google/wiki40b huggingface dataset:
אסון התצוגה האווירית ברמשטיין

רקע

עשרה מטוסי חיל האוויר האיטלקי מסוג אארמקי MB-339 של קבוצת התצוגה Frecce Tricolori של חיל האוויר האיטלקי ביצעו את תרגיל 'הלב המחורר' (איטלקית: Cardioid, גרמנית: Durchstoßenes herz) שלהם. בתרגיל זה שתי קבוצות של מטוסים יוצרים צורה של לב מול הקהל, אשר עמד לאורך המסלול. בסיום פינתו הנמוכה של הלב, שתי קבוצות המטוסים חולפות אחת ליד השנייה במקביל למסלול ההמראה. בשלב זה הלב נחדר על ידי מטוס בודד בכיוונו של הקהל.

ההתנגשות

התאונה אירעה כאשר שתי קבוצות אשר יצרו יחד צורת לב חלפו זו לצד זו, ומטוס אשר היה אמור לחדור את הלב התנגש בהם. המטוס החודר התרסק על מסלול ההמראה והתפוצץ תוך שהוא פוגע ברכב קירור שחילק גלידה חינם לקהל רב שהתגודד סביבו ביום הקיץ החם. באותו זמן, אחד המטוסים יוצרי-הלב שנפגע התרסק לתוך מסוק UH-60 בלק הוק שנועד לפינוי נפגעים. כתוצאה מההתנגשות נהרג הטייס, והמכונאי המוטס נפצע קשה ומת מפצעיו מאוחר יותר.
טייס המטוס שפגע במסוק הפינוי היה היחיד שפלט, אך גם הוא נהרג לאחר שהמצנח שלו לא נפתח. לאחר ההתנגשות נחתו המטוסים שלא נפגעו בבסיס האווירי Sembach.
מתוך 31 האנשים שנהרגו במקום, 28 נפגעו מרסיסים. 16 מן ההרוגים נפטרו ימים ושבועות לאחר האירוע, עקב כוויות קשות. האחרון שנהרג היה המכונאי המוטס של מסוק פינוי הפצועים. מעל 500 איש פונו לטיפול רפואי בעקבות האירוע.

התגובה לאירוע

התגובה לאירוע הייתה כושלת. היא לא הייתה מתוכננת כראוי, משום שכל יחידת פינוי התאמנה רק עם עצמה, ולא היה כל תיאום בין צוותי ההצלה. מרכז ההצלה בקייזרסלאוטרן לא היה מודע לגודל האירוע עד כשעה לאחר שהתרחש, וזאת, אף על פי שהפצועים כבר הגיעו ואושפזו בבית החולים.
מסוקים ואמבולנסים אמריקנים היוו את התגובה המהירה והגדולה ביותר לפינוי פצועי הכוויות הקשים, אך לא יכלו לטפל בהם עקב מחסור באמצעים. כשעתיים לאחר האירוע הגיעו פרמדיקים גרמנים לבית החולים הצבאי האמריקאי לנדשטול ומצאו מספר רב של פצועי כוויות קשות שכלל לא טופלו. אוטובוס אחד הגיע לבית חולים בעיר לודוויקשאפן במרחק של כ-80 קילומטרים, כשלוש שעות לאחר האירוע, וזאת משום שהנהג לא ידע את הדרך ולא דיבר גרמנית. הפרמדיקים הגרמנים השתמשו בקטטרים שלא היו מתאימים לסטנדרטים האמריקניים, והדבר גרם לבלבול ברגעים הקשים ביותר של האירוע.

חקירת האסון

כמות גדולה של חומר מצולם ומתועד הגיע מן האסון. היה ברור שהמטוס שחדר אל הקבוצה לקבוצה נפגע בצידו הימני על ידי המטוס העליון בקבוצה. חלקי המטוסים שהתרסקו פגעו והרסו מטוס נוסף באותה קבוצה. התאונה נגרמה על ידי טעות של הטייס, שכן המטוס החודר הגיע במהירות גבוהה מדי ובגובה נמוך מדי, דבר שגרם לו להתנגש באחד המטוסים, אשר סיימו באותו רגע ליצור את צורת הלב, בגובה הנמוך מ-150 מטר. נחשד כי טייס המטוס החודר ניסה להאט את מטוסו על ידי הנמכת כני הנסע שלו. עקב גובהו הנמוך של המטוס הוא היה עלול להתנגש במגדל הפיקוח.
תיאום וארגון טוב יותר של כוחות ההצלה כנראה היה מונע חלק ממקרי המוות. הרשויות הגרמניות החליטו למנוע כשלונות דומים בעתיד על ידי תרגולים בקנה-מידה גדול של אסונות אשר יכללו את כל כוחות ההצלה.
בעקבות האסון הכבד, הוקמה ועדת חקירה, שמסקנותיה פורסמו כעבור 3 שנים.

