google/wiki40b huggingface dataset:
סאלי קירקלנד

ביוגרפיה

קירקלנד נולדה בניו יורק, קרויה על שם אמה שהייתה עורכת מגזיני האופנה "ווג" ו"לייף". אביה, פרדריק מק'מייקל קירקלנד עבד בעסקי מיחזור מתכת. קירקלנד למדה משחק תחת חסותם של לי סטרסברג ואנדי וורהול.
קירקלנד התחילה לשחק ב-1962 בהופעות באוף ברודוויי, התפרסמה בעולם הקולנוע בשנת 1973 עם הופעות קטנות בסרטים "העוקץ" ו"כך היינו".
בשנת 1987 קירקלנד הופיעה לראשונה בתפקיד ראשי בדרמה "אנה", בסרט גילמה את גיבורת העלילה אנה, שחקנית צ'כית שהוגלתה מארצה לאחר "האביב של פראג" ודיכויו ב-1968. אנה חיה בניו יורק עם בן זוגה, במאי של פרסומות, ומאמצת שחקנית צ'כית צעירה בשם כריסטינה שמגיעה אף היא לארצות הברית. אנה מספקת לבת דמותה הצעירה קורת גג ותמיכה, אבל ביטחונה מתערער כאשר הצעירה מתחילה לגרוף הצלחות על חשבונה. תפקיד זה הקנה לקירקלנד את פרס גלובוס הזהב, את פרס אינדפנדנט ספיריט ומועמדות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. ב-1992 שיחקה בסרט הטלוויזיה "סיכון כפול" לצד ברוס בוקסלייטנר. 
לאחר מכן השתתפה קירקלנד בתפקידים קטנים בהפקות "ברוס הגדול מכולם" ו"החיים בשידור חי" של רון הווארד.
בשנת 2016 שיחקה בקומדיית האימה "פסולת מאש" לצידם של אדריאן גרנייה ואנ'לין מק'קורד.
מונטקריסטו

היסטוריה

פירוש השם מונטקריסטו באיטלקית הוא "ההר של ישו". על פי האגדה ניצח במאה החמישית בישוף בשם ממיליון של פלרמו דרקון בקרב שהתנהל על האי, ושמו שונה מ"Montegiove" (ההר של יופיטר) ל"מונטקריסטו". קבוצת נזירים שהייתה סוגדת לממיליון חייתה על פי ההערכות על האי בערך בשנת 600 ובנתה שם מנזר. הריסות המנזר נשתמרו עד היום.
נכון לשנת 2012 קיימת באי תופעה של התפשטות חולדות. על פי הערכה יש בו חולדה אחת לכל מטר רבוע. קיימות תוכניות להפצת רעל על האי כדי להילחם בתופעה.
משה בן-דוד

משה בן דוד (באנגלית: Moshe Ben David; ‏24 בנובמבר 1898 - 13 באפריל 1948) היה רופא, המזכיר הכללי של האוניברסיטה העברית בירושלים, מונה לעוזר דקאן בבית הספר לרפואה שיפתח בעתיד בהר הצופים, עסק במשך כ-18 שנים בתכנון והקמת בית הספר לרפואה על הר הצופים. נרצח בשיירת הדסה.

ביוגרפיה

נולד בשם מקס הולנדרסקי בשנת 1898 לדוד יצחק ולרוזה (רחל) לבית פרוידנהיים, בלודז' שבפולין. כאשר היה בן חמש עברה משפחתו לקניגסברג. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הוגלתה משפחתו למערב גרמניה, לכן נאלץ להפסיק את לימודיו התיכוניים, אך הוריו דאגו שישוב לבית סבו ויסיים את לימודיו בגימנסיה.
בין השנים 1917–1921 למד בן דוד רפואה בקנינסברג. בתקופת לימודיו בפקולטה לרפואה בקניגסברג עסק בפעילות ציונית ואף נבחר לעמוד בראש ברית הסטודנטים היהודים הציונים בעיר.
עם סיום לימודיו, בשנת 1922, עלה בן דוד לארץ ישראל. כשהגיע לישראל, עיברת את שמו ממקס הולנדרסקי למשה בן דוד. תחילה השתלב בהכנת התשתיות למפעל החשמל בנהריים, בהמשך עסק בפעילות סניטרית כנגד המלריה באזור עקרון. משנת 1923 עבד כרופא בבית החולים "הדסה". בינואר 1924 פוטר מבית החולים הדסה.
מאפריל 1924 עד יולי 1925 עבד בן דוד בתור מזכיר של חברת הנדסה בירושלים. באותה תקופה התגורר בעיר העתיקה.
משנת 1925 עד 1929 היה המזכיר הראשי של בית הספר הריאלי בחיפה. באותה תקופה התחתן על לאה לבית גולדשטיין.
מנהל בית הספר הריאלי הד"ר ארתור בירם הניח שבן דוד ינהל את בית הספר לאחר פרישתו, לכן שלח אותו מטעם האוניברסיטה העברית לשנת לימודים במכללה של מורים של אוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בשנת 1930 התמנה בן דוד למזכיר הכללי של האוניברסיטה העברית. בן דוד החל לתכנן את לימודי הרפואה באוניברסיטה העברית, הרבה לבקר במוסדות אקדמאים ובמכונים רפואיים באירופה ובארצות הברית, וכבר אז מונה עוזר דקאן בבית הספר לרפואה שיפתח בעתיד בהר הצופים.
בן דוד היה אסטרונום חובב וצלם חובב. הנציח במצלמתו את נופי הארץ ומפעל ההתיישבות בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים.
ב-13 באפריל 1948, יצאה "שיירת הדסה", ובה בעיקר רופאים ואחיות מבתי החולים הדסה ומדענים מהאוניברסיטה העברית, בדרכה מירושלים המערבית להר הצופים. סמוך לשייח' ג'ראח נפלה השיירה, שאמורה הייתה להיות מאובטחת בידי הבריטים, למארב של פורעים ערבים והותקפה קשות. בן דוד וחבריו מצאו את מותם.
הניח אישה ובת, מרים שיר.
משוואת אוילר-לגראנז'

