google/wiki40b huggingface dataset:
דנה רון (מנחת טלוויזיה)

ביוגרפיה

רון נולדה בתל אביב בשכונת רמת אביב ג'. עסקה ביחסי ציבור ובהפקת אירועים.
בדצמבר 2010 חדרה לתודעה הציבורית כאשר החלה להשתתף בתוכנית המציאות "האח הגדול" בערוץ 2. היא סיימה את דרכה בתוכנית כשהודחה תשיעית. במהלך התוכנית שודרה בשוגג באתר Mako הערה פוגענית בעלת אופי מיני, שהעיר לרון העורך והבמאי יורם זק, המגלם את האח הגדול. זק התנצל למחרת על הדברים שאמר. בספטמבר 2017 הגישה רון תביעה נגד זק וכן נגד גורמים נוספים בהפקה, בטענה כי נגרמו לה נזקים נפשיים בעקבות הפרשה. באוקטובר 2018 נקבע בגישור בין הצדדים כי הפקת התוכנית ובהם יורם זק ואלעד קופרמן המפיק ישלמו לרון פיצוי בגובה מיליון שקלים. 
לאחר השתתפותה בתוכנית המציאות "האח הגדול" החלה רון בהגשת תוכניות בוקר בערוץ 2 עבור הזכיינית קשת. הראשונה מביניהן הייתה התוכנית "תהיו בריאים" ששודרה פעמיים בשבוע. בחודשים יולי-אוקטובר 2012, הגישה רון את תוכנית הבוקר "יום חדש בקיץ" ששודרה שלוש פעמים בשבוע, במסגרת לוח שידורי הקיץ של ערוץ 2. מנובמבר 2012 עד יוני 2013 הגישה רון את תוכנית הבוקר "הבוקר של דנה" ששודרה בערוץ 2 שלוש פעמים בשבוע.
בתחילת שנת 2014 הנחתה את התוכנית "החברים של דנה", בערוץ 2. במהלך אותה שנה, השתתפה לצד בן זוגה, יריב נתי, בתוכנית המציאות "זוג מנצח VIP", בערוץ 10, בה הם הגיעו למקום השלישי. ממאי של אותה שנה עד יוני 2015 השתתפה בפאנל התוכנית "דיבור ישיר" בערוץ 2 בהנחיית גואל פינטו, ולצדם של אנשי בידור ותרבות נוספים. התוכנית עסקה באקטואליה, בתרבות, בבידור ובטלוויזיה.
בינואר 2016 החלה להפיק סרט קולנוע בהשראת הסיפור שלה מרגע צאתה מבית האח הגדול, לצד המפיק דורון ערן. בסרט אמורה הייתה להימתח ביקורת על התנהלות ערוץ 2 והפקת האח הגדול, לאחר ההטרדה המינית המילולית כלפיה. בשנת 2018 הופסקה הפקת הסרט.

קמפיינים

בשנת 2011 לקחה חלק בקמפיין אופנה עבור חברת האופנה "אלה" של מעצבות האופנה אלה אתגר וגילי בן שושן. בהמשך לקחה חלק בקמפיין אופנה נוסף עבור קטלוג שמלות הכלה של מעצבת האופנה "ליקה".
ב-2014 שימשה כפרזנטורית, עבור מסע פרסום לרשת מוצרי החשמל "ביג אלקטריק", עבורו הצטלמה כוונדר וומן.
ביוני 2015 החלה לשמש כפרזנטורית של קמפיין טלוויזיוני ל"סופר ברקת".
בדצמבר 2016 הובילה את קמפיין הדיגיטל של חברת האיפור והקוסמטיקה הבין לאומית שיסיידו.

חיים אישיים

רון בזוגיות עם סוכן הכשרונות יריב נתי, ולה שני בנים מנישואים קודמים.
כסף קטלני (ספר)

