google/wiki40b huggingface dataset:
רפי אלדור

ביוגרפיה

אלדור נולד וגדל בתל אביב. התחנך בבתי הספר "היובל" בתל אביב, "ניצנים" ו"אהל שם" ברמת גן. בעת שירותו הצבאי, שימש אלדור כפקח טיסה ולמד באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1978 סיים את התואר הראשון בכלכלה וזכה במלגה ללימודי תואר שני ודוקטורט באוניברסיטת הרווארד, שם למד עם מנואל טרכטנברג ואריה בבצ'וק. אלדור השלים במהלך לימודיו גם חטיבה במנהל עסקים (מימון) ב-MIT.
בשובו לישראל בשנת 1982 חזר ללמד באוניברסיטת תל אביב. לאור העובדה שמרבית הקורסים בכלכלה באותה תקופה עסקו בחומר תאורטי, החליט אלדור ללמד גם ידע מעשי ולימד קורס בנושא שווקים פיננסיים, אופציות וחוזים עתידיים. כיום הקורס מועבר באוניברסיטת תל אביב קרוב לשלושה עשורים, ונמנה בין קורסי הבחירה הפופולריים. 
בין השנים 1985–1988 עבד אלדור כמרצה אורח באוניברסיטת קולומביה ובאוניברסיטת בוסטון. בשנת 1988 החל לעסוק בניהול וגידור סיכונים, ניהול כספים בפועל, הנפקת חברות, וייעוץ לבנקים.
בשנת 1994 נפתח בית הספר למנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה ואלדור החל ללמד בו. הוא פעל להקמת חדר מסחר בו לומדים הסטודנטים כיצד לסחור בבורסה במסגרת פרויקט "עתיד משותף". קורסים נוספים אותם מלמד אלדור במרכז הבינתחומי הם אופציות וחוזים עתידיים, ניהול תיקי השקעות פרקטי, וסמינר בשוק ההון. בנוסף, אלדור מלמד באוניברסיטת תל אביב סמינר בשווקים פיננסיים. 
אלדור משמש זה שמונה עשרה שנים כיו"ר ועדת ההשקעות של האגודה למלחמה בסרטן, תפקיד אותו הוא ממלא בהתנדבות. בנוסף הוא מלווה את פרויקט "עתיד משותף", המעניק מלגות לסטודנטים מצטיינים דלי-אמצעים. בין השנים 2014-2009 כיהן כדירקטור בחברת קול וויז'ן העוסקת בפורנוגרפיה ובמקביל סיפק לה שירותי ייעוץ כלכלי.
אלדור אובחן ב-2008 כחולה בפרקינסון. על מנת להאט את קצב התפתחות המחלה, הוא התחיל לרקוד, לשחות, ולהתאמן בטאי צ'י וצ'יקונג. הוא מרבה לרקוד עם אנה ארונוב ורקדניות נוספות, להופיע באירועים שונים ברחבי הארץ ובתחרויות professional amateur, בהן רקדן חובב מופיע יחד עם רקדן מקצועי.
בשנת 2016 זכה הסרט של פרופ' רפי אלדור בתחרות סרטים קצרים בקונגרס פרקינסון העולמי.
יהודה צבי הירש אייכנשטיין

ביוגרפיה

נולד לרבי משה אייכנשטיין מסאמבור ׁ(התפלה למשה) ולבתו של רבי יהודה חריף. את דרכו החל רבי יהודה צבי בלמדו אצל דודו רבי צבי הירש אייכנשטיין מזידיטשוב (העטרת צבי) ומאוחר יותר נישא לבתו שרה. לאחר שהוסמך על ידי גדולי דורו החל רבי יהודה צבי לכהן ברבנות גלינא וברודשין וכעבור תקופה נתמנה לרבה של רוזדיל על שמה נקרא.
עם פטירת רבו וחמיו רבי צבי הירש בי"א בתמוז ה'תקצ"א נתמנה אחיו רבי ישכר בעריש אייכנשטיין לממלא מקומו, אולם כעבור שנה בלבד נפטר בז' בסיון ה'תקצ"ב ואז הוכתר רבי יהודה צבי כממלא מקום חמיו ודודו. במקביל אליו כיהן גם אביו רבי משה כאדמו"ר מזידיטשוב בסאמבור. בתקופה זו חיבר רבי צבי יהודה את ספריו "דעת קדושים" ו"עמוד התורה".
רבי יהודה צבי נפטר בז' בחשוון ה'תר"ח, ומאחר שלא השאיר אחריו בנים כי אם בנות, הוכתר בהוראת רבי ישראל מרוז'ין בן דודו רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב כממשיך השושלת.]
יאבורניק פולסקי

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15. במשך השנים שימש היישוב כמרכז מסחרי לכפרי סביבתו, ונערכו בו ימי שוק. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בתחום גליציה האוסטרית.

