google/wiki40b huggingface dataset:
פרובידנס

מקור השם

שמה של העיר ניתן לה על ידי מקימהּ רוג'ר ויליאמס, לאות תודה על "ההשגחה האלוהית" (באנגלית: פרובידנס = השגחה). שמה הרשמי של המדינה הוא למעשה "רוד איילנד ומטעי פרובידנס" (Rhode Island and Providence Plantations).

היסטוריה

ההתיישבות הראשונה באזור הוקמה בשנת 1636 על ידי רוג'ר ויליאמס, אשר רכש את האדמה משבט האינדיאנים המקומי - שבט נאראגאנסט, כמקום המגן על המתיישבים מפני רדיפות דתיות (לאחר שהוא עצמו הוגלה ממסצ'וסטס בשל אמונותיו הדתית).
רוב היישוב נשרף במהלך מלחמת המלך פיליפ  בשנת 1675.
בשנת 1708 התגוררו במושבה 1,446 תושבים, והמושבה המשיכה לגדול בקצב מהיר, ועד שנת 1730 שילשה את תושביה - 3,916 תושבים.
בשנת 1776 עת הודיעה המושבה כי אינה מכירה בשלטון הבריטי, התגוררו בה מעל 4,300 תושבים. במהלך המהפכה האמריקנית לא נכבשה העיר על ידי כוחות בריטיים, אולם העיר נפגעה בשל הקשיים במסחר.
לאחר המלחמה, שינתה כלכלת המדינה את בסיסה מבסיס מסחרי לבסיס תעשייתי.
בשנת 2002 נבחר דייוויד נ. סיסיליין לראש העיר, והוא ראש העיר הראשון של בירה של מדינה ממדינות ארצות הברית שהוא הומוסקסואל גלוי.

גאוגרפיה

העיר ממוקמת ב-  "25 '49 41° צפון, "20 '25 71° מערב.
שטחה של העיר 53.2 קמ"ר מתוכם 47.8 קמ"ר שטחי יבשה ו-5.3 קמ"ר שטחי מים (10.03%).

תרבות

שכונת איסט סייד בפרובידנס, היא השכונה בה נמצא הריכוז הגבוה ביותר של בניינים לשימור בארצות הברית.
באחוזת בלית'וולד נמצא אוסף של עצים וצמחים, ובהם עץ הסקויה הגדול ביותר במזרח ארצות הברית.
פארק רוג'ר ויליאמס בדרום העיר כולל גן חיות וכן מוזיאון לטבע ופלנטריום.
בעיר נמצאת התזמורת הפילהרמונית של רוד איילנד.

תקשורת

בעיר פועלים העיתונים היומיים - ג'ורנל פרובידנס והפרובידנס פניקס.

תחבורה

שדה התעופה של העיר פרובידנס הוא שדה התעופה ט. פ. גרין הממוקם בקרבת ווריק.
כביש בינמדינתי 95 חוצה את פרובידנס מצפון לדרום ומחבר אותה למסצ'וסטס.
בעיר עובדת מערכת חשמליות בניהול רשות התחבורה הציבורית של רוד איילנד ((Rhode Island Public Transit Authority (RIPTA) וכן מהעיר יוצאת מעבורת לניופורט בחודשי הקיץ.
תומר ישעיהו

