google/wiki40b huggingface dataset:
שחור-זנב

מאפיינים

אורכו של שחור-הזנב כ-14 ס"מ. הוא קרוי על-שם זנבו השחור, בעזרתו הוא מצנן את עצמו. שאר גופו אפור-כחלחל (באוכלוסיית המזרח התיכון) או אפור-חום (באוכלוסיית צפון אפריקה). הזכר והנקבה זהים זה לזה במראם. השיר אותו משמיע שחור-הזנב הוא מעין "צ'ורלי... טרולו... צ'ורלי... טרולו..." מלנכולי, וקריאתו היא גרסה מקוצרת של שיר זה.
שחור-הזנב ניזון בעיקר מחרקים, אותם הוא תופס על הקרקע, ומפירות. זהו מין שלא חושש מהאדם. בישראל הציפור נפוצה בעיקר באזורי הערבה והנגב. אלו אזורים צחיחים, ותנאי האקלים בהם מתאימים לשחורי-הזנב.
שחורי-הזנב מונוגמיים, והזוגות נשארים בטריטוריית הרבייה שלהם לאורך כל השנה. הקן נבנה על ידי הנקבה בלבד, ועשוי להיות ממוקם בין סלעים גדולים, בחריץ ביניהם או במחילה נטושה. הקן עשוי מעשב, עלים ושערות שנשזר לצורה דמוית-כוס. הנקבה בדרך כלל מקיפה את הקן בחלוקי נחל קטנים. היא מטילה 3-4 ביצים מנוקדות בנקודות אדומות-חומות, בעוד כל ביצה מוטלת בהפרש של כיום מהאחרת. אורך הביצים כ-19.6 מ"מ על 14.7 מ"מ, ומשקלן כ-2.26 ג'. הנקבה דוגרת עליהן במשך כ-13 עד 14 ימים עד בקיעתן. שני ההורים מאכילים את הגוזלים, שפורחים מהקן כ-14 ימים לאחר בקיעתם. בדרך כלל, זוג יכול לגדל רק 3 גוזלים בשנה.
לפי מחקר שבוצע באזור הערבה, הסיבה העיקרית לנטישת הקינים היא טריפת הגוזלים על ידי קוצנים זהובים ומצויים.
בעבר, המין הוגדר בסוג נפרד - Cercomela, אך מחקרים אחרונים איחדו אותו עם הסוג סלעית.
הצלצול הגואל

בוקר טוב גברת בליס

הצלצול הגואל החלה את דרכה בשם אחר, כשבתחילה, הסדרה נקראה "בוקר טוב גברת בליס" שסיפרה על תלמידי בית ספר ועל מורתם האהובה גברת בליס. הדמויות העיקריות היו זאק מוריס, סמואל "סקריץ" פאוורס וליסה טורטל וגם המנהל ריצ'רד בילדינג. הסדרה בעלת 13 פרקים משנת 1988 עד 1989 ברשת ABC של דיסני.

הצלצול הגואל

רשת NBC קנתה את הזכויות של "בוקר טוב גברת בליס" ולקחו שלוש דמויות מהסדרה: זאק, סקריץ' וליסה. הוחלט גם לקחת את המנהל ריצ'רד בילדינג ולהוריד את דמותה של גברת בליס, ולמקד את העלילה בבני הנוער והוסיפו עוד שלוש דמויות לסדרה ששמה יהיה "הצלצול הגואל". העלילה מתמקדת בשישה נערי תיכון: זאק, סלייטר, סקריץ', קלי, ג'סי וליסה. חברים טובים שמבלים ולומדים ביחד בבית ספר בייסייד שבקליפורניה. העלילה יותר מתמקדת על זאק מוריס הנער חתיך, הבלונדיני, הערמומי והפופולרי בבייסיד שמאוהב בקלי. אוהב להציק למורים ולמנהל ריצ'רד בילדינג. בסדרה יש גם אלמנטים דרמטיים, שהנערים מתמודדים בסדרה, על נושאים כמו ברוב סדרות לנעורים: חברות, גיל ההתבגרות, אלימות, אהבה, גירושים, שימוש בסמים, בעיות כלכליות ועוד.

הצלצול הגואל: שנות קולג'

היא סדרת המשך ל"צלצול הגואל". אחרי שזאק שסיים ללמוד בבית ספר בייסייד, הוא עבר לאוניברסיטת "בארקלי" שבקליפורניה ביחד עם סלייטר, סקריץ' וקלי. הם מבלים עם תלמידים חדשים כמו לסלי ברוק (אני טרמקו) ואלכס תאבור (קריסטין ווארן). רשת NBC העבירה את הסדרה לשעות השיא ("פריים טיים") במטרה למשוך גם צופים מבוגרים. הסדרה כנראה לא התאימה לשעה החדשה ולא הצליחה לחזור על הצלחת סדרת המקור. היא קבלה אחוזי צפייה נמוכים וירדה אחרי 19 פרקים, היא שודרה בין השנים 1993-1994. בתור סיכום יצא עליה סרט בשם "הצלצול הגואל: חתונה בלאס וגאס".