התייחסות של התרבות הפופולרית לאסון

ב-1994 הוקמה הלהקה הגרמנית רמשטיין, ששמה נקרא על שם מקום האסון. כמו כן כתבה הלהקה את השיר "שיר החותמת" להנצחת האסון.
סטודיבייקר - גרפורד

היסטוריה דגם  "סטודיבייקר - גרפורד"

"גרפורד" יצרן של רכיבי רכב ושילדה, הרכיב את המארז של ה- "סטודיבייקר - גרפורד". (לפי חוזה עם חברת "סטודיבייקר"). הדגמים הראשונים היו מיועדים ל-5 נוסעים, ומאוחר יותר יוצרו דגמים אשר נועדו ל-2 נוסעים.
בשנת 1908 חברת "סטודיבייקר" השתלטה על חברת  "E-M-F Company" אשר גם עמה נכנסה לעסקת בנייה, שיווק והפצה של  מכוניות.
בשנת 1913 חברת  "E-M-F Company" נרכשה על ידי חברת "ויליס".
אנדרטת חללי עמק הירדן

הקמת האנדרטה

ראשיתה של האנדרטה בגלעד שהוקם במקום בשנת 1949, בעקבות הקרבות העזים עם הצבא הסורי סביב הכנרת. האנדרטה הוקמה באתר שהיה מוקד קרב עמק הירדן במאי 1948. 
במאי 1957 נרשמו במקום שמות חללי עמק הירדן. ביום הזיכרון תשכ"ח נחנכה באתר אנדרטת הסלע הניצבת בה כיום, בתכנונו של האדריכל ש. אלמוזלינו. בשנת 2002 חודשה האנדרטה בתכנונם של האדריכל אלמוזלינו, דב פייגין וראובן ג'יאמבשו.

האנדרטה

האנדרטה ממוקמת בגן הצמוד מצפון לכיכר התנועה בצומת צמח (במפגש הכבישים 90 ו-92). 
המוקד הסמלי של האנדרטה הוא סלע גבוה הניצב על גבי במה מוגבהת. על גביו קבוע שלט אבן הנושא כתובת זו:
בחלקו התחתון של הסלע קבועה כתובת באותיות מתכת: דור לדור יישא זכרם.
בצדה של במת הסלע ניצבים כן ללהבת זיכרון ותרנים לדגלי ישראל והמועצה האזורית עמק הירדן.
מימין לסלע הזיכרון, על גבי במה נוספת, ניצבים שבעה סלעים שעל גביהם נחקקו שמות החללים בחלוקה לפי תקופות הזמן, משנת תש"ח ואילך. כבש אבן שנקבע בשמאל הבמה מנגיש אותה למוגבלים בניידות. מעקות המתכת של הכבש נושאים דמויות של ארבעה חיילים.
על גבי שבעת הסלעים מונצחים שמותיהם של 332 חללים. 151 מהחללים נפלו במהלך מלחמת העצמאות. רבים מהם נפלו בקרבות נגד הצבא הסורי בעמק הירדן.
גן האנדרטה רחב ידיים, נטוע דשא וסביב חלקו הצפוני נטועה שורת דקלים ועצים אחרים. בחלקו המערבי מוצבים ספסלים בפינה מוצלת. בעורף הגן מאחורי האנדרטה מצוי גן נוסף, שקוע, המוקף חומת אבן ועליה חריתות קישוטיות.
סוסנוביצה

יהודי סוסנוביצה

סוסנוביצה החל ככפר נופש קטן בלב יערות, ובשנת 1822 נמנו בו 24 בתים בלבד. בשנת 1897 נמנו ביישוב 514 יהודים, רוב תושביו, ובשנת 1918 נפתחה במקום ספריה יהודית. בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-300 יהודים, והתקיימה בו פעילות של אגודת ישראל ושל המפלגות הציוניות. בשנת 1937 נערכו ביישוב מהומות אנטישמיות.
ביום הראשון לכיבוש היישוב בידי הגרמנים במלחמת העולם השנייה, באוקטובר 1939, רצחו בו אלו כ-30 יהודים. בהמשך, נלקחו יהודי היישוב לעבודות כפייה משפילות, ומעת לעת ביצעו החיילים הגרמנים מעשי רצח אקראיים בקרב יהודי הכפר. במקרה אחד רצחו הגרמנים 6 בני משפחה אחת.
מסוף נובמבר 1939 הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן איסור הליכה על מדרכות, איסור על קשר עם לא יהודים, החרמת רכוש, חובת ענידת טלאי צהוב וחובת תשלום סכומי כופר, שבמסגרתם נאסר כבן ערובה והועלם רב הקהילה, פנחס הרבסט.
בינואר 1941 הובאו ליישוב כמה עשרות יהודים שגורשו ממלאווה, ובמרץ 1941 הגיעו ליישוב מספר פליטים יהודים חסרי כל מלובלין. בקיץ 1941 הוציאו הגרמנים להורג שבעה יהודים מהיישוב לאחר שהקהילה המקומית הואשמה בסיוע לשבויי מלחמה סובייטים שנמלטו ממחנה מעצר סמוך. באפריל 1942 פשטו על בתי היהודים ביישוב אנשי גסטאפו וס"ס, לקחו את כל הילדים היהודים מבתי הוריהם, ריכזו אותם בכיכר היישוב, והעלימו אותם.
בנובמבר 1942 גירשו שוטרים גרמנים ואוקראינים את היהודים האחרונים שנותרו בכפר לגטו ולודבה, ומשם שולחו אלו למחנות ההשמדה טרבלינקה וסוביבור.
מעכה בת תלמי

