנת 1937 כאשר קבוצת סטרויטל המקומית נטלה חלק בגביע ברית המועצות. 
בשנים 1957-1970 כמה קבוצות ייצגו את העיר במסגרת הליגה הסובייטית השנייה.
קבוצת הכדורגל "סמנה" הוקמה בשנת 2002 בחסות העירייה ומפעל המטוסים של קומוסמולסק על אמור (КнААЗ) שמימן את הקבוצה, שהתמודדה לאורך כל שנות קיומה בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. בעונת 2007 הקבוצה סיימה במקום השלישי באליפות ובעונת 2008 אף סיימה כסגנית אלופת המזרח של הליגה השנייה.
הישג השיא היה בעונת 2015/2016 כשהקבוצה זכתה באליפות המזרח של הליגה אך סירבה להעפיל לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה בשל אי יכולת לעמוד בהתחייבויות הכלכליות של הליגה.
בעונת 2017/2018 סיימה במקום השני בליגה אך בעקבות קשיים כלכליים לא הצליחה לקבל את הרישיונות הנדרשים להשתתפות בליגה בעונת 2018/2019 והקבוצה פורקה.

אצטדיון

המועדון אירח את משחקיו באצטדיון אוונגרד שנפתח בשנת 1982 במלאת יובל 50 לעיר ומכיל 16,000 מושבים. האצטדיון שימש כמגרש הבית לאורך של שנותיה של הקבוצה. כיום בתחומו פועל בית ספר לכדורגל. ב-2016 האצטדיון שופץ, הוחלפה התאורה והוחלף חיפוי הדשא, הותקנו מצלמות אבטחה ושופץ היציע הצפוני. חודש לוח התצוגה האלקטרוני המציג את תוצאת המשחק.
הנרי דייל

קורות חיים

הנרי האלט דייל נולד בשכונת איזלינגטון שבלונדון, לצ'ארלס ג'יימס דייל, יצרן כלי חרסינה ממחוז סטפורדשייר שבצפון-מזרח אנגליה ולפרנסס אן האלט, בתו של יצרן רהיטים, והיה שלישי מבין שבעה ילדים (אחיו היה המלחין  בנג'מין דייל).
את חינוכו החל בבית הספר הפרטי טולינגטון, המשיך בבית ספר ליי שבקיימברידג', ובשנת 1894 עבר ללמוד בקולג' טריניטי שבקיימברידג'.
בקיימברידג' למד דייל רפואה, כאשר תחום התמחותו היה מחקר רפואי, בתחילה עסק במחקר בבית חולים 'סנט ברתולומיו' בלונדון, ולאחר מכן שימש כמנהל מעבדות המחקר של חברת וולקום. בין השנים 1928–1942, כיהן כמנהל 'המכון הלאומי למחקר רפואי' של לונדון. בתקופה זאת פרסם שורה של מאמרים מדעיים בתחומי הפיזיולוגיה, הפרמקולוגיה, הביוכימיה, הפתולוגיה, והטיפול ההורמונלי. עבודות אלה הקנו לו שם עולמי, תוארי כבוד, ותפקידים נכבדים. בשנת 1932, הוענק לו תואר האבירות - סר, בשנת 1944 קיבל את אות מסדר ההצטיינות, ובשנת 1948 קיבל תואר אביר הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית. בין השנים 1940–1945 שימש כנשיא החברה המלכותית.

תגליותיו

תגליותיו של דייל היו בתחום המכניזם הכימי של העברת הגירוי העצבי, בסינפסות (אזורי המפגש בין תא עצב המעביר אות לתא המטרה בו נקלט האות) של מערכת העצבים. כמו גם בתחום המעברים בין העצבים ובין השרירים. בשנת 1914 גילה דייל את הפעילות הכפולה של האצטילכולין (הפעילות המוסקרינית והפעילות הניקוטינית), ובשנת 1929 הצליח לבודד את המוליך מרקמת בעלי חיים.
דייל היה החוקר הראשון שחילק את מערכת העצבים, לתאי עצב כולינרגיים (המפרישים אצטילכולין), ולתאי עצב אדרנרגיים (המפרישים אדרנלין), חלוקה זאת שנעשתה בשנת 1934, החליפה את ההבחנה המסורתית שהצביעה על הבדלים אנטומיים בין מערכת העצבים הסימפתטית לבין מערכת העצבים הפאראסימפתטית.
הנרי דייל חקר גם את האנזים אצטילכולין אסטראז, ובשנת 1938 גילה את המנגנון האנזימטי של ייצור אצטילכולין מכולין בהשפעת הגרוי העצבי בסינפסות.
חשיבות גדולה נודעת למחקריו של דייל בנושא ההיסטמין, וחומרים אנטיהיסטמיניים, בהבנת ומניעת אלרגיות.