הצלצול הגואל: הכיתה החדשה

אחרי שהסדרה הבת, "שנות קולג'", לא זכתה לאחוזי צפייה מרשימים, החליטו ב-NBC לנסות לשחזר את הצלחת הסדרה המקורית באמצעות סדרה-בת חדשה בשם "הצלצול הגואל: הכיתה החדשה", שמתרחשת באותה בית ספר בייסייד, עם שישה תלמידים חדשים. דניס הסקינס חזר לגלם את המנהל ריצ'רד בילדינג ומהעונה השנייה דסטין דיאמונד חזר לגלם את סקריץ' (שהוא הדמות היחידה שהופיע בכל סדרות של "הצלצול הגואל") בתור עוזרו של המנהל. ההצלחה היחסית באה למרות שהסדרה סבלה מביקורות מהצופים על כך שחוזרים על נושאים מהסדרה המקורית וטענות שהתלמידים החדשים הם חיקויים לדמויות המקוריות. המפיקים נאלצו לעשות שינויים תכופים בצוות השחקנים בסדרה, ויצרו בלבול רב אצל הצופים. לכן החזירו את דסטין דיאמונד בתור הדמות המקורית סקריץ' מתחילת העונה השנייה. הסדרה הצליחה יחסית, אבל לא זכתה לפופולריות כמו המקור. היא שודרה ב-NBC ברצועת הצעירים T-NBC בין השנים 1993 עד 2000. כמה מהשחקנים המקורים עשו הופעת אורח מספר פעמים בסדרה.
מרכז ספורט המים (לונדון)

תיאור המתקן

המתקן מכיל שתי בריכות שחייה אולימפיות שאורכן 50 מטרים, ובריכת קפיצה למים שאורכה 25 מטרים. המרכז נבנה בפארק האולימפי שמוקם בסטרטפורד שברובע ניוהאם, בסמוך למבנה האצטדיון האולימפי.
במתחם נערכו תחרויות השחייה, הקפיצה למים, השחייה הצורנית וגמר הכדורמים. במבנה הוקמו מקומות ישיבה ל-17,500 צופים, אשר הופחתו ל-2,500 מקומות ישיבה לאחר האולימפיאדה. 
תכנון המבנה, הנעשה על ידי האדריכלית זהה חדיד, השתנה ב-1 בדצמבר 2005, וגודלו המתוכנן הוכפל. עקב שינוי הגודל עלות המתקן עלתה: בעוד שהעלות המקורית הוערכה ב-75 מיליון ליש"ט, העלות הסופית הייתה 269 מיליון ליש"ט. 
עבודות הקמת המבנה החלו ב-17 ביולי 2008 על ידי החברה הקבלנית בלפור ביטי (Balfour Beatty) והם הסתיימו ב-27 ביולי 2011.
אלייז'ה מנאנגוי

ביוגרפיה

מנאנגוי נולד בנארוק שבמערב קניה, אחד מבין חמישה אחים. אחיו הצעיר ג'ורג מנאנגוי הוא אלוף העולם עד גיל 18 בריצת 1500 מטר לשנת 2017.
מנאנגוי הוא התחרה בריצת 400 מטר וקבע תוצאה של 46.5 שניות ב-2013. ב-2014 החליט לעבור להתחרות בריצות בינוניות. במשחקי חבר העמים 2014 סיים במקום ה-12 בריצת 1500 מטר. ב-2015 זכה באליפות קניה. 
באליפות העולם ב-2015 שהתקיימה בבייג'ינג זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר לאחר המנצח אסבל קיפרופ בתוצאה של 3:34.63 דקות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) פרש בשלב חצי הגמר. 
בתחרות ליגת היהלום במונקו ביולי 2017 שיפר את שיאו האישי כשקבע תוצאה של 3:28.80 דקות. תוצאה זו דירגה אותו תשיעי בכל הזמנים. 
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית זהב בתוצאה של 3:33.61 דקות. בתחרות ליגת היהלום שנערכה באוגוסט 2018 בברמינגהאם שיפר את שיאו האישי בריצת 800 מטר לתוצאה של 1:44.15 דקות.
המדיום הוא המסר

המדיום הוא המסר (באנגלית: "The medium is the message") הוא ביטוי שטבע הפילוסוף מרשל מקלוהן ב־1964. הביטוי מתייחס לכך שלא תוכן התקשורת, כלומר "המסר", הוא המכריע בהתקבלותה ובהשפעתה, אלא אופיו וסוגו של אמצעי הקישור, "המדיום". הביטוי והתפיסה מאחוריו היו מהפכניים לשעתם ושינו את האופן שבו התקשורת מובנת. המונח צבר פופולריות גם בעקבות ספרם של מקלוהן ושל המעצב קוונטין פיוֹרי מ־1967, "The Medium is the Massage", ששמו היה משחק מילים שנגזר מהביטוי. מקלוהן היה הראשון שהגדיר את המעבר החברתי והתרבותי ל"חברה אלקטרונית", שהחל להתרחש עם ההתפתחויות התקשורתיות במחצית השנייה של המאה ה־20. 

