google/wiki40b huggingface dataset:
תלמוד תורה מורשה

תלמוד תורה מורשה הוא תלמוד תורה שהוקם בירושלים בברכתו ועידודו של הרצי"ה קוק על ידי אחדים מתלמידיו בישיבת מרכז הרב, ובראשם הרב עודד וולנסקי, הרב יעקב לבנון, הרב בנימין אייזנר, הרב אריה קורן, הרב יהושע רוזן והרב הלל פלסר, שמנהל את המוסד כיום ומשמש אף כראש הישיבה של הישיבה הקטנה הפועלת סמוך לתלמוד תורה. בצמוד לתלמוד התורה פועל מוסד המשך, ישיבה קטנה מורשה.

תלמוד תורה מורשה

בשנת תשל"ז (1977) התארגנה קבוצת אברכים מישיבת מרכז הרב שבניהם הגיעו לגיל בית הספר ולא הסתפקו בבית הספר התורני 'נעם' שהוקם מספר שנים קודם לכן על ידי אברכים מישיבת מרכז הרב. בתחילתו שימש המוסד מסגרת של חוגי העשרה לתוכנית בית הספר אך תוך מספר חודשים הוקמה מסגרת על בסיס יום לימוד מלא למחזור ראשון המורכב ממספר שכבות גיל. המוסד הוקם בתמיכת הרב צבי יהודה קוק והרב אברהם שפירא. 
חוגי ההעשרה התקיימו בביתו של הרב אייזנר בקריית משה בירושלים. עם השנים עבר המוסד בכמה מבנים בגבעת שאול וקריית משה ובהמשך בשכונת רוממה. בשלב זה המוסד כלל כיתות גן לכל הגילאים, בי"ס יסודי וחטיבת ביניים.
בשנות ה-80 הוחלט להקים למוסד בניין בפאתי שכונת גבעת שאול, בסיוע נדיבים מישראל ומחו"ל ובעזרת של עיריית ירושלים. בשנת תשנ"ו (1996) עבר התלמוד תורה לבניין הקבע החדש. המוסד מונה כ-120 תלמידים בארבעה גני ילדים (שניים מהם בקריית משה) וכ-300 תלמידים בגיל בית הספר היסודי. 
מערכת הלימוד מתאפיינת בריבוי לימודי קודש על חשבון לימודי חול, עם זאת במוסד נלמדים כמה ממקצועות החול, מתוך הכרה בצורך שבהם - מתמטיקה, עברית מדעים וספורט. האידאולוגיה החינוכית של המוסד מדגישה את חשיבותן של ארץ ישראל ומדינת ישראל והסתכלות על תהליך שיבת ציון כאתחלתא דגאולה, על פי הגותם ומחשבתם של הרב אברהם יצחק קוק ובנו הרב צבי יהודה קוק. לימודי המולדת בתלמוד התורה נלמדים במסגרת שייסד הרב אוהד תירוש הנקראת "ארץ נחלה", ועיקרה לראות את התהליכים ההיסטוריים שאירעו לעם ישראל כתהליכי גאולה, ומתוך כך ללמוד היסטוריה וידיעת הארץ. עוד מושם דגש על פיתוח אחריות אישית ולאומית ומשמעת עצמית. 
בראש התלמוד תורה עומד הרב משה בן הרוש. 
בתלמוד תורה מורשה לא מלמדים את השפה האנגלית לתלמידים מתוך עקרון אידאולוגי, על בסיס התנגדותו החריפה של הרב צבי יהודה קוק ללימוד אנגלית בתוך המוסד.

ישיבה קטנה מורשה (יק"מ)

עם השנים התפתח צורך של מסגרת המשך לבוגרי המוסד עקב רצון של חלק ממשפחות התלמידים בישיבה שתכלול 'לימודי קודש' בלבד (ישיבה קטנה לאומית, מסגרת כזו הייתה קיימת עד אז בישיבת מעלה חבר בלבד. 
לצורך כך הוקמה ישיבה קטנה מורשה בשנת הלימודים תשנ"ט (1999). בהמשך פתחה הישיבה פנימייה שבה שוהים כלל התלמידים, גם אלה הגרים בסמיכות. הלימודים מתנהלים עד לשעה 21:45 בערב. הישיבה מונה כשישים בחורים (נכון לראשית שנת הלימודים תשע"ח). מלבד לימודי קודש, מתקיימים בישיבה באופן קבוע שיעורי ספורט.
בראש הישיבה עומד הרב הלל פלסר. הר"מים הם: הרב מרדכי ראב, הרב חיים זק"ש, הרב אוריאל אבינר (בנו של הרב אלישע אבינר). הרב זרח נובוגרוצקי. בעבר שימשו כר"מים, בין היתר, הרב מרדכי (מוטי) טאו, ראש ישיבת שלום בנייך, הרב יאיר רמר, רב היישוב חרשה, והרב אלישמע כהן, ראש ישיבת חומש. בישיבה מלמדים גם הרב אברהם ריבלין והרב איתן שנדורפי. בעבר לימד בה הרב בני אייזנר.
צ'וריסו

