google/wiki40b huggingface dataset:
מייקל יאנג

ביוגרפיה

מייקל יאנג נולד במיאמי, פלורידה. אביו עבד בחברת "Olin Corporation" - תאגיד כימי גדול במיזורי, שם עסק בשיווק ומכירה של מטילי אלומיניום ליצרנים שונים באזור הדרום-מזרחי של ארצות הברית. אמו הייתה מזכירה במשרד עורכי דין. אף על פי שהוריו של יאנג היו חסרי השכלה מדעית ורפואית, הם עודדו את בנם ללכת בעקבות אהבתו המדעית, תוך שהם רוכשים לבנם מיקרוסקופים וטלסקופים, שסיפקו ליאנג עניין רב בילדותו. משפחתו של יאנג התגוררה בסמיכות לגן חיות פרטי, ופעמים אחדות, כמה מהחיות הצליחו להימלט ישירות אל החצר האחורית שלהם, תוך שהן מספקות ליאנג הזדמנות מלהיבה להכיר וללמוד מקרוב את עולם החי.
כשהיה יאנג נער צעיר, עברה משפחתו להתגורר בדאלאס, טקסס, שם הוא למד בבית הספר התיכון. באותה תקופה, הוריו של מייקל הביאו לו את אחד מספריו של צ'ארלס דרווין על אבולוציה ומסתורין ביולוגי. הספר תיאר שעונים ביולוגיים שהסבירו את תופעת הסגירה והפתיחה של הפרחים של צמחים כתלות במחזור היממה. אז החלה התעניינותו של יאנג בשעונים הביולוגים.
בעת שעבד בתור סטודנט לתואר שני באוניברסיטת טקסס באוסטין, פגש יאנג את אשתו לעתיד לורל אקהארט. בשנת 1975 השלים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת טקסס. מאוחר יותר, שניהם עברו לאוניברסיטת סטנפורד, שם עבד יאנג כפוסט-דוקטורט, ולורל המשיכה בלימודי הדוקטורט בהנחיית פרופ' ליאונרד הרזנברג. כיום, היא פרופסור לביולוגיה במכללת האנטר בניו יורק. החל משנת 1978, יאנג הוא חבר סגל באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק.
יאנג ואשתו, לורל, משתפים פעולה זה עם זו גם בעבודתם האקדמית. יחד, יש להם שתי בנות.

הזכייה בפרס נובל

ג'פרי סי. הול, מייקל רוסבאש ומייקל יאנג זכו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2017, על גילוי המנגנונים המולקולריים שבבסיס המקצב הצירקדי, מקצב שפועל במחזוריות של כ-24 שעות ונועד להתאים את פעילותו של היצור החי להשפעות משתנות לאורך היממה. מקצב זה קובע את השעון הביולוגי המרכזי של האורגניזם.

גילוי הגן האחראי על פעילות השעון הביולוגי

בשנת 1984, שני החוקרים ג'פרי סי. הול ומייקל רוסבאש, שעבדו בשיתוף פעולה הדוק באוניברסיטת בוסטון, יחד עם מייקל יאנג, באוניברסיטת ניו יורק, הצליחו לבודד ולזהות את הגן השולט במקצב הביולוגי. החוקרים עשו שימוש בזבובי פירות בתור מודל, והצליחו להראות כי גן זה מקודד חלבון המצטבר בתאים במהלך שעות הלילה, ומתפרק במהלך שעות היום, במחזור של 24 שעות, ובסנכרון מלא עם המקצב הצירקדי. בעקבות כך, הם גילו רכיבי חלבונים נוספים המרכיבים את המערכת הזו, תוך חשיפת המנגנון השולט בשעון הביולוגי בתוך התאים עצמם.

חשיבותה של התגלית

השעון הביולוגי ביצורים החיים משפיע על ויסות תפקודים חיוניים בגוף, ביניהם: טמפרטורת הגוף, הפרשת הורמונים, חילוף חומרים, ומצבי ערנות ושינה.
בריאותם של האורגניזמים קשורה ביכולת להשיג איזון בין הסביבה החיצונית לשעון הביולוגי הפנימי. יש רמזים לכך שחוסר איזון כרוני בין אורח החיים לבין המקצב המוכתב על ידי השעון הפנימי קשור לסיכון מוגבר להפרעות בתפקוד הקוגניטיבי, הפרעות ביפולריות, בעיות זיכרון, הפרעות שינה, דיכאון, ואף להתפרצותן של זיהומים, ומגוון מחלות שונות לרבות סרטן ומחלות ניוון.
מכאן סבורה ועדת הפרס, כי התגליות אודות השעון הביולוגי, עשויות להוביל למציאת דרכי אבחון ומניעה, ולסייע בפיתוח תרופות (ראו: תרופה ביולוגית) שבכוחן יהיה למנוע מחלות, ולסייע בהצלת חיי אדם.
שלישיית קצה השדה

שלישיית קצה השדה הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה בשנות ה-70 של המאה העשרים.