הערכה וביקורת

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. היום הטלוויזיה אינה המדיה המרכזית
במאה ה־21 רבים טוענים כי מקלוהן צדק. ] בני האדם הושפעו מהטלוויזיה והאדם הפך ל"מיידי". האדם המיידי הוא תוצרה של טכנולוגיית הטלוויזיה, שכופה על צרכניה סיפוקים מידיים. זהו אדם קצר רוח, עצבני, חסר סבלנות, לא סובלני, וולגרי וילדותי. כמו כן ניתן לומר כי כיום ישנו שינוי במדורת השבט המאוחדת, סביב הטלוויזיה. בעקבות העובדה כי הטלוויזיה הייתה למוצר זול, יש בבתים ריבוי טלוויזיות, וכך יש חזרה לשלב השני של מקלוהן (הפרישה מהשבט): ניכור, התבודדות ואינדיבידואליזם.
מקלוהן הצליח להשפיע על יוצרי פופ רבים כגון אנדי וורהול. הייתה לו השפעה גדולה גם על מנהלי חברות מחשבים גדולות, ביניהן IBM, וכן על חברות פרסום רבות.
The Golden Age (אלבום של Woodkid)

ביקורות

באתר Metacritic האלבום דורג עם ניקוד 66 מתוך 100, מבוסס על 9 סקירות.
ג'ק טראמל

ג'ק טראמל (באנגלית: Jack Tramiel;‏ 13 בדצמבר 1928 – 8 באפריל 2012) היה איש עסקים יהודי, יליד פולין וניצול שואה, שייסד את חברת המחשבים קומודור ואת מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה, והיה בעליה של חברת המחשבים אטארי.

ביוגרפיה

ג'ק טראמל נולד ב-1928 בעיר לודז' בפולין, בשם יאצק טרצמיל, וסיים חמש שנות לימוד בבית הספר. בגיל 11 נלקח עם משפחתו לאושוויץ שם עבר מיון על ידי ד"ר מנגלה, נחקק על זרועו מספר, והוא נשלח למחנה עבודה בו שהה עד שחרורו בסיום מלחמת העולם השנייה.
ב-1947 היגר לארצות הברית ושירת בצבא האמריקאי בו עסק בתיקון מכונות כתיבה. לאחר שחרורו מהצבא בתחילת שנות ה-50 ניהל עם חבר את סוכנות מכונות הכתיבה של זינגר ברובע ברונקס בברוקלין. הוא נשא לאשה את הלן, ונולדו להם שלושה ילדים.
ב-1956 עבר עם משפחתו לקנדה, שם רכש את חברת "קומודור", אז סוכנות קטנה למכונות כתיבה ידניות. חברת קומודור שעברה לפעול בפאלו אלטו ידעה תהפוכות עסקיות רבות מאז הוקמה, אך עיקר פרסומה נבע מייצור המחשב השולחני הראשון, ומייצור סדרת מחשבים שנמכרו ברחבי העולם.
ב-1984 נאלץ להתפטר מהחברה אותה יסד. הוא הקים חברת השקעות ובאמצעותה רכש את חברת אטארי שהייתה במשך שנים יצרנית משחקי וידאו ומחשב פופולריים משנות ה-70 ובשנות ה-90. תחת הנהלתו שיווקה החברה סדרת מחשבים אישיים, ופעלה עד 1996, אז התמזגה עם חברה המייצרת דיסקים למחשבים.
טראמל נמנה עם מייסדי מוזיאון השואה האמריקני שהוקם ב-1993, בוושינגטון ומשמש עד היום כמפעל הנצחה למיליוני יהודים ובני עמים אחרים שנספו בשואה.
טראמל נפטר מאי-ספיקת לב בגיל 83.
Tú Serás La Historia De Mi Vida

רקע וכתיבה

את השיר כתב דזמונד צ'יילד, והוא הופק על ידי שאקירה. אף על פי שהשיר הושמע פעמים רבות בתחנות הרדיו המקומיות, האלבום נכשל וכך גם השיר, ובעקבות זאת שאקירה נעלמה מזירת המוזיקה המקומית.

וידאו קליפ

הקליפ הנלווה שיצא לשיר הופץ ביוטיוב כמה עשורים אחרי צאתו המקורית של השיר כסינגל. 
בקליפ ניתן לראות את שאקירה כשהיא שרה את השיר ובסמוך לכך, יושבת על שפת הבריכה. ברקע ניתן לראות מזרקות שמטיחות מים לכל עבר, ובתוכן ניתן לראות מנורות בצבעים שונים, היוצרים אווירה המתארת את השיר.
אנליס ואן דר פול

קריירה

ואן דר פול החלה את דרכה במחזות זמר, ולאחר מכן גילמה את צ'לסי דניאלס בסדרת הטלוויזיה "כל כך רייבן" מבית ערוץ דיסני. היא עוסקת גם בשירה והקליטה מספר שירים לחברת התקליטים של דיסני. 
בשנת 2010 היא שיחקה בסרט הפארודיה "הערפד הראשון שלי" בבימויים של ג'ייסון פרידברג וארון זלצר,. בשנת 2011 לוהקה לסרט "חתולות רוקדות על כוכב צדק" לצידה של אמנדה ריגטי, סרט אשר יצא לאקרנים רק ב-2015. בנוסף שיחקה בסרט המקורי בראץ הסרט. 
בשנת 2017 חזרה לגלם את דמותה של צ'לסי בסדרת הטלוויזיה "הבית של רייבן", אשר מהווה ספין-אוף לסדרה "כל כך רייבן". 
בשנת 2018 השתתפה בסרט "חמש חתונות", דובר השפת ההינדי, לצדה של בו דרק.
דובוי

