סווהילי

מהיווצרות השפה עד התקופה הקולוניאלית

הסימנים הראשונים להופעתה של הסווהילי, תוצר של מגעים בין תושבי היבשת בני עמי הבנטו לסוחרים ערבים, מתוארכים לפי הערכות זהירות לשנת 1100 לערך. עם זאת, ברי שראשוני הסוחרים הערבים הגיעו אל חופי מזרח אפריקה כבר במאה ה-6, תקופה בה הגיעו לשם גם ראשוני עמי הבנטו ממרכז אפריקה, ואילו האסלאם החל להתפשט בחלק זה של היבשת במאה ה-9. הופעתה של הסווהילי מיוחסת לשלושה גורמים עיקריים: קיומה של השפה הערבית כשפה זרה שלטת באזור, הדמיון הרב בין שפות הבנטו שרווחו במקום, אך ריבוין באופן שמנע תקשורת בין-אתנית. הקמת תחנות המסחר הערביות לאורך חופי מזרח אפריקה חייבה את היווצרותה של לינגואה פרנקה, שבאמצעותה יוכלו שבטי הבנטו השונים לתקשר עם הזרים וכן בינם לבין עצמם. היות ששפות הבנטו באזור היו קרובות זו לזו במידה מספקת מבחינה דקדוקית ומילונית (אך לא מספיק כדי לאפשר תקשורת ישירה בין דובריהן), נוצר ניב פידג'ין חדש שדובר בפי תושבי החוף, ואשר הפך אט אט לשפה עצמאית. השפה דוברה לאורך רצועה צרה לחופו של האוקיינוס ההודי מסומליה של ימינו בצפון, ועד מוזמביק בדרום. המילה הערבית ל"חופים", "סַוואחֶל" (سواحل), העניקה לשפה החדשה את שמה - סווהילי או קיסווהילי ("שפת החופ/ים").
אף על פי שאוצר המילים של הסווהילי הושפע באופן משמעותי מערבית, השפה שמרה במידה רבה גם על אוצר המילים המקורי ועל היסודות הדקדוקיים האופייניים לשפות בנטו. גם המילים הערביות שנשאלו אל השפה נותרו כפופות לכללים המורפולוגיים של שפות הבנטו. דבר זה אפשר את התפשטותה של השפה מערבה, אל פנים היבשת, שכן עמי הבנטו שנחשפו לה לא התקשו לאמצה. יתר על כן, סווהילי לא נתפסה כשפתה של שום קבוצה אתנית מקומית (אתנולקט), ומאחר שהיא הופיעה והתפתחה כשפת עסקים ומסחר, הדקדוק שלה היה פשוט יחסית לשפות בנטו אחרות, בדומה לכל פידג'ין אחר. הטונליות המאפיינת כמעט את כל שפות הבנטו נעלמה לחלוטין (כיום היא השתמרה רק בניב בודד בקניה), ומספר קבוצות השם (ראו להלן) הצטמצם באופן משמעותי. שתי תופעות אלה הקלו באופן ניכר על רכישת השפה גם בקרב אנשים שאינם דוברים שפת בנטו כלשהי, ובהם מגלים, סוחרי עבדים וסוחרים אחרים, אירופים ואחרים.

תקופת הזוהר של ערי המסחר הסווהיליות

ערי המסחר לאורך חופי מזרח אפריקה הגיעו לשיאן בין תחילת המאה ה-13 לסוף המאה ה-15, ובמקביל להן ידעה גם התרבות הסווהילית תקופת זוהר. נקודות מסחר ומאחזים סווהיליים קמו לאורך חופי אפריקה המזרחית ממוגדישו שבמרכז סומליה בצפון, ועד זימבבואה הגדולה, הנמצאת כיום בדרום זימבבואה המודרנית. קילווה קיסיוואני בדרום טנזניה נחשבה לעשירה שבהן, וערים חשובות נוספות היו לאמו בקניה וסטון טאון בזנזיבר. עם זאת, בפנים היבשת הוגבלה התפשטותן של השפה והתרבות במשך מאות שנים על ידי ממלכות בנטו חזקות, שזיהו אותה מבחינה חברתית ופוליטית עם השפעה ערבית ועם האסלאם. תקופת הזוהר של ערי הסחר הסווהיליות הסתיימה עם הגעת הפורטוגזים למזרח אפריקה במאה ה-16.