צ'וריסו בספרד

נעשה בדרך כלל מבשר חזיר שומני, קצוץ במרקם גס, ומתובל בצ'ילי או בפפריקה. קיימת גרסה חריפה וגרסה מתונה בחריפותה. ישנם סוגים המשומרים על ידי תלייתם במקום קר ויבש, כמו שעושים עם "חמון סראנו" (שינקן). הוא מכיל לעיתים גם טפלי בשר, כגון לחיים, בלוטות רוק וקשרי לימפה.
בגרסה של פמפלונה הבשר קצוץ יותר. באזורים מסוימים, כגון אקסטרמדורה, בהם החזיר היה מזון בסיסי במשך מאות שנים, מקובל המאכל "ביצים וצ'וריסו". מאכל זה כולל נקניקיית צ'וריסו (ולא נקניק) מטוגנת בשמן זית או בשומן חזיר וביצים מטוגנות בשמן עמוק לוהט עד כי הוא מעלה עשן.
נקניקי צ'וריסו פרוסים פופולריים מאוד בטאפס בר. הצ'וריסו פופולרי גם במטבח הבסקי.

צ'וריסו בפורטוגל

הצ'וריסו בפורטוגל עשוי מבשר חזיר, שומן, פפריקה, יין ומלח. את התערובת דוחסים לתוך מעי (טבעי או מלאכותי), ומייבשים באיטיות בעישון. הוא משמש גם בפיצות ובכריכים. קיימות גרסאות רבות שלו, השונות בצבען, צורתן, תיבולן וטעמן. עושים בו שימוש בתבשילים פורטוגזיים רבים, ביניהם הנזיד המסורתי "קוסידו א פורטוגזה" (Cozido à portuguesa).

צ'וריסו בצפון אמריקה ובקריביים

הגרסאות המקסיקנית והקריבית מוכרות גם בארצות הברית ואף באירופה. הן מבוססות על הצ'וריסו הספרדי הבלתי מבושל, מבשר חזיר שמן, טחון ולא קצוץ, ומתובל בתבלינים נוספים מלבד צ'ילי. קיימות גם גרסאות בשר בקר, בשר אייל ואף גרסאות כשרות.
במקסיקו צבע הצ'וריסו לרוב אדום עז, אך יש גם גרסאות ירוקות הפופולריות באזור העיר טולוקה במקסיקו.
בדרום-מערב ארצות הברית נמכרות גם גרסאות במרקם של בשר טחון, אך בצבע הקרוב לכתום יותר מאשר לוורוד. בארצות הברית צ'וריסו נחשב כנקניק לארוחת בוקר, אם כי במסעדות מקסיקניות (גם במקסיקו וגם בארצות הברית) מכינים טאקוס, בוריטוס וכריכי "טורטה" עם צ'וריסו מבושל.
במקסיקו מכינים צ'וריסו עם ביצים לארוחת בוקר, על ידי ערבוב פרוסות צ'וריסו בביצה מקושקשת. לעיתים מטגנים את פרוסות הנקניק לפני הוספת הביצה. מאכל זה נאכל לעיתים עם בוריטוס או טאקיטוס.
מאכל מקסיקני נוסף הוא צ'וריסו עם גבינה - פרוסות צ'וריסו קטנות מוגשות בתוך או על גבינה שהומסה, ונאכלות עם טורטייה.

בפיליפינים

"לונגניסה" הם צ'וריסו פיליפיניים, המתובלים בתבלינים מקומיים. בכל אזור מתמחים בהכנת סוג מקומי, בין השאר באזור לוקבן מתמחים בתיבול עם שום, בגואגואה מתבלים במלח, והטעם מעט חמוץ. לעומת זאת ל"לונגניסה חמונדה" טעם מתקתק. בפיליפינים משתמשים גם בבשר בקר, עוף ואף טונה להכנת הלונגניסה.

באמריקה הלטינית

בארגנטינה ושאר מדינות אמריקה הלטינית, צ'וריסו הוא שמן של כל הנקניקיות העשויות מבשר קצוץ באופן גס. בארגנטינה הן עשויות לרוב בשר חזיר ואינן חריפות מאוד. בצ'ילה הצ'וריסו מכונה "לונגניסה". נקניקיית צ'וריסו צלויה בגריל, המוגשת בתוך לחמנייה מכונה "צ'וריפאן" (הֶלְחֵם של צ'וריסו ו"פאן" - לחם).

בממלכה המאוחדת

הפופולריות הגוברת של טאבס בר בממלכה המאוחדת, והתיירות הרבה של בריטים בספרד, תרמו לפופולריות של הצ'וריסו הספרדי, והוא אף הפך לפריט בסיסי בחלק ממעדניות המרכולים.

בישראל

בישראל משווקות כמה גרסאות צ'וריסו מיצור מקומי, הן מבשר חזיר, והן גרסאות כשרות, מבשר בקר.

"צ'וריסו" צמחוני

בדרום קליפורניה משווקים שלושה מותגים של מוצר סויה המחקה את הצ'וריסו במראה, במרקם ובטעם. מוצרים אלו מכונים "סוֹיְרִיסוֹ".
גומפרט

גומפרט (בגרמנית: Gumpert) היא חברה גרמנית לייצור מכוניות-על ומכוניות מרוץ אשר בסיסה בעיר אלטנבורג בגרמניה.