היסטוריה

תיעוד ראשון בכתב להימצאותו של יישוב במקום קיים מ-1415, אם כי ידוע שמצודת דובוי השוכנת בסמוך לעיר הוקמה במהלך המאה ה-14 בתקופת שלטונה של ממלכת בוסניה. ב-1468 נכבשה דובוי על ידי האימפריה העות'מאנית והעות'מאנים שלטו באזור עד 1878, עת סופחה בוסניה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה דובוי בשטחי ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. האזור הועבר לחזקת שלטון הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה דובוי בשטחי יוגוסלביה וב-1992, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה בשטחי בוסניה והרצגובינה.

הקהילה היהודית

קהילה יהודית ספרדית קמה במקום בראשית המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית הכנסת ולצידו תלמוד תורה. ב-1910 מנתה הקהילה 101 נפשות וב-1931 נמנו בדובוי 108 יהודים. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בדובוי 60 יהודים ולאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הם גורשו למחנה ההשמדה יאסנובאץ. לאחר המלחמה חזרו מקצת מיהודי דובוי להתגורר בעיר.
בכפר פְּרְנְיָאבוֹר וֶלִיקִי השוכן בשטח הרשות המקומית דובוי התגלה מונומנט יהודי שתוארך למאה ה-15 והיה כתוב בכתב גלגוליטי.
פרדוקס האחים

פתרון השאלה הראשונה

בשאלה הראשונה נאמר לנו כי הילד הבכור הוא בן, ולכן ברור כי מבנה המשפחה הוא אחד משני הסוגים הראשונים של המשפחות: בן-בן או בן-בת. מאחר שלכל אחד ממבני המשפחות האלה הסתברות שווה, רק אחת האפשרויות נכונה, ולכן התשובה היא 1/2.
ג'נאנדראה גאוואצני

ביוגרפיה

גאוואצני נולד בברגמו. במשך קרוב ל-50 שנה, החל ב-1948, שימש מנצח ראשי בלה סקאלה, מילאנו, ובשנים 1968-1966 כיהן כמנהל מוזיקלי ואמנותי.
הופעתו הראשונה במטרופוליטן אופרה הייתה ב-11 באוקטובר 1976. הוא ניצח שם על שמונה הצגות של איל טרובטורה מאת ורדי.                                       
בין יצירותיו קונצ'רטי, בהם "קונצ'רטו ברגמסקו", "השיר של אלכסנדר הקדוש" וסונאטות.
אשתו האחרונה הייתה זמרת הסופרן דניה מאצולה-גאוואצני. בינואר 1993, בגיל 83, ניצח על "אסקלארמונדה" של ז'יל מאסנה בתאטרו מאסימו בפאלרמו, עם אשתו בתפקיד הראשי. הייתה זו הפעם הראשונה בה ניצח על אופרה זו.
ג'נאנדראה גאוואצני מת ב-5 בפברואר 1996.
שמורת אלוני בית קשת

שמורת אלוני בית קשת היא שמורת טבע מוצעת של עצי אלון התבור המשתרעת על פני שטח של 5,054 דונם במורדות המזרחיים של הרי נצרת. ממערב מצפון ומדרום לקיבוץ בית קשת. זהו יער פארק - יער פתוח המאפשר צמחייה של צמחים עשבוניים חד שנתיים המביא לפריחה רבה בחורף ובאביב.
קיבוץ בית קשת שעל שמו נקרא היער, היה היישוב הראשון שנוסד על ידי הפלמ"ח בשנת 1944. מקור שמו של היישוב, וכך גם שמו של היער הוא בתנ"ך, בתחילת קינת דוד:
"יז וַיְקֹנֵן דָּוִד, אֶת-הַקִּינָה הַזֹּאת, עַל-שָׁאוּל, וְעַל-יְהוֹנָתָן בְּנוֹ. יח וַיֹּאמֶר, לְלַמֵּד בְּנֵי-יְהוּדָה קָשֶׁת, הִנֵּה כְתוּבָה, עַל-סֵפֶר הַיָּשָׁר. יט הַצְּבִי, יִשְׂרָאֵל, עַל-בָּמוֹתֶיךָ, חָלָל: אֵיךְ, נָפְלוּ גִבּוֹרִים."
— ספר שמואל ב', פרק א', פסוקים י"ז-י"ט
הקשת הוא כלי נשק המסמל את יכולתם של מתיישבי הקיבוץ לעמוד ולהילחם מול אויביהם.