יהודי יאבורניק פולסקי

בסוף המאה ה-19 נמנו בכפר כ-100 יהודים, מתוך 564 תושבים. במשך מספר שנים ישב בכפר האדמו"ר צבי אלימלך שפירא, נכדו של צבי אלימלך מדינוב. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 155 יהודים, מתוך 991 תושבים, והתקיימה בו פעילות ציונית.
עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בתחילת בספטמבר 1939, רצחו אלו 8 מיהודיו, והתעללו ברב הקהילה ובבניו מול הקהל הפולני ביישוב. בהמשך מונה בכפר יודנרט, שנצטווה להעביר לגרמנים תשלומי כופר, ויהודי היישוב רוכזו בגטו שהוקם במקום, בו סבלו מרעב. באמצע שנת 1941 הועברו לגטו שביישוב יהודים נוספים מכפרי הסביבה, ואלו רוכזו במקום בצפיפות גדולה. מעת לעת נחטפו גברים יהודים מהגטו, ונשלחו למחנות עבודה.
בסמוך לחג השבועות תש"ב רוכזו יהודי היישוב, וגורשו בעגלות לגטו ז'שוב. בימים אלו אספו הגרמנים את היהודים שנותרו בכפרי הסביבה של היישוב, ורצחו אותם בבור ירי ביער סמוך לכפר סלוצ'ינה, תוך קבורת חלקם בחיים. יהודי היישוב המעטים שהצליחו להימלט מהאקציה ליערות הסביבה, נתפסו ברובם בידי הגרמנים, וחלקם נרצחו בידי פולנים לאומנים אף לאחר שחרור האזור.
סינסינטי מאסטרס

היסטוריה

לאורך השנים שינה הטורניר את שמו מספר פעמים. הטורניר הראשון נערך בשנת 1899 בשם אליפות סינסינטי הפתוחה (Cincinnati Open), שם שהוחלף שנתיים לאחר מכן לטורניר הטניס של הטריי-סטייט (Tri-State Tennis Tournaments). שם זה היה נותר בעינו עד שנת 1969, תחילת העידן הפתוח בטניס, אז שונה לאליפות הטניס המערבית (Western Tennis Championships). בשנת 1979 עבר הטורניר למיקומו הנוכחי במייסון, אוהיו, כ-40 קילומטר צפונית ממרכז סינסינטי, ושינה את שמו לאליפות ה-ATP (‏ATP Championships). בשנת 2000 שונה השם לסינסינטי מאסטרס (Tennis Masters Series Cincinnati), ובשנת 2002 קיבל את שמו הנוכחי לאחר הסכם חסות עם קבוצת וסטרן & סאות'רן, אליפות וסטרן & סאות'רן הפתוחה (Western & Southern Open).
הטורניר החל את דרכו במועדון הספורט אוונדייל (Avondale Athletic Club) בעיר סינסינטי, מקום שכיום שייך לאוניברסיטת קסבייר (Xavier University). במהלך השנים המיקום בו הוא נערך התחלף תדיר למספר אתרים שחלקם אף אינם נמצאים בסינסינטי גופא, בין השאר כתוצאה משינויים בהנהלת הטורניר ובמשטח הטניס. במשך מרבית שנות קיומו של הטורניר שיחקו בו על משטח חימר, עד שנת 1979, ממנה והלאה עבר למשטח הקשה במגרשים במייסון.
בשנת 1974 בוטל טורניר הנשים ולא חזר לסבב ה-WTA עד שנת 2004, פרט לפעם אחת ב-1988. ב-2008 הטורניר נרכש על ידי התאחדות הטניס האמריקאית (USTA), והיא הבעלים שלו נכון להיום (2018).

רשימת הזוכים

הרשימה מתחילה באלוף הראשון בעידן הפתוח בטניס, ב-1969.
.ir

ir. היא סיומת האינטרנט הלאומית  של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים באיראן, הסיומת הושקה בשנת 1994. שמות המתחם והסיומות מנוהלות על ידי המכון לחקר מדעי היסוד 'Institute for Research in Fundamental Sciences'.

סיומות בשפה הפרסית

בשנת 2003 השיק ארגון המחקר והפיתוח הפולני NASK את טכנולוגיית IDN , המאפשרת להשתמש באותיות לטיניות, יווניות, עבריות, סיניות קיריליות ועוד בשמות התחום. בשנת 2010, אישר ארגון ICANN את הצעת הסיומת ایران. (איראן בפרסית).
אתרים יכולים להירשם עם דומיין בשפה הפרסית תחת הסיומת ir.ایران.

