דומיניק האשק

תחילת דרכו

דומיניק קשטנק (Kaštánek) הפך לדומיניק האשק כילד, לאחר שאימו התגרשה מאביו ונישאה מחדש, והמשפחה אימצה את שם משפחתו של האב החורג. אביו החורג היה גם אחראי לתחילת הקריירה של האשק, כאשר לקח אותו בגיל 6 למבחנים שנערכו לילדים בני גילו. מאחר שקבוצת גיל מתקדמת יותר הייתה צריכה שוער והאשק היה גבוה לגילו, נלקח האשק לקבוצה הבוגרת יותר והחל לשחק בתפקיד השוער.
אחראי נוסף לחיבור שנוצר בין האשק הצעיר והוקי קרח היה סבו של האשק, שלקח אותו דרך קבע למשחקים של הקבוצה המקומית, טסלה פרדוביצה. האשק החל לשחק בקבוצות הגילאים של המועדון, ובגיל 16 נקרא לראשונה לקבוצה הבוגרת כשוער מחליף בשל פציעת אחד השוערים בקבוצה, ומשזה החלים היה למעשה השוער השלישי. שנה לאחר מכן, בהיותו בן 17, החל לשחק בנבחרת צ'כוסלובקיה עד גיל 20.

הקריירה בצ'כוסלובקיה

האשק התקדם בהיררכיית השוערים בקבוצה ובגיל 18 הפך להיות השוער הראשון שלה. ב-15 בפברואר 1983 ערך גם את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צ'כוסלובקיה הבוגרת במשחק ידידות מול נבחרת שוודיה בגטבורג, ובכך הפך לשוער הצעיר ביותר בהיסטוריה של נבחרת צ'כוסלובקיה. באליפות העולם באותה שנה שיחק האשק בשני משחקים.
עוד באותו קיץ נבחר האשק בדראפט ה-NHL על ידי שיקגו בלאק הוקס. למרות שכבר נחשב לאחד השוערים הצעירים המבטיחים בעולם, נבחר האשק במקום נמוך מאד - 199 (סיבוב 11), כיוון שבשל המלחמה הקרה היה ספק באותה תקופה אם אי פעם יוכל לצאת מארצו ולשחק ב-NHL.
בעונה הבאה, 1983/84, כבר השתלט האשק לחלוטין על עמדת השוער הראשון בקבוצתו. בזירה הבינלאומית עבר האשק זמנים קשים, לאחר שלא זומן לנבחרת צ'כוסלובקיה לאולימפיאדת סראייבו, ובגביע קנדה באותה שנה השתתף בכישלון הנבחרת שסיימה במקום האחרון עם ארבעה הפסדים ותיקו אחד. התקופה הרעה נמשכה עונה אחת לאחר מכן, כאשר בעקבות יכולת חלשה שלו למשך מרבית העונה נופה שוב מהנבחרת ולא השתתף באליפות העולם ב-1985, שנערכה בפראג.
בעונת 1985/86 חל שיפור ניכר ביכולתו של האשק, שנבחר לשוער העונה בצ'כוסלובקיה וסייע לקבוצתו להעפיל עד חצי גמר הפלייאוף. האשק חזק גם לנבחרת ושיחק באליפות העולם ב-1986 שבה סיימה צ'כוסלובקיה במקום החמישי. השיפור נמשך בעונת 1986/87, בה הוביל האשק את קבוצתו לאליפות צ'כוסלובקיה, ואת הנבחרת למדליית ארד באליפות העולם. האשק נבחר לשחקן העונה בצ'כוסלובקיה ולשוער המצטיין באליפות העולם. גם בגביע קנדה בסיום העונה הצליחה צ'כוסלובקיה יותר הפעם, והגיעה לחצי הגמר שם הודחה בידי נבחרת קנדה.
עונת 1987/88 הייתה קשה יותר עבור האשק. באולימפיאדת קלגרי, חלק האשק את עמדת השוער הראשון בנבחרת צ'כוסלובקיה שסיימה במקום השישי המאכזב. גם בליגה עברו האשק וקבוצתו עונה קשה, והפסידו את תואר האליפות לאחר הדחה ברבע גמר הפלייאוף. למרות זאת זכה האשק בתואר שוער העונה בצ'כוסלובקיה בפעם השלישית ברציפות. עונה אחת לאחר מכן החזירו האשק וחבריו לקבוצה את תואר האליפות לפרדוביצה, ועם נבחרת צ'כוסלובקיה זכה במדליית ארד באליפות העולם.
בעונת 1989/90 גויס האשק לשירות חובה בצבא צ'כוסלובקיה, והוצב בקרבת העיר ייהלבה. מחוסר ברירה ונגד רצונו עבר לשחק בקבוצה המקומית, דוקלה ייהלבה, שם היה מעורב בתקרית בה זייף פציעה בתחילת המשחק מול קבוצתו לשעבר, טסלה פרדוביצה, והשליך את החולצה של דוקלה ייהלבה לפח האשפה בדרכו לחדר ההלבשה. בתום אותה עונה, ולאחר מהפכת הקטיפה שפתחה את השערים למערב, יכל האשק לצאת מצ'כוסלובקיה ולהתחיל את קריירת ה-NHL שלו.

