google/wiki40b huggingface dataset:
מנזר הלזריסטים

היסטוריה

הבניין נבנה במאה התשע עשרה כבית חולים למצורעים. היוזמה להקמת הבניין באה מאציל גרמני בשם פון פקנברינק שביקר בירושלים בשנת 1866 והזדעזע ממצבם של המצורעים בעיר. הוא תרם סכום כסף ובאמצעות סכום הכסף הזה נרכש המגרש בסמיכות לבריכת ממילא והוקם הבניין. הבניין תוכנן על ידי קונרד שיק כבניין בן קומה אחת ובו שמונה חדרים, מטבח וחדר רחצה. בשנת 1870 הסתבר שהבניין צר מלהכיל את מצורעי ירושלים והוחל בבניית בית החולים למצורעים שבשכונת טלביה. בשנת 1887 נחנך הבניין החדש בטלביה ובית החולים למצורעים עבר למשכנו החדש. לאחר מכן שימש הבניין ברחוב אגרון כפנסיון בשם 'פנסיון וילאמס'.
היות שהתרומה להקמת הבניין נמסרה לידיו של הבישוף הפרוטסטנטי סמואל גובאט, היה הבניין חלק מרכושה של הבישופות הפרוטסטאנטית של ירושלים. באותה העת איגדה בתוכה הבישופות גרמנים ואנגלים יחדיו. לאחר פירוקה של הבישופות והתפצלותה לשתי כנסיות נפרדות, אנגלית וגרמנית, עברה הבעלות על המבנה לידי הקונסוליה הגרמנית של ירושלים.
בשנת 1904 רכשו הנזירים הלזריסטים את המבנה ובשנת 1906 נפתח בבניין סמינר תאולוגי. בשנת 1913 נוספו לבניין הקומה השנייה והשלישית. בתקופת מלחמת העולם הראשונה התגוררו במבנה חיילים טורקים, ולאחר כיבוש ירושלים בידי הכוחות הבריטיים היה המבנה בשימושה של יחידת אספקה של הצבא הבריטי.
לאחר מלחמת העולם הראשונה שבו למבנה הנזירים הלזריסטים. המבנה שופץ והוקם בית תפילה בחלקו המזרחי. הנזירים הלזריסטים שוכנים במבנה עד היום. בחלק אחר של המבנה מתגוררים נזירים דומיניקנים. בשנת 1962 נקרא האב מרסל דיבואה לעמוד בראש קבוצת הנזירים שפעלה בבניין. הבניין מצוי ברשימת האתרים לשימור בתוכנית המתאר המקומית של עיריית ירושלים.
החל משנת 2006 מושכר חלק ניכר של הבניין לקונסוליה האמריקאית השוכנת בבניין השכן, שנזקקה להרחבת שטח למשרדיה. שני המתחמים חוברו בגשר ארעי, ובחזית המנזר מתנוסס דגל ארצות הברית. בתחילת 2019 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על העברת שגרירות ארצות הברית מתל אביב לירושלים, כחלק ממהלך זה נבלעה הקונסוליה הירושלמית אל תוך השגרירות והחל מאמצע 2019 הפכו מבנה הקונסוליה ברחוב אגרון והמנזר הלזריסטי הצמוד אליו לחלק ממבני השגרירות.
אהרון ספלינג

קורות חיים

ספלינג נולד בדאלאס שבטקסס, למשפחה יהודית של מהגרים מפולין. הוא שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ולאחר מכן למד באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית, שם סיים את לימודיו בשנת 1949. לאחר סיום הלימודים עבר לניו יורק והתפרנס מעבודה כשחקן. הוא נישא לשחקנית קרולין ג'ונס ב-1953, והשניים עברו לקליפורניה. בשנת 1954 הצליח למכור מחזה ללהקת תיאטרון מצליחה, שניהלה ג'יין ויימן. הוא החל לכתוב להפקות טלוויזיה, ועבד עבור דיק פאואל. לאחר מותו של פאואל הקים חברת הפקה בשיתוף עם המפיק דני תומאס, ובשנת 1972 הקים חברת הפקה עצמאית, בשיתוף פעולה עם לאונרד גולדברג. בשנת 1986 הפכה החברה לחברה ציבורית, בשם "ספלינג אנטרטיינמנט".
ספלינג התגרש מג'ונס בשנת 1965 ובשנת 1968 נישא לקארול ג'ין מארר, הידועה מאז בכינוי "קאנדי ספלינג". הוא אביה של השחקנית ויקטוריה דייבי ספלינג (הידועה כטורי ספלינג) ושל השחקן רנדל ג'ין ספלינג (הידוע כראנדי ספלינג). ביתו בלוס אנג'לס הוא הבית הגדול ביותר בקליפורניה המשמש למגורי משפחה אחת.
ב-18 ביוני 2006 לקה ספלינג בשבץ באחוזתו בלוס אנג'לס. חמישה ימים לאחר מכן מת, בגיל 83. במותו הוריש ספלינג יותר מ-500 מיליון דולר וביתו המפורסם הוערך בסכום של 150 מיליון דולר.
קודי

יישומים

בקודי ישנם מספר רב של יישומים בסיסים כגון: מאגר ההרחבות הרשמי של קודי, מגוון תוספי תרגום המאפשרים הורדת כתוביות ממגון אתרים מוכרים בעולם ביניהם האתרים הישראלים "סאבסנטר" ו"כתובית", תוסף מזג אוויר המציג תכנים מאתר Yahoo Weather ועוד רבים.