ביוגרפיה

ישעיהו גדל ברעננה, ובגיל 12 החל לנגן בגיטרה. סבו הכיר לו את המוזיקה היוונית ואת אריס סאן, ובהשפעתו החל בגיל 16 לנגן על בוזוקי ואחר כך התגייס לצה"ל ושירת בלהקת הנח"ל.
בגיל 20 השתתף בעונה ה-7 של התוכנית כוכב נולד. אחרי הצבא הקים את להקת "הבשורה" (אשר נקראה תחילה "תומר והבשורה"), איתה הוציא 2 אלבומים. ב-2012 ליווה כנגן את מיקה קרני. בהמשך דרכו ליווה בין השאר את יעל דקלבאום ונרקיס.
בשנת 2013 הקים את להקת Isaiah, בה הלחין, שר וניגן בגיטרה, בוזוקי וג'ומבוש, לצידה של בת זוגו דאז מיקה אבני שכתבה את המילים (באנגלית) וניגנה בהרמוניום. שאר ההרכב השתנה בין תקליט לתקליט, אך רוב הזמן כלל את יוגב גלוסמן במגוון כלים, ולעיתים את אמיר זאבי בגיטרה ואת שחר חזיזה בתופים. סגנון הלהקה שילב פולק רוק, מוזיקה ים-תיכונית ומוזיקה הודית. הלהקה הוציאה שני אלבומי אולפן ואלבום הופעה, ובסוף דרכה הוציא ישעיהו מיני-אלבום שהקליט לבדו תחת שם הלהקה.
בשנת 2014 הפיק ישעיהו את אלבום הבכורה של להקת ג'יין בורדו, ובאותה שנה החל לעבוד על שירים לאלבום הסולו הראשון שלו יחד עם עמיר לב שסייע לו בעריכת הטקסטים. ב-2015 ניגן בוזוקי בהקלטת גרסה חדשה לשירו של לב "איזה חיים".
בפברואר 2016 יצא לאור אלבום הסולו הראשון של ישעיהו, "אופניים חשמליים", אשר הופק על ידי עמיר לב, ובהקלטות השתתפו חברי להקת TREE. בדצמבר אותה שנה הוציא גם את אלבומו השני, "בוידעם", לו קדמו הסינגלים "ברזלים אבק", "את באת" ו"יום כיפור". את האלבום הפיק ישעיהו ביחד עם רועי חרמון שגם ניגן בקלידים ובחצוצרה. בנוסף ניגנו באלבום הבסיסט אמיר שדות והמתופף שחר חזיזה, ושלושתם ממשיכים ללוות את ישעיהו בהקלטות ובהופעות. באותה שנה גם הופיע לראשונה בפסטיבל האינדינגב.
באוקטובר 2016 הוציא ישעיהו בוטלג בשם "שבשבת", המכיל גרסאות ראשוניות לשבעה שירים מתוך "אופניים חשמליים". בדצמבר 2017 הוציא את אלבומו השלישי "טריפולי", גם הוא בהפקתו של רועי חרמון הסינגלים מהאלבום אשר יצאו לרדיו היו "כביש הערבה", "זמן פריז", ו"יום אחד", שאף נבחר לשיר השנה של כאן 88 לשנת תשע"ח.
בשנת 2018 השתתף ישעיהו בפרויקט "מכונת הזמן" של תחנת הרדיו כאן 88 וביצוע גירסת כיסוי לשיר העמק.
במאי 2019 הוציא בחברת התקליטים אנובה את האלבום "מונומנט", אותו גם הפיק יחד עם שחר חזיזה. לאלבום קדמו הסינגלים "שיר של קיץ", "עיר בלי ים" ו"משחקי קופסא".
יצחק שלמה אונגר

תולדותיו

נולד בעיירה בעלעד שבהונגריה לאברהם צבי ולחוה לאה אונגר. אביו היה רב ואב"ד קאפאוואר וחיבר את הספר מחנה אברהם. אמו הייתה בתו של ישי הכהן לוינשטיין.
בשנת תרפ"ו עבר עם משפחתו לעיירה קאפאוואר, בשנת תרצ"ו גלה לעיירה פאפא, שם למד תורה מפי הרב יעקב יחזקיהו גרינוואלד בעל ה"ויגד יעקב". בשנת תרצ"ט חזר לבית אביו, עקב מחלת אביו.
הרב אונגר עבר טלטולים רבים בזמן השואה בשנת תש"ד וביניהם שהה במחנה ברגן בלזן, ביום כ"ב באייר ניצל מידי הנאצים, וציין יום זה מדי שנה כיום ההצלה שלו.
בשנת תש"ו נישא בווינדסהיים לרחל בת יהודה לוי. בי"ט בכסלו תשנ"ג נפטרה עליו אשתו רחל, אז נשא בזיווג שני את אשתו מרת צארטל בתו של יהושע פאלק גרינבוים, שנפטרה בשנת תש"ע אחרי פטירתו.
בשנת תש"ט התמנה לרבה של שכונת גבעת שאול בירושלים, ובט"ו בשבט שנת תשי"ז התמנה לרבה של קהילת חוג חת"ם סופר בבני ברק.
נפטר בכ"ב בסיוון תשס"ד. בהלווייתו נספד על ידי הרב שמואל הלוי וואזנר והרב נתן גשטטנר. הובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת.
הרב אונגר לא השאיר אחריו בנים. ממלא מקומו ברבנות הקהילה הוא הרב יוסף מאיר אלטמן.

ישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם

בראש חודש אלול שנת תשכ"ב הקים את ישיבת חוג חתם סופר-מחנה אברהם, על שמו ולזכרו של אביו אשר חיבר את הספר "מחנה אברהם".
גלנדייל (אריזונה)

היסטוריה

האזור שנקרא היום "גלנדייל" היה מדבר שממה עד ל-1887, אז ייסד ויליאם ג'ון מרפי את היישוב החדש לו קרא "גלנדייל". ה'יישוב' נותר שמם עד ל-1891 אז פעל מרפי יחד עם ברג'ס הדסל להביא 70 משפחות למקום.
הגעתה של הרכבת לגלנדייל אפשרה למתיישבים בעיר תעבורה נוחה למוצריהם, וכן ייבוא קל של חומרי בנייה לעיר. הקמת המפעל "Beet Sugar Factory" ב-1906 תרמה אף היא לצמיחתה של העיר. אף על פי שהפעילות סביב המפעל נמשכה רק עד ל-2013, המפעל שיחק תפקיד חשוב בגידול במספרם של מהגרים ואחרים שהגיעו להתיישב בעיר.
במפקד האוכלוסין שנערך ב-2000 נמנו בגלנדייל כ-218 אלף נפש, כ-75 אלף משקי בית וכ-54 אלף משפחות. צפיפות האוכלוסייה לפי אותו מפקד עמדה על קצת יותר מ-1,500 נפש לקמ"ר.
בגלנדייל שני מרכזי ספורט עיקריים: אצטדיון אוניברסיטת פיניקס המשמש מאז 2006 כאצטדיונה הביתי של אריזונה קרדינלס מליגת ה-NFL; וכן ה-"חילה ריוור ארנה" - היכל ספורט הקשור לאצטדיון אוניברסיטת פיניקס והמשמש מאז 2003 כאולמה הביתי של קבוצת ההוקי קרח המקצוענית, אריזונה קויוטיס, מליגת ה-NHL.
אוריאל חפץ

