אברה מנגיסטו

קורות חייו ומשפחתו

אברה מנגיסטו נולד באתיופיה. כשהיה בן חמש עלה ארצה עם הוריו ואחיו במבצע שלמה. הוא גדל באשקלון לצד תשעה אחים ואחיות, במשך 11 שנים מבואם לאשקלון גרו כמשפחה בת 12 נפשות בדירת חדר אחד. אברה למד בבית ספר יסודי באשדוד וסיים את הלימודים בכפר הנוער הדתי בן יקיר של הסוכנות היהודית. אברה לא גויס לצה"ל מאחר שסבל ממספר בעיות בריאות שונות. אחיו הגדול של מנגיסטו, מיכאל, שאליו היה מנגיסטו קרוב, סבל ממחלת נפש והתאבד ב-2011 בגיל 29. מאז מצבו הנפשי של מנגיסטו החל להדרדר. הוא התנתק משמונת אחיו והחל להתבודד ולערוך צעדות ארוכות לבדו ברחבי ישראל. במקרה אחד לאחר שמשפחתו פנתה למשטרה והצהירה שהוא נעדר, הוא אותר לבסוף בטבריה. ב-3 בנובמבר 2012 אושפז בבית חולים פסיכיאטרי וטופל בתרופות. ב-20 בינואר 2013 אושפז שוב בכפייה. לאחר האשפוז התברר לו כשחזר לביתו שהוריו התגרשו.

חציית הגבול לעזה

ב-7 בספטמבר 2014, לאחר שהתעמת עם אמו שסרבה להעביר לו סכום כסף, יצא מנגיסטו מביתו שבאשקלון כשעל גבו תיק וצעד לכיוון תחנת הכוח רוטנברג משם ירד לכיוון החוף, צעד לאורך חוף זיקים ולבסוף הגיע לגדר הביטחון בין ישראל לרצועת עזה דרך של כעשרה קילומטרים. תצפיתניות במגדל התצפית באזור זיהו אותו והודיעו לחיילי צה"ל שהיו בסיור לאורך הגדר, על הימצאותו והתקרבותו לגדר. סמוך לגדר הביטחון קראו לו החיילים לעצור וירו באוויר ולאחר מכן לעבר רגליו, אך הוא המשיך לצעוד לעבר הגדר ולבסוף השאיר את תרמילו על הקרקע וטיפס על הגדר הגבוהה ומעל לגדל התיל התלתלית שבצידה העליון (תוך שהוא ככל הנראה נפצע מהדוקרנים) וירד מצידה השני לעבר שטח רצועת עזה. לאחר מכן התיישב מנגיסטו בנינוחות בקרב דייגים עזתיים. חייל ששהה במקום סיפר כי חשב כי מנגיסטו הוא מסתנן מאפריקה שהחליט לעבור לעזה. חיילי הסיור חשדו שהתיק שהונח לפני הגדר ממולכד ונהגו בו כחפץ חשוד. רק לאחר שהתיק נוטרל נבדקה תכולתו ולאחר שנמצאה תעודת זהות ישראלית של אברה מנגיסטו הובן שהוא היה זה שעבר לעזה.