מַעֲכָה בַּת תַּלְמַי מֶלֶךְ גְּשׁוּר היא אשתו הרביעית של דוד המלך, אם ילדיו תמר ואבשלום.
על הולדת אבשלום מסופר בספר שמואל ב: "...וְהַשְּׁלִשִׁי אַבְשָׁלוֹם בֶּן-מַעֲכָה בַּת-תַּלְמַי מֶלֶךְ גְּשׁוּר" (ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ג'). בהמשך מסופר: "וּלְאַבְשָׁלוֹם בֶּן דָּוִד אָחוֹת יָפָה וּשְׁמָהּ תָּמָר" (ספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוק א'). לפי הפרשנים נולדה תמר לפני אבשלום.

נסיבות נישואיה של מעכה לדוד

בספר פרשנות המקרא מצודת דוד כתב רבי דוד אלטשולר כי "מעכה בת מלך גשור הייתה יפת תואר, ולקחה דוד במלחמה, ובא עליה קודם שנתגיירה, ונתעברה וילדה את תמר, ואת אבשלום ילדה אחר שנתגיירה" ופירוש התוספות מרחיק לכת וקובע כי "תמר לא הייתה בת דוד אלא מקודם לכן הייתה אמה מעוברת והא דכתיב : כן תלבשנה בנות המלך מעילים, לא משום שהייתה בתו אלא לפי שגדלה בביתו של דוד עם בנות המלך"
הפרשנים המאוחרים של מדרש תנחומא נוקטים גישה מרחיבה וקובעים כי: "שכן מצינו בדוד, על שחמד מעכה בת תלמי מלך גשור בצאתו למלחמה, יצא ממנו אבשלום, שביקש להרוג אותו, ושכב עם נשיו לעיני כל ישראל ולעיני השמש, ועל ידו נהרגו כמה רבבות מישראל, ועשה מחלוקת בישראל, ונהרג שמעי [בן גרא] ושבע בן בכרי, ואחיתופל, ומפיבושת, ואיש בשת, והשליט ציבא על כל בית שאול"
על פי פרשנות אחרת התחתן דוד המלך עם מעכה כחלק ממערכת של בריתות עם שליטים שכנים על מנת לבצר את מעמדו כמלך ישראל.
מורא אב ואם

פרטי המצווה

מקור המצווה: "איש אמו ואביו תיראו ואת שבתותי תשמרו" (ויקרא, י"ט, ג').
בכלל מצוות מורא אב ואם, איסורים שנועדו לשמור של כבודם, שלא לעשות פעולות שמביעות זלזול בהם: המצווה מטילה חובה על הצאצא (בן או בת) שלא לבזות אותם, לא לזלזל בהם, לא לסתור את דבריהם בפומבי ולא לגרום להם צער. "איזה הוא מורא, ואיזה הוא כבוד:  מורא--לא עומד במקומו, ולא יושב במקומו, ולא סותר את דבריו, ולא מכריע את דבריו, ולא יקרא לו בשמו לא בחייו ולא במותו, אלא אומר אבא מרי.  היה שם אביו או שם רבו כשם אחרים, משנה את שמם"
ודעת הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין, ערוך השולחן, יורה דעה, סימן ר"מ, "כי מצווה זו היא בכלל המצוות המסורות ללב בכך שיש לאדם לירא מורא פנימי מהוריו, ולא תלויה רק בקיום החיצוני שלה".
וזה לשון השולחן ערוך (שם):
"איזה מורא? לא יעמוד במקומו המיוחד לו... לעמוד שם בסוד זקנים עם חבריו, או מקום המיוחד לו להתפלל, ולא ישב במקום המיוחד לו להסב בביתו, ולא סותר את דבריו... ולא מכריע את דבריו בפניו, אפילו לומר נראין דברי אבא, ולא יקראנו בשמו. לא בחייו ולא במותו, אלא אומר: אבא מארי. היה שם אביו כשם אחרים, משנה שמם, אם הוא שם שהוא פלאי שאין הכל רגילים לקרות בו"
מצוות זו משלימה את מצוות כיבוד אב ואם, הדורשת מהצאצא התנהגות של עזרה ויחס חיובי  - "מאכיל ומשקה מלביש ומכסה מכניס ומוציא".
שתי מצוות לא תעשה כרוכות אף הן ביחס להורים: 1. איסור קללת אב ואם, 2. איסור הכאת אב ואם. איסורים אלו כרוכים בעונש מוות.

טעם המצווה וחשיבותה

שורשי המצווה הם, לפי הרמב"ם, בהכרת התודה שכל ילד צריך להרגיש כלפי הוריו על הבאתו לעולם (על פי היהדות בתהליך הלידה שותפים האב, האם והקב"ה) ועל גידולו.
על פי חז"ל, חובת מורא ההורים הוסמכה לחובת יראת שמים - " כיבוד אב ואם מצות עשה גדולה, וכן מורא אב ואם--שקלם הכתוב בכבודו ובמוראו:  כתוב "כבד את אביך, ואת אימך", וכתוב "כבד את ה', מהונך"; ובאביו ואימו כתוב "איש אימו ואביו תיראו", וכתוב "את ה' אלוקיך תירא".  כדרך שציווה על כבוד שמו הגדול ומוראו, כך ציווה על כבודם ומוראם".
גיא סלניק

ביוגרפיה

סלניק נולד וגדל בחולון. במקביל לקריירת המשחק, התגייס סלניק לצה"ל בשנת 2010, ושירת במנהל האזרחי.

