ליגת העל האוסטרלית בכדורגל

מקורות

בטרם הקמת הליגה החדשה, שוחקו טורנירי ליגה אוסטרלים במגוון שיטות, כאשר הבולטת שבהן הייתה ליגת הכדורגל הלאומית (NSL). ליגה זו הוקמה בעקבות העפלתה של נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 1974, שהובילה לדיון על הקמת ליגה מקצוענית באוסטרליה. 14 קבוצות נבחרו להשתתף בעונת 1977, עונת הבכורה של ה-NSL.
הליגה צברה תאוצה ופרחה בייחוד בשנות ה-80 וה-90, אך בהמשך איבדה מכוחה בעקבות עזיבתם של כשרונות אוסטרלים רבים לקבוצות מעבר לים, עסקה כושלת עם רשת הטלוויזיה האוסטרלית סבן (Seven), ואובדן חסויות. באפריל 2003 הקימה ממשלת אוסטרליה ועדה עצמאית לחקירת ניהול הספורט במדינה, כולל ניהול ה-NSL. בדו"ח קרופורד, שפורסם בסוף אותה השנה וחשף את מסקנות הוועדה, נמצא כי ליגת ה-NSL אינה יכולה להתנהל כלכלית. בעקבות הדו"ח הנחה פרנק לואי, יו"ר התאחדות הכדורגל האוסטרלית, על הקמת כוח משימה שמטרתו ליצור ליגה חדשה כמחליפה לליגת ה-NSL, שפורקה בתום עונת 2003/2004 אחרי 27 שנות פעילות.

ייסוד

באפריל 2004 הוקמה רשמית ה-A-League, כממשיכת דרכה של ליגת ה-NSL. הוחלט כי הליגה תשוחק במעמד שמונה קבוצות, מתוכן אחת מכל אחת מהערים סידני, מלבורן, אדלייד, בריזבן, פרת', ניוקאסל, קבוצה אחת ממדינת ניו זילנד, וקבוצה נוספת על פי ההצעה הטובה ביותר. מועד פתיחת הליגה שנקבע היה אוגוסט 2005.
עד לחודש יוני 2004 הוגשו עשרים הצעות, וחודש לאחר מכן הפכו 12 מתוכן להצעות סופיות. ב-1 בנובמבר של אותה השנה נחשפו שמונה המתמודדות בעונת הבכורה, שכללו בין היתר שלוש קבוצות מליגת ה-NSL שפורקה - אדלייד יונייטד, ניוקאסל ג'טס ופרת' גלורי. אליהן הצטרפו קווינסלנד רואר וניו זילנד נייטס, ממשיכות דרכן של בריזבן ליונס ושל ניו זילנד פוטבול קינגז מה-NSL, וכן המועדונים החדשים סנטרל קוסט מארינרס, מלבורן ויקטורי וסידני. בהתאם למדיניות הליגה "עיר אחת -קבוצה אחת", קיבלה כל אחת מן הקבוצות חמש שנות בלעדיות בעירן. מטרת ההסכם הייתה לאפשר לכל אחת מן הקבוצות לפתח את עצמה באזורה ללא תחרות מקומית.
ב-26 באוגוסט 2005, 16 חודשים לאחר פירוקה של ה-NSL, נפתחה עונת הבכורה של ליגת העל האוסטרלית החדשה.

