google/wiki40b huggingface dataset:
מרשל ואן אלסטין

תרומתו למחקר

ואן אלסטין תרם משמעותית להבנת שוק המידע. יחד עם שני בוגרים מ-MIT לודר ווואש, הם היו הראשונים להראות כי הפעלת מנגנונים כלכליים ולא טכנולוגיים על דואר אלקטרוני, יוצרים מיון יותר מאשר כל מסנן לספאם. מדובר בהחלת "איתות" ו-"מיסוך" אשר מקדמים תקשורת בעלת ערך על חשבון תקשורת בזבזנית. מנגנון נוסף שעליו חשבו ואן אלסטיין עם לודר וואש הוא מנגנון למניעת האסימטריה של המידע- אשר נותן לאנשים את המודעות לעלויות העברת המידע הלא שימושי  ("תאוריית קונספט תשומת הלב בכלכלה" ). יחד עם  פרופ' ג'ופרי ג'י פרקר , הוא תרם לביסוס הספרות בתחום "רשתות דו-צדדיות" , וחידוד בתחום השפעות הרשת , אשר מסביר כיצד חברות יכולות לרכוש מידע במחיר אפסי. תמחור מסובסד והשפעות רשת דו-צדדית יכולות לגרום לשווקים להיות נשלטים על ידי כמה חברות. מאפיינים אלה, מעידים על אסטרטגיות של החברות והפעלת חוק ההגבלים העסקיים.
לעיתים תכופות הוא מוזמן להרצאות בכנסים בינלאומיים כמציג המרכזי, כמחבר וכבעל הפטנטים על אמצעי שמירת פרטיות התקשורת ומניעת דואר זבל. הוא בעל ארבעה פטנטים רשומים: 
1. פתרונות כלכליים לבעיית הספאם (An Economic Solution to the Spam Problem).
2. שיטת ניהול רשימות היתרים (Method for managing a whitelist). על כך קיבל גם פרס National Science Foundation CAREER Awards, בשנת 2011. 
3. שיטות ומערכות המאפשרים ניתוח של תוכן תקשורת תוך שמירה על סודיות (Methods and systems fosr enabling analysis of communication content while preserving confidentiality).
4. שיטה למעקב ואיתור רעיון שימוש חוזר (Method For Tracking And Tracing Idea Reuse).
ואן אלסטין שותף בפלטפורמת פסגה לאסטרטגיה אשר נערך מידי קיץ ב-MIT Media Labs.
לאחרונה יחד עם סינאן אראל חקר את השאלה של איזה מבני רשת חברתית מספקים גישה טובה יותר למידע חדשני. ברשתות חברתיות, אנשים יכולים לאבטח מידע חדש על ידי גישור שתי רשתות שאינן קשורות האחת לשנייה בשום דרך. מידע מגוון מתקבל מקשרים ומרשתות שבשליטה מרחוק. יחד עם זאת, מידע מסוג זה בדרך כלל מתקבל בשיעור נמוך יותר מאשר המידע המתקבל מקשרים מקומיים. למרות שהמידע המתקבל מקשרים מקומיים הוא בעל יתירות, ובשל כך ששיעור זרימת המידע כל כך גבוה אנו מקבלים מידע יותר חדיש. אראל וואן אלסטין כינו את היתרון של מבנה מגוון יותר ביחס ליתרון גבוה יותר של זרימת המידע "הפער בין גיוון רשתות התקשורת ורוחב הפס". הפער נובע מכך שרשתות מגוונות יותר, המתיימרות לספק מידע חדיש יותר מכילות בדרך כלל קשרים חלשים יותר, שבהם המידע הזורם הוא פחות חדש.

אישי

ואן אלסטין הוא בנו של המחוקק המשפטי האמריקאי ויליאם ואן אלסטין . ב-7 בספטמבר 2010, באמצעות פעולת היימליך, הציל את חייו של הזמר רון קנולי , שנחנק בזמן ששהה במלון בוושינגטון הבירה.
בית הכנסת גמילות חסדים בסוצ'אבה

בית הכנסת גמילות חסדים (ג"ח) הוקם בסוצ'אבה (Suceava) בשנת 1870, במימון המוסד לגמילות חסדים המקומי ומשום כך נקרא על שמו. בית הכנסת שוכן ברחוב דימיטריה אונצ'יול (ברומנית: Dimitrie Onciul) מס' 7, במרכז העיר סוצ'אבה. הוא בית הכנסת השני שהוקם בעיר לאחר בית הכנסת הגדול שהוקם במאה ה-18 ונשרף ב-1771, ואת אבן הפינה למבנה החדש שהוקם ב-1799 הניח ר' חיים טירר מצ'רנוביץ.
לבית הכנסת יש מבנה אסימטרי משום היותו מורכב משני מבנים מחוברים וסגנון הבנייה מעורב. הוא שופץ כמה פעמים, בשנים 1910, 1975, 1983 ו-2003. עזרת הנשים נתמכת על ידי 12 עמודים מעוטרים המסמלים את שבטי ישראל. לאחר השיפוץ האחרון נכלל בית הכנסת ברשימת אתרי המורשת המוצגים בפני המבקרים באזור.
הוא בית הכנסת היחיד שנותר מעשרת בתי הכנסת שפעלו בסוצ'אבה, כשאת השאר הרסו הקומוניסטים.
בבית כנסת זה כיהנו, בין היתר, ר' משה הגר, הרבי משאץ-ויז'ניץ הראשון ובנו, ר' חיים הגר שירש אותו גם כאדמו"ר משאץ-ויז'ניץ.
ועדת הכנסת

