google/wiki40b huggingface dataset:
דאגי פוינטר

ביוגרפיה

פוינטר נולד וגדל בקורינגהם, אסקס, אנגליה. 
הוא התגורר עם אימו סאם ואחותו הקטנה ג'זמין. אביו עזב את המשפחה מעט לפני הצטרפותו של פוינטר ללהקה מקפליי. 
בילדותו, נהג פוינטר לגדל לטאות ולעזור להן להמליט, וכך זכה בכינוי "מלך הלטאות" בבית הספר.

פוינטר היה חבר בלהקת פאנק בשם "ATAIZ" ולאחר מכן עבר ללונדון ובגיל 15 הצטרף ללהקה מקפליי.
בלהקה הוא מנגן בס, ועושה קולות רקע ולעיתים גם כותב שירים ושר.
הוא כתב את השיר "Silence Is A Scary Sound" שיצא בשנת 2005 (וגם שר אותו יחד עם דני וטום), וגם הסינגל של מקפליי, "Transylvania", אשר יצא במאי 2007.
דאגי שר את השיר "Ignorance" והשיר "Mr.Brightside" ואת גרסאותיו לשירים "Baby's Coming Back" ו-"I'll Be OK". דאגי משחק תפקיד ראשי בקליפ "That's The Truth" של מקפליי, שצולם בלונדון ב-14.1.2011.
ב-2006 זכה פוינטר בפרס "Virgin Media" בקטגוריית "הגבר המוערץ של השנה", ועם מקפליי בפרס "להקת השנה". ב-2007, זכה פוינטר שוב בקטגוריית "הגבר המוערץ של השנה", ועם להקתו זכה ב"הופעת השנה".
היפוקמפוס (יצור מיתולוגי)

היפוקמפוס, (יוונית: ἱπποκαμπος;‏ ἵππος - "סוס", κάμπος - "מפלצת") הוא חיה מיתולוגית שפלג גופה העליון כשל סוס ופלג גופה התחתון כשל דג גדול. נקראת גם סוס-ים. מופיעה במיתולוגיה היוונית, הפיניקית והאטרוסקית. 
אצל הומרוס פוסידון, אל הים היווני, מתואר כרוכב על גבי היפוקמפוס במרחבי האוקיינוס. בדימויים באמנות ההלניסטית והרומית, הוא מתואר דווקא כנוסע במרכבה הרתומה לשני היפוקמפוסים. בתרבות האטרוסקית ההיפוקמפוס מוצג לעיתים כבעל כנפיים.
זיכרון פרוספקטיבי

"זיכרון פרוספקטיבי" הוא מושג מתחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית המתאר מנגנון זיכרון המיועד לזכירת הדברים שהפרט צריך לבצע בזמן מסוים. זהו מעין "היומן הפנימי" של האדם, שמזכיר לו אילו פעולות עליו לבצע בכל רגע נתון, באילו זמנים ובאילו הקשרים. יש המגדירים את סוג הזיכרון הזה כ"זיכרון לזכור".
זיכרון פרוספקטיבי שונה מזיכרון רטרוספקטיבי. זיכרון רטרוספקטיבי מאחסן מידע על פעולות ואירועים שהתרחשו בעבר, בעוד בזיכרון הפרוספקטיבי מאוחסן מידע לגבי הפעולות שיש לזכור לבצע בעתיד.
הגירויים המפעילים את הזיכרון הפרוספקטיבי יכולים להיות אירועים או זמנים שונים. דוגמה אחת לזיכרון המופעל על ידי גירוי זמן, היא של אדם הזוכר שבשעה 14:00 ביום מסוים יש לו פגישה עם הרופא. דוגמה לזיכרון המופעל על ידי גירוי אירוע היא של אישה הזוכרת שכאשר תפגוש את עורך הדין שלה, עליה למסור לו מעטפה.
מחקרים רבים העוסקים בזיכרון הפרוספקטיבי דנים בשאלה כיצד ניתן להתגבר על כשלים במנגנון הזיכרון הזה, וכיצד ניתן לשפר את תפקודו.
ג'ון באנוויל

קורות חיים

באנוויל נולד וגדל בווקספורד שבאירלנד לאנגס ולמרטין באנוויל. הוא הצעיר משלושה אחים ואחיות. אחיו הבכור, וינסנט, סופר גם הוא (כותב תחת שם העט וינסנט לורנס ותחת שמו האמיתי). לאחר לימודיו בקולג', עבד כפקיד בחברת התעופה "אייר לינגוס". ב-1969 הצטרף למערכת העיתון "אייריש פרס" ושימש כעורך. בשנים 1988 עד 1999 שימש עורך בנושאי ספרות ב"אייריש טיימס".
בגיל 12 החל לכתוב פרוזה לאחר קריאת הספר "דבלינאים" של ג'יימס ג'ויס. ב-1970 פרסם את ספרו הראשון, קובץ סיפורים קצרים בשם "Long Lankin". שנה לאחר מכן פרסם את הרומן הראשון שלו, "Nightspawn". מאז כתב רומנים, מחזות ותסריטים רבים. כמו כן כתב תחת שם העט בנג'מין בלאק, מותחנים בלשים, בהם סדרת ספרים שגיבורה הראשי הוא קוורק, פתולוג בדבלין.
באנוויל היה נשוי לאמנית האריגה האמריקאית ג'נט דנהאם, ולשניים שני בנים. בת זוגו הנוכחית היא פטרישה קווין, לשעבר מנהלת מועצת האמנות של אירלנד, ולשניים שתי בנות.
נעמי לאופר

ביוגרפיה

לאופר שחתה בקבוצת מכבי חיפה.