התקופה הקולוניאלית

עם תחילת התקופה הקולוניאלית המודרנית במזרח אפריקה, בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, אימצו המעצמות השולטות באזור - האימפריה הגרמנית, ובמידה פחותה ממנה האימפריה הבריטית והאימפריה הבלגית - את הסווהילי כשפת השלטון, המינהל והשיטור. כדי להתגייס לעבודה במגזר השלטוני נדרשו המקומיים ללמוד סווהילי, והדבר יצר תהליך המשכי, שכן גם אלה שבאו במגע עם המגזר השלטוני הפיקו תועלת מלימוד השפה. ב-1891 החל תרגום התנ"ך לסווהילי, וב-1895 החלו מסיונרים להוציא לאור את העיתון הראשון בשפה - "Habari ya Mwezi" ("חדשות החברה"). אולם התיעוש והעיור בפנים היבשת, באזור אגמי מזרח הבקע האפריקני, היה הגורם החשוב ביותר להתפשטותה של השפה מערבה אל פנים היבשת. עקב תהליכים אלה נוצרה הגירה של כפריים בני עמים שונים אל המרכזים העירוניים החדשים, ויתרונה של הסווהילי כלינגואה פרנקה היה ברור. אולם בד בבד עם תהליך התפשטותה של השפה על פני שטח גדול, החלו להיווצר ניבים מקומיים של סווהילי, ואלה החלו עם הזמן לפגום ביתרונה כלינגואה פרנקה. תהליך זה הואץ על ידי העובדה שסווהילי כמעט ולא נלמדה בבתי הספר, אלא נרכשה כשפה מדוברת, אגב מגעים מסחריים וחברתיים, וכן על ידי העובדה שהשפות האירופיות הקולוניאליות - אנגלית וצרפתית, ובמידה פחותה יותר, גם גרמנית ופורטוגזית - נותרו מפתח חיוני לחינוך ולמעמד חברתי.

מאז עצמאות מזרח אפריקה

בשנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר מדינות אפריקה זכו בהדרגה לעצמאותן, הפכה הסווהילי לסימן זהות אפריקני. משפת רחוב נחותה בהשוואה לשפות האירופיות, היא הייתה בהדרגה לשפת התקשורת וההוראה, ואומצה על ידי חוגים חברתיים ואינטלקטואליים. תהליך זה מכונה, לעיתים, סווהיליזציה (Swahilization), ואף שזהות סווהילית התקיימה לפחות מהמאה ה-19, ותרבות סווהילית הופיעה מאות שנים קודם לכן, רק עתה החלו לקרוא להן בשמן. גישתם של חוקרים אשר ראו בסווהילי תוצר של ערבית, או צירוף של ערבית ושפות אפריקאיות ותו לא, נדחתה לחלוטין, וזהותה של השפה כשפת בנטו אינה מוטלת עוד בספק. התפתחויות אלה העניקו לשפה הכרה בינלאומית - הוקמו חוגים ללימוד השפה והתרבות הסווהיליות באוניברסיטאות מובילות מחוץ לאפריקה, ותחנות רדיו בינלאומיות, דוגמת ה-BBC, קול אמריקה (Voice of America) ודויטשה ולה (Deutsche Welle) החלו משדרות בסווהילי. בנוסף, חוסר היציבות הפוליטית והחברתית, והמלחמות התכופות באזור, סייעו באופן אירוני לשימור מעמדה של השפה, שכן אלה הביאו לעקירת אוכלוסייה רחבה ממקום למקום, ובכך גדעו והפריעו לשימור הזהויות האתניות והשפות השבטיות. הגירה כפויה זו הביאה להתפשטות השפה בעקבות גלי המהגרים והפליטים, והיא הגיעה לאזורים חדשים בזימבבווה, זמביה ומלאווי בדרום, לסודאן, ולאזורים צפוניים יותר בסומליה ואפילו באתיופיה בצפון.