2015

לאחר שנודע על מעבר מנגיסטו לרצועת עזה, פנתה ישראל לחמאס ולצלב האדום בבקשה להשיבו לישראל על בסיס הומניטרי. חמאס נענה לבקשה והודיע כי בכוונתו להחזיר את "האתיופי" (כפי שכינו את מנגיסטו). בחלוף שבועות אחדים תואם מפגש למסירת מנגיסטו לחיילי צה"ל שימתינו לו בגדר הגבול. לאחר המסירה התברר שחמאס ניסה להונות את חיילי צה"ל בכך שמסר לידיהם מסתנן אריתראי ששהה ברצועת עזה. המתחזה האריתראי הוחזר לרצועת עזה. בהמשך טען חמאס כי אברה הועבר למצרים. עו"ד צבי ריש שמייצג את משפחת מנגיסטו מספר ש"הגיע אלינו מידע שראו את אברה בבית חולים בסיני."
בהמשך חמאס העביר מסרים שהם פועלים על פי דת האסלאם בנוגע לאסירים שהם מחזיקים אך אין מידע ממשי לגבי אברה מנגיסטו. כמו כן, בחמאס טוענים כי אברה הוא חייל, אף על פי שלא שירת כלל בצה"ל. הגדרתו כחייל מאפשרת להגדיל את התמורה שיבקש חמאס מישראל תמורת החזרתו, נוכח מדיניות העבר של ישראל בנוגע לחיילים חטופים.
משפחת מנגיסטו נסעה לז'נבה ב-2015 כדי להיפגש עם ארגוני זכויות אדם, כולל הצלב האדום וארגון אמנסטי אינטרנשיונל, על מנת לשכנע אותם להפעיל לחץ על חמאס להחזיר לישראל את מנגיסטו. המשפחה סיפקה תיעוד רפואי של מצבו הנפשי, וכן הוכחה שלא שירת בצבא, לא נשא כל נשק, ולא הייתה לו שום מעורבות בסכסוך הישראלי-פלסטיני.
ישראל יצרה קשר עם נציג הצלב האדום ברצועת עזה ודרשה ממנו לסייע להחזיר את מנגיסטו לישראל.
בחודש יולי 2015 הוסר צו איסור פרסום שהיה מוטל על הפרשה מאז התרחשותה.
יאלו מנגיסטו, אחיו של אברה, הצהיר שהוא מאוכזב מהמדינה: "זה יותר מגזענות, אני קורא לזה 'בלאקשמיות'. אני בטוח במיליון אחוז שאם הוא היה לבן לא היו מגיעים למצב כזה".
בחודש אוגוסט 2015 החלה לראשונה מחאה מאורגנת מול כלא הדרים בשרון. במהלך המחאה ניהלו בני משפחת מנגיסטו שיח ודברים עם בני משפחות אסירים ביטחוניים ומחבלים, וחילקו להם חומר כתוב בערבית. בדבריהם שמו דגש על ההבדל בינם הזוכים על ידי ממשלת ישראל לבקר את בני משפחתם בעוד הם לא יכולים לבקרו ולדעת על מצבו.

2016

במאי 2016 עלה למגרש הכדורגל אמיה טגה קשר מכבי נתניה במשחקם מול בני יהודה כשהוא לובש חולצה שחורה עליה כתוב מקדימה שמו של אברה מנגיסטו ומאחורה שמו של יוסף סלמסה, על מעשהו זה קנסה אותו התאחדות הכדורגל בתשלום בגין מעשה פוליטי במסגרת המשחק. טגה הגיב על כך ואמר בין היתר: "פניתי למנהלת הליגה וביקשתי שכמו במקרה של גלעד שליט, שעלינו כל שחקני הכדורגל יחד עם חולצה עם שמו עליה, כך גם נעלה כל שחקני הכדורגל, עם השם של אברה מנגיסטו. אני לא יכול שלא להתנתק מהתחושה שהעובדה שמנגיסטו הוא אתיופי, היא זו שגורמת לתקשורת ולדעת הקהל להיות פחות בעניין שלו. אני משוכנע ש-70 אחוז מהציבור הישראלי לא שמעו עליו בכלל".
בסוגיית שחרור מחבלים הבהירו בני משפחת מנגיסטו מספר פעמים שהם מתנגדים לשחרור מחבלים ושאין עניינו של אברה קשורה כלל להיבטים אלה.
ביוני 2016 מחו משפחות מנגיסטו וגולדין ושאול מול שגרירות טורקיה על כך שלא כללו את ילדיהם בהסכם הפיוס שנחתם בין ישראל לטורקיה ואשר למעשה עסק במידה רבה במה שישראל נתנה לחמאס בעזה בעקבות הסכם זה.
בחודש יולי 2016 הפגינו בני משפחת מנגיסטו ופעילים חברתיים מול בתי כלא בהם עצורים אסירים ביטחוניים בניסיון למנוע את הביקורים ההומניטריים להם הם זוכים. תחילה הפגינו מול כלא אשל בבאר שבע ולאחר מכן מול כלא הדרים בשרון שם עיכבו משפחות מלהיכנס לכלא. יואל מרשק איש התנועה הקיבוצית פעיל במטה המאבק, אמר באירוע: "חזרנו לכלא הדרים כדי להגיד לאימהות המחבלים עד כאן. אם לנו אין מידע על אברה מנגיסטו – נעשה הכל כדי למנוע גם מהן לקבל את המידע על הבנים שלהן. אנחנו דורשים מהאימהות, מהחמאס ומהצלב האדום הדדיות. לא ייתכן שמחבלים ימשיכו ליהנות מביקורי משפחות בזמן שאברה כלוא מבלי שנוכל לתקשר איתו. אנחנו נמשיך להיאבק כדי לשנות את המציאות האבסורדית הזאת אותה יוצרת ממשלת ישראל".