השלישייה כללה את צבי בומס, ראובן גבירץ וגיא יפה, שלושתם יוצאי להקות צבאיות (פיקוד מרכז והנח"ל). 
היא הוקמה ב-1975, על ידי המפיק והמוזיקאי אשר ביטנסקי, שקיווה שהשלישייה תהיה מעין תשובה ישראלית ללהקת "קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג". 
הלהקה הקליטה תקליטון שדרים עם השירים "יש לפעמים רצון לעוף", אותו כתבה והלחינה השלישייה ו"ליל אמש", שכתבה והלחינה נעמי שמר (במקור בוצע על ידי שייקה לוי), ובו בומס היה הסולן. לאחר הוצאת התקליטון חלה האטה בפעילות הלהקה, והיא שרה קולות רקע באלבומו השני של מתי כספי, במופע "הזמן הכפרי" של אריק איינשטיין, באלבומה היחיד של להקת "תמוז" ובהופעותיו של הזמר האמריקאי טים הרדין.
ב-1976 הלהקה חזרה להקליט את אלבומה היחיד, שיצא ב-1977. ארבעה משירי האלבום היו חידושים לשירי ארץ ישראל ("ליל אמש", "ערב בא", "עין גדי" ו"פנס בודד") ושאר השירים היו שירים שביצירתם היו מעורבים חברי השלישייה. בין השירים הבולטים היו "בקצה השדה" (יהודה עמיחי - ראובן גבירץ), "בין העולמות" (יעל פירסטנברג - גיא יפה) ו"זה לא הים" (לאה גולדברג - גיא יפה וראובן גבירץ), אותו שרו עם הזמרת ריקי מנור. האלבום נחל כישלון חרוץ, ולמעשה סימן את סוף פעילותה של הלהקה.
ב-2006 יצאה מהדורה חדשה של האלבום, הכוללת את האלבום המקורי בתוספת תקליטור הכולל קטעי בונוס, ובו מופיעים ביצוע ל"שיבולים" ("חד מחרב") של הגבעטרון, ביצוע ל"השמלה הסגולה" של התרנגולים, ביצוע ל"זה לא יכול להיות" בהופעה חיה מ-1976 והשירים "יש לפעמים רצון לעוף" ו"ליל אמש" בגרסת תקליטון השדרים, ששיריו הוקלטו מחדש לאלבום המקורי.
בשר תותחים (סרט)

רקע

את הסרט ביים איתן גפני. גפני הוא אחד ממפעילי הבלוג "רוזבאד" ובאמצעותו הפיץ את הטיזר לסרטו במטרה לגייס כספים עבור הסרט, שזכה לתמיכה מלאה מטעם קרן הקולנוע הישראלי במסלול "קולנוע גרילה", ומומן מכספם של משקיעים פרטיים. הוא הופק על ידי חברת ההפקות "חוף לבן", חברת הפקות שהקימו ב-2011 איתן גפני, תום גולדווסר ויפית שלו (מפיקי הסרט), וזהו הסרט הראשון באורך מלא שנעשה בהפקתהּ. גם אוניברסיטת תל אביב הייתה שותפה בהפקת הסרט, מאחר שהוא היה פרויקט הגמר של תום גולדווסר ושל איתן גפני בלימודי קולנוע.

תקציר העלילה

דורון גבע (לירון לבו) הוא סוכן במערכת הביטחון הישראלית העומד לפני פרישה. במשימתו האחרונה, הוא נשלח אל מעבר לגבול לבנון עם כוח מובחר שלא פגש קודם לכן, על מנת לחטוף איש חזבאללה ולהביאו לישראל במהירות. במשימתו הוא נאלץ להתמודד עם חיילים שלא בוטחים בו ועם אויב לא מוכר - נראה כי האזור שאליו נשלחו נשלט למעשה על ידי זומבים. כעת עליהם להילחם על חייהם.

מועמדויות וזכיות בפרסים

בתחילת אפריל 2013, זכה הסרט בפרס הסרט הזר הטוב ביותר בפסטיבל "Bare Bones" האמריקאי.
שבוע לאחר מכן, זכה הסרט בציון לשבח מיוחד מטעם חבר השופטים בפסטיבל "Detective Fest" ברוסיה.
תנו לנו יד ונלך