עלילה

בספר זה, הראשון בסדרת הספרים אודות ג'ק ריצ'ר, רב-סרן בדימוס בצבא ארצות הברית, אשר שירת כחוקר לשעבר במשטרה צבאית, מתוארת עלילה אופיינית שעוברת כחוט השני בסדרה. ריצ'ר שהשתחרר  משירותו הצבאי כחצי שנה לפני המתרחש, מגיע למרגרייב - עיירה קטנה בג'ורג'יה שבארצות הברית, כאשר הוא נזכר בדבריו של אחיו כי מוזיקאי בלוז בשם בלייד בלייק מת שם. בהדרגה הוא חש כי העיירה שלווה באופן מחשיד, ולהפתעתו בעודו אוכל בדינר את ארוחת הבוקר שלו, הוא נעצר כחשוד ברצח שאירע ליד מחסנים ששייכים לתחום השיפוט של העיירה. 
חשוד נוסף, בנקאי בשם האבל נעצר לאחר שמספר הטלפון שלו נמצא בנעלו של החשוד, אף הוא באשמת הרצח, מודה מיד באשמה ונשלח עם ריצ'ר למעצר בבית כלא בסוף השבוע. לאחר שהשניים שורדים ניסיון התעללות וניסיון רצח בכלא, מוכחת חפותו של ריצ'ר. ריצ'ר שב לעיר ומסייע בחקירת הרצח לבלש פינלי והשוטרת רוסקאו, אליה פיתח ריצ'ר משיכה. עד מהרה מתברר כי הקורבן אינו אחר מאשר אחיו הבכור ג'ו, אשר שירת במודיעין הצבאי וכסוכן בכיר במשרד האוצר, ונרצח במהלך חקירה שניהל כנגד זייפני כסף. 
בהמשך לאחר שנרצחים מפקד המשטרה מוריסון ואשתו באופן ברוטלי ביותר, מתברר שכנופיה של זייפני כספים שבראשם אב ובנו, ושחלק ניכר מאנשיה היספנים, השתלטה על העיירה, ועושה בה כבתוך שלה. ועולה החשד שראש העיר עצמו משתף פעולה עם כנופיה זו, ואף מפקד המשטרה שנרצח. לאחר שהבנקאי האבל שהוא איש מפתח בפרשה נעלם, ועולה החשד כי נרצח, אשתו של האבל ובניה נשלחים לבית מוגן של ה-FBI. תוך שג'ק ריצר מתחיל לחסל את חברי הכנופיה, שמנסים לפגוע בו, בזה אחר זה, תוך שהוא טומן להם מארבים.
בעלילה מתרחשות כמה תפניות מפתיעות, כאשר מתברר שאנשים שהיה נראה שאפשר לסמוך עליהם מתגלים כחלק מהקנוניה, ועושים את חייהם של שואפי הצדק לקשים יותר. במהלך הסיפור מתגלת קונספירציה מתוחכמת למדי של זיוף דולרים אמריקניים מדויקים מאוד. ובסופו של הספר שנגמר בסוף טוב, הטובים מנצחים (מבלי שנגרם להם נזק רב מדי) והרעים הולכים לגיהנום, והעיירה משוחררת מעולם של הפושעים האכזריים, ומשלטונה של משפחה גזענית ששלטה בה במשך עשרות שנים. ובדפוס אופייני בסדרה, ג'ק ריצ'ר איננו משתקע במקום, אף שיש לו סיבה טובה לעשות כן, אלא ממשיך בנדודיו בתחומה של ארצות הברית הגדולה, כדי לפגוש את ההרפתקה הבאה.

פרסים

הספר זכה בשני פרסי ספרות בריטיים חשובים, פרס אנטוני ופרס ברי.
הזייפנים

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

הפקה

פרט למוזיקה של מריוס רוהולנד, הפסקול מורכב מטנגו קלאסי שנרשם לפני עשרות שנים על ידי נגן המפוחית הארגנטיני הוגו דיאז והקלטות אופרה משנות השלושים והארבעים.

תגובת המבקרים

"הזייפנים" מחזיק בציון של 78/100 באתר Metacritic. הסרט הופיע ברשימת עשרת הסרטים של שנת 2008 באתר. ג'וש רוזנבלט מ"האוסטין כרוניקל" ציין את הסרט בתור הסרט הרביעי הטוב ביותר של 2008 ואלה טיילור מעיתוןLA Weekly תיארה אותו בתור הסרט השמיני הטוב ביותר של 2008.

מדיה ביתית

"הזייפנים" שוחרר (עם כתוביות באנגלית) ב-DVD ובדיסק Blu-ray בבריטניה על ידי Metrodome Distribution ב-17 במרץ 2008 ובארצות הברית על ידי Sony Pictures Home Entertainment ב-5 באוגוסט 2008.
באלאז'ו