אוריאל חפץ (29 באפריל 1922 - 18 בדצמבר 1978, י"ח בכסלו תשל"ט) היה איש אצ"ל וקצין בצה"ל שנודע בשל יוזמותיו למען ביטחון המדינה, בפרט כהוגה רכבל הר ציון. מעוטר עיטורי צה"ל ובעל ציון לשבח במסגרת פרס ביטחון ישראל.

ביוגרפיה

חפץ נולד בווינה ובגיל שנתיים עלה עם משפחתו לארץ ישראל. גדל בשכונת רחביה בירושלים והיה חבר בתנועת בית"ר. הצטרף לארגון האצ"ל, ונטל חלק בבניית סליקים ובפיתוח אמצעי לחימה. בתחילת 1944 השתתף במתקפת האצ"ל על המטה הארצי של הבולשת הבריטית במגרש הרוסים, לאחר הפעולה נתפס הועבר למחנה המעצר בלטרון ולכלא עכו. משם הוגלה עם חברי מחתרות אחרים אל מחנות המעצר באפריקה, שם פיתח אמצעי מילוט שסייעו למספר עצורים להימלט ולשוב לארץ ישראל. לאחר שחרורו ממעצר, הצטרף לכוחות ההגנה על ירושלים, ומונה לקצין ההנדסה של חטיבת עציוני. פעולתו המבצעית הראשונה, הקנתה לו הכרה מקצועית ארוכת שנים. במצור על הר ציון, בשנת 1948, התעורר צורך במשלוח אספקה אל העבר השני והעברת פצועים לטיפול רפואי, על פי הצעתו, נמתח רכבל מעל גיא בן הינום, שחיבר בין הר ציון לירושלים המערבית. הרכבל הורכב מרכיבים פשוטים, וייחודו היה בהסוואתו, כך שהוא הורכב בקלות ונמתח אל האוויר בשעות הלילה. 
ההצלחה באספקת מזון וציוד רפואי אל הר ציון, הביאה לעמידת תושבי ההר בפני המצור שהטיל הלגיון הירדני. בתום מלחמת השחרור, התבקש חפץ לתכנן אמצעים לגידור הר הצופים, שנותר כמובלעת בשטחי ממלכת ירדן, והיה חשוף למתקפה. על פי הצעתו, הועברו אל ההר אמצעי אספקה לבניית מפעל לייצור גדרות תיל וקונצרטינות. תכנון בניית המפעל נעשה על ידו תוך שימוש בחומרים קיימים על ההר והברחתם של חומרים אחרים באמצעות הסוואתם באוטובוסים שהורשו להיכנס אל ההר לצרכים שונים.
במהלך שנות ה-50, בנה חפץ רכבל מוסווה בצדו המערבי של הר סוסיתא. כמו כן פיתח שיטה להצנחת כלי רכב שאומצה על ידי צה"ל. במלחמת סיני שירת במפקדת חיל ההנדסה הקרבית, במהלך הקרבות חבר לכוחות הלוחמים של חטיבת הנגב וסייע לה בפריצת שדות המוקשים ברצועת עזה. לאחר המלחמה פיקד על מבצע הנחת מסילת רכבת בין עזה לאשקלון. 
בשנות ה-70, הוא היה מעורב במספר פעולות חילוץ. הוא היה ממתכנני הפריצה למטוס חברת סבנה ב-1972. במלחמת יום הכיפורים הצטרף ליחידתו בפיקוד המרכז, הוביל שיירת תחמושת ודלק לחזית הלחימה ברמת הגולן. במהלך המלחמה נסע חפץ עם רכבו הפרטי וחילץ פצועים מרמת הגולן. פעולה זאת מופיעה, בין היתר, בספר "תיאום כוונות" של הרב חיים סבתו . ב-15 במאי 1974, כאזרח מן השורה, שמע ברדיו על התקפת המחבלים במעלות, ומיהר למקום על מנת לסייע בניסיונות החילוץ של התלמידים שנלקחו כבני ערובה. חפץ נפצע בגבו וברגליו במהלך חילוץ התלמידים במעלות, ונותר משותק. עבור פעולותיו אלה, הוענקו לו עיטור המופת וצל"ש הרמטכ"ל. בשנת 1973, הוענק לו גם ציון לשבח במסגרת פרס ביטחון ישראל, שם נכתב "בעבור שנים רבות של מסירות והתנדבות לפתרון בעיות טכניות מבצעיות".
חפץ הוכר כחלל צה"ל. בשנת 2005 החליטה עיריית ירושלים להנציחו על ידי קריאת סמטה בסמוך למדרחוב בן יהודה בשם "נתיב הרכבל" לציון פועלו.
מסיבת תחפושות

מסיבת תחפושות היא סוג של מסיבה שבה האורחים מגיעים מחופשים. מסיבות אלו פופולריות לכבוד חגים בהם נהוג להתחפש כמו פורים וליל כל הקדושים.

