google/wiki40b huggingface dataset:
רוברט פוגל

רוברט פוֹגֶל (Robert Fogel; ‏ 1 ביולי 1926 - 11 ביוני 2013) היה כלכלן יהודי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכלכלה לשנת 1993.
פוגל נולד בשנת 1926 למשפחה יהודית בעיר ניו יורק. בשנת 1958 קיבל תואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת קורנל, ובשנת 1968 השלים דוקטורט באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, והתמחה בחקר הצמיחה הכלכלית בארצות הברית עקב פריסת מסילות הברזל. בנוסף, פוגל חקר את השפעת העבדות על צמיחת הכלכלה האמריקנית, ובשנת 1974 פרסם חיבור מקיף בנדון. על מחקריו בתחום יחסי הגומלין שבין היסטוריה וכלכלה, זכה פוגל בשנת 1993 בפרס נובל לכלכלה, ביחד עם החוקר דאגלס נורת'.
פוגל נפטר ב-11 ביוני 2013 לאחר מחלה קצרה בגיל 86.
מפיק (קולנוע וטלוויזיה)

בקולנוע ובטלוויזיה, מפיק הוא המנהל הראשי בהפקתו (ייצורו) של סרט קולנוע או סרט טלוויזיה.
תפקיד המפיק ניהולי בעיקרו, כשבדרך-כלל יהיה המפיק איש עסקים בעל ניסיון רב בתעשיית הקולנוע, אך לא בהכרח בעל ידע טכני במלאכת עשיית הסרט.
המפיק מלווה את הסרט בכל שלביו, מהרעיון הראשוני ועד להפצת הסרט המוגמר. המפיק הוא המנהל של כל בעלי התפקידים בסרט, ובסמכותו לגייס וכן ולפטר את הבמאי, השחקנים וכל איש צוות שהוא.
טרוויס מייוות'ר

ביוגרפיה של הדמות

מייוות'ר נולד בשנת 2126 על סיפונה של ספינת החלל אופק (Horizon), ספינת מטען אנושית מדגם J, וביקר במקומות רבים, כגון טריליוס פריים (Trillius Prime), דריילאקס (Draylax), מושבת וגה (Vega), ושני הירחים של טנביאן (Tenebian). מייוות'ר "בומר" (boomer), כלומר הוא גדל בחלל על סיפון ספינות משא, ושיש לו ניסיון בחלל אפילו יותר מאשר מפקדו, קפטן ג'ונתן ארצ'ר.
מייוות'ר הוא בחור שקט ונלהב, טייס מוכשר ומיומן מאוד ויש לו קצת ניסיון במערנות. יש לו אח אחד לפחות, פול, שהפך לקפטן של האופק לאחר מותו של אביהם, הקפטן הקודם של הספינה, בינואר 2153. אמם, ריאנה, הייתה החובשת של הספינה והמהנדסת הראשית. מייוות'ר חזר הביתה לאופק בסביבות ה-10 ינואר, 2153, כאשר האופק הייתה בדרכו למושבה דנבה (Deneva). בדרכה אל תחנת דנבה, האופק הותקפה פירטים, אבל בשל הניסיון שצבר מייוות'ר בצי הכוכבים עם כלי נשק - האופק הצליחה להגן על עצמה מפני תוקפיה.
במהלך הסדרה, דמותו של מייוות'ר היא זו שנפצעה, שותקה ואפילו "נהרגה", מספר פעמים רב יותר מאשר כל דמות אחרת מקרב צוות השחקנים הראשי.
במהלך יצירת הסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז", מייוות'ר היה אמור להיות לוטננט, בגלל הניסיון שלו בחלל. דרגתו שונתה לסג"ם משום שהמפיקים חשבו שיהיה זה לא אמין, אילו למלקולם ריד המבוגר ולמייוות'ר הצעיר תהיה אותה הדרגה.

יקום המראה

בפרק הכפול "In a Mirror, Darkly", טרוויס מייוות'ר של יקום המראה הוא סמל ב-MACO corps (ראשי תיבות של: Military Assault Command Operations). בסופו של דבר, הוא משתף פעולה עם הושי סאטו של יקום המראה, בניסיונה להשתלט על אימפריית הארצנים.

תגובות

על פי דייוויד גריבן, "סג"ם טרוויס מייוות'ר, ההגאי, הוא אפרו-אמריקאי וריק מוחלט, אשר לעיתים נדירות מקבל אפילו שורה שאיננה טכנית בפרק; ללא הגזמה, זה לגמרי מדויק לומר שלאו'הורה (נישל ניקולס) היו יותר שורות של דיאלוג".
מנצ'סטר רבתי

