אילינוי

לפני הגילוי האירופאי

קהוקיה היה השבט הילידי המרכזי בתרבות המיסיסיפי הקדם-אירופאית ומרכזו העירוני הגדול ביותר נמצא ליד העיר קולינסוויל באילינוי. חברה זו נעלמה במאה ה-15 מסיבות לא ידועות.
הכוח השני בגודלו באזור היה קונפדרצית שבטי האיליניווק, שעל שמה נקראת המדינה. האיליני סבלו במאה ה-17 מתנועת שבטי האירוקווי מערבה בעקבות הגעת האירופאים ליבשת. את מקומם של האיליני באזור תפסו שבטי פוטווטומי, מיאמי והסואוק.

הגילוי האירופאי

מגלי הארצות הצרפתיים ז'אק מארקט ולואי ז'ולייה חקרו את נהר אילינוי בשנת 1673. ב-1680, הקימו הצרפתים מבצר באזור פאוריה של ימינו. בשנת 1682 הוקם מבצר נוסף בסטארבד רוק, באזור פארק סטארבד רוק של ימינו. היות שהאזור נחקר על ידי הצרפתים, אילינוי הייתה חלק מהאימפריה הצרפתית עד שנת 1763, כאשר השליטה עברה לבריטים. בפועל, ההתיישבות הצרפתית נותרה ולא הגיעו לאזור מתיישבים בריטיים או אמריקאים חדשים מלבד חיילים בריטיים שהוצבו באזור.
בשנת 1778 שייך ג'ורג' רוג'רס קלארק את אילינוי לוירג'יניה. בשנת 1783 השטח הוגדר כטריטוריה הצפון מערבית של ארצות הברית.

המאה התשע עשרה

חברת אילינוי-וובאש הייתה הבעלים של מרבית שטחה של אילינוי. טריטוריית אילינוי נוצרה ב-3 בפברואר 1809 כשבירתה קסקסקיה. בשנת 1818 התקבלה אילינוי כמדינה ה-21 בארצות הברית. המדינה החדשה דנה בנושא העבדות ובחרה לשלול אותה בשטחה. הדבר הוביל לנדידה של מהגרים רבים ממדינת קנטקי.
בעקבות מאמציו של נתנאל פופ, נציג אילינוי בקונגרס, הזיז הקונגרס את הגבול הצפוני 66 קילומטרים צפונה. ההחלטה הוסיפה לשטח המדינה 22,000 קמ"ר הכוללים את שיקגו, גלנה ושטח עשיר מאד בעופרת. בשנת 1819 הועברה בירת המדינה לונדליה.
החורף של 1830–1831 זכה לכינוי "חורף השלג העמוק", לאחר שכמויות גדולות של שלג כיסו את המדינה ומנעו כל תנועה בה במהלך החורף כולו. החורפים בשנים שלאחר מכן היו קשים גם כן וביניהן "החורף הקפוא" בשנת 1836. בחורף זה חזית קרה נעה אל המדינה במהירות וגרמה לקפיאתן של שלוליות ואגמונים תוך דקות. מטיילים רבים מתו מהקור המיידי. החורף הקשה הביאה לפגיעה בגידולים ולמחסור במזון בצפון אילינוי. דרום אילינוי העבירה לצפון משלוחי מזון וזכתה לכינוי "מצרים הקטנה" כאלגוריה לסיפור יוסף ואחיו.
בשנת 1832, נערכה מלחמת בלק הוק בין ארצות הברית לבני שבטי הסאוק, הפוקס והקיקפו בשטחן של אילינוי וויסקונסין של ימינו. השבטים נסוגו לאיווה. בניסיון מאוחר יותר לחזור הם הובסו על ידי כוחות ארצות הברית.
בשנת 1844 בקרתגו נרצח המנהיג המורמוני גוזף סמית', שהקים את העיר המורמונית נאובו. נאובו, שהתחרתה עם שיקגו עד אותה שנה על תואר העיר הגדולה ביותר במדינה, דעכה כמעט לחלוטין לאחר שבעקבות הרצח מרבית תושביה המורמונים בחרו לעזוב את אילינוי ולנדוד מערבה.
בשנת 1847, לאחר מסע שכנוע מטעם הלוביסטית דורותאה דיקס, אילינוי הייתה לאחת המדינות הראשונות שהקימו מערכת טיפול בחולי ונפגעי נפש בפיקוח המדינה.
שיקגו הפכה להיות עיר הנמל העיקרית של האגמים הגדולים והמשיכה לצבור כח עם הקמת תעלת אילינוי ואילינוי בשנת 1848. זמן קצר לאחר מכן היא הפכה אף למרכז תחבורת הרכבות. בשנת 1857 הייתה שיקגו לעיר הגדולה ביותר באילינוי. בשנת 1871 ספגה העיר מכה קשה כאשר שרפה שפרצה בעיר ב-8 באוקטובר שרפה 6 קמ"ר משטחה ובערה במשך שלושה ימים. מבנה האבן היחיד בעיר היה מגדל המים ששרד לימינו וניצב כיום במרכז שדרות אילינוי בסמוך למרכז ג'ון הנקוק.
עם התפתחותם של מכרות ומפעלים במדינה הפכה אילינוי להיות גורם חשוב בהתפתחותם של ארגוני עובדים בארצות הברית. שביתת פולמן והפגנת היימרקט השפיעו באופן ניכר על התפתחות תנועת הפועלים האמריקאית.