קוספליי

קוספליי היא מסיבת תחפושות שבה המשתתפים מתלבשים כדמויות בדיוניות. מקורן של מסיבות אלו הוא ביפן שם רוב התחפושות מתארות דמויות אנימה פופולרית. 

מסיבת טוגה

מסיבת טוגה היא מסיבת תחפושות בה המשתתפים לובשים טוגות, העשויות בדרך כלל מסדינים לבנים, וקיימים בה אלמנטים הקשורים ליוון העתיקה ורומא העתיקה. מסיבות טוגה נפוצות בעולם המערבי, בעיקר בארצות הברית, בריטניה ואוסטרליה, ומתקיימות בדרך כלל במסגרת סטודנטיאלית.
הזאבות

שנים ראשונות

הרביעייה המקורית של הלהקה הכירה בשנות האלפיים בבית ספר תיכון בחולון והחלו לנגן ביחד.
את החזרות הראשונות שלהן הן קיימו בקונסרבטוריון השכונתי בחולון לאחר שעות הפעילות שלו. אב הבית של המקום, זאב, הסכים לשמור על כך בסוד, בתנאי שהלהקה תיקרא על שמו.

2012-הווה

בשנת 2012, הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשון שלה בהפקתו המוזיקלית של יהוא ירון.
ב-2015, נכנסה הלהקה חזרה לאולפן יחד עם המפיק נדב פרסר והקליטה את המיני-אלבום השני שיצא בחודש מאי של אותה שנה.
ב-2016, ביקשו חברות הלהקה להופיע בטקס יום השואה באוניברסיטת בר-אילן, אך הנהלת האוניברסיטה הודיעה כי ההופעה לא תוכל לכלול שירה, מסיבות דתיות.
הזאבות מופיעות ברחבי הארץ, ובאוקטובר 2016 יצאו למסע הופעות ראשון באירופה, בין היתר לקחו חלק בפסטיבל Waves בווינה.
באוגוסט 2017, הודיעה נגנית הבס מורן לחמי שהיא עוזבת לניו יורק, והלהקה קיבלה לשורותיה את טליה ישי כנגנית גיטרת הבס החדשה שלהן.
במאי 2018 הצטרפה ללהקה המתופפת רוני שפר, ויחד יצאה הלהקה למסע הופעות שני באירופה שכלל הופעות בגרמניה, הולנד צרפת ובלגיה.

השפעות מוזיקליות

מושפעת בעיקר מהסאונד של שנות ה-90 ומנגנת חומרים מקוריים בעברית ובאנגלית.
הלהקה מונה בין המשפיעים על המוזיקה שלהן את להקת פלסיבו, הפיקסיז, רדיוהד, דייוויד בואי, הביטלס, הקוקס, סוניק יות', הקילרז, ובלר.
פלורנס צ'דוויק

ביוגרפיה

צ'דוויק נולדה בסן דייגו לאב שוטר ואם עקרת בית שלאחר מכן הפעילה מסעדה. היא למדה בתיכון ובאוניברסיטת סן דייגו. מגיל צעיר השתתפה בתחרויות שחייה. בגיל 10 היא הייתה האדם הצעיר ביותר לחצות את פי מפרץ סן דייגו בשחייה. היא השתתפה בתחרויות שחייה בחופי סן דייגו וזכתה עשר פעמים מתוך 18 במקום הראשון בתחרות שנתית של 2.5 מייל בסן דייגו. בשנת 1950 היא בקשה להשתתף בתחרות לחציית תעלת למאנש של הדיילי מייל, אך סורבה, בגלל שלא היה לה ניסיון מספיק. היא ניסתה על כן לבדה לחצות את התעלה. ניסיון ראשון ביולי 1950 כשל לאחר 14 שעות במים, אך היא הצליחה לחצות את תעלת למאנש ב-8 באוגוסט 1950, ב-13 שעות ו-20 דקות. בכך היא שברה את השיא לנשים. בשנה שלאחר מכן היא חצתה את תעלת למאנש בשנית, הפעם מאנגליה לצרפת, ב-16 שעות ו-22 דקות. בכך היא הייתה האשה הראשונה לחצות את התעלה בשני הכיוונים. בהמשך היא חצתה את תעלת למאנש עוד פעמיים. בשנת 1952 היא שחתה מסנטה קטלינה לחופי קליפורניה. בספטמבר 1953 היא חצתה שוב את תעלת למאנש מאנגליה לצרפת ושברה את שיאה הקודם בהגיעה תוך 14 שעות ו-42 דקות. לאחר מכן אותה שנה היא הציבה שיאים בחציית הבוספורוס, הדרדנלים ומצר גיברלטר. בשנת 1954 היא ניסתה לחצות את ימת אונטריו, אך כשלה.
צ'דוויק נתנה חסויות למוצרים שונים, בהם בגדי ים. היא לימדה שחייה ותכננה סרטי שחייה עם אסתר ויליאמס. היא גם עבדה כיועצת אשראי וסוכנת בורסה.
סקוט וביילי