תפוצה ומעמד

סווהילי היא השפה המדוברת ביותר באפריקה לאחר ערבית, ומספר דובריה כשפה שנייה נע בין 30 ל-50 מיליון (קיימות הערכות המדברות על 70 ואף 90 מיליון דוברים, אך ספק רב אם הן מבוססות). היא השפה הרשמית בטנזניה, והיא נהנית ממעמד של שפה רשמית בקניה, ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, ומאז 2005, גם באוגנדה. בקניה ובצפון אוגנדה מתפקדת סווהילי כלינגואה פרנקה לצד האנגלית, וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו היא שפת התקשורת בחלקיה המזרחיים של המדינה, לצד צרפתית. ברואנדה ובבורונדי היא מדוברת במרכזים העירוניים החשובים, אך לא באזורים הכפריים. קהילות של דוברי סווהילי נמצאות גם בדרום סומליה ובצפונה של מלאווי ובצפון-מזרחה של זמביה. דוברים מעטים יחסית של השפה מתגוררים גם באיי קומורו, מדגסקר, עומאן, באי מיוט ובקהילות מהגרים ברחבי העולם. בנוסף, סווהילי היא אחת משפות העבודה של האיחוד האפריקאי מאז יולי 2004‏.
מעוזה של הסווהילי הוא ברצועה באורך של כ-1,500 ק"מ, המשתרעת במקביל לחופי האוקיינוס ההודי, מדרום סומליה בצפון ועד לצפון מוזמביק בדרום, וכן באיי לאמו, ובאיים זנזיבר ופמבה. באזורים אלה היא משמשת כשפת אם של כ-800,000 עד 2 מיליון דוברים. בטנזניה, שבה מעמדה של השפה הוא האיתן ביותר, פועלת הבראזה לה קיסווהילי לה טאיפה (Baraza la Kiswahili la Taifa או BAKITA - "המועצה הלאומית לסווהילי") מאז שנת 1967, ובידיה מופקד הפיקוח על השפה במדינה.

אוצר מילים

אלף שנות מגע בין סוחרים ערביים לבין תושבי החוף המזרחי של אפריקה, הותירו את עקבותיהם באוצר המילים של הסווהילי. רוב המילים שנשאלו במשך מאות השנים הן ערביות, אך קיימות בסווהילי מילים גם מפרסית ומשפות הודיות. חלקן של מילים אלה באוצר המילים של סווהילי מגיע לכ-20% בשפה המדוברת, אך עד כמחצית בשירה הקלאסית הסווהילית, שמקורותיה הכתובים הראשונים הם במאה ה-18. מסיבות ברורות יוכלו דוברי עברית לזהות מאות מילים סווהיליות, כמו binadamu (בן-אדם), msumari (מסמר), karibu ("קרוב", "יבוא", "ברוכים הבאים", "על לא דבר"), dini (דת), haki (זכות - השוו ל"חוק"), maskini (עני, השוו ל"מסכן"), ku-haribu (להרוס), mhasibu (רואה חשבון), taslim (תשלום), dakika (דקה), saa (שעה), robo (רבע) ומספרים רבים - sita (שש), saba (שבע), tisa (תשע), ishirini (עשרים), mia (מאה), elfu (אלף) ועוד.
במהלך המאה ה-20 הרבתה השפה לשאול מילים מאנגלית ובמידה פחותה גם מפורטוגזית, מגרמנית וממלגשית. מילים אלה מתארות בדרך כלל מושגים מודרניים יותר, כמו אמצעי תחבורה ומושגים טכניים, או את חודשי השנה האזרחית.
לעיתים, מילים משני המקורות מתארות מושגים זהים או קרובים: שבוע הוא גם wiki מאנגלית וגם juma מערבית; familia היא משפחה גרעינית ו-jamaa היא משפחה מורחבת או חמולה (השוו "הוא בא עם כל הג'מאעה" בסלנג עברי - "עם כל המשפחה/החבר'ה"). דוברים משכילים נוטים לעשות שימוש במילים רבות יותר ממקור זר - ערבי ואירופי - במיוחד במעמדים רשמיים.
הכפלת מילים - שמות, תארים ופעלים - נפוצה מאוד: kichefuchefu (בחילה), juzijuzi (לאחרונה), barabara (דרך ראשית), kuchambuachambua (לאסוף, לנקות ולמיין ביסודיות) ועוד רבות. אוצר המילים נוטה לעיתים לפשטנות - bwana arusi ("מר חתן" - ארוס/חתן) ו-bibi arusi ("עלמה כלה" - ארוסה/כלה), mwandishi habari ("כותב ידיעות/חדשות" - עיתונאי) ועוד, ולעומת זאת קיימות הבחנות שאינן קיימות בשפות אחרות.