היסטוריה

אמנם המחוז במתכונתו הנוכחית הוקם רק בשנת 1974, יש לאזור היסטוריה בת מאות שנים. בסביבה זו נמצאו עדויות ארכאולוגיות עוד מתקופת הברזל. אף נמצאו שרידי מבצרים מן התקופה הרומית. למרות עדויות אלו, לאזור מנצ'סטר יש אזכור מועט ביותר בספר יום הדין משנת 1086- זאת ככל הנראה בגלל סיקור חלקי ולא בגלל דלילות האוכלוסייה.
בסוף המאה ה-18 האזור השתנה מאוד לאור המהפכה התעשייתית אשר במסגרתה תעשיית הטקסטיל התפתחה באופן משמעותי. במהלך המאה ה-19 המסחר התפתח מאוד והתרחש תהליך עיור. תעשיית הכותנה הפכה למרכזית מאוד בקנה מידה ארצי, ואף עולמי. למרות פיתוח נרחב זה, המונח "מנצ'סטר רבתי" החל להיכנס לשימוש רק במאה ה-20. דו"ח משנת 1914 הגדיר את המטרופולין כרדיוס של כ-8-9 קילומטרים ממנצ'סטר.
המחוז המטרופוליטני של מנצ'סטר רבתי הוקם בשנת 1974 לאחר תיקון לחוק הרשויות המקומיות באנגליה אשר נחקק בשנת 1972. המחוז נוצר על ידי איחוד של 10 ערים: בולטון, בורי, מנצ'סטר, אולדהם, רוצ'דייל, סלפורד, סטוקפורט, טיימסייד, טראפורד, ויגאן תחת מועצת המחוז מטרופוליטני.
בעשור הראשון לקיומו, התקיימו עימותים רבים בין השלטון המקומי במנצ'סטר רבתי לבין ראשת הממשלה השמרנית מרגרט תאצ'ר. בתגובה למתיחות, המפלגה השמרנית הבטיחה להקטין את סמכויות המחוזות, הבטחה שלבסוף יצאה לפועל. מועצת המחוז המטרופוליטני פורקה בשנת 1986. למרות כל אלה, בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התחזקו הסמכויות של המחוז.

דמוגרפיה

בשנת 2011 התגוררו במחוז כ-2,682,500 תושבים, מה שהופך אותו למחוז השלישי בגודלו באנגליה לאחר לונדון רבתי ווסט מידלנדס. לפי מפקד האוכלוסין בשנת 2001, 74.2% מתושבי מנצ'סטר רבתי היו נוצרים, 5.0% מוסלמים, 0.9% יהודים, 0.7% הינדים, 0.2% בודהיסטים ו -0.1% סיקים. 11.4% היו חסרי דת, 0.2% היו בעלי דתות אחרות ו-7.4% לא ציינו את דתם. נתונים אלו דומים לשאר אנגליה, אם כי שיעורי המוסלמים והיהודים הם כמעט פי שניים מהממוצע הארצי.
משפחת פארנזה

משפחת פארנזה (באיטלקית: Farnese) הייתה משפחת אצולה איטלקית. השפעתה הייתה ניכרת בעיקר בתקופת הרנסאנס האיטלקי. בין האישים הבולטים במשפחה נמנים האפיפיור פאולוס השלישי ונכדיו הקרדינל אלסנדרו פארנזה ואוטאביו פארנזה, דוכס פארמה, הקרדינל אודוארדו פארנזה ואודוארדו פארנזה, דוכס פארמה וכן ג'וליה פארנזה היפה (Giulia la bella), פילגשו של האפיפיור אלכסנדר השישי לבית בורג'ה. המשפחה החזיקה בדוכסות פארמה ופיאצ'נצה בין 1545 ל-1731.

היסטוריה

מקורה של המשפחה בקסטרום פרנטי (Castrum Farneti) ועדות לקיומה ניתן למצוא כבר בשנת 984. אחד מבני המשפחה, פייטרו, נזכר כמגן הגיבלינים בטוסקנה ב-1110. בני משפחה נוספים לקחו חלק במלחמות בטוסקנה עד שב-1319 התיישבו בטושיה שבלאציו ורכשו את העיירה פארנזה. בעקבות בריתות ושיתופי פעולה עם קרדינלים מובילים הצליחו להגדיל את שטחם בלאציו, שהייתה חלק ממדינת האפיפיור. למשל, ב-1368 סייע ניקולו פארנזה לאפיפיור אורבנוס החמישי במלחמותיו נגד הגיבלינים ובתמורה זכה בנחלות בצפון לאציו ובפריווילגיות שהציבו את משפחתו באותו מעמד כמו משפחות רומאיות עתיקות ונכבדות כבית אורסיני ומשפחת קולונה.
במהלך המאה ה-15 הורחבו נחלות המשפחה עד אגם בולסנה. חלק מבני המשפחה היו מצביאים-שכירים ברומא וסיינה, אחד מהם, רנוצ'יו פארנזה (1390–1450) זכה לתואר סנטור רומא. בנו, פייר לואיג'י, נשא לאשה בת משפחתו של האפיפיור בוניפקיוס השמיני, משפחת קסטני, אחת העתיקות והמכובדות ברומא. בתו הייתה ג'וליה פארנזה היפה, שבגיל 19 ונשואה (לאורסינו אורסיני), שימשה כפילגשו של האפיפיור אלכסנדר השישי לבית בורג'ה. אחיה, אלסנדרו, זכה בהשתדלותה לתואר קרדינל ולימים היה לאפיפיור פאולוס השלישי. הוא הורה להקים את ארמון פארנזה במרכז רומא כבית מגורי המשפחה. הארמון קיים עד היום ומשמש את שגרירות צרפת.
את נכדו, שנקרא אף הוא אלסנדרו, מינה האפיפיור לקרדינל בגיל 14. את בנו הבלתי-חוקי פייר לואיג'י, מינה למפקד צבא מדינת האפיפיור (גונפלוניירה) והעניק לו את העיר קסטרו (בלאציו), שטחים לחופי אגם בולסנה ותואר של דוכס. ב-1545 הכתיר את בנו לדוכס פארמה. בנו, אוטאביו, הוכתר ב-1547 בתואר הכפול דוכס פארמה ופיאצ'נצה.
ב-1641 התגלע סכסוך בין אודוארדו פארנזה לבין משפחת ברבריני ובן המשפחה, האפיפיור אורבנוס השמיני. בעקבות הסכסוך נודה אודוארדו מהכנסייה וצבא האפיפיור צר על קסטרו. אודוארדו ארגן קואליציה בהשתתפות דוכס ונציה, פירנצה ומודנה. המלחמה והמצור על קסטרו, שחוללו הרס מוחלט של העיר, נמשכו עד 1644 ולאחר מותו של אורבנוס השמיני הוצתו מחדש וכלו רק ב-1649.
ב-1731 איבדה המשפחה את הדוכסות, כאשר לא נותרו בה יורשים זכרים. בת המשפחה, אליזבטה פארנזה, שנודעה בספרדית בשם איסבל דה פרנסיו, נישאה לפליפה החמישי, מלך ספרד. בנם, קרלוס השלישי, מלך ספרד ירש את הדוכסיות באיטליה.
ענת גלבר