פרס נובל לפיזיולגיה או לרפואה

פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה מוענק מדי שנה, על ידי מכון קרולינסקה, לאנשים אשר תרמו תרומה ייחודית או ביצעו מחקר יוצא דופן בתחום הפיזיולוגיה או הרפואה.
במהלך עבודתו בקולג' האוניברסיטאי של לונדון הכיר דייל את הפרמקולוג אוטו לוי. מחקריו של סר הנרי הלט דייל, בנושאים של מערכת העצבים, והגירוי העצבי, השתלבו במחקריו של לוי, ושני החוקרים שהפכו לידידים וחברים, שיתפו פעולה במחקריהם.
שיתוף פעולה פורה זה, הביא אותם לזכייה משותפת בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, לשנת 1936.
סר הנרי נישא בשנת 1904 לבת דודתו, אלן הארייט האלט. בתם הבכורה, שרה אליסון, נישאה ללורד אלכסנדר טוד, חתן פרס נובל לכימיה, לשנת 1957.
אפנון עצבי

אפנון עצבי או נוירומודולציה הוא שינוי מאפיינים עצביים וסינפטיים על ידי תאי עצב או חומרים המופקים על ידי תאי עצב.
נוירומודולטור הוא כל חומר אשר משנה את פעילות תא העצב הבטר-סינפטי או מווסת אותו.
ההשפעות של האפנון העצבי אינן סטטיות, הן יוצרות ויסות דינמי של מעגלים עצביים.

אופן הפעולה במערכת העצבים

האפנון העצבי משנה את אופן פעולתם של תאי עצב במסגרת מעגל עצבי.
בכך הוא מאפשר למעגלים המובחנים מבחינה אנטומית לייצר פלטים מרובים המובילים לשינוי התצורה (reconfiguring) של רשתות עצביות על עבר מעגלים תפקודיים אחרים.
פעולות של אפנון עצבי מתווכות לרוב על ידי קולטנים המצומדים לחלבון G.
הן משפיעות על תעלות יונים וחלבוני ממברנה אחרים.
על ידי כך הן יוצרות שינויים בדחף העצבי, באקסוציטוזה (פליטה תאית) או תכונות התגובה של תאי עצב.
האנדורפינים הם מוליכים עצביים המסווגים כנוירומודולטורים. הם מופרשים מבלוטת יותרת המוח ומסייעים לשיכוך כאב ולשיפור מצב הרוח.

השפעות על התפקוד הקוגניטיבי

לאפנון עצבי של יחס אות לרעש בתהליך עיבוד המידע יש השלכות על הקיבולת והתנודתיות של העיבוד. היחס בין התפקוד הקוגניטיבי לרמת הרעש במערכת העצבים הוא בצורת U הפוכה, כך שהביצוע המיטבי מתרחש ברמות רעש מתונות והוא נפגע ברמות רעש גבוהות או נמוכות מידי.
כתוצאה מכך מחסור או עודף של אפנון עצבי פוגע ביכולת עיבוד המידע העצבי ובתפקוד הקוגניטיבי. סטייה מרמת האפנון העצבי המיטבית מובילה לירידה במובחנות של ייצוגים עצביים ופגיעה ביעילותן של התנהגויות תפקודיות. כמו כן, היא עלולה להוביל להנמכה בקיבולת של זיכרון העבודה וביכולת העכבה.
המוליך העצבי דופמין משפיע על יחס האות-רעש של תהליכי עיבוד מידע עצביים וכתוצאה מכך גם על יעילות עיבוד האותות של מערכת העצבים.
בעקבות זאת הדופמין משפיע על רמת התנודתיות והקיבולת של המערכת הנוירו-קוגניטיבית.

שימושים טיפוליים ברפואה

במובן הרחב יותר האפנון העצבי מוגדר כשינוי תפקודו של איבר באמצעות שינוי של הפעילות העצבית. 
תאי עצב ושריר ניתנים לשפעול חשמלי ועל כן אפשר להשפיע עליהם באמצעות גירוי חשמלי. 
כתוצאה מכך, אלקטרותרפיה (electrotherapy) יכולה לעשות שימוש באפנון העצבי למטרות רפואיות (למשל אלקטרודה לגירוי שדרתי).
סוכנות משק הבית הקיסרי

היסטוריה

מבנה ותפקידי הסוכנות הוגדרו והוסדרו בקוד טאיהו, אשר נחקק ב-701 - 702 לספירה, בתקופת שלטונו של הקיסר מומו.
טבח הבננות בקולומביה

השביתה

בנובמבר 1928, החליטו מגדלי הבננות הקולומביאנים לפתוח בשביתה במחאה על תנאי העבודה הירודים. בין הדרישות שהציבו הייתה חתימה על חוזה עבודה בסיסי, אשר תחייב את חברת הפירות בתשלום לעובדים. עד לאותו זמן, קיבלו העובדים שכר בדמות תלושים איתם ניתן היה לרכוש רק בחנויות של חברת הפירות המאוחדת. כן דרשו העובדים להגביל את העבודה לשישה ימים בשבוע ו-8 שעות מדי יום. על מנת להפעיל לחץ על החברה, קבעו מארגני המחאה כי היא תימשך ללא הגבלת זמן. השותפים לשביתה הפכו בהדרגה לתנועת העבודה הגדולה ביותר שקמה בקולומביה עד אותה תקופה. בין השותפים לתנועה היה אפשר למצוא חברים מהמפלגה הליברלית, כמו גם חברי מפלגות הסוציאליסטים והקומוניסטים.