היסטוריה

המקום נפתח בשנת 1935 במקום ה"באל ורנה", על ידי ז'ורז' פראנס, המכונה "ז'ו". משמו נגזר השם "באלאז'ו", כלומר "באל של ז'ו". פראנס ניהל קודם לכן באותו רחוב במספר 32 באר בשם "באסטוש". הוא קנה את המקום של באלאז'ו" מבעליו המבוגרים של המלון "ורנה" ששכן בקומה מעל, אחרי שנמצאה במלון גופה של זונה שנרצחה. הצייר ממוצא ברטוני אנרי מאהה, לימים המעצב של מולן רוז', נדרש לעצב את פנים הבר. בהמשך פראנס קנה בית חרושת לרהיטים הצמוד לבית והרחיב את המקום. ב-18 ביוני 1936 "באלאז'ו" המורחב נחנך עם מופע של הזמרת מיסטנגט וזכה בשנים הבאות להצלחה רבה. הבאר, שצויד עם אולם בעל 400 מקומות, הצטיין בערבי הריקודים לצלילי האקורדיון ומשך רבים מהבוהמה וגם מאנשי העולם התחתון שבסביבה. עם הסלבריטאים שפקדו את המקום נמנו הזמרות ארלטי, מרלן דיטריך, הסופרים פרנסיס קרקו, ז'וזף קסל, לואי פרדינאן סלין, מרסל אמה, הבמאי אבל גאנס, העיתונאי פייר לזרף ואחרים.
בימי מלחמת העולם השנייה הבר נסגר. הוא נפתח שוב ב-24 בדצמבר 1944 והפך שוב למקום מבוקש לבילויים וריקודים. חזרה לכאן מיסטנגט, באו גם מוריס שבלייה,ז'אן גאסן, ג'נגו ריינהארדט, פיליפ קלה, מרסל סרדאן, גרגורי פק, רוברט מיצ'ם, סופיה לורן ואחרים. בוצע כאן ריקוד שהולחן על ידי המלחין ג'ו פריווא לכבוד הגעתה של ריטה הייוורת. ב"באלאז'ו" התקיימה חתונתה של אדית פיאף עם ז'אק פילס. מולוג'י שר את השיר "רו דה לאפ" של פרנסיס למארק, יליד הרחוב. בריז'יט ברדו הייתה מגיעה לכאן "אינקוגניטו".
בשנת 1982 הבעלות על הבר עברה לידי רובר לז'א (Lajeat) ובנו, האלוף בגראפלינג ז'אק, המכונה "ג'י קורן". בהזדמנות זאת הוסב המקום לדיסקוטק והותאמו לו התקליטים, התאורה והסאונד. לעומת זאת דאגו לשמר את עיצוב הפנים המקורי של אנרי מאהה משנות ה-1930
בשנת 1994 ז'אק לז'א, בעזרת המתאבקים לשעבר רמי בל ודניאל שמיד צלחו לשמור על הרייטינג של המקום.
באותה תקופה הזמר אלבר דה פנאם (אלבר גרינטוש) אירגן ב"באלז'ו" בכל יום שני את הערבים המכונים "Soirée phare de Tout Paris" -("ערב המגדלור של כל פריז" של כל ה"מקושרים" וה"people") ואחר כך הוסיף ערבים דומים גם בימי חמישי. 
בשנת 2007 עבר הדיסקוטק שיפוץ נוסף, שוב תוך שימור העיצוב המקורי. בשנת 2011, שנת ה-75 של המקום, התקיים בו השלב הסופי של תחרות ה D.J. של צרפת.
איש טלוויזיה פול ורמוס והערוץ הצרפתי פראנס 3 אירגנו כאן את תוכניות הטלוויזיה "ורמוס כובש את בסטיליה".
ב-2015 הופיעה ב"באלאז'ו" הזמרת הוותיקה רז'ין עם המופע שלה " La Guingette de Régine".
בכל שנה מתארגן בדיסקותק "שבוע האופנה" עם הפרזנטציות של מעצב האופנה כריסטוף גיארמה וכמו כן הקורסים לזמרה לילידים של ארמנד אלטאי.
הרווק (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

הפורמט

בכל עונה ישנו גבר רווק אחד וקבוצה של נשים רווקות המתחרות על לבו. בעזרת מבחני התאמה שונים וסדרת דייטים מנפה אחת-אחת הגבר עד שנשארות שתי בנות. בשלב זה מחליט הגבר מי המנצחת, והם ממשיכים יחד במערכת יחסים. בעונה הראשונה של התוכנית הרווק היה גיא גיאור שהשתתף קודם לכן בעונה השנייה של הישרדות. בסיום אותה עונה, בחר הרווק בדפנה דה גרוט כבחירת לבו. העונה השנייה של התוכנית החלה את שידורה ב-12 ביוני 2013, ובה הרווק היה הזמר דודו אהרון שחיפש את בחירת לבו. גמר התוכנית שודר ב-29 באוגוסט 2013 ובו בחר אהרון במתמודדת נטע דנינו כבחירת לבו, זמן קצר לאחר שידור הגמר הודיעו השניים כי הם נפרדו.

פורמטים דומים בישראל

בשנת 2003 שודרה בישראל תוכנית המציאות "קחי אותי שרון" המצויה בפורמט דומה בה רווקה בוחרת את בחיר לבה מתוך מגוון רחב של רווקים.
בשנת 2006 שודרה ב-HOT3 תוכנית המציאות "מכל הבנות בעולם" שבדומה לפורמט "הרווק" קבוצה של נשים רווקות התחרו על לבו של הרווק ארי גולדמן.

העונה הראשונה

בעונה הראשונה הרווק הוא מתמודד "הישרדות" גיא גיאור. בעונה זו בחר הרווק במתמודדת דפנה דה גרוט. השניים היו בני זוג במשך יותר משלוש שנים אך לבסוף נפרדו.

העונה השנייה

בעונה השנייה הרווק הוא הזמר דודו אהרון. עונה זו, בניגוד לעונה הקודמת, הייתה בעלת אווירה קלילה והומוריסטית יותר וכן נשאה את הסיסמה "חייבים לחתן את דודו". בעונה זו בחר הרווק במתמודדת נטע דנינו, הזוג נפרד זמן קצר לאחר שידור התוכנית.
ריטר ספורט

היסטוריה

בשנת 1912, אלפרד ריטר ואשתו קלרה אותה נשא זמן קצר קודם לכן, הקימו מפעל שוקולד בשטוטגרט. מאוחר יותר הם הציגו מותג שוקולד חדש משלהם, בשם: "(Alrika (Alfred Ritter Cannstatt". כשהיקף הייצור גדל והיה צורך בהרחבת המפעל, עברה החברה בשנת 1930 לעיירה ואלנבוך הסמוכה לשטוטגרט. מותג השוקולד "ריטר ספורט" המוכר כיום המיוצר כטבלאות שוקולד ריבועיות הושק בשנת 1932 לאחר שקלרה הציעה ליצור טבלת שוקולד שניתן יהיה להכניסה לכיס מבלי שהיא תישבר.
בעלי החברה נכון לשנת 2017 הם הנכדים של הבעלים המקוריים: אלפרד ט. ריטר ואחותו מארלי הופ-ריטר. בשנת 1990 הם השיקו את פרויקט "Cacaonica" אשר תומך בגידול חקלאי אורגני של קקאו וייעור מחדש של קקאו בניקרגואה. בבעלות החברה תחנת כוח המשתמשת בקוגנרציה, ובנוסף היא גם רוכשת חשמל ממקורות נוספים.
החברה משתמשת במונו-חומרים לייצור חומרי העטיפה של השוקולדים, על מנת לצמצם את הנזק האקולוגי הנגרם מהם. באופן כללי, מוצרי החברה אינם מוכרים באופן רשמי כ"אורגניים" או כמקיימים "סחר הוגן". עם זאת, באפריל 2008 השיקה החברה קו של מוצרים אורגניים בשם "Ritter Sport Bio".
ג'יימס לאודר