לפני ערוץ הילדים

תחילת הקריירה של סלניק כ-שחקן הייתה ב-2008, כשגילם את "גיא שגב" בטלנובלה "בובות". ב-2009 השתתף בתוכנית "האמת העירומה" בתפקיד שביט. בשנת 2010 השתתף בסדרה "100 בתנ"ך" בתפקיד גיא נגר, לצד ירדן בר כוכבא ואחרים. באותה שנה גילם את חצב קליין, בנו של נמרוד (חייל ישראלי שנחטף וחזר אחרי שנים רבות), בסדרה "חטופים".

בערוץ הילדים

באותה שנה השתתף בשני הפרקים הראשונים של הסדרה "חצויה", בתור ערפד. 
מ-2011 עד 2013 השתתף בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה לנוער "אליפים"; הוא גילם את דוידי, נער משכונת מצוקה שמגיע לבית הספר לפני שיישלח למוסד לעבריינים. באותה שנה התארח סלניק בתוכנית "סבבבנט".
ב-2012 חזר לגלם את "חצב קליין" בעונה השנייה של הסדרה "חטופים". באותה שנה התארח בתוכנית התחרות של ערוץ הילדים - "ששטוס", שסלניק היה יחד עם כוכבי ערוץ הילדים, שהם דנה פרידר, קובי פרג', רוני דואני וליאור כהן, והתחרה מול כוכבי "הישרדות", עזאם עזאם, איתי שגב, נטלי דדון ואחרים.
ב-2013 התארח ב"סתאאאם" בתפקיד הנמתח. באותה שנה השתתף בסדרת הטלוויזיה "שולחן לשישה" יחד עם נתן דטנר, אלי קרן-אסף, ואחרים.
ב-2015 שיחק בסדרה הישראלית-אמריקאית "DIG" שיצר גידי רף (יוצר "חטופים") בתפקיד אברהם, נער חרדי שמלווה ושומר על פרה אדומה במסע מסוכן ברחבי העולם.
בשנת 2016 החל לגלם את אברי שילון בסדרת הנוער "Oboy".
ב-2017 שיחק בסדרה "חברות" בתפקיד החבר של ענבר (שני אביב).
ג'נה אורטגה

חיים וקריירה

אורטגה היא צאצאית של משפחות מפוארטו ריקו ומקסיקו. היא הילדה הרביעית מתוך שישה, לכן היא מאוד קשורה לדמות שלה מהסדרה "הארלי באמצע". החל מגיל שמונה, עם עזרה מאמא שלה וסוכנים, התחילה לקבל אודישנים.
במרץ 2018, אורטגה הצטרפה לצוות השחקנים של פיילוט הסדרה "Man of the House" של ABC. שם תשחק בתפקיד אלנה, המתוארת כ"ילדה יחידה יפהפייה ומרושעת שלא מתאים לה לחיות עם בני הדודים שלה".
נסיך החלומות (שיר)

נסיך החלומות (ידוע גם בשם ולנטינו) הוא שיר שכתבה שמרית אור, הלחין ועיבד קובי אשרת ובוצע על ידי גלי עטרי. השיר יצא לאור בשנת 1978.

רקע

השיר נכתב אודות רודולף ולנטינו, שחקן קולנוע איטלקי, שהלך לעולמו בשנות העשרים, שיחק פעמים רבות בתפקיד המאהב, והפך למושא תשוקה של נשים רבות. לאחר שהזמרת אילנית נבחרה לייצג את ישראל באירוויזיון 1977, הוצעו לה מספר שירים, ובהם "נסיך החלומות", אך השיר נפסל בידי ועדה של רשות השידור, בטענה שהוא "לועזי מדי", ובמקומו נבחר השיר "אהבה היא שיר לשניים".
"נסיך החלומות" הוצע לאחר מכן לגלי עטרי, שביצעה אותו בפסטיבל הזמר והפזמון 1978. השיר הגיע למקום השלישי, כשלמקום הראשון באותה תחרות הגיע השיר "אבניבי" בביצועם של יזהר כהן ולהקת אלפא ביתא, שייצג את ישראל באירוויזיון 1978.
ב    מצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל דורג השיר במקום החמישי, ובמצעד השנתי של רשת ג' דורג במקום השישי.
לשיר בוצעו גרסאות כיסוי ובהם של ירדנה ארזי.
מוצר יסוד

צריכת מזון

רוב המזון הבסיסי נצרך לאחר עיבוד ראשוני הכולל טחינה ויצור קמח האופייני לו, ולאחריו ערבוב עם מים וחומרים נוספים ליצירת לחם, פסטה, או מוצרי מחית מבושלים. 
האורז וירקות השורש נאכלים גם בשלמותם לאחר בישול וריכוך.