Domain Hack

תחת סיומת זו נעשה גם שימוש ב-Domain Hack. כתובת ה-URL ‏ "ryana.ir" היא בעצם הפניה מחדש לאתר "ryanair.com" של חברת התעופה האירית ריינאייר. משתמשי אינטרנט עשויים לחשוב שהסיומת ir. היא סיומת האינטרנט של אירלנד, מדינת המוצא של ריינאייר.
S-IC

S-IC היה השלב הראשון של משגר הסטורן 5. ה־S-IC נבנה על ידי בואינג אחרי שזכו בחוזה לייצרו ב־15 בדצמבר 1961.
גובהו היה 42 מטרים, קוטרו 10 מטרים ומסתו 2,136,873 ק"ג, רובה של המסה הייתה הדלק (בערך 1925.5 טון). השלב הכיל חמישה מנועי F-1 כאשר אחד נמצא במרכז והארבעה האחרים מסביבו. השלב סיפק דחף של 34.02 מגה ניוטון והביא את משגר הסטורן 5 דרך 61 הקילומטרים הראשונים של ההמראה.
ארנסט הראשון, נסיך אנהלט-דסאו

ביוגרפיה

ארנסט נולד בשנת 1454, היה בנו של גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, ואשתו הרביעית אנה מלינדוב-רופין, בתו של אלברכט השביעי, רוזן לינדוב-רופין.
בשנת 1473 מת אביו, וארנסט ירש את נסיכות אנהלט-דסאו יחד עם אחיו גאורג השני, זיגיסמונד השלישי, ורודולף הרביעי, בלא כל חלוקה של השטחים.
מותם של זיגיסמונד השלישי בשנת 1487, גאורג השני בשנת 1509, ורודולף הרביעי בשנת 1510 ללא יורשים, הותירו את ארנסט כשליט יחיד של אנהלט-דסאו. ב-12 ביוני 1516 מת ארנסט בדסאו, ובניו יוהאן החמישי, גאורג השלישי ויואכים הראשון ירשו את נחלותיו.
יחסי טורקיה–לבנון

היסטוריה

האימפריה העות'מאנית, שלטה בלבנון כחלק מווילאייט סוריה, ולבנון נחשבה כאזור המגוון ביותר באימפריה העות'מאנית. היו כמה מתחים אתניים ודתיים, ובמיוחד מלחמת האזרחים הידועה לשמצה בהר הלבנון בשנת 1860 שהרסה את לבנון, ובעקבותיה העות'מאנים הטילו שליטה קפדנית עוד יותר בלבנון.

הסכסוך עם איראן

ממשלת טורקיה בראשות רג'פ טאיפ ארדואן רואה את חזבאללה, המגובה על ידי איראן, באורח שלילי, המבוסס על טראומה היסטורית בלבנון והאיום על מורשת טורקית בלבנון. לכן טורקיה ביקשה לקיים קשר הדוק יותר עם לבנון, כדי לנטרל את ההשפעה האיראנית בתוך לבנון. זרם לוחמי חזבאללה המגיעים לסוריה נלחמים נגד הצבא הסורי החופשי המגובה על ידי הטורקים  הוא גם הסיבה לכך שטורקיה מנסה ליצור קשרים חזקים יותר עם לבנון כדי להחליש את תפקידה של איראן בלבנון.

רצח העם הארמני

לבנון הייתה המדינה הערבית הראשונה שהכירה ברצח העם הארמני בשנת 1997, שמוכחש על ידי טורקיה. מה שדרדר את מערכת היחסים בין שתי המדינות לשפל.

יחסים דיפלומטיים

טורקיה מחזיקה בלבנון שגרירות בביירות בלבד, ואילו לבנון מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול.
ג'נסון נגד חברת אוולת' טקונייט

משפט לואיס אי. ג'נסון נגד חברת אוולת' טקונייט (באנגלית: Lois E. Jenson v. Eveleth Taconite Co) הוא התביעה הייצוגית הראשונה בגין הטרדה מינית בארצות הברית. התביעה הוגשה בשנת 1988 מטעם לואיס ג'נסון ועמיתותיה לעבודה במכרה EVTAC בעיר אוולת' שבמינסוטה, אשר נמצאת במחוז הצפוני של רכס המסבי (Mesabi Range) שהוא האזור העשיר ביותר בעפרות ברזל בארצות הברית.

