google/wiki40b huggingface dataset:
מבול של צרות

עלילת הסרט

אוון בקסטר (המגולם על ידי סטיב קארל) עוזב את עבודתו בטלוויזיה, שם הוא עבד כשדרן חדשות. הוא נבחר לקונגרס של ארצות הברית ושואף להיכנס עמוק לחיי הפוליטיקה. לשם מטרה זו הוא קונה רכב ועובר יחד עם משפחתו לפרוור שנמצא באזור וושינגטון. אוון מופתע למצוא בפתח ביתו החדש אוסף של כלים וקרשים. לאחר זמן מה מופיע גם שולח המשלוח - אלוהים, בכבודו ובעצמו (המגולם על ידי מורגן פרימן). אלוהים מצווה על אוון לבנות תיבה בדומה לתיבת נוח, מאחר שבקרוב עומד להגיע מבול שיציף את היבשה. לאחר ניסיונות רבים וכושלים של אוון להתחמק מן התפקיד, הוא נאלץ להסכים עם גורלו ומתחיל בבניית התיבה, כאשר הוא מוקף במאות בעלי חיים שונים. למרות הזלזול והלגלוג של הסובבים אותו, הוא מצליח לסיים את בניית התיבה בזמן יחד עם עזרת בני משפחתו ובעלי חיים רבים המתגייסים לעזרתו. היום הנבחר על ידי אלוהים, 22 בספטמבר, מגיע וה'מבול' הצפוי מתגלה כגשם רגיל, מה שגורר קריאות זלזול רבות מכלי התקשורת ושכניו. בנוסף, התיבה נקבעה כאובייקט בלתי חוקי המועמד להריסה.
ברגע שהמכונה הגדולה עומדת לרסק את הספינה, נפרץ סכר של אגם ענק, החולש על העיר, וזרם מים אדיר שוטף את האדמה. בני האדם המופתעים מהשיטפון, שנמצאים מסביב לתיבה ממהרים להיכנס לתוכה. גל עצום מרים את התיבה וסוחף אותה תוך כדי הריסת כל דבר העומד בדרכה, עד שהיא נתקעת בבניין הקונגרס. שם אוון יחד עם כל בעלי החיים ובני האדם שהציל, עומד מול הפוליטיקאים ההמומים, כאשר מתברר כי הסכר נפרץ בשל מחדלים ופשעים של פוליטיקאים.

רווחי הסרט

תקציבו של הסרט "מבול של צרות" הוא התקציב הגדול ביותר שהיה אי פעם לסרט קומדיה]. כמו כן, תקציבו היה כפול מתקציבו של "ברוס הגדול מכולם", לכן הציפיות לרווחים היו גבוהות יותר. בסוף השבוע הראשון להקרנתו הוא הכניס 31 מיליון דולר, פחות מחצי מההכנסות של "ברוס הגדול מכולם" שהכניס בסוף השבוע הראשון להקרנתו 68 מיליון דולר.
גרגוריוס העשירי

ביוגרפיה

נולד בעיר פיאצ'נזה (כיום במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה), והוטבל בשם תבאלדו ויסקונטי. נכנס לשירות הכנסייה הקתולית ובילה את הקריירה שלו בארצות השפלה. היה סגן בישוף העיר לייז' (כיום בבלגיה), אך התפטר מתפקידו זה כדי לעלות לרגל לארץ הקודש. ליווה את הקרדינל אוטובאני במסעו לאנגליה, ובקיץ 1270 הצטרף אל הנסיך אדוארד (אדוארד הראשון, מלך אנגליה לעתיד) במסע הצלב השמיני לארץ ישראל. בהיותו בעכו, שהייתה בידי הצלבנים, התבשר שנבחר לאפיפיור על ידי חבר הקרדינלים שהתכנס בעיר ויטרבו (כיום במחוז לאציו באיטליה).