מאגר הרחבות - Repository

Repository - (ריפו בשפה המקובלת) הוא תוסף לקודי המשמש כמאגר המכיל בתוכו גישה להתקנת הרחבות רבות אחרות. Repository נועד להקל על המשתמש בכך שהוא חוסך ממנו הורדה של כל הרחבה והרחבה בפני עצמה (כקובץ ZIP בודד והתקנתו דרך ממשק ההתקנה, המובנה בתוכנה, מקובץ ZIP) ובמקום זאת מאפשר הורדה והתקנה של מאגר אחד המכיל הפניה להתקנה של הרחבות רבות אחרות, ישירות דרך ממשק התפריטים של קודי.

תמיכה בשפות

קודי תומך בלוקליזציה מלאה למגוון שפות כברירת מחדל, כאשר קובצי השפות של תוכנה זו מתורגמים ליותר מ75 שפות עד כה. המבנה של קודי הוא כזה שאם השפה אינה זמינה או לא מעודכנת, היא יכולה להיעשות על ידי עריכה פשוטה של מחרוזות בקובץ XML, אשר לאחר-מכן יכולה לעבור לניהול הפרויקט על ידי הצוות ושימוש בכלי למעקב אחר באגים למען שימוש התוכנה המתורגמת על ידי משתמשים אחרים. לאחר גרסה 11.0 XBMC עברה להשתמש בקבצים מסוג Gettext כדי לתרגם באופן פשוט יותר באמצעות שימוש בTransifex, פלטפורמה מבוססת אינטרנט שמשתמשת במיקור המונים מקוון לתרגום ערכים. הגרסה האחרונה של XBMC תומכת במעל 74 שפות.

OpenElec/LibreElec

OpenElec - Open Embedded Linux Entertainment Center ו-LibreElec הן הפצות לינוקס המיועדות להתקנה על מערכות מדיה סנטר ומכילות אך ורק את תכנת קודי.
OpenElec הייתה הראשונה מבין השתיים ופותחה על מנת להוות פתרון להתקנת KODI על מערכות דלות ביצועים אשר אינן יכולות או מתקשות להריץ את מערכת ההפעלה אנדרואיד/ווינדוס וכמו כן לאפשר חווית משתמש נוחה יותר למשתמשים שרוצים להשתמש במכשיר הצפייה רק ל-KODI (חווית משתמש של ממיר טלוויזיה).
שתי ההפצות לעיל מפותחות עבור מספר פלטפורמות חומרה, כאשר הפופולריות שבהן הן ראספברי פאי (באנגלית: Raspberry Pi) ומכשירי x86, כמו כן מספר מפתחי תוכנה עצמאיים מפתחים גרסאות נוספות על בסיס הגרסאות הקיימות, בעיקר למכשירים סיניים עם מספר גרסאות של מעבדי Amlogic
יעקב שמחה רפיש

רבי יעקב שמחה רפיש (בכתיב יידי: רעהפיש; ה'תקס"ז, 1807 - כ"ו בניסן ה'תרל"ז, 9 באפריל 1877) היה ראב"ד ורב העיר קמפנו  בפרוסיה. ממקורביו של רבי עקיבא איגר, ומחבר הספרים "שערי שמחה" ו"משכן העדות".

ביוגרפיה

נולד בראביץ' שבפרוסיה לרב משה רפיש. למד מפי רבי אליעזר ליפמן ראוויטשער [=מראביץ'] שהיה דיין בליסא. נישא לבת העיר קמפנו  הסמוכה לפוזנא ועבר להתגורר בעיר.
בגיל צעיר (בסביבות 1827) התמנה כראש בית הדין של קמפנו. לאחר פטירת רב העיר, רבי יוסף שמואל לנדוי (מחבר "משכן שילה" ו"גורן אטד") בשנת ה'תקצ"ו, 1835, מילא את מקומו עד שנת ה'ת"ר, 1840. בפברואר 1840 התמודד מולו בבחירות לרבנות העיר, המלבי"ם, וניצח. הוא שב למשרת הראב"ד ושיתף פעולה עם המלבי"ם בהנהגת הקהילה. בסך הכל כיהן ברבנות בקמפנו במשך חמישים שנה, בישיבה שניהל בעיר העביר שיעורים קבועים ורבים מתלמידיו נסמכו לרבנות.
במשרה זו כיהן עד פטירתו בכ"ו בניסן ה'תרל"ז, 9 באפריל 1877.