1965

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה בסוף ספטמבר 1965 זכתה לאופר במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:24.3 דקות, אחרי איבונה טוביס מהפועל חיפה שהשוותה את שיאה הישראלי (1:14.4 דקות) ואביטל ברוידה מהפועל קריית טבעון (1:23.0 דקות).

אלופת ישראל ושיאנית ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1966 זכתה לאופר בשתי מדליות זהב אישיות, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.2 דקות, לפני אביטל ברוידה (1:22.0 דקות) ותמר לנה מהפועל חיפה (1:24.3 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:56.6 דקות, לפני אביטל ברוידה (3:00.1 דקות) ותמר לנה (3:05.1 דקות).

1967

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1967 זכתה לאופר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בשיא נערות חדש של 2:53.0 דקות, אחרי איבונה טוביס (2:43.8 דקות) ולפני שלומית ניר מהפועל אילת השחר (2:56.0 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.3 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:16.4 דקות) ושלומית ניר (1:17.7 דקות).

1968

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1968 זכתה לאופר ב-3 מדליות, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:57.5 דקות, אחרי שלומית ניר (2:47.6 דקות) ולפני איריס בן אלול מהפועל תל אביב (2:59.6 דקות) ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.9 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:14.4 דקות) ושלומית ניר (1:16.4 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:56.2 דקות, אחרי איבונה טוביס שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:35.6 דקות ושלומית ניר (2:46.7 דקות).

1969

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1969 זכתה לאופר במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:18.0 דקות, אחרי איבונה טוביס (1:14.4 דקות) ולפני חנה אהרוני חברתה לקבוצה (1:18.9 דקות).

1970

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכתה לאופר במדליית ארד אישית, במשחה ל-100 מטר גב, אחרי שלומית ניר (1:18.4 דקות) וחנה אהרוני (1:20.5 דקות).

1971

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1971 זכתה לאופר בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:19.3 דקות, אחרי חנה אהרוני (1:18.8 דקות) ולפני שלומית ניר (1:20.4 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 3:00.5 דקות, אחרי שלומית ניר (2:47.9 דקות) וחנה אהרוני (2:50.7 דקות)
אייזק האל

אַייזֶק הָאל (באנגלית: Isaac Hull) ‏(9 במרץ 1773 – 13 בפברואר 1843) היה קומודור בצי האמריקני.

קורות חייו

אייזק האל נולד בדרבי, קונטיקט (על פי מקורות אחרים בהנטינגטון, כיום שֶׁלְטוֹן, קונטיקט). בנעוריו הצטרף לאביו הימאי בהפלגות קצרות לאורך החוף ואף בהפלגות אל איי הודו המערבית. אביו מת בעודו נער, והוא אומץ על ידי דודו ויליאם האל, קצין במלחמת העצמאות האמריקנית ולימים גנרל ופוליטיקאי.
באמצע שנות התשעים פיקד האל הצעיר על ספינות סוחר אחדות, חלקן נפלו לידי פריבטירים צרפתיים. הוא הצטרף לצי האמריקני, במרץ 1798 קיבל דרגת לוטננט, ובשנתיים הבאות, במהלך המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת, שירת בהצטיינות בפריגטה "קונסטיטושן".
ב־1802 עם התגברות ההתקפות של הקורסארים הברברים על אוניות סוחר אמריקניות, יצא אל הים התיכון כלוטננט ראשון בפריגטה "אדמס". מאוחר יותר פיקד על הסקונר "אנטרפרייז" ועל הבריג "ארגוס". ב־1804 הועלה לדרגת מאסטר-קומנדנט וב־1806 לדרגת קפטן. שנים ספורות לאחר מכן פיקח על בנייתן של ספינות תותחים, ובין 1809 ל־1810 פיקד על הפריגטות "צ'סאפיק", "פרזידנט" ו"קונסטיטושן".
תקופת פיקודו על הפריגטה "קונסטיטושן" הייתה רבת־אירועים. בשנים 1811-1812 הפליגה האונייה בפיקודו אל אירופה, ושבה הבייתה זמן קצר לפני פרוץ מלחמת 1812 בין ארצות הברית לבריטניה. שייטת אויב רדפה אחר אונייתו בחוף המזרחי ביולי 1812, אך האל הצליח בכשרון רב להתחמק ממנה. ב־19 באוגוסט אותה שנה נתקלה "קונסטיטושן" בפריגטה הבריטית אה"מ "גרייר", ובקרב שנתלקח ביניהן הלמה בה בתותחיה ללא רחם ואילצה אותה להיכנע. הניצחון עורר גל של שמחה וגאווה בקרב הציבור, והוכיח כי הצי האמריקני הוא יריב ראוי ואף מסוכן לאוניותיה של המעצמה הימית הבריטית. בפרק הזמן עד סיומה של המלחמה פיקד האל על מספנת הצי בפורטסמות', שירת תקופה קצרה כקצין מינהלת הצי בוושינגטון ואחר כך פיקד על מספנת הצי בבוסטון. בין 1823 ל־1827 פיקד על שייטת האוקיינוס השקט שפעלה במימי דרום אמריקה. את תפקידו הבא, בשנים 1829-1835, עשה האל כמפקד מספנת הצי בוושינגטון. בשנים 1839-1841 פיקד על שייטת הים התיכון.
ב־1843 פרש האל מן הצי בשל בריאותו הרופפת וגילו המתקדם. הוא מת בפילדלפיה, פנסילבניה, ונקבר בבית הקברות לוּרְל הִיל.