שיקגו בלאקהוקס

האשק הגיע לקבוצה שבחרה אותו בדראפט 7 שנים קודם לכן, שיקגו בלאקהוקס. בסגל של הבלאקהוקס היו כבר מספר שוערים מנוסים ובראשם אד בלפור, ומאמן השוערים היה שוער העבר האגדי ולדיסלב טרטיאק. האשק מצא עצמו למשך רוב תקופתו בבלאקהוקס משחק באינדיאנפוליס אייס, הקבוצה-הבת של הבלאקהוקס בליגה המשנית IHL.
הסימנים לכך שהאשק הופך לשוער NHL ברמה גבוהה מאד נראו היטב במשחק מספר 4 בסדרת גמר גביע סטנלי ב-1992, מול האלופה פיטסבורג פינגווינס על שלל כוכביה ובראשם מריו למיה. האשק נקרא להחליף את בלפור וגילה יכולת מצוינת, תוך הפגנת חלק מהמאפיינים של סגנונו הייחודי - היפרשות לכל פינות השער, התאמה מהירה למצבים משתנים ויציאות רחוק מאד משערו כדי לבלום התקפות מתפרצות, תוך ניצול של מהירות התגובה, יכולת ההחלקה והגמישות יוצאות הדופן בהן ניחן. למרות יכולתו של האשק, הוא לא הצליח למנוע מהפינגווינס העדיפים ניצחון במשחק ובסדרה כולה. 
זה היה גם המשחק האחרון של האשק בבלאקהוקס - למרות היכולת שגילה בו, הוא הועבר לבאפלו סייברס תמורת שוער אחר ובחירות דראפט.