עובדות

ג'נסון החלה לעבוד באתר הכרייה במרץ 1975, יחד עם נשים אחרות, ויחד עם העמיתות לעבודה סבלה מיחס עוין מתמיד מצד העובדים הגברים, אשר כלל הטרדות מיניות, אלימות מילולית, איומים, הטרדה והפחדה. ב-5 באוקטובר 1984, היא הגישה תלונה למחלקת זכויות האדם של מינסוטה, בה פירטה את העוונות שנאלצה לחוות. כתגובה, צמיגי מכוניתה נחתכו שבוע לאחר מכן. בינואר 1987, סוכנות המדינה העבירה בקשה לבעלים-במשותף של המכרה, חברת אוגלבי נורטון, מקליבלנד, אוהיו, לשלם $6,000 כפיצוי וכ-$5,000 בגין עוגמת הנפש שספגה ג'נסון, אך החברה סירבה.
ב-15 באוגוסט 1988, עו"ד פול ספרנגר הגיש את התביעה הייצוגית "לואיס אי. ג'נסון ופטרישיה אס. קוסמאק נגד חברת אוולת' טקונייט" לבית המשפט המחוזי במינאפוליס. בזמנו התבקשה תובענה ייצוגית והיא נענתה על ידי ג'יימס רוזנבאום ב-16 בדצמבר 1991. ג'נסון הפסיקה לעבוד במכרה ב-25 בינואר 1992, ואובחנה סובלת מהפרעה פוסט-טראומטית זמן קצר לאחר מכן.
משפט אחריות לדין החל ב-17 בדצמבר 1992, בפני השופט ריצ'רד קייל בסנט פול, מינסוטה, ושישה חודשים לאחר מכן, השופט קבע כי החברה הייתה אחראית למנוע התנהגות בלתי הולמת ובזויה שהתרחשה בקרב עובדיה. על החברה צווה להעביר סדנאות חינוך בנושא הטרדה מינית.
מספר חודשים לאחר ההכרעה במשפט פטריק מקולטי מדולות מונה להכריע לגבי סכום הכסף כפיצויים המגיע לנשים כנזיקין. השופט הפדרלי בדימוס התיר לעורכי דין של הנתבעת (חברת המכרה) להשיג רשומות רפואיות של כל הנשים התובעות. לפני המשפט, התובעות חוו סבל רב מהתצהירים אשר בחנו ופרסו בפומבי את חייהן האישיים ואת עברן הרפואי בפירוט רב.
החצי הראשון של המשפט על נזקים החל בדולות ב-17 בינואר 1995 ונמשך עד 10 בפברואר. לאחר הפסקה, הוא המשיך ב-22 במאי והסתיים ב-13 ביוני.
ב-28 במרץ 1996, מקנולטי הגיש מסמך באורך 416 עמודים אודות הנשים התובעות. הדו"ח, בו הוא כינה את הנשים "היסטריונית", פרסם לציבור הרחב פרטים על החיים הפרטיים שלהן, והעניק להן ממוצע של 10,000 דולר לכל אחת. על פסק הדין הזה הוגש ערעור לבית המשפט לערעורים (Eighth Circuit Court of Appeals) ב-5 בדצמבר 1997. בית המשפט קבע שיש לנהל משפט חדש בפני חבר מושבעים כדי לקבוע נזקים.

הסכם פשרה

ב-23 בדצמבר 1998, לפני שהמשפט התחיל, הושג הסכם פשרה בין חמש עשרה הנשים התובעות וחברת המכרות אלוות', ובו סוכם כי יועברו 3.5 מיליון דולר לנפגעות. אחת התובעות, פט קוסמאק, נפטרה בעיצומו של המשפט, ב-7 בנובמבר 1994.
המקרה תועד בשנת 2002 בספר Class Action, וב-2005 בסרט "ארץ קרה", בכיכובה של שרליז ת'רון.
הנס פריטשה

הנס פְריטשֶה (בגרמנית: Hans Fritzsche;‏ 21 באפריל 1900 - 27 בספטמבר 1953), מאנשי התעמולה הנאצית בגרמניה. נשפט במשפטי נירנברג ונמצא זכאי.

ביוגרפיה

פריטשה נולד בחבל הרוהר בגרמניה, ושירת בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה משנת 1917. לאחר המלחמה למד במספר אוניברסיטאות בטרם הפך לעיתונאי. לאחר מכן החל לעבוד ברדיו הממשלתי הגרמני. בשנת 1932 מונה לראש שירות הידיעות הגרמני.
ב-1 במאי 1933 הצטרף פריטשה למפלגה הנאצית. בהנהגת שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס המשיך לעמוד בראש מחלקת הרדיו בטרם מונה לראש מחלקת הידיעות במשרד התעמולה. ב-1938 מונה לסגן ראש מחלקת החדשות בגרמניה. בתפקידו היה אחראי לשליטה בחדשות המקומיות בגרמניה. מחלקה זו נקראה גם בשם "מחלקת הידיעות מבית". בדצמבר 1938 מונה לראש מחלקת החדשות בגרמניה כולה. במאי 1942 לקח גבלס פיקוד אישי על המחלקה, ופריטשה חזר לעבודתו כקריין רדיו, וממונה על הארגון הפוליטי של הרדיו בגרמניה.
יש לזכור כי בתקופה זו היה הרדיו המדיה החדשה והמשפיעה, וכוחו כאמצעי תעמולה היה גדול. השליטה בתכנים ברדיו הייתה שליטה במידע המגיע אל האנשים, ובמדינה בה חל איסור (שנכפה בענישה פלילית חמורה) להאזין לחדשות ממקורות חיצוניים, היה לפריטשה תפקיד חשוב ביותר בתעמולה הנאצית. 
פריטשה נלקח בשבי על ידי חיילים רוסים ב-2 במאי 1945. הוא נשפט בפני הטריבונל הבינלאומי במשפט פושעי המלחמה בנירנברג, ויצא זכאי בדינו. משפטו של זוטר כפריטשה, ביחד עם גדולי הנאציזם כהרמן גרינג, יואכים פון ריבנטרופ ואחרים, נראה מוזר בעיני רבים, ונראה כי פריטשה ממלא את מקומו של גבלס, אשר התאבד. ייתכן ועובדה זו תרמה לזיכויו, ולו היה נשפט בנפרד היה נמצא מקום להענישו. 
לאחר שחרורו, נשפט פריטשה שוב והואשם בפשעים פחותים מאישומי נירנברג ("פשעים נגד האנושות" ו"פשעים נגד השלום"). הפעם נמצא חייב בדינו, ונדון לתשע שנות מאסר. הוא שוחרר בספטמבר 1950 ומת כעבור שלוש שנים, מסרטן הכבד.
יחסי טורקיה–פלאו