התפתחות

ב-20 במרץ 2007 פורסם כי קבוצת ולינגטון פיניקס תחליף את ניו זילנד נייטס החל מעונת המשחקים 2007/2008. הליגה הורחבה לקראת עונת 2009/2010, והצטרפו אליה שתי קבוצות חדשות - גולד קוסט יונייטד ונורת' קווינסלנד פיורי (בעקבות כך שינתה קווינסלנד רואר את שמה לקבוצת בריזבן רואר, שכן היא לא ייצגה עוד את קווינסלנד באופן בלעדי). ב-12 ביוני 2009 זכתה מלבורן הארט (כיום מלבורן סיטי) בזיכיון להצטרף לליגה החל מעונת 2010/2011, מה שהוביל להרחבת הליגה ל-11 קבוצות באותה העונה. 
בין החודשים מרץ 2011 ל-פברואר 2012, איבדו שתי קבוצות (נורת' קווינסלנד פיורי וגולד קוסט יונייטד) את זיכיונן בעקבות קשיים כלכליים, מה שהוביל את הפסקת השתתפותן בליגה. החל מעונת 2012/2013 הצטרפה לליגה קבוצה חדשה מסידני, וסטרן סידני וונדררס, ושוב מספר הקבוצות התאזן כך שבליגה השתתפו עשר קבוצות. 
בפברואר 2018 הודיעה הנהלת הליגה על הכוונה להרחיבה ל-12 קבוצות עד לעונת 2019/2020.

שיטת התחרות

הליגה האוסטרלית במתכונתה הנוכחית כוללת שני שלבים, עונה סדירה ופלייאוף גמר, ומשוחקת ביון החודשים אוקטובר למאי.

העפלה לטורנירים ביניבשתיים

הקבוצות המוצלחות בכל עונה בליגה האוסטרלית מעפילות לטורניר ליגת האלופות האסיאתית, החל ממהדורת 2007 של הטורניר. אל טורניר זה העפילו המדורגות ראשונות בעונת 2005/2006. המדורגות ראשונות בעונה שלאחר מכן העפילו למהדורת 2008 של ליגת האלופות, וכן הלאה. מספר העולות, וכן השלב אליו יצטרפו - שלב הבתים או פלייאוף ההעפלה, נקבע בכל עונה על ידי ה-AFC. 
עד לשנת 2012, כרטיסים ישירים לשלב הבתים ניתו לאלופות הצ'מפיונשיפ והפרמיירשיפ של כל עונה. החל מ-2012, שונתה שיטת ההעפלה והליגה האוסטרלית זכתה ל-1.5 מקומות, ולא 2.5 כפי שהיה נהוג עד אז. הסיבה שניתנה להורדה הייתה החוסר בליגת משנה, באצטדיונים מתאימים לאירוח, והעובדה כי הליגה אינה ישות נפרדת מההתאחדות האוסטרלית. הוחלט כי לקראת מהדורת 2013 תקבל אלופת הפרמיירשיפ כרטיס אוטומטי, ואלופת הצ'מפיונשיפ זכתה למקום בפלייאוף ההעפלה. עונה אחת לאחר מכן שינתה ה-AFC את החלטתה, והחזירה את כמות הכרטיסים ל-2.5.
על פי השיטה החדשה, זכאית הליגה באוסטרליה לשתי קבוצות בעלות כרטיס לשלב הבתים, ושתי קבוצות הנשלחות לפלייאוף ההעפלה. עם זאת, חוקי התחרות אוסרות על השתתפות יותר משליש מקבוצות הליגה בתחרות הביניבשתית, כך שעד להרחבת הליגה האוסטרלית ל-12 קבוצות, רק קבוצה אחת זוכה בכרטיס לפלייאוף ההעפלה.

תחרויות נוספות

החל מ-2014, משתתפות קבוצות הליגה בתחרות הגביע האוסטרלי (FFA Cup).
בין 2005 ל-2008, השתתפו קבוצות הליגה בגביע אתגר קדם-העונה, טורניר גביע ששוחק טרם העונה הסדירה, ובוטל בתום ארבע מהדורות בלבד. בשנים 2013 ו-2014, גם כן במסגרת קדם העונה, התקיים משחק האול סטארס, כמשחק ידידות קדם-עונתי בין כוכבי הליגה לבין קבוצה אורחת בכירה. ב-2013 הביסה מנצ'סטר יונייטד את כוכבי הליגה 5-1 בסידני, מצמדים של ג'סי לינגארד ודני ולבק ושער נוסף של רובין ואן פרסי. לכוכבי הליגה כבש בסארט ברישה. שנה אחר כך, באותו המגרש, גברה יובנטוס 3-2 על כוכבי הליגה, משערים של פרננדו יורנטה, פול פוגבה וסימונה פפה, מול שערים של מרסלו קארוסקה וטומי יוריץ'.
כל קבוצות הליגה מחזיקות בקבוצת נוער, המשחקת בליגה האוסטרלית לנוער המתקיימת במקביל לליגה הבכירה. הליגה משמשת לפיתוח כישרונות צעירים וכן כליגת מילואים, כאשר רשאים לשחק בה שחקני נוער בין הגילאים 16-21 (לפי הגיל בתחילת השנה האזרחית של כל עונה), בעוד ארבעה שחקנים מעל לגיל המותר רשאים להיבחר בכל משחק. 
במקביל, מתקיימת גם ה-W-League, ליגת הנשים האוסטרלית.