הטבח

ב-6 בדצמבר 1928, הורו נציגי השלטון לשובתים להתכנס בכיכר העיר סיינגה, בטענה כי הם מעוניינים לפתוח עימם במשא ומתן לסיום השביתה. סביב הכיכר, בה בה התכנסו כ-3,000 איש, שכללו את השובתים יחד עם בני משפחתם, התמקמו חיילים קולומביאנים חמושים בתת-מקלעים בפיקודו של הגנרל קרלוס קורטס ורגאס. החיילים כרזו לשובתים להתפנות בתוך מספר דקות מהכיכר אחרת ירו בהם. לאחר תום הזמן, פתחו החיילים באש חיה אל עבר השובתים. בתקשורת דווח כי בטבח נהרגו 47 בני אדם, אולם מהתכתבויות שנחשפו מאוחר יותר בין השגריר האמריקאי בקולומביה למזכירות המדינה האמריקאית, כתב השגריר: "אני גאה לדווח שמספר הפורעים שנהרגו על ידי הצבא הקולומביאני חצה את ה-1,000".
עד היום, אין זה ברור האם הסיבה לסיום השביתה ובהמשך לטבח נבעה מאיום של הממשל האמריקאי כי במידה והכוחות הקולומביאנים לא יטפלו ביד קשה בשובתים, ארצות הברית תפלוש למדינה או שמא בשל הוראות ישירות מבכירי חברת הפירות המאוחדת.

בתרבות

בספרו "מאה שנים של בדידות", מתאר הסופר גבריאל גארסיה מארקס גרסה משלו של הטבח. תיאור אחר של הטבח כלול בספרו של הסופר אלווארו סמודיו  ‏"La Casa Grande".
משה איש כסית

ביוגרפיה

משה איש כסית נולד ללאה ויחזקאל (חצקל) איש כסית (ויינשטיין), בעליו של בית הקפה המפורסם "כסית" בתל אביב. ב-1977 הורשע בהחזקת שרידי סם ונקנס.
לאחר פטירת אביו, בשנת 1979, הפך משה למנהל כסית יחד עם אמו.
משה איש כסית היה איש בוהמה שאסף סביבו חבורת ידוענים ואמנים תל אביבית בולטת. הוא המשיך את דרכו של אביו בעזרה לזולת, נדבנות ודאגה לבני האדם. הוא היה ידוע כבעל חוש הומור מפותח, ו"כסית" היה מקום משיכה לשחקנים ולאנשי בוהמה מובילי דעת קהל של אותה התקופה.
בשל מבנה גופו שיחק בקולנוע דמויות של גברים גדולים, המאיימים בחוסנם הפיזי. איש כסית שיחק במספר סרטי קולנוע, מרביתם שייכים לסוגת סרטי הבורקס, ובהם: "צ'רלי וחצי" (גדליה), "גבעת חלפון אינה עונה" (הטבח יוסיפון), "הגונב מגנב פטור", "יופי של צרות!", "לול" (בעיקר במערכון "אני אישה"), "הטוב הרע והלא נורא" (בתפקיד הראשי), סרטי אסקימו לימון: "סבבה" ו"ספיחס" (המפקד של שמש), "ספר נשים", ועוד רבים אחרים. כמו כן, הוא התארח גם כשחקן אורח בתוכניות ובסדרות טלוויזיה שונות, כגון "זהו זה" ו"קרובים קרובים".
איש כסית נפטר בפתאומיות, בגיל 39 בלבד, מדום לב ב-1987 ונקבר בבית העלמין בקריית שאול בתל אביב. הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים.