באפלו סייברס

האשק הגיע לבאפלו סייברס כמחליף, ומעמדו בסגל הקבוצה הורע עוד יותר כשלקבוצה הגיע גרנט פיור, שוער וותיק שהיה מכוכבי אדמונטון אוילרס של שנות ה-80. כשפיור נפצע עם תחילת עונת 1993/94 עלה האשק לעמדת השוער הראשון ועד מהרה השתלט עליה תוך הפגנת יכולת משובחת. הוא סיים אותה כשוער העונה ב-NHL וזכה בפעם הראשונה בגביע וזינה, עם נתוני סטטיסטיקה מעולים - ממוצע ספיגה של 1.95 שערים למשחק, שבעה משחקים עם רשת נקייה והצלת 93% מהמכות לשערו. בעונת 1994/95 שקוצרה בשל סכסוך עבודה עם איגוד השחקנים היה האשק שוב שוער העונה ב-NHL וזכה בגביע וזינה שני ברציפות. למרות יכולתו, בשתי העונות לא רווה נחת בפלייאוף כאשר הסייברס הודחו בסיבוב הראשון.
לאחר עונה פחות טובה חזר האשק ושיפר את ביצועיו בעונת 1996/97, אולם שורה של תקריות העיבו על ביצועיו, החל מסכסוך עם מאמנו טד נולן, ועד תקרית קשה בסיבוב הראשון בפלייאוף מול אוטווה סנטורס לאחר שספג ביקורת בעיתון מקומי על כך שמיהר לצאת ולהתחלף במשחק מספר 3 בעקבות פציעת ברך קלה. האשק תקף את העיתונאי שביקר אותו וספג קנס כבד והשעייה משולשה משחקים. ללא האשק הצליחו הסייברס לעבור את הסנטורס ולעלות לסיבוב השני, אולם האשק טען שברכו עדיין פגועה ולא השתתף בהפסד בסיבוב השני לפילדלפיה פליירס. למרות כל זאת זכה האשק שוב בגביע וזינה כשוער העונה ב-NHL.
התקריות העיבו על יחסיו עם הקהל בבאפלו. המאמן טד נולן, שהיה פופולרי מאד בקרב האוהדים, סירב לחדש את חוזהו ועזב. חלק ניכר מאוהדי הקבוצה האשים את האשק בעזיבתו של נולן, והאשק זכה לקריאות בוז מאוהדי הקבוצה בשבועות הראשונים של עונת 1997/98. עם זאת, לאור יכולת מצוינת שהפגין, שכך כעסו של הקהל. האשק סיים את העונה עם כמות גבוהה מאד של משחקים אותם סיים עם רשת נקייה (13) וזכה בסיום העונה שוב בגביע וזינה, ועליהם הוסיף לראשונה את גביע הארט ופרס לסטר פירסון כ-MVP הן מטעם הליגה והן מטעם איגוד שחקני ה-NHL. עד היום האשק הוא אחד השוערים הבודדים שזכו בגביע הארט.
עונת 1998/99 הייתה הטובה ביותר של האשק, הן מבחינה אישית והן מבחינה קבוצתית עד אז. הוא קבע שיאי קריירה של ספיגת שערים למשחק (1.85)ואחוז הצלות (93.7, שיא NHL שהחזיק מעמד עד עונת 2010/11), וזכה בפעם השלישית ברציפות (והחמישית בסך הכל) בגביע וזינה, ובפעם השנייה ברציפות בגביע הארט ובפרס לסטר פירסון. בכך הפך לשוער הראשון בתולדות ה-NHL, והיחיד עד היום, שזכה בגביע הארט פעמיים. בפלייאוף הגיעו הסייברס עם האשק בשערם עד לסדרת גמר גביע סטנלי, בה נוצחו על ידי דאלאס סטארס בשישה משחקים. המשחק השישי הגיע לשלוש הארכות, כאשר שער ההפסד שספג האשק מידי כוכב הסטארס ברט האל היה בבירור בלתי חוקי - האל נכנס אל רחבת השער של האשק לפני הדיסקית. למרות שחוסר חוקיות השער הוכח בבדיקת וידאו החליטו השופטים לאשר את השער.
תנופת ההצלחה של האשק נקטעה כאשר החמיץ 40 משחקים בעונת 1999/2000 בשל פציעה במפשעה, אולם הוא חזר להפגין את יכולתו בעונת 2000/01 כאשר זכה בגביע וזינה בפעם השישית. בפלייאוף סייע האשק לקבוצתו לעבור את פילדלפיה פליירס בטרם נכנע עם חבריו לפיטסבורג פינגווינס בסיבוב השני.

דטרויט רד וינגס

לאחר עונת 2000/01 נפרדו דרכם של דומיניק האשק ובאפלו סייברס. הפרידה הייתה לשמחת שני הצדדים - הסייברס רצו לחסוך את משכורתו הגבוהה של האשק ולפנות את תקציבם לצרכים אחרים, ואילו האשק - שכבר נחשב לאחד השוערים הגדולים בהיסטוריה של ה-NHL - שאף להגשים חלום ולעבור לקבוצה בעלת סיכוי גבוה יותר לזכות בגביע סטנלי. הוא מצא את מבוקשו בדטרויט רד וינגס שהייתה אחת הקבוצות החזקות בליגה.
כבר בעונתו הראשונה ברד וינגס הגשים האשק את חלומו. הוא עזר להוביל את הקבוצה למאזן הטוב ביותר בליגה הרגילה, וזכה איתה בגביע סטנלי לאחר ניצחון בסדרת הגמר על קרוליינה הוריקנס. בפלייאוף קבע שיא NHL עם שישה משחקים בהם שמר על רשת נקייה (שיאו נשבר בעונה שלאחר מכן). לאחר הזכייה בגביע סטנלי והגשמת חלומו הגדול הודיע האשק על פרישתו ממשחק כדי להקדיש זמן רב יותר למשפחתו. האשק ומשפחתו חזרו לצ'כיה, שם שמר על כושר כששיחק הוקי רולר בליגה מקומית, והסתבך בתקרית בה תקף שחקן יריב.
פרישתו של האשק מה-NHL החזיקה מעמד עונה אחת בלבד, ולקראת עונת 2003/04 ביקש האשק לחזור לרד וינגס, שבסגל שלה היו כבר שני שוערים בכירים. האשק נפצע שוב במפשעתו כבר בתחילת העונה וחזר לצ'כיה על מנת לעבור ניתוח ולהשתקם. הוא ויתר על חלק ניכר משכרו באותה עונה שהייתה האחרונה בחוזהו.