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הטורקית לבין הרפובליקה של פלאו כוננו ב-10 במאי 2007.
המסחר הכולל שבין שתי המדינות הגיע בשנת 2014 לשווי של קצת יותר ממיליון דולר אמריקאי כאשר מיליון דולר אמריקאי הם הייצוא הטורקי מפלאו והחלק הזניח הם הייצוא הפלאואני לטורקיה. עיקר שיתופי הפעולה שבין שתי המדינות נעשים בפורומים בינלאומיים כגון האומות המאוחדות.
ג'וליאן קואפק

ביוגרפיה

קואפק נולדה בלימה בירת פרו לביולוג הנס וילהלם קואפק ולאורניתולוגית מריה קואפק. שני הוריה היו ילדי גרמניה, שהיגרו לפרו לצורך מחקר אקדמי של בעלי החיים באזור הנאוטרופי. את רוב תקופת ילדותה העבירה  במירהפלורס, רובע מרכזי ושוקק בלימה.

התרסקות המטוס

קואפק הייתה תלמידת תיכון ששאפה להפוך לזואולוגית כמו הוריה. ב-24 בדצמבר 1971 היא עלתה לטיסה עם אמה, כדי לפגוש את אביה ששהה בעיר פוקלפה.
טיסת לאנסה OB-R-941 שעשתה את דרכה במטוס לוקהיד L-188 אלקטרה הוכתה בברקים חזקים. במהלך סופה סוערת, התפרק המטוס באוויר בגובה של 3.2 קילומטרים מעל גובה פני הים (כ-10,000 רגל). קואפק, שהייתה בת 17 בעת התאונה, נפלה מגובה של כ-3 קילומטרים, בעודה חגורה לכיסא, ושרדה את ההתרסקות עם עצם בריח שבורה, חתך עמוק בזרוע ועינה הימנית התנפחה כתוצאה מנפילתה ארצה. לאחר התאונה אמרה: "ללא ספק הייתי קשורה לכיסא כשנפלתי, הוא ריכך את ההתרסקות, אחרת לא הייתי שורדת".
הרצון הראשון שלה לאחר שקמה מן ההריסות, היה לאתר את אמה, שישבה במטוס בכיסא שלצידה, אך היא לא הצליחה למצוא אותה. לימים נודע לה שגם האם שרדה את ההתרסקות, אך היא מתה מפצעים קשים לאחר מספר ימים.
קואפק הצליחה למצוא ממתקים ששימשו לה כמקור מזון. לאחר שניסתה למצוא את אמה ונוסעים אחרים שהיו במטוס, היא הגיעה לזרם נחל. היא חצתה את הנחל שהגיע עד לגובה ברכיה, בהסתמך על עיקרון הישרדות שלמדה מאביה: לצד נחלים ונהרות גדולים תמיד תהיה אוכלוסייה. הנחל סיפק לה מים נקיים, ומסלול טבעי לחצות דרכו את צמחיית היער השופעת.
בלילות, קואפק לא יכלה לישון עקב עקיצות רבות של יתושים שנהיו נגועים ומוגלדים. לאחר תשעה ימים, שאת רובם עשתה בחציית הנחל היא מצאה סירה לצד בקתה, בה נמצאו מנוע הסירה ומיכל דלק. שוב, בהסתמך על עיקרון הישרדות שלמדה מהאב היא שפכה דלק על ידה הפצועה, הדלק גרם ל-35 רימות בידה למות והיא חיכתה לחילוץ. לימים סיפרה על המאורע: "זכרתי שראיתי את אבא שלי מרפא כלב מתולעים בג'ונגל בעזרת דלק. לקחתי מעט דלק ושפכתי על עצמי. ספרתי את הרימות כשהם התחילו לצאת מזרועי, היו 35 רימות. נשארתי שם אך רציתי לעזוב. לא רציתי להניע את הסירה, כי לא רציתי לגנוב אותה".
שעות לאחר מכן, חוטבי עצים, שהשתמשו בבקתה לצורך מחסה לילי, איתרו אותה וטיפלו בפצעיה ובעקיצות היתושים. בבוקר שלמחרת היא הועלתה לקנו במסע שנמשך שבע שעות. הודות לעזרתו של טייס מקומי היא הוטסה לבית חולים ובו חיכה לה אביה בפוקלפה.