בישראל, ועדת הכנסת היא הוועדה העוסקת בתקנון הכנסת ועניינים הנובעים ממנו; חסינות חברי הכנסת ובקשות לנטילתה; סדרי הבית; המלצות על הרכב הוועדות הקבועות והוועדות לעניינים מסוימים, ויושבי-ראש שלהן; תיחום ותיאום הוועדות; העברת בקשות המוגשות לכנסת מן הציבור ליושב ראש הכנסת או לוועדות המתאימות; דיון בתלונות על חברי הכנסת; תשלומים לחברי הכנסת; דיון בבקשות ובעניינים שאינם נוגעים לשום ועדה או שלא נכללו בתפקידי ועדה אחרת.
ריצ'רד ד. קלארק

ביוגרפיה

קלארק נולד בשטוטגרט שבגרמניה המערבית, בן לאב ששירת בכוחות הצבאיים האמריקאים שהוצבו במדינה. ב-1984 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. 
החל את שירותו כמפקד מחלקה רובאית בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר 48 בדיוויזיה המשוריינת השלישית. פיקד על פלוגה בגדוד השני של רגימנט החי"ר ה-502 ועל פלוגת התצפיות של הדיוויזיה המוטסת ה-101. בתקופה זו השתתף במלחמת המפרץ. ב-1992 עבר לשרת ברגימנט הריינג'רס ה-75, שימש קצין אימונים, פיקד על פלוגת הסיור שלו, ועל פלוגה בגדוד השלישי. לאחר מכן שירת כקצין מבצעים וסגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט החי"ר השישי של הדיוויזיה המשוריינת הראשונה. ב-1999 מונה לסגן מפקד חטיבת הצנחנים ה-173, בתפקיד זה נטל חלק בכוח קוסובו במקדוניה. 
במרץ 2002 מונה למפקד הגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים ה-504 בדיוויזיה המוטסת ה-82. במאי 2004 מונה למפקד הגדוד הראשון ברגימנט הריינג'רס ה-75. באוגוסט 2007 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75. באוגוסט 2009 מונה לקצין אג"ם של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ובאוגוסט 2011 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה ההררית העשירית. בתפקידי פיקוד אלו הוצב שלוש פעמים באפגניסטן וארבע פעמים בעיראק. בינואר 2013 מונה למפקד הצוערים באקדמיה הצבאית הלאומית. 
באוקטובר 2014 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82, במסגרת זו פיקד על כוחות היבשה של בעלות הברית ב"מבצע נחישות טבועה" ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. באוגוסט 2016 מונה לסגן ראש אגף תכנון ומדיניות במטות המשולבים. באוגוסט 2017 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש האגף.
במרץ 2019 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים והועלה לדרגת גנרל.
קלארק בעל תואר שני בניהול מהקולג' הבנדיקטי בקנזס, בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה מהמכללה הלאומית למלחמה.
הפונקט הגדול

הפונקט הגדול הוא כינוי לסלקציה כללית של 50 אלף מיהודי הערים בנדין, סוסנוביץ ודומברובה גורניצ'ה באזור זגלמביה, פולין, שערכו שלטונות גרמניה הנאצית ב-12 באוגוסט 1942.
הפעולה נעשתה באמצעות תרגילי הסחה בקנה מידה רחב לצורך הטעיית היהודים. הגרמנים מיינו את היהודים וניפו מהם באמצעות "טיהור" כ-12,500 בני אדם אשר נחשבו "בלתי פרודוקטיביים" (לא יצרניים, כלומר בעלי כושר עבודה נמוך). עם אנשים אלה נמנו בעלי משפחות גדולות, ילדים, נתמכי סעד, נכים, חולים וזקנים. כל אלה גורשו לאושוויץ להשמדה השיטתית שהחלה במאי 1942. היתר נשלחו לעבוד במפעלים גרמניים. לפעולה רבת היקף זו קדמו טיהורים בקנה מידה קטן יותר, וגם לאחריה נערכו טיהורים נוספים, עד שקהילות יהודי זגלמביה חוסלו לגמרי.
לזכרם של הנספים ניטע "יער קדושי זגלמביה", ליד מודיעין.
יחסי מולדובה–מונקו

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת מולדובה לבין נסיכות מונקו כוננו ב-8 בספטמבר 2011. הסכם שיתוף פעולה בין רפובליקת מולדובה לנסיכות מונקו נחתם ב-4 במאי 2017 בקישינב, בעת ביקורו של אלבר השני, נסיך מונקו במדינה. ב-2010, עוד לפני כינון היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין המדינות נחתם הסכם שיתוף פעולה בנושא כלכלה.
מונקו אשר ערך חשוב לה הוא שמירה על הסביבה, משתפת פעולה עם מולדובה בנושאים הקשורים לכך.
פאביו ג'וניור פריירה