מלחמת האזרחים

במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית, למעלה מרבע מיליון גברים מאילינוי שירתו בצבא האיחוד (הכוח הרביעי בגודלו שנשלח על ידי אחת המדינות החברות באיחוד). מרגע הקריאה לגיוס מאת אברהם לינקולן ועד סוף המלחמה, אימנה מדינת אילינוי 150 גדודי רגלים, שבעה-עשר גדודים רכובים ושני גדודי ארטילריה קלה.

המאה העשרים

במאה העשרים הפכה אילינוי להיות אחת המדינות המובילות בארצות הברית. המדינה המשיכה לקלוט הגירה, בעיקר ממזרח ומדרום אירופה והתיישבות של אוכלוסיות אפרו-אמריקאיות ממיסיסיפי, לואיזיאנה וארקנסו.
במהלך המאה עלתה אוכלוסיית אילינוי מ-5 מיליון תושבים ל-12.4 מיליון.
מבחינה כלכלית המשיכה צמיחתה של אילינוי לאורך המאה. בשנת 1933 נערכה בשיקגו תערוכת האקספו העולמית. בשנת 1937 נתגלו בארות נפט במחוז מריון ובמחוז קרופורד ובשנת 1939 דורגה אילינוי כמדינה הרביעית בארצות הברית בתפוקת הנפט.
לאחר התפתחות השימוש באנרגיה גרעינית במלחמת העולם השנייה הפעילה המעבדה הלאומית ארגון (Argonne National Laboratory) שליד שיקגו את תחנת הכוח הגרעינית הניסיונית הראשונה לייצור חשמל ב-1957.
בשנת 1960, הוקמה תחנת הכוח הגרעינית הפרטית הראשונה "דרזדן 1" במוריס.
שיקגו המשיכה להתפתח כעיר נמל לאחר שבשנת 1959 חיברה תעלת סנט לורנס בין האגמים הגדולים לאוקיינוס האטלנטי. בכך הייתה שיקגו לנקודת המעבר המרכזית בין האוקיינוס לנהר המיסיסיפי.
בשנת 1960 פתח ריי קרוק את סניף מקדונלד'ס הראשון בעולם בדה פליינז. כיום האתר המקורי מהווה מוזיאון של החברה כאשר סניף מזון מהיר שלה ניצב מעבר לכביש.
בשנת 1970 אימצה אילינוי את החוקה הרביעית שלה אשר החליפה את החוקה משנת 1870.
בשנת 1985 נערך באילינוי מופע פארמאייד הראשון בשמפיין שנועד לסייע לחקלאים אמריקאים.
בשנת 1993 סבלה המדינה משיטפון גדול שנבע מעליית נהר המיסיסיפי על גדותיו. חוות, בתים ועסקים רבים נפגעו מהשיטפון שזכה לשם "השיטפון הגדול".

גאוגרפיה

אילינוי ממוקמת באזור המערב התיכון במרכז ארצות הברית וגובלת בויסקונסין בצפון, בימת מישיגן בצפון מזרח, באינדיאנה במזרח, בקנטקי (בעברו השני של נהר אוהיו) בדרום ובמיזורי ואיווה (בעברו השני של נהר המיסיסיפי) במערב.
בגבול הצפון-מזרחי של אילינוי נמצאת ימת אילינוי ובגבול המזרחי אינדיאנה, ממערב לנהר וואבאש. שיקגו, העיר הגדולה באילינוי, היא אחת מהערים הגדולות בארצות הברית והשלישית בכמות האוכלוסייה, ממוקמת דרום-מערבית לימת אילינוי.