בחשבון וריאציות, משוואת אוילר לגראנז' היא משוואה דיפרנציאלית שפתרונותיה הם פונקציות שעבורן הפונקציונל סטציונרי (בנקודת אקסטרמום). המשוואה פותחה על ידי המתמטיקאי השווייצרי לאונרד אוילר ועל ידי המתמטיקאי האיטלקי-צרפתי ז'וזף לואי לגראנז' בשנות ה-50 של המאה ה-18.
מכיוון שפונקציונל גזיר סטציונרי בנקודות הקיצון המקומיות שלו, משוואת אוילר לגראנז' שימושית במיוחד בפתרון בעיות אופטימיזציה, שהן בעיות שמחפשות את הפונקציות עבורן פונקציונל נתון מקבל את ערכו המזערי או המרבי. הדבר דומה למשפט פרמה בחשבון דיפרנציאלי, לפיו פונקציה גזירה מקבלת ערכים מרביים או מזעריים בנקודת בהן הנגזרת שלה מתאפסת.
במכניקה אנליטית (במכניקה לגראנז'יאנית ליתר דיוק), עקרון המילטון גורס כי מערכת פיזיקלית תנוע במסלול בו הפעולה תהיה סטציונרית. לכן, תנועתה של מערכת פיזיקלית מתוארת על ידי משוואת אוילר לגראנז' עבור הפעולה שלה. עיקרון זה ידוע בשם "עקרון הפעולה המינימלית". במכניקה קלאסית, משוואת אוילר-לגראנז' שקולה לחוקי התנועה של ניוטון, אולם יש לה את היתרון של השימוש בקואורדינטות מוכללות, ולכן קל יותר לערוך בעזרתה הכללות.

היסטוריה

משוואת אוילר-לגראנז' פותחה בשנות ה-50 של המאה ה-18 על ידי אוילר ולגראנז', בהקשר של התעסקותם בבעיית הטאוטוכרון (בעיה העוסקת במציאת העקום עבורו הזמן הלוקח לגוף להחליק ללא חיכוך תחת השפעת כבידה אחידה, עד לנקודת הקצה, איננו תלוי בנקודת ההתחלה). לגראנז' פתר את הבעיה ב-1755 (יצוין כי לגראנז' לא היה הראשון; הויגנס פתר אותה כבר ב-1659), ושלח את פתרונו לאוילר. יחד פיתחו השניים את השיטה של לגראנז' ויישמו אותה גם במכניקה, מה שהוביל לניסוח הפורמליזם של המכניקה הלגראנז'יאנית. יתר על כן, חליפת המכתבים ביניהם הביאה בסופו של דבר למה שנקרא חשבון וריאציות.
הקייטנה של קנלר

סיפור העלילה של הסיפור המרכזי

חיים הוא בחור צעיר שהתאבד והגיע לעולם הבא. מתברר לו שהעולם הבא כמעט זהה למציאות שאותה הכיר בחייו, מציאות משעממת ומדכאת של אנשים שהתאבדו ומצאו את עצמם באותו מצב מדכא שבו היו קודם לכן. חיים מגלה שחברתו התאבדה גם היא, והוא מחליט לצאת ולחפש אותה. הוא יוצא למסע בעולם הבא, ופוגש דמויות שונות, ביניהן דמותו של קנלר, בחור חביב אך מוזר המנהל מעין קייטנה פלאית לנודדים. הקייטנה של קנלר מעומתת עם קייטנה מקבילה, כת של מתאבדים, שבה חברה גם חברתו של חיים. מנהיג הכת מנסה להתאבד בשנית, בציפייה לשוב לחיים ולגאול את כל המתאבדים, אלא שתוכניתו נכשלת, והוא פשוט מת שוב.

פרשנויות

קרת עוסק בשלושה נושאים בסיפור: נושא המוות וההתאבדות, נושא הריקנות המציאותית והפלא הדמיוני, ונושא האלוהים, הגאולה והמשיח.
פורט הרקורט

היסטוריה

העיר הוקמה ב-1913 על ידי הבריטים ששלטו בניגריה על מנת להעביר פחם, אותו גילו באנוגו שנמצא 200 ק"מ צפונית לעיר. בפורט הרקורט, ששוכנת על גדת דלתת נהר הניז'ר הוקמה כל התשתית הדרושה על מנת להעביר את הפחם באוניות לאירופה. במהלך מלחמת העולם הראשונה שמשה העיר כבסיס של מדינות ההסכמה כנגד מעצמות המרכז ששלטו בקמרון הגרמנית. העיר נותרה קטנה יחסית והיא התפתחה רק החל מ-1958ף כאשר נתגלו בקרבתה שדות נפט. מאז הפכה העיר למרכז כלכלת הנפט הניגרית. בעקבות חשיבות הנפט והכלכלה שהתפתחה סביבה, הגיעו המודרנה והעיור לעיר לפני בטרם כניסתם לניגריה כולה.
ב-1995 נתלה בעיר הסופר ולוחם זכויות האדם קן סארו-ויווה בעקבות מחאתו בנוגע לנזקים שגורמת תעשיית הנפט.