קריירה

פאביו ג'וניור גדל במדינת מינאס ז'ראיס בברזיל, והחל את הקריירה שלו ככדורגלן בקבוצה מקומית קטנה, עד שעבר בשנת 1997 לקבוצת קרוזיירו. כשעלה לקבוצה הבוגרת הבקיע שערים רבים, ולאחר שרשם 12 הופעות ו-8 שערים בנבחרת הצעירה של ארצו, זומן ג'וניור לנבחרת ברזיל בשנת 1998, ובסך הכל רשם בשנה שלאחר מכן שלוש הופעות במדי הנבחרת הלאומית.
בשנת 1999 עבר לקבוצה האיטלקית רומא תמורת סכום של 15 מיליון דולר. לאחר כמעט שנתיים ברומא, בהן לא הצליח להשתלב בקבוצה, חזר לקרוזיירו, ולאחר מכן שיחק גם בפלמיירס, ויטוריה דה גימארייש ואתלטיקו מיניירו. לאחר גיחות קצרות לליגות הבכירות ביפן ובקטר, הוחתם ג'וניור בקבוצה הגרמנית בוכום בשנת 2006. ג'וניור שיחק עונה אחת בקבוצה, והבקיע במדיה שלושה שערים בבונדסליגה.
לקראת עונת 2007/2008 הגיע ג'וניור לישראל וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך מול שירוקי במסגרת מוקדמות גביע אופ"א. במחזור השני של ליגת העל הבקיע את שער הבכורה שלו, בהפסד 1–2 לבית"ר ירושלים באצטדיון בלומפילד. כבר בתחילת העונה נקלעה הקבוצה לתחתית הטבלה וג'וניור לא הצליח להבקיע שערים רבים, אך במחזור התשיעי העניק לקבוצה את ניצחונה הראשון באותה עונה, כשכבש את שער הניצחון (1–0) בדרבי מול מכבי תל אביב. ג'וניור הפך לאהוב על האוהדים כשכבש צמד בדקות האחרונות של הדרבי השני באותה עונה, והעניק לקבוצתו ניצחון 3–1, והוסיף שער נוסף בניצחון 3–1 על בית"ר ירושלים בסיבוב השלישי. בסך הכל כבש ג'וניור 11 שערים במדי הפועל תל אביב בכל המסגרות, והעפיל עם הקבוצה לגמר גביע המדינה. בתום העונה סיכם עם הנהלת הקבוצה על קיצוץ שכרו על מנת להישאר במועדון, אך לבסוף החתימה הקבוצה את החלוץ סמואל יבואה, ופאביו ג'וניור שוחרר מהפועל תל אביב.
בקיץ 2008 חזר פאביו ג'וניור לברזיל וחתם בקבוצת באהיה, ולאחר מכן שיחק בקבוצות נוספות בברזיל. בשנת 2010 חתם בקבוצת אמריקה מיניירו. בעונתו הראשונה במועדון כבש 19 שערים והעפיל עם הקבוצה לליגה הראשונה. בעונה שלאחר מכן כבש ארבעה שערים אך לא הצליח לסייע לקבוצה להינצל מירידה בחזרה לליגת המשנה, ובעונת 2012 כבש 14 שערים. בינואר 2014 עבר לקבוצת מינאס בוקה, וכעבור חמישה חודשים חתם בקבוצת בואה אספורטה, אך במדיה שיחק שלושה חודשים בלבד. לאחר חצי שנה שלא שיחק, ב-31 בינואר 2015 חתם בקבוצת גוארני MG. בינואר 2016 חתם בקבוצת וילה נובה, ובתום העונה פרש ממשחק פעיל.
שיראל ביתן