אוניות שנקראו על שמו

חמש מאוניותיו של הצי האמריקני נקראו על שמו: ספינת התותחים "קומודור האל" (1862), והמשחתות "האל" (1902), "האל" (1921), "האל" (1934) ו"האל" (1957).
STS-51-A

המשימה

פחות מחודש עבר מאז נחתה הצ'לנג'ר במשימה הקודמת, STS-41-G, וכבר ניצבה הדיסקברי על כן השיגור מוכנה למשימתה השנייה בתוכנית המעבורות. המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, יצאה לדרכה ב-8 בנובמבר 1984 בשעה 7:15 בבוקר לפי שעון מזרח ארצות הברית. ניסיון שיגור יום לפני, לא צלח בגלל רוחות חזקות באטמוספירה העליונה.
על סיפון הדיסקברי שהו חמישה אנשי צוות. לשלושה מתוכם זו הייתה הטיסה השנייה בתוכנית המעבורות (הוק טס לראשונה במשימת STS-7, גרדנר במשימת STS-8 ואלן במשימת STS-5).
מטרתה של משימה זו הייתה לפרוס שני לווייני תקשורת ולהכניסם למסלול סביב כדור הארץ, ולהחזיר שני לוויינים אחרים. לווייני B-2 ו-6 שנפרסו במשימת STS-41-B, הוצבו במסלולים לא נכונים בגלל תקלה במנועי הלוויינים ובמשימה זו תוקנה הבעיה. שני הלוויינים בתא מטען המעבורת נפרסו בהצלחה והוכנסו למסלול נכון. Canadian Anik D2, נפרס ביום השני למשימה ו-"IV-l" הידוע גם בשם "Leasat l" נפרס ביום שלישי.
לאחר פריסתם של שני לווייני התקשורת החלה לתמרן המעבורת לקראת Palapa B-2, הלוויין האינדונזי שהוצב במסלול נמוך יותר בשל תקלה במנועי הלוויין. לאחר שעתיים של הליכת חלל הצליחו מומחי המשימה אלן וגרדנר לתפוס את הלוויין ולהכניסו למסלול הנדרש. הלוויין השני Westar 6 הוכנס למסלול הדרוש יום לאחר מכן.
בנוסף עסקה המשימה בניסויי Diffused Mixing of Organic Solutions.
משימתה השנייה של הדיסקברי הסתיימה ב-16 בנובמבר 1984 בשעה 7 בבוקר. הנחיתה התבצעה במסלול המראה 15 במרכז החלל קנדי לאחר 7 ימים, 23 שעות ו-45 דקות.
לא אכפת לי אם ההיסטוריה תזכור אותנו כברברים

תקציר העלילה

הסרט עוסק בטבח באודסה שהתרחש בהחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה בשנת 1941.
עופר שריקי