היסטוריה

חברת גומפרט נוסדה בשנת 2004 על ידי רונאלד גומפרט, לשעבר ראש חטיבת 'אאודי ספורט', אשר תחת ניהולו ידעה אאודי הצלחות רבות בזירות המירוצים בהן 4 אליפויות עולם בראלי.
הדגם הראשון שהוצג היה הגומפרט אפולו, ובשנת 2007 הוצגה מכונית האפולו ספורט, כאשר מחירה לרכישה הוא כ-380,000 אירו, ולאחריה הוצגה האפולו מרוץ (אפולו Race), כאשר מחירה לרכישה הוא כ-430,000 אירו.
בשנת 2008 הציגה גומפרט את האפולו היבריד אשר השתתפה במרוץ 24 השעות של נורבורגרינג לשנת 2008. לאפולו היבריד מנוע טורבו כפול מגדשים 8 צילינדרים בנפח 3.3 ליטרים, בנוסף למנוע חשמלי אשר הספקו הוא 134 כ"ס, בסה"כ הספק המכונית הוא 630 כ"ס.
עוביידה חטאב

קריירה

חטאב החל לשחק כדורגל במחלקות הנוער של הפועל נצרת עילית ומכבי אחי נצרת, ובגיל 18 עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה, במדיה שיחק עונה אחת.
בקיץ 2011 חתם חטאב בהכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. ב-3 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 0–0 נגד מכבי עירוני בת ים בגביע הטוטו. בינואר 2012 חתם בהפועל חיפה, אך לא זכה לדקות משחק במדי הקבוצה, ובתום העונה חזר להכח. ב-25 בינואר 2013 הבקיע חטאב את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.
בקיץ 2014 חתם חטאב בהפועל תל אביב. ב-3 בדצמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 1–3 להפועל עכו. שבוע לאחר מכן הסגיר את עצמו למשטרה לאחר שנחשד כי דרס אדם למוות. חטאב ערך עוד הופעה אחת במדי הפועל תל אביב בגביע המדינה, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2015 חטאב חתם בבני סכנין, במדיה ערך שלוש הופעות, וב-4 בינואר 2016 חתם בהפועל עכו, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית.
את עונת 2016/2017 החל חטאב ללא קבוצה, ובינואר 2017 הצטרף להפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-9 באוקטובר 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי פתח תקווה, במדיה שותף בשני משחקים כמחליף. ב-31 בינואר 2018 חזר לקדנציה שנייה בבני סכנין.
ב-5 בפברואר 2019 חתם חטאב במועדון ספורט אשדוד, ובמחזור האחרון של עונת 2018/2019 כבש את שער הניצחון מול הפועל חיפה שהשאיר את הקבוצה בליגת העל.

מחוץ למגרש

בדצמבר 2014 היה חטאב מעורב בתאונת פגע וברח בה נהרג אדם, ולאחר שהורשע בהפקרתו הוא נידון ל-15 חודשי מאסר. ביוני 2019 החל לרצות את עונשו.
יהודה שביב

ביוגרפיה

למד בישיבת כרם ביבנה אצל רבו הרב חיים יעקב גולדוויכט, ובשנת תשכ"ט הצטרף לישיבת הר עציון, כר"מ מחזור א' של הישיבה. מאז ועד שנת תשס"ג, כיהן הרב שביב כר"מ בישיבה. לימד גם עשרות שנים במכון להכשרת מורים שליד ישיבת הר עציון (לימים המכללה האקדמית הרצוג).
הרב שביב פרסם מאמרים, שיעורים וספרים רבים במגוון נושאים, מתנ"ך, מחשבה והלכה ועד תלמוד. בשנת תשס"ד פרש הרב שביב מתפקידו בישיבה.
הרב שביב הקים יחד עם הרב ישראל רוזן, הרב איתמר ורהפטיג והרב אורי דסברג את כתב העת תחומין והם שימשו כעורכיו הראשים. כמו כן, שימש כאחד משלושת עורכיו הראשים של כתב העת "מעלין בקודש". במשך מספר שנים ערך את כתב העת "שנה בשנה".
ההדיר מחדש בשנת תשע"ג את פירוש דון יצחק אברבנאל על התורה. 
מאמריו התפרסמו במשך השנים בכתבי עת רבים, בהם: "שמעתין", "סיני", "המעין", "אמונת עתיך", "אור המזרח", "תחומין", "קובץ בית אהרון וישראל", "מחשבת", "אסיא", "נטיעות הארץ", "ביכורי הארץ", "ברקאי", "מורשה", "מעלין בקודש", "מרחבים" ו"גוילין".
פנתאיזם