היסטוריה

בשנת 1864, הנרי בייקר טריסטראם, חוקר טבע אנגלי, ביקר בארץ ישראל וציין את התרשמותו מיער עצי אלון התבור הפתוח ובו מרווחים גדולים בין העצים, המאפשרים צמיחה של עשבים חד-שנתיים, שראה ביציאתו מנצרת לטבריה. הראשון מסוגו שראה בארץ, עם מיני פרחים רבים ושיחים ננסיים.
בין השנים 1913-1901 טופח היער על ידי אליהו קראוזה שהיה אגרונום וניהל את חוות סג'רה. גזמיו שימשו לתעשיית הפחם. אולם בתקופת מלחמת העולם הראשונה כרתו נציגי השלטון העות'מאני חלקים נכבדים מהיער לשם בניית מסילות והסקת רכבות אספקה לחזית הדרומית.
בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, שוקם היער על ידי חברי הקיבוץ ויערני קק"ל.

שטח השמורה

השמורה מקיפה את קיבוץ בית קשת משלושה כיוונים. בכניסה לקיבוץ נמצא השער המזרחי של דרך נוף יער בית קשת החוצה את השמורה. בשטח השמורה נמצאים גם תל גובל ובית היערן. חלקה הדרומי של השמורה נמצא צפונית-מערבית לבית הספר החקלאי כדורי ומגיע עד לקרבת בית הספר. בתחום השמורה זורם "נחל השבעה" ויובלו נחל "אזנות".
פידליו

עלילת האופרה

האופרה מספרת על לאונורה, אשת פלורסטן, אשר מנסה לעזור לו להימלט מן הכלא בו נכלא על ידי אויבו, פיצארו. לשם כך היא מתחזה לעלם בשם פידליו במטרה להתקבל לעבודה בכלא.

תמונה ראשונה: חדר בביתו של רוקו

האופרה נפתחת בביתו של רוקו, הסוהר הראשי. יאקינו, נושא מפתחות הכלא, מציע למרצלינה, בת הסוהר, נישואין, אך היא מסרבת. רוקו ופידליו, הלא הוא לאונורה בתחפושת, נכנסים לחדר ויאקינו נאלץ להפסיק בחיזוריו העקשניים אחר מרצלינה. פידליו מבקש מרוקו רשות לטפל באסירים כולם, ורוקו, שמחבב אותו, מסכים, אך מידע אותו כי יש אסיר בכלא שבו הוא אינו יכול לטפל, ששוכן במגדל בתא מבודד. לדברי של רוקו, מאחר שעל פי הוראת המושל כמעט ואין מאכילים את אותו אסיר, אין צורך לדאוג כי הוא לא יאריך ימים. לאונורה מבינה שמדובר בבעלה, פלורסטן.

תמונה שנייה: בחצר בית הסוהר

שר המדינה, דון פרננדו, עומד לבקר בכלא, ופיצארו, מנהל הכלא, מחליט להוציא להורג את פלורסטן, כדי שלא יתגלה על ידי השר. הוא דורש מרוקו לחפור קבר. לאונורה חשה בסכנה ומשכנעת את רוקו, בתחפושתה כפידליו, להוציא את האסירים לחצר כדי שיוכלו ליהנות מאור השמש, אך פלורסטן אינו נמנה עמם. רוקו מבטיח לה שיקח אותה לראות את האסיר.

תמונה ראשונה: במגדל השמירה

רוקו ולאונורה נכנסים לתאו של פלורסטן כדי לחפור את הקבר ופלורסטן מתחנן למעט מים ורוקו מרשה ללאונורה להשקותו. לאונורה נבהלת ממראהו של בעלה אך שומרת על קור רוחה, מאחר שהשעה מוקדמת מכדי לגלות את זהותה.
פיצארו נכנס לתאו של פלורסטן כדי להרוג אותו מיד בפגיונו, משום שרוקו אינו מסכים להרוג אותו בעצמו. לאונורה מנסה למנוע את הרצח ובאותו רגע נשמע קול החצוצרה המקבל את פניו של שר המדינה. פיצארו עולה כדי לקבל את פניו.

תמונה שנייה: ברחבת בית הכלא

פלורסטן מתברר כידידו של דון פרננדו, שחשב אותו למת, והוא משחרר את פלורסטן מן הכלא. פיצארו מובל למעצר במקומו. כשמרצלינה מגלה כי פידליו הוא בעצם אישה, היא מסכימה להינשא ליאקינו.

האופרה בישראל

פידליו הועלתה בישראל בביצוע קונצרטנטי עם התזמורת הפילהרמונית במסגרת פסטיבל ישראל בשנים 1963 ו-1977. בשנת 1977 הועלתה האופרה בקיסריה.
האופרה הישראלית החדשה העלתה את פידליו לראשונה באפריל 2005, בהפקה משותפת עם פסטיבל זלצבורג.
Wizart Animation

