חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול

חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול, התשע"א-2011 נועד להפחית את מקרי האלימות במוסדות רפואיים. החוק חוקק עקב מקרי אלימות רבים כלפי הצוות הרפואי. החוק אושר בכנסת השמונה עשרה ב-25 ביולי 2011. החוק נותן סמכות למנהל מוסד רפואי, למחלקה לשירותים חברתיים או מקום המספק שירותי רווחה, למנוע כניסה למוסד מאדם שנקט באלימות מילולית או פיזית כלפי עובד במוסד הרפואי, או שהשחית את רכוש המוסד.
החוק הוא פרי יוזמתו של אלכס מילר יחד עם חברי הכנסת אנסטסיה מיכאלי ודוד רותם.

הרקע לחוק

החוק חוקק בשל אלימות כלפי עובדי מערכת הבריאות וכלפי צוותים רפואיים ומנהליים המתרחשת בתדירות גבוהה בבתי חולים, במרפאות ובמוקדים לרפואה הקהילתית, כמו גם מול צוותי הצלה וחירום. מדי שנה, מתועדים ומדווחים למשרד הבריאות יותר מ-3000 מקרי אלימות נגד צוותים רפואיים. הנזק הנגרם כתוצאה מאלימות זו מוביל לעלויות גבוהות לארגון ולנזקים מערכות בריאות בארץ ובעולם, פגיעות נפשיות ופיזיות לנתקף עד לפציעות ולמוות. מקרי אלימות רבים אלו הובילו לרצון לשפר את המצב הנוכחי ולחקיקת החוק. למרות שורה של פעולות שננקטו לאורך השנים, בהן תוכניות מניעה ממשלתיות, אלימות כלפי עובדי מערכת הבריאות ממשיכה. בניסיון להתמודד עם תופעה חמורה זו, הפוגעת בצוותים ובמטופלים הוקמה הוועדה "למיגור ולהתמודדות עם אלימות במערכת הבריאות" אשר עסקה בגיבוש תוכנית פעולה והמלצות למיגור והתמודדות עם תופעת האלימות במערכת הבריאות.

הגורמים לאלימות

הממסד: מחקרים מראים שזמני המתנה ארוכים, עומס, רמת אוכל נמוכה, מחסור בכוח אדם ובמיטות, בירוקרטיה, תהליכים ארוכים, תנאים פיזיים לא נוחים וחוסר מחויבות ניהולית, יכולים לתרום להיווצרות אלימות.
התנהגות הצוות: נמצא כי התנהגות הצוות יכולה לתרום אף היא להיווצרות אלימות. כך לדוגמה, "התנהגות אחראית" יכולה לעכב היווצרות אלימות - למשל הצגת שם ותפקיד, תיאום ציפיות, הדרכה ומתן מידע. גם חמלה, אמפתיה וכבוד מסייעים בצמצום מספר מקרי האלימות. לעומת זאת, ישנה התנהגות שמקדמת היווצרות אלימות, למשל, טון דיבור שאיננו מכבד, תגובה קיצונית, זלזול והתנשאות עלולים לתרום לתוקפנות מצד מטופלים.
התנהגות מטופלים (ומלוויהם): הסיבות לאלימות מצד מטופל יכולות להיות כתגובת אבל וצער. בניגוד למה שמקובל לעיתים לחשוב, לרוב, מטופלים תוקפניים אינם בעלי אפיונים בולטים סטריאוטיפיים כגון אלכוהוליזם, שימוש בסמים, חסרי בית או בעלי הפרעות פסיכיאטריות. רוב התוקפים הם מלווים של המטופל, בריאים, ילידי הארץ. ביותר משליש מהמקרים מדובר ביותר מתוקף אחד. לא הוכח שהתנהגות אלימה מצד מטופל היא מדד להישנותה אצל אותו אדם.

עיקרי החוק

אזהרה על ידי מנהל מוסד
אם נקט אדם במתכוון במעשה אלימות כלפי איש צוות במוסד רפואי או כלפי איש צוות במקום המספק שירותי רווחה, או השחית במתכוון רכוש של מוסד, רשאי מנהל המוסד להזהירו בכתב כי אם בתקופה של 12 חודשים יחזור וינקוט מעשה אלימות או ישחית את רכוש המוסד, יהיה המנהל רשאי להורות על מניעת כניסתו למוסד.
הוראה בדבר מניעת כניסה למוסד
אם הוזהר אדם, והוא חזר ונקט במתכוון במעשה אלימות כלפי איש צוות במוסד רפואי או כלפי איש צוות במקום המספק שירותי רווחה, או השחית במתכוון רכוש של מוסד, בתקופת האזהרה, רשאי מנהל המוסד להורות כי לא יהיה רשאי להיכנס לאותו מוסד או לחלק ממנו, למעט לשם קבלת טיפול רפואי שהוא זקוק לו, או לשם מתן שירותי רווחה, אם השתכנע מנהל המוסד כי עלולה להיגרם פגיעה בצרכיו החיוניים אם לא יקבל שירותי רווחה. מניעת כניסה תתבצע במקרים הבאים: אם נקט בתקופת האזהרה אלימות פיזית, אז ההרחקה תהיה בתקופה שלא תעלה על שישה חודשים; אם נקט בתקופת האזהרה, אלימות מילולית או השחית רכוש, יורחק לתקופה שלא תעלה על שלושה חודשים. לא יימנע מתן שירותי רווחה לבן משפחתו של אדם שנמנעה ממנו כניסה למוסד.
דרישת הזדהות
לשם ביצוע הוראות רשאי מנהל מוסד לדרוש מאדם שהתקיימה לגביו אזהרה או הרחקה למסור לו את שמו ומענו ולהציג לו תעודת זהות או תעודה רשמית אחרת המעידה על זהותו.
ביצוע
שר הבריאות ושר הרווחה והשירותים החברתיים ממונים על ביצוע חוק זה.