הנצחתו

לזכרו הוקדש תקליטו של אריק איינשטיין "על גבול האור".
השיר "אחרי עשרים שנה" של שמוליק קראוס מוקדש לו, שכן נכתב לאחר מותו, ובו הבית: "אחרי עשרים שנה/ היה היה לי רע/ את שיר המעלות/ האם אתה שומע/ אשיר עד יום מותי/ נושאת את תפילתי המנגינה."
בסוף השיר של שמוליק קראוס "איך עושים תקליט" הוא מחקה את אביו, חצקל.
בשיר "סן פרנסיסקו על המים" מוזכר איש כסית יחד עם אביו בבית האחרון בשיר.
"פתאום אני רוצה הביתה חזרה אל הביצה
לשבת ב'כסית', ולצחוק עם משה ועם חצקל"...
זמן קצר לאחר מותו נערך ערב לזכרו עם מיטב האמנים ואנשי הבוהמה של אותה תקופה, ובו נכחו מעל עשרת אלפים איש. כל הכנסות הערב שימשו לתרומות למוסדות לאמנים צעירים. את הערב הנחו רבקה מיכאלי ואריק לביא.
מידע א-סימטרי

מידע א-סימטרי הוא מונח בכלכלה, המציין מצב שבו לא לכל המשתתפים בפעילות הכלכלית יש אותו מידע רלוונטי בנוגע לעסקה. 
המידע הא-סימטרי נוצר מכיוון שלצדדים השונים יש כמות או איכות שונה של מידע ומכיוון שלעיתים קרובות לצד אחד (בדרך כלל הצד המוכר) יש מידע מסוים שאינו מצוי ברשותו של האחר (בדרך כלל הצד הרוכש). הדבר נובע מסיבות שונות, חלקן משום שהמידע הוא פרטי, חלקן משום שהמידע נמדד בצורה אחרת על ידי הגורמים השונים ומוערך בשל כך בצורה אחרת. דבר זה הוא היוצר קושי בקבלת החלטות עסקיות ובקביעת אסטרטגיות של פעולה.

מחקרים בתחום

בין החוקרים תחום זה היה זוכה פרס נובל לכלכלה, קנת' ארו, שהראה כיצד א-סימטריה של מידע יוצרת תמריץ לצד שלו מידע רב יותר לרמות את הצד בעל המידע המועט יותר, ודבר זה עלול לגרום מצב של כשל שוק. כתוצאה מכך התפתחו מספר מנגנוני שוק, ביניהם ערבויות ואימות על ידי צד שלישי, המאפשרים לשווקים עם מידע א-סימטרי לתפקד. 
חוקר נוסף היה זוכה פרס נובל בכלכלה לשנת 2001, ג'ורג' אקרלוף, שבמחקרו "שוק הלימונים: איכות ומנגנון השוק", הדגים כיצד מידע א-סימטרי בשוק יכול להביא לבחירה השלילית (Adverse Selection) שנגרמת מכשל השוק. "הלימונים" הם כינוי בשוק המכוניות המשומשות למכוניות פגומות. בעיית המידע כאן היא שכאשר אדם קונה מכונית משומשת, אין הוא יודע בוודאות מתקבלת על הדעת מהו מצבה. בעלי "לימונים" שבידם המידע החשוב בנוגע למצב המכונית, יהיו מוכנים להיפטר ממכוניותיהם, גם כאשר מחירי המשומשות נמוכים יחסית. בעלי מכוניות תקינות יחכו למחירים טובים יותר בשוק המשומשות. לפיכך, ככל שמחירי המשומשות נמוכים יותר, כן גדלה ההסתברות שקונה המכונית ירכוש "לימון". 
באותה שנה זכה בפרס גם מייקל ספנס שפיתח את מודל האיתות (signaling model), המתמודד עם מידע א-סימטרי בעת בחירת מועסקים חדשים בשוק העבודה. מכיוון שבידי המעסיק אין מידע מושלם אודות רמת המועסק, וקבלתו לעבודה כרוכה בעלויות עסקה גבוהות, נאלצים שני הצדדים להסתמך על "איתותים" של יכולת המועסק המתבטאים ברכישת רמה מסוימת של השכלה, שדורשת עלות מהמועסק, זאת אף שלהשכלה כשלעצמה עשוי להיות ערך נמוך עד אפסי עבור המעסיק.
מיכאיל ארציבשב

חייו

מיכאיל ארציבשב נולד בחווה באימפריה הרוסית, במחוז סומי, בצפון מזרח אוקראינה. אביו היה בעל אדמות זעיר ואמו נפטרה משחפת, כשהיה בן 3. הוא למד עד גיל 16 בעיירה המקומית, אוקטירקה, ובשנים 1895 - 1897 עבד כפקיד. בשנים 1897 - 1898 למד בבית הספר לאמנויות בחרקוב. ב-1897 ניסה להתאבד וב-1898 נשא לאישה את אנה קובושקו, ממנה נולד לו בנו, בוריס ארציבשב. הוא נפרד מרעייתו ב-1900. ב-1898 התיישב בסנקט פטרבורג, שם עבד כעיתונאי חופשי ופרסם סיפורי משעשעים. ב-1901 סולק מהעיר בגלל השתתפות בהפגנה. באותה שנה כתב את הסיפור "פאשה טומאנוב", אך לא הצליח לפרסם אותו בגלל מגבלת הצנזורה.
הספר "סאנין", שנכתב על ידו בשנת 1903, אך פורסם רק ב-1907, שוב בגלל הצנזורה, עורר נגדו קוראים רוסים רבים בגלל תוכנו. הספר נכתב תחת השפעת הפילוסופיה של מקס שטירנר ומנסה להציג את עקרונות האנרכיזם האינדיבידואלי. סאנין תורגם לעברית על ידי אברהם סלמן ויצא לאור בהוצאת עידית בשנת 1953.
ארציבשב עבר ב-1912 למוסקבה ולאחר מהפכת אוקטובר התחיל לכתוב נגד הבולשביזם. ב-1923 עבר לפולין והתאזרח שם. ארציבשב נפטר בוורשה, בירת פולין, בשנת 1927.
רשימת התחיה-צומת