למרות כמות האנרגיה הגבוהה האצורה בו, צריכה של מזון בסיסי לבדו אינה נחשבת לתזונה מספיקה גם בכמויות גבוהות, ועלולה לגרום למאפיינים של תת תזונה. לאור זאת, יש לשלב צריכה של מזון בסיסי ביחד עם מזונות המכילים מרכיבים נוספים של תזונה מאוזנת כגון ירקות ופירות, ומזונות נוספים העשירים בחלבון.
הפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית

היסטוריה

ב-1 ביוני 1992, הקים הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש את הפיקוד האסטרטגי מתוך פיקוד האוויר האסטרטגי וגופים צבאיים אחרים ששמשו בזמן המלחמה הקרה והיו מיושנים כתוצאה מהשינויים הפוליטיים בעולם. הפיקוד עוסק בתכנון תוכניות מאוחדות לכוחות האסטרטגיים תחת מפקד אחד. אחריות על האימונים היום יומיים, ציוד ותחזוקתו עבור הכוחות נשארו תחת חיל האוויר והים. 

הכרה בחלל ותקיפה עולמית

ההפעלה מחדש של הפיקוד האסטרטגי התקיימה ב-1 באוקטובר 2002. המפקדה המאוחדת הייתה אחראית גם להתראה מוקדמת וגם להגנה מפני טילים וכן להתקפות אסטרטגיות לטווח ארוך.
הנשיא ג'ורג' ווקר בוש חתם על שינוי ב-10 בינואר 2003, ו-4 מטלות חדשות נוספו לפיקוד האסטרטגי: תקיפה עולמית, שילוב של הגנות מפני טילים, פעילות מידע של מחלקת ההגנה ושליטה ובקרה (תקשורת, מחשבים, מודיעין, מעקב). השילוב של התפקידים, יכולות וסמכויות תחת סמכויות של מפקדה אחת הוא ייחודי בהיסטוריה של הפיקודים הקרביים המאוחדים.

משימה

המשימות של הפיקוד האסטרטגי הן לאתר התקפות על אינטרסים חיוניים של ארצות הברית, להבטיח את חופש הפעולה של ארצות הברית בחלל ובמרחב הקיברנטי, לאפשר הכללת גרעין ופעולות מידע בפעולות שונות, לסנכרן את מערכת ההגנה העולמית מפני טילים, לספק מודיעין ומעקב.
הובסטנק

תחילת הקריירה

הובסטנק הוקמה בפרברי מחוז לוס אנג'לס ב-1994, כשדאג רוב הכיר את הגיטריסט דן אסטרין ב"קרב להקות" בתיכון, ויחדיו החליטו להקים להקה, אליה צירפו את מרקו לפאלאינן ואת כריס הסה. כשנשאל דאג למשמעות השם ענה "אתה שואל אותי אם לשם יש משמעות. לשם אין משמעות וזה די מגניב, זו אחת מהבדיחות הפנימיות של תיכוניסטים שאין לה ממש משמעות".
תחילה ניגנו בזירת ההופעות המקומית "קפה קובלט", בה החלו להקות רוק נוספות את דרכן. ב-1998 הקליטו את אלבומם הראשון בהוצאה עצמית "They Sure Don't Make Basketball Shorts Like They Used To", שכלל קטע סקסופון ייחודי של ג'רמי ואסר, מפיק האלבום. בשלב זה החלה הלהקה לצבור לעצמה קהל מעריצים נאמן בדרום קליפורניה, מה שהוביל להחתמתה בשנת 2000 בחברת התקליטים Island Records. להצלחתה הראשונית של הלהקה תרמו גם סיבובי הופעות עם להקת אינקיובס.