תוכן השיר

השיר מכיל תיאור נוסטלגי של אתרים שונים בתל אביב הקטנה כפי שהייתה בעבר. 
תנו לנו יד ונלך, 
 לעיר הקטנה הנושקת לים. 
 תנו לנו יד ונלך, 
 למקומות שהיו ואינם.
לקראת פסטיבל הזמר והפזמון 1973 ביקש מנהל הפסטיבל, חנוך חסון מיוצרים ישראלים שירים בנושאי הווי "ארץ ישראל הישנה והטובה". צבי זליקוביץ', שהיה פעיל במועצה לשימור אתרים על רקע החרבת הגימנסיה הרצליה לשם הקמת מגדל שלום, ביקש לכתוב שיר מחאה נגד החרבת תל אביב הקטנה. מילות השיר מתרפקות על אתרים "שהיו ואינם" בעיר. לאו דווקא במובן הפיזי שלהם אלא יותר בהיבט האישי-רגשי, כמקומות שקטים ואינטימיים, המעוררים זכרונות טובים, ואשר נבלעו בקרבה של העיר הענקית שהתפתחה מסביב להם. אתרים כמו גימנסיה הרצליה, גן רינה, ובית העם העירוני השוכנים לצד חוף ים בתולי עליו פוסעות שיירות גמלים אינם עוד בנמצא, לפחות לא במתכונתם המקורית, ולכן מעוררים במאזין רגשות געגוע, וסקרנות, אשר ייתכן כי ישמשו כמניע לפעולת שימור המבנים והנחלת הזכרונות מן העבר, לדור שלא חווה אותם.
הלחן של הולנדר מעניקה לשיר אופי מלנכולי ומרגש, המדגיש את העובדה כי האתרים השונים עדיין קיימים ואולי אף נגישים, אך איבדו את הקסם שהיה טמון בהם ולא יחזור עוד.

הגילוי מחדש

במשך השנים פחתו השמעות השיר ברדיו, למעט בתוכניות ייעודיות לזמר עברי כ"ארבע אחרי הצהריים". תרמה לכך גם היעדרותה של הזמרת המבצעת שפרשה מהופעות ומשירה.
השיר "התגלה" מחדש בשנת 2009 בעקבות תחרות לבחירת "שיר המאה של תל אביב" שיזמה עיריית תל אביב בשיתוף עם גלי צה"ל לרגל חגיגות המאה לעיר. בסיומה של התחרות שבה השתתפו אלפי מאזינים נבחר השיר במקום הראשון כשיר שתוכנו מייצג את העיר באופן הטוב ביותר. לכבוד התחרות הוקלטה גרסה חדשה שלו בביצועה של הזמרת מירי מסיקה שאף הופיעה איתו במשותף עם עירית דותן ובליווי מקהלה ושחקנים הלבושים בבגדים תקופתיים במופע הפתיחה של חגיגות המאה לעיר תל אביב. עם זאת, מעטים מתחו ביקורת שלילית על כך שלמסיקה ניתן חלק גדול בביצוע השיר ואילו דותן הופיעה על תקן "זמרת חימום" ושרה רק חלק קטן. גם מחיאות הכפיים מצד הקהל למסיקה ספגו ביקורת שלילית בטענה שזוהי השפלה לדותן, המבצעת המקורית של השיר.
קביעות לכל החיים

בממשל ובאזרחות

לשופטים וחברים מסוימים בכמה חדרים עליונים (למשל, סנאטורים לכל החיים) יש קביעות חיים. המטרה העיקרית של קביעות החיים היא לבודד את בעל המשרד מלחצים חיצוניים. גם ראשי מדינות מסוימים, כגון מלכים ונשיאים לכל החיים , מקבלים קביעות חיים. לשופטים הפדרליים בארצות הברית יש קביעות החיים שנוצרת על ידי מינוי אישי של הנשיא ואישור הסנאט.
במקרים מסוימים, קביעות החיים נמשכת רק עד גיל פרישה חובה. לדוגמה, סנאטורים קנדים ממונים לכל החיים, אך נאלצים לפרוש בגיל 75. כמו כן, שופטים רבים, כולל לשופטי בית המשפט העליון של בריטניה, יש קביעות חיים אבל הם מחויבים לפרוש בגיל 70.
קביעות חיים קיימות גם בארגונים דתיים שונים. לאפיפיור, כמו הבישוף של רומא ומנהיגה של הכנסייה הקתולית העולמית, יש קביעות חיים, אבל בישופים קתולים אחרים נדרשים להגיש את התפטרותם בגיל 75.
פרופסורים בכירים במוסדות אקדמיים עשויים גם לקבל קביעות חיים, שנועדו להגן על עקרונות החופש האקדמי.
אביגדור הכהן

רבותיו

בצעירותו למד בצרפת, אך את עיקר תורתו שאב מר' שמחה משפיירא בגרמניה, שעל היחסים ביניהם כתב ר' יצחק אור זרוע כי ר' אביגדור "יצק מים על ידי ר' שמחה כאלישע אשר יצק מים על ידי אליהו". בהמשך עבר לאיטליה, שם למד אצל רבי אליעזר בן שמואל מוורונה. באיטליה עמד בקשרים הדוקים עם רבינו צדקיה בן אברהם, מחבר שיבולי הלקט, שאף הרבה לצטט מתורתו של ר' אביגדור. לאחר מכן קבע את מושבו בווינה שבאוסטריה, והרביץ שם תורה יחד עם חתנו ר' חיים בן משה הכהן.
כנראה, היה לו אח בשם ר' אליעזר הכהן.
קשישטוף אורבנסקי