התפתחות המושג

שפינוזה הגדיר את האל (העצם) כאינסופי ובעל אינסוף תארים. על כן לא תיתכן ישות אחרת אינסופית ובעלת אינסוף תארים שתגביל, על ידי כך, את האל. אבל הטבע (היקום) הוא גם אינסופי. מכאן, לפי חלק ממפרשי שפינוזה, נובע בהכרח שאלוהים והטבע חד הם.
ג'ון טולנד טען בספרו "מקורות היהדות" מ- 1709 שרוב הדתות העתיקות במערב ובמזרח טענו שלא תיתכן אלוהות נפרדת מהחומר ומהיקום החומרי. למאמין בגישה זו הוא קרא בשם "פנתאיסט". בספר אחר - "פנתאיסטיקון" מ- 1720 הוא מתאר חברה פנתאיסטית שחבריה מתכנסים בחשאי וסוגדים לישות אינסופית, בעלת חוקים נבונים וחמורים ומסה בלתי משתנית, הנתונה לתנועה פנימית מתמדת. מבקרו החריף ביותר של טולנד, הכומר ההולנדי ז'אק דה לה פאי טבע את המושג "פנתאיזם" ותיאר אותו כצורה של אתאיזם שאומצה על ידי שפינוזה מהגיהנום ומעובדי האלילים. הפילוסוף הגל העדיף את המונח "אקוסמיזם" לאמור, הקוסמוס (יקום) אינו קיים מחוץ לאלוהים. הרוזן הנרי דה בולנוויה (1722-1658) טען שאלוהים הוא כל המצוי וכל שמתרחש. במותו, האדם חוזר למקור החומר האוניברסלי אך נשמתו נשארת כחלק מ"השכל האינסופי". כנגדו, טען הכומר ז'אן דה מלייה (1729-1667) שאין להתייחס לטבע ולחומר כדבר אלוהי היות שבניגוד לדברי שפינוזה, אין לחומר שלמות הכרחית ועל כן, החומר (הטבע) אינו יכול להיות אלוהים. במאה ה-18 התפשט המושג פנתאיזם בצרפת. האב דשאן ( DESCHAMPS 1774-1716) הגדיר את החומר כ-"ראשית ואחרית, סיבה ומסובב, מלאות וריק...הכל, הבורא, ההוויה העליונה". פרנסואה דיפואי (1809-1742) אומר כי "העולם הוא הוויה קדושה, אינסופית ונצחית, בו בזמן פועלו של הטבע והטבע עצמו". בסוף המאה ה-18 מתפשט רעיון הפנתאיזם בגרמניה ומשפיע מאוד על הפילוסופיה הגרמנית, בייחוד על המכונים "אידיאליסטים". הוגים כמנדלסון, הרדר וגיתה שללו את הביקורת נגד שפינוזה וטענו שתורתו אינה אתאיסטית. הגל, פיכטה ושליירמאכר כונו פנתאיסטים. ההוגה הפנתאיסטי המודרני היה ארנסט הקל (1919-1834) שבספרו "אלוהים-טבע" שיצא ב-1914 דיבר על אלוהים המצוי בעולם ומתמזג עמו לחלוטין וראה במושגים "אלוהים-טבע" או "הכל-אלוהים" מושגים זהים. אלברט איינשטיין, שהיה שפינוזיסט, דיבר על האל שאינו אל אישי המעסיק את עצמו בגורל ובמעשי בני האדם, ואותו הגדיר כ"אל המגלה את עצמו בהרמוניה ובחוקי הטבע" ואת הדתיות שלו כ"הערצה כנועה של הרוח הנעלה לאינסוף".
הביקורת על הפנתאיזם תלויה באמונתו של המבקר. האתאיסטים התנגדו לו היות שלדעתם לא ניתן להקנות גוון דתי לטבע ולחומר. האינסופיות והחוקים של הטבע אינם תכונות אלוהיות אלא תכונות פיזיקליות הנתנות לתיאור ולהסברה. המאמינים שוללים את הפנתאיזם ורואים בו פגניות המתבטאת במתן ערך של קדושה לישויות חומריות המהוות את הטבע. הוגה הדעות קראוזה (1832-1781) הציע דרך ביניים אותה כינה "פנאנתאיזם" וטוענת שהיקום אינו אלוהים אלא חלק ממנו והאלוהים נמצא גם מעבר ליקום החומרי. תאולוגים אחרים (ביחוד נוצרים) שוללים את הפנתאיזם מפני שהוא אינו מאפשר נסים. הנס הוא אירוע שמתרחש בניגוד לחוקי הטבע. אם הטבע הוא האלוהים אזי לא ייתכנו נסים. 
הוגים יהודים מסוימים התייחסו בחומרה לתפיסתו שלא ייתכן שהייתה לאל בחירה בין עולם אחד לאחר, ועל אחת כמה וכמה בין עם אחד לאחר. תפישה זו מבטלת את ייחוד העולם ואת מושג הבחירה של היהודים כפי שמופיע בתנ"ך.
יש להבדיל בין המושג "פנתאיזם" והמושג "מוניזם". האחרון קובע שקיים רק עצם אחד או ממשות אחת והעולם אינו ניתן לחלוקה. למשל אפשר לטעון שהעולם הוא כולו רוח או כולו חומר אך לעולם לא שניהם. הממשות הזאת אינה בהכרח זהה לאלוהים. אפשר לטעון "העולם הוא כולו רוח" ואין זה זהה ל"העולם הוא כולו אלוהים".
גרשום לוינסון