כלכלה

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על תעשיית הנפט: החל מהוצאת הנפט מהאדמה ועד להפקת הנפט וייצואו לרחבי העולם. בנוסף, בעיר קיימת תעשיית דייג שמקורה בדגים הנמצאים בדלתת הניז'ר.

תחבורה

בעיר קיימת מסילת ברזל שמגיעה עד לעיר מידוגורי שבצפון ניגריה וכן נמל תעופה.
נמל התעופה הבינלאומי אודסה

שטח השדה

שטח שדה התעופה הבינלאומי אודסה הוא 570 דונם. שירות ה טכני של שדה התעופה מבוסס על 2,800 מטר מרובע באזור יש 4 מקומות חניה לספק שירות טכני ל 4 מטוסים בו זמנית.
המסלולים של נמל התעופה משמשים גם את חיל האוויר האוקראיני.

היסטוריה

השדה הוקם בשנת 1961.
בחודש מאי 2007 בשדה התעופה נערכו עבודות הבנייה הכוללות הארכת המסלול הראשי. ביוני 2012 התחילו לעבוד על בניית הטרמינל החדש, האזור של הטרמינל החדש יהיה 26,000 מ"ר, ויהיה לו את הקיבולת של 1,000 נוסעים לשעה שזה בין 1.5-2 מיליון נוסעים בשנה, וכן יהיה בו 16 עמדות צ'יק-אין, ומס' השערים יעלה ל-5. בנייתו של הטרמינל החדש תוכננה להסתיים עד סוף שנת 2013, עם זאת, בשל עיכובים ארוכים, הוא מתוכנן להיפתח ברבעון השני של 2017. הטרמינל ישמש הן טיסות בינלאומיות והן טיסות פנימיות.

פעילות לישראל וממנה

יוקריין אינטרנשיונל איירליינס מבצעת 5 טיסות שבועיות לנמל התעופה בן-גוריון וממנו.
החל מה-26 ביוני 2017 חברת סאן דור מבצעת 2 טיסות שבועיות בקו זה במטוסים של אל על.
החל מה-9 ביולי 2017 חברת יאנאייר מבצעת טיסות עונתיות בקו זה.
החל מה-15 ביולי 2019 תחל חברת ישראייר לבצע 2 טיסות שבועיות עונתיות בקו זה.
בעבר החברות אל על ואארוסוויט קיימו טיסות בקו זה.
סופי מנטר

ביוגרפיה

סופי מנטר נולדה במינכן. היא הייתה בתו של הצ'לן יוסף מנטר והזמרת וילהלם מנטר. היא למדה פסנתר אצל זיגמונד ליברט ולאחר מכן אצל פרידריך נייסט. בגיל 15 היא ניגנה קונצרט עבור פסנתר ותזמורת של קרל מריה פון וובר בניצוחו של פרנץ לאכנר.
הקונצרטים הראשונים שלה לקחו אותה לשטוטגרט, פרנקפורט ושווייץ, ובשנת 1867 היא זכתה לשבחים על פרשנותה למוזיקת הפסנתר של ליסט בגוונדהאוז שבלייפציג. בברלין, מנטר התחברה עם הפסנתרן המפורסם קרל טאוזיג והפכה לתלמידה של ליסט בשנת 1869 לאחר שלמדה עם Tausig והנס פון בולוו. בין השנים 1872 ו-1886 סופי הייתה נשואה לצ'לן דייוויד פופר, ונולדה להם בת בשם סלסט. בשנת 1881 היא הופיעה לראשונה באנגליה וקיבלה חברות כבוד של החברה הפילהרמונית המלכותית שנתיים לאחר מכן. בשנת 1883 היא הפכה לפרופסור לפסנתר בקונסרבטוריון בסנט פטרסבורג אבל עזבה בשנת 1886 על מנת להמשיך להופיע.
בגלל הפופולריות שלה, מנטר הצליחה ביצירות שאף פסנתרן אחר לא העז לגעת בה. זה כלל את הקונצ'רטו לפסנתר הראשון של ליסט שמנטר ניגנה בווינה ב-1869, 12 שנה לאחר הופעת הבכורה ההרסנית שלו באותו המקום. אחד מהרסיטלים שהתמחתה בו הייתה יצירה בשם רפסודיות (Rhapsodies). יצירה זו הייתה מורכבת משלוש מהרפוסודיות ההונגריות של ליסט - מספר 2, 6 ו 12 - יחד עם חלקים מכמה אחרים. היא גם הלחינה יצירות שונות לפסנתר, בעיקר בסגנון מבריק, אך התייחסה לכישרון ההלחנה שלה כ"אומלל".