קורות חיים

שיראל ביתן נולדה בצרפת כבתם של הזמרת האמריקנית ג'ין מנסון ומפיק הקולנוע הצרפתי-יהודי אנדרה ג'אווי, ובשנות ילדותה חיה בין צרפת לבין ארצות הברית. ב-1996, בגיל 18, הגיעה לישראל בחיפוש אחר שורשיה היהודיים, ונרשמה ללימודי עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. לאחר מכן למדה מוזיקה בבית הספר רימון. היא עברה ללונדון להמשך הקריירה המוזיקלית, שם קיבלה ב-2001 את תפקיד אסמרלדה במחזמר "הגיבן מנוטרדאם". היא הופיעה בתפקיד זה על הבמות בצרפת, בלגיה, שווייץ וסין.
ב-2003 הוציאה את אלבומה הראשון – "All the Ways" ("כל הדרכים"). ב-2004 קיבלה תפקיד ראשי במחזמר בהפקה צרפתית "Les enfants du Soleil" ("ילדי השמש"). אלבומה השני, "Under the Tree" ("תחת העץ"), יצא ב-2006. באותה שנה גם קיבלה תפקיד בסרט הקולנוע "ירושלים, ירושלים" בבימויו של הבמאי היהודי-צרפתי אלי שוראקי, העוסק במלחמת העצמאות של ישראל.
ב-2006 החלה ביתן לעבוד על עיבוד לאנגלית של המחזמר הצרפתי "Le Sel et le Miel" ("המלח והדבש") שעלילתו מעוגנת בהיסטוריה היהודית, השואה והתקומה. במהלך העבודה על המחזה התאהבה במפיק הצרפתי-יהודי ברנאר ביתן, והשניים נישאו בירושלים בדצמבר 2006. ביוני 2008 עלתה הצגת הבכורה של המחזמר בגרסתו האנגלית בשם "Salt & Honey" ובכיכובה של ביתן.
מפברואר עד מאי 2012 השתתפה בגרסה הצרפתית של המחזמר "אבניו קיו" שהועלתה בפריז. בפברואר 2013 יצא לאור אלבומה השלישי, "Old Things" ("דברים ישנים").
ביתן עברה תהליך גיור (אימה ג'ין מנסון אינה יהודייה), ומחזיקה באזרחות ישראלית, צרפתית ואמריקנית. היא מתגוררת לסירוגין בפריז ובתל אביב, ומגדלת שני ילדים עם בעלה ברנאר ביתן.
ב-2014 התמודדה, עברה את שלב האודישן והתקבלה להשתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "The Voice ישראל" מבית "רשת מדיה". היא הגיעה עד לשלב רבע הגמר.
ב-2015 השתתפה כאחת מהמתחרות בשעשועון "לעוף על המיליון".
פדרו דה סן חוסה בטאנקור

ביוגרפיה

נולד בטנריפה שבאיים הקנריים למשפחה חקלאית. עבד כאיכר. בגיל 23 עזב את ארצו והפך למיסיונר בגואטמלה, שם הקים את "מסדר גבירתנו של בית לחם" ובתי חולים. עבודת הצדקה שלו התפשטה במהירות ברחבי מרכז אמריקה. נפטר ב-25 באפריל 1667.
הוא קודש על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 2002 כקדוש הראשון של האיים הקנריים, גואטמלה ואמריקה המרכזית. חגו נחגג ב-24 באפריל.
עקב העבודה המיסיונרית שלו הוא ידוע בכינוי "פרנציסקוס מאסיזי האמריקאי", ונחשב כמטיף הגדול ביותר של איי הודו המערבית.
אוליב פרמסטד

אוליב פרמסטד (באנגלית: Olive Fremstad,‏
14 במרץ 1871 - 21 באפריל 1951) היה שם הבימה של אנה אוליביה רונדקוויסט, זמרת סופרן ומצו סופרן אופראית מפורסמת ממוצא שוודי-אמריקאי. ראשית חינוכה והשכלתה המוזיקלית הייתה בכריסטיאניה. כשמלאו לה 12 היגרו הוריה לארצות הברית והשתקעו במיניאפוליס. עוד לפני שעזבה את כריסטיאניה התקדמה בנגינתה בפסנתר במידה כזאת, שהופיעה שם כילדת פלא.

קריירה

אוליב פרמסטד נולדה בסטוקהולם. היא החלה ללמוד פיתוח קול ושירה בניו יורק, בשנת 1890, אחרי ששרה במקהלות כנסייה. לאחר תקופת השתלמות אצל לילי להמן בברלין, הופיעה לראשונה באופרה, בתפקיד המצו-סופרן של אזוצ'נה איל טרובאטורה של ורדי, באופרה של קלן בשנת 1895. היא נשארה בקלן למשך שלוש שנים לפחות ומשם עברה לווינה, מינכן, ביירוית ולונדון.
פרמסטד הופיעה במטרופוליטן אופרה בניו יורק משנת 1903 עד 1914 והתמחתה בתפקידי וגנר. בתקופה זו כבר שרה כסופרן דרמטי. פרמסטד הופיעה לפני הקהל 351 פעמים כחברה בצוות הכוכבים של המטרופוליטן, בתכיפות הגדולה ביותר בתפקידי ונוס בטנהויזר, קונדרי בפרסיפאל, זיגלינדה, איזולדה בטריסטן ואיזולדה ואלזה בלוהנגרין. הקהל האמריקאי לא התפעל ביותר מכרמן שלה, אבל היא שרה תפקיד זה מול אנריקו קארוזו בסן פרנסיסקו, בלילה שקדם לרעש האדמה ולשריפה הידועה לשימצה, שכמעט החריבה את העיר עד כלות ב-1906.
אחרי שפרשה משירה מקצועית בשנת 1920, ניסתה אוליב את כוחה לזמן קצר בהוראה, אבל סבלנותה כלפי כל מה שנופל משלמות הייתה זעומה. אחד מן ה"שיעורים" שלה תבע מן התלמידים לעיין בתשומת לב בראש אדם כרות, משומר בצנצנת. היא הייתה נבוכה כשתלמידיה המעטים נסו בבהלה ולא גילו עניין בלימוד מיתרי הקול האנושיים בתצוגה כזאת. היא השתמשה בראש הזה כדי לקבוע את מידת התאמתם של תלמידים לעתיד לקריירה אופראית. פרמסטד עצמה לא ראתה שום דבר מיוחד בכך; כשהתכוננה לתפקיד סאלומה בהצגת הבכורה במטרופוליטן, הלכה לחדר המתים בניו יורק כדי לברר, עד כמה היא צריכה לכרוע תחתיה תחת נטל ראשו של יוחנן המטביל.
פרמסטד לא הרבתה בהקלטות. היא ערכה כארבעים הקלטות בין 1911 ל-1915, שרק 15 מהן הוצאו לאור. מבקר המוזיקה ג'. ב. סטין מכנה את פרמסטד "מן הגדולות בזמרות וגנר"
אוליב פרמסטד נישאה פעמיים. שני נישואיה הסתיימו בגירושין. היא מתה באירבינגטון, ניו יורק.
נבחרת ישראל בהוקי קרח