אחרית דבר

"היו לי סיוטים במשך זמן רב, במשך שנים, וכן האבל על מות אימי ועל הנוסעים האחרים חזר שוב ושוב. המחשבה למה הייתי הניצולה היחידה רודפת אותי. היא תמיד תרדוף."
— ג'וליאן קואפק, 2010
סיפור ההישרדות של קואפק היה מקור לספקולציות רבות. ידוע שבעת ההתרסקות היא הייתה חגורה והכיסא הגן עליה וריכך את הנפילה במידת מה, אך גם הועלתה תאוריה ששני המושבים מצדדיה תפקדו כמצנח והאטו את הנפילה. ייתכן שגם עוצמת החבטה ירדה עקב משב רוח מן הסופה ומן הצמחייה העבה שבאתר ההתרסקות.
לאחר האסון היא עברה לגרמניה ושם החלימה לחלוטין מפצעיה. כמו הוריה, היא למדה באוניברסיטת קיל וסיימה בשנת 1980. היא קיבלה תואר דוקטורט מאוניברסיטת מינכן וחזרה לפרו כדי לערוך מחקר אקדמי בתחום הממלוגיה שהתמקד בעטלפים. את תזת המחקר שלה פרסה בשנת 1987 "מחקר אקולוגי של מושבת עטלפים ביערות הגשם של פרו". ספרה האוטוביגרפי Als ich vom Himmel fiel ("כשנפלתי מהשמיים") ראה אור ב-10 במרץ 2011 וזיכה אותה בפרס לאומי לספרות בגרמניה.
הפירמידה של יונס

מתחם הפירמידה של יונס (The Pyramid Complex of Unas) ממוקם בשדה הפירמידות בסקארה, ליד קהיר שבמצרים. הפירמידה נבנתה עבור הפרעה יונס, המלך התשיעי והאחרון של השושלת החמישית במאה ה-24 לפני הספירה. משמעו של שמה העתיק, נפר איסוט יונס (Nefer Isut Unas) הוא "יפים הם מקומותיו של יונס". במקור הפירמידה התנשאה לגובה של 43 מטרים, והייתה בעלת בסיס של 58 על 58 מטרים, אך כיום היא הרוסה לחלוטין.

חפירות

הפירמידה נחקרה על ידי לפסיוס ועל ידי פרינג, אך היה זה גסטון מספרו שלראשונה קיבל גישה לתוך הפירמידה ב-1881, שם הוא גילה כיתובים המעטרים את קירות חדרי הקבורה. כתבים אלו, יחד עם כתבים נוספים שנמצאו בפירמידות סמוכות, ידועים היום בתור כתבי פירמידות. יונס היה הפרעה הראשון שכלל רעיון זה, והוא זה שיצר את הרעיון שיחקקו מספר קסמים על קירות הקבר שלו, שמטרתם לעזור לפרעה במהלך מסעו דרך הדואט ואל החיים שאחרי המוות. רעיון זה היה נחשב כה מוצלח בעיני הפרעונים האחרים, עד כדי שהוא התפתח לכתבים בתוך ארונות קבורה בממלכה התיכונה ולאחר מכן לספר המתים מתחילת הממלכה החדשה ועד סוף תקופת מצרים התלמיית, כשכתבים חדשים החלו להופיע.
סבטלנה אלכסייביץ'

חייה

אלכסייביץ' נולדה בעיר סטניסלב במערב אוקראינה לאב בלארוסי ולאם אוקראינית. אביה היה איש צבא ששב למולדתו לאחר שפרש מהכוחות המזוינים, והיא גדלה בבלארוס. ב-1966 החלה לעבוד ככתבת במספר מקומונים, וב-1972 סיימה תואר בעיתונות באוניברסיטת המדינה הבלארוסית במינסק. בין 1976 ל-1984 הועסקה כעורכת ובעלת טור בירחון הספרותי "ניוֹמן". ב-1983 התקבלה לאגודת הסופרים הכל-סובייטית, ומ-1989 היא חברה בסניף פא"ן בבלארוס.
היא המשיכה לקריירה בעיתונאות, ועסקה בראיונות עם עדים לאירועים הדרמטיים ביותר במדינה, כגון מלחמת העולם השנייה, מלחמת אפגניסטן, התפרקות ברית המועצות, ואסון צ'רנוביל. לאחר רדיפה על ידי משטר לוקשנקו, עזבה בשנת 2000 את בלארוס. בעשור הבא של חייה קיבלה מקלט בערים פריז, גטבורג וברלין. בשנת 2013 חזרה אלכסייביץ' למינסק.