הקמת התנועה

תנועת צומת והתחיה הופיעו בכנסת ה-11 ברשימה מאוחדת ימנית חילונית. הרשימה המאוחדת זכתה ל-5 מנדטים. התנועה למעשה הוקמה מרשימת התחיה שכבר הייתה בכנסת קודם לכן, ומתנועת "צומת" של רפאל איתן שהוקמה לאחר מלחמת לבנון הראשונה, בה שרת רפול כרמטכ"ל. חברי הכנסת היו רפאל איתן, אליעזר ולדמן, גאולה כהן, יובל נאמן וגרשון שפט.

התנועה בכנסת ה-11

הרשימה שמיקמה עצמה כאופוזיציה של ממשלת האיחוד הלאומי בראשותו של שמעון פרס לא הוותה גורם משמעותי כנגד הממשלה בעלת רוב עצום. למרות האיחוד בין התנועות ב-1986 לתנועה אחת בשם "תחיה", רפול עזב את התנועה ב-1987 עקב חילוקי דעות שהיו בקרב הקבוצה. חילוקי הדעות לא היו ממש על רקע אידאולוגי מאחר שבין גאולה כהן ורפול לא היו חילוקי דעות מהותיים. גאולה כהן שעוד קודם לכן פרשה ממפלגת הליכוד על רקע אידאולוגי מובהק עקב הסכם השלום עם מצרים. מאז היא הובילה קו נוקשה והתנגדה למהלכיו של בגין. הייתה זו גאולה שבעצם הבינה את החשיבות של רפול והעמידה אותו בראש הרשימה המאוחדת כדי למנף את הרשימה הימנית גם בקרב עובדי האדמה וחברי הקיבוצים והמושבים, שאולי הזדהו עם כיווני הרשימה פוליטית ותמכו בממשלה בקו שלה במלחמת לבנון הראשונה אבל לא היו יכולים נפשית להצביע עם הימין. צירופו של רפול אפשר לאותם אנשים לעשות את הצעד של עזיבת מפלגת העבודה, והצבעה לרשימה ימנית יותר.

עזיבת רפול את התנועה

בנובמבר 1987 שנה לאחר ייסוד המפלגה המאוחדת שנקראה התחייה, עוזב רפול את התנועה ומקים מחדש את תנועה "צומת" שרצה לכנסת ה-12 באופן עצמאי. במכתבו בעיתון "על המשמר" ביום 11 בנובמבר 1987, כותב רפול לאחים חקק שהחליטו לעזוב את תנועת התחייה ולחזור לליכוד, 
את הדברים הבאים:
אל: בלפור והרצל
מאת: רפול
שלום לכם,
קראתי את מכתבכם בעיון רב. אני בטוח שאתם צודקים בהרבה מדבריכם. אני חושב שאם לקחת את הבחירות אז ללכת בגוש לאומי חזק אחד. אני חושש מאוד שמסיבות קטנוניות זה לא יצא לפועל. אמרתי את זה לפני הבחירות ב-84, ואני אומר את זה גם היום.
אתם צודקים באשר לנעשה ב"תחיה" וזה מעמיד אותי בפרשת דרכים. אני לא חוזר ל"ליכוד" כי מעולם לא הייתי שם, אבל כיום הם הרע במיעוטו.
שלום לכם וכל טוב,
רפאל איתן

המחלוקת

רפול אינו היחידי שעוזב את התנועה. בנה של גאולה כהן צחי הנגבי, מחליט לעזוב את התנועה ולחזור לליכוד. צחי, שנלחם כנגד מנחם בגין בפינוי ימית והיה לאחד הסמלים של המלחמה כנגד נטישת היישובים בסיני, אומר כי "בכנסת ה-12 אני לא אהיה עם אמא".
קרולין גורדון

קורות חייה

קרולין גורדון נולדה ב-26 בדצמבר 1950 בצ'ארלסטון, וירג'יניה המערבית, ארצות-הברית.
היא קיבלה את התואר הראשון והשני שלה במתמטיקה מאוניברסיטת פרדו שבאינדיאנה, ארצות-הברית. את עבודת הדוקטורט שלה עשתה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי, ארצות-הברית.
את עבודת הבתר-דוקטורט עשתה בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל שבחיפה, בסיוע קרן המלגות על שם ליידי דייוויס. לאחר מכן, גורדון עבדה באוניברסיטת ליהיי שבבית לחם, פנסילבניה ובאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי. בשנת 1992 החלה לעבוד בדארטמות' קולג', שם היא עובדת עד היום.
בשנת 2005 כתבה מכתב לעיתון ניו-יורק טיימס, בו ביקשה מראשי המוסדות האקדמיים לסייע בכניסתם של נשים למוסדותיהם בתחומי המתמטיקה, המדעים וההנדסה.

