סתיו שפיר

ביוגרפיה

סתיו שפיר נולדה בנתניה להורים ילידי ישראל, לאב רואה חשבון ואם מורה. שמה נלקח מתוך השיר "ציפורים נודדות" (שבו הפזמון החוזר מתחיל במילים "זה היה עם בוא הסתיו") שבביצוע צמד "הפרברים", שאחד מחבריו, יוסי חורי, הוא אחי סבתהּ. בצעירותה עברה עם משפחתה לפרדסיה, ויש לה אחות צעירה עם אוטיזם. כנערה שימשה ככתבת צעירה בעיתון הילדים "כולנו", והדריכה בתנועת הנוער העובד והלומד. בשנת 2003 התנדבה לשנת שירות בגרעין של החברה להגנת הטבע ובמהלכה גרה בטבריה. ביולי 2004 התגייסה לצה"ל, התחילה קורס טיס והודחה ממנו לאחר ארבעה חודשים. לאחר מכן שירתה בשבועון "במחנה" ככתבת, שם סיקרה, בין היתר, את תוכנית ההתנתקות ואת מלחמת לבנון השנייה.
בשנת 2006 החלה ללמוד לתואר ראשון בעיתונות וסוציולוגיה ב-City University London שבלונדון, במסגרת פרויקט ישראלי-פלסטיני למנהיגות צעירה במזרח התיכון. היא פרסמה טורים באתר "mako", "מסע אחר" ובמגזין "נשיונל ג'יאוגרפיק". בשנת 2008, במקביל ללימודיה בלונדון, הייתה חברה במשך שנה בקומונה שיתופית במושב ניר משה שעסקה בבנייה אקולוגית וחינוך.
בשנת 2009 החלה בלימודי מוזיקה בבית הספר רימון למוזיקה ברמת השרון. בשנת 2010 החלה לימודים לתואר שני בהיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות באוניברסיטת תל אביב, ועבדה ככתבת מדור נדל"ן בשבועון "העיר". החל מפברואר 2011 עבדה כעורכת וכותבת בערוץ "השראה" באתר Xnet, וכתבה בהתנדבות ל"קול הפליטים" – עיתון המחולק לקהילת המסתננים מאפריקה בישראל.

המחאה החברתית

ביולי 2011 פגשה שפיר את דפני ליף, בעקבות פתיחת "אירוע" בפייסבוק, על מנת לתכנן הקמת מאהל מחאה ב-14 ביולי בשדרות רוטשילד. למחרת פרסמה כתבה באתר Xnet על התנועה החדשה והשוותה אותה לנעשה בהפגנות המחאה שנערכו בספרד באותה עת. שבוע לאחר מכן הקימה עם ליף ואחרים את האוהל הראשון בשדרה, שהתפתח למחאת האוהלים.
שפיר נמנתה עם הדוברים המרכזיים של המחאה, נאמה בחלק מהעצרות, דיברה בדיונים בנושא בכנסת ובמסיבות העיתונאים שערכה הנהגת המחאה. היא נמנתה עם קבוצת מובילי המחאה שנפגשה עם נשיא המדינה שמעון פרס. בין הופעותיה המתוקשרות בלט העימות הטלוויזיוני עם חברת הכנסת מירי רגב בתוכנית "ערב חדש", וכן סילוקה מיציע האורחים בכנסת לאחר שנעמדה וסימנה X (סמל הסירוב בשפת מפגיני המחאה החברתית) בידה בעת ההצבעה על חוק הווד"לים. בראיון לרשת הטלוויזיה RT אמרה שפיר שהיא חוששת שראש הממשלה בנימין נתניהו יפתח במלחמה עקב לחץ מהמחאה החברתית.
בינואר 2012 נעצרה שפיר פעמיים, בהפגנה נגד פינוי מאהל מחוסרי הדיור בשכונת התקווה ובעת פינוי המאהל.
בתום תקופת ההפגנות של קיץ 2011 הקימה שפיר עם כמה מחבריה את "התנועה החברתית", שיזמה את פרויקט "המעבדה", "חממה רעיונית לפיתוח ובניה של תודעה פוליטית חדשה". התנועה פעלה בפריפריה וארגנה הפגנות נוספות.
שפיר נמנתה עם קבוצת מובילי המחאה שדגלו בנקיטת קו פוליטי, אל מול הא-פוליטיות שהציגו אחרים בראשות דפני ליף. היא נאמה בכנס ירושלים, בפורום קיסריה, בכנס הרצליה, בוועידת ישראל לעסקים ובוועידת מפלגת העבודה.