עבודתה הספרותית

אלכסייביץ' אינה דוברת בלארוסית, וכתבה את כל יצירותיה בשפה הרוסית. ספריה מתוארים ככרוניקה ספרותית של ההיסטוריה הרגשית של האדם הסובייטי והפוסט-סובייטי. בין יצירותיה הבולטות ביותר שתורגמו מבלארוסית לאנגלית, עדויות ממקור ראשון על מלחמת אפגניסטן, והספר 'קולות מצ'רנוביל' המתאר את קורותיהם של נפגעי אסון צ'רנוביל. 
ספרה הראשון, 'פניה הבלתי-נשיות של המלחמה', יצא לאור בשנת 1985, הודפס פעמים רבות ונמכר במעל שני מיליון עותקים. ברומן זה היא מביאה מונולוגים של נשים המגוללות את סיפוריהן על מלחמת העולם השנייה, באופן ריאליסטי וקדורני שלא פורסם עד אז.  
ספר נוסף, 'העדים האחרונים', מתאר זיכרונות אישיים וכואבים של ילדים במהלך המלחמה. תיאור המלחמה מבעד לעיני נשים וילדים, פורש לעיני הקורא עולם חדש ומלא של רגשות. בשנת 1993, היא פרסמה את הספר 'תחת לחש המוות', שמספר על המציאות ועל ניסיונות התאבדות עקב נפילת ברית המועצות. בתאוריה היא משקפת את האנשים הרבים שחשו שהם חלק בלתי נפרד מהאידאולוגיה הקומוניסטית, ולא היו מסוגלים לקבל את הסדר החדש ואת הפירוש החדש של ההיסטוריה, המגנה את הקומוניזם של ברית המועצות, בו האמינו.
ספריה של אלכסייביץ' תורגמו לשפות רבות ופורסמו ב-19 מדינות, אם כי רק שניים יצאו בארצה, בהוצאה פרטית בלבד; בתי-הדפוס הממשלתיים לא נתנו במה לעבודתה. היא גם זכתה בכמות גדולה יחסית של פרסים ספרותיים בינלאומיים, ביניהם פרס מדיצ'י (2013) פרס פרידריך (1998) ופרס האגודה הלאומית של מבקרי הספרות האמריקנים (2005). עם זאת, לקוראי השפה העברית הייתה סבטלנה אלכסייביץ' פחות מוכרת, ועד זכייתה בפרס נובל לא תורגמו כתביה לעברית.
לאופולד אוגוסט אבל

ביוגרפיה

אבל נולד בקתן, אחיו הבכור של קארל פרידריך אבל. הוא למד נגינה בכינור אצל גאורג בנדה וניגן בתזמורת התיאטרון בברונשוויק. הוא כיהן כמנצח על תזמורות החצר של נסיך שוורצבורג-זונדרשאוסן (1758), המרקיז של שוודט (1766) והדוכס של שוורין (1770). 
אבל הלחין סינפוניה ב-8 קולות ב-1766. כמה מן האטיודים שלו לכינור ויצירות אחרות נמצאים בבעלות "עמותת ידידי המוזיקה" (Gesellschaft der Musikfreunde) בווינה. עם זאת, לאופולד אוגוסט לא הגיע מעולם לדרגת המוניטין של אחיו. 
הוא מת בלודוויגלוסט ב-1794.
וילה סארגו

אדריכלות

תוכנית המבנה פורסמה על ידי פלאדיו בספרו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". מהשוואה עם התוכנית של פלאדיו שהתפרסמה בספרו עולה שרק כמחצית מן הבניין הוקמה, אך יש המשערים שלא התכוונו לבנות מעבר לכך. 
תוכנית הבניין שונה מכל מה שמקובל בווילות האחרות של פלאדיו. חלקו העיקרי של הבניין היא חצר רבועה גדולה. במקור הייתה מתוכננת להיות מוקפת עמודים, אך רק שלושה מתוך ארבעת הצדדים הוקמו. החצר מוקפת בעמודים קולוסאליים (עמודים שגובהם כגובה שתי קומות, ולא כמקובל – כדי קומה אחת בלבד). לעמודים בסיסים אטיים וכותרות בסדר האיוני התומכים בארכיטרב מדורג ובאפריז המעוטר בזמורות מתפתלות. העמודים בנויים מחוליות, וקצותיהן מסותתות למשעי לשם התאמתן זו לזו, אך פניהן נותרו מחוספסים בסגנון המכונה רוסטיקלי (rustica - "כפרי"). פלאדיו עשה כבר קודם שימוש בסיתות אבן מחוספס (למשל בחזית האחורית של וילה פיזאני בבניולו), אך החזות כאן מיוחדת ומפתיעה.
לבניין שתי קומות. בקומה השנייה שני אולמות גדולים, הניצבים זה מול זה. חצר קדמית עם סטיו עמודים, ואכסדרה חצי עגולה בירכתי המבנה, המופיעים בתוכנית המבנה, לא בוצעו.
אלגוריתם קירוב