ביוגרפיה

גלבר נולדה לרות וליואב גלבר, פרופ' להיסטוריה באוניברסיטת חיפה. היא החלה את לימודיה באוניברסיטת חיפה לתואר ראשון בפילוסופיה ועברה קורס בשם רטוריקה ואמנות השכנוע, לאחר מכן הצטרפה למועדון הדיבייט באוניברסיטה תחת הדרכתו של אורי זכאי. 
בשנת 2001 הגיעה גלבר לגמר אליפות ישראל בדיבייט. בשנת 2002 זכתה גלבר באליפות הדיבייט בישראל ביחד עם גיא יריב בייצוג מועדון אוניברסיטת חיפה. בשנים 2003 ו-2005 זכתה גלבר בתואר הדוברת המצטיינת באליפות אירופה בדיבייטינג לאוניברסיטאות, בקטגוריית ESL (קטגורית דוברי האנגלית כשפה זרה שנייה). 
בשנת 2006 זכתה גלבר בתואר הדוברת המצטיינת באליפות העולם בדיבייטינג לאוניברסיטאות שנערכה בדבלין שבאירלנד, בקטגוריית ESL, לאחר שגברה על 600 מתחרים ולאחר יותר מעשרה סיבובים. 
כיום (2010), גלבר מאמנת את מועדוני אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת בן-גוריון וכן בבתי ספר תיכון ועוסקת בלימוד והדרכת התחום לגופים ואישים פרטיים.
גלבר שימשה כסגנית שופט ראשי באליפות העולם בדיבייט בבוטסואנה 2011.
בית המכפלה

בית המכפלה הוא בית מגורים בן שלוש קומות (חמישה מפלסים) בחברון בסמוך למערת המכפלה, שנרכש בידי יהודים ומתגוררים בו משפחות יהודיות.