תיאור

ליסט תיאר את מנטר כ"בת הפסנתר היחידה שלי". הוא הכריז כי "אף אישה לא יכולה לגעת בה" ובעיקר העריץ את "היד השרה" שלה. וולטר ניימן תיאר את סגנונה כ"שילוב של וירטואוזיות ואלגנטיות, נימה ליסטאנית נהדרת, עגולה ומלאה, טמפרמנט לוהט, משקל חזק ואגרסיבי על הפסנתר, גמישות, יצירה מכובדת של צורה ועיצוב, שבו הנשמה, הרוח והטכניקה מתמזגים בהרמוניה ובאיחוד".
ג'ורג 'ברנרד שו, ששמע את מנטר ב-1890, כתב כי "היא מייצרת אפקט של תפארת שמשאירה את פדרובסקי הרחק מאחור... נראה שמאדאם מנטר מנגנת בזריזות מופלאה, אבל היא אף פעם לא מנגנת מהר יותר מיכולתה של האוזן לעקוב, כמו שנגנים רבים יכולים לעשות ואכן עושים, והייחודיות של כל תקיפה ותשומת לב שניתנה לכל צליל שגורמת לביצוע כה מלהיב."
פיוטר איליץ 'צ'ייקובסקי גם כן הכיר היטב את מנטר. הוא הקדיש לה את התזמור המלא של הפנטזיה הקונצרטית שלו (אף על פי שהסידורים לפסנתר המוקדמים יותר מוקדשים לאנה יסיפובה). בעת ששהה איתה באוסטריה בספטמבר 1892, הוא כתב בשבילה את גברת צוענית הונגרית (קונצ'רטו בסגנון ההונגרי) לפסנתר ולתזמורת. נוסף על כך הוא גם ניצח את היצירה בבכורתו באודסה ארבעה חודשים מאוחר יותר. עם זאת, נטען כי פרנץ ליסט או כתב את החלק לפסנתר או לפחות עזר בכך, אבל רצה שתרומתו ליצירה תהיה מוסתרת מצ'ייקובסקי. .
גיירמו מרטינס (סופר)

חייו

גיירמו מרטינס נולד בבאיה בלנקה שבארגנטינה. בשנת 1992 קיבל תואר דוקטור בלוגיקה מתמטית מאוניברסיטת בואנוס איירס, ולאחר מכן שהה שנתיים בפוסט דוקטורט במכון למתמטיקה של אוניברסיטת אוקספורד. 
בשנת 2002 השתתף בתוכנית הכתיבה הבינלאומית של אוניברסיטת איווה.
פרסם רומנים, סיפורים קצרים וספרי מסות. הרומן המצליח ביותר שלו הוא "רציחות נוסח אוקספורד", שיצא לאור בשנת 2003. הספר זיכה את מרטינס בפרס פלנטה, תורגם לשפות אחדות, ובשנת 2008 עובד לסרט הקולנוע "רציחות באוקספורד".
אברהם אופנהיים

הרב אברהם אופנהיים (? - נפטר בי"א בחשוון ה'תקמ"ז, 7 בנובמבר 1786) היה רב בגרמניה ומחבר ספרים.
נולד במנהיים ליהודה לייב אופנהיים. שימש כריש מתיבתא בעיר. לאחר מכן עבר להתגורר באמסטרדם.
חיבר שני ספרים: מרגניתא שפירא על הלכות שופר, נדפס לראשונה באמסטרדם, תקכ"ז; ואשל אברהם על באר היטב, נדפס לראשונה באמסטרדם תקי"ד בשולחן ערוך אורח חיים, וגם בדובנא תק"פ.
ש"י פין בספרו כנסת ישראל כותב שהוא נפטר שׂבע ימים. על מצבתו נכתב "בבית המדרש פה למד כשם ועבר".
אוניברסיטת ג'ילין

היסטוריה

בשנת 1946, נוסדה כ"המכללה הצפון-מזרחית לניהול בחרבין" שבחיילונגג'יאנג. אוניברסיטת ג'ילין מיזגה לתוכה אוניברסיטאות ומכללות רבות ואף שינתה את שמה מספר פעמים. במאי 1948, התמזגה "המכללה הצפון-מזרחית לניהול" עם אוניברסיטת חרבין ושמה שונה ל"האקדמיה הצפון-מזרחית למדעים" בנובמבר 1948 היא עברה לשן-יאנג, ליאונינג ושמה הוחזר להיות "האקדמיה הצפון-מזרחית לניהול". בשנת 1950 שונה שמה ל"האוניברסיטה הצפון-מזרחית העממית". 
לאחר פרוץ מלחמת קוריאה, היא פונתה לצ'אנגצ'ון, ג'ילין. בשנת 1958, שונה שמה ל"אוניברסיטת ג'ילין" (JLU). 
בשנת 2000 סופחו אליה אוניברסיטת ג'ילין לטכנולוגיה, אוניברסיטת בת'ון לרפואה, אוניברסיטת צ'אנגצ'ון למדעים וטכנולוגיה ומכון צ'אנגצ'ון לדיוור וטלקומוניקציה.
בשנת 2003 הוקם קמפוס זהוהאי.
באוגוסט 2004 הפכה האוניברסיטה ללוגיסטיקה צבאית להיות אחד הקמפוסים של JLU.
נדים ג'ומאייל