2017

באמצע שנת 2017 הצטרפו למאבק, קבוצת מתנדבים בראשות ראש השב"כ לשעבר יובל דיסקין ובכירים נוספים במערכת הביטחון, ואליהם הצטרפו גם מחבריו של הנווט רון ארד לצד בני הקהילה האתיופית.
בנובמבר 2017 יצאה משפחת מנגיסטו למסע הסברה בארצות הברית על מנת להשיבו לישראל - מסעם תועד על ידי צוות צילום של תאגיד השידור. בין היתר נכחו במטה האו"ם בניו יורק, ואחר כך ערכו מסיבת עיתונאים מחוץ לחדר מועצת הביטחון של האו"ם. במסעם זה נפגשו עם ראשי הארגונים היהודיים בניו יורק ובלוס אנג'לס, נציגים דיפלומטים מארצות הברית, אתיופיה, האיחוד האירופי והצלב האדום. בנוסף ביקרו בבית הלבן במפגש עם שליחו של נשיא ארצות הברית למזרח התיכון, ג'ייסון גרינבלט. לאחר הפגישה פרסם גרינבלט בחשבון הטוויטר שלו תפילה בעברית ובאנגלית למען החזרתו של מנגיסטו, וכן תמונה משותפת שלו עם אמו וקרוביו.

2018

במרץ 2018 הוקדש לפרשה פרק בתוכנית עובדה.
ב-1 באפריל 2018 הוקם אוהל מחאה להשבתו מול מעון ראש הממשלה.
ב-10 באפריל יזמו צעירים בני העדה האתיופית הפגנות ברחבי הארץ. בגשר המיתרים בירושלים, מול קניון עזריאלי בתל אביב, באשדוד, בקניון השרון בנתניה, ברחובות, בקריית חיים, מול בית החולים סורוקה בבאר שבע, ברמלה ולוד. בהן הפגינו כ-2,000 אנשים. באחת ההפגנות נעצרו מספר מפגינים על ידי המשטרה עקב ניסיון לחסימת כביש.
בחודש מאי 2018 בטקס הממלכתי לציון יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל המתקיים ביום ירושלים, נאמו בפני העדה, נשיא המדינה ראובן ריבלין וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בו התחייבו שישראל לא תשקוט עד שתחזיר את אברה הביתה. ריבלין הוסיף כי כמה שבועות קודם לכן בביקורו באתיופיה ביקש מנשיא אתיופיה, "שיעשה כל שביכולתו לסייע למאמצים להשיב את אברה שמוחזק בשבי החמאס למשפחתו".
ב-29 במאי 2018 קיימה ועדת החוץ והביטחון של הכנסת דיון מיוחד בהשתתפות חברי כנסת רבים, מתאם שבויים ונעדרים במשרד ראש המשלה, ירון בלום, ובני משפחת מנגיסטו – גשאו, אגרנש ואילן.
ב-14 ביוני 2018 קיימו המשפחה והציבור הנאבק לשחרורו הפגנת מחאה מול בית הצלב האדום בתל אביב בדרישה לקבל אות חיים ומידע על מצבו. וכן בהבטחה שיקבל את הזכויות המינימליות של האמנות הבינלאומיות והתנאים ההומניטריים המגיעים לכל אדם וטיפול רפואי.