הגיית השפה וכתיבתה

מבחינה פונולוגית, סווהילי היא שפה עקבית ופשוטה יחסית. הטוניות המאפײנת את רוב שפות הבנטו אבדה. ההטעמה נופלת כמעט תמיד על ההברה שלפני האחרונה, ויוצאי הדופן מעטים ומוגבלים למילים שאולות שטרם נקלטו היטב בשפה. כאשר מילים מתארכות, גם ההטעמה נעה קדימה, כדי להתאים לכלל זה. רוב ההברות פתוחות (CV, VCV, CVCV וכו'), אך במקרים מסוימים האותיות m ו-n מײצגות הברה נפרדת גם כאשר אין צמודה להן תנועה. כל חמש התנועות שלמות ומיוצגות באות בודדת וקבועה השומרת כמעט תמיד על צליל אחיד, ואין דיפתונגים. ככלל, בכפוף לטבלת ההגייה שלהלן, כל העיצורים בסווהילי נשמעים. לרוב המכריע של האותיות המײצגות עיצורים יש צליל בודד, והדבר נכון גם לגבי צרופי אותיות.
מילים שנשאלו משפות אחרות עברו תהליך התאמה לדרישות הפונולוגיות בשפה בדרך הפיכת הברותיהן לפתוחות, במיוחד בסוף המלה (התופעה קיימת גם בשפות בנטו אחרות, ולהבדיל, גם ביפנית). לכן bus ו-bar האנגלײם ("אוטובוס" ו"פאב") הפכו ל-basi ו-baa בהתאמה; ‏governor (מושל או נגיד הבנק) הפך ל-gavana, המופיע על שטרות טנזניים (ראו תמונה להלן), namba הוא ספרה (number), והחודשים ספטמבר ומרץ הם Septemba ו-Machi בהתאמה. מילים ממקור ערבי כפופות לאותו תהליך - ishirini (עשרים), kitabu (ספר), bahari (ים) ו-hesabu (לספור, חשבון). תופעה נוספת, אך רװחת פחות, היא המרת דיפתונגים לתנועות פשוטות (לדוגמה chenji - המרה (של כסף) מ-change באנגלית).
אף שהשפה אימצה את העיצורים הערבײם דֿ, עֿ, תֿ ו-כ רפה, בדומה לטורקית העיצור ע לא נקלט, ובמילים בהן הופיע, הוא הומר לתנועה (saa - שעה, baada ya - אחרי, yaani - "יעני"/כלומר, Ijumaa - יום שישי, maarifa - ידע), או נעלם (saba - שבע, tisa - תשע).
סווהילי נכתבת באלפבית לטיני מאז אמצע המאה ה-19, ובשנות ה-30 של המאה ה-20 עבר הכתב תהליך של תקינה. היא בין השפות הבודדות באפריקה שגיבשו כתב משלהן כבר לפני התקופה הקולוניאלית האירופית, וכתב זה היה מבוסס על האלפבית הערבי.
המסמך המוקדם ביותר עליו ידוע כי היה כתוב בשפה, "Utendi wa Tambuka" ("סיפורה של טמבוקה", היא העיר תבוכ (تبوك) שבצפון-מערב ערב הסעודית), התגלה בקניה ומתוארך ל-1728. המסמך הוא שיר אפי המתאר מלחמות וקרבות בין הביזנטים לערבים ולעות'מאנים אחריהם, בין השנים 628 עד כיבוש קונסטנטינופול ב-1453. מנגד, יש הטוענים כי מסמך שנכתב בקילווה קיסיוואני שבדרום טנזניה, ונשלח אל הפורטוגלים במוזמביק, מוקדם ממנו, ונכתב ב-1711. מסמך זה שמור כיום בארכיון ההיסטורי של גואה בהודו.
השימוש בכתב הערבי עדיין מקובל בקרב אוכלוסייה מבוגרת באזורים מצומצמים לאורך חוף האוקיינוס ההודי, אך אינו נפוץ ואינו נלמד עוד.