סופר

לאודר החל את דרכו כסופר בסדרות הספרים "ממלכות נשכחות" ו"רייבנלופט". שני הספרים וסיפור קצר שכתב על עולם רייבנלופט מתארים את הרפתקאותיה של דמות מטילת אימה בעולם של "רומח הדרקון", לורד סות', ומעלליו בעולם פנטזיית האימה רייבנלופט.
מאמצע שנות התשעים החל לאודר לעסוק בעיקר בפרויקטים עצמאיים. חלק מסיפוריו הקצרים זכו להופיע ברשימות "הפנטזיה והאימה הטובים ביותר" המופיעות מדי שנה. בשנת 2003 היה מועמד בשלב הסופי בתחרות הספר הבדיוני הקצר על הסיפור "הלילה בו שיקגו מתה"; בסיפור זה מופיעה לראשונה דמותו של "האיש המסתורי", הידוע רק בכינוי "הגופה". באותה שנה כתב לאודר את הסיפור "המסכות המתייפחות" ב"צללים מעל רחוב בייקר", ספר המפגיש את שרלוק הולמס עם המיתוס של קת'ולהו, שנכתב על ידי ה. פ. לאבקראפט.
לאודר כתב גם מספר ספרי קומיקס, למספר חברות, בהן ,Devil's Due‏ DC קומיקס ו-Desperado. כמו כן כתב סיפור וערך את סדרות ספרי הקומיקס של "עולמות המבוכים והדרקונים", שהוציאה לאור חברת Devil's Due. במהלך עבודתו כתב גם ספרי הרחבה למשחקי תפקידים שונים, כולל מבוכים ודרקונים והמיתוס של קת'ולהו.

עורך

בתחילת שנות התשעים ניהל לאודר חלק מסדרות הספרים המצליחות של TSR, כמו "הממלכות הנשכחות" ו"רייבנלופט". לאחר מכן שימש כעורך בפועל עבור הסדרה הבדיונית "אגדות פנדרגון", המבוססת על סיפור "המלך ארתור" עבור הוצאת Green Knight, וכן כעורך מייעץ להוצאת ספרי CDS בספרי "עיר הגיבורים". לאודר ערך יותר מתריסר סיפורים קצרים בנושאים מגוונים, כגון גיבורי על וזומבים.
Sin Pijama

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי בקי ג'י, נאטי נטשה, נייט קמפאני, קייל שירר, רפאל פינה, דדי יאנקי, גבריאל ריברה, ריקי מונטאנר, מאו מונטאנר, ג'ון לאונה, קמילו אצ'וורי והופק על ידי יאנקי, גבי מיוזיק, מאו וריקי, לאונה ואצ'וורי.
בנוסף לכך, לשיר יצא רמיקס רשמי אותו עשה קומביה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ ה-Vevo של בקי ג'י ב-20 באפריל 2018. בתחילת הקליפ ניתן לראות את פרינס רויס מקבל הודעה מג'י ונטשה. לאחר מכן ניתן לראות את השתיים עורכות מסיבת פיג'מות.
נכון לאוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-1.5 מיליארד צפיות.
Gboard

היסטוריה

Gboard הושקה לראשונה למשתמשי iOS בחודש מאי 2016. לאחר חצי שנה, בדצמבר 2016, הושקה למשתמשי Android כעדכון עבור אפליקציית Google Keyboard שכבר הייתה קיימת.
בחודש אוגוסט 2016, נוספו השפות צרפתית, גרמנית, איטלקית, פורטוגזית וספרדית אל מנוע החיפוש. באותו החודש, התאפשרה שליחת קובצי GIF. בחודש יולי באותה שנה, נוספה אפשרות של הוספת תמונה כרקע של המקלדת. בחודש פברואר 2017 נוספו השפות קרואטית, צ'כית, דנית, הולנדית, פינית, יוונית, פולנית, רומנית, שוודית, קטלאנית, הונגרית, רוסית וטורקית ובנוסף, המקלדת החלה לתמוך בהקלטות קוליות. באפריל 2017, חברת גוגל הוסיפה כ-11 שפות חדשות.
בחודש יוני 2017, נוספה אופציה לאפליקציה המאפשרת חיזוי ביטויים שלמים במקום מילים בודדות עבור משתמשי אנדרואיד. עבור משתמשי iOS הפונקציה צפויה להגיע במועד מאוחר יותר.
STS-3

