בית לאומי לעם היהודי

בית לאומי הוא מושג מפתח בתולדות התנועה הציונית והקמת מדינת ישראל.
הביטוי הופיע באופן רשמי בפעם הראשונה כאשר הוקמה ההסתדרות הציונית העולמית ב-1897, במטרה להקים בית לאומי לעם היהודי, ללא פירוט היכן יוקם ומתי. 
בהצהרת בלפור ב-2 בנובמבר 1917 אימצה בריטניה את הרעיון במילים:
"ממשלת הוד מלכותו רואה בעין יפה הקמת בית לאומי לעם היהודי בפלשתינה ותעשה את מיטב מאמציה להקל על השגת מטרה זו, תוך הבנה ברורה שלא ייעשה דבר שעשוי יהיה לפגוע בזכויותיהן האזרחיות והדתיות של הקהילות הלא-יהודיות הקיימות בפלשתינה, או בזכויות ובמעמד המדיני מהם נהנים היהודים בכל מדינה אחרת."
— המסמך שנחתם על ידי הלורד בלפור ונמסר ללורד וולטר רוטשילד המכונה "הצהרת בלפור"
ממשלת בריטניה ערפלה במכוון את מהותה של הישות המדינית היהודית שעתידה לקום בארץ ישראל. ההצהרה מדברת על "בית לאומי" (national home), ונמנעת ממונחים מחייבים יותר כגון "מדינה" (state), "מולדת" (homeland) או קומונוולת' (commonwealth, מונח המשמש לפעמים באנגלית לתיאור שלטון אוטונומי). במסקנות ועדת פיל (1937) הוצעה פשרה על פיה תחולק ארץ ישראל המערבית בין מדינה יהודית למדינה ערבית.

ההתייחסות הבריטית

ב-1921 בתפקידו כשר המושבות ביקר צ'רצ'יל בארץ ישראל. במהלך ביקורו שיבח את היישוב העברי בארץ ישראל, והביע מחויבות לרעיון של בית לאומי ליהודים בארץ ישראל. כך עשה גם בנאום בפרלמנט שנשא עם שובו ב-14 ביוני 1921, בו תיאר את מפעל הבנייה האדיר של היהודים בארץ, ואמר כי המשך העלייה ותנופת הפיתוח ייטיבו עם כל תושבי הארץ, יהודים וערבים.
בספר הלבן הראשון שפורסם ביוני 1922 כתוב:".....המביטה בעין יפה על יסוד בית לאומי יהודי בארץ ישראל, הצהרה שניתנה בשם ממשלת הוד מלכותו ביום 2 בנובמבר 1917.....ממשלת הוד מלכותו רוצה להפנות תשומת הלב אל העובדה, שנוסח ההצהרה אינו מתכוון לומר, שארץ ישראל בכללה תיהפך לבית לאומי יהודי, אלא שבית כזה יוקם בתוך ארץ ישראל.....וכי ישאלו מה הכוונה באומרנו "פיתוח בית לאומי יהודי בארץ ישראל" – יש לענות שאין זה אומר: כפיית לאומיות יהודית על כל תושבי ארץ ישראל כולם, אלא: להוסיף ולפתח את היישוב היהודי הקיים, בעזרת יהודים משאר חלקי העולם, למען יהיה היישוב למרכז, שהעם היהודי בכללותו יתפאר בו ויתעניין בו על יסודות דתיים לאומיים. אבל כדי שיהיה לישוב הזה הסיכוי הטוב ביותר להתפתחות חופשית ויתן לעם היהודי הזדמנות מלאה להבליט את כשרונותיו, חשוב שהיישוב הזה יידע שהוא בארץ ישראל בזכות ולא בחסד. משום כך נחוץ לתת ערובה בינלאומית לקיומו של בית לאומי יהודי בארץ ישראל, ומשום כך צריך שיוכר באופן רשמי שהיישוב הזה מושתת על הקשרים ההיסטוריים העתיקים."

התייחסות חבר הלאומים

נוסחו של המנדט הבריטי מטעם חבר הלאומים על פלשתינה (א"י) הכיר בקשר ההיסטורי של העם היהודי לארץ ישראל, וחזר על עקרונות הצהרת בלפור, שעיקרן הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל. כתב המנדט אושר על ידי חבר הלאומים ב-24 ביולי 1922, "הואיל ועל פי הסעיף הנ"ל הסכימו גם בעלות ההסכמה העיקריות ביניהן, שהממשלה המנדטורית תהיה אחראית על קיום ההכרזה, שניתנה בראשונה ביום השניים בנובמבר 1917, על ידי ממשלת הו"מ מלך בריטניה, ואושרה על ידי יתר מדינות ההסכמה, לשם יסוד בית לאומי לעם ישראל בארץ ישראל ... הואיל ועל ידי כך הוכרה מציאות קשר היסטורי בין העם היהודי ובין ארץ ישראל, המשמש יסוד לבנות מחדש את ביתו הלאומי בארץ הזאת."
מסמך המנדט לא בוטל מעולם, ומבחינת המשפט הבינלאומי ההכרזות שבו תקפות גם היום על פי סעיף 80 פרק 12 למגילת האומות המאוחדות, פרט לעובדה שהבריטים החזירו ב-1948 את המנדט לאו"ם ומאז האו"ם עצמו הוא הנאמן לקיום להבטחת זכותו של העם היהודי להקים לעצמו בית לאומי בשטח ארץ ישראל.

במגילת העצמאות

המושג "בית לאומי" מופיע במודגש במגילת העצמאות כבסיס החוקי להקמת מדינת ישראל:
"בניין הבית הלאומי היהודי בארץ-ישראל הינו עובדה קיימת, שאינה ניתנת לביטול.....זכות זו הוכרה בהצהרת בלפור מתאריך 2 בנובמבר 1917, ואושרה במנדט מטעם חבר הלאומים, אשר נתן במיוחד תוקף בינלאומי לקשר ההיסטורי שבין העם היהודי לבין ארץ-ישראל ולזכות העם היהודי להקים מחדש את ביתו הלאומי"

התייחסות העולם הערבי והפלסטינים

במשא ומתן לקראת הסדר בין מדינת ישראל לפלסטינים חזרה דרישת ישראל להכרה במדינת ישראל כבית הלאומי לעם היהודי, דרישה שזכתה לתמיכתה של ארצות הברית בהחלטות של הקונגרס והסנאט של ארצות הברית.

נכון ל-2018 אין ארגון או מנהיג ערבי, אפילו מבין אלה הטוענים כי הם מכירים בזכותה של ישראל להתקיים, שהכיר במדינת ישראל כבית הלאומי של העם היהודי.