פעילות מחקרית ואקדמית

גורדון חקרה את תחום הגאומטריה הרימנית. עבודתה המוערכת ביותר, "אתה לא יכול לשמוע את צורתו של תוף" ("You Can't Hear the Shape of a Drum"), עסקה בקשר שבין צורתו של תוף לבין הצליל שהוא משמיע. בעבודתה, היא הראתה כי צורות שונות המשמשות כמעטפת תוף, בעלות היקף זהה ושטח זהה, משמיעות את אותו הצליל בדיוק. מסיבה זו, לא ניתן לגלות את צורת התוף לפי הצליל אותו הוא משמיע.
במהלך עבודתה, גורדון לוותה שישה דוקטורנטים: באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס לוותה את הי הויינג ורות גורנט בשנים 1991 ו-1993, בהתאמה, ובדארטמות' קולג' לוותה את אליזבת סטאנהופ, אמילי פרוקטור, אמילי דריידן ויאן אדלשטיין בשנים 2002, 2003, 2004 ו-2015, בהתאמה.
מרובע ציקלי

בגאומטריית המישור, מרובע ציקלי (או מרובע בר חסימה) הוא מרובע שניתן לחסום במעגל, כלומר, כזה שארבעת קודקודיו מונחים על היקפו של מעגל כלשהו. 
המרובעים הציקליים מתאפיינים בכך שהסכום של כל זוג זוויות נגדיות בהם הוא 180 מעלות. 
כל טרפז שווה-שוקיים (לרבות המלבן והריבוע) הוא ציקלי. לכל מרובע שצלעותיו a,b,c,d ואלכסוניו x,y מתקיים , ולפי משפט תלמי  אם ורק אם המרובע ציקלי. היחס בין האלכסונים במרובע ציקלי כזה הוא .
בין כל המרובעים החסומים במעגל נתון, הגדול ביותר בשטחו הוא הריבוע.
לפי נוסחת ברהמגופטה, השטח של מרובע ציקלי שצלעותיו a,b,c,d הוא  כאשר  הוא חצי ההיקף. אם המרובע החסום במעגל גם חוסם מעגל (היינו, הוא מרובע משיקים), אז שטחו שווה ל-.
ארקדיוש מיליק

קריירת מועדונים

מיליק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של רוזווי קטוביץ מהליגה השלישית, ובעונת 2009/2010 שיחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-23 באוקטובר 2010, ערך את הופעת הבכורה בליגה והבקיע שני שערים בניצחון 0-4.
ב-1 ביולי 2011 מיליק חתם בגורניק זאבז'ה מליגת העל הפולנית תמורת חצי מיליון זלוטי. ב-31 ביולי מיליק ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בתיקו 1-1 נגד שלונסק ורוצלב.
ב-17 בדצמבר 2012, חתם בבאייר לברקוזן ל-5 שנים, תמורת כ-2.6 מיליון אירו.
ב-30 באוגוסט 2013, הושאל לאאוגסבורג עד לסיום העונה. במדי אאוגסבורג הבקיע 2 שערים ב-18 משחקים בהם שותף.
ב-15 במאי 2014, הושאל לאייאקס ההולנדית, עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בסיום העונה. ב-24 בספטמבר 2014, מיליק הבקיע 6 שערים ובישל 2 נוספים בניצחון 0-9 נגד ג'וש ווטרגראפסמר במסגרת הגביע, ונבחר לשחקן המצטיין.
ב-1 באפריל 2015 כרטיס השחקן שלו עבר רשמית לאייאקס.
ב-1 באוגוסט 2016 חתם מיליק בנאפולי האיטלקית. נראה היה שהפולני השתלב מהר כשכבש שבעה שערים בתשעה משחקים (שלושה בליגת באלופות), אך אז הוא נפצע במדי נבחרתו ונעדר למשך רוב העונה.