המשימה

גם משימה זו בדקה את הביצועים המשולבים של המעבורת, שהייתה רכב חלל חדש עדיין. בנוסף, נשאה מספר ניסויים שבדקו את ביצועי המעבורת, וכן ניסויי תצפית על סערת שמש.
ב-22 במרץ 1982 בשעה 11:00:00 על פי שעון החוף המזרחי של ארצות הברית, זמן השיגור המתוכנן, הקולומביה המריאה בשלישית ממרכז החלל קנדי שבפלורידה (כן 39A).
למעשה, השיגור נדחה בשעה בגלל כשל של מתקן חימום של צינור חנקן קרקעי.
המטרה העיקרית של שיגור זה הייתה בדיקת הזרוע הרובוטית של המעבורת, ובדיקת הבידוד התרמי של מגיני החום על ידי כיוון חלקה האחורי והקדמי של המעבורת לשמש.
לראשונה, בוצעו שורה של ניסויים בגוף החללית, ובהם ניסוי במערכת האלקטרופוריזה (Continuous Flow Electrophoresis System) כדי ללמוד יותר על ההפרדה ברכיבים ביולוגיים, וניסוי ה-Monodisperse Latex Reactor כדי ללמוד על חלקיקי לטקס אחידים בגודל מיקרומטר (uniform micrometre sized latex particles).
במשימה זו הוכנסה לראשונה לשימוש מסילת כושר, לאימון האסטרונאוטים בזמן המשימה כדי להקטין את השפעות חוסר המשקל על גוף האדם. במהלך 10 דקות אימון, עבר כל אסטרונאוט כ-3,000 מייל (כאשר המעבורת בתוכה היה עברה מעל כדור הארץ).
במהלך המשימה שני אנשי הצוות חשו לא טוב, השירותים לא היו תקינים, יחידת העזר לקביעת מהירות (Auxiliary Pacer Unit) התחממה יתר על המידה (אך פעלה היטב בזמן הנחיתה) ושלושה ערוצי תקשורת אבדו ב-26 במרץ.
מספר אריחי מגן נפלו מן החלק העליון של חרטום המעבורת, לפני החלון הקדמי, במהלך השיגור. הדבר נתגלה בצילומים של חלק זה שנעשו מן הזרוע הרובוטית במהלך המשימה. כמו כן, חומר כלשהו נפלט מן המנועים הראשיים של המעבורת במהלך שני ימי הטיסה הראשונים.
משימת STS-3 תוכננה במקור ל-7 ימי שהייה בחלל, אבל המשימה הורחבה ליום נוסף בגלל רוחות עזות באזור הנחיתה, ומסלול נחיתה 23 בקליפורניה ששירת את שתי המשימות הקודמות, שהיה למעשה קרקעית של אגם יבש, היה רטוב מכדי לאפשר נחיתה מוצלחת.
לבסוף, הנחיתה התקיימה ב-Northrup Strip (שמה שונה לאחר מכן ל-White Sands Space Harbor) בניו מקסיקו, בשעה 9:05 בבוקר על פי שעון MST.
STS-3 הייתה המשימה היחידה שנחתה באזור זה. נראה היה כי המעבורת יכולה לנחות על חול, אך בפועל הדבר גרם לנזקים.
במשימה זו הקולומביה הקיפה 130 פעמים את כדור-הארץ בגובה מסלול של 272 ק"מ וגמעה כ-5,400,000 ק"מ במשך 8 ימים, 4 דקות ו-46 שניות. בסה"כ נשרו 36 אריחי בידוד ו-19 ניזוקו. 
המעבורת הוחזרה למרכז החלל קנדי ב-6 באפריל 1982.
אדא הורן

קורות חייו

למד בישיבות בפרשבורג ובפראג, ומאוחר יותר באוניברסיטת פשט. בפשט עבד כעיתונאי בעיתונים היהודיים "פעסטער צייטונג", "די אלגעמיינע צייטונג דעס יודענטומס", ו"דר אוריינט". פמפלט שלו בשם "לשאלת היהודים בהונגריה" (Zur Juden Frage in Ungarn) נדפס בעיר ב-1848. באותה שנה הקים את העיתון Der Ungarische Israelit.
הוא נטל חלק במהפכה ההונגרית של 1848. במהלכה התמנה לראשה של "אגודת הרפורמה" הקיצונית בבירה ונשלח לברלין ללמוד מהרב שמואל הולדהיים. הוא עזב את הבירה בקיץ 1849, כשכוחות האויב התקרבו אליה, והתנדב לשמש רב צבאי במצודת קומארום הנצורה, מעוזם האחרון של המורדים. יחד עם הרב לאופולד לעף, שרדף את אגודת הרפורמה שלו בעזוז קודם לכן, היה היחיד שקיבל מינוי כזה בשנות המהפכה. ביוזמתו פקד הגנרל במקום, גיורג קלופקו, לאפשר לכל החיילים היהודים לחגוג את סוכות. איינהורן לא נטש את המבצר עד ליום הכניעה הרשמי ב-3 באוקטובר. עם דיכוי המהפכה שב לביתו אך לא חש בטוח ונמלט לווינה ומשם לפראג כשהמשטרה הקיסרית בעקבותיו. ב-1850 הגיע ללייפציג ובה שהה כשנתיים. בלייפציג המשיך לכתוב תחת שם העט ששימש אותו מתחילת המהפכה "אדא הורן". ב-1869 התאפשרה חזרתו להונגריה, וזמן מה אחרי כן נבחר כחבר הפרלמנט מטעם מחוז פוז'ון. ב-1872 ניצח בעיר הולדתו נאג'אויהלי וב-1875 נבחר מטעם מחוז טרזווארוש בבירה. באותה שנה התמזגו מפלגת המרכז-שמאל האופוזיציונרית של הורן ומפלגת דיאק השלטת ליצירת המפלגה הליברלית, שהחזיקה ברוב גדול. הוא מונה לשמש כשר המסחר, התעשייה והחקלאות בממשלתו של קלמן טיסה, היהודי הלא-מומר היחיד שהגיע לדרגה כזו עד ל-1917, כשוילמוש ואז'וני קיבל את תפקיד שר המשפטים. הורן נפטר זמן קצר לאחר שנכנס למשרה; 70,000 איש השתתפו בלווייתו.
למרות עמדותיו הליברליות, במאבק בין הזרמים ביהדות הונגריה שהוביל לקרע ביהדות הונגריה צידד בצד האורתודוקסי. הנאולוגים האשימו אותו בכך שעשה זאת תמורת תמיכת יריביהם במפלגת האופוזיציה, עמה היה מזוהה.
איידק