מורפולוגיה

על אף שסווהילי פשוטה יחסית לשפות בנטו אחרות, והמורפולוגיה שלה עקבית במידה רבה וממעטת ביוצאי דופן, הדקדוק שלה בכל זאת מורכב מאוד. השפה צירופית, דבר הבא לידי ביטוי בייחוד בנטיית הפועל שלה, שאל השורש שלו מצטרפות מוספיות רבות המייצגות את הגופים, הזמנים, המודוס והאספקט הדקדוקיים, את השלילה, המושא, הזיקה ועוד. מערכת השם מסובכת ונשלטת על ידי חלוקה לקבוצות, שמשפיעה לא רק על שם העצם אלא גם על יתר חלקי המשפט. להלן סקירה קצרה ובלתי-ממצה של העקרונות הדקדוקיים המרכזיים של השפה:

סדר המילים

למעט יוצאי דופן בודדים, כמו בעברית, בסווהילי השם קודם לתואר השם. כלל זה חל גם על מספרים, ולכן על השטר של 5,000 שילינג טנזני שתמונתו משמאל, רשום "Shilingi Elfu Tano" ("שילינג אלף חמש" - חמש מתאר כמה אלפים, ו-5,000 מתאר כמה שילינג), ועל השטר הקנייתי בן 20 שילינג שתמונתו לעיל רשום "Shilingi Ishirini" ("שילינג עשרים" - עשרים מספק מידע בכמה שילינג מדובר).
יוצאי הדופן הם המילה kila (כל) - kila dakika, והשמות חצי (nusu - ‏nusu mkate - חצי כיכר לחם) ורבע (robo‏ - robo saa - רבע שעה).
כאשר שני שמות תואר מתארים שם בודד (הילד הגדול והיפה), החשוב מביניהם יופיע אחרון.
nyumba kubwa nzuri - בית גדול ו(במיוחד) יפה; nyumba nzuri kubwa בית יפה ו(במיוחד) גדול
סדר המילים נשמר גם בביטויי שייכות:
nyumba yangu nzuri בית שלי (ו)יפה (ביתי היפה)
הכינוי הרומז עשוי לשנות את מקומו במשפט, ובהתאם לכך משתנה המשמעות:
nyumba ile nzuri הבית הזה יפה (הבית היפה הזה)
ile nyumba nzuri זה הבית יפה (הבית היפה (במיוחד) הזה)
nyumba nzuri ile בית יפה זה (זהו בית יפה)

השורש ושם הפועל

חלק ממאפייניו של הפועל הסווהילי נסקרו לעיל, ובעיקר אופן יצירתו על ידי צירוף מוספיות אל השורש, בעיקר לפניו, אך גם בסופו. מוספיות אלה, הכוללות מידע אודות הגופים, הזמנים, המודוס והאספקט הדקדוקיים, השלילה, המושא, הזיקה ועוד, מעניקות לפועל את הוראתו המדויקת. מוספיות נוספות עשויות להצטרף אל השורש, ואלה נושאות מידע נוסף המובע בעברית בדרך כלל באמצעות הבניינים, כמו יסוד של גרימה (בניין הפעיל), סבילות, הדדיות וכו'.
שם הפועל בסווהילי כולל את השורש כשהוא מלווה בדרך כלל בסיומת a- ולעיתים גם בתחילית -ku. לכן בשם הפועל soma (לקרוא), השורש הוא -som-, וב-imba- (לשיר) הוא -imb-. גם השורש עשוי להתרחב כדי לשנות משמעויות: (ראו להלן). הכפלת השורש היא אמצעי רווח בסווהילי כדי לציין העצמה של הפעולה לאורך זמן, יסודיות או על מנת להעניק פרטים נוספים: piga- (להכות), pigapiga- (להכות שוב ושוב); kata- (לחתוך), katakata- (לחתוך לחתיכות קטנות), chambua- (לברור/למיין את המתאים מהלא-מתאים), kuchambuachambua (לאסוף, לנקות ולמיין ביסודיות).
קיימים שורשים שבהם לא רק הברה בודדת אלא גם אות בודדת, כמו ku-l-a (לאכול) שבו השורש הוא רק ההברה "l", אולם אלה שומרים בדרך כלל על התחילית -ku גם בזמן הטייתם (wa-na-kul-a - הם אוכלים).
שם הפועל יכול לשמש גם כשם הפועלי, וחלק משימושיו נסקרו לעיל בפרק העוסק בתואר השם. כשם, שם הפועל שייך לקבוצת שמות 15, ואז משמעותו היא כשל פעולה ("לשמוע" הוא "שמיעה", "לאכול" הוא "אכילה" וכו'). לעיתים נעשה שימוש בשם הפועל כדי לתאר פעולה חסרת גוף וזמן (Afadhali kufanya kazi - עדיף לעבוד עבודה, "עדיף לעבוד"; kujifunza lugha - ללמוד שפה, "לומדים שפה").
שלילת שם הפועל נעשית באמצעות המוספית -to-: מ-kusoma (לקרוא) נוצר kutosoma (לא לקרוא).

