חקיינות אגרסיבית

חקיינות אגרסיבית או חקיינות תוקפנית הוא תופעה בטבע בה מין בעל חיים מתחפש לבעל חיים אחר כדי לטרוף אותו, להיטפל אליו או לנצל אותו בערמומיות. לעיתים הטורף מתחפש רק בחלק מגופו, למשל בזנבו או לשונו וכך מושך את טרפו.
בכל הדוגמאות הללו, החקיינים אינם עושים את החיקוי במודע. אנשים יכולים להתחפש במודע לחיות שהם צדים במטרה להתקרב אליהם בקלות. 
תופעה דומה היא התחפשות לנמלים (myrmecomorphy) במטרה לטרוף אותם והיא סוג חקיינות אחרת המשמשת מגוון פרוקי רגליים.

חקיינים טורפים

חקיינים טורפים הם בדרך כלל טורפים אורבים שאינם רודפים אחרי קורבנם אלא מעדיפים למשוך אותו אליהם או להעמיד פנים שהם יצורים לא קטלניים. חלק ממינים אלה משתמשים בהסוואה מתוחכמת בעוד חלק מגופם מתחפש ומפתה את הטרף.
כמה טורפים מושכים בעזרת פיתיון מאיברי גופם את הטרף. הם מתחלקים לשניים: פתיונות בזנב  ופתיונות בלשון . לסוג הראשון שייכים ציידים כמו פתן המוות, עכן קטן, עכסן עכני, נחשי הביטיס, כרישטיח ארך אף, השפיפון העכבישי ואולי גם צלופח שקנאי. לסוג השני שייכים צב אליגטור מצוי, דגי החכאים, צפרדע הפקמן וכמה נחשי בירית המפתים את טרפם בעזרת לשונם או פתיון שצמוד לפיהם.
ישנם עכבישים (כמו Mastophora, שבעכבישי הבולאס) המפרישים פרומונים של נקבות עשים, מה שגורם לזכרים לעופף אליהם ולהיתקע בקורים. עכבישים מהסוג Cyrtarachne מתחפשים ללשלשת אותה מחפשים חרקים רבים למאכל. פרטי חנקן גדול משמיעים קולות המזכירים ציפורי שיר קטנות יותר העפות אליהם נטרפות. ע"פ תצפיות נמרון מרגיי מצליח להטעות קופי טמרין החושבים שקולו הוא קול של קופיף צועק. מספר גחליליות אוכלות גחליליות אחרות על ידי זהירה, מה שנראה לזכרי הנטרפים כנקבות מושכות וכשהם מתקרבים הגחלילית הטורפת אוכלת אותם.
מספר אנפות כמו אנפה ירוקת-גב, לבנית קטנה או אנפת הצל מפתים דגים לבוא אליהם על ידי פתיון כמו פירורי לחם או אפילו על ידי כפות רגליהם הרוטטות על המים. הדגים מתקרבים אל האנפה עד שהיא תופסת אותם. בצורה דומה דגים הגזרנים עם מקורם הגדול.
מספר עכבישים מושכים את טרפם על ידי קורים מעט בוהקים, דבר הבולט בבני משפחת הנפיליים. כך נוהגת גם זחלי היתוש Arachnocampa מניו זילנד בהפצתם אורות. מספר עכבישים קניבלים מהסוג פורטיה מחקים תנועות של חרק הנתפס בקורי עכביש אחר וכשהבעלים מתקרב אליהם הם קופצים עליו והורגים אותו. 
צמחים טורפים רבים ניזונים על ידי הפרשת צוף מתוק וריחני המושך חרקים. כשהם נוגעים בשטח העלים הם נדבקים או שהעלים נסגרים עליהם. 
טורפים אחרים מעדיפים להתחפש למינים רגילים לא תוקפניים ולהערים על טרפם. כך נוהג עקב לבן-זנב שמתחפש לקתרטס תרנגולי שניזון מנבלות. טרפו אינו מרגיש בהבדל עד שהוא עט עליו במהירות.
כמו כן מספר טורפים כמו השועל מידמים למתים כדי למשוך עופות אוכלי נבלות כמו עורבים. לפני שאחד העורבים מספיק לנקר בו הוא קופץ על אחד מהם והורג אותו.

חקיינות שאינה הורגת את הקורבן

ישנם מינים שאינם הורגים את קורבנם אך מנצלים אותם ונטפלים להם. כמה צדפות מסוג Lampsilis מתפתחות בתוך זימי דגים טורפים. זחלי הצדפות נראות כמו טרף קל וכשדג מתקרב הם נטפלים לזימיו ועליהם חיים. הקוקיות השונות מחקים במראה ביציהם את דוגמת הפונדקאים וכך לא מזוהים. 
בשוניות אלמוגים בהם משתמשים דגים גדולים להתנקות בדג הנקאי ישנם מתחזה ממשפחת הקרנוניים - חקיין נקאי שדומה לנקאי ומחקה אותו כדי להיכנס לפה המארחים, אך הוא אינו מנקה אותם אלא נוגס בבשרם.
תולעים מהסוג Leucochloridium משתמשים במחושי חלזונות הניזונים מהם כדי למשוך עופות שיאכלו אותם. כשציפור אוכלת את החילזון היא הופכת ישר לפונדקאית לתולעים הטפילות. 
מיני פרחים שונים מושכים חרקים מאביקים מבלי לתת להם צוף (תופעה המכונה באנגלית Pseudocopulation). 
חקיינות אגרסיבית נוספת שייכת לכמה נחשים ארסיים, שכאשר הם מאויימים הם בורחים לבין הסלעים ושם מוציאים את זנבם ומפתלים אותו. כאשר טורף אוחז בזנב המתפתל הנחש מכיש אותו.