ביוגרפיה

לוינסון נולד בלודז' שבפולין למשפחה ציונית, ועלה לארץ בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. מספר שנים לאחר עלייתו ארצה, התמנה למנהל הכספים ושימש כגזבר בפועל של הוועד הפועל של ההסתדרות, תפקיד בו כיהן עד לסמוך למועד פטירתו. במסגרת עבודתו פעל רבות להקמת מפעלי התיישבות, כלכלה, תעשייה, עבודה ואמנות בארץ. במהלך תפקידו עבד תחת דוד בן-גוריון.
מרבית משפחתו של לוינסון נספתה בשואה. אחיו, שעלה לארץ כמה שנים אחריו, היה המשורר, הסופר וההיסטוריון אברהם לוינסון. 
לוינסון היה נשוי לדבורה (דולי) פינקלשטיין; לבני הזוג נולד בן אחד, יעקב לוינסון (1932), לימים מנכ"ל בנק הפועלים. לאחר מותה של רעייתו הראשונה בשנת 1943, נשא לאישה את שושנה וילנאי לבית ליטוין, ונולדו להם שני ילדים, דוד לוינסון (1946), בנקאי, ויואב לוינסון (1950), עורך דין ומשפטן.
גרשום לוינסון נפטר בשנת 1960 בדרך לקונצרט, בגיל 60, ונקבר בבית העלמין נחלת יצחק בתל אביב.
לאחר פטירתו הציעה הסתדרות העובדים להנציח את שמו בשמו של אצטדיון הכדורסל שהוקם ברחוב אוסישקין בתל אביב (לימים "אולם אוסישקין"), אך משפחתו סירבה. לימים בית התרבות בקיבוץ ראש הנקרה נקרא על שמו של לוינסון.
ברק בן אבינעם

בָּרָק בֶּן אֲבִינֹעַם הוא דמות מקראית, מנהיג צבאי שנזכר בספר שופטים (פרקים ד' – ה') ומי שפעל יחד עם דבורה הנביאה. מוצאו היה מן העיר קדש נפתלי שבשבט נפתלי.

הסיפור המקראי

לאחר מותו של אהוד בן גרא, חזרו בני ישראל לעשות את הרע בעיני ה'. כעונש, השתעבדו ישראל ליבין מלך כנען. בראש צבאו של יבין עמד שר הצבא סיסרא, ובצבאו היו תשע-מאות רכב ברזל. בתקופה זו, שפטה את ישראל דבורה הנביאה ונראה שברק היה מנהיג צבאי בכיר. התנ"ך אינו מכתיר את ברק בתואר שופט.
דבורה הזמינה את ברק לעמוד בראש צבא שבטי נפתלי וזבולון היוצא למלחמה בסיסרא, אולם ברק סירב לצאת להילחם בלעדיה. דבורה נענתה לבקשתו שתחבור אליו, אולם השיבה לו באופן עוקצני כי "אפס כי לא תהיה תפארתך על הדרך אשר אתה הולך כי ביד אישה ימכור ה' את סיסרא".
צבאו שמנה לפי המקרא עשרת אלפים איש, נערך בהר תבור, הביס את [יבין] באזור נחל קישון. לפי מה שמספר יוסף בן מתתיהו, סייעו לו גשם זלעפות וסערה גדולה שהתחוללה [למעשה זה מפורש בשירת דבורה: "נחל קישון גרפם, נחל קדומים נחל קישון" (שופטים, ה', כ"א). הסערה הפריעה לכנענים יותר שכן היא באה כנגד פניהם. כאשר נטש סיסרא את מרכבתו ונמלט ברגליו, הרגה אותו בעורמה יעל אשת חבר הקיני. לאחר מכן היא יצאה לקראת ברק והודיעה לו שאויבו מת.
בעקבות הניצחון, הושרה השירה הקרויה "שירת דבורה" (שופטים, ה') בדומה לשירה שהושרה לאחר הניצחון על המצרים בים סוף. שירה זו, אינה מתארת את הניצחון המופלא בלבד אלא גם באה בחשבון עם השבטים שלא השתתפו במלחמה: ראובן, מנשה, דן אשר, ולבסוף מתארת את אכזריות האויבים. בשירת דבורה נאמר כי הושרה על ידי דבורה וברק יחד, ונראה שהכוונה היא שדבורה שרה וברק וחייליו השתתפו עימה בשירה.

פרשנים

דעה רווחת בפרשנות המסורתית היא שברק היה בעלה של דבורה (דבורה הייתה "אשת לפידות", וקיים דמיון תוכני בין המילים "לפידות" ו"ברק"), אולם אין לכך סימוכין במקרא עצמו.
יוסף בן מתתיהו מוסיף על מה שלגביו מקצר המקרא. הוא מספר שברק הצליח להרוג את המלך יבין עצמו בחצור. אחרי ניצחונו החריב את העיר הכנענית והיה למצביאם של ישראל במשך ארבעים שנה לצד דבורה השופטת.
על פי תרגום הפשיטתא נאמר בשירה:"קום ברק ושבה שוביך" (ולא שביך), והיו שניסו להסיק מכך שברק עצמו היה שבוי בזמן מן הזמנים ורצה לנקום על כך.
לפי תרגום השבעים,  כאשר שמואל מתאר את קורות העם (שמואל א', י"ב, י"א) ואומר:"וישלח ה' את ירבעל ואת בדן ואת יפתח ואת שמואל ויצל אתכם מיד אויבכם", הוא מתכוון בשם "בדן" לברק, שכן היה מקובל להשתמש לגבי אישים מסוימים בכינוי שהתקבל על שם אופיים או על שם מעשה ייחודי להם.