ביוגרפיה

שריקי נולד בירושלים. אביו הוא נגן הכינור יוסי שריקי וסבו הוא הפייטן מאיר שריקי. את שנות ילדותו העביר בבית שמש, כשהוא סופג את המוזיקה האנדלוסית, הלחנים והצלילים האופייניים לה, שנמצאו בסביבתו. בגיל 9 התחיל לנגן בפסנתר קלאסי, וכשהיה נער למד לנגן בגיטרה, ונמשך למוזיקת רוק ולמוזיקת עולם. כשהיה בן 13 עזב שריקי את בית הוריו ועבר ללמוד בכפר הנוער בן שמן. את שירותו הצבאי עשה בנח"ל. לאחר הצבא למד מוזיקה ב"רימון - בית ספר לג'אז ולמוזיקה", כשבמקביל למד ניצוח ותיזמור עם המנצח מנדי רודן.
בשנת 2000, היה לאמן הראשון שהוחתם בלייבל הבארבי רקורדס. אלבום הבכורה של שריקי, "עופר שריקי" יצא במרץ 2003, והיה לאלבום הראשון שיצא ב"בארבי רקורדס". האלבום כולל 10 שירים שאת רובם כתב, הלחין, ועיבד שריקי, בהפקתו המוזיקלית של עובד אפרת. השירים מהאלבום, "המחלקה לזיהוי פלילי (מ.ז.פ.)" ו"קופסה" זכו להצלחה, והגיעו לצמרת מצעדי הפזמונים. במיוחד השיר "המחלקה לזיהוי פלילי", שהושמע רבות בתחנות הרדיו ואף נבחר להפקת הווידאו קליפ הראשונה על ידי ערוץ 24 שהוקם באותה תקופה.
באותה שנה השתתף שריקי באלבום "הפרויקט של עידן רייכל" כנגן גיטרות וכזמר. לאחר צאת האלבום התפתח שריקי ולמד ניצוח באופן פרטי אצל מנצחים ידועים בישראל כמנדי רודן. בשנת 2004 נמשך למוזיקה האנדלוסית, העמיק בנושא והיה למנצח על התזמורת "אנדלוסאלם" שהופיעה על במות ברחבי ישראל. ב-2006 השתתף במופע "עופר דן וקרן גם" כמפיק מוזיקלי וכמעבד. במופע ליווה בפסנתר, בשירה ובגיטרות את הזמרת קרן הדר ואת הפזמונאי דן אלמגור.
כיום עובד שריקי כמוזיקאי עצמאי, ומשתתף בפרויקטים שונים, כגון "התזמורת האנדלוסית החדשה", לצד כתיבה והלחנת מוזיקה לסדרות טלוויזיה "מה בכריש" "עספור" "שנות השמונים "the hope" abcfamily ch" "tlv tel-aviv"
ציפור הנפש

ציפור הנפש הוא ביטוי עברי שמשמעותו: עצם או עניין חשוב ביותר, היקר מאד ללבו של אדם.
מקור אפשרי לביטוי זה הוא שינוי קל של המושג "צפר נפשו" המופיע בתלמוד הבבלי, שהוא כינוי לקנה הנשימה או לגרוגרת, שהוא מקום רגיש, שפגיעה בו היא פגיעה קשה. כך נאמר, למשל: "יודעין כמה הכהו ועל מה הכהו אם על שוקו או צפר נפשו". ביטוי דומה מופיע גם בתוספתא למסכת סנהדרין בשני נוסחים: "במה הרגו? בסייף הרגו? במקל הרגו? על שוקיו הכהו או על צפר נפשו הכהו?", או "ויודעין הדיינין שעל שוקו הכהו ועל ציפר נפשו הכהו".  
בעברית הישראלית לא נעשה שימוש במשמעות המקורית של המושג, אלא רק במשמעותו המושאלת.
פתחיה בר-שביט

פתחיה בר-שביט (16 בינואר 1940- 16 בינואר 2012) היה כלכלן ישראלי, שימש ככלכלן הראשי של בנק הפועלים.

ביוגרפיה

נולד בירושלים, בן יחיד ליעקב ושרה בר-שביט. כילד עבר עם משפחתו לרחובות, שם בילה את מרבית חייו ושם גר בבית ילדותו, עד מותו. התחנך בבית חינוך רחובות והיה מרכז אזורי של "התנועה המאוחדת". לאחר סיום לימודיו התגייס לשירות צבאי בגרעין נח"ל עבדת, איתו הגיע מאוחר יותר לקיבוץ האון שלחופי הכנרת, שם עבד במטעי הבננות וכיהן כמזכיר הקיבוץ. בקיבוץ האון הכיר את שלומית, לה נישא בשנת 1963. לזוג שני ילדים.
בשנת 1966 החל את לימודיו לתואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1972 סיים בהצטיינות יתרה את לימודיו לתואר שני בכלכלה, גם כן באוניברסיטת תל אביב. במקביל ללימודיו, עבד כמורה לפיזיקה ומתמטיקה באורט רחובות ובישיבת פורת יוסף. לאחר שסיים את לימודיו המשיך באקדמיה כמרצה לכלכלה במכללת תל חי ובאוניברסיטת תל אביב, שם הועסק גם כמתרגל.
בשנת 1973 החל לעבוד במחלקה הכלכלית של בנק הפועלים, אשר באותה תקופה הייתה מחלקה קטנה בניהולו של יוסי ריגר. כאשר פרש ריגר מתפקידו בשנת 1977 קודם בר-שביט לתפקיד מנהל המחלקה, המשמש ככלכלן הראשי של הבנק, תפקיד בו החזיק עד פרישתו מבנק הפועלים בשנת 2003. תחת ניהולו עסקה המחלקה בעיקר בעריכת תחזיות אינפלציוניות של ישראל. נושאים נוספים בהם הייתה מעורבת המחלקה הם דירוג סניפי הבנק על פי רווחיותם, תכנון פיננסי של הבנק, וסקירות מקרו-כלכליות של הכלכלה העולמית.
בר-שביט היה פעיל גם בנושא כביש חוצה ישראל וכתב מאמרים רבים בזכות הקמתו, אם כי במתכונת של "כביש אגרת צל" (בדומה לכביש 431).
בתחילת 2003, לאחר פרישתו מבנק הפועלים, נכנס בר-שביט לתפקיד הכלכלן הראשי של חברת "חיסונים פיננסים", חברה העוסקת במתן ייעוץ פיננסי וייעוץ בניהול סיכונים. בתפקיד זה עסק בר-שביט בניתוח וחיזוי המגמות המאקרו כלכליות, תוך דגש על הערכות בתחומים המוניטריים והפיננסיים. במקביל המשיך להיות פעיל בזירת הכלכלה הישראלית ולפרסם מאמרים בעיתונות הישראלית.
תפקידים נוספים בהם כיהן בר-שביט הם חבר בוועדות ההשקעה של "פעילים" (ניהול תיקים) ו"פקן" (קרן נאמנות), חבר בדירקטוריון בית ברל, "תגמולים" ו"יתר" (קופות גמל) ושל חברת "ברינקס" ויו"ר עמותת ידידי בית חולים קפלן.
בר-שביט אף פיתח משחקי הגיון וחשיבה, שהמוכרים שבהם הם "טקטיקס" ו"מטיקס" – משחקי לוח טקטיים המשווקים על ידי חברת "אורדע".
בסתיו 2011 הצטרף לצוות הכלכלי של ספיבק-יונה, הצוות המקצועי המסייע למחאה החברתית.