אוטווה סנטורס

בקיץ 2004 חתם האשק באוטווה סנטורס, אולם עונת 2004/05 בוטלה לאחר סכסוך עבודה ממושך בליגה והאשק החל לשחק בקבוצה בעונת 2005/06. הוא הפגין יכולת גבוהה בחלק הראשון של העונה, אולם באמצע העונה נפצע כששיחק בנבחרת צ'כיה באולימפיאדת החורף בטורינו. האשק לא שב עוד לשחק באותה עונה, והסנטורס לא חידשו את חוזהו למרות שהביע רצון להישאר בקבוצה ולשחק עבורה בשכר בסיס נמוך מאד יחסית של חצי מיליון דולר בלבד.

שוב בדטרויט

את שתי העונות הבאות עשה האשק בקדנציה שנייה במדי דטרויט רד וינגס. האשק, שכבר היה בן למעלה מ-40 ובעל היסטוריה של פציעות, בעיקר במפשעתו, שיחק פחות, ולמעשה בעונת 2006/07 הקבוצה קיימה מדיניות במסגרתה מנעה ממנו מלשחק במשחקים רצופים. רק בפלייאוף התגבר קצב משחקיו, והוא עזר להוביל את הרד וינגס עד לגמר החטיבה המערבית בו נוצחו על ידי אנהיים דאקס.
בעונת 2007/08 שוב שיחק האשק בקצב מופחת תוך שהוא חולק את עמדת השוער הראשון עם שוער בכיר אחר, כריס אוזגוד. כשהגיע הפלייאוף שיחק האשק כשוער הראשון בתחילתו, אולם לאחר מספר משחקים השתלט אוזגוד על עמדת השוער הראשון והאשק שיחק מעט, ותרומתו במירוץ הפלייאוף של הקבוצה, בסיומו זכתה בגביע סטנלי, הייתה פחותה. בסיום העונה הודיע שוב על פרישה ממשחק.

החזרה מפרישה באירופה

באפריל 2009 שוב חזר בו האשק מפרישתו וחתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת נעוריו, שנקראה כעת איטון פרדוביצה. לאחר שהוביל את המועדון לשתי אליפויות צ'כוסלובקיה בשנות ה-80, שב האשק בגיל 45 והוביל את המועדון לזכייה באליפות צ'כיה בעונת 2009/10. 
בעונת 2010/11 שיחק האשק בספרטק מוסקבה, בליגת ההוקי הקונטיננטלית. הוא גילה יכולת טובה במהלך העונה, אולם בפלייאוף ירד מאד בביצועיו, וספרטק הודחה בסיבוב הראשון.
לקראת עונת 2011/12 בחר האשק לסרב להצעתה של ספרטק להאריך את חוזהו. לטענתו סירב כיוון שהבעלים סירב לרכוש שחקנים מובילים נוספים על מנת להתמודד על אליפות הליגה.

הפרישה הסופית ממשחק ואחריה

האשק לא שיחק כלל במהלך עונת 2011/12, ולאחר שגם לקראת עונת 2012/13 לא מצא קבוצה שתחפוץ בשירותיו הודיע באוקטובר 2012 על פרישתו הסופית מפעילות, בגיל 47.
ב-2014 התקבל האשק כחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח.