היסטוריה

Wizart Animation נוסדה בשנת 2007 בעיר וורונז' על בסיס חברה העוסקת בפיתוח ולוקליזציה של מוצרי מולטימדיה ותוכנה. נכון לעכשיו, יותר מ-270 מומחים מערים שונות של רוסיה, חבר המדינות ומומחים מחו"ל עובדים באולפנים בוורונז'.
בשנת 2012 בוצע מיתוג מחדש ונפתחה במוסקבה יחידה עסקית, המקדמת ומוכרת פרויקטים ברוסיה ומחוצה לה. הסרט הראשון מלכת השלג, שהופק על ידי Bazelevs, שוחרר ביותר מ-30 מדינות ברחבי העולם בבתי הקולנוע, בטלוויזיה וב-DVD. החלק השני של זיכיון האנימציה "מלכת השלג 2", יצא במקביל לשחרורו ברוסיה והוצג בבתי הקולנוע בבריטניה, פולין, ישראל  דרום קוריאה והמזרח התיכון. כרגע, שני חלקי זיכיון האנימציה נמכרים ליותר מ-130 מדינות בעולם. 
החלק השלישי מלכת השלג 3: אש וקרח שוחרר ב-29 בדצמבר 2016 בתמיכת Universal Pictures International .
יאיר לב

ביוגרפיה

בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (1987). כסטודנט יצר את הסרט התיעודי הקצר THE MAKING OF ABSOLUTE BEGINNERS ואת הסרט העלילתי הקצר "חורים בידיים" (1987) אשר השתתף בפסטיבל מינכן לסרטים קצרים, פסטיבל פראג ופסטיבל באדאלונה.
לב פרץ לתודעה הציבורית בשנת 1989 עם סרטו הראשון באורך מלא – "הוגו" – מהסרטים הראשונים שעסקו בצורה ישירה ונועזת בחוויית השואה מפרספקטיבה של הדור השני. הסרט עורר הדים ציבוריים והוצג בפסטיבל ברלין, פסטיבל שיקגו, פסטיבל הקולנוע החדש והווידאו במונטריאול ופסטיבל הקולנוע ירושלים.
מאוחר יותר ביים וכתב סרטים נוספים, ובהם הסרטים התיעודיים באורך מלא "יקנטליסה" על המשורר חזי לסקלי (1996) אשר השתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים, ו"הנדון: אורי אבנרי" (2002), שזיכה אותו בפרס "ברוח החופש" ע"ש וים ון ליר בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2002. הסרט "הנדון: אורי אבנרי" הוצג בפסטיבלים בינלאומיים רבים (פסטיבל מינכן, ניו יורק, מיאמי. פיפ"א- ביאריץ, פסטיבל הקולנוע באוסנברוק, גרמניה, פסטיבל הקולנוע היהודי – וינה, פסטיבל הקולנוע הישראלי-פלסטיני בפריז) והוקרן בבתי קולנוע בגרמניה.
לב הוא מורה בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, ירושלים (שם הוא מלמד משנת 1992), ובאקדמיה לאמנויות בצלאל.
בין השנים 2003–2005 אף הנחה סמינר בימוי קולנוע תיעודי ב-ESCAC, בית הספר הגבוה לקולנוע בברצלונה, ספרד.
בשנת 2008 התמנה לאחראי תוכן והדרכה בפרויקט "גרינהאוס" במימון האיחוד האירופי לפיתוח סרטים דוקומנטרים של יוצרים מאגן הים התיכון.
בשנת 2008 השלים את סרטו "הוגו 2", בהפקת דוד דרעי, שהוא סרט המשך לסרט "הוגו". הסרט שאף צולם לאורך 4 שנים על ידי הבמאי, שונה מקודמו בכך שהוא מעמיד את מערכת היחסים המורכבת בין האב לבנו במרכז הבמה ובוחן את שאלת עתיד זיכרון השואה בעולם בו לא יוותרו עוד ניצולי שואה. הסרט השתתף בתחרות וולג'ין בפסטיבל הקולנוע בירושלים 2008 והוקרן בהקרנות מסחריות בסינמטקים של תל אביב וירושלים.
בשנת 2017 הוא ביים בשותפות עם אתי ויזלטיר ובהפקתה את "הגעגועים של מאיה גורדון" שהוקרן בפסטיבל דוקאביב של אותה שנה.
בשנת 2017 התמנה לב לפרופסור במחלקה לאמנויות המסך באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל.
סרטו הבא, שהיה להצלחה קופתית גדולה, "אתה מת רק פעמיים", שנוצר בשיתוף דוד דרעי שהפיק, צילם והיה שותף לכתיבת התסריט, יצא לאקרנים ב-2018. הסרט זכה בפרסי הקהל והתחקיר בפסטיבל דוקאביב של אותה שנה ומיד אחר כך החל בהקרנות מסחריות שנמשכו כמעט שנה ואשר משכו עשרות אלפי צופים. 
בשנים 2000- 2008 לב ערך והנחה בסינמטק תל אביב  את "מועדון תרבות" של פורום היוצרים הדוקומנטריים, בו הוא שימש כחבר הנהלה באותן שנים. מאז ועד היום לב הוא פעיל מרכזי בזירת הקולנוע הישראלי יחד עם מעורבות בהוראה ועשייה של סרטים מרחבי העולם.   
מאז  2008 ועד ימינו הוא משמש בתפקיד אחראי תוכן והדרכה בפרויקט "גרינהאוס" לפיתוח סרטים דוקומנטריים של יוצרים מאגן הים התיכון. בין הסרטים הישראלים והפלסטינים הבולטים שפותחו בחממה: חמש מצלמות שבורות בבימוי עימאד בורנט וגיא דוידי, שתיקת הארכיון בבימוי יעל חרסונסקי, "אחרייך" בבימוי רנא אבו פריחה.
מגדל סקיילון

מגדל סקיילון (באנגלית: The Skylon Tower) הוא גורד שחקים הממוקם בסמוך למפלי הניאגרה באונטריו שבקנדה. מגדל זה הוא מגדל התצפית הגבוה ביותר הצופה על המפלים.