חייו

אורבנסקי סיים את האקדמיה למוזיקה על שם פרדריק שופן בוורשה בשנת 2007. באותה שנה זכה בפרס ראשון בתחרות הניצוח הבינלאומית בפראג. בשנים 2007 עד 2009 היה עוזר מנצח בתזמורת הפילהרמונית של ורשה. בעונת 2010-11 כיהן כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של טרונדהיים בנורווגיה והחל בעונת 2011-12 יהיה המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס באינדיאנה, ארצות הברית. במקביל, החל בשנת 2010, הוא מכהן כפרופסור נלווה למוזיקה בתחום הניצוח התזמורתי באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון.
מאז 2009 מרבה אורבנסקי לנצח על תזמורות רבות בארצות אירופה והופיע גם ביפן. אורבנסקי ניצח על כל התזמורות החשובות בפולין והוא מקפיד לשלב רפרטואר פולני בתוכניות הקונצרטים שלו, כמו הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של שופן, הסימפוניה השלישית של גורצקי, הקונצ'רטו לתזמורת של לוטוסלבסקי ו"קינה לקורבנות הירושימה" של פנדרצקי.
שמואל אדם

חייו

אדם התגייס לצה"ל ב-1963, שירת כקצין בחטיבת הצנחנים, במלחמת יום הכיפורים שימש מפקד פלוגת מפקדה בחטיבה. בהמשך שירותו שימש מפקד אגד שליטה בעוצבת האש. התגייס למשטרת ישראל ב-1977 ומונה לסגן מפקד הימ"מ, הוא נפצע במהלך פעולות ההשתלטות בפיגוע כביש החוף. ב-1981 מונה למפקד מג"ב ירושלים, במאי 1983 מונה למפקד מג"ב איו"ש וב-1985 מונה לקצין מתקנים ויישובים ארצי במשמר הגבול.
לאחר פרישתו מונה ב-1987 לקצין ביטחון ארצי בחברת החשמל. ב-1996 מונה למנהל מחוז דן בחברה, ב-1998 מונה לסמנכ"ל משאבי אנוש ובמאי 2002 מונה לסמנכ"ל לוגיסטיקה ונכסים וכיהן בתפקיד עד פברואר 2006. בתקופת הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה ב-1999, כיהן כראש מטהו של יצחק מרדכי.
אדם נשוי ואב לשלושה, אחיו אבשלום אדם הוא בעל עיטור העוז, בנו יניב שירת כסגן מפקד יחידת שלדג וסמג"ד 202 בצנחנים ונכדו הוא הזמר עומר אדם. מתגורר במשמר השבעה, בעל תואר ראשון במדעי ההתנהגות.
קרולינה קובלקביץ'

קריירה

בגיל 16, קובלקביץ' החליטה שהיא רוצה ללמוד הגנה עצמית והחלה ללמוד קרב מגע. לדבריה הבינה מיד שעולם אמנויות הלחימה הוא ייעודה המקצועי ולאחר מספר שנים, הפכה למאמנת קרב מגע. בגיל 27, רצתה להתפתח באמנויות לחימה אחרות והחלה להתמקצע בענף ה-MMA. הלוחמות שהיוו עבורה השראה בענף הן כריס סייבורג , ג'ינה קראנו, רונדה ראוזי ויואנה ינדז'ייצ'יק. 
הקרב המקצועני הראשון ב-MMA בו השתתפה נערך במאי 2012. בדצמבר 2012, החלה להלחם במסגרת ארגון ה-MMA הפולני, KSW, וב-8 ביוני 2013 זכתה בתואר האליפות במשקל זבוב. בנובמבר 2014, נלחמה בקרב במסגרת ארגון ה-MMA לנשים, Invicta FC . בשנת 2015, חתמה על חוזה עם ארגון ה-UFC (ארגון ה-MMA הגדול בעולם), החלה להלחם במסגרתו, ונכון ליוני 2017, היא מדורגת בו שנייה. ב-12 בנובמבר 2016, קובלקביץ' התמודדה לראשונה בקרב על אליפות העולם במשקל קש במסגרת אירוע UFC 205  מול האלופה יואנה ינדז'ייצ'יק, וספגה את ההפסד הראשון שלה בקריירה המקצוענית, כשנוצחה על ידי ינדז'ייצ'יק בהחלטת שופטים אחידה. ב-3 ביוני 2017, במסגרת אירוע UFC 212, התמודדה מול הלוחמת קלאודיה גדליה (Cláudia Gadelha) ונוצחה בסיבוב הראשון באמצעות חניקה אחורית. ב-21 באוקטובר 2017, התמודדה מול הלוחמת ג'ודי אסקבל  וניצחה בהחלטת שופטים אחידה. ב-7 באפריל, במסגרת אירוע UFC 223 , התמודדה נגד הלוחמת פליס הריג  וניצחה בהחלטת שופטים חצויה. ב-8 בספטמבר, במסגרת אירוע UFC 228 , התמודדה נגד הלוחמת ג'סיקה אנדרז'  והפסידה בנוקאאוט בסיבוב הראשון.
קובלקביץ' היא הלוחמת היחידה ב-UFC עם מיומנות קרב מגע.
פול