הצלחת הלהקה

בנובמבר 2001 הוציאה הלהקה אלבום הנושא את שמה. הסינגל הראשון מתוכו, "Crawling in the Dark", הגיע למקום ה-68 במצעד בילבורד הוט 100, למקום 3 במצעד הרוק האלטרנטיבי ולמקום ה-8 במצעד הרוק הכללי של מגזין הבילבורד. בתחילת 2002 ניצב השיר במקום הראשון ברשימת הורדות השירים ב-mp3.com. הסינגל השני, "Running Away" הצליח אף יותר, כשהגיע למקום השני במצעד הרוק האלטרנטיבי, ולמקום ה-3 בטבלת ההורדות של mp3.com.
האלבום זכה במעמד של אלבום פלטינה, והגיע למקום ה-25 ברשימת 200 האלבומים הטובים ביותר. האלבום אף זכה בהכרה בינלאומית והלהקה קיימה סיבוב הופעות ברחבי אירופה ואסיה.
הלהקה החלה לעבוד על אלבומה השני, The Reason, ב-2003, בהפקת הווארד בנסון. אולם, ההקלטות הופסקו כאשר אסטרין נפצע קשה בתאונת אופנוע באוגוסט. באוקטובר הוא התאושש והלהקה יצאה לסיבוב ההופעות Nokia Unwired.
לבסוף יצא האלבום בדצמבר 2003. הסינגל Same Direction הגיע למקום ה-9 במצעד הרוק האלטרנטיבי בארצות הברית. השיר The Reason יצא כסינגל בתחילת 2004 והושמע לראשונה בלוס אנג'לס והפך מיד ללהיט כשהגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, ולמקום ה-1 במצעד הרוק האלטרנטיבי. האלבום הגיע למקום 1 ברשימת 200 האלבומים הטובים ביותר (בילבורד 200).
אלבומה השלישי של הלהקה "Every Man for Himself" יצא במאי 2006. הוא דורג במקום ה-12 במצעד ה"בילבורד 200".
אלבומם הרביעי "For(n)ever" יצא בינואר 2009  ודורג במקום ה-26 במצעד ה"בילבורד 200". ביולי-אוגוסט 2010 הוציאו בקוריאה הדרומית וביפן בלבד אלבום אקוסטי שנקרא "Is This the Day?‎". זהו האלבום הראשון בו מופיע ג'סי שארלנד, שהצטרף ללהקה כנגן בס בשנת 2009. 
ביוני 2011 ערכה הלהקה סיבוב הופעות בפני הכוחות האמריקאים שמוצבים בעיראק.
Fight or Flight, אלבומה השישי של הלהקה, יצא בספטמבר 2012. לחלק מהפצותיו צורף כדיסק בונוס האלבום האקוסטי משנת 2010.
הארמייה ה-65 (ברית המועצות)

היסטוריה

הארמייה הוקמה בסוף אוקטובר 1942 על בסיס המפקדה של ארמיית הטנקים הרביעית, שפורקה לאחר שספגה אבידות כבדות בלחימה על דרכי הגישה לעיר סטלינגרד. היא סופחה לכוחות חזית הדון מצפון לסטלינגרד, וערב מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד כללה 10 דיוויזיות חי"ר ובריגדת טנקים עצמאית, תחת פיקוד גנרל פ.י. באטוב. במסגרת מבצע אורנוס השתתפה הארמייה ה-65 במתקפה של כוחות החזית על האגף המשמאלי של הארמייה השישית הגרמנית. לאחר כיתור הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד בסוף נובמבר 1942, השתתפה הארמייה בינואר 1943, ביחד עם שש ארמיות סובייטיות נוספות, במבצע לחיסול כוחות הציר שנלכדו ב"כיס סטלינגרד" (מבצע קלחת).
לאורך כל המלחמה מפקד הארמייה היה פאבל באטוב.
האנה מארי

ביוגרפיה

מארי נולדה וגדלה בבריסטול, אנגליה שבממלכה המאוחדת, למשפחה מרקע נוצרי. הוריה עובדים באוניברסיטת בריסטול, אביה הוא פרופסור ואמה היא טכנאית מחקר. היא קיבלה תואר בקווינס קולג' באוניברסיטת קיימברידג', ולמדה במרכז צפון בריסטול פוסט 16. היא הייתה חברה בלהקת התיאטרון לנוער של בריסטול אולד ויק.