תיאור המבנה

גובהו של המגדל 160 מטרים מעל המצוק, ו-236 מטרים מעל קרקעית המפלים. בשל גובה זה נדרש אישור לבנייתו הן מרשויות התעופה הקנדיות והן מרשויות התעופה של ארצות הברית.
המבנה, העשוי בטון, נבנה תוך יציקת בטון במעלה המבנה עם התקדמות הבנייה. שלוש מעליות עלות ויורדות לאורך קירותיו החיצוניים של המבנה. מהירות הנסיעה במעלית מקרקעית המגדל לקצהו - 52 שניות.
בראש המגדל שתי מסעדות. התחתונה שבהן היא מסעדה מסתובבת המסוגלת להכיל 276 סועדים. המסעדה משלימה סיבוב מדי שעה, כשהיא נוסעת על מסילה מעגלית ומונעת באמצעות מנוע בן 3 כוחות סוס.
בקצה העליון של המגדל מרפסת תצפית המשקיף על המפלים והרחק מהם לעיר באפלו במדינת ניו-יורק ולאזור ניאגרה שבאונטריו קנדה.
בקומת הקרקע של המגדל חנויות מזכרות ומסעדת מזון מהיר.
המבנה שימש כרקע לאחת הסצנות בסרט הקולנוע "סופרמן 2".

היסטוריה

הקמת המגדל החלה בשנת 1964 והוא נחנך רשמית ב-6 באוקטובר 1965 על ידי מושל מדינת ניו יורק נלסון רוקפלר וראש ממשלת פרובינציית אונטריו ג'ון רובארטס.
עלות בניית המבנה הגיעה ל-7 מיליון דולרים אמריקאים. המבנה הוקם על ידי שותפות המרכז הבילאומי ניאגרה (Niagara International Centre) במימון חברת הרשי.
ב-1 באוקטובר 1975 נרכש המגדל על ידי חברת מלונות קנדיאן פסיפיק עבור 11 מיליון דולרים. בשנת 1986 מכרה החברה את המבנה לג'ון גרוייץ' (John Gruyich) הבעלים של מלון מייקלז אין (Michael's Inn) הסמוך, ולג'ורג' יריך (George Yerich), הבעלים של מלון הולידי אין (Holiday Inn) הסמוך בתמורה ל-18 מיליון דולרים. בשנת 1988 חכר יריך את חלקו של שותפו ב-13 מיליון דולרים בחכירה עד שנת 2064.
אגם טודוס לוס סנטוס

היסטוריה ושמות

האגם כונה על ידי האינדיאנים ילידי המפוצ'ה: פוראילה, פיצ'ילאוקון וקיוצ'וקוי. האירופאים הראשונים שביקרו באגם היו מסיונרים ישועים שהגיעו אליו בסביבות 1670, ועקב העובדה שהם השתמשו בו להטבלות האגם קיבל את השם "טודוס לוס סנטוס" (אגם "כל הקדושים"). האגם התגלה מחדש בשנת 1849 על ידי משלחת של ממשלת צ'ילה בראשות החוקר בנג'מין מוניוז גאמרו. האגם כונה על ידי המשלחת "אגם אמרלד" עקב צבע האזמרגד של מימיו. כיום, נעשה שימוש בשני השמות הללו עבור האגם.

מאפיינים

האגן של אגם טודוס לוס סנטוס משתרע על כ-3,036 קמ"ר. במרכז האגם ישנו אי קטן בשם מרגריטה שגודלו כ-2 קמ"ר. היובל העיקרי של האגם הוא נהר פאולה וריו נגרו (הנהר השחור); שני הנהרות הללו מתאחדים יחד בסמוך לעיירה פאולה, ואז נשפכים יחדיו לתוך האגם. נהר פאולה מנקז את האגף הצפוני של הר הגעש הרדום טרונדור, והנהר השחור מנקז עמק ארוך מכיוון צפון לדרום. היובל השני בחשיבותו הוא הנהר הלבן אשר מנקז את האגף הדרומי של הר הגעש טרונדור. הניקוז של מימי האגם החוצה ממוקם בסמוך לעיירה פטרוויי שבה נוצר נהר הקרוי על שמה, והזרימה של מימי האגם בנהר זה מגיעה למהירות של 270 מ"ק לשנייה. במרחק קצר מהעיירה, נהר פטרוויי נופל דרך מפלי פטרווויי הקרויים על שמו. גשמים כבדים באגן הניקוז של האגם עשויים להגביה את מימי האגם ב-3 מטרים נוספים, ועקב כך, הרמה שסביב האגם משמשת פעמים רבות כקו החוף שלו. האגם מוקף בגבעות תלולות המותירות מקום מועט עבור מספר מישורים קטנים.
באגם יש שני נמלים: אחד בעיירה פטרוויי בקצהו המערבי, ואחד בעיירה פאולה בקצהו המזרחי. לשתי העיירות יש שרותי תיירות, ועקב העובדה שאין נתיב יבשתי המחבר ביניהם סביב האגם, התנועה ביניהם היא על ידי שיט במימי האגם. שיט זה מייצג חוליה אחת מתוך "מסלול האגמים" הנמשך מפוארטו מונט ופוארטו ואראס בצ'ילה, עד לסן קרלוס דה בארילוצ'ה על שפת אגם נאוול ואפי בארגנטינה.
המנון פנמה