איידק, או בשמו הלועזי המוכר יותר IDEC (ראשי תיבות של International Democratic Education Conference) הוא כנס בינלאומי של תנועת החינוך הדמוקרטי. הכנס מתרחש מדי שנה במקומות שונים בעולם, ללא ארגון מרכזי המארגן כנסים ובוחר מיקומים. בכל כנס נבחרים מארגני הכנס הבא. הכנס הראשון התקיים בשנת 1993 בבית הספר הדמוקרטי בחדרה, בישראל, ואורגן על ידי יעקב הכט, שלקח מאז חלק פעיל בכנס כמעט בכל שנה.
בשנת 2017, חוזרת מדינת ישראל לארח את הכנס בעיר חדרה ובגבעת חביבה, בשיתוף פעולה של ארגון ערי חינוך והמכון לחינוך דמוקרטי.

היסטוריה

מאז 1993 התקיים כנס IDEC בכל שנה, למעט שנת 2001. באותה השנה נאלצו לבטל את התוכניות לכנס שמאורגן בשיתוף פעולה ישראלי-פלסטיני, ובמקומו התרחש אירוע קטן יותר בארגון ישראלי, בו השתתפו יהודים, ערבים, וגרמנים. 
לאחר שקבוצה הסכימה לארגן כנס, הפרטים כולם נמצאים בידי אותה הקבוצה - תאריכים, משתתפים, מחירים, לינה, וסגנון הכנס. אורכו של הכנס משתנה מדי שנה - הכנס הראשון ארך יומיים, ולעומתו ארך הכנס ב-1997 שבועיים. תלמידים מבתי הספר המארחים כמו גם תלמידים אורחים לוקחים חלק פעיל בארגון הכנסים; הכנס בבית הספר סאנדס בשנת 1997 והכנס בטוקיו בשנת 2000 אורגנו כמעט לגמרי על ידי תלמידים.
רחל גלעין

רחל גלעין (נולדה ב-7 בפברואר 1949 בסטוקהולם, שוודיה) היא מלחינה ישראלית.

ביוגרפיה

רחל גלעין (גלוכוביץ') נולדה בשנת 1949 בסטוקהולם בירת שוודיה, בתם של גרשון וצופיה גלוכוביץ', ילידי פולין וניצולי השואה. אמה הייתה מחלוצות הספרנות הממוחשבת בשוודיה ואביה היה לוחם בצבא פולין החופשית בצפון נורווגיה ונעשה יותר מאוחר מהנדס.
גלעין החלה ללמוד פסנתר בגיל 9. היא למדה מוזיקולוגיה חינוך וקולנוע באוניברסיטת סטוקהולם. בהמשך למדה לתואר ראשון בשפות שמיות עם התמחות בשפה העברית באוניברסיטת אופסלה וסיימה את לימודיה בשנת 1974.
בשנת 1975 עלתה לישראל ולמדה קומפוזיציה אצל לאון שידלובסקי באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין שבאוניברסיטת תל אביב. שם סיימה תואר ראשון במוזיקה בשנת 1984 ותואר שני במוזיקה בשנת 1988, ולמדה אצל מלחינים רבים כמו יצחק סדאי, יוסף דורפמן ומרדכי סתר.
בשנת 1980 השתתפה בקורס לקומפוזיציה בצרפת בהדרכתו של ויטולד לוטוסלבסקי, ובשנת 1984 לקחה חלק בסמינר הקיץ למוזיקה חדשה בדרמשטדט שבגרמניה.
את יצירותיה הראשונות שזכו לפרסום כתבה גלעין בשנות השמונים, בזמן לימודיה אצל ליאון שידלובסקי - "התנפצות ים-הקרח" ו"מעגלים". סך הכל חיברה גלעין כ-40 יצירות הכוללות 2 סימפוניות, 4 יצירות נוספות לתזמורת, מוזיקה קולית, מוזיקה קאמרית וכן יצירות לכלי סולו. יצירותיה בוצעו על ידי התזמורת הפילהרמונית בישראל כמו גם בשוודיה, וארצות הברית. ב-2003 קונצרט שלם הוקדש ליצירותיה במיינץ שבגרמניה ומאז יצירותיה מבוצעות שם בקביעות. ב-2009 צוינו חגיגות יום הולדתה השישים בישראל ובשוודיה בקונצרטים, ובשידורי רדיו חגיגיים.
סגנונה המוזיקלי עבר שינוי, כמו רבים מהמלחינים בתקופתה, מסגנון מודרניזם ארופאי, לסגנון פוסט מודרני המשלב סגנונות רבים. גלעין הלחינה טקסטים רבים מהתנ"ך, וניכרות ביצירתה השפעות של תרבות יהודית אירופית.
מבין המבצעים הבולטים של יצירותיה- שרה פוקסון-היימן, מיכל טל, זמרת האלט מירה זכאי, זמרת הסופרן רונה ישראל קולת ועוד רבים אחרים.
בשנת 2011 הועבר ארכיון יצירותיה למחלקת המוזיקה בספרייה הלאומית בירושלים.
אייל אלדי