כתביו

ספרו "משכן העדות" העוסק בענייני עדות זכה להסכמתו של רבה של פוזנא, רבי עקיבא איגר, ושל חתנו רבי משה סופר. הרב רפיש היה אז בן שלושים, אך בחייו נדפסו רק המבוא וההסכמות לצורך גיוס "פרענומעראנטן", והוא לא הצליח להדפיס את ספריו. ספרו "שערי שמחה" נדפס לאחר פטירתו בידי ידידו-תלמידו הרב אברהם בנימין זילברברג מווירשוב וספרו "משכן העדות" נדפס בידי בנו הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג שהיה אף הוא תלמידו של הרב רפיש.
מלבד ספריו, נשתמרו תשובות אליו וממנו בספרי רבני זמנו, כמו: שו"ת שואל ומשיב של רבי יוסף שאול נתנזון (תליתאה, ג, אבן העזר קיד), זבד טוב של רבי דב בריש פופרש מברודי, אגודת אזוב מדברי (פיוטרקוב תרל"ט) של רבי מיכאל דב ויינגוט.
ג'ון דאנלופ

ג'ון דאנלופ (באנגלית: John Thomas Dunlop;‏ 5 ביולי 1914 - 2 באוקטובר 2003) היה כלכלן אמריקני שבחן את תהליכי המיסוד של שוק העבודה בחברה קפיטליסטית וכיהן כמזכיר העבודה של ארצות הברית.
סבסטיאן ריימן

חייו הפרטיים

ריימן נולד למשפחה דו לשונית בה מדברים פינית ושוודית. יש לו שני ילדים, האחד בן (נולד ב-2016) והשנייה בת (נולדה ב-2019). אמם של שני הילדים היא השחקנית אילנה קוסטונן המפורסמת בפינלנד.
אורשקה ז'ולניר

קריירה

ז'ולניר השתתפה שלוש פעמים במשחקים האולימפיים בשנים 2004, 2008 ו-2012. באתונה 2004 היא זכתה במדליית ארד. היא התחילה בשלב שמינית הגמר בו ניצחה בניקוד יוקו את דריאוליס גונזאלס הקובנית. ברבע הגמר היא ניצחה באיפון את גלה ונדקביי הבלגית לאחר תרגיל סוקוי-נגה. בחצי הגמר ז'ולניר הפסידה לקלאודיה הייל האוסטרית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו גברה בווזארי על מארי-הלן צ'יסולם הקנדית.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008 היא הייתה נושאת הדגל של המשלחת הסלובנית בטקס הפתיחה. בתחרות הג'ודו היא סיימה במקום השביעי לאחר שהודחה בשלב רבע הגמר.
באולימפיאדת לונדון 2012, ז'ולניר זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג כאשר 4 מתוך 5 ניצחונותיה היו באיפון. בסיבוב הראשון היא ניצחה את קלאודיה מלצהאן הגרמנייה, בשמינית הגמר היא ניצחה את אסטפניה גרסיה מאקוודור וברבע הגמר היא ניצחה את אליס שלזינגר הישראלית. בחצי הגמר היא ניצחה את צדבסורנגין מונקזאיה המונגולית. בגמר ז'ולניר התמודדה מול שו לילי הסינית וניצחה בווזארי לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח.
ז'ולניר מחזיקה בשתי מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2005 ו-2011. באליפויות אירופה היא זכתה בארבע מדליות. מדליית זהב (2009), מדליית כסף (2007) ושתי מדליות ארד (2008 ו-2011)
במהלך הקריירה ז'ולניר זכתה במדליות רבות בתחרויות מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. ביוני 2015 היא פרשה מג'ודו תחרותי והחלה לאמן במועדון הג'ודו בו גדלה.
שמואל יניב

חייו

החל משנת תשי"ט עד שנת תשכ"ו למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק.
לפי בקשת הרב שאול ישראלי, ניהל את הישיבה ב"אחוזת יעקב" בגן יבנה. לאחר שנה עבר לשמש כר"מ במדרשית נועם, במשך כתשע שנים. בהוראת הרצי"ה קוק, השתתף עם תלמידיו מהמדרשיה במפעל ההתיישבות של גוש אמונים, ופוטר בשל כך. לימד באולפנת צפירה שבצפריה וב"אמונה". הקים את מכון מאיר באוניברסיטת בר-אילן.

הרב יניב הוא מרצה מבוקש בתחומי החינוך, הזוגיות ודילוגי האותיות במקרא, ומעביר הרצאות רבות ברחבי הארץ.
יזם את פרס היצירה התורנית ע"ש הרצי"ה ועומד בראשו. חברי ועדת הפרס הם הרב חיים דרוקמן, הרב יעקב אריאל, הרב יצחק שילת והרב יהודה יונגסטר. חבר בארגון 'רבני דרך אמונה' (בראשות הרב ברוך אפרתי) ומקורב לרב יצחק גינזבורג.
לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות הביע תמיכה בדעתו של הרב אברהם שפירא שיש לסרב פקודה לבצע פינוי יישובים.
לאחר הפיגוע בישיבת מרכז הרב חתם על כרוז רבנים הקורא לציבור "לתאר לעצמו מה האויב זומם לעשות לנו, ולקיים בו מידה כנגד מידה".