ההליכים המשפטיים - כניסות ופינויים

הבית אוכלס לראשונה בידי יהודים ב-29 במרץ 2012, כאשר עברו להתגורר בו 15 משפחות יהודיות, אך כעבור כשבוע, ב-4 באפריל, פונה ונאטם על ידי משטרת ישראל בהוראת שר הביטחון.
הבית נרכש מידי בעליו הפלסטיני, בתיווך אנשי קש, על רקע קשיים מרובים ברכישת מקרקעין על ידי יהודים ישירות מפלסטינים. מוכר הבניין, מוחמד אבו שהלה, ואיש הקש נעצרו בידי המשטרה הפלסטינית, בשנת 2017 עדיין הוחזק אבו שהלה במעצר, ללא משפט. בעוון מכירת נכס לישראלים, בניגוד לדיני הקרקעות ברשות הפלסטינית, עבירה שדינה מיתה. מאידך, פלסטינים אחרים הציגו את עצמם כבעלי המבנה והתכחשו למכירתו. על רקע אי תיאום הכניסה לבית עם גורמי הביטחון והדרג המדיני, הוציא המנהל האזרחי בהוראת שר הביטחון אהוד ברק, צו פינוי ליושבי הבית. האזור הוכרז כשטח צבאי סגור וכאמור הבית פונה. ברק נימק זאת בכך שלא יתאפשר "מצב בו ננקטות פעולות המנוגדות לחוק, במטרה לקבוע או להכתיב לשלטון עובדות בשטח".
במהלך הימים הבודדים שבהם אוכלס הבית הביעו פוליטיקאים תמיכה במשפחות היהודיות שעברו אליו, בהם חבר הכנסת עתניאל שנלר (אשר קבע מזוזה בפתח הבית) ושר התחבורה ישראל כץ.
השרים דניאל הרשקוביץ, גדעון סער, לימור לבנת ויולי אדלשטיין הביעו התנגדות לצו הפינוי. שרים וח"כים נוספים הביעו ביקורת על התנהלות שר הביטחון והיו מהם שקראו להפקיע מידיו את המנדט בטיפול בהתיישבות ביהודה ושומרון עבור צוות שרים.
הבניין נרכש בידי חברת אלעאידון ללעקראת. חברה זו הגישה בקשה לפתיחה בהליכים לרישום המבנה על שמה כדי לאפשר את יישוב המשפחות היהודיות בבניין. קצין מטה רישום מקרקעין במנהל האזרחי החליט בספטמבר 2012 לדחות את הבקשה. החברה ערערה על ההחלטה וב-30 ביוני 2013 קיבלה ועדת העררים הצבאית את הערעור. הוועדה קבעה הקצין שגה בקביעתו כי בקשת הרוכשים לפתוח בהליכי רישום המבנה אינה עומדת בתנאי הסף. הוועדה המליצה לראש המנהל האזרחי להורות על ביצוע בחינה מחודשת של הבקשה ופסקה כי קצין המטה ישלם הוצאות משפט של 5,000 ש"ח.
ב-22 בספטמבר 2013, בעקבות פיגוע ירי בחברון שבו נהרג חייל צה"ל, הורה ראש הממשלה, בנימין נתניהו, "לפעול לאלתר לאכלוס בית המכפלה"
עם זאת, כעבור יומיים הבהירה פרקליטות המדינה בתשובתה לעתירה לבג"ץ, כי "ראש הממשלה הביע עמדה התומכת באכלוס המבנה, אך ורק בכפוף להוראות כל דין", ולכן "אין כוונה לאשר את אכלוס המבנה בטרם השלמת ההליכים"
בדצמבר 2015 החליטה "הוועדה לרישום ראשון" של המנהל האזרחי שהמתנחלים לא הצליחו להוכיח שהם אכן רכשו את הבית ושלא הוכח שהמסמכים שהוגשו לשם הוכחת הרכישה היו מהימנים. ביוני 2017 קבעה ועדת העררים של המנהל שהוועדה לרישום ראשוני טעתה בשורה של טעויות והתעלמה לכאורה ממסמכים שהוגשו לה. היא החליטה להחזיר את הדיון לוועדה לרישום ראשון כדי שתבחן מחדש את כל המסמכים בתיק.
ב-25 ביולי 2017 נכנסו לבית 15 משפחות יהודיות מספר שרים הביעו תמיכה במהלך וראש הממשלה הורה לשר הביטחון שלא לפנות אותם "עד להודעה חדשה". מח"ט חברון הכריז על המקום "שטח צבאי סגור" על מנת למנוע כניסת אנשים נוספים.
ב-25 באוגוסט 2019 נכנסו לבית המכפלה שלוש משפחות יהודיות אחר שהרכישה אושרה להסדר הרישום הראשון. בספטמבר קבע יו"ר הכנסת יולי אדלשטיין מזוזה בפתח לבית.
אבי אדרי

ביוגרפיה

אדרי שירת בצה"ל כלוחם בחטיבת גולני. התגייס למשטרת ישראל ב-1990, שירת בתחנת זבולון, שימש מפקד תחנת זכרון יעקב ומפקד תחנת עכו. ב-2010 מונה למפקד קורס קצינים במרכז ללימודי משטרה. באוקטובר 2012 מונה למפקד תחנת חיפה. באפריל 2016 מונה למזכיר הביטחוני של השר לביטחון הפנים וקודם לדרגת תת-ניצב. בספטמבר 2018 קודם לדרגת ניצב.
במרץ 2019 מונה לראש אגף התנועה.
אדרי בעל תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה.
רכס מיטשל (הרי הוגם)

מקור השם

שמו של הרכס אומץ רשמית ב-2 ביולי 1950.
הרכס נקרא על שם ג'ק מיטשל (Jack Mitchell), יערן אשר יחד עם פרנק סוואנל ( Frank Swannell) מיפה וסקר אזורים אלה בשנת 1912, ואשר נפל במלחמת העולם הראשונה.

לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, U.S. Geological Survey Professional Paper, P 217
ויל פרידל

ביוגרפיה

בילדותו גדל פרידל באייבון, קונטיקט. לאחר סיום לימודיו עבר פרידל לניו יורק, בתקווה למצוא מבחני בד. ב-1997 היה פרידל במערכת יחסים רומנטית עם ג'ניפר לאב יואיט, בזמן הצילומים לקומדיית הנעורים בכיכובם "מלחמת המינים". מאוחר יותר שיחקה יואיט לצידו בתפקיד אורח בסיטקום בו השתתף.