תפוצה ובית גידול

האייל האלדי הוא יליד דרום ומזרח אסיה, ותפוצתו ההיסטורית השתרעה בעבר החל מצפון מזרח הודו ועד דרום סין וייטנאם וקמבודיה. כיום התפוצה נחלקת לארבעה חלקים עיקריים המאוכלסים על ידי שלושה תת-מינים, ומבודדים מבחינה גאוגרפית: 1. האייל המניפורי המוגבל לאוכלוסייה קטנה במניפור שבהודו; 2. האייל התאילנדי הנפוץ בקמבודיה ולאוס, ונצפה בעבר גם בתאילנד ובווייטנאם ומשערים כי נכחד שם כיום; 3. האי האינאן (סין. בעבר גם בדרום סין) המאוכלס אף הוא על ידי האייל התאילנדי (נחשב לעיתים כתת-מין נפרד); 4. האייל הבורמזי המצוי במרכז מיאנמר, וייתכן כי נכחד כבר במערב תאילנד.
בית הגידול משתנה בין תת-המינים: ה"סאנג'אי" המצוי במניפור ב"אגם לוקטאק", חי באזורי ביצות בעלי צמחייה מקומית הנקראת "פהומדי". לתת-מין זה יש פרסות רחבות המסייעות לו ללכת בקלות באדמה בוצית. האייל הבורמזי אינו קשור לביצות ומצוי בשלושה סוגי יערות: יער נשיר יבש, יער נשיר לח, ויער מעורב עם עצי טיק. האייל התאילנדי חי אף הוא ביערות נשירים ולעיתים גם ביערות מונסון. האחרונים נצאים גם בעמקים ובהרים, ובעבר תועדו גם בשטחי מרעה, סוואנות, יערות גשם ממוזגים, יערות ירוקי עד ויערות אורן. אף על פי שהשניים אינם חיים באזורי ביצות, קורה מדי פעם שיש הצפה ביער ואז הללו אינם מהססים להיכנס למים להתפלש או לאכול; במקרה של הצפות גבוהות האיילים עולים על תלוליות עפר או לאזורים הרריים מעט. כל השלושה נמנעים מצמחייה נמוכה בעלת קני במבוק, מיערות סבוכים ומאזורי חוף, ומצד שני נכנסים לפעמים לשטחים חקלאים וניזונים שם על גידולים.

אקולוגיה והתנהגות

בין ההרגלים המשותפים לכל תת-המינים של האייל האלדי: פעילים ברוב היום ומחפשים מחסה מהשמש בשעות הצהריים, ונודדים לתקופות קצרות בעונה היבשה בחיפוש אחר מזון ומים. איילים אלה גם באים לאזורים שונים בעקבות עשבים חדשים הצומחים לאחר השריפות הגדולות בחודשי פברואר ומרץ. במהלך חיפושיהם אחר מזון הם חולפים בשטח של 2.7 קמ"ר-3.5 קמ"ר. התזונה שלהם בטבע מורכבת ממגוון רחב של עשבים, עשבי תיבול, צמחים עשבוניים, דשאים, נבטים, פירות או פרחים שנפלו, וצמחי ושרכי מים; כמו כן הם נוהגים לפלוש לשטחים מעובדים ולרעות בגידולים של דגן, אורז קטניות, תירס, אפונה, ענבים, ועוד. כאשר האיילים סמוכים לאזורים חקלאיים (בעיקר כשהמזון הטבעי שלהם דליל) הם מסתתרים במשך היום ביער ומתגנבים בלילה לשדות. האיילים האלדים מבקרים בקביעות באתרי מלח, וישנם דיווחים כי הם מסוגלים לחיות מספר ימים ללא מים.
מרבית המחקרים על מחזור החיים של האייל האלדי בוצעו על ידי מכשירי מעקב שהוצמדו לצווארם של 11 זכרים ו-8 נקבות:
נקבת האלדי חיה בדרך כלל בבדידות או עם צאצאיה, אולם במהלך עונת הרבייה הנקבות מתאספות בעדרים של עד 50 פרטים. זכרים בוגרים חיים אף הם בבדידות מלבד עונת הרבייה, ואילו צעירים חיים בקבוצות קטנות. במהלך היחום הזכרים מתחרים אחד עם השני כדי לשלוט על ההרמון. תקופת ההריון היא 240-220 ימים וההמלטה של עופר אחד או שניים מתרחשת אצל תת-המין המניפורי בין אוקטובר לסוף דצמבר ואילו אצל תת-המינים הבורמזי והתאילנדי בין חודשי אוקטובר ונובמבר. העופר נולד עם כתמים לבנים הנעלמים עם הגיל ושוהה בצמחייה בשבועות הראשונים לחייו. הגמילה מתרחשת בגיל שבעה חודשים, והעופרים מגיעים לבגרות החל מגיל שנה וחצי ועד שנתיים.