משפחתו

נשוי וגר בגבעת שמואל. בתו תחיה נשואה לחגי לובר. בתו לאה נשואה לרב יאיר גזבר.
מיסים כגניבה

בפילוסופיה פוליטית, מיסים כגניבה הוא מושג המבטא תפיסה הנפוצה בכמה פילוסופיות פוליטיות, ולפיה הממשל מפר את זכות הקניין (גניבה) של הפרטים בכפייה לתשלום מסים. אנרכו קפיטליסטים, אובייקטיביסטים ואף מינארכיסטים מסוימים רואים את המיסוי כעבירה של הממשל על עקרון האי-תוקפנות.
מארי רות'בארד טען בספרו "האתיקה של החירות" שמיסוי הוא גניבה וכי לכן התנגדות למיסים היא לגיטימית: "בדיוק כמו שאף אדם אינו נדרש מוסרית לענות באמת לגנב כאשר הוא שואל האם יש דברי ערך בביתו של האדם, כך אף אחד לא יכול להידרש מוסרית לענות באמת לשאלות זהות הנשאלות בידי המדינה, למשל, כאשר מגיעה הוצאה לפועל".
התמיכה במיסים לרוב טוענת ששום עבירה שכזאת לא מתרחשת. אחד הטיעונים להצדקת המיסים הוא כי המיסים הם חלק מהאמנה החברתית. הצדקה נוספת לקיום המיסים היא כי המיסים נדרשים למימון משאבים בסיסים אשר מגדילים את הצמיחה האקונומית (כגון: אכיפת חוקים, תשלום על רשתות תעבורה ובניית קווי טלפון).
קופסה שחורה (פסיכולוגיה)

תאוריית קופסה שחורה היא תאוריה פילוסופית ופסיכולוגית לגבי התהליך הנסתר המתרחש בתודעה של האדם, או בהמשגה מופשטת יותר - בתהליכים פנימיים וחבויים בתחומים שונים בפילוסופיה ומדעים. 
קיימות מספר תאוריות קופסה שחורה, שנוסחו ויושמו במגוון תחומי עיון פילוסופיים ומדעיים. בין החשובות בהן ניתן לציין את תאוריית הקופסה השחורה של התודעה. על פי תאוריה זו, ניתן להגיע להבנה שלמה של התודעה כל עוד מוגדרים היטב קלט ופלט של החושים. הבנה כזו באה בדרך כלל בכפיפה אחת עם ספקנות קיצונית כלפי כל ניסיון לתאר כיאות את המבנה, המנגנון והדינמיקה החבויים של התודעה. למשל, לפי התאוריה הביהביוריסטית בפסיכולוגיה, על מנת להבין את השינויים ההתנהגותיים אין חשיבות להבין את ההליכים הפנימיים המתרחשים במוחו או בגופו של האדם, חשובה בעיקר ההבנה של ההשפעות הסביבתיות על האדם בהקשר אבולוציית המין (ברירה טבעית) ובהקשר ניסיון חייו (התניה אופרנטית), משום שהביהביוריזם דוגל בכלל שטוען: את ההתנהגות ניתן להסביר רק דרך השפעות הסביבה החיצונית, וכך, למעשה, לפתח באופן מהימן את החקר המדעי של ההתנהגות. על פי ב. פ. סקינר, מה שנמצא בתוך ה'קופסה השחורה' זהו תחום המחקר של ענפים אחרים במדע (כגון פיזיולוגיה, נוירולוגיה, מדעי המוח וכדומה).   
בתחומי המדעים העיוניים קיימת המשגה מופשטת יותר של המונח "קופסה שחורה". המשגה זו מתייחסת להליך של "קופסה שחורה" כפי שהוא מיושם בתהליכים חברתיים. הסוציולוג ברונו לאטור טען בנוגע להמשגה זו: "זוהי הדרך בה פעילות מדעית וטכנית מתעמעמת, בהיותה מוצלחת. כאשר מכונה מופעלת בהצלחה או עניין עובדתי בא לידי יישוב, נותרת הדרישה להתמקד בקלט ובפלט, ולא במורכבות פנימית כלשהי. כך, למרבה הפרדוקס, ככל שמצליחים המדע והטכנולוגיה, כך הם הופכים לסתומים ומעורפלים".
ברנרד גרונר