בזירה הבינלאומית

בגיל 17 כבר שיחק האשק בנבחרת צ'כוסלובקיה עד גיל 20, וב-1983, כשהיה בן 18, היה לשוער הצעיר ביותר בתולדות נבחרת צ'כוסלובקיה הבוגרת. 
אולם ללא ספק, את הצלחתו המרשימה ביותר רשם האשק באולימפיאדת נאגנו (1998) כשוער נבחרת צ'כיה. זו הייתה האולימפיאדה הראשונה בה שותפו שחקני NHL במדי נבחרותיהם. בשלב הראשון שמר האשק על רשת נקייה מול פינלנד, עזר בניצחון על קזחסטן ושותף בהפסד מול רוסיה. צ'כיה סיימה את הבית המוקדם במקום השני, ופגשה את ארצות הברית ברבע הגמר. למרות יתרון אמריקאי של 39:19 במכות לשער, משחק מצוין של האשק עצר את האמריקאים על שער אחד בלבד, וצ'כיה הביסה את ארצות הברית 4:1.
בחצי הגמר פגשה צ'כיה את קנדה, המועמדת לזכייה בטורניר, על שלל כוכביה ובראשם ויין גרצקי. המשחק הסתיים בתיקו 1:1, אולם בדו-קרב חבטות העונשין עצר האשק את כל חמשת הניסיונות של נבחרת קנדה, וצ'כיה עלתה למשחק הגמר.
גם במשחק הגמר מול רוסיה הצטיין האשק, שמר על רשת נקייה, וגרם לכך ששער בודד שכבשה צ'כיה בשליש השלישי הספיק למדליית זהב היסטורית ראשונה (כולל תקופת צ'כוסלובקיה). האשק נבחר ל-MVP של הטורניר.
האשק השתתף עם נבחרת צ'כיה בעוד שתי אולימפיאדות אחרי 1998. באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) נוצחה צ'כיה עם האשק ברבע הגמר על ידי רוסיה, ואילו באולימפיאדת טורינו (2006) נפצע האשק במפשעתו כבר במשחק הפותח מול גרמניה, נטש את המשחק והחמיץ את שארית הטורניר ואת שארית עונת ה-NHL לאחר מכן. צ'כיה זכתה במדליית הארד, אולם תרומתו של האשק להישג הייתה מטבע הדברים זניחה.

סגנון משחק

האשק נודע בסגנונו שכלל פעולות רבות שאינן נחשבות לאורתודוקסיות עבור שוער הוקי קרח. אלה כללו השתטחויות מלוא הגוף על משטח הקרח כדי לכסות את הפינות הנמוכות שנחשבות נקודות תורפה אצל שוערים רבים, פרישת הגפיים לכל עבר, התהפכויות וקפיצות על הקרח, השמטת מקל ההוקי כדי לתפוס את הדיסקית גם ביד האוחזת במקל ויציאות רחוק מהשער כדי לתקל חלוצים שפרצו מולו בהתקפה מתפרצת. הוא נודע במשטר אימונים קפדני שאיפשר לו לפתח תכונות גופניות יוצאות דופן שסייעו לו בטכניקת העמידה בשער הייחודית שלו, בעיקר את גמישותו - גם בקרב שוערים שהגמישות היא אחת מתכונותיהם החשובות, היה האשק יוצא דופן בגמישותו.
בנוסף, נודע האשק בכך שהעדיף לשחק בקסדת שוער מהדור הישן, שדמתה לקסדת שחקן שדה עם סורגים להגנת הפנים, ולא בקסדת השוער המודרנית העוטפת את הראש כולו.

חייו הפרטיים

האשק עסק בענפי ספורט נוספים בילדותו ונערותו, והצליח בעיקר בטניס כשזכה במספר תארים מקומיים באזור מגוריו. כדורגל הוא ספורט נפוץ במשפחתו - בן דודו, איוון האשק, היה נשיא התאחדות הכדורגל של צ'כיה, ובעברו שחקן מקצועני ששיחק 54 פעמים במדי נבחרת צ'כוסלובקיה ופעם נוספת בנבחרת צ'כיה לאחר מהפכת הקטיפה, ומאמן שאימן את נבחרת צ'כיה בחלק ממוקדמות מונדיאל 2010 ולפני כן בצרפת ובעולם הערבי. כיום הוא מאמן קבוצה בדובאי. אחיו של דומיניק, מרטין האשק, הוא כדורגלן עבר ששיחק 14 פעמים במדי נבחרת צ'כיה, וכיום מאמן כדורגל.
האשק נשוי ואב לבן ובת.