רצועת הניוד

ב-1990 הציע בר שביט את מודל רצועת הניוד המוכרת גם בשמה "רצועת האלכסון". המודל אומץ והוכנס לשימוש בשנת 1991 על ידי נגיד בנק ישראל דאז יעקב פרנקל במטרה לווסת את שערי מטבע החוץ ולהטיב את השליטה בקצב האינפלציה.
מספרי משימה

העלילה

העלילה מספרת על חבורת מספרים שגרים בתוך ספה בשם "מספרי משימה", אשר עוזרים לפתור בעיות ותעלומות בעזרת כוח המתמטיקה.
סן ברנרדו אלה טרמה

בזיליקת סן ברנרדו אלה טרמה (באיטלקית: San Bernardo alle Terme) היא בזיליקה המצויה בעיר רומא שבאיטליה.

היסטוריה

הכנסייה העגולה נבנתה בשנת 1598 בתוך אחד המבנים ששימשו "ספירסטריום" - מגרש למשחקי כדור שהיה במעגל החיצוני של מבני מרחצאות דיוקלטיאנוס. במקור הייתה הכנסייה בבעלות הנזירים הסיסטרסיאנים הצרפתיים. לאחר המהפכה הצרפתית הועברה הכנסייה לקהילת ברנרד הקדוש מקליירו, על שמו קרויה הכנסייה.

תיאור המבנה

המבנה של הבזיליקה דומה לזה של הפנתאון. הכנסייה מעגלית ומכוסה כיפה שבמרכזה "אוקולוס". קוטר המבנה 22 מטרים.
עיטורי הכיפה מזכירים את אלה של בזיליקת מקסנטיוס. בתוך אולם הכנסייה שמונה פסלים של קדושים מעשה ידי הפסל קמילו מאריאני.
אוש (רון-אלפ)

בית הספר לפיזיקה

בית הספר לפיזיקה באוש (צרפתית: École de Physique des Houches) הוא מרכז לימודי הממוקם מעל הכפר, המארח סדנאות וכנסים בינלאומיים בפיזיקה. בשל בידודו מהכפר אוש והנוף הייחודי לו, הכולל מראה מרהיב של המון בלאן, האתר מוקדש למחקר מעמיק ואישי של הנושאים שמובאים אליו. מספר המקומות בבית הספר מוגבל לשבעים, זאת במתכוון על מנת לאפשר קשרים מעמיקים בין המשתתפים בכנסים הנערכים בו.
א.ס. רמת השרון (כדוריד)

מחלקת נוער

במועדון קיימת מחלקת הנוער גדולה, המונה כ-300 שחקנים בקבוצות גילאים שונים. בית הספר לכדוריד מנוהל על ידי גלעד נתן. בקבוצת הגיל הרך פועלת קבוצת ילדים בגילאי 5–6 שנים. עבור תלמידי כיתות ב'-ה' בנים האימונים נערכים בבתי הספר שבהם לומדים התלמידים. קבוצות הליגה תלמידי כיתות ו'-ט' נחשבות לטובות בארץ. כ-50 שחקנים מהאגודה נמנים עם נבחרות ישראל השונות.
נעה שחם