קריירה

בגיל 16 שמעה מארי על אודישנים לשחקנים צעירים שנערכים בבריסטול, והחליטה להיבחן. האודישן היה לסדרת הדרמה לנוער של ערוץ E4 "סקינס". היא הרשימה את המפיקים ולוהקה לתפקיד קאסי איינסוורת', נערה עדינה ויצירתית שגורמת להרס עצמי בהפרעות האכילה שלה. מארי ואפריל פירסון היו הראשונות שלוהקו לסדרה. מארי הופיעה בשתי העונות הראשונות של הסדרה ב-2007 וב-2008. היא עזבה את הסדרה בסיום העונה השנייה, כדי לפנות מקום לדור חדש של דמויות. על ההחלטה להחליף את השחקנים אמרה "זה יהיה טפשי לשחק בדרמת נעורים אם אינך יותר בגיל הנעורים".
במאי 2008 הופיעה מארי לראשונה על במת התיאטרון בתפקיד מיה בהפקה של הווסט אנד של המחזה "That Face" שהועלה בתיאטרון הדוכס מיורק. היא זכתה לשבחים על הופעתה, יחד עם שאר הקאסט. באותה שנה שיחקה בתפקיד קטן בקומדיה השחורה "ברוז'", אבל הסצנה בהשתתפותה קוצצה בעריכה הסופית.
ב-2009 הופיעה מארי בעיבוד של ITV לספרה של אגאתה כריסטי "מדוע לא ביקשו את אוונס?" בו גילמה את דורותי סאווג'. ב-2010 שיחקה מארי בסרט המתח "Womb". בהמשך אותה שנה כיכבה בעיבוד הקולנועי לספר "צ'אטרום" מאת אדנה וולש (Enda Walsh). הקרנת הבכורה של הסרט היה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-2010. בתחילת ינואר הופיעה מארי בתפקיד קטן במותחן הטלוויזיוני "Above Suspicion: the Red Dahlia", עיבוד של רומן לינדה לה פלנט.
ב-8 באוגוסט 2011 אישרה רשת HBO שמארי תגלם את גילי בעונה השנייה והשלישית של הסדרה "משחקי הכס". בעונה הרביעית החלה להופיע בסדרה בתפקיד קבוע. הדמות שגילה היא של אישה צעירה שילדה תינוק לאביה, וזוכה להגנתו של סמואל טארלי. ב-2012 שיחקה מארי במותחן הפעולה "קוד פרוץ".
ב-2013 השתתפה מארי בשני פרקים בעונה השביעית והאחרונה של הסדרה "סקינס". היא גילמה שוב את קאסי איינסוורת' כדמות רצינית ועצמאית יותר, שחוזרת לסדרה כבוגרת. מארי כיכבה בווידאו קליפ של השיר "Your Cover's Blown" של בל וסבסטיאן.
ב-2014 כיכבה מארי בסרט הדרמה המוזיקלית "God Help the Girl" על אודות שלושה מוזיקאים בגלאזגו. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בינואר ב-2014 בפסטיבל הסרטים סאנדנס, ומארי הייתה שותפה לזכייה בפרס השופטים להופעה של אנסמבל שחקנים. בהמשך אותה שנה גילמה שוב את גילי בעונה הרביעית של "משחקי הכס". עוד כיכבה במחזה "מרטינה" מאת ז'אן-ז'אק ברנאר בתפקיד הראשי. הופעתה נחשבה לאחת ההופעות היפות ושוברות הלב של השנה, והיא הייתה מועמדת להופעת השחקנית הטובה ביותר של פרסי אוף וסט אנד.
מארי כיכבה לצד ג'סיקה רות' בדרמה-הקומית "Lily & Kat", סרט אמריקאי עצמאי בבימויו של פרייסלר שיצא לאקרנים ב-2015.
עוד ב-2015 שיחקה מארי בתפקיד שרה בסרט הדני "בריג'נט" המבוסס על סדרת התאבדויות שהתרחשו בבריג'נט שבדרום ויילס (Bridgend suicide incidents). הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים של רוטרדם, והוא זכה בביקורות מצוינות. בצפון אמריקה הוקרן הסרט לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה, שם זכה בשלושה פרסים, ובהם פרס השחקנית הטובה ביותר למארי.
בפברואר 2017 הוכרז שמארי תגלם את הדמות של אליסטר במחזה "Posh" פוש מאת לורה וייד, בליהוק של נשים בלבד. ההפקה תוצג בפלזנס איזלינגטון בלונדון בבימויה של קרסידה קארה.
יחסי ארצות הברית–סאו טומה ופרינסיפה

ההיסטוריה של היחסים

סאו טומה ופרינסיפה החלה לפתח קשרי חוץ בעקבות עצמאותה ב-1975. ארצות הברית הייתה בין המדינות הראשונות שמינו שגריר לסאו טומה ופרינסיפה. שגריר הסאו טומני הראשון בארצות הברית, תושב ניו יורק, הוסמך בשנת 1985. 
בשנת 1986, נשיא סאו טומה ופרינסיפה, מנואל פינטו דה קוסטה ביקר בארצות הברית ונפגש עם סגן הנשיא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. כמו כן, ממשלת ארצות הברית אף מחזיקה מספר תוכניות סיוע קטנות בסאו טומה, המנוהלות על ידי ארגונים לא ממשלתיים או השגרירות בליברוויל.
באוגוסט 2002 דיווח ה-BBC כי סאו טומה ופרינסיפה הסכימה לארח בסיס ימי של ארצות הברית כדי להגן על אינטרסי הנפט שלה. האיים נמצאים במיקום אסטרטגי, מפרץ גינאה, ממנו ארצות הברית יכולה לפקח על תנועת מכליות הנפט. מאוחר יותר בשנת 2002, ביקר בסאו טומה סגן מפקד פיקוד אירופה של ארצות הברית, קרלטון וו. פולפורד.
ב-16 ביולי 2003 הודחה ממשלה של 140 אלף איש לתקופה קצרה בניסיון להפיכה צבאית. מחלקת המדינה האמריקנית הצטערה לשמוע על הדחה זו וקראה למעורבים לשחרר את פקידי הממשלה העצורים. ראשי ההפיכה החזירו את השלטון כעבור כמה ימים, כאשר הנשיא הבטיח להחזיר את השלטון הדמוקרטי.
ביולי 2005 ביקר משמר החופים של ארצות הברית עם צוות של 100 איש בסאו טומה ופרינסיפה במסגרת השתתפות בתרגיל יחסי ציבור. קרלוס נבס, סגן נשיא האספה הלאומית אמר: "למרבה הצער, האמריקאים מעוניינים בסאו טומה בגלל הנפט, אך סאו טומה הייתה קיימת גם לפני כן."
בנובמבר 2007 חתמו ארצות הברית וסאו טומה ופרינסיפה על הסכם לסף המילניום של תאגיד המילניום בשווי של 8.66 מיליון דולר, שנועד לסייע למדינה לשפר את האינדיקטורים למדיניות הפיסקלית על ידי ייעול תהליכי רישום עסקים, מס ומכס.
הכוחות המזוינים של צרפת