היסטוריה

זן הבר שממנו בוית הפול אינו ידוע לאשורו. זרעים מפוחמים של פול בן 14,000 שנים התגלו בשנת 2016 באשפת המזון של ציידים לקטים נאטופיים במערת הנחל. אלה זרעי הפול הקדומים ביותר שנמצאו בעולם, המייצגים ככל הנראה את האב הקדום של הזן שבוית לאחר מכן. העדויות הקדומות ביותר בעולם לגידול פול התגלו באתרים בני כ-10,200 שנה לפני זמננו מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב' בגליל התחתון: יפתחאל, אחיהוד ונחל ציפורי. באתרים אלה נחשפו כמויות גדולות של זרעי פול (בין אלפים ביפתחאל למעל מאה באתרים האחרים). חלק מהזרעים תוארכו ישירות בשיטת תיארוך פחמן-14 לגיל הנ"ל. הזרעים נשמרו בבורות אחסון (ממגורות) לאחר שהופרדו מקליפתם. מדידות הזרעים מלמדות על אחידות בגודלם - נתון המלמד על גידול חקלאי מאורגן, במסגרתו קצרו את הקטניות אשר הגיעו להבשלה באותו פרק זמן. ייתכן כי שמירת הזרעים בבורות האחסון, מלמדת גם על תכנון החקלאות לאורך זמן, כאשר הזרעים שנשמרו נועדו לא רק למאכל, אלא גם להבטחת גידולים עתידיים לשנים הבאות.
חיים בוכבינדר

חיים בוכבינדר (נולד ב-11 באוקטובר 1943) המכונה "איקסי", הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקלע וקומתו 190 ס"מ. בוכבינדר שיחק לאורך כל הקריירה שלו במכבי חיפה והיה השחקן המוביל שלה בשנות ה-60 ותחילת שנות ה-70.

קריירה

בוכבינדר החל לשחק במכבי חיפה בעונת 1961/62, בגיל 18. כבר בעונתו הראשונה במדי הקבוצה בליגת העל הישראלית הוא סיים במקום השביעי בדירוג הקולעים של הליגה עם 356 נקודות בסך הכול, ובעונה שלאחר מכן סיים במקום השלישי בדירוג הקולעים עם 435 נקודות. הוא המשיך להצטיין גם בעונות הבאות, אך לא הצליח להגיע להישגיים קבוצתיים ולא זכה מעולם באליפות.
בעונת 1967/68 זכה בוכבינדר לראשונה בתואר מלך הסלים של ליגת העל, לאחר שקלע 792 נקודות בממוצע גבוה של 30.4 למשחק. הוא שב וזכה בתואר גם בעונת 1968/69. ב-1971 הוא הגיע עם מכבי חיפה להישג הגדול ביותר שלו, כשהוביל אותה להעפלה הראשונה בתולדותיה לגמר גביע המדינה בכדורסל, שם היא הפסידה למכבי תל אביב שהייתה הקבוצה הבכירה בכדורסל הישראלי. בשנת 1972 עזב בוכבינדר את מכבי חיפה ופרש ממשחק כדורסל פעיל.
בוכבינדר הוא מלך הסלים של מכבי חיפה בכל הזמנים, ואף מדורג במקום השביעי בדירוג הקולעים של ליגת העל בכל הזמנים, עם 6,044 נקודות בסך הכול ב-11 עונות בהן שיחק. הוא מחזיק בשיא ממוצע הנקודות לשחקן ישראלי בקריירה, עם 23.5 בממוצע. במדי נבחרת ישראל בכדורסל שיחק בוכבינדר 46 פעמים והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1969, אך לא היה משחקניה המובילים.
לאחר פרישתו הפך בוכבינדר למאמן. הוא החל לאמן בשנת 1981 את הפועל חיפה וב-1983 את נבחרת הקדטים של ישראל, ולא הצליח להצעיד אותה להשתתפות באליפות אירופה. בעונת 1984/85 הוא אימן את הפועל גליל עליון. באמצע עונת 1987/88 הוא מונה במקומו של יוסי הררי למאמנה של קבוצתו לשעבר מכבי חיפה, אך עזב בסיום העונה שבה היא סיימה במקום השביעי. ב-1990 אימן את מכבי קריית מוצקין. בוכבינדר גם שימש לאחר פרישתו כפרשן בתוכנית "צעד וחצי" בגלי צה"ל. היה מורה להתעמלות בבית ספר תיכון עירוני ה' בחיפה ואימן קבוצת כדורסל נכים ב"בית הלוחם" בחיפה.
שני ילדיו של בוכבינדר, ניצן ואלון, גם הם כדורסלנים המשחקים בליגות הכדורסל בישראל.
The Gathering

The Gathering (בעברית: "הכינוס", תעתיק: דה גאד'רינג) היא להקת מטאל גותי/דום מטאל אטמוספירי הולנדית שהתפרסמה באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20.