על שמו

על שמו של ברק בן אבינעם נקרא נחל ברק בן אבינעם בגליל התחתון (להבדיל מנחל ברק שבערבה התיכונה), מושב ברק בחבל תענך שבעמק יזרעאל, יישוב קהילתי בשם אחוזת ברק בעמק יזרעאל וגדוד בחטיבת גולני.
בית הקברות הצבאי בכפר ורבורג

בית הקברות

לאחר הקמת המדינה התמקמה מפקדת חזית הדרום בכפר ורבורג, שנמצא אז בקו החזית עם הצבא המצרי שפלש לארץ ישראל מדרום. בעקבות זאת הוחלט לקבור בבית הקברות של המושב חללים של צה"ל שנפלו בקרבות בחזית זו, והחלקה שבה נקברו הוכרזה בהמשך כבית קברות צבאי. מעבר פתוח קיים בינו לבין בית הקברות האזרחי, הצמוד אליו.
במרכז בית הקברות ובחלקה הדרומית בו נקברו 153 חיילים שנפלו בקרבות מלחמת העצמאות. בחלקה הצפונית בבית הקברות נקברו חיילי צה"ל מבני יישובי האזור שנפלו מאז תום מלחמת העצמאות. לצד שתי החלקות נבנתה בבית הקברות רחבת טקס ובה קיר זיכרון מסורתי.
בית הקברות תוכנן על ידי האדריכל אשר חירם. לימים הוצבו בו לוחות זיכרון המספרים את סיפור הקרבות בחזית הדרום במלחמת העצמאות.

החללים

חללי מלחמת העצמאות הטמונים באתר נפלו בקרבות חזית הדרום מאוקטובר 1948 ואילך – במהלך מבצע יואב לפריצת הדרך לנגב, כיבוש באר שבע ומבצע חורב. הם נקברו בתשעה קברי אחים. 
לצד קברי האחים נטמנו בצמוד זה לזה האחים אפרים וצבי גוּבֶּר, בניהם של מרדכי גובר ורבקה גובר ("אם הבנים"), מוותיקי המושב. הם נפלו במלחמה בהפרש של ארבעה חדשים זה מזה. על קבריהם הוקמה מצבה משותפת.
בחלקת מלחמת העצמאות נקבר גם עזרא רביע, לוחם האצ"ל, שנהרג ב-3 באפריל 1946 בהתקפת האצ"ל על תחנת רכבת בין יבנא לאיסדוד. הבריטים מצאו את גופתו והוא הובא לקבורה תחילה כאלמוני בכפר ורבורג. לימים הוקמה על קברו מצבה צבאית הנושאת את סמל האצ"ל במקום סמל צה"ל.
בקרבת בית הקברות ניצבת אנדרטה לזכר בני המושב שנפלו במערכות ישראל, גם היא בתכנונו של אשר חירם.
ויטוריו אמנואלה אורלנדו