ביוגרפיה

נעה שחם היא בתם של אילת, עובדת סוציאלית וגיורא שחם, מנהל הרשות הממשלתית למים ולביוב. נולדה וגדלה במושבה כנרת. לה ארבעה אחים.
למדה בתיכון בית ירח. בשנת 2012 סיימה בהצטיינות תואר ראשון בחוג לתרבות העברית במגמת לשון עברית ופילוסופיה יהודית וכן את התוכנית ללימודי תעודה בעריכה לשונית באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2014 סיימה את מסלול השירה השנתי בבית הספר "הליקון". בשנת 2015 סיימה סדנת עריכה למתקדמים בבית הספר "הליקון", את תוכנית הסבת אקדמאים להוראת ספרות בסמינר הקיבוצים וכן את תוכנית העמיתים לאמנים ב"עלמא בית לתרבות עברית".
חברה, יחד עם ליאל אלכסנדרה אדמון, מירלה משה-אלבו ושי שניידר-אילת, בקבוצת "כֻּלָּנָה" (כשם הספר שכתבה) - חבורה פואטית הכותבת, עורכת ומופיעה יחד במיצגי פרפורמנס.
שיריה פורסמו בעיתונים "הארץ" ו"ידיעות אחרונות" ובכתבי העת: "הליקון", "מעין", משיב הרוח, "הפתיליה", "לכל הרוחות" ו"ערבילית". 
 שיר שכתבה פורסם באנתולוגיה "עורי שפת עבר" - 2000 שנות שירה על השפה העברית.
השתתפה בפסטיבלי השירה: "פסטיבל תל אביב לשירה" "שער לשירה" בתל אביב ו"מטר על מטר" בירושלים.
שחם הייתה מורה לספרות ומורה בתוכנית להעשרת מחוננים ומורה לעברית כשפה שנייה בתיכון הכפר הירוק.
שחם נמצאת בזוגיות ומתגוררת בתל אביב.

פעילות חברתית

שיריה של שחם השתתפו ב"פרויקט נערה", פרויקט ביוזמת שרי שביט ועיריית בת ים, שתכליתו ליצור קשר ומגע של נוער במצוקה עם קריאה וכתיבה של שירה. 

הייתה שותפה בהפקת סרטון רשת, בו ניצולי שואה קוראים להתערבות מידית ולהפסקת הרג ילדים וחפים מפשע במלחמת האזרחים בסוריה. הסרטון פורסם באתר "הצינור" בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת 2017, וזכה לפופולריות רבה.
טריי ביירס

חייו וקריירה

טריי ביירס נולד בקנזס סיטי, קנזס. לאחר שנה בתיכון בקנזס סיטי, הוא סיים את לימודיו בג'ורג'יה. ביירס אז סיים את לימודיו באוניברסיטת קנזס עם תואר ראשון בתקשורת. הוא גם למד באקדמיה המוזיקלית והדרמטית האמריקאית בלוס אנג'לס, ובבית הספר לדרמה של אוניברסיטת ייל.
ב-2011, עשה ביירס את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה באופרת הסבון של רשת ABC, "כל ילדיי", ואחרי שנה הופיע בדרמת הנוער "90210". הוא גילם את פעיל זכויות האזרח ג'יימס פורמן בסרט ההיסטורי "סלמה" משנת 2014.
כיום הוא מגלם את אנדרה ליון באופרת הסבון המוזיקלית של רשת פוקס, "אימפריה" לצד טרנס הווארד וטראג'י פ. הנסון וארוסתו גרייס גילי.
הקורפוס השמיני (האימפריה הגרמנית)

מלחמת אוסטריה-פרוסיה

הקורפוס הוקם ב-21 ביוני 1815 וכמפקדו הראשון מונה אוגוסט ניידהרדט פון גנייזנאו. ב-1866 לחם הקורפוס במלחמת אוסטריה-פרוסיה תחת  פיקוד קרל אברהרד הרווארת פון ביטנפלד. תחת פיקודו של ביטנפלד הוכפפו דיוויזיות נוספות ליצירת ארמיית האלבה. הקורפוס נע אל בוהמיה, וכבש את רומבורק וסלוקנוב ללא קרב. הוא הביס אות האוסטרים במספר קרבות, ונטל חלק חשוב בקרב קניגרץ שהכריע את המלחמה.

מלחמת צרפת-פרוסיה

בין השנים 1870-1871 השתתף הקורפוס במלחמת צרפת-פרוסיה כחלק מהארמייה הראשונה בפיקוד קרל פרידריך פון שטיינמץ. הקורפוס השתתף בקרב גרבלוט, המצור על מץ, קרב האלו, קרב אמיין וקרב סן קוונטין. לאחר המלחמה הוצב הקורפוס במחוז הצבאי החמישי ובסיסו היה בקובלנץ.