ביוגרפיה

נדים ג'ומאייל נולד בעיירה הנוצרית בכפיא שבהר הלבנון למשפחה נוצרית מארונית מהמעמד הגבוה, וגדל ברובע האשרפייה שבמזרח ביירות, שם הוא מתגורר עד היום.
משפחת ג'ומאייל היא אחת מהמשפחות הנוצריות הבולטות בפוליטיקה הלבנונית. המשפחה מזוהה עם מפלגת הכתאיב אשר עם מייסדיה נמנה סבו של נדים, פייר ג'ומאייל. אביו של נדים, בשיר ג'ומאייל, נבחר לנשיא לבנון בשנת 1982 אך נהרג בהתנקשות באותה השנה, בטרם הספיק להיכנס לתפקיד, אמו של נדים, סולנג' ג'ומאייל, הנה אחת מחברות הארגון הפוליטי "קרנת שהואן" ובשנת 2005 נבחרה לפרלמנט הלבנוני. דודו, אמין ג'ומאייל, היה נשיא לבנון גם כן. גם בניו של אמין הם פוליטיקאים: בנו הבכור, פייר אמין ג'ומאייל כיהן כשר התעשייה בממשלת לבנון אך נהרג בהתנקשות, ואילו בנו הצעיר, סאמי ג'ומאייל הנו חבר פרלמנט מכהן. לג'ומאייל אחות גדולה בשם יומנה (ילידת 1980), אחותו מאיה (ילידת 1978) נהרגה בשנת 1980 בהתפוצצות מכונית תופת.
בתום לימודיו התיכוניים, פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת "Panthéon-Assas Paris II" שבפריז, בירת צרפת. עם קבלת התואר בשנת 2004 שב ללבנון ולמד משפט ציבורי באוניברסיטה הלבנונית. עם שובו ללבנון לאחר לימודיו היה לחבר פעיל במפלגת הכתאיב, הוא השתתף בארגון ההפגנות נגד הסדר הסורי בלבנון וייסד את תנועת "לבנון תחילה" (בערבית: لبنان اولاً ; תעתיק מדויק: לבנאן אולא) אשר קראה לנסיגה הסורים מלבנון ובה היו חברים בני דתות שונות. התמחה בעריכת דין במשרד עורכי דין ידוע  ובשנת 2007 נסע לקטר לשנת עבודה במשרד.
משנת 1986 ועד לשנת 2005, בלחץ סורי, נבחרו לראשות מפלגת הכתאיב מועמדים פרו-סורים אשר התנגדו למשפחת ג'ומאייל ופעלו להדיח את נציגיהם מפרלמנט הכתאיב (הגוף אשר בוחר את נשיא המפלגה). נדים ג'ומאייל יחד עם אלי כראמה ייסד את "האופוזיציה של הכתאיב", תנועה אופיזיציונית במפלגת הכתאיב, על מנת לפעול כנגד הנציגים הפרו-סוריים במפלגה, ובשנת בשנת 2002 חבר ל"תנועת הרפורמות בכתאיב" שייסד אמין ג'ומאייל על-מנת להדיח את נשיא המפלגה הפרו-סורי דאז, כרים פקראדוני. פעולות אלו צלחו ובשנת 2005 נבחר אמין ג'ומאייל לנשיא המפלגה.
נדים ג'ומאייל הוא פוליטיקאי אנטי-סורי, חבר בקואליציית 14 במרץ ודעותיו הפוליטיות נחשבות ללימין-מרכז בפוליטיקה הלבנונית. הוא מקורב למפלגת "הכוחות הלבנוניים" ולמנהיגה, סמיר ג'עג'ע, וידוע בידידותו עם חברת הפרלמנט, העיתונאית נאילה תוויני. בדומה לשאר חברי מפלגתו, קורא ג'ומאייל לפירוק חזבאללה מנשקו. בבחירות הכלליות בלבנון שנערכו ב-7 ביוני 2009 התמודד ג'ומאייל מטעם מפלגת הכתאיב במחוז ביירות ("אשרפייה"), הוא זכה ב-19,340 קולות ונבחר לפרלמנט.
יהודה לייב אמציסלבסקי