היסטוריה

ענף ההוקי קרח נוסד בישראל באפריל 1986, כאשר בקריית מוצקין נפתח מגרש ראשון במדינה. היכל ספורט עם מגרש תיקני נפתח במרכז קנדה בעיר מטולה בשנת 1992.
משחק ראשון בינלאומי נבחרת ישראל שיחקה בעונה 1989/1990 נגד נבחרת או"ם של קנדה. בשנת 1991 התאחדות ההוקי קרח הישראלית התקבלה לפדרציית ההוקי קרח הבינלאומית (IIHF). בשנת 1992 נבחרת ישראל לראשונה שיחקה באליפות העולם בהוקי קרח, בטורניר דרג C2 אשר היה בדרום אפריקה, והגיעה למקום הרביעי מבין 6 נבחרות. הישג השיא של הנבחרת הייתה הזכייה באליפות העולם דרג 2 בשנת 2005 ועלייה ראשונה - ויחידה עד כה - לדרג 1 (הדרג השני בחשיבותו). את הנבחרת אימן באותה תקופה ז'אן פרון, מאמן צמרת קנדי שזכה בגביע סטנלי עם מונטריאול קנדיאנס ב-1986. פרון אימן את הנבחרת עד 2009 וגם כן ב-2012.
ב-2011 זכתה הנבחרת בדרג ה-3 של אליפות העולם ועלתה לדרג ה-2. במהלך הטורניר, ניצחה את נבחרת יוון בהפרש הגדול ביותר בהיסטוריה שלה (26:2 לישראל). אליעזר שרבטוב קביל פרס המבקיע המצטיין של התחרות.
ב-2012 סיימה הנבחרת במקום 5 בבית ב' של דרג 2. ב-2013 סיימה ישראל ראשונה בבית ב' בדרג 2, ועלתה לבית א' בדרג 2.
נכון למאי 2018, מדורגת הנבחרת במקום ה-34 בעולם, על פי דירוג ה-IIHF.

סטטיסטיקה

נכון ל-8 ב, 
מקרא: מש' = משחקים, נצ' = ניצחונות, נצה' = ניצחונות בהארכה, הפ' = הפסדים,
 הפה' = הפסדים בהארכה, שו' = שוויון, נק' = נקודות, שעז' = שערי זכות, שעח' = שערי חובה.
WoO

WoO הוא קיצור וראשי התיבות של המילים Werke ohne Opuszahl, שפירושן בעברית הוא יצירות ללא מספר אופוס. 
בסימון WoO נהוג לסמן יצירות שלא קוטלגו על ידי המלחין או המוציא לאור כנהוג לפי אופוס. 
בין המלחינים שחלק מיצירותיהם מסומנות כך: בטהובן, מנדלסון, קלמנטי, שומאן, ברהמס, יואכים רף, פליקס דרסקה.

WoO בטהובן

בשנת 1955 הוציאו הנס האלם וגיאורג קינסקי קטלוג WoO ובו יותר מ-200 יצירות של בטהובן שלא הוכנסו ברשימת אופוס של יצירותיו. אם כי עבודתם לא הקיפה את כל יצירותיו של בטהובן שלא קולטגו עד אז, ושאר יצירותיו של בטהובן קולטגו על ידי המלחין ווילי הס ויצירות אלו מסומנות ב-H.
מזוכיזם