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, היה הקורפוס תחת פיקוד אריך טילף פון טשפה אונד ויידנבאך. הוא נערך בחזית המערבית במסגרת הארמייה הרביעית של אלברכט, דוכס וירטמברג. הקורפוס נטל חלק במערכה על הגבולות, ובאוקטובר הועבר תחת פיקוד הארמייה השלישית ונטל חלק בקרב שמפאן הראשון. במאי 1915 הוא הועבר להילחם בקרב ארטואה השני, ובספטמבר של אותה שנה נטל חלק בקרב שמפאן השני. בדצמבר 1916 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, אולם במרץ 1917 הוחזר לחזית המערבית כחלק מפלגת הארמייה B. הוא לחם במסגרת מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים ופורק עם סיום המלחמה.
רכס המחצצר

רֶכֶס הַמְּחַצְצֵר (באנגלית: Buccinator crest) הוא רכס עצם של הלסת התחתונה. ראשיתו בבסיס הזיז הווי וסופו באזור שמאחורי שן הבינה. שריר המחצצר נאחז בו בחלקו שבלסת התחתונה.
יוסטינוס מרטיר

חייו

כל הידוע לנו על קורות חייו מקורו בכתביו. הוא נולד בפלוויה נאפוליס (כיום שכם) ועל פי המסורת הנוצרית היה מרטיר (קדוש מעונה) שהוצא להורג ברומא ביחד עם שישה מתלמידיו בפקודת הקיסר מרקוס אורליוס.
יוסטינוס מכנה את עצמו "שומרוני", אבל אביו וסבו היו ככל הנראה יוונים או רומאים, והוא התחנך כעובד אלילים. כפילוסוף סטואי שהפך לנוצרי, הוא הגיע לרומא, הקים שם בית ספר לפילוסופיה נוצרית, והקדיש את כל ימי חיו הנותרים כדי ללמד את מה שהוא מכנה "הפילוסופיה האמיתית".
האפיפיור לאו השלושה עשר ציווה לחבר לזכרו תפילה, ולהכניסה לספר התפילות היומיומיות של הנזירים של הכנסייה הקתולית, וקבע את יום חגו כקדוש ל-14 באפריל.
הסופר והתאולוג הנוצרי טאטיאנוס מכנה אותו "יוסטינוס הנערץ עד מאוד", מצטט את דבריו ואומר כי הציניקן קרסנס טמן לו מלכודת. קרסנס היה יריבו המושבע של יוסטינוס שמתוך קנאה בהצלחתו גרם להרשעתו בדין. פרטי משפטו של יוסטינוס שרדו עד ימינו אלה, וזה המסמך המקורי היחיד שיש בידינו מרומא של המאה השנייה לספירה המדווח על פילוסוף נוצרי שהפך לקדוש מעונה. אירנאוס, בישוף לוגדונום (כיום ליון שבצרפת) מדבר עליו כקדוש מעונה ואומר כי טאטיאנוס היה תלמידו. טרטוליאנוס, מאבות הנצרות, מתאר אותו כפילוסוף שהיה אחד מראשוני המוקיעים את אלה שכפרו בנצרות.
יוסטינוס השתייך לתנועה של הנוצרים הראשונים שאנו מכנים "אפולוגטיקאים" והיה נציגה העיקרי במאה השנייה לספירה. אוסביוס מקיסריה מציג רשימה של כתבי יוסטינוס מרטיר הכוללת בין היתר את "האפולוגטיקה הראשונה" (כתב הסנגוריה הראשון על הנצרות) שנכתבה בשנת 150, המיועדת לאנטונינוס פיוס, קיסר רומא, ואת "האפולוגטיקה השנייה" שנועדה לסנאט הרומי. מטרתם של כתבי הגנה אלה היא להוכיח את אי הצדק שברדיפת הנוצרים, שהם נציגיה האמיתיים של הפילוסופיה והמאמינים האמיתיים באלוהים, שהוא בוראם של כל הדברים.

תורתו

על פי יוסטינוס מרטיר, ישו בן האלוהים הוא המורה הגדול של הנוצרים, שבתחייתו הם מאמינים. הוא מדגיש את הדוגמה הנוצרית של הלוגוס האלוהי, האל הבן שהפך לבשר ודם בדמותו של ישו הנוצרי, וטוען כי מה שמפריע לאמונה זו היא התערבותם של השדים. הוא עושה שימוש בדברי הנבואה שבתנ"ך כדי להוכיח כי ישו הוא בן אלוהים, ומתאר את אורח חייהם של הנוצרים הראשונים ואת טקס האוכריסטיה של אכילת הלחם ושל שתיית היין, ההופכים לבשרו ולדמו של ישו הנוצרי.
בספרו "דיאלוג עם טריפון היהודי" מנסה יוסטינוס, שהכיר היטב את הפילוסופיה היוונית, להסביר את תורת הגאולה הנוצרית בהסתמך על יצירותיהם הפילוסופיות של אפלטון, של אריסטו ושל אנשי האסכולה הסטואית. הוא מספר כיצד בחן תורות גאולה שונות של עובדי אלילים, כיצד ומדוע נהה אחר תורותיהם של אריסטו ושל פיתאגורס בזו אחר זו, וכיצד הפך אחרי כן לחסיד נלהב של תורת אפלטון, לפני שהפך לנוצרי.
בהתאם לדברי יוסטינוס תורת הגאולה הנוצרית עולה בהרבה על זו של חכמי האסכולה הסטואית, מפני שהיא מבטיחה למאמיניה חיי נצח אישיים. כך כתב על הפילוסופים הסטואיים: 
הם מנסים לשכנענו כי אלוהים מטפח את היקום בכללו ואת כל היצורים למיניהם, אך אנו אומרים כי הוא מטפח אותך ואותי ואת כל אחד באופן אישי, שאם לא כן לא היינו מתפללים אליו יומם וליל.
בורגונדים