אלגוריתם קירוב (approximation algorithm באנגלית) הוא אלגוריתם שמוצא פתרון שאינו בהכרח פתרון אופטימלי לבעיה נתונה, אלא פתרון שקרוב לפתרון אופטימלי. אלגוריתמים אלו שימושיים במיוחד בבעיות שהאלגוריתמים הידועים לפיתרונן הם בסיבוכיות גבוהה, ובפרט בבעיות NP קשות,, קבוצת הבעיות NP קשות שקיים להם אלגוריתם קירוב נקראת APX, ניתן להוכיח שיש בעיות שאין להם אלגוריתם קירוב אלא אם כן P=NP.
על פי רוב מודדים קירוב של אלגוריתם בהתאם ליחס בין הפתרון שנמצא על ידי האלגוריתם לבין הפתרון האופטימלי. נאמר כי אלגוריתם קירוב לבעיה משיג יחס קירוב של  אם הפתרון המושג על ידי האלגוריתם קטן מ- פעמים הפתרון האופטימלי לבעיה (אם הבעיה היא בעיית מינימיזציה) או גדול מהחלק ה- של הפתרון האופטימלי לבעיה (אם הבעיה היא בעיית מקסימיזציה).

סוגי אלגוריתמי קירוב

ישנם כמה סוגים של אלגוריתמי קירוב, שנבדלים ביניהם בסוג הקירוב שהם מציעים ובסיבוכיות שלהם:

קירוב באמצעות קבוע

אלגוריתמי קירוב אלו מציעים קירוב בפער של מכפלה במספר קבוע מהערך האופטימלי, למשל השמה של לפחות חצי מהערך המקסימלי בבעיית התרמיל, בזמן פולינומי לגודל הקלט. אלגוריתמים חמדניים שנותנים קירוב הם מסוג זה.

סכמת קירוב פולינומית (PTAS)

אלגוריתמי קירוב מסוג סכמת קירוב פולינומית מקבלים  כלשהו כקלט ומתייחסים אליו כקבוע, ומציעים קירוב של מכפלה של  מהערך האופטימלי (או  בבעיות מינימום). כל זה בזמן פולינומי לגודל הקלט, חשוב לציין שזה עלול להיות אקספוננציאלי ביחס ל (הוא יכול להיות החזקה).
תת קבוצה של אלגוריתמים אלו היא סכימת קירוב פולינומית מלאה (FPTAS). באלגוריתמים אלו הסיבוכיות פולינומית גם בגודל הקלט וגם ב. קירוב כזה קיים לבעיית תרמיל הגב למשל.

דוגמה לאלגוריתם קירוב

בעיית הסוכן הנוסע בגרף מטרי מוגדרת כבעיית מציאת מסלול המילטוני בגרף ממושקל: דהיינו מסלול שעובר בכל צומת בדיוק פעם אחת וחוזר לצומת הראשון, ומשקלו מינימלי.
בעיה זו היא NP-קשה, אולם ניתן לקרב אותה באופן הבא (האלגוריתם של קריסטופידס):
אלגוריתם:
מוצאים עץ פורש מינימלי בגרף. בוחרים צומת כלשהו כשורש, ומטיילים לעומקו של העץ, במסלול ששקול לחיפוש לעומק. כאשר אנו מגלים שאנו חוזרים לצומת בו כבר היינו, נבצע "קיצור דרך", דהיינו, נמשיך ישירות לצומת הבא ברשימה - וזאת עד שביקרנו בכל הצמתים ונחזור לצומת שממנו התחלנו.
טיעון קירוב:
על מנת להיווכח שהאלגוריתם המתואר לעיל הוא אלגוריתם קירוב, יש לבחון את הפתרון שנמצא ביחס לפתרון האופטימלי.
ראשית, קל להיווכח כי משקלו של העץ הפורש המינימלי קטן ממשקלו של המסלול ההמילטוני המינימלי, משום שהמסלול ההמילטוני מכיל עץ פורש, ולכן משקלו גדול יותר. כמו כן ניתן להשתכנע כי המסלול שביצע האלגוריתם ללא קיצורי דרך עבר על כל קשת בדיוק פעמיים - פעם בדרך "הלוך" ופעם בדרך "חזור". לכן, משקל המסלול שמצאנו ללא קיצורי דרך יהיה בדיוק פעמיים משקל העץ הפורש המינימלי ממנו התחלנו את האלגוריתם. בנוסף, משום שהגרף הוא גרף מטרי, קיצור הדרך שביצענו רק הקטינו את משקלו של המסלול שמצאנו.
לכן משקלו של המסלול המקוצר (אותו מצא האלגוריתם) הוא לכל היותר פעמיים משקל העץ הפורש המינימלי, שהוא לכל היותר פעמיים משקל המסלול ההמילטוני, שהוא הפתרון האופטימלי לבעיה.
לפיכך, האלגוריתם שתואר הוא אלגוריתם קירוב עם יחס קירוב של 2.
Scutelleridae

אטימולוגיה

מקור שם המשפחה Scutelleridae מסוג הטייפ Scutellera [מיוונית (מגן קטן) Scutellum] על שום המגנית המוגדלת שעל גבם. לא קיים שם עברי רשמי למשפחה אך התרגום המילולי של השם הלטיני הוא מגנית (שכבר נמצאת בשימוש) או תריסון לפי בודנהיימר.