חייו

אורלנדו נולד בעיר פלרמו שבאי סיציליה. כיהן כפרופסור למשפטים בטרם החל את הקריירה הפוליטית שלו.
בשנת 1897 נבחר אורלנדו לפרלמנט האיטלקי. אורלנדו נחשב לבן טיפוחיו הפוליטי של ג'ובני ג'וליטי, אשר שימש בתפקיד ראש ממשלת איטליה חמש פעמים בין השנים 1892-1921. אורלנדו, אשר השתייך לצד הליברלי של המפה הפוליטית באיטליה, כיהן בתפקיד שר החינוך והמשפטים תחת ראשי הממשלה ג'ובאני ג'וליטי, אנטוניו סלנדרה ופאולו בוזלי.
לאחר תבוסת הכוחות האיטלקיים בקרב קפורטו באוקטובר 1917, אולץ ראש הממשלה בוזלי להתפטר מתפקידו, ואורלנדו התבקש על ידי מלך איטליה לכונן ממשלה חדשה בראשותו. אורלנדו תמך בהמשך הלחימה האיטלקית לצד מדינות ההסכמה במלחמת העולם הראשונה, וזאת בעיקר עקב ההבטחה של מדינות ההסכמה להעניק לאיטליה את שטחי אזור דלמטיה בסיום המלחמה (הסכם לונדון 1915). במהלך כהונתו כראש ממשלת איטליה ניצחו הכוחות האיטלקיים בקרב ויטוריו ונטו בנובמבר 1918, קרב שהביא לתבוסתו המכרעת של הצבא האוסטרו-הונגרי ולסיום חזית הלחימה באיטליה. עם ניצחון מדינות ההסכמה כונה אורלנדו באיטליה "ראש ממשלת הניצחון".
כראש ממשלת איטליה הוזמן אורלנדו לעמוד בראש המשלחת האיטלקית לשיחות השלום שנערכו בפריס בשנת 1919 לצד כל המדינות המנצחות במלחמה. במהלך הוועידה בפריס התגלעו חילוקי דעות קשים בין אורלנדו לשר החוץ שלו, סידני סונינו. אורלנדו, שלא שלט בשפה האנגלית, נראה מנותק במהלך הדיונים כאשר סונינו הפך בהדרגה לראש המשלחת האיטלקית. בעוד אורלנדו תמך בסיפוח עיר הנמל רייקה לממלכת איטליה בתמורה לאזור דלמטיה, התעקש סונינו שעל איטליה לקבל את מחוז דלמטיה. אולם איטליה יצאה מוועידה זו ללא כל השגים טריטוריאליים, וזאת בשל התעקשותו של נשיא ארצות הברית, וודרו וילסון, על עיקרון הגדרה עצמית. אורלנדו, שנוכח לדעת כי איטליה לא תזכה בשום הישג טריטוריאלי, עזב בכעס את הדיונים באפריל 1919. חודש ימים לאחר מכן אולץ אורלנדו להתפטר מתפקידו עקב הכעס הרב בדעת הקהל האיטלקית על כך שאיטליה לא הצליחה להגשים את האינטרסים הטריטוריאליים שלה לאחר המלחמה.
אורלנדו המשיך לכהן כחבר פרלמנט גם לאחר עלייתו לשלטון של בניטו מוסוליני בשנת 1922. אורלנדו בתחילה תמך במוסולני, אולם בעקבות רצח ג'אקומו מאטיאוטי החליט להסיר את תמיכתו במוסוליני. לאחר כיבוש אתיופיה על ידי איטליה בשנת 1935 חזר אורלנדו והביע את תמיכתו במוסוליני ומשטרו הרודני.
לאחר נפילת שלטונו של מוסוליני בשנת 1944 חזר אורלנדו לפעילות פוליטית והוא נבחר לתפקיד נשיא הפרלמנט האיטלקי, תפקיד בו החזיק עד שנת 1946. בשנת 1948 נבחר אורלנדו לתפקיד סנטור לכל חייו. באותה שנה היה אורלנדו מועמד גם לתפקיד נשיא איטליה, אולם בבחירות לתפקיד שהתקיימו בפרלמנט האיטלקי ניצח המועמד לואיג'י אינאוודי.
אורלנדו נפטר ברומא בשנת 1952. אורלנדו כתב יותר ממאה ספרים בנושאי כלכלה, מדינאות ומשפט. כמו כן, היה מדינאי אשר נודע בקשריו ההדוקים עם ראשי המאפיה האיטלקית לכל אורך תקופת פעילותו הפוליטית.
יעל רייך

יעל רייך (נולדה ב-14 באוגוסט 1971) היא דוגמנית, שחקנית ואמנית ישראלית.

ביוגרפיה

רייך התגלתה בגיל 17 בחוף הים בתל אביב על ידי המעצב אסף זיו, השניים נסעו יחדיו לפריז ולאחר מכן היא הופיעה בשבוע האופנה בעיר.
היא כיכבה על שערי המגזינים ווג, אל ומארי קלייר ולקחה חלק בתצוגות אופנה של איב סאן לורן ואוסקר דה לה רנטה.
כאומנית היא ערכה מספר תערוכות, היא עבדה רבות גם במילאנו ובניו יורק ודיגמנה גם לחברות רבלון ומייסיס.
היא הובילה את הקמפיינים של הבשמים "עדן" ו"אנאיס אנאיס" של קאשרל וגם למחסני אופנה.
ב-2006 היא החלה לשמש כשופטת בעונה השנייה של התוכנית "הדוגמניות" שעסקה בחיפוש אחר הדוגמנית הבאה של ישראל.
השתתפה בסדרה תיעודית בערוץ 2 על החיים בעולם הדוגמנות.

משחק

בשנת 2011 שיחק בסרט הדרמה הקצר "לילה בהיר" לצד מיקי לאון, את הסרט ביימה וכתבה ליאת גליק.
בשנת 2012 שיחקה בסרט הדרמה-קומי "מלח ים" בבימויו של איתי לב, ולצידם של יפתח קליין וחן יאני.
גא"ז טיגר

גא"ז טיגר (רוסית: Тигр) הוא רכב שטח 4×4 רב-תכליתי מתוצרת גא"ז שהושק לראשונה כרכב שטח צבאי בשנת 2006 ומאז משמש כרכב השטח העיקרי של צבא הפדרציה הרוסית.
דגם אבטיפוס של הרכב הוצג בתערוכת IDEX בשנת 2001, וייצור ראשוני יצא לדרך בשנת 2004 עם ייצור 96 דגמים ראשונים. הצבא הרוסי קלט לשירותיו את דגם GAZ-2975 Tigr בשנת 2006.
בתערוכת Interpolitex 2010 הוצגו דגמים מודרניים יותר, לרבות דגם טיגר-M שנכנס לשירות במחצית הראשונה של 2013.
בשנת 2009 החל ייצור רכב שטח אזרחי טיגר-2 המבוסס על רכב השטח הצבאי.
בלז'ינימה צירמפילוב

אולימפיאדת אתונה (2004)

צירמפילוב התמודד באולימפיאדת אתונה (2004) בקטגוריית יחידים. הוא ניצח את משחקו הראשון, והתקדם לסיבוב 32 האחרונים. בסיבוב זה ניצח שוב והתקדם לשלב 16 האחרונים. במשחק השלישי הודח, כשהפסיד לשן צו-יואן מטייוואן. צירמפילוב סיים במקום ה-14 בטורניר.