הבורגונדים היו שבט גרמאני שהיגר מאזור סקנדינביה לאי בורנהולם, ממנו נשאב שמו (Burgundarholmr משמעו אי הבורגונדים), ומשם לאירופה. הבורגונדים כוננו במאה החמישית ממלכה בשטח צרפת של היום, ואחר-כך נטמעו בפרנקים ונעלמו.

היסטוריה

האזכור הרומי הראשון לבורגונדים נמצא אצל טקיטוס, שאינו מציין את מוצאם המקורי. לפי היסטוריון הגותים מן המאה השישית, יורדנס, הגותים הוכו בקרב על ידי פסטידה, מלך הגפידים (gepidae) וכמעט והושמדו. הגותים היגרו מערבה במאה הרביעית והתיישבו בעמק הריין (תקופת "נדידת העמים"). ככל הנראה, נוצרו בתקופה זו קשרים קרובים בינם לבין ההונים, כפי שניתן ללמוד מהמצאות גולגולות מוארכות של נקבות בקברים בורגונדיים. הארכת הגולגולת באמצעות כפיתת גולגולות ילדות היה מנהג הוני וגולגולות דומות אינן מצויות בקברי שבטים גרמאנים אחרים.
ככל הנראה, במהלך המאה הרביעית המירו דתם לנצרות האריאנית, מה שיצר חומה של חשד בינם לבין האימפריה הרומית, שקיבלה את הגרסה הקתולית של הנצרות. מעט מאוחר יותר, לקראת סוף המאה הרביעית, הפכו הבורגונדים ל"פואדרטי" רומיים, תושבים המסייעים לאימפריה הרומית בחיילים, בתמורה לזכות ישיבה על קרקע ותמורות אחרות. למרות שבועת האמונים לרומי כפואדרטי, לא הפגינו הבורגונדים נאמנות לאימפריה ונהגו לפשוט בקביעות על חלקים במזרח גאליה.
בשנת 412 הכתירו המלך הבורגונדי גונדהאר ומלך האלאנים גואר את יובינוס כקיסר-בובה מטעמם. הפעולה התבססה ככל הנראה על לקחי מרידת קונסטנטין, ששלט בגאליה כטיראן עצמאי מרומא בין השנים 406 ו-411. יובינוס הודח במהרה, אך הבורגונדים קבעו לעצמם ממלכה בגדה השמאלית (הרומית) של הריין, משם יצאו לפשיטות בלתי פוסקות על הפרובינקיה גאליה בלגיקה הרומית. פשיטות אלו באו אל קיצן כאשר הגנרל הרומי פלביוס אאטיוס זימן שכירי חרב הונים בשנת 436 והחריב את הממלכה הבורגונדית. גונדהאר נהרג בקרב ועמו, כך הדיווחים, רוב הבורגונדים.
אחרי התבוסה במאבק מול רומי, קבע אאטיוס את מושב הבורגונדים, בראשות מלכם החדש גונדריק ליד "לוגדוננסיס" (היום, ליון) שהפכה לבירה הרשמית של ממלכת הבורגונדים בשנת 461. מלכי שושלת גונדהאר שלטו בממלכה עד שחרבה עם הכיבוש הפרנקי בשנת 534.
כפואדרטי של רומא לחמו הבורגונדים עם אאטיוס בקרב שאלון בשנת 451 בו נצחו רומא והשבטים הגרמניים את אטילה ההוני, אך ברית זו לא האריכה ימים מעבר לזמן שנדרש כדי להסיר את הסכנה ההונית המידית.
הבורגונדים המשיכו לשלוט בחבלי דרום-מזרח גליה (צפון איטליה, מזרח שווייץ ודרום-מזרח צרפת של היום) גם אחרי נפילת האימפריה הרומית בשנת 476. בשנת 493 נישא כלוביס מלך הפרנקים לנסיכה הבורגונדית קלותילדה, בתו של המלך כילפריך השני מבורגונדי, כחלק מהברית בין העמים נגד הויזיגותים בראשית המאה השישית. מאוחר יותר הכניע כלוביס גם את הבורגונדים והפך אותם לחלק מהממלכה המרובינגית והבורגונדים נטמעו ונעלמו בין הפרנקים.
המורשת העיקרית של הבורגונדים להיסטוריה הייתה אסופת החוקים "לקס גונדובדה," אחת מאסופות החוקים הראשונות, שנכתבה על ידי המלך גונדובאד. זה היה אחד הניסיונות הראשונים של השבטים הגרמאנים לכונן מערכת חוקית שתחליף באופן כלשהו את מערכת החוקים הרומית.