מזוכיזם הוא פאראפיליה, הלך נפש שבו האדם נהנה לסבול כאב והשפלה על מנת להגיע לסיפוק, לגירוי מיני או לאורגזמה.
המושג נטבע לראשונה על ידי הפסיכיאטר והסקסולוג האוסטרי-גרמני ריכרד פון קְרַאפְט-אֶבִּינג וקרוי על שמו של ליאופולד פון זאכר מאזוך אשר תיאר בספרו חוויות רבות המבוססות על הצורך לסבול כאב והשפלה כדי להגיע לגירוי, לאקט מיני ולאורגזמה. בעוד המרקיז דה סאד (על שמו נקראת התופעה ההפוכה - סאדיזם) מתאר את החוויה בלבד, מדגיש מאזוך בתיאור חוויותיו את הנאתו הרבה. המזוכיסט מוצא לו בן/בת זוג שיביא לסיפוק כשם שמאזוך מצא לו אשה ושתי פילגשים שסיפקו אותו. לעיתים משולבת סטייה זו בפטישיזם או במציצנות.
המשותף למזוכיזם עם הסאדיזם הוא הכאב כתנאי לגירוי מיני. בסאדיזם מדובר בהכאבה אקטיבית ובצורך לעיתים בשליטה ואילו במזוכיזם מדובר בקבלה פסיבית של כאב מהזולת, ולעיתים בצורך בהשפלה ובמילוי בקשותיו, גם אם אין הן הגיוניות, של השולט.
מערכת יחסים של סאדיסט ומזוכיסט לא בהכרח תהיה קבועה מבחינת התפקידים. כלומר ייתכן כי יתקיימו חילופי תפקידים בין השניים. לרוב יש עדיפות לאחד מהשניים ולעיתים היא גבולית, אך בכל מימוש מערכת יחסים של סאדיסט ומזוכיסט אחד חייב להיות זה שמכאיב בצורה אקטיבית.
לעיתים מדובר לא רק בשליטה ובהכאבה גופנית, אלא שליטה על התודעה, רמת דיכוי 2 ואפילו 3 בסולם של מרקוזה.
יש האומרים כי מאחורי העדפה מינית שכזו מסתתר עבר נפשי מעורער, כלומר ילדות עם אב או אם מתעלל (פיזית או נפשית). לעיתים קרובות הצורך לשליטה פיזית נובע מהעובדה שלאדם אין שליטה על חייו. ובהתאם, הצורך שישלטו בפרט נובע מהעובדה שמדובר באדם עם התלבטויות רבות בחייו ויש לו צורך לפתור אותן והעובדה שבמערכת היחסים המינית יישלטו בו מרצה את הצורך.  עמדה זו היא בעיקר עמדתם של המחקרים שנערכו על ידי קראפט-אבינג (1886) ופרויד. מחקרים מודרניים שנערכו החל משנות ה-70 של המאה ה-20 (פאוורס 2007, Santilla et al., 2000; Brame, 2000; Moser, 2002 ואחרים) לא מצאו תימוכין לטענות אלו, וניתן לומר כי הן הופרכו לחלוטין
החברה נותנת הרחבה לתופעה זו, גם בהקשר הלא מיני, לאנשים שמפיקים הנאה כל שהיא מסבל, מכאב ומהשפלה.

בתרבות

מזוכיזם הוא מוטיב נפוץ בספרות. עמוס עוז משתמש ביסודות מזוכיסטיים בספרו קופסה שחורה. הגיבורה אילנה, בהתנהגותה המינית, מתוארת כזקוקה לסאדיזם, זקוקה למכות ואונס מצד בעלה כדי לספק את תאוותה המינית. הסופרת האמריקאית אן רייס, המוכרת בשל ספרה ראיון עם הערפד, כתבה את הטרילוגיה בעלת היסודות המזוכיסטיים "היפהפייה הנרדמת" תחת שם העט א.נ. ואת "היציאה מעדן" תחת שם העט אן רמפלינג.
גם בשירה יש התייחסות ענפה למזוכיזם. סילביה פלאת' משתמשת לעיתים בשיריה בתיאורים העלולים לרמוז על מזוכיזם (למשל, בשירה "Daddy", בו היא מתארת השתוקקות למגף אכזרי של גרמני). הלהקה דפש מוד הוציאה ב-1984 את השיר "Master and Servant". הזמרת ריהאנה הוציאה שיר בשם "S&M", קיצור של Sado-Masochism. בנוסף, השיר של להקת Aerosmith - Falling in love עוסק בנושא, ובקליפ של השיר יש סצנות מרובות המתארות יחסי שליטה. בקליפ של השיר Last Cup of Sorrow של להקת Faith No More יש סצנה שבא רואים אדם מזמין מלכת סאדו לביתו. להקת הפאנק רוק Sum 41 מתארת צרכים מזוכיסטיים בשיר Jessica kill .
קוודליבט

רנסאנס

את מקורות הקוודליבט אפשר לאתר במאה ה-15, כשצירופן של נעימות-עם שונות היה נוהג פופולרי. 
המלחין יוהאן שמלצל היה הראשון להשתמש במונח בהקשר מוזיקלי מובהק בשנת 1544.תומך מוקדם בסוגה היה המלחין לודוויג זנפל בן מאה ה-16, שיכולתו להציב זו לצד זו כמה מלודיות קיימות בקוודליבט קנטוס פירמוס הניבה יצירות כמו Ach Elselein/Es taget, יצירה הנודעת בסימבוליזם יותר מאשר בהומור שבה. 
דוגמה מוקדמת עוד יותר אפשר למצוא  ב- Por las sierras de Madrid של פרנציסקו דה פניאלוסה מתוך Cancionero Musical de Palacio שלו. מכל מקום, היה זה פרטוריוס שהיה, בשנת 1618, הראשון להגדיר שיטתית את הקוודליבט כ"תערובת של יסודות שונים, הלקוחים מתוך יצירות קודש וחול". במשך תקופת הרנסאנס נחשבה יכולתו של מלחין להציב זו לצד זו מספר מלודיות קיימות, כמו בקודליבט קנטוס פירמוס, לשליטה האולטימטיבית בקונטרפונקט.