ביוגרפיה

נולד בפולטבה שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) ליעקב ולציפה לאה, משפחה חרדית מחסידות חב"ד, שהעניקה לילדיה חינוך תורני והשכלה כללית.
אמציסלבסקי סיים את לימודיו כמהנדס רכבות, גשרים ודרכים בפוליטכניקום במינכן. בתום לימודיו שב לרוסיה ועבד כמנהל טכני של שירות הרכבות בתחנות מרכזיות בחרקוב ובערים נוספות. בשנת 1881 נשא לאשה את מלכה (מריה) בת חיים סלובוצקי מהעיר יליזבטגרד.
קשריו הראשונים עם ארץ ישראל התחילו על ידי אחיו, ד"ר יצחק ד'ארבלה. בהמשך נוספו לו קשרים עם ידידים ומכרים שעלו לארץ מדרום רוסיה וייסדו את המושבה ראשון לציון. בשנת 1887 עלה ארצה והשתקע בראשון לציון. הוא רכש בעיר כשלוש מאות דונם אדמה ונטע בה כרמים, ואת ניהולם הפקיד בידי דודנו חיים יעקב קרישבסקי.
בשנת 1892 שב לרוסיה, שם היה פעיל בתנועת חיבת ציון, ואחר כך היה פעיל מרכזי בתנועה הציונית מראשיתה. בקונגרס הציוני הראשון שהתקיים בבזל באוגוסט 1897 השתתף כציר מיליזבטגרד.
במהלך השנים ביקר פעמים אחדות בארץ. בשנת 1911 שב ארצה לצמיתות, היה מאזרחיה הנכבדים של ראשון לציון ופעיל בחייה הציבוריים והחברתיים. מפעם לפעם פרסם מאמרים בעיתונות, שבהם הביע את השקפתו הציונית. תרם חלקת אדמה לבניין בית הכנסת של חסידות חב"ד בראשון לציון.
בי' באלול תרע"ו (1916), בתקופת מלחמת העולם הראשונה, נפטרה אשתו בירושלים. בתחילת הכיבוש הבריטי קשר קשרי ידידות עם הגנרל אלנבי ואנשי מטהו. בתקופת המנדט הבריטי רכש ידידים בריטים רבים וקשר אותם למפעל הציוני.
נפטר בראשון לציון. ארבע בנותיו הן: שרה ראשוני מראשון לציון, אלכסנדריה, ויקטוריה ואנה שהתגוררו בחו"ל.
קטב מרירי (להקה)

היסטוריה

ההרכב הוקם ב-2008 בתל אביב על ידי חיים רחמני, שי לוינשטיין ויהוא ירון ופועל במסגרת קבוצת גושפנקא.
במאי 2008 יצא לאור אלבום הבכורה שלהם, "קטב מרירי". חמישה קטעים אינסטרומנטליים באלבום הוקדשו לדמויות מההיסטוריה היהודית - ולטר בנימין, יעקב פרנק, פרנץ רוזנצווייג, רוזה לוקסמבורג ועמנואל לוינס ושני שירים למילותיהם של המשורר הסרבי וסקו פופה והמשורר הישראלי יאיר הורביץ.
הקטע האינסטרומנטלי "יעקב פרנק: ירידה לעומק הקליפות", נכלל באוסף שצורף למגזין האמנות סטודיו, בעריכת אוהד פישוף.
בשנת 2009, לצורך הקלטת גרסת כיסוי לשירם של נתן אלתרמן ועודד לרר "את הלילה שלך מרגיעים", הצטרפה ללהקה המתופפת ונגנית כלי ההקשה קרן פנפימון-זהבי.
בשנת 2010 יצא לאור אלבומם השני "על חורבות האביב" ובו שירים מאת המשוררים יונה וולך, ישראל פנקס, ט. כרמי ורוני סומק.
בשנת 2011 יצא לאור אלבומם השלישי "קסמים לסבל" ובו שירים מאת המשוררים יאיר הורביץ, רחל חלפי, ט. כרמי, נתן זך ומאיר ויזלטיר.
בשנת 2012 יצא לאור אלבומם הרביעי "באלה הימים" ובו לחנים חדשים לשירים מאת לאה גולדברג.
בשנת 2015 יצא לאור אלבומם החמישי "של בני תמותה" ובו לחנים לשירים מתוך הספר "אביבה לא" מאת שמעון אדף.
גופי הולך לקולג'

תקציר העלילה

מקס, בנו של גופי, כל חיו חיכה לעזוב את ביתו ולחיות בקולג', שם הוא רוצה לעשות דברים מגניבים, להתחיל עם בנות ולזכות בתחרות השנתית של מופע האקסטרים. התוכניות של מקס משתנות כאשר אביו גופי מפוטר מעבודתו ובשביל לחזור אליה הוא צריך לקבל תואר מהקולג'.

פסקול

בשונה מהסרט הקודם, בסרט זה אין קטעים מוזיקליים שבהם הדמויות שרות. עם זאת, מספר שירים שהופיעו בסרט הופיעו באלבום שיצא צמוד להפצת הסרט, בפברואר 2000.

מקדונלד'ס

מספר צעצועים שמבוססים על דמויות הסרט הוספו לארוחות הילדים במקדונלד'ס בצמוד להפצת הסרט.

צנזורה

בסרט היה קטע שבו הופיעו מגדלי התאומים עולים בלהבות. אף על פי שהסרט יצא הרבה יותר משנה לפני פיגועי 11 בספטמבר, הקטע נחשב לא מתאים. כל שידורי הטלוויזיה הורידו את הקטע שהם שידרו את הסרט, אף על פי שהוא נשמר בכל מהדורות הווידאו הביתיות ובנטפליקס.
שלומברגר

שלומברגר (באנגלית: Schlumberger Ltd.‏ NYSE:SLB) היא החברה הגדולה בעולם לשירותי שדות נפט. לחברה מעל 125,000 עובדים במעל 85 ארצות שונות. משרדים ראשיים נמצאים בארבע ערים מרכזיות: יוסטון, פריז, לונדון והאג.
החברה נוסדה בשנת [[1926 על ידי האחים שלומברגר, קונרד (1878 -1936) ומרסל (1884 -1953).
MP3+G