הקריירה של פרידל

פרידל שיחק בסרטים ובסדרות רבות, בהם:
ויקארג' רואד

היסטוריה

האצטדיון הוא הבית של ווטפורד מאז שנת 1922, כשהמועדון עבר ממגרש בווטפורד, קסיו רואד. האצטדיון נפתח רשמית על ידי צ'ארלס האלי בעל מבשלת "בנקינס" לביקורה של מילוול ב-30 באוגוסט 1922. בנוסף לכך שהיה הבית של ווטפורד היה המקום גם הבית של קבוצת הכדורגל וולדסטון בין השנים 1994-1991. כמו כן, בין השנים 1997–2012 שימש האצטדיון את קבוצת הרוגבי סראסנס במשחקיה הביתיים.
אחרי שווטפורד קנו את האצטדיון מ"בנקינס" בשנת 2002 מצבם הכלכלי אילץ אותם למכור את האצטדיון ולהחכיר אותו באותה השנה. עם זאת לאחר קמפיין אוהדים שנקרא "'Let's Buy Back The Vic'" עם תרומות שבאו מהאוהדים וגם מאוהדים מפורסמים של הקבוצה כמו הזמר אלטון ג'ון המועדון הצליח לקנות את המקום בחזרה בספטמבר 2004.
דני עברי

ביוגרפיה

עברי נולד ב-1956 בניו יורק שבארצות הברית, ועלה לישראל עם הוריו ב-1969.
הוריו, ד"ר יוג'ין וינר וד"ר אניטה וינר, היו פעילים חברתיים בקהילה היהודית, ודני התחנך במוסדות חינוך יהודיים דתיים עד עליית משפחה לישראל. אביו היה רב קונסרבטיבי, מבין המנהיגים היהודים המעטים שהתייצבו לתמיכה במאבקו של ד"ר מרטין לותר קינג נגד האלימות והאפליה של האפרו-אמריקאים בדרום ארצות הברית בשנות ה-60. המשפחה התגוררה בקנדה ועברה לניו יורק כשאביו של וינר עשה שם דוקטורט בסוציולוגיה.
הוריו הפכו לאנשי סגל בכירים באוניברסיטת חיפה בחוג לסוציולוגיה ובבית הספר לעבודה סוציאלית בהתאמה ובהמשך היו פעילים ב"ג'וינט" ברוסיה ובמדינות ברית המועצות לשעבר.
עברי נקלט בהצלחה כתלמיד עולה בבית הספר התיכון הריאלי בחיפה.
עברי הצטרף בתיכון לגרעין שלימים הגיע בחלקו למושב שיתופי יודפת. עברי שירת בצה"ל כלוחם וכמש"ק בחטיבת הצנחנים בשנים 1974–1977 בשרות סדיר וכן בשנים 1978–2003 במילואים.
אחרי שחרורו משירות סדיר עבד בחברת "נאות הכיכר" כמדריך טיולים, מדריך בכיר, וכן כמנהל תפעול של החברה בדרום חצי האי סיני עד תחילת הנסיגה ב-1979, והמשיך בעת לימודיו בעבודה חלקית עד להשלמת הנסיגה מסיני ב-1983.
בשנים 1983–1990 עסק בענף הצאן ביודפת וכן בנושאי קרקעות וביטחון.
החל מ-1990 עסק בתפקידי ניהול מרכזים, עסקיים וקהילתיים ביודפת.
בשנת 2000 החל לעבוד כעצמאי בגיבוש וביצוע תוכניות הבראה, הסדרי חובות, רכישות ומיזוגים, ושינויים ארגוניים בקיבוצים ובחברות בבעלות קיבוצית.
נשוי למינדי מ-1978, אב לחמישה ילדים וסב לנכדים. המשפחה שימשה כמשפחת אומנה במשך שנים רבות. כל ילדיו ונכדיו מתגוררים ביודפת.
אחיו, דייוויד וינר, היה סגן הסנגור הציבורי ומרצה לפילוסופיה ואתיקה, והתאבד ב-2005.

פעילות עסקית

במסגרת עבודתו כמנהל עסקי ומנהל עסקי בכיר ביודפת וביישובים אחרים רבים עסק בפעילויות עסקיות מגוונות.
חקלאות: ביסוס ענף טיפוח וייצור פקעות ובצלי פרחים וענפי המטעים ביודפת, גידול ירקות וגידולי שדה קונבנציונאלים ואורגנים בבקעת הירדן, הגליל העליון התחתון והמערבי, חוף הכרמל ובקעת בית שאן.
תעשייה: תכנון אסטרטגי, תכנון וביצוע תוכניות הבראה, רכישות ומיזוגים.
תיירות: תכנון אסטרטגי וביצוע תוכניות השקעה, מיזוגים ורכישות ב-25 מיזמים תיירותיים.
שמואל זיסקוביץ' שפירו