כינוי הזיקה

הזיקה (ש-) בסווהילי מובעת בדרך כלל כמוספית בפועל:
כינוי הזיקה (-o-) מוטה ומצטרף לפעלים שבהם תווית זמן רק בעבר (li), בהווה (na) ובעתיד הפשוט (ta או-taka). השלילה נעשית באמצעות si והיא חסרת מימד של זמן. ניתן לצרף לפועל גם כינוי מושא ישיר, והוא יופיע מיד לפני השורש:
nchi zi-na-zo-endelea - הווה, מדינות שמתקדמות
maji ya-li-yo-chemshwa - עבר, מים שהורתחו
wa-si-o-jiweza - שלילה, שלא יכלו/אינם יכולים/לא יוכלו
ni-si-ye-wa-fahamu - אנשים (wa - "אותם") ש (ye) אני (ni) לא (si) הכרתי/מכיר/אכיר (fahamu)
בזמנים אחרים ובמשפטי שלילה שבהם קיימת חשיבות לזמן, נעשה שימוש במילה נפרדת כדי להביע את אלה - amba (ש-).
Usimwamshe mtoto ambaye amelala - אל תעיר את הילד ש (ambaye) עדיין (me) ישן
Kazi ambayo sikuifanya, lazima niifanye leo - את העבודה שלא עשיתי (ku), אני צריך לעשות היום.
קיימת צורה לזיקה כללית חסרת זמן, עם או בלי כינוי מושא ישיר:
wa-winda-o - שצד/יצוד (ש - o, צד - wind, הם - wa)
ni-ku-ambia-ye - אני (ni) ש (ye) אומר/אמרתי/אומר (ambia) לך (ku)
o מוחלף ב-po בתיאורי זמן (כש-/כאשר), ב-po, ko או mo בתיאורי מקום (היכן ש-, ב/ל/מהמקום בו) וב-vyo בתיאורי דופן (באופן ש-).