כוח אדם

המספר הכולל של כוח האדם הנמצא בשירות סדיר הוא 459,000, למרות שכ-100,000 מהם נמצאים במשטרה הצבאית המשמשת את אכיפת החוק בצבא הצרפתי.
מבחינה היסטורית, צרפת תמיד הסתמכה על כוח האדם שלה כדי להשיג עוצמה צבאית, ובכך שמרה גם על גיוס סדיר, ולא רק על חיילי הקבע המעטים. לאחר מלחמת אלג'יריה, השימוש בחיילים סדירים נוסף לצבא הצרפתי והם פעלו בכל פעולה צבאית של צרפת. אדם אשר יחידתו נקראת לשירות יכול לבחור בין אם לעזוב את יחידתו (ובכך לוותר על השירות ולדחות אותו לפעם אחרת) או להצטרף ליחידותו ולבצע את המשימה אליה הוא נשלח.
בשנת 1996 ביטלה הממשלה הצרפתית את חוק גיוס החובה במדינה. בפועל החוק התבטל בשנת 2001, דבר אשר ביטל את השירות הסדיר במדינה, אך למרות זאת צרפתים צעירים עוד מחויבים להתנדב לצבא הצרפתי. החוק החדש כולל גם את התנדבות הנשים לצבא.

אחרי תום המלחמה הקרה

ישנם כ-36,000 חיילים צרפתיים שמוצבים מחוצה לה. צרפת שלחה כוחות לאפגניסטן, בעיקר כוחות מיוחדים במטרה לעזור לכוחות ארצות הברית וכוחות נאט"ו להלחם בשארית כוחות הטאליבן ואל-קאעידה. בשנת 2006 הציב צבא צרפת כוחות על גבול ישראל-לבנון כחלק מכוח שמירת השלום של האו"ם שהוצב לאחר מלחמת לבנון השנייה. הצבא הצרפתי הציב על הגבול כ-2,000 חיילים, בנוסף למספר של כלי רכב משוריינים, ארטילריה ומטוסים. הצבא הצרפתי אף הציב מספר ספינות על הגבול הימי.
בין ינואר למאי 2013 נלחם צבא צרפת יחד במסגרת מבצע סרוואל כנגד מורדים איסלמיסטים שהכריזו על מדינת אזוואד בצפון מאלי.
ארנון סגל

ביוגרפיה

סגל גדל ביישוב עפרה, בנו הבכור של העיתונאי חגי סגל, ואחיו של עמית סגל. למד בישיבת מקור חיים, אחר כך בישיבת ההסדר בעתניאל דרכה התגייס לגולני. לאחר השירות הפעיל עבר ללמוד בישיבת תקוע.
סגל הוא בעל תואר ראשון בחינוך ממכללת הרצוג, ונמצא בשלבים מתקדמים לקבלת סמיכה ברבנות.
הוא החל את פעילותו העיתונאית בקיץ ה'תשס"ח, בשבועון עולם קטן, שבו הוא כותב עד היום.
בכסלו ה'תשע"ב החל לעבוד במקור ראשון, בו הוא מפרסם דף שבועי בשם 'דף הבית' בענייני הר הבית והמקדש.
סגל היה חבר במטה ארגוני המקדש עד יולי 2016, ומצדד בהקמת בית המקדש בימינו בידי אדם. סגל הדריך את עליית העיתונאים הדתיים להר הבית וחשף לראשונה (בעזרת יהודה עציון) את הנחת הפיגומים בידי הוואקף על אבן השתיה, וכן את סיפור המסמכים הבלתי חוקיים] שמשטרת ההר מחתימה עליהם אזרחים וכך מחייבת אותם לציית בהר הבית לנהלים שאיננה מוסמכת לכפות את קיומם. כמו כן טען סגל, שבשנת 1995 מפקד מחוז ירושלים ניצב אריה עמית זייף החלטת ממשלה בעניין זכות התפילה בהר הבית.
בינואר 2014 הפיץ הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית כרוז בצירוף תמונתו של סגל הקורא למוסלמים למנוע את כניסתו להר.
מתגורר בעיר דוד, נשוי למעיין ואב לשבעה.
לוי (אלבום)

סגנון

האלבום מציג התפתחות מוזיקלית של הלהקה ביחס לאלבומה הראשון, ומרחיב את מגוון הסגנונות שלה. מוטיב הדיסקו, שליווה את רוב אלבומה הראשון של הלהקה, מופיע גם באלבום זה (למשל בשיר "את") אם כי בכמות מופחתת. האלבום כולל, בין השאר, בלדות רוק ("בפורים הזה", "כל מה שרצית"), שירי סמבה ובוסה נובה ("סמבה סתיו") ומקצבים דרום אמריקאיים ("צידו האחר", "יום שישי בשש"). חבר הלהקה אייל מזיג כינה את האופי המוזיקלי של האלבום "קיבוץ גלויות".
באלבום זה ממשיך הקו ההומוריסטי המאפיין את הלהקה, המושפע מלהקת כוורת, ואף תופס מקום גדול יותר משתפס באלבום הקודם. קו זה ניכר בשיר "הידעת?", המציג רשימת "עובדות" שחלקן פיקטיביות והומוריסטיות לחלוטין, ובקטעי מעבר כמו "ניטרה בוי" ו"שיר מתקופת הבארוק".