ביוגרפיה

נולד תחת שם שמואל בעיר אודסה במשפחת פועלים יהודים. הוא סיים ארבע שנים של בית ספר ועבד יחד עם אביו במפעל לנעליים העירוני. מ-1936 עד 1938 היה בשירות סדיר וגויס שוב עם פלישת הגרמנים לברית המועצות ביוני 1941.
עד דצמבר לחם בחזית הדרומית מספטמבר נפצע באזור רוסטוב על דון. ממאי עד ספטמבר 1942 לחם במסגרת החזית הדרום מערבית שהפכה אז לחזית סטלינגרד שם לחם עד סוף השנה. מאז ינואר 1943 התקדם יחד עם חזית הדרומית המחודשת ובהמשך עם החזית האוקראינית הרביעית והשלישית.ב27 (29) באוגוסט אותה השנה (לפי מקורות אחרים בספטמבר שנה קודם לכן)נפצע ולאחר שיקום מאוקטובר 1944 לחם בחזית הביילורוסית הראשונה.
בפברואר 1943 על חשיפת מטרות אויב תחת אש בקרבות מצפון לרוסטוב על דון במסגרת רגימנט 507 של חיל התותחנים נ"ט זכה במדליה על הצטיינות בקרב. בהמשך השתתף בהגנה ומתקפת נגד על נהר מיאוס.על חשיפת מטרות אויב ועוז קיבל מדליית העוז.
במהלך שחרור אודסה יחד עם רגימנט שלו תקף את כוחות הוורמאכט מעורף בכיוון צפון מערב. במסגרת השתתפות במבצע יאשי-קישינב ב20 וב23–24 באוגוסט הצטיין בזיהוי מטרות אויב וב29 לחודש גם הרים את לוחמי הרגימנט לקרב פנים מול פנים בו חיסל כעשרה לוחמי וורמאכט.
על כך הוצע להעניק לו עיטור הכוכב האדום אך אושר לקבל עיטור התהילה מדרגה השלישית.
באוקטובר 1944 יחד עם הארמייה שלו צורף לחזית הביילורוסית הראשונה. במסגרת מבצע ויסלה-אודר ב14–15 בינואר בסמוך לעיר וורקא במהלך צליחת נהר פיליצה זיהה מעל 9 מטרות אויב, פרץ שדה מוקשים.
ב23 לאותו חודש בעקבות הסוללה העיקרית חיסל 15 מתוך 65 קציני וורמאכט. בראשון לפברואר חצה נהר אודר כיוון הפגזות הרגימנט שלו ומנע מתקפות נגד.
על כך הועמד שוב לעיטור הכוכב האדום וקיבל עיטור התהילה מדרגה שנייה בפקודה מ4 למרץ 1945. נפצע ב-15 בינואר.
ב14 - 16 באפריל עם תחילת הקרב על ברלין בגדה השמאלית של אודר איתר מיכאיל (שמואל) כ9 נקודות לירי תותחים שחוסלו בהצלחה כמו כן חיסל מנשק אוטומטי כ-30 חיילי אויב.
ב-10 במאי קיבל תעודה על חיסול אישי של יותר מ-100 חיילי ורמאכט ובהחלטה מ-15 במאי הוחלט להעניק לו את עיטור התהילה מדרגה ראשונה.
שוחרר מן השירות בסתיו אותה השנה, חזר להתגורר באודסה, עבד בתעשיות שונות בעיר גם כמומחה במרכז לייצור מזון.
נפטר ב-12 באפריל 1972.
The Last Time

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, גארי ליטבודי וג'קנייף לי והופק על ידי ליטבודי גם כן. רנדל רוברטס מלוס אנג'לס טיימס סקר את השיר בחיוב רב ואמר כי "השיר עשוי בצורה מדויקת, והוא כולל בתוכו גם רגש".
כמו כן, הופיעה סוויפט עם השיר בתוכנית הטלוויזיה הבריטית "‏The X Factor".

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-15 בנובמבר 2013. בדומה לקליפ של "Red", גם הקליפ הזה מכיל בתוכו קטעים מתוך מופע שהתקיים במסגרת סיבוב ההופעות השלישי של סוויפט, "The Red Tour".
נכון לאפריל 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-40.5 מיליון צפיות.
בוריס יעקובלביץ' ויינשטיין

ביוגרפיה

נולד בעיר קייב של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. בין השנים 1924–1930 עבד כמעטף רהיטים ולמד במסגרת רבפק. במהלך 1932 סיים תוכנית דו-שנתית במכון לתעופה בחרקוב. המשיך לעבוד במפעל רהיטים. גויס כפוליטרוק במילואים בשנת 1933, סיים קורסי הקצונה הזוטרה ושירת כשנה בתפקיד. הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1943.
ביוני 1941 גויס שוב עם תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות. השתתף בקרבות בלימה מאוקראינה עד קווקז. מ-1943 השתתף בקרבות שחרור אוקראינה בשתי הגדות של דנייפר עם החזית האוקראינית השנייה במסגרת הארמייה ה-46. נפצע קלות ב-16 בינואר 1943 בחזית הדרום-מערבית.
במהלך 1944 התקדם עם הכוחות של אוגדת סיור מס' 99 והוביל את הפעילות האידאולוגית בה. ב-5 בדצמבר היה הראשונה שצלח דנובה בסמוך לעיירת ארצ'י. יום למחרת שוב הוביל את הכוחות שאיתו לקרב התקפה בו נהרג.
נקבר בחלקו השמאלי של בית הקברות של החיילים הסובייטיים בצ'פל. במידע שפורסם עליו במקומות רבים מוזכר הכפר קישמרטון (כעת, Kismarton köz N47.33, E18.83) כ-28 קילומטרים דרומית-מערבית מן העיר בודפשט כמקום קבורתו, וכך גם העיר צ'ובאי.
על בסיס החלטת מחליף המפקד של הגדוד מ-16 בדצמבר 1944, בצו נשיאות ברית המועצות מ-15 במאי 1946 הוענק על פועלו עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב"  לאחר מותו.
קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן

ביוגרפיה

קרל לודוויג נולד ב-14 בפברואר 1755 בקרלסרוהה, לקרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן וקרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטאדט, בתם של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט ושרלוטה מהנאו-ליכטנברג. קרל לודוויג היה שמן וחולני, אולם נהג להשתתף בישיבות מועצת השרים של אביו. בשנת 1795 הוא קיבל דרגת גנרל בצבא הקיסרי, ולאחר חתונת בתו לואיזה עם אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה הוא קיבל דרגת גנרל אף בצבא האימפריה הרוסית.
בשנת 1801 נסע קרל לודוויג עם בנו קרל לביקור אצל בנותיו ברוסיה ובשוודיה, ובחזרתם נהרג קרל לודוויג ב-16 בדצמבר 1801 כשנפל ממרכבתו.
פרשת בהר

הפטרה

האשכנזים והספרדים מפטירים בספר ירמיהו, פרק ל"ב, פסוקים ו'-כ"ז. בהפטרה מתוארת עסקת מכירת שדה שנערכה בין ירמיהו לבין דודו חנמאל בן שלום, שסמלה את התקווה לשוב לארץ ישראל אחרי הגלות.
התימנים מפטירים בספר ירמיהו, פרק ט"ז, פסוק י"ט - פרק י"ז, פסוק י"ד (לאשכנזים ולספרדים זו הפטרת פרשת בחוקותי).
דומברוביצה

יהודי דומברוביצה

יהודים החלו להתיישב בדומברוביצה במאה ה-18, ובשל מספרם המועט יחסית, השתייכו יהודי המקום לקהילת לנצ'יצה הסמוכה. בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-500 יהודים, קרוב לרבע מסך תושביו.
ביוני 1940 גירשו הגרמנים את יהודי הכפר לקוטנו, ומהגטו שהוקם בה שולחו בהמשך להשמדה.
סם פאלאטניק

קורות חיים

סמיון (סם) פאלאטניק נולד באודסה. הוא התחיל ללמוד שחמט בגיל 8. בעל תואר שני בהנדסת מכונות עם התמחות בתחום תחנות כח מהמכון הפוליטכני באודסה. בשנת 1974 ו-1976 פאלאטניק היה חבר נבחרת ברית המועצות באליפות העולם לסטודנטים. בתחרויות אלו זכה במדליות זהב אישיות וקבוצתיות.
בשנת 1977 הוא ניצח בתחרות בצ'כוסלובקיה, בשנת 1981 זכה במקום השלישי בהרדץ קרלובה, בשנת 1987 פאלאטניק סיים במקום שני בטרנבה, בשנת 1986 במקום שלישי בטאלין ובהודו. בשנת 1988 הוא סיים במקום החמישי בבקו (ניצח אלכסנדר חוזמן).  
בשנת 1991 הוא חלק מקומות 3-2 בשותפות עם אלכסנדר שניידר בתחרות שנערכה בקולקטה.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 פאלאטניק היה פעיל באיגוד השחמט האוקראיני ומונה לתפקיד של סגן-נשיא.
בשנת 1994 פאלאטניק עבר לארצות הברית. בנוסף להשתתפות בתחרויות סם פאלאטניק היה מאמן רשמי של נבחרת ארצות הברית לאליפות העולם לנוער ולאולימפיאדות השחמט בשנים 1999-2010.
בהיותו בארצות הברית הוא פרסם מספר ספרים בתחום השחמט (בשותפות עם חברו לב אלבורט).
סם פאלאטניק הפסיק להשתתף בתחרויות בשנת 2012.
בריאן קראנסטון