MP3+G הוא פורמט קובץ של שירי קריוקי שנוצר במטרה שאפשר יהיה לנגן על גבי מחשבים אישיים בקלות ובזריזות קובצי אודיו מסוג MP3 בשילוב תצוגה של מידע גרפי בסיסי (כגון מילות שירים) מסוג CD+G.
הפורמט משלב שימוש בקובצי אודיו בפורמט MP3 בתוספת קובץ CD+G גולמי המכיל מידע גרפי בסיסי. כל שיר בפורמט MP3+G מורכב בפועל משני קבצים דיגיטליים שונים בעלי שם קובץ זהה וסיומת קובץ שונה - קובץ MP3 וקובץ CDG. גודלם הקטן של קובצי MP3 ואיכות השמע הגבוהה יחסית שלהם הפכה ברבות השנים את השימוש בשירי קריוקי בפורמט MP3+G לנפוץ בהרבה מאשר שירי קריוקי בתקליטורי CD+G וזאת משום שקובץ של שיר בפורמט זה תופסים בסביבות שמינית משטח האחסון אשר אותו השיר היה תופס על גבי תקליטור CD+G סטנדרטי. 
את קובצי ה-CD+G עם מילות השירים ניתן לייצר באמצעות תוכנות עריכה מיוחדות המאפשרות למשתמשים בהם ליצור אלמנטים גרפיים שונים, ובהם תצוגה של מילות השירים, על מנת שאלו ינוגנו במקביל לנגינת קובץ MP3 מסוים.
התוכנה WinCDG, אשר הייתה התוכנה הראשונה שמסוגלת לנגן קבצים בפורמט MP3+G, פורסמה לראשונה בינואר 1998. על אף שבתחילה התוכנות שמנגנות פורמט זה פעלו רק במידה שבאותה המחיצה היו מאוחסנים גם קובץ ה-MP3 וגם קובץ ה-CDG, לאורך השנים רוב התוכנות אשר מסוגלות לנגן פורמט זה תוכנתו באופן בו הם מסוגלות לקרוא קובצי ZIP בודדים המכילים הן את קובץ ה-MP3 של השיר והן את קובץ ה-CDG של השיר בצורה דחוסה.
כמו כן, ישנן גם תוכנות מחשב שונות המאפשרות לצרוב שירי קריוקי בפורמט MP3+G על גבי תקליטור CD+G (בסביבות 15-20 שירים על גבי כל תקליטור) על מנת להפעילו במכונות הקריוקי הסטנדטיות.
זהו אחד הפורמטים הנפוצים ביותר לנגינת שירי קריוקי במחשב האישי.
גואטמלה

פוליטיקה


לפרלמנט של גואטמלה, ה-קונגרסו דה לה רפובליקה, יש בית אחד עם 158 מושבים, הנבחרים אחת לארבע שנים יחד עם הנשיא. הנשיא מתפקד כראש מדינה וגם כראש ממשלה בעזרת קבינט שהוא ממנה; הנשיא אינו רשאי להיבחר פעמיים.
בסתיו 2015 נערכו בחירות שבמרכזם עמדה שאלת השחיתות השלטונית. השחקן ג'ימי מוראלס זכה במירב הקולות בסיבוב הראשון וניצח בסיבוב השני. הוא החליף את ממלא מקום הנשיא, אלחנדרו מלדונאדו אגירה.

כלכלה

המגזר החקלאי מהווה רבע מהתל"ג, שני שלישים מן היצוא, וחצי מכוח העבודה. עיקר התוצרת היא קפה, סוכר ובננות. ייצור ובנייה מהווים חמישית מהתל"ג.
החתימה על הסכמי השלום בדצמבר 1996, שסיימה שלושים ושש שנות מלחמת אזרחים הסירה מכשול משמעותי על השקעות זרות. ב-1998, פגע ההוריקן מיץ' בגואטמלה, אך נזקיו שם היו מועטים בהשוואה לשכנותיה.
בין האתגרים הנותרים ניתן למנות את הגברת הכנסות הממשלה, גיוס תרומות מתורמים בינלאומיים, והגברת היעילות והשקיפות הן של הממשלה והן של פעולות פיננסיות במגזר הפרטי.

גאוגרפיה ומנהל

מרבית המדינה היא הררית, למעט קווי החוף, והשפלה של מחוז פטן, המשתרע על פני צפונה של המדינה. אקלימה טרופי חם, אך ממוזג יותר ברמה. מרבית הערים מרוכזות בחלקה הדרומי, ההררי, של המדינה. הערים המרכזיות הן גואטמלה סיטי הבירה, קצאלטנאנגו, ואֶסְקְווִינְטְלָה. אגם אִיסָבָל הגדול ממוקם בקרבת החוף הקריבי.