מספרים

מספרם של האיילים האלדים בטבע נאמד בכ-186 פרטים של אייל מניפורי (2004); 2,200 פרטים של האייל הבורמזי (אומדן האו"ם 1992); ולמעלה מ-1,000 פרטים של אייל תאילנדי (2004). נכון לשנת 2003, המספר המוערך של תת-המינים בגני חיות ובמכלאות הוא: 180 פרטים מתת-המין המניפורי; 1,100 פרטים מתת-המין הבורמזי; וכ-23 פרטים מתת-המין התאילנדי.
צבא לבנון

היסטוריה

ב-17 בספטמבר 1983 נערכה הגיחה הקרבית האחרונה של חיל האוויר הלבנוני. שלושה מטוסי הוקר הנטר מדגם F.Mk.70 נשלחו לתקוף עמדות דרוזיות. אחד המטוסים נפגע והתרסק, וטייסו הצליח לנטוש בקושי מעל הים. ההנטר השני נפגע קשות ונחת נחיתת אונס. ההנטר השלישי לא שב לבסיסו אלא טס לאקרוטירי שבקפריסין, שם ביקש הטייס מקלט מדיני.

גיוס

בעבר היה נהוג בלבנון גיוס חובה של הגברים הכשירים לשירות למשך שנה. ב-4 במאי 2005 אומצה מדיניות גיוס חדשה, במסגרתה קוצר שירות החובה למשך שנתיים לשישה חודשים בלבד, ולאחר מכן יהפוך השירות הצבאי להתנדבותי.

פעולות צבאיות בשנים האחרונות

בזמן מלחמת לבנון השנייה הותקפה לבנון מהאוויר, מהים וביבשה על יד צה"ל. צבא לבנון כמעט לא השתתף בלחימה (אולם לפי צה"ל, מכ"ם חוף של צבא לבנון סייע לחזבאללה לכוון את הטיל שפגע באח"י חנית.) אנשי צבא ככל הנראה נפגעו במהלך הלחימה, ואתר האינטרנט של הצבא פרסם שמות חייליו שנהרגו. לחיל האוויר הלבנוני לא היו כלי טיס שיכולים היו להתמודד עם מטוסי חיל האוויר הישראלי. לצבא יש תותחי נ"מ, ודוברי הצבא טענו שנעשה בהם שימוש, אך לא דווח על כלי טיס ישראלי שנפגע מאש נגד מטוסים של צבא לבנון.
עם תום המשבר החל צבא לבנון להתפרס מדרום לנהר הליטני בפעם הראשונה מאז שנת 1968, בהתאם להחלטה 1701 של מועצת הביטחון של האו"ם, אך אנשי צבא לבנון הבהירו שלא יפרקו את חזבאללה מנשקו.
במאי 2007 התפתח עימות בין צבא לבנון לבין ארגון מוסלמי קיצוני בשם פתח אל-אסלאם, שהתבסס במחנה הפליטים הפלסטיני נהר אל-בארד בצפון המדינה. המאבק נמשך שלושה חודשים, ובמהלכו פונו רוב תושבי המחנה, והצבא השתמש באש ארטילרית ובירי ממסוקים כדי להכניע לבסוף את לוחמי פתח אל אסלאם.
בתחילת מאי 2008 פרצו קרבות בין לוחמי חזבאללה ותומכי הארגון לבין לוחמים לא-סדירים של סיעות המתנגדות לו. הצבא נמנע מלהתערב בלחימה עצמה, אך התפרס באזורי הקרבות כאשר שככה.
צבא לבנון מתנגד לפעולות צה"ל במובלעות, כולל גיזום עצים שמפריעים לאבטחה סביב הגדר. במהלך אחת מפעולות הגיזום השגרתיות ב-2010, שלא כללה מעבר קרקעי, חיילי צבא לבנון ירו למוות בסא"ל דב הררי, מפקד הגדוד ברכס רמים. צה"ל השיב באש והרג ארבעה חיילים לבנונים. כבר למחרת המשיך צה"ל בפעילויות הגיזום. עד לאותו אירוע צה"ל התייחס לצבא לבנון כאל גורם זניח ומאז התקרית צבא לבנון נחשב לאויב ודאי.

עתידו של הצבא

ממשלת לבנון ערכה הסכמים עם ממשלות ארצות הברית, בריטניה, צרפת, ירדן ומצרים כדי להכשיר את צבאה לעתיד. הממשלה גם שמה לעצמה למטרה לבצע מודרניזציה בצבא ובזרועות הביטחון לאחר נסיגת צבא סוריה משטח המדינה באפריל 2005. בתקופת ראש הממשלה פואד סניורה הועברו ב-400 מיליון דולר בסיוע אמריקני לכוחות הביטחון הלבנוניים, בניסיון לחזק את ממשלתו הפרו-מערבית של סניורה.