ביוגרפיה

קרנסטון נולד בהוליווד, קליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית, בעיקרה ממוצא גרמני, אוסטרי ואירי, אם כי סבו של אביו היה יהודי. הוא מוכר גם בשמות הבמה: לי סטון (Lee Stone) ופיל ויליאמס (Phil Williams).
קראנסטון החל את קריירת המשחק שלו אחרי הקולג' בעיקר בתיאטרונים מקומיים בלוס אנג'לס. הוא החל לעבוד בקביעות בקולנוע ובטלוויזיה החל מסוף שנות השמונים, בעיקר בתפקידים קטנים.
הוא קיבל לראשונה הכרה בזכות תפקיד האורח שלו בחמישה פרקים של "סיינפלד" כטים וויטלי, רופא השיניים של ג'רי. כמו כן הוא שיחק בתפקידי אורח בסדרות רבות ביניהן: "מלך השכונה", "הברק", "תיקים באפילה", "איך פגשתי את אמא", "איש משפחה".
הוא הגיע גם למסך הגדול ושיחק במספר סרטים ביניהם: "להציל את טוראי ראיין", "סנגור במבחן" ו"מיס סאנשיין הקטנה".
תפקידו המשמעותי הראשון היה ב-1998 במיני-סדרה של רשת הכבלים HBO "מכדור הארץ לירח" בתור האסטרונאוט באז אולדרין.
בשנת 2000 זכה בהכרה בזכות קומדיית המצבים של רשת FOX, "מלקולם באמצע". הסדרה זכתה להצלחה גדולה ורצה במשך 7 עונות עד שנת 2006, והוא קיבל שבחים על תפקידו שזיכו אותו בפרסים ובמועמדויות רבות.
על תפקידו בסדרה היה מועמד קראנסטון פעמיים לאמי כשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית ופעם אחת לגלובוס הזהב כשחקן המשנה הטוב ביותר.
בשנת 2008 החל לשחק בסדרת הדרמה של רשת AMC, "שובר שורות". יוצר הסדרה וינס גיליגאן שעבד עם קראנסטון ב"תיקים באפלה", הציע לו את התפקיד של וולטר וייט, מורה לכימיה שמתבשר שהוא חולה בסרטן ריאות ומחליט לייצר ולהפיץ קריסטל מת' על מנת לעזור כלכלית למשפחתו.
הסדרה זכתה לשבחים ולפרסים רבים. קראנסטון זכה על הסדרה בפרסים רבים, כולל 3 פרסי אמי ברציפות, פרס גלובוס הזהב ו-2 פרסי גילדת שחקני המסך.
בשנת 2015 שיחק בסרט "טרמבו" את התסריטאי דלטון טרמבו. על תפקידו בסרט זה היה מועמד לפרס האוסקר לשחקן הטוב ביותר. באוגוסט 2015 החל לשחק בסדרת הפשע "סניקי פיט" שגם לקח חלק ביצירה ובכתיבה שלה ומשודרת ברשת אמאזון. בינואר 2017 עלתה העונה השנייה.
בשנת 2016 שיחק בדרמת הפשע "המסתנן " לצידם של ג'ייסון אייזקס, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט ודיאן קרוגר. ומאוחר יותר השתתף בקומדיה "למה דווקא הוא " לצידו של ג'יימס פרנקו.
בשנת 2017 שיחק בסרט גיבורי-העל "פאוור ריינג'רס" בהפקתו של חיים סבן, בסרט גילם את זורדון, המנטור של הפאוור ריינג'רס.
בשנת 2018 דיבב את הכלב "צ'יף" בסרט "אי הכלבים" של וס אנדרסון.

חיים אישיים

היה נשוי בשנים 1977–1982 למיקי מידלטון. מאז 1989 הוא נשוי לרובין דירדן, אותה הוא פגש על הסט של סדרת הטלוויזיה "זאב מעופף". הוא שיחק באותו פרק את הנבל והיא את בת הערובה. להם ילדה משותפת.
הוא אוסף כתחביב מזכרות בייסבול והוא אוהד מושבע של קבוצת הבייסבול לוס אנג'לס דודג'רס. בנאום הזכייה שלו על פרס אמי השלישי שלו, הוא הודה לאשתו ולבתו ואמר להן שהוא אוהב אותן "יותר מבייסבול".
בעת צילומי הסדרה "שובר שורות" התגורר באלבקרקי שבניו מקסיקו, שם צולמה. כיום מתגורר בלוס אנג'לס.
Rdio

היסטוריה

Rdio פותח על ידי יאנוס פריס וניקלס זנסטרום, המייסדים של Skype, ונפתח לציבור ב-3 באוגוסט 2010. באותה תקופה, הם נאלצו להתחרות מול שירותים ותיקים ופופולריים יותר, כמו: Spotify, נאפסטר, MOG ו-Rhapsody.
ב-27 בספטמבר 2013, Rdio הוסיפו אפשרות לקבל המלצות על מוזיקה שהמשתמש צפוי לאהוב בהתאם למוזיקה שהוא שומע.
ב-16 בינואר 2014, Rdio הציגו את האפשרות לשמוע מוזיקה בחינם לאלה שלא מעוניינים לרכוש מנוי, אולם בתמורה אותם משתמשים יאלצו להאזין לפרסומות.
בנובמבר 2015 הודיע על פשיטת רגל, ונמכר לחברת Pandora (ששירותיה לא זמינים בישראל).

Vdio

ב-2 באפריל 2013 Rdio השיקו את Vdio, שירות דומה ל-Rdio המיועד לסדרות טלוויזיה ולסרטים. בניגוד ל-Rdio, השירות דרש תשלום על כל צפיה, והתמקד בסרטים וסדרות טלוויזיה חדשים.
בעת השקת השירות, כל מנויי Rdio קיבלו 25$ לבזבוזים בשירות.
Vdio נסגר ב-27 בדצמבר 2013.

זמינות

Rdio היה זמין ב-60 מדינות: ארגנטינה, אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, בוליביה, ברזיל, קנדה, צ'ילה, קולומביה, קוסטה ריקה, קרואטיה, קפריסין, הרפובליקה הצ'כית, דנמרק, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, אל סלוודור, אסטוניה, פינלנד, צרפת, גרמניה, יון, גואטמלה, הונדורס, הונג קונג, הונגריה, איסלנד, אינדונזיה, אירלנד, ישראל, איטליה, לטביה, ליכטנשטיין, ליטא, לוקסמבורג, מלזיה, מקסיקו, מונקו, הולנד, ניו זילנד, ניקרגואה, נורווגיה, פנמה, פרגוואי, פרו, הפיליפינים, פולין, פורטוגל, סינגפור, סלובקיה, צפון אפריקה, ספרד, סודאן, שווייץ, תאילנד, בריטניה, ארצות הברית, אורוגוואי ו-ונצואלה.