הפקה

הסדרה הוזמנה על ידי ITV לאחר שהרעיון הוצג בפני המפיקה בפועל ניקולה שינדלר, שהביאה את הפרויקט לתסריטאית סאלי ויינרייט. הסדרה מצולמת ברובה באזור מנצ'סטר רבתי.
הרעיון המקורי נהגה על ידי סוראן ג'ונס וסאלי לינדזי, שחשבו שאין מספיק תפקידים עבור נשים ש"אינן אשתו-של, עוזרתו-של, אמו-של, מאהבתו-של, וכן הלאה" לינדזי, שאוהדת של תוכניות טלוויזיה כגון "קגני ולייסי", רצתה לפתח רעיון שעוקב אחר שתי נשות מקצוע, וג'ונס כינתה את התוכנית "הקגני ולייסי של מנצ'סטר".
אחרי ששינדלר הביאה את הפרויקט לויינרייט, הצטרפה אליה דיאן טיילור, לשעבר מפקחת במשטרת מנצ'סטר, והתוכנית התפתחה משם מעבר לרעיון ההתחלתי של ג'ונס ולינדזי. מנקודת מבטה של טיילור, תוכניות משטרה הן לעיתים קרובות לא רק מלאות בטעויות פרוצדורליות ואי דיוקים טכניים, אלא שהן מפספסות כיצד שוטרים אמיתיים מתנהגים ומרגישים. היא תרמה לתיאור מציאותי יותר של חייהן של שוטרות בתוכנית 
ג'ונס, שמעת פיתוח הרעיון ראתה את עצמה משחקת את רייצ'ל ביילי, קיבלה את התפקיד. במקור, לינדזי הייתה אמורה לככב מולה, אבל היא נכנסה להריון עם תאומים, אז התפקיד של ג'נט ניתנה ללזלי שארפ; לינדזי קיבלה תפקיד קטן יותר בתור אליסון, אחותה של רייצ'ל.
רפי קישון

ביוגרפיה

רפי הוא בנם הבכור של אפרים קישון וחווה, מיקרוביולוגית ומנהלת מעבדה. גדל ברמת גן, למד בתיכון בליך, ושירת בצה"ל בחיל המודיעין. בילדותו גידל חיות מסוגים שונים וביניהן כלב כנעני בשם ליש מבני-הביטחון, אותו קיבל  מדודתו מצד אימו, הכלבנית הידועה ד"ר רודולפינה מנצל, שהייתה ממטפחי הגזע בארץ ובעולם.
את לימודי הווטרינריה עשה באוניברסיטת יוסטוס-ליביג בגיסן שבגרמניה. את עבודת הדוקטורט עשה במחקר בפרמקולוגיה וטרינרית יישומית באוניברסיטת היידלברג. לאחר לימודיו עבד בגרמניה במרפאה גדולה לחיות מחמד. כשחזר לישראל, עבד עם מספר וטרינרים במשך 3 שנים, עד שבשנת 1992 פתח מרפאה פרטית ברמת אביב.
בעל זכויות היוצרים של כל יצירותיו של אפרים קישון בארץ ובעולם יחד עם אחיו עמיר ואחותו רננה. לאחר מות אביו פעל להעלאת מחזותיו של אפרים קישון בתיאטראות: הכתובה, שמו הולך לפניו וסאלח שבתי בתיאטרון הקאמרי, והשוטר אזולאי בהבימה.

הסברה בנושא בעלי חיים

קישון פועל רבות באמצעי התקשורת, על מנת להגביר את המודעות הציבורית, למען ההגנה על זכויות החיות ועל רווחתן. הוא משתף פעולה עם העמותות השונות הפועלות בתחום. הוא עובד עם עמותת תנו לחיות לחיות בעיקר בנושא של הגנה על חתולים דרי רחוב בישראל (עם העמותה כתב והגיש את דו"ח החתולים דרי רחוב בפני ועדת החינוך של הכנסת בדצמבר 2010), ועידוד סירוס ועיקור אוכלוסיית החתולים בארץ.
כמו כן הוא עובד עם עמותת צער בעלי חיים רמת גן ועם עמותת S.O.S. חיות.
קישון מתארח בתוכניות אקטואליה שונות ברדיו ובטלוויזיה, בנושאים הדנים בקשר שבין האדם לטבע, כמו למשל, האבולוציה, ההגנה על ערכי טבע, ונושאים חינוכיים אחרים. הוא מופיע בתוכניות הבוקר והאקטואליה של ערוץ 2 וערוץ 10. בשנת 1990 היה בין שלושת המגישים של תוכנית הטלוויזיה "זה חי" בערוץ הראשון. בהמשך הגיש פינה קבועה בתוכנית זאפ לראשון בערוץ הראשון. הגיש פינה קבועה באולפן הפתוח בערוץ הילדים. בשנת 1996 הגיש פינה ביקורתית-פוליטית-חברתית בשם "אנשים על ארבע" בתוכנית הבוקר של דליה יאירי "עניין אחר" ברשת ב', שמאוחר יותר הפכה לספר.
כתב טור קבוע בעיתונים על המשמר, דבר, לאישה, עיתון חי, ובעיתוני הילדים עולמו של דיסני, עיתון ערוץ הילדים ועוד.
במסגרת המילואים, במסגרות פרטיות ובחו"ל, הוא מרצה בנושאים הבאים: "אפרים קישון-ממקור פנימי", "האבולוציה של האדם", "הומור וטרינרי" ו"פוליטיקה על פי קישון".