קריירה פוליטית

בנובמבר 2012 התמודדה בפריימריז במפלגת העבודה והוצבה במקום התשיעי ברשימת המפלגה לכנסת, שמשוריין לנשים. היא הייתה צעירת חברי הכנסת בכנסת התשע עשרה. בכנסת הקימה את השדולה לצדק חברתי שמקדמת שיתוף ציבור באמצעות פרלמנטים אזוריים שיביאו את האזרחים להגיש הצעות חוק. שפיר ממלאת מקום בוועדת הכספים של הכנסת, ופעלה למען שקיפות ומנהל תקין. בנוסף, עומדת שפיר בראש השדולה לשכירות הוגנת ולדיור בר השגה, וניסתה לקדם חקיקה למען הסדרת שוק השכירות, דיור בר השגה, מס חברות דיפרנציאלי, שקיפות ושוויון.
בדצמבר 2013 הגישה עתירה לבג"ץ בדרישה לבטל את נוהל ההעברות התקציביות בוועדת הכספים שאינן כלולות בחוק התקציב. העתירה נדחתה, אך השופטים ציינו את התועלת שהביאה. הנשיאה מרים נאור כתבה בסוף פסק דינה שהעתירה העלתה לראשונה סוגיות מהותיות באשר לגבולות סמכותה של הממשלה לשנות את תקציב המדינה, וכי לאחר שהוגשה, גיבשה ועדת הכספים נוהל לטיפול בבקשות להעברות תקציביות, שיש לקוות כי ישפרו את תפקודה. עוד כתבה נאור שהעתירה השפיעה על שורת צעדים שנקטה הממשלה במטרה לצמצם את הצורך בהעברות תקציביות במהלך השנה.
בפריימריז במפלגת העבודה שקדמו לבחירות לכנסת ה-20 נבחרה למקום השני אחרי שלי יחימוביץ' והוצבה במקום הרביעי ברשימת המחנה הציוני. גם בכנסת זו הייתה צעירת חברי הכנסת.
עם הקמת הכנסת ה-20 ביקשה שפיר כי תוקם ועדה חדשה שתעסוק בשקיפות ובחופש מידע. בתמיכת יו"ר הכנסת, יולי אדלשטיין, הוקמה "הוועדה המיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור", המכונה גם "ועדת השקיפות". ב-14 ביולי 2015 מונתה שפיר ליושבת-ראש הוועדה. דיוני הוועדה עוסקים בשקיפות תקציב הביטחון, חברות הביטוח, התקשרויות הממשלה ועוד.
שפיר מונתה לעמוד בראש ועדת השקיפות של ארגון ה-OECD, שאת הקמתה יזמה עם שגריר ישראל לארגון ועם משרד החוץ הישראלי. מטרת הוועדה היא שיתוף מידע, מחקר ושיתוף פעולה בין פרלמנטים בעולם למען מלחמה בשחיתות ושיתוף הציבור. הישיבה הראשונה התקיימה ב-10 בפברואר 2017 בפריז, והשתתפו בה כ-90 נציגים ממדינות שונות.
יחד עם ח"כ רועי פולקמן יזמה הצעת חוק להסדרת שכירות במגורים, וזו מומשה לבסוף (בשינויים משמעותיים) בתיקון לחוק השכירות והשאילה.
שפיר תומכת בהנהגת נישואים אזרחיים בישראל, ובהכרה בנישואים קונסרבטיביים ורפורמיים.
בינואר 2018 הרחיקה ועדת האתיקה של הכנסת את שפיר מן הכנסת למשך שבוע, לאחר שכינתה מספר פעמים את חבר הכנסת מיקי זוהר מושחת.
בבחירות המקדימות בפברואר 2019 שקיימה מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת, הגיעה שפיר למקום השני והוצבה במקום הרביעי ברשימת המפלגה לכנסת.
ביוני 2019 לאחר פרישתו של אבי גבאי ולקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, הודיעה על התמודדותה לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה, ובבחירות הגיעה למקום השני אחרי עמיר פרץ עם 26.9% מהקולות.
ב-25 ביולי הודיעה שפיר על פרישתה ממפלגת העבודה וחבירה לראש הממשלה לשעבר אהוד ברק ולמפלגת מרצ בהקמת המחנה הדמוקרטי. היא הוצבה במקום השני ברשימה. במקביל, מונתה ליו"ר התנועה הירוקה. ב-30 ביולי הגישה את התפטרותה מהכנסת. נבחרה לכנסת ה-22. גם בכנסת הזו היא צעירת חברה הכנסת.