מאפיינים תרבותיים

שירה - רוב המסמכים העתיקים שהשתמרו בסווהילי, מכילים שירה (mashairi), ובייחוד שירה אפית שהועברה מדור לדור בעל-פה, ואשר הועלתה על הכתב החל בתחילת המאה ה-18. שירה אפית זו מכונה בדרך כלל בשמות "Utenzi" (אוטנזי) או "Utendi" (אוטנדי - "מעשה"), והיא מבוססת על עקרונות השירה הערבית ושירת הבנטו. מקורה של שירה זו הוא באזור לאמו שבקניה, והיא נכתבה תחילה בניב האזורי המקומי. תחילה עסקה השירה בנושאים דתיים מוסלמים, אך לאחר שהתפשטה דרומה לאזור מומבסה ולצפון טנזניה, החלה מתמקדת בסוגיות חברתיות. השירה הקלאסית עדיין תופסת מקום חשוב בתרבות הסווהילית, והיא מצוטטת באירועים מיוחדים וכן כעניין שבשגרה.
טאארב (Taarb, מערבית طرب - בקירוב "לשמוח במוזיקה") הם שירים בסווהילי הרווחים בעיקר בטנזניה ובקניה, והמבוססים על יסודות המוזיקה הערבית והצפון-אפריקאית. אלה חדרו למזרח אפריקה במחצית הראשונה של המאה ה-20, והתמזגו עם השפעות ערביות קודמות. בצורתם המסורתית, הטאארב מושרים באירועים מרכזיים כמו חתונות, אך בשנים האחרונות החל הטאארב הפופולרי (לדוגמה בהופעות בפאבים וכמוזיקה קלה ברדיו) לשלב אלמנטים של מוזיקה מסורתית אפריקאית מכל רחבי היבשת ואף מוזיקה מערבית.
מת'אלי (methali) הם משחקי מילים ומשפטים חרוזים, המופיעים באלגוריות, בפתגמים ובסיפורים קצרים עם מוסר השכל, הנטועים עמוק בתרבות המקומית: "Kila mwamba ngoma ,ngozi huivuta kwake" - "כל המותח עור על תוף, מותח אותו בכיוונו שלו"; "Kukopa harusi kulipa matanga" - "ללוות כמו חתונה, להחזיר כמו אבל"; "Mchele moja mapishi mengi" - "האורז הוא אחד, אך דרכי בישולו רבות" ועוד. חלק מהפתגמים משקפים אמונות טפלות רווחות: "Kufagia usiku kunakimbiza baraka" - "לנקות בלילה מבריח ברכות"; "Mwenye kufanya mazowea ya kukaa kizingitini atakawia kuoa" - "היושב על מפתן הדלת, יאחר להתחתן"; "Kukutana na paka mweusi usiku ni nuksi" - "פגישה בחתול שחור בלילה, מביאה מזל רע" ועוד.
השעון הסווהילי - מאפיין ייחודי של השפה הוא "השעון הסווהילי" המונה את השעות מזריחת השמש ומשקיעתה, ולא מצהרי היום או מחצות הלילה (שעה 12 בשעון המקובל). שעה 1 בבוקר בסווהילי מקבילה ל-7 בבוקר בשעון המקובל ביתר העולם, שכן ספירת השעות מתחילה בשעה 6, המקבילה, פחות או יותר, לזריחה. 1 בערב היא המקבילה הסווהילית ל-7 בערב, שכן שעות החשיכה נמנות משעה 6 בערב, סמוך לשקיעה. שיטה זו התפתחה בשל הרקע החקלאי של החברה המזרח אפריקנית, והודות לעובדה שבאזור קו המשווה אין שינויים גדולים באורך היום והלילה במשך השנה, ועל כן נותרות שעות הזריחה והשקיעה קבועות למדי. מאחר שמעולם לא יוצרו שעונים המראים את השעה בסווהילי, מאומנים דוברי השפה להשתמש בשעונים רגילים, אנלוגיים או דיגיטליים, ובעת דיבור להוסיף שש שעות לשעה שמראה השעון.
כן ולא - בסווהילי אין מקבילות מילוליות ל"כן" ול"לא", אבל משמעותה של "ndiyo" ("זה ככה"/"זה נכון") היא למעשה "כן"; ו-hapana ("אין שם", "אין להם") היא "לא". la הערבית (לא) קיימת בדמות הביטוי "בוודאי שלא"/"לגמרי לא".

ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם

נוסחם של סעיפים 1 ו-2 מההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם (Tangazo kilimwengu la haki za binadamu) בעברית ובסווהילי:
"1. Watu wote wamezaliwa huru, hadhi na haki zao ni sawa. Wote wamejaliwa akili na dhamiri, hivyo yapasa watendeane kindugu.
2. Kila mtu anastahili kuwa na haki zote na uhuru wote ambao umeelezwa katika Taarifa hii bila ubaguzi wo wote. Yaani bila kubaguana kwa rangi, taifa, wanaume kwa wanawake, dini, siasa, fikara, asili ya taifa la mtu, mali, kwa kizazi au kwa hali nyingine yo yote.
Juu ya hayo usifanye ubaguzi kwa kutegemea siasa, utawala au kwa kutegemea uhusiano wa nchi fulani na mataifa mengine au nchi ya asili ya mtu, haidhuru nchi hiyo iwe inayojitawala, ya udhamini, isiyojitawala au inayotawaliwa na nchi nyingine kwa hali ya namna yo yote."
"1. כל בני אדם נולדו בני חורין ושווים בערכם ובזכויותיהם. כולם חוננו בתבונה ובמצפון, לפיכך חובה עליהם לנהוג איש ברעהו ברוח של אחווה.
2. כל אדם זכאי לזכויות ולחירויות שנקבעו בהכרזה זו ללא אפליה כלשהי מטעמי גזע, צבע, מין, לשון, דת, דעה פוליטית או דעה בבעיות אחרות, בגלל מוצא לאומי או חברתי, קניין, לידה או מעמד אחר.
גדולה מזו, לא יופלה אדם על פי מעמדה המדיני, על פי סמכותה או על פי מעמדה הבינלאומי של המדינה או הארץ שאליה הוא שייך. בין שהארץ היא עצמאית, ובין שהיא נתונה לנאמנות, בין שהיא נטולת שלטון עצמי ובין שריבונותה מוגבלת כל הגבלה אחרת."