קריירה בינלאומית

בצעירותו מיליק שיחק בנבחרת הנוער של פולין. ב-12 באוקטובר 2012, מיליק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד דרום אפריקה. ב-14 בדצמבר 2012 הבקיע את השער הראשון שלו בנבחרת בניצחון 1-4 נגד מקדוניה. במסגרת קמפיין מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2015, מיליק הבקיע 9 שערים ב-8 משחקים והפך למבקיע המצטיין בקמפיין.
טקס פרס האמי לבידור בפריים טיים ה-71

פרטי הטקס

הטקס התקיים בתיאטרון מיקרוסופט שבלוס אנג'לס ללא מנחה, זו הפעם הרביעית בלבד שבה לטקס לא נבחר מנחה. השחקן והקומיקאי תומאס לנון שימש כקריין וכרוז עבור הטקס בהיעדר מנחה, לעיתים מספר בדיחות והערות בזמן שמציגי הפרסים עלו על הבמה.
פתיחת הטקס הייתה במערכון בראשותו של השחקן אנתוני אנדרסן שבו הוא מתרוצץ על הבמה ומאחורי הקלעים ומתעקש ש"נאלץ להתמודד בלי מנחה הערב!", דוחף לבמה את בריאן קראנסטון, ראשון מציגי הפרסים בטקס, כדי לברך את פני הקהל ולהציג סרטון המסכם את העשייה בטלוויזיה בשנה החולפת. הטקס המשיך באופן הזה, עם מציגי הפרסים עולים לבדם על הבמה, הערות מהקריין וקטעי סרטונים.
מספר זוכים בפרסים בשנה זו ניצלו את נאום התודה שלהם לקדם עמדות אישיות או פוליטיות. בנאומה אחרי שזכתה בפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת קומדיה סיפרה אלכס בורסטיין את סיפור סבתה בשואה כאלגוריה לנשים שצריכות להילחם על מקומן. זוכת הפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט, פטרישיה ארקט, אמרה בנאומה שהיא מודה על כך שמקבלת את התפקידים הטובים הקריירה שלה אחרי גיל 50, כאמירה לאפליה כנגד נשים מבוגרות בתעשיית הבידור. בנוסף ציינה השחקנית מחווה לאחותה, אלכסיס ארקט, שנפטרה ב-2016. מישל ויליאמס, זוכת פרס השחקנית הראשית הטובה ביותר במיני-סדרה או בסרט, איזכרה בנאומה את הפרשי השכר הקיימים בתעשיית הסרטים בין גברים לנשים ובין לבנים לשחורים, כמו גם אזכורים לתנועת Time’s Up.
הטקס שודר על ידי רשת השידור האמריקאית FOX ונצפה על ידי 6.9 מיליון צופים בארצות הברית., ירידה של כ-32% מהרייטינג של טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-71 שנערך ב-2018. נתון זה הופך את הטקס לבעל הרייטינג הנמוך ביותר אי פעם. בישראל שודר הטקס בשידור חי בערוץ yes EDGE, וגרסה ערוכה ומתורגמת שודרה בשנית באותו ערוץ.
הוסטל איילון

הוסטל איילון (Hostel Ayalon) הוא אולפן הקלטות וחדר חזרות ברחוב בן שמן 6 בתל אביב. המקום נשמר כפי שהוא מאז שנות ה-70.
הוסטל איילון הוקם בשנת 2005 על ידי המוזיקאי אריאל שלם (Ariel De Lion), כמלכ"ר של מוזיקאים, משוררים ואמנים ויזואליים.

היסטוריה

בתחילת שנות ה-80 בנה במקום יובל ריבלין אולפן הקלטות. את המקום, שהיה מתחם לופטים נטוש, בנה יובל בעידודה של יונה וולך (חברתו לחיים) שהייתה בשלבים מתקדמים של מחלתה, ורצתה בעצם להגשים את משאלת לבם שלה ושל אהובה הצעיר להקים אולפן הקלטות.
לאחר פטירתה של וולך ב-1985, העביר יובל ריבלין בתחילת 1986 את הבעלות למפיק מדנמרק, רלף לויטן. המקום התפרסם בעת זו בעיקר בזכות ריב משפטי מתוקשר בין לויטן לצביקה פיק. ב-2005 העביר לויטן את המקום למוזיקאי אריאל שלם, אשר הקדיש את העשייה האמנותית במקום ליונה וולך. במהלך השנים 2005 - 2010 פעל כמקום לעשייה אמנותית ומוזיקלית מחתרתית בשיתוף פעולה עם הצימר, בית פתקית, גרילה תרבות ובצלאל. ב-2009 הוציא שלם אלבום קולקטיב הנושא את השם הוסטל איילון, בו השתתפו כ-60 אמנים מתחומי המוזיקה, השירה והאמנות הוויזואלית. האלבום יצא בהוצאת התו השמיני והאוזן השלישית ובהוצאה מוגבלת של כ-1,000 עותקים. באלבום יש קטע שירה בקולה של יונה וולך באדיבות קול ישראל, והאלבום הוקדש לזכרה.
בושאר לה בארבי