פעילות פוליטית

קישון חבר במפלגת הירוקים והיה מועמד מטעמה בבחירות למועצת העיר תל אביב-יפו במקום הרביעי ברשימה, וגם במקום הרביעי ברשימה בבחירות לכנסת השמונה עשרה בשנת 2009. בחודש מרץ שנת 2013 התמנה לחבר במועצת העיר תל אביב.
אל יתהלל חוגר כמפתח

אַל יִתְהַלֵּל חֹגֵר כִּמְפַתֵּחַ היא אמרה מקראית שמשמעותה: אל לאדם להתרברב ולהתפאר בכוונותיו לפני שהוכיח כי הוא מסוגל לבצען. 
אמרה זו שאולה משדה הקרב. החוגר הוא החייל שלובש את החגור לפני הקרב. המפתח הוא החייל הפותח או משיל את החגור מעליו לאחר שחזר משדה הקרב. ביטוי זה בא ללמד את האדם לא להתרברב על הצלחותיו העתידיות, פן לא יוכל להוכיח את דבריו במעשים.

ביטויים דומים

מתרגמים שונים העמידו צורות עבריות שונות החופפות את רעיון האמרה: "אל תהלל את יומך בטרם העריב", "אך בקִצו ייוודע היום", "עוד אין לדעת מה ילד יום", "בערוב ימיך תהלל את חייך", "אל תהלל יום בטרם יבוא הערב", "אל תקדים תרועה לתשועה", "אל תשיר אז ישיר בטרם עברת את הים". במסכת אבות (פרק ב) נאמר: "אל תאמין בעצמך עד יום מותך". ביטויים דומים באנגלית: Praise day at night and life at the end, Don't count your chickens before they are hatched, Call (גם Count) no man happy till he dies, Don't halloo till you're out of the wood
Brother, Can You Spare a Dime?

Brother, Can You Spare a Dime? (בעברית: אחי, אתה יכול לוותר על פרוטה?) הוא שיר מ-1932 שכתב התמלילן יפ הרבורג והלחין המלחין ג'יי גורני. השיר, שבוצע על ידי אמנים רבים, עוסק בשפל הגדול בארצות הברית. הדובר בשיר מתגאה על עברו כפועל בניין וכחייל, מדבר על ההווה שלו בתורים ללחם, מנסה לגרום לאנשים להזכר בו, ומבקש מהם פרוטה. הרבורג, כותב השיר, איבד את העסק שלו בשנת 1929.
תרגום חופשי של קטע מגרסת אל ג'ולסון לשיר ("אל" הוא שם הדובר):
חצי מיליון מגפיים צעדו דרך גיהנום

ואני הייתי הילד עם התוף!

אתה לא זוכר? כינו אותי "אל",

זה היה "אל", "אל" כל הזמן.

אתה לא זוכר? אני חברך.

אחי, אתה יכול לוותר על פרוטה?
איאן פרומן

איאן פרומן (נולד ב-6 במאי 1937), טניסאי ישראלי ויוזם הקמת המרכז לטניס בישראל.
פרומן נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. הוא למד רפואת שיניים ועסק בתחום בדרום אפריקה ולאחר עלייתו לישראל, בשנת 1964. כתחביב הוא שיחק טניס והשתתף במהלך השנים, החל משנת 1950, במשחקי המכביה וכשחקן בטניס זוגות השתתף במשחקי גביע דייוויס. לאחר עלייתו ארצה היה חבר נבחרת ישראל בטניס והחל לאמן את נבחרות הנוער והנבחרות הבוגרות.
בשנת 1976 יזם פרומן, לצד חמישה תורמים מארצות הברית, את רעיון הקמתו של מרכז טניס בישראל. ראש עיריית רמת השרון פסח בלקין נענה לפנייתו והמרכז הוקם בעיר והיווה את הבסיס להקמת 13 מרכזים דומים ברחבי הארץ. פרומן כיהן כיו"ר מרכזי הטניס במשך 21 שנים ותרם להקמתם והתפתחותם. לאחר פרישתו מהמרכז הוא מונה בו לנשיא כבוד.
בשנים 2004–2005 היה פרומן יו"ר איגוד הטניס הישראלי. 
איאן פרומן הוא חתן פרס ישראל בתחום הספורט ותרבות הגוף לשנת 1989. בשנת תשס"ד הוא נמנה עם מדליקי המשואות בחגיגות הממלכתיות לציון יום העצמאות.
גאורגיוס ציטאס