קורות חייו

ברנרד גרונר נולד בעיירה שיניאווה אשר בגליציה (בשטחי פולין המודרנית). הוא למד בישיבה בבודפשט. הוסמך לרבנות בסאטו מארה, ויצא ללימודי חזנות בסיוע מלגה מטעם בית האופרה של בודפשט. ב-1913 כיהן כחזן בבית הכנסת בניטרה, בין 1918–1923 כיהן כחזן בבית הכנסת הגדול בבודפשט, בין 1923–1929 כיהן כחזן בבית הכנסת בסקשפהרוואר וב-1929 מונה לחזן הראשי של בית הכנסת בזאגרב.
במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והוקמה המדינה העצמאית של קרואטיה תחת שלטון האוסטאשה. איוואן ורנר ראש העיר זאגרב מטעם האוסטאשה הוציא צו הריסה לבית הכנסת ובאוקטובר 1941 הוחל בהריסתו. גרונר בסיוע גורמים מקומיים הצליח להציל 8 ספרי תורה ואת העוגב. הוא נעצר ונכלא בזאגרב, אך בהמשך שוחרר ככל הנראה בהשפעתו של החשמן אלויזיה סטפינאץ ראש הכנסייה הקתולית של זאגרב.
לאחר המלחמה המשיך לכהן במשרתו עד למותו ב-1955. לאורך שנות פעולתו כתב גרונר 70 פרקי חזנות בעיקר בנוסח נאולוגי, לחזן מקהלה ועוגב. החל מ-1906 אסף ושימר 1,500 דפים של פרקי חזנות מאת חזנים מובילים כגון סלומון זולצר ולואי לבנדובסקי. במהלך השואה הוסתרו אוספיו בדירת בנו תיאודור גרונר (2016-1913). בראשית המאה ה-21 נערך מחקר מקיף על ידי מוזיקולוגים קרואטים שעסק בחזנות בבתי הכנסת בקרואטיה ואוספיו הפרטיים של ברנרד אשר נחשפו ב-2012, הציגו פן לא מוכר ומקיף של התרבות היהודית בקרואטיה ככלל ושירת החזנות בפרט.
אלל

מוטציות באללים

אללים שונים וחדשים נוצרים גם בעקבות מוטציות. תא הפלואידי פשוט, שיש לו רק מערכת חד-כרומוזומלית, נושא רק אלל אחד של כל גן.

אטימולוגיה

המילה "אלל" היא צורה מקוצרת של אללומורוף ("צורה אחרת", מילה מחודשת על ידי מומחים בריטים לגנטיקה ויליאם בייטסון ואדית רבקה סונדרס). מילה זו הייתה משומשת בימים הראשונים של הגנטיקה לתיאור צורות שונות של הגן בכדי להבחין בין גנוטיפים השונים. במילה נגזרה מהתחילית היוונית ἀλληλο-, אללו-, שמשמעותה משותף, הדדי או זה את זה. התחילית משויכת לפועל היווני ἄλλος, אללוס (קרוב למילה הלטינית אליוס), שמשמעותה אחר.

דומיננטיות של אללים בהפרעות גנטיות

מספר הפרעות גנטיות נגרמות כאשר אדם יורש שני אללים רציסיביים עבור תכונה חד גנטית.
הפרעות גנטיות רצסיביות כוללות לבקנות, סיסטיק פיברוזיס, גלקטוזמיה, פנילקטונוריה (PKU) ומחלת טיי זקס.
ישנן הפרעות אחרות שהן עקב אללים רציסיביים, אך מכיוון שהמוקד הגנטי ממוקם על כרומוזום X, ולזכרים יש רק עותק אחד, הן שכיחות יותר אצל זכרים מאשר אצל הנקבות.
דוגמאות הכוללות עיוורון צבע אדום-ירוק ותסמונת X שביר.
הפרעות אחרות, כגון, מחלת הנטינגטון, מתרחשות כאשר אדם יורש רק אלל דומיננטי אחד.
נפח (מקצוע)

נפח הוא אדם היוצר חפצים מברזל או מפלדה באמצעות "עיצוב" המתכת, כלומר, משתמש בכלים לעקם, לחתוך ולשנות את צורת המתכת כשהיא במצב מוצק. לרוב, הדבר נעשה באמצעות חימום המתכת עד לשלב שבו היא בוהקת בצבע אדום או כתום. נפחים מייצרים חפצי נוי (למשל פסלים או רהיטי ברזל מעוצבים); כלי עבודה, בישול וכלי נשק; וכן תשתיות כשערים, רשתות אסכלה, פסי רכבת, וכו'.
נפחים עובדים עם "מתכות שחורות", בדרך כלל ברזל. צבען השחור מגיע משכבת התחמוצת הנוצרת על פני המתכת כשהיא מחוממת. הם מחממים את המתכת עד שהיא הופכת רכה מספיק לעיצוב עם כלי העבודה של הנפחים, כמו למשל פטיש ואזמל. את החום משיגים באמצעות חימום בגז, פחם ואמצעים דומים. 
למרות שהמקצוע עתיק היומין הוחלף במדינות המתועשות במידה רבה במפעלים תעשייתיים, קיימת כיום תחייה (בעיקר באירופה) של נפחים-אומנים, אשר רואים עצמם כחלק ממקצועות העיצוב היצירתי ומספקים חפצי נוי ברמת עיצוב וגימור ממתכות "שחורות".
שמות משפחה המעידים כי נושאם הוא נפח או צאצא של נפחים הם שמות משפחה נפוצים בשפות שונות. באנגלית: Smith (סמית') - הוא שם המשפחה הנפוץ ביותר במדינות דוברות אנגלית. זהו שם משפחתם של כחצי מיליון בריטים וכ-3 מיליון אמריקאים. בגרמנית Schmidt, Schmid, Schmidl, Schmidtke, Smid (שמידט, שמיד, שמיט) ו-Smidt הם שמות נפוצים;
ברוסית Кузнецов, (קוזנצוב), Кузнецов הוא אחד משמות המשפחה הנפוצים ביותר ברוסיה.
ביידיש שמידע ו-גולדשמידט;
בערבית حداد (חדאד); בלדינו פררה (Ferrero, Ferreres); ברומנית: פרארו (Feraru).בלשון חז"ל: נפחא.
תחזוקה