דמוגרפיה

כ-43% מתושבי גואטמלה הם מסטיסים (בני תערובת של אירופאים ואינדיאנים אמריקאים), וכן אינדיאנים שנטמעו באוכלוסיית המסטיסים. אינדיאנים צאצאי מאיה, שלא נטמעו באירופאים, מהווים כ-43% מהאוכלוסייה. לבנים ואחרים מהווים את יתר האוכלוסייה 16.4%. קיימים במדינה גם אזרחים שחורים (בני הגריפונה), בעיקר לאורך החוף הקריבי. קיימות גם קהילות מהגרים שונות, בעיקר בעיר הבירה.
מרבית האוכלוסייה היא כפרית, אך קיימת מגמת עיור משמעותית.
מרבית האוכלוסייה היא נוצרית קתולית, אף שצורת הפולחן הקתולי במדינה משלבת אלמנטים רבים של פולחן מסורתי. כ-40% מהאוכלוסייה הם פרוטסטנטים, וכאחוז אחד שומר על פולחן של דתות המאיה המסורתיות. השפעה רבה נודעת למיסיונרים אוונגליים.
על אף שהשפה הרשמית היא ספרדית, היא איננה מובנת לתושבים ילידים רבים. כ-22 שפות מאיה, בראשן שפת הקִיצֵ'ה, עדיין נמצאות בשימוש נרחב, בעיקר באזורים כפריים. בהסכמי השלום מדצמבר 1996 נקבע שמסמכים רשמיים מסוימים, בעיקר כאלו הקשורים לבחירות, יתורגמו למספר שפות מאיה. כמו כן, תושבים לאורך החוף הקריבי, בעיקר בעיירה ליווינגסטון, מדברים בשפת הגַרִיפוּנַה הקריבית.
אליאדוס

עונה ראשונה

מהמקור שלו, המין האנושי הולך על הכוכב כשהוא בונה והורס באותה העוצמה. בעשורים האחרונים היצורים האנושיים התקדמו במדע ובטכנולוגיה במהירות האור. בעקבות ההתקדמויות האלו, האנשים מתרחקים אחד מהשני, עד לנקודה שהם שכחו מי הם ובשביל מה הם כאן.
כתוצאה מהדברים האלו, בסוף 2012 האנושות התחילה ספירה לאחור של 105 ימים שיובילו להרס או ללידה מחדש.
העתיד של כדור הארץ תלוי בידיהם של 6 צעירים: נואה (חואן פדרו לנסאני), אסול (אוריאנה סבטיני), מאיה (מריאל פרקוסי), מנואל (אגוסטין ברנסקוני), פרנקו (חוליאן סרנו) וולנטין ( חואקין אוצ'ואה).
לכל אחד מהם יש משהו משותף: הם חזקים בדיוק כמו שהם חלשים, מושכים כמו שהם אבודים, מהפכנים כמו שהם אלימים, מבודדים כמו שהם מחוברים.
אנרגיית היצירה הנקבית (דולורס פונסי) האחראית על משימת הצלת הפרויקט האנושי, נותנת לצעירים הנבחרים עזרה משבעה יצורי אור: יאן (פבלו מרטינס), ונסיה (ג'ני מרטינז), אינטי (ניקולס פרנסלה), אמבר (לולה מורן), לוס (אוריאנה סבטיני), דבי (קרולינה דומנש) וגופל (מקסימו אדפינדולה).
יצורי האור באים מעולמות שונים ביקום במטרה להפוך להיות בעלי הברית של ששת הצעירים הנבחרים ולעזור להם במשימת "הצלת הפרויקט האנושי".
אחרי 105 הימים שניתנו להם, הם יתמודדו מול אויב חדש, שנמצא קרוב יותר ממה שהם חושבים.

עונה שנייה

הפרימיירה של העונה השנייה שודרה ב-6 באפריל 2014 בערוץ טלפה. העונה הזו מתמקדמת במלחמה בין יצורי האור ולבין המורקים שהם יצורי החושך.
בתחילת העונה השנייה, מי שנחטפו וצריכים הצלה הם יצורי האור. הם הגיעו לכדור הארץ במטרה לעזור למשימות שלהם (כך הם קוראים לבעלי בריתם האנושיים) ומצאו את עצמם כלואים ומבודדים בעצמם. הכל היה בגלל מלכודת של חוסטו (בוי אולמי) שרצה ללכוד אותם.
היצורים האנושיים נעזרים בפרמין (אלחנדרו בוטו) ובעלי בריתו וביחד הם מחפשים דרך לחלץ את יצורי האור. ששת הצעירים האנושיים השתנו ועכשיו הם מוכנים להיות בעלי בריתם של בעלי הברית שלהם.
משימת החילוץ הזו הייתה מסובכת וקשה, אך הובילה בקלות רבה לשאלות: מה היא תוכניתו של חוסטו? מי הוא באמת? איזה סוד הוא מסתיר?
תשובות לשאלות הללו נמצאות ב17 הפרקים של העונה השנייה של אליאדוס.

הקדשת הסדרה

את הסדרה אליאדוס הקדישה כריס מורנה לבתה רומינה יאן. כך למשל, כל שירי הסדרה הם שירים אותם כתבה כריס לרומינה לאחר מותה. המיטה שנמצאת בחצר הבר היא אותה מיטה עליה ישנה דמותה של רומינה בקטנטנות, בלן. הדמויות ולנטין, אסול ופרנקו נקראות על שמם של ילדיה של רומינה. אפילו מילות סיום הסדרה שמקריאה כריס בפרק האחרון נאמרות לרומינה.

הפצה בעולם

כאמור, שודרה הסדרה בארגנטינה בערוץ טלפה וביתר דרום אמריקה בערוץ פוקס. בנוסף, שודרה הסדרה בפורטוגל בערוץ SIC ובאורוגוואי בערוץ מונטה קרלו. הרוסיה שודרה הסדרה טין-טי.וי ובארצות הברית בערוץ דובר הספרדית של פוקס, מונדופוקס.
ערוץ CBS האמריקאי רכש את הזכויות להפקת גרסה דוברת אנגלית של הסדרה שתקרא Allies.