היסטוריה

ראשית הלהקה בשנות ה-80 המאוחרות, כשהנס רוטן, אחיו רנה וברט סמיט'ס התאגדו במטרה להקים להקה. במהרה הצטרפו הוגו פרינסן גירלינג, ג'למר וו'ירסמה ופרנק בויין. המכנה המשותף של רוב חברי הלהקה היה אהבתם לסגנון המטאל, אך שאלו הלכו רחוק מאוד, "שברו" את המטאל לסוגיו - והביעו סוג של מטאל עם מכנה משותף לאהבה ותשוקה, עם מילים עדינות שמצליחות לשלב מלנכוליה וריפים כבדים אך לא מהירים בנגיעות רומנטיות. הלהקה, הצליחה ליצור סאונד ייחודי שנשמע אומנם נדיר פעם ראשונה למאזין, אך לדה גדרינג עדין יש את המגע המיוחד שלהם, במיוחד בליריקה שכוללת לא פעם הבעת רגשות משני המינים (ישנם דיסקים של סולן, וכאלו עם סולנית).
שני האלבומים הראשונים של הלהקה, "תמיד" ו"כמעט ריקוד", דומים היו, אף על פי ששרו בהם שני סולנים שונים. האלבום השלישי "מנדיליון" שיצא לאור בשנת 1995 עם הזמרת אנקה וואן גירסברגן, הצליח במיוחד עקב הכבוד העצום לקול הנשי בסצנת המטאל.
בשנת 2007 עזבה הסולנית אנקה ון ג'ירסברגן את הלהקה. ב-2014 הקפיאה הלהקה את פעילותה.
פרנקנוויני

עלילה

לאחר שספרקי, כלבו של ויקטור נהרג, הוא מגייס לטובתו את המדע כדי להחזיר אותו לחיים. ויקטור מנסה לשמור על ספרקי שהוחזר מהמתים בסוד אבל ספרקי יוצא מהבית וגורם תוהו ובוהו לכל העיירה.
שרה גלובר

שרה אן גלובר (באנגלית: Sarah Ann Glover ‏ 13 בנובמבר 1785 - 20 באוקטובר 1867) הייתה פדגוגית מוזיקה אנגליה, שהמציאה את שיטת הסולפז' של נוריץ'.

חיים וקריירה

גלובר נולדה בנוריץ'. אביה התמנה לכומר של כנסיית סנט לורנס בנוריץ' בשנת 1811, והיא פיתחה את שיטת ההוראה שלה כעזר למורים בשירת א'קאפלה. ספר ההדרכה שלה Scheme for Rendering Psalmody Congregational נחל הצלחה רבה. במהלך הזמן ליטשו ופיתחו אותו ג'ון קורוון ואחרים. אחד מהם, קלמנט אנטרובוס (1918) עסק במלחמה בין הדו הקבוע לדו הנייד. הרעיון נקלט בתרבות הפופולרית אחרי שהוצג בשיר הידוע מן המחזמר צלילי המוסיקה.
בשנים הבאות חיה גלובר בקרומר ואחר כך ברדינג ובהרפורד. היא מתה כתוצאה מאירוע מוחי בגרייט מלוורן ושם נקברה.
מטי צרפתי הרכבי

ביוגרפיה

הרכבי נולדה בקריית אתא, בת להורים ממוצא יווני. בגיל שנה וחצי התייתמה מאביה הביולוגי, שנהרג בתאונת דרכים במהלך שירותו הצבאי במילואים. היא גדלה עם אמה ואביה החורג. למדה ביולוגיה בתיכון בקריית אתא ושירתה בצה"ל בחיל האוויר. 
לאחר שחרורה למדה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית וסיימה תואר ראשון בגידול בעלי חיים. ב-1992 סיימה לימודי תואר שלישי והיא דוקטור בתחום גנטיקה של צמחים. עבדה כמנהלת מוצר בחברת הזרע ג'נטיקס. 
הייתה מתנדבת בשותפות 2000 מאז הקמתה וכיהנה כיושבת ראש שותפות ליהיי ואלי - יואב. הייתה פעילה בתחום הקהילתי, שימשה יושבת ראש ועד ההורים הקהילתי ומתנדבת במדים במשמר הגבול. במאי 2011 התמודדה בבחירות לראשות מועצה אזורית יואב ונבחרה ברוב של 54%. 
ב-7 במרץ 2017 הודיעה צרפתי הרכבי, יחד עם עוד 6 ראשי מועצות אזוריות, על הצטרפותה למפלגת יש עתיד.
באוקטובר 2018 נבחרה לתקופת כהונה נוספת לאחר שאיש לא התמודד מולה בבחירות המוניציפליות.
במקביל תפקידה כראש המועצה משמשת גזברית וסגנית יו"ר איגוד ערים לאיכות הסביבה, נפת אשקלון, נציגת מרכז מועצות אזוריות לוועדת "אדם וביוספירה ישראלית", נציגת מרכז השלטון המקומי בארגון CEMR .
היא נשואה לערן הרכבי ואם לשלושה. מאז 1990 מתגוררת במושב סגולה. למשפחה משק חקלאי פעיל של כרמי יין.
אוניברסיטת חבל הבסקים