חוקי הרכבת הסגל

כל קבוצה בליגה האוסטרלית מורכבת מ-11 שחקנים וחמישה מחליפים, כאשר אחד מהם חייב להיות שוער. הסגל עצמו חייב לכלול בין 20 ל-26 שחקנים, מתוכם מותרים חמישה שחקנים זרים. שלושה שחקנים בסגל חייבים להיות מתחת לגיל 20.
על אף קיומה של תקרת שכר עבור הקבוצות בליגה, כל קבוצה רשאית להחזיק בסגל שני שחקנים חריגים, בעלי מעמד מיוחד ('Marquee'), שמשכורתם אינה מחושבת בתקרת השכר. כבר בהקמת הליגה התאפשר לכל קבוצה להחתים שחקן חריג בינלאומי. החל מעונת 2008/2009 התאפשרה החתמת שחקן צעיר חריג, שהתנאים לכך היו שגילו יהיה מתחת ל-23, ושמקורו בקבוצת הנוער של המועדון. לקראת עונת 2010/2011 הודיעה הליגה כי בנוסף לחריג בינלאומי וחריג נוער, כל קבוצה תוכל לצרף גם שחקן חריג אוסטרלי. 
האפשרות להחתים שחקן חריג בינלאומי הביאה לליגה שחקנים בינלאומיים בולטים, בהם אלסנדרו דל פיירו ודווייט יורק (סידני), ויליאם גאלאס (פרת' גלורי), אמיל הסקי (ניוקאסל ג'טס), רובי פאולר (נורת' קווינסלנד פיורי), דויד וייה (מלבורן סיטי) ורומאריו (אדלייד יונייטד). שחקנים אוסטרלים בולטים, ששיחקו בליגות בכירות באירופה, חזרו לליגה האוסטרלית כאוסטרלים חריגים, ובהם הארי קיואל, ג'ון אלויסי, ברט אמרטון, ג'ושוע קנדי וטים קייהיל.
ישנן הקלות נוספות ניתנות לקבוצות על מנת למשוך שחקנים אטרקטיביים ולהקל על המועדונים בניהול הסגל, כגון תקצוב לשחקנים נאמנים, המאפשרים מתן תוספת שכר מחוץ לחישוב התקרה עבור שחקנים בעלי ותק של חמש עד עשר שנים במועדון, שחקן אורח לעונה מלאה (שמטרתו למשוך שחקנים בולטים מאירופה לקראת סיום הקריירה לטווח קצר), וסוגי הקלות נוספים.

קבוצות הליגה

בשיטה הנוכחית, מורכבת הליגה האוסטרלית מעשרה מועדונים, מתוכם תשעה אוסטרלים ואחד ניו זילנדי. בסך הכול, בהיסטוריה הקצרה של הליגה, נטלו בה חלק 13 קבוצות שונות. רק ארבע מתוכן היו קיימות טרם הטורניר, בעוד שלוש מתוך ה-13 פורקו ואינן קיימות עוד.
שיטת הליגה אינה כוללת יורדות ועולות, ומנוהלת בשיטת הזכיונות, כמקובל בין היתר בארצות הברית ובליגת ה-MLS.