תחזוקה היא מכלול הפעולות הנעשות לשם שמירה על תפקודו התקין של מוצר (מכשיר, מכונה, מבנה, תוכנה ועוד). התחזוקה כוללת אספקה של חומרים הנחוצים לתפקודו של המוצר, תיקונו במקרה שהתקלקל, לעיתים תחזוקה מונעת, שבאה למנוע קלקול של המוצר, ולעיתים שדרוג המוצר, כלומר הכנסת שיפורים בו. במחזור החיים של המוצר נדרשת התחזוקה החל ממכירתו כחדש (ולעיתים מגמר ייצורו, אף לפני מכירתו) ועד להפסקת השימוש בו, כך שהיא מהווה את חלק הארי במחזור חיי המוצר. 
דוגמה: תחזוקת מכונית כוללת רכישת בנזין שאותו היא צורכת בנסיעתה, טיפול שגרתי (למשל מדי נסיעה של 20,000 ק"מ) הכולל החלפה של חלקים לפי המלצת היצרן, החלפת חלקים שהתבלו, תיקון תקלות שצצו במכונית, ולעיתים שיפור המכונית, באמצעות החלפת אחד מרכיביה ברכיב מתקדם יותר.
שירותי תחזוקה ניתנים על ידי קשת רחבה של בעלי מלאכה, בהתאם לסוג המוצר ולהתמחות הנחוצה לשם תחזוקתו. בתחזוקת מכונית, למשל, עוסקים מכונאי רכב, חשמלאי רכב, פחחי רכב ועוד. 
לכלים מורכבים, כגון מטוס או צוללת, נקבעים כללי תחזוקה נוקשים, שנועדו למנוע תקלה בפעילותם.

דרגי תחזוקה

פעילות תחזוקה בסיסית נעשית בדרך כלל באופן עצמאי על ידי הצרכן. במשק בית, למשל, פעילות תחזוקה כגון כביסה או ניקוי הרצפה נעשית על ידי בני הבית, אך ניתן גם להעבירה לעובד משק בית. פעולות תחזוקה מורכבות יותר, כגון תיקון מכשירי אלקטרוניקה ביתיים, מצריכה הסתייעות במומחה חיצוני. 
בחיל האוויר הישראלי, תחזוקה בסיסית של המטוס ("דרג א") נעשית בטייסת הטיסה שלו. תחזוקה מורכבת יותר ("דרג ב") נעשית במוסכים של טייסת תחזוקה אווירית בבסיס הטיסה שבו מוצבת טייסת הטיסה. התחזוקה היסודית ביותר ("דרג ד") נערכת ביחידת האחזקה האווירית 22, שהיא יחידת התחזוקה הגדולה והמרכזית של החיל.

השבתה עקב תחזוקה

פעולות תחזוקה מצריכות פעמים רבות השבתה של המוצר עד לסיום התחזוקה. דוגמה: בעת טיפול במכונית במוסך, למשל, לא ניתן להשתמש בה. ארגון המתחזק צי מכוניות, כגון חברת ליסינג, יחזיק מכוניות אחדות למתן תחליף לנהג שמכוניתו מושבתת לשם תחזוקה. בתחום המחשוב מושקע מאמץ לכך שפעולות תחזוקה שוטפות, כגון גיבוי, לא יפגעו בפעולתו השוטפת של המחשב. 
ארגון העוסק במתן שירותי תחזוקה זקוק למלאי של חומרי גלם וחלפים שיאפשר לקצר ככל האפשר זמנים של השבתה עקב תחזוקה. מאידך, להחזקה של מלאי גדול יש עלות גבוהה, ולכן יש למצוא את המלאי האופטימלי בהתאם ליעדי הארגון. בתחום התעופה מקובל המושג AOG - Aircraft on ground  - מצב חירום תחזוקתי שבו מטוס מושבת עקב מחסור בחלק חילוף, ולכן נדרשת פעולה מהירה להשגת החלק החסר.
מנעול צילינדר

מנעול צילינדר הוא אחד המנעולים הנפוצים. מנעול זה בנוי על עיקרון של צילינדר (גליל) שבאמצעות סיבובו המנעול נפתח. 
הצילינדר מוחזק באמצעות מנגנון הנעילה. ללא המפתח המזיז את הפינים, הצילינדר לא יסתובב. בנוסף ניתן לייצר עבורו מפתח ראשי ("מפתח מאסטר") שיפתח כמה סוגים של צילינדרים.
קיימים סוגים רבים של מנעולי צילינדר כגון מנעולי תלייה, מנעולי דלתות, רב בריח. סוג המנעול ובטיחותו קשורים למנגנון שמפעיל את הצילינדר.
מנגנון הפינים, שנפוץ מאוד במנעולי צילינדר, הוא אחד המנגנונים העתיקים בעולם. המנגנון העתיק ביותר נמצא במצרים והוא נוצר לפני כארבעת אלפים שנה. עקרון המנגנון הוא שהמפתח בעל זיזים ובליטות שמאפשרים לזיז את הפינים ובכך מאפשר את הפתיחה. ניתן לסדר את הפינים בקו ישר או במעגל - וכתוצאה מכך גם משתנה צורת המפתח הפותח את המנעול.
מנגנון הקומבינציה בנוי על סיבוב דיסקיות שעליהן בדרך כלל חרוטים מספרים או אותיות. רק בחירה בקוד הנכון מאפשרת את שחרור הפינים הנועלים.
מנגנון מחורץ בנוי על בליטות שמונעות מהמפתח להסתובב אלא אם כן יש לו את השקעים הנכונים שיאפשרו את הפתיחה.
בהרבה ממנעולי התלייה, בצד פתח כניסת המפתח, יש נקב דק שתפקידו לשימון המנעול ולניקוז מים וגם לכלוך. דבר הנחוץ לעיתים, כשמתקלקל המנגנון.
דיזנטריה