אוניברסיטת חבל הבסקים (בבסקית: Euskal Herriko Unibertsitatea, EHU, בספרדית: Universidad del País Vasco, UPV) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת במספר מוקדים בחבל הבסקים שבספרד. לאוניברסיטה מספר קמפוסים, בשלוש הפרובינציות של חבל הבסקים, ביסקאיה (בערים בילבאו, ברקלדו, פורטוגלטה ולייואה), אלבה (בעיר ויטוריה-גאסטייס) וגיפוסקואה (בערים סן סבסטיאן ואייבר). אוניברסיטה זו היא מכון המחקר העיקרי בחבל הבסקים, והיא חולשת על כ-90 אחוזים מהפעילות המחקרית המבוצעת בחבל.
Esri

Esri (ראשי תיבות של: Environmental Systems Research Institute) היא חברה המפתחת מערכת מידע גאוגרפית (GIS) ומערכות לניהול בסיסי נתונים גאוגרפיים. החברה שהוקמה בתור מכון למחקר הסביבה בשנת 1969 כמשרד ייעוץ לשימושי קרקע, היא בין החברות המרכזיות בתחום מערכות המידע הגאוגרפיות.
מדי שנה מארחת החברה את הכנס השנתי הבינלאומי של המשתמשים, שהתקיים לראשונה בשנת 1981 בקמפוס מטה החברה, אליו הגיעו 16 משתתפים. בשנים האחרונות נערך כנס המשתמשים בסן דייגו, וב-2007 השתתפו בו כ-14,500 אנשים. 
בשנת 2012 העניקה Esri שני פרסים למרכז למיפוי ישראל בתחרות בינלאומית שנערכה בארצות הברית בהשתתפות 100,000 ארגונים, מוסדות, וחברות פרטיות מרחבי העולם. הפרס הראשון ניתן על מצוינות במערכות מידע גאוגרפי על שדרוג תשתית המידע הגיאו-מרחבי בישראל. הפרס השני בו זכה המרכז למיפוי ישראל היה על "מפת צפון מזרח הנגב (המכתשים)", שהוכנה במחלקת הכרטוגרפיה של המרכז למיפוי ישראל.
בשנת 2017 העניקה esri פרס לענף הידרוגרפיה בחיל הים על הישגים משמעותיים בתחום המיפוי הימי.
בישראל מיוצגת Esri על ידי חברת סיסטמטיקס.
מונרו (לואיזיאנה)

גאוגרפיה

על פי לשכת מרשם האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה של העיר הוא 83.9 קמ"ר מתוכם 9.6 קמ"ר מים (11.46%).

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1785 על ידי חייל צרפתי בשם חואן פיליול שקיבל את האדמה ממלך ספרד, שמה של העיר נלקח בשנת 1819 משם ספינת הקיטור "ג'יימס מונרו" - ספינת הקיטור הראשונה שהגיעה לשם. בשנת 1900 הפכה לעיר.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית ספינות מלחמה של כוחות הקונפדרציה  התקיפו את העיר.
בשנת 1913 החל ג'וזף בידנהרן לגדל בביתו גן שנהיה לגן בוטני גדול ולמוזיאון, הפועלים גם כיום. (בידנהרן היה הראשון  שמכר קוקה קולה בבקבוקים ולא בכוסות כמו שהיה נהוג לפני כן).  
משרדי חברת התעופה "דלתא" בשנותיה הראשונות (1926-1941) היו במונרו עד להעברתם לאטלנטה, ג'ורג'יה. עקב כך עד לשנת 2004 חברת "דלתא" הפעילה קו טיסות ישיר לעיר למרות גודלה הקטן של העיר. הלוגו של "נמל התעופה האזורי של מונרו" הוא סמלה של "דלתא" עם הכיתוב: "מקום הולדתה של חברת דלתא".