בּוּשָׁאר לה בָּארְבּי (בצרפתית: Bouchard le Barbu; מת ב-1020) היה מייסדו של בית מונמורנסי, אחד מבתי האצולה החשובים בהיסטוריה של צרפת.
בושאר לה בארבי היה בנם של בושאר מִבּרה-סיר-סן ושל אילדגאר מבלואה. ב- 978 לחם לצדו של לותר, מלך צרפת נגד אוטו השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הוא נמנה עם האצילים שהיו בני לווייתו של איג קאפה, מלך צרפת והיה עד להכתרתו של מלך זה.
בושאר לה בארבי, שהופקד על האי סן-דני שבנהר הסן צפונית לפריז, נהג להטיל מס על כל כלי השיט שעברו בתחומי שלטונו, ואפילו על הנזירים של מנזר סן-דני, שהתלוננו עליו בפני רובר השני, מלך צרפת (בנו של איג קאפה). נערך משפט מלכותי שבו ויוויאן, אב מנזר סן-דני, תבע לדין את בושאר לה בארבו. המלך הציע לבושאר את הריסות ארמון מונמורנסי (כיום בפרבר מונמורנסי של פריז) בתמורה לוויתורו על השליטה באי סן-דני, וכדי להענישו ולהרחיקו מחצר המלכות.
הייתה זו תחילתו של בית מונמורנסי, שהעמיד מתוכו שישה שלישים למלכי צרפת (שהיו למעשה מפקדי צבאו של המלך), שנים-עשר מרשלים של צרפת וארבעה אדמירלים של הצי הצרפתי. במרוצת המאה השתים-עשרה החלו אצילי בית זה לשאת את שם האצולה דה מורמורנסי.
לבושאר לה בארבי היו ארבעה ילדים, ובהם בושאר השני, שהמשיך את שושלת בית מונמורנסי.
טלקסקלה

היסטוריה

בתקופה הפרה-קולומביאנית, בשטחי מדינת טלקסקלה של ימינו הייתה קיימת מדינה ילידית של אנשי נאווה, שהוקמה בסביבות המאה ה-14 לספירה והתרכזה סביב העיר טלקסקלה. מאז הקמתה, טלקסקלה הייתה במאבק כמעט רצוף עם אצטקים, שהורכבו גם מבני נאווה אחרים, ולמרות שהם הצליחו להקים את האימפריה הגדולה במסו-אמריקה, הם לא הצליחו לכבוש את טלקסקלה. עם בוא הספרדים במאה ה-16, המדינה הייתה כמעט מוקפת כולה על ידי האצטקים.
לאחר שהקונקיסטאדור הספרדי הרנאן קורטס נחת בחופי מקסיקו ב-1519, הוא פגש קבוצה ילידית שרצתה להשתחרר משלטון האצטקים וראו בספרדים בני ברית להשגת מטרה זו. הם כרתו ברית עם קורטס, וכשהוא רצה ללכת לכבוש את בירת האצטקים טנוצ'טיטלאן, הם קישרו אותו לקבוצות ילידיות אחרות שרצו בנפילת האצטקים, במיוחד אנשי טלקסקלה, אך כשקורטס נכנס לטלקסקלה הוא פגש בכוח של כ-30,000 חיילים. הספרדים הצליחו לגרום אבדות כבדות לטלקסקלנים, למרות יתרונם המספרי העצום של הטלקסקלנים. מלך טלקסקלה התרשם מהמיומנות של הספרדים, ונתן להם לעבור בארצו ואף הזמין אותם לבירתו. הם כרתו ברית ותוך שנתיים הכוחות המשולבים כבשו את כל האימפריה האצטקית.
אמנם טלקסקלה הפכה בהמשך לחלק מהשטח הספרדי, אך הם זכו ליחס טוב מהספרדים, ששמרו על הברית אתם במשך כל התקופה הקולוניאלית. העיר טלקסקלה, בניגוד לערים ילידיות אחרות, לא הושמדה לאחר הכיבוש, הספרדים הגנו על הטלקסקלנים מפני מרידות של ילידים אחרים, והם קיבלו מידה מסוימת של אוטונומיה. הטלקסקלנים מצדם שמרו על נאמנותם לספרדים ועזרו להם לדכא מרידות שונות.
ב-1824, לאחר מלחמת העצמאות של מקסיקו, טלקסקלה הפכה לטריטוריה פדרלית במדינה החדשה. היא הפכה סופית למדינה ב-1856.

כלכלה

כלכלת טלקסקלה מסתמכת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול תירס, שעורה, חיטה ותפוח אדמה, גידול מקנה ויערנות.
במדינה התפתחה תעשייה קלה, הכוללת בין היתר ייצור ביגוד, מוצרי נייר וטקסטיל.
התיירות היא גם ענף חשוב בטלקסקלה, והיא מתבססת על אתרים ארכאולוגים מהתקופה הפרה-קולומביאנית הנמצאים במדינה.