גאורגיוס ציטאס (יוונית: Γεώργιος Τσίτας; ‏1872 - ?) היה מתאבק יווני שהתחרה באולימפיאדת אתונה (1896).
בסיבוב הראשון של תחרות ההיאבקות האולימפית, שנערכה בסגנון יווני-רומי, עבר ציטאס מעבר אוטומטי לסיבוב הבא. בחצי הגמר, ניצח ציטאס את היווני סטפנוס כריסטופולוס. בגמר, נאבק ציטאס נגד הגרמני, קארל שומאן. הקרב הופסק לאחר 40 דקות, מכיוון שירדה חשיכה על האצטדיון. הקרב הומשך ביום המחרת ולאחר כרבע שעה, ניצח שומאן את המאבק, וציטאס הסתפק במדליית כסף.
זיהוי פלילי במחשבים

זיהוי פלילי במחשבים (ידוע כפורנזיקס; מאנגלית: Computer forensics) היא ענף בזיהוי פלילי העוסק במציאת ראיות משפטיות במחשבים ובאמצעי אחסון דיגיטליים. מטרת הענף היא זיהוי, חילוץ, שימור, שחזור, ניתוח והצגת עובדות והנחות שונות אודות המידע.
אף על פי שחקירה זו מזוהה בעיקר עם הפללת עבריינים על ידי המשטרה, שיטות ועקרונות מהענף משמשים רבות גם במרחב הקיברנטי בתחום אבטחת המידע, ובזירה האזרחית - למשל לשם שחזור קבצים שנמחקו ממערכת הקבצים, כן לשימושים שונים של חברות האנטי-וירוס.

סקירה

עם התגברות התפוצה של מחשבים אישיים בתחילת שנות השמונים, גבר גם ניצולם לצרכים פליליים כמו הונאה, גניבת כסף וריגול תעשייתי וצבאי. בתקופה זו, זכו להכרה פשעי מחשב חדשים (האקינג), כמו גם הצורך לזהותם. ענף חקירת פשעי המחשב התפתח בתקופה זו כשיטה לשחזור ולחקירת ראיות דיגיטליות לצרכים משפטיים. מאז, היקף הפשיעה גדל במהירות (בין השנים 2002 ל- 2003 נרשמה עליית מדרגה משמעותית של כ- 67%) וכיום הענף עוסק בחקירת מגוון רחב של עבירות, לרבות פורנוגרפיית ילדים, הונאה ממוחשבת, רצח ואונס. כמו כן, נעשה שימוש בשיטות החקירה גם לצרכים אזרחיים וצבאיים כאמצעי גילוי אלקטרוני (eDiscovery).
בפועל, שיטות הזיהוי והידע המקצועי נועדו להסברת המצב הנוכחי של אמצעי דיגיטלי אחד או יותר (זיכרון המחשב, דיסק קשיח, תקליטור ואף הודעת דואר אלקטרוני או קובץ תמונה), שלעיתים מקיימים ביניהם יחסי גומלין.
חוק סמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באמצעות אתר אינטרנט

חוק סמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באמצעות אתר אינטרנט, התשע"ז-2017 נחקק בשנת 2017 על ידי הכנסת העשרים, והוא מאפשר לבית המשפט לחסום או להסיר אתרי אינטרנט שבאמצעותם מבוצעות עבירות בתחומי זנות, סמים, הימורים וטרור. החוק נכנס לתוקף ב-26 בספטמבר 2017.

מימוש החוק

במרץ 2018 מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה הגישה לראשונה בקשה נגד שני אתרים המפרסמים שירותי זנות. נגד אחד האתרים, המאוחסן בישראל, הבקשה הייתה להסרתו מהשרת המארח. נגד האתר האחר, המאוחסן בחו"ל, הבקשה הייתה להגביל את הגישה אליו מישראל באמצעות ספקי הגישה לאינטרנט הפועלים בישראל. בהמשך אותו חודש הוגשו עוד שמונה בקשות לחסימת אתרי זנות. ב-29 במרץ 2018 נתן בית המשפט לראשונה צו המורה לחסום,  מכוח חוק זה, אתר אינטרנט המציע שירותי זנות. ב-2 באפריל 2018 אושרו שתי בקשות נוספות להגבלת גישה לאתרים המפרסמים שירותי זנות.
בהמשך ביקשה מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה להגביל את הגישה ל-31 אתרי אינטרנט המפרסמים תכנים פדופיליים, ובית המשפט נענה לבקשה.
בפנייה נוספת התבקש בית המשפט לאשר הגבלת גישה לפורום של צרכני זנות. ביוני 2019 הורה בית המשפט על חסימת הגישה ל-1,700 אתרי פדופיליה, לפי רשימה שהתקבלה מהאינטרפול. 
בעיה שעלתה עם מימוש החוק היא הקלות שבה אתר אינטרנט שהוצא נגדו צו הגבלת גישה יכול לשנות את כתובתו (למשל בהוספת מספר סידורי בסוף כתובתו), וכך להמשיך לפעול תוך עקיפת הצו.
Haggard