דמוגרפיה

על פי מפקד התושבים של שנת 2000 העיר מונה 53,107 תושבים. בעיר 19,421 בתי אב, ו-12,157 משפחות. צפיפות האוכלוסין בעיר היא 714.9 איש לקמ"ר. בעיר 21,278 יחידות דיור בצפיפות של 286.5 לקמ"ר.
פי ט'לאל אלקוראן

פי ט'לאל אלקוראן (בערבית: في ظِلالِ القرآن, הגייה מקורבת: פי זילאל אל-קוראן; פירוש: בצל הקוראן) הוא חיבור פרשנות רב השפעה של הקוראן, אשר נכתב בין השנים 1951‏-1965, על ידי סייד קוטב, הוגה דעות ומנהיג בתנועת האחים המוסלמים.
מרבית 30 כרכי החיבור נכתבו או נכתבו מחדש בעת שהותו בכלא, בעקבות ניסיונו להתנקש בנשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר ב-1954. החיבור משרטט את קוי המתאר של חזונו של קוטב, למדינה וחברה איסלאמית. הוא נחשב לאחד החיבורים המקיפים והמעמיקים, המציבים פרשנות ברורה לקוראן. השפעתו רבה ברחבי העולם המוסלמי ובפרט בתחום המשפט המוסלמי ועריכת הדין על פיו. 
החיבור, המכיל 30 כרכים המקיפים את כל הקוראן, תורגם למספר שפות, בהן אנגלית, צרפתית, גרמנית, אורדו, טורקית, אינדונזית, פרסית, ובנגלית].
נפתלי צבי פרוש-גליקמן

ביוגרפיה

נולד בירושלים, לשלמה זלמן פרוש. סנדקו היה הרב שמואל סלנט והמוהל היה הרב מאיר אוירבך. למד בתלמוד תורה עץ חיים. בצעירותו סבל מעיוורון חלקי שמנע ממנו עיון בספר.
נשא את מרים יוכבד שפרה, בת משה ריבלין (אחיו של יוסף ריבלין). אחותה רחל היא אשת הרב חיים מן, ראש המלמדים בתלמוד תורה עץ חיים. לאחר פטירת אביו, בשנת תרנ"ח (1898), נטל על עצמו את עול אחזקת הבית ודאג לאמו האלמנה ולאחיו, שאת חלקם השיא. כמו כן דאג לבני משפחת אשתו, שאביהם נפטר בצעירותו.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה אימץ את זהותו של יהודי אמריקאי בשם גליקמן כדי להיפטר משירות בצבא הטורקי. בשלהי מלחמת העולם גורש לדמשק כנתין זר ושהה בה עם בנו ליבר מרדכי במשך כשנה וחצי. מאז אימץ את השם גליקמן שנוסף לשמו "פרוש".
שימש כמזכירו של רבה של ירושלים הרב שמואל סלנט והיה ממונה מטעמו על מוסדות הציבור שבראשותו, ובהם ישיבת עץ חיים ובית החולים ביקור חולים. 
היה מפעיליו ועסקניו הבולטים של היישוב הישן בירושלים. יזם וייסד שורה של שכונות בירושלים: כנסת ישראל ובתי יעקבזון שבתחומי השכונה, בתי ברוידא, בתי ויטנברג (שערי משה), בתי מינסק וחצר דייוויס. במשך שנים רבות ניהל את גמ"ח שערי חסד שייסד אביו. בשנת תרס"ח (1908) ייסד את "חברת שערי חסד לבניית בתים בירושלים", וכעבור שנה ייסד עם שמואל זאוויל שפיצר את שכונת שערי חסד. בשנת תרצ"ה (1935) הקים את קרן הבניין של שכונת מקור ברוך. הוא עצמו התגורר בשכונת בתי ברוידא.
נפטר בירושלים בשנת תשי"ב ונקבר בהר המנוחות. הותיר צוואה ארוכה שבה גולל את תלאות חייו וביטא את אמונתו בקדוש ברוך הוא.
בשנת 1978 ערך נכדו משה עקיבה דרוק את ספר זכרונותיו של פרוש-גליקמן "שלושה דורות בירושלים".
פלפלה

היסטוריה

השם פלפלה הוא ככל הנראה עיוות של השם פספלה (Paspala), שמו של העמק בו נמצאת העיר בשפת קקאן.
פלפלה נוסדה באופן רשמי ב-17 באפריל 1948. בקרבת פלפה הוקם מפעל פלדה בשם "אלטוס אורנוס ספלה" שסיפק תעסוקה למתיישבים. בהמשך הגיעו לפלפלה מהגרים מסוריה, לבנון, ספרד, איטליה, צ'ילה ובוליביה אשר הגדילו את אוכלוסייתה.
ב-25 במאי 1972 פלפלה קיבלה מעמד רשמי של עיר.

כלכלה

בעשורים האחרונים של המאה ה-20 מפעל הפלדה ירד מחשיבותו ומאז כלכלת העיר מתבססת בעיקר על גידול טבק.