גורמים

את הפתוגנים הגורמים לדיזנטריה ניתן לחלק ל-2 קבוצות.
קורמורן ימי

מאפיינים

הקורמורן הימי ניזון מדגים אותם הוא צד על ידי צלילה אל תוך המים. בתי הגידול המועדפים עליו הם: נהרות, אגמים, חופי ים וביצות בפנים היבשת. הקורמורן הימי מקנן בחופים סלעיים וזן נדיר מקנן בחופי ים חוליים או ביצתיים. בעונת הקינון מתבלטת ציצית ברורה על ראשיהם. רוב נוצותיו שחורות, פרט לכתמים צהובים בבסיס המקור וסביב העין. הזוויגים דומים. רוב נוצותיהם של הצעירים חומות וצווארם לבנבן. כנפי הקורמורן קצרות יחסית וזנבו ארוך למדי. צווארו ארוך, גדול ומאונקל ויצא ממנו שק קטן המשמש לאחסון הדגים. ברגליו יש קרום שחיה ובשל היותן קצרות ועבות, הם מקשות עליו את ההליכה על היבשה ומכריחות אותו לזקוף את גופו.
אנטארקטיקה הארגנטינאית

היסטוריה וגאוגרפיה

צורת הטריטוריה משולש שקודקודו בקוטב הדרומי ושוקיו לאורך קווי האורך 25° מערב ו-74° מערב, ודרומית לקו רוחב 60° דרום.
הטריטוריה היא חלק מפרובינציית טיירה דל פואגו (ארץ האש) של ארגנטינה.
מדינות נוספות הטוענות לריבונות על שטח זה הן צ'ילה והממלכה המאוחדת (הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה).
הארגנטינאי הראשון שחקר את אנטארקטיקה היה חוסה מריה סובראל בשנת 1901, אשר היה חלק מהמשלחת השוודית האנטארקטית בראשות ד"ר אוטו נורדנסיולד. בשנת 1904 הוקם בסיס ארקאדס על ידי ארגנטינה.
המשלחת הראשונה מארגנטינה שהגיעה לקוטב הדרומי עשתה זאת בשנת 1965 במסגרת אורפסיון 90.

בסיסים ארגנטינאים

הבסיסים אספרנצה ומאראמביו הם הבסיסים העיקריים של ארגנטינה ביבשת, בהם מתגוררים כ-110 תושבים בעונת החורף, וכ-250 בעונת הקיץ. בבסיסים למעלה מ-70 בניינים.
בסיס אורקאדאס - הבסיס הראשון שנבנה ביבשת פועל ברציפות מאז שנת 1903. הבסיס הארגנטינאי הדרומי ביותר הוא בסיס ג'נרל בלגראנו השני, בקו רוחב 77° דרום. בסיס הקיץ הדרומי ביותר הוא בסיס סורבל, 1,450 ק"מ דרומית לבלגראנו.

אוכלוסין

בשנת 1991 התגוררו בטריטוריה 142 תושבים קבועים בהם 121 גברים, 21 נשים (מהם 19 ילדים). מרבית התושבים מתגוררים באספרנסה.
ב-7 בינואר 1978 נולד בבסיס אספרנסה בטריטוריה אמיליו מרקוס פלמה - האדם הראשון שנולד ביבשת אנטארקטיקה. מסיבה זו מוזכר פלמה בספר השיאים של גינס.
נביא עיוור

כוחותיו ואופיו

כוחותיו של הנביא העיוור לראות את נפש האדם מסמלים כוח שמוענק לו מן האלים אך בסתירה לכך מובאת הנבואה האינטואיטיבית, כלומר, היכולת של האדם שדעתו אינה מוסחת ממראם של הדברים להתרכז בעובדות בלבד ולנתח את המציאות בצורה מושכלת, ללא עזרת מקור חיצוני.
הנביא העיוור במיתולוגיה הוא עבדו של האל בלבד והוא כפוף רק לו משום שזה האחרון מעניק לו את כוחותיו ובמיתוסים מסוימים האלים הם אלה שעיוורו את הנביא והעניקו לו את הכוח לנבא את העתיד לבוא.
מלבד הכוח הנבואי האלוהי, הנביא הוא אדם בעל היכרות עם האופי והטבע האנושיים וכן לרוב הנביא הוא אדם זקן ובעל ניסיון; במיתולוגיה היוונית "חכמה" ו"זיקנה" הן מילים כמעט נרדפות שכן האמונה היא שרק אדם זקן הוא חכם כיוון שבניגוד לצעירים היהירים והגאוותנים, מלאי ההיבריס, האדם הזקן למד את לקחיו במהלך חייו וכעת ביכולתו להעניק תשובות לאחרים. תכונות אלו הן ההופכות את הנביא העיוור והזקן לחכם ומאפשרות לו לנבא את המתרחש.