היסטוריה

האגארד נוסדה ב-1991 ובמקור ניגנה דת' מטאל. הם שינו את סגנון הנגינה שלהם אחרי הדמו הראשון שלהם, Introduction, שיצא ב-1992. בסגנון החדש שילבה הלהקה מוזיקה מימי הביניים ומוזיקה קלאסית עם המטאל. אלבומם הראשון And Thou Shalt Trust... the Seer, שיצא ב-1997, היה פריצת הדרך שלהם. אחרי אלבומם השני Awaking the Centuries הם ערכו שני סיבובי הופעות במקסיקו. שני אלבומיהם הראשונים הוקדשו לנביא המסתורי נוסטרדמוס ופועלו במהלך המגפה השחורה. ב-2004 יצא אלבומם השלישי Eppur Si Muove  שעסק במלומד האיטלקי גלילאו גליליי, שנשפט למעצר בית בעוון כפירה בעקבות קבלתו את טענת קופרניקוס שכדור הארץ סובב את השמש.
הרכב הלהקה שעבד על האלבום Awaking The Centuries  היה הגדול ביותר בזמנם (והגדול ביותר שלהם אי פעם) ומנה 21 מוזיקאים. כל השירים הולחנו ונכתבו בידי הזמר והגיסטריסט עסיס נאסרי.
ביולי 2008 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי, Tales of Ithiria, המבוסס על סיפור פנטזיה.
שארל דיטואה

ביוגרפיה

דיטואה נולד בלוזאן שבשווייץ ולמד בקונסרבטוריון שם למד אצל שרל מינש. בין מוריו היה גם אלעזר דה קארווליו. דיטואה החל בקריירה שלו כמוזיקאי מקצועי בשנת 1957 כנגן ויולה בתזמורות שונות באירופה ובדרום אמריקה. כעבור שנתיים חזר לשווייץ והתמקד בניצוח. משנת 1959 היה מנצח אורח של תזמורת שווייץ המערבית ושל התזמורת הקאמרית של לוזאן, ובהמשך היה מנצח תזמורת רדיו ציריך עד 1967, כשהחליף את פאול קלצקי בתזמורת הסימפונית של ברן, שם נשאר למשך אחת-עשרה שנים. בתקופה שעמד בראש תזמורת ברן, גם ניצח על התזמורת הלאומית של מקסיקו משנת 1973 עד 1975 ועל התזמורת הסימפונית של גטבורג, שוודיה משנת 1975 עד 1978.
בעקבות מאורות גדולים כמו אוטו קלמפרר וזובין מהטה, התמנה שארל דיטואה בשנת 1977 למנהל האמנותי של התזמורת הסימפונית של מונטריאול. במהלך 25 שנותיו עם תזמורת מונטריאול הפך אותה לתזמורת המעולה ביותר בקנדה ואחת הטובות בעולם. הוא קיבל יותר מ-40 פרסים ואותות כבוד בינלאומיים יוקרתיים, בהם שני פרסי גראמי (ארצות הברית), כמה פרסי ג'ונו (קנדה), פרס נשיא הרפובליקה (צרפת) ועוד.
מאז 1990 הוא מכהן כמנהל אמנותי ומנצח ראשי בפסטיבל הקיץ של תזמורת פילדלפיה בסרטוגה ספרינגס, מדינת ניו יורק, ושל פסטיבל המוזיקה של האוקיינוס השקט ביפן. בשנת 1991 קיבל אזרחות כבוד של העיר פילדלפיה.
משנת 1991 עד 2001 היה דיטואה מנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של צרפת, שעמה ערך מספר רב של הקלטות, שזכו לשבחי הביקורת, ומסעות קונצרטים ממושכים בחמש היבשות. בשנת 1996 התמנה למנצח ראשי של תזמורת NHK של טוקיו ביפן. 
שארל דיטואה, המתרחק מן הפרסומת ומגן על חייו הפרטיים מעיני התקשורת, היה נשוי שלוש פעמים, בין השאר לפסנתרנית מרתה ארחריץ'.
הוא נודע בעיקר בפרשנויותיו למוזיקה צרפתית ורוסית מן המאה ה-20, בייחוד יצירותיו של איגור סטרווינסקי. 
בין השנים 2009 - 2018 שימש דיטואה כמנצחה הראשי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית.
פאג'יר

פָאגִ'ר (בערבית: فاجر‎) הוא מושג באסלאם, אשר מתאר אדם אשר פורק מעליו את כל עול המוסר, ומבצע חטאים ללא הבחנה, בלי תחושת אשם.