מן המאה ה-19 עד ימינו

תפקידים נוספים הוטלו על הקוודליבט בין ראשית המאה  ה-19 לאמצעיתה, כאשר נודע בשמות potpourri ו-musical switch. בצורות אלה, היה הקוודליבט עשוי להכיל בין שישה לחמישים "ציטוטים" בזה אחר זה. הסתירה הברורה בין מילים למוזיקה שימשה כמקור לא אכזב לפרודיה ולבידור.במאה ה-20 נשאר הקוודליבט סוגה, המצטטת נעימות ו/או טקסטים מוכרים, אם בו-זמנית ואם ברצף, בדרך כלל להשגת אפקט הומוריסטי.

גרסאות שונות

המילה קוודליבט מתייחסת גם לצורה של דיון אקדמי או בחינה בעל פה (בדרך כלל בתחום התאולוגי), שבמסגרתה אפשר להציג כל שאלה שהיא בדרך האלתור. דיוני "קוודליבט" היו פופולריים בתרבות המערב במהלך המאה ה-13 ועדיין מקובלים כיום בלימודי בודהיזם בטיבט.
בוקן

בוקן (ביפנית: 木剣) היא חרב עץ יפנית המשמשת לאימונים. אורכה בדרך כלל כאורך הקטאנה, אך לפעמים בצורת חרבות אחרות, כגון ואקיזאשי וטנטו. הבוקן אינה השינאי, חרב העשויה במבוק ונמצאת בשימוש בקנדו.

שימוש

חרב הבוקן משמשת כתחליף זול ובטיחותי לאימוני חרב בכמה אמנויות לחימה יפניות, כגון קנדו, איאיידו, אייקידו וקנג'וטסו. ב-2003 הציגה התאחדות הקנדו העולמית (AJKF - All Japan Kendo Federation) תרגילים (קאטות) המבוססים על השימוש בבוקן. חרב סובוריטו היא סוג של בוקן המשמשת בסובורי (אימוני חיתוך). חרבות סבוריטו כבדות ועבות יותר מאשר חרב הבוקן הרגילה ואינן מתאימות לאימוני זוגות או לאימוני קאטות.

היסטוריה

חרבות הבוקן עתיקות כחרבות היפניות עצמן, ושימשו לאימוני הלוחמים. ביפן, ההיסטוריה של החרב והאימון בשימוש בה מגיעה עוד לפני ההיסטוריה הכתובה. ישנן אגדות המספרות על השימוש בחרבות עוד בתקופת האלים. מיאמוטו מוסאשי, סמוראי ומורה דגול לקנג'וטסו היה ידוע בהכרעת קרבות מול לוחמים חמושים כשברשותו רק בוקן או שתיים.
רצועות בולינגר

רצועות בולינגר (באנגלית: Bollinger Bands) הידועה גם כ"קווי אלפא-בטא", היא אינדיקטור בשוק ההון בתחום הניתוח הגרפי. זהו פיתוח של ג'ון בולינגר, אנליסט בחברה CNBC – Financial News Network.
רצועות בולינגר מורכבות משלוש רצועות. הרצועה האמצעית נועדה להציג את הממוצע בין הרצועה העליונה לבין הרצועה התחתונה. והרצועה העליונה מהווה שתי סטיות תקן מעל לממוצע, ואילו הרצועה התחתונה מציינת שתי סטיות תקן מתחת לממוצע.

הרציונל

ההנחה הבסיסית של רצועות בולינגר היא שהמחירים של המניות או של המדדים נוטים להישאר בין הרצועה הגבוהה והרצועה הנמוכה. והמרחק בין הרצועות מהווה פונקציה של תנודתיות המחירים.

שימושים

הסוחרים בשוק ההון נעזרים ברצועות בולינגר כאזורי תמיכה והתנגדות, כלומר נגיעה ברצועה התחתונה יכולה לאותת על אזורי קנייה בהסתמכות על כלים טכניים נוספים ומנגד הגעה לרצועה העליונה בליווי כלים טכניים נוספים כמו נרות היפוך יכולה לאותת על שינוי מגמה מעלייה לירידה לכן, הנוסחה משמשת ככלי עזר, על מנת לזהות את התנודתיות בשוק לצורך בחירת אסטרטגיות מסחר. ישנם סוחרים אשר משתמשים ברצועות בולינגר בשילוב מתנדים אחרים כדי לנסות ולהבין נקודות כניסה\יציאה אפשריות.
מקף - כתב עת לספרות