ספרדית

Coro
Alcanzamos por fin la victoria

En el campo feliz de la unión;

Con ardientes fulgores de gloria

Se ilumina la nueva nación!
Es preciso cubrir con un velo

Del pasado el calvario y la cruz;

Y que adorne el azul de tu cielo

De concordia la espléndida luz.
El progreso acaricia tus lares.

Al compás de sublime canción,

Ves rugir a tus pies ambos mares

Que dan rumbo a tu noble misión.
(Coro)
En tu suelo cubierto de flores

A los besos del tibio terral,

Terminaron guerreros fragores;

Sólo reina el amor fraternal.
Adelante la pica y la pala,

Al trabajo sin más dilación,

Y seremos así prez y gala

De este mundo feraz de Colón.
(Coro)

עברית

פזמון
לבסוף הגענו אל הניצחון
בתחום שמחת האיחוד
במבטים לוהטים לתהילה
אומה חדשה מוארת. (חזרה על שתי השורות האחרונות)
זה הכרחי לכסות עם צעיף
על הצליבות והגולגולות שבעבר
תן לשמיים הכחולים להתקשט
באורו המפואר של הקונקורד.
התקדמות מלטפת את נתיבך
לקצב שיר נשגב
ראה את ימותיך שואגים לרגליך
נותנים נתיב למשימתך האצילית.
פזמון
על רצפתך מכוסה הפרחים
לנשיקות הרוח היבישה והחמה
שאגות הלוחם חדלו
רק אחוות האהבה שולטת.
קדימה את האת והמעדר
נעבוד ללא בזבוז זמן
ואנו נהיה כאלה בעבודה ובחגיגה
של העולם הפורה של קולומבוס.
פזמון
Dell EMC

היסטוריה

התאגיד נוסד ב-1979 במסצ'וסטס, על ידי ריצ'רד איגן ורוג'ר מרינו. ב-1981 הציג התאגיד לראשונה את רכיבי הזיכרון בנפח 64 ק"ב שלו. זמן קצר לאחר מכן התאגיד הרחיב את מוצריו גם לכונני דיסקים ופלטפורמות לאחסון מידע. עד היום, התאגיד הוא הספק המוביל בעולם של פלטפורמות לאחסון מידע, ומתחריו הם IBM, היולט פקארד והיטאצ'י.
החל מ-2001 מכהן ג'וזף טוצ'י כמנכ"ל התאגיד. ב-2009 השתכר מעל 9 מיליון דולר.
לתאגיד יש מרכזי מחקר ופיתוח ב-10 מדינות: בלגיה, ברזיל, הולנד, אירלנד, ישראל, סין, הודו, רוסיה, סינגפור וארצות הברית. כמו כן, לתאגיד שלושה מרכזי ייצור: בארצות הברית, אירלנד וברזיל.

רכישות בישראל והסניף הישראלי

בשנת 1987, הצטרף המהנדס ויזם היי-טק ישראלי משה ינאי לחברה, ועד פרישתו ממנה בשנת 2001, הוביל את פיתוח החומרה והתוכנה של מוצר הדגל של החברה, סימטריקס, שכלל חידושים טכנולוגיים רבים. צוות הפיתוח בראשותו התפתח מקבוצה קטנה של מהנדסים שגייס מקרב עמיתיו בישראל, וגדל לאלפי עובדים. המוצר שפיתח הוא הגורם העיקרי להפיכתה של EMC לחברת ענק, ששווי השוק שלה הוא עשרות מיליארדי דולרים.
מרכז הפיתוח שהיה לחברה בישראל עד 2002 נסגר בעקבות התפוצצות בועת הדוט-קום. EMC העבירה את מרכז המו"פ הישראלי לחברת ההזנק הישראלית "דיליג'נט" (שיסדו משה ינאי ודורון קמפל) תמורת מניות, כולל את אנשי הפיתוח, קניין רוחני של טכנולוגיות שונות וציוד מעבדה. בנוסף, היא השקיעה 5 מיליון דולר במזומן בדיליג'נט תמורת 24% ממניות החברה. בסוף 2004 רכשה תמורת 260 מיליון דולר את "סמארטס", חברה אמריקאית שהוקמה על ידי שני ישראלים לשעבר, יחיעם ימיני ואשתו לשעבר שאולה אלכסנדר-ימיני.
המרכז בישראל נפתח מחדש ב-2006, לאחר שהתאגיד רכש את ארבע חברות הזנק ישראליות קאשיה, nLayers, פרואקטיביטי (Proactivity) ואילומינטור.