אליפות העולם בלייפציג 2007

באליפות העולם בקשתות בשטח פתוח מס' 44, שנערכה ביולי 2007 בלייפציג, זכה צירמפילוב במדליית הכסף בקטגוריית היחידים בקשתות בעלות כנפיים מעוגלות (recurve).

אולימפיאדת בייג'ינג (2008)

בקטגוריית היחידים באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים צירמפילוב את שלב הדירוג עם 671 נקודות, שמונה נקודות מתחת לחואן רנה סראנו, מנצח הסיבוב. כך היה מדורג בהגרלה לשלב התחרות הסופית, וקיבל בה את הבולגרי דניאל פבלוב שאותו ניצח 112-102. בסיבוב השני שיחק צירמפילוב מול שן צו-יואן, שמולו הפסיד בסיבוב השלישי באולימפיאדת אתונה, אך הפעם ניצח 109-101. עם זאת, גם הפעם הודח צירמפילוב בסיבוב השלישי לאחר שנוצח 113-110 על ידי ריוצ'י מורייה היפני.
הוא אף ייצג את נבחרת רוסיה יחד עם אנדריי אברמוב ובאיר בדנוב. הנבחרת הייתה בדירוג הרביעי לאחר שלב הדירוג (צירמפילוב 671, אברמוב 660, בדנוב 658), שהוביל אותם ישירות לשלב רבע הגמר. אולם כבר בשלב זה הם הודחו לאחר הפסד 217-209 לנבחרת סין, שלבסוף זכתה במדליית הארד.
פיקומטר

פיקומטר (לפי הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות מסומן באותיות pm) היא יחידת מידה בה נעשה שימוש בשיטה המטרית. הפיקומטר מהווה אחד חלקי 10 בחזקת 12 של המטר, כלומר אחד חלקי טריליון של המטר, שהוא יחידת הבסיס למדידת מרחקים לפי השיטה המטרית.
הפיקומטר מהגדרתו מהווה אלפית של הנאנומטר, אחד חלקי מיליון של המיקרומטר (מיקרון), ושמותיו הנוספים הם מיקרומיקרון, סטיגמה או ביקרון. בעבר הפיקומטר סומל באותיות µµ. כמו כן, פיקומטר אחד מהווה אחד חלקי אלף של אנגסטרום, שהיא יחידת אורך בה נעשה שימוש בעולם הכימיה ומדידת אורכי גל בעולם האופטיקה.

שימוש

בפיקומטר, על היותה יחידת מידה זעירה וקטנה, נעשה שימוש בפיזיקת חלקיקים, במכניקת הקוונטים, בכימיה ובעולם האקוסטיקה. קוטרם של אטומים שונים נע בין 62 ל-520 פיקומטרים, ואורכו של קשר קוולנטי בין שני אטומי פחמן מוערך ב-154 פיקומטרים. כמו כן נעשה שימוש ביחידת מיזה זו למדידת גודלם או מהירות תנועתם של חלקיקים תת-אטומיים כגון האדרון, פרמיון וכן של תרכובות ותערובות כימיות שונות.
סאנשיין ספיישל

דגם "סאנשיין ספיישל" הנשיאותי

הנשיא פרנקלין רוזוולט שהיה חובב מכוניות קיבל בשנת 1939 בחכירה (ולראשונה לא מכונית שנרכשת על ידי הממשל) לינקולן V12 קונברטיבל שנודעה בשם "סאנשיין ספיישל", בשל העובדה שננהגה תדיר עם גג מופשל. הדגם נבנה בתצורת קבריולט, 4 דלתות.
מחיר בניית הדגם עמד על 8,348.74 דולר (ליצרן פורד), והסבה מיוחדת של הדגם לצורכי השירות החשאי של ארצות הברית עמדה על 4,950 דולר. ההסבה בוצעה על ידי חברת "Brunn & Company, Inc" מהעיר באפלו,  במדינת ניו יורק.
המכונית הייתה הראשונה שנבנתה בהתאם לדרישות של השירות החשאי. דגם ה"סאנשיין ספיישל" נבנה על בסיס פלטפורמה K של לינקולן, עם בסיס גלגלים ענקי של 410 ס"מ. המכונית יכלה להסיע עד 10 נוסעים ולצורך כך צוידה במתלים מיוחדים, מדרגות לצורך נשיאת סוכני השירות החשאי מחוץ לרכב ושני צמיגים רזרביים בצדדים. לאורך שנות השירות שלה עברה המכונית שתי הסבות, הראשונה בשנת 1941, הגג הונמך ב-76 ס"מ מסיבות אסתטיות. ההסבה השנייה והכבדה יותר הייתה בשנת 1942, קצת אחרי המתקפה על פרל הארבור וכניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. אז קיבלה המכונית שמשות ממוגנות ירי, משדר רדיו, אורות אזהרה ואזעקה (סירנה) ותא למקלעים. לאחר השדרוג הגיע משקל המכונית ל-4.2 טונות. 
הנשיא רוזוולט, לפני המכונית הנשיאותית ה"לינקולן", בשנת 1936 ובניגוד להוראות השירות החשאי של ארצות הברית שאסר על הנשיא לנהוג בעצמו במכונית, רכש ונהג בפורד פייטון קופה.