רות פירסט

משפחה וחינוך

פירסט נולדה למשפחה יהודית. הוריה, יוליוס פירסט ומתילדה לבטן, היגרו לדרום אפריקה מלטביה בשנת 1906 והפכו לחברים המייסדים של המפלגה הקומוניסטית של דרום אפריקה (CPSA), הגלגול הראשון של המפלגה הקומוניסטית הדרום אפריקאית (SACP). רות פירסט נולדה בשנת 1925 וגדלה ביוהנסבורג. גם היא הצטרפה למפלגה הקומוניסטית, אשר כרתה ברית עם הקונגרס הלאומי האפריקני במאבק להפלת ממשלת דרום אפריקה.
פירסט למדה בתיכון ג'פה לבנות, והייתה לראשונה מבני משפחתה שלמדה באוניברסיטה. היא קיבלה תואר ראשון מאוניברסיטת ויטווטרסרנד בשנת 1946. בזמן שלמדה באוניברסיטה היא גילתה כי "בקמפוס דרום אפריקני, הנושאים שמעניינים את הסטודנטים הם סוגיות לאומיות". היא הייתה מעורבת בהקמתה של הפדרציה לתלמידים מתקדמים, הידועה גם כליגה לתלמידים מתקדמים, שם הכירה, בין היתר, את נלסון מנדלה, נשיאה לעתיד של דרום אפריקה ואת אדוארדו מונדלאנה, המנהיג הראשון של החזית לשחרור מוזמביק (FRELIMO).
לאחר שסיימה את לימודיה, עבדה פירסט כעוזרת מחקר באגף לרווחה חברתית במועצת העיר יוהנסבורג. ב-1946 התחזק מעמדה במפלגה הקומוניסטית באופן משמעותי לאחר סדרה של שביתות כורים אשר במהלכן נעצרו חברי מפלגה מובילים. פירסט נהייתה עורכת ראשית בעיתון "הגרדיאן", אשר פרסומו נאסר לאחר מכן על ידי המדינה. ב-1949 היא נישאה לג'ו סלובו, פעיל דרום אפריקני נגד האפרטהייד וקומוניסט. לשניים נולדו שלוש בנות: שון, גיליאן ורובין.
בנוסף לעבודתה בעיתון הגרדיאן ויורשיו, קיבלה פירסט בשנת 1955 את תפקיד העורכת פוליטית בכתב העת הרדיקלי Fighting Talk. היא הייתה פעילה בתנועה נגד האפרטהייד לא רק דרך העיתונות אלא גם בפעילות פוליטית. פירסט ובעלה סלובו היו חברי הקונגרס הלאומי האפריקני, וחברי המפלגה הקומוניסטית. פירסט הייתה פעילה גם בפעולות המרי האזרחי בשנות החמישים של המאה העשרים.

משפט ומעצר

רות פירסט הייתה אחת הנאשמות במשפט הבגידה בשנת 1956, לצד 156 פעילים מובילים נוספים נגד האפרטהייד, שהיו דמויות מפתח ב"ברית הקונגרס". לאחר מצב החירום שהוכרז בעקבות טבח שארפוויל ב-1960, היא סומנה והורחקה. היא לא יכלה להשתתף בפגישות או לפרסם, ואסור היה לצטט אותה. בשנת 1963, במהלך סנקציות נוספות שהטילה ממשלת האפרטהייד, היא נעצרה והוחזקה בבידוד ללא אישום במשך 117 ימים בהתאם לחוק "99 ימים". היא הייתה האישה הלבנה הראשונה שהוחזקה במעצר לפי חוק זה.

גלות והתנקשות

במרץ 1964 גלתה פירסט ללונדון, שם הפכה לפעילה בתנועה הבריטית נגד האפרטהייד. היא הייתה עמיתת מחקר באוניברסיטת מנצ'סטר בשנת 1972, ובין 1973 ו-1978 הרצתה בלימודי פיתוח באוניברסיטת דורהאם. היא שימשה כמרצה מחליפה לפרקי זמן באוניברסיטאות בדאר א-סלאם ובלורנסו מארקש (מפוטו).
בנובמבר 1978 פירסט הייתה למנהלת המחקר במרכז ללימודי אפריקה (Centro de Estudos Africanos), באוניברסיטת אדוארדו מונדלאנה במפוטו שבמוזמביק.
היא נרצחה בפקודתו של קרייג ויליאמסון, סרן במשטרת דרום אפריקה, ב-17 באוגוסט 1982, כאשר פתחה מעטפת נפץ שנשלחה עבורה אל האוניברסיטה. ברידג'ט או'לאכלין, אנתרופולוגית שעבדה עם פירסט, הייתה עמה במשרדה כאשר היא נרצחה, והיא העידה בוועדת האמת והפיוס.

זיכרונותיה

ספרה הראשון של פירסט, 117 ימים, הוא תיאור של המעצר, המאסר והחקירה שעברה בידי האגף המיוחד של משטרת דרום אפריקה ב-1963. הוא פורסם לראשונה בשנת 1965. הספר מתאר בפירוט כיצד היא סבלה "בידוד וחסך חושי" בזמן שעמדה ב"לחץ לספק מידע על חבריה עבור האגף המיוחד".
בתה, הסופרת גיליאן סלובו, פרסמה את זיכרונותיה בספר  כל דבר סודי: המשפחה שלי, המדינה שלי, בשנת 1997. הספר מתאר את ילדותה בדרום אפריקה ואת מערכת היחסים שלה עם הוריה.

סרטים

הסרט A World Apart משנת 1988, שאת תסריטו כתבה בתה שון סלובו ובוים על ידי כריס מנג'ס, הוא סיפורה של צעירה לבנה החיה בדרום-אפריקה עם הורים פעילים נגד משטר האפרטהייד. ברברה הרשי משחקת את הדמות הראשית המבוססת על חייה של רות פירסט.
הסרט Catch a Fire משנת 2006, על אודות הפעיל פטריק צ'אמוסו, נכתב על ידי בתה שון סלובו. רות פירסט מגולמת בסרט על ידי בתה השלישית, רובין סלובו, שהייתה גם אחת המפיקות של הסרט.

לזכרה

ב-2005 השיק המשרד לאיכות הסביבה של דרום אפריקה אוניית הסיור לשמירה על איכות הסביבה הקרויה על שמה "רות פירסט".