מקף הוא כתב עת מודפס לספרות, שפעל בשנים 2012–2015. הוצאו לאור שישה גיליונות. ב"מקף" פורסמו שירים, סיפורים, מסות קצרות וארוכות, ביקורות ראיונות ותרגומים. המייסדת והעורכת שלו הייתה המשוררת והסופרת חני שטרנברג, והיא ערכה אותו עם יואב איתמר.
לכל גיליון היה נושא משלו, והוא לווה על ידי אמן אורח שהציג בגיליון מעבודותיו. כמו כן הופיע בכל גיליון ריאיון מרכזי עם יוצר משמעותי, כאשר בגיליון האחרון הופיעו ארבעה ראיונות. את אחד הגיליונות ערך כעורך אורח שועי רז.
עם המרואיינים והמשתתפים ב"מקף" נמנו: אהרון אפלפלד, אמיר אוריין, אסתי ג. חיים, יוסי סוכרי, גיא דוידי, אביבה אוּרי, יונתן יובֵל, אבשלום קווה ועוד. בין האמנים האורחים היו מיכאל דרוקס, יורם קופרמינץ, יעקב פורת ויואל גילינסקי.
מקף ביקש לשים במרכז עשייתו את הדיאלוג על כל גווניו, וברוח זאת נקרא הגיליון הראשון "שמחת ההשפעה", זאת, כהתכתבות עם ספרו של הרולד בלום "חרדת ההשפעה". בגיליון זה התכתבו היוצרים עם יוצרים מזמנים וממקומות אחרים. הגיליונות הושקו בערבי השקה, ובערב ההשקה האחרון נערך שיח עורכים, שהשתתפו בו עורכי כתבי עת רבים.
הגיליון האחרון, שראה אור בנובמבר 2015, נקרא "בשוליים".
בתחילת דרכו פעל לצד כתב העת בלוג שבו התפרסם תרגומה של חני שטרנברג לשירו של אלן גינסברג "סופרמרקט בקליפורניה".
לצד כתב העת פעלה גם הוצאה לאור בשם "מקף".
T.I.

ביוגרפיה

T.I. נולד באטלנטה שבג'ורג'יה וגדל אצל סביו אשר ממוצא אתיופי (טיגרי), ולכן מדבר מעט טיגרית. שיריו עוסקים בצעירותו, עת היה סוחר סמים, ועוסקים רבות בעברו הקשה.

קריירה

את אלבומו הראשון, "I'm Serious", הוציא ב-2001. באלבום זה עבד T.I. עם אמנים כמו פארל ויליאמס וטו שורט. שנתיים לאחר מכן יצא אלבומו השני, "Trap Muzik", שמכר בשבוע הראשון לצאתו כמאה אלף עותקים. האלבום, שזכה להצלחה גדולה, הגיע למקום הראשון במצעד מוזיקת הראפ בבילבורד, ולמקום הרביעי ב"200 האלבומים החמים". ב-2004 יצא אלבומו השלישי, "Urban Legend", שהגיע גם הוא למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי. מאלבום זה מוכר הלהיט "Bring Em Out". ב-2006 יצא אלבומו הרביעי, "King", שהגיע למקום הראשון במצעד "200 האלבומים החמים" של הבילבורד. באלבום זה שני להיטים גדולים: "What You Know" ו-"Why You Wanna". על השיר "What You Know" זכה T.I. לראשונה בפרס גראמי.
ב-2007 יצא אלבומו החמישי, "T.I. vs. T.I.P.", האלבום הרביעי ברציפות שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד. באלבום, T.I. שיתף פעולה עם הראפרים אמינם וג'יי זי. מהאלבום יצאו שלושה סינגלים: "Big Shit Poppin'", "You Know What It Is" ו-"Hurt"; כולם נכנסו למצעד הבילבורד. באותה שנה הקליט T.I. את השיר "My Love" יחד עם הזמר ג'סטין טימברלייק. השיר היה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעדים ברחבי העולם. השיר היה לאחד השירים המושמעים ביותר בשנת 2007. בנוסף, השיר זכה בפרס גראמי בקטגוריית "שיר הראפ הטוב ביותר".
ב-2008 יצא אלבומו השישי, "Paper Trail", שהגיע למקום הראשון בבילבורד, בשלושה מצעדים שונים. באלבום זה יצאו הלהיטים: "Swagga Like Us", בו מתארחים ג'יי זי וקניה וסט, "Dead and Gone", בו מתארח ג'סטין טימברלייק, "Whatever You Like", בו מתארחת ריהאנה, "Live Your Life", ו-"Remember Me", בו מתארחת מארי ג'יי בלייג'.
ב-2010 יצא אלבומו השביעי, "No Mercy". בשנה זו השתחרר T.I. מהכלא לאחר שישב על החזקת נשק. לאחר שחרורו הוציא את הסינגל "I'm Back" שמדבר על חזרתו לראפ אחרי השחרור מהכלא. באלבום להיטים כמו "CastleWalls", "Big Picture","Strip" ועוד.
בנוסף לקריירה המוזיקאית, השתתף T.I. כשחקן במספר סדרות טלוויזיה, בהן "The O.C." ו"הפמליה", ובשנת 2010 הפיק ושיחק בסרט "Takers".
ב-2013 שיחק בסרט "חשבון משותף" לצד מליסה מקארתי וג'ייסון בייטמן. ב-2017 השתתף בסרט הפשע "מצוד לילי", לצד ג'יימי פוקס ומישל מונאהן, ובדרמת ההתבגרות "קריסטל" בכיכובו של גרנט גאסטין. ב-2018 שיחק בסרט "אנטמן והצרעה".

חיים אישיים

טמקה קולט היא בת זוגו של T.I. מאז 2001. לזוג שלושה ילדים. ל-T.I. שלושה ילדים נוספים ממערכת יחסים קודמת.