ממשל ופוליטיקה

אילינוי היא רפובליקה ובה שלוש רשויות שלטון: מבצעת - מושל מדינת אילינוי, מחוקקת - המורכבת משני בתים: האספה הלאומית של אילינוי וסנאט אילינוי, ושופטת, בראשה עומד בית המשפט העליון של אילינוי. המדינה מאפשרת התערבות ישירה של האזרחים על ידי יוזמה אזרחית, משאל עם, Recall Election ואישור חוק. בירת המדינה הנוכחית היא ספרינגפילד.
הרשות המבצעת באילינוי מורכבת מהמושל, סגן המושל, התובע הראשי, מזכיר המדינה, שר האוצר, State Controller, State treasurer, Insurance Commissioner, ושר החינוך. כל בעלי התפקידים נבחרים בנפרד לתקופה של ארבע שנים, ויכולים ללא הגבלה. ייתכן מצב בו ברשות המבצעת יושבים נבחרים ממפלגות שונות. הבחירות לתפקידים מתקיימות באותו הזמן.
בבית המחוקקים של אילינוי, האספה הכללית, ישנם 59 חברי סנאט, הנבחרים לתקופה של ארבע שנים, ו-118 חברי בית הנבחרים העומדים לבחירה לתקופה של שנתיים. בחירות נעשות מדי שנתיים, ומחצית מחברי הסנאט מועמדים לבחירה בכל מערכת בחירות. למפלגה הדמוקרטית רוב בשני בתי המחוקקים.
בבית המשפט העליון של אילינוי שבעה שופטים, הממונים על ידי המושל ומאושרים על ידי בית המחוקקים. שיטת המשפט היא שיטת המשפט המקובל האנגלי, אך ישנה השפעה של המשפט האזרחי הספרדי.
אילינוי היא מדינה ליברלית באופייה, ומאז מערכת הבחירות של שנת 1992 היא מצביעה באופן קבוע למפלגה הדמוקרטית. בעבר נחשבה למדינה "מתנדנדת" ובבחירות רבות הצביעה למועמד הרפובליקני, אך בשנים האחרונות נהפכה למדינה "כחולה", כלומר למדינה הנאמנה למפלגה הדמוקרטית בבחירות ארציות. ב-2008 זכה ברק אובמה, בן המדינה ומי שייצג אותה בעת זו בסנאט, ב-61.9% מקולותיה. דרום אילינוי ואזוריה הכפריים הם יותר רפובליקנים, בעוד אזוריה העירוניים, ובפרט העיר שיקגו ופרבריה, הם יותר דמוקרטים.
לאילינוי 20 קולות (אלקטורליים) - 2 סנאטורים ו-18 חברי בית הנבחרים, בבחירות לנשיאות ארצות הברית. רוב ייצוגה של אילינוי בבית הנבחרים של ארצות הברית הוא דמוקרטי. נכון ל-2018, הסנאטורים המייצגים את המדינה הם דיק דרבין ותמי דאקוורת' הדמוקרטיים. מתוך תשעת הסנאטורים האמריקאים אפריקאים ששירתו בסנאט, שלושה מהם הגיעו מאילינוי, בהם הנשיא ברק אובמה, ששירת כסנאטור מטעם המדינה מינואר 2005 ועד נובמבר 2008.
הספרייה הנשיאותית של אברהם לינקולן, שהגיע מאילינוי, ממוקמת בבירה ספרינגפילד. המדינה מוקירה את זכרו עם הסלוגן הרשמי שלה, "הארץ של לינקולן" (Land of Lincoln).

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
אילינוי נחשבת לאחת המדינות העשירות בארצות הברית, ומובילה בייצור, שירותים וחקלאות. אילינוי היא ארץ חקלאית בעיקרה. אנשיה מגדלים תירס, חיטה, שיבולת שועל, תפוחי אדמה ופולי סויה. בנוסף מגדלים בה חזירים, ואריזת בשר היא אחד העיסוקים החשובים במדינה. בין המחצבים תופס הפחם מקום חשוב ביותר.

השכלה

אילינוי היא מקום מושבן של מספר אוניברסיטאות ומעבדות מחקר מהמובילות והטובות בעולם, בהן אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ופרמילאב. אלה שוכנות במה שמכונה "מסדרון המחקר והפיתוח של אילינוי", ריכוז של גופי מחקר ציבוריים וגופי טכנולוגיה מסחריים, בדומה לעמק הסיליקון שבקליפורניה.

ספורט

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
באילינוי ישנם מספר קבוצות ספורט: שיקגו בולס המשחקת כדורסל בליגת ה-NBA, שיקגו ברס המשחקת פוטבול אמריקאי בליגת ה-NFL, שיקגו קאבס ושיקגו וייט סוקס המשחקות כדור בסיס, שיקגו בלאקהוקס המשחקת הוקי בליגת ה-NHL ושיקגו פייר המשחקת כדורגל בליגת ה-MLS.