דמותו במיתוס

לרוב, דמותו של הנביא מוצגת בדמותו של אדם שקט ושליו שאינו בולט בסביבתו אולם הוא בעל חכמת חיים רבה והוא יודע ומבין הכל. הנביא מוכיח בני אדם על טעותם ומזהיר אותם מפני תוצאות מעשיהם אך הם מסרבים להקשיב לדבריו כדי לברוח מהאמת המרה והטארגית המאפיינת את המיתוסים היוונים.
למרות שבדרך כלל הנביא הוא דמות משנית במיתוס, כמעט תמיד הוא מקדם את העלילה בכך שהוא מזהיר דמויות מפני העומד להתרחש ובעקבות כך הן יוצאות לנסות לשנות את גורלן. אלמנט זה חשוב במיוחד במיתוס היווני מכיוון שהנביא הוא נציג האל ובני האדם כפופים לאל וכאשר הנביא מנבא אסון שיוטל מהאלים, בני האדם מנסים לשנות את גורלם ולהתחמק מזעם האל או לחלופין לנסות לשנות את דעתו של האל על ידי פיצוי, לרוב קרבן. הנביא מנבא את גורלם של בני האדם ולבסוף הם פוגשים בגורלם, ללא תלות במה שעשו כדי לשנותו. מוטיב זה מופיע פעמים רבות במיתוסים היווניים כדי לפאר את האלים ולהבהיר לבני האדם כי האלים עומדים מעל הכול ואין לנסות לשנות את תוצאות מעשיהם של האלים.
דוגמה לנביא עיוור מפורסם מאוד הוא טירסיאס שמופיע בסיפורים רבים של המיתולוגיה היוונית. במחזה אנטיגונה מנבא טירסיאס לקיראון, מלך תבי, את אשר צופן לו העתיד והוא זה שמביא לפתירת הטרגדיה שבמחזה, בעקבות נבואתו קריאון מבטל את צו המלך וקובר את פוליניקס. במחזה אנטיגונה אנו רואים דוגמה מושלמת כיצד תורם הנביא העיוור לפתרון הטרגדיה או הסיבוך.
יוחנן טברסקי (טולנא)

רבי יוחנן טברסקי (ו' באלול תרס"ו, 26 באוגוסט 1906 - כ"ה בכסלו תשנ"ט, 14 בדצמבר 1998) היה אדמו"ר מטולנא.

ביוגרפיה

נולד בטולצ'ין לרבי דוד מרדכי. בילדותו היגר אביו לארצות הברית. בבחרותו, עלה לארץ ישראל ללמוד בישיבה וקיבל היתר הוראה. הוא למד בישיבת אוהל משה ואצל רבנים נוספים. בשנת תרפ"ז חזר לבית אביו. נישא לצפורה פערל, בתו של רבי משה לנגר, האדמו"ר מסטרטין טורונטו, והתגורר לאחר נישואיו במונטריאול. הוא פתח בית מדרש בשם "קהל חסידים - קהלת דוד" וכיהן שם כאדמו"ר. בשנות השואה היה פעיל בהצלת יהודים ובעזרה לקליטתם. בשנת תש"א הוא סייע לחסידי חב"ד להקים את ישיבת תומכי תמימים במונטריאול.
בשנת תשט"ו עלה לארץ ישראל והתגורר בשערי חסד, בית הכרם ולבסוף עבר לבית וגן ופתח שם בית מדרש. הוא נהג בפשטות ובצניעות, ונהג לבזות את עצמו בהנהגות מוזרות . הוא ראה את עצמו כחסיד גור, והלך תדיר לטישים של האדמו"רים. בסוף ימיו החלו להתקבץ סביבו חסידים. בשנתיים האחרונות לחייו התגורר בבני ברק, שם נפתח בית כנסת של החסידות, הפועל עד היום.
בתו היחידה גיטל מירל בריינדל לאה נישאה לישראל צבי וינברג, שנטה לתנועת המזרחי. בנם, רבי יצחק מנחם, הוכתר על ידי מרבית החסידים לאדמו"ר. נכדם, הרב אמיתי מלכיאל-טברסקי, הוכתר לכהן כאדמו"ר באשדוד.
לאחר פטירתו יצא הספר "שיח יחוננו" מדברי תורתו על חנוכה ועניינים שונים. נכדו מרדכי וינברג הוציא לאור יומנים ורישומים מחייו בספרים: "אמרתך חייתני", "דתשרי על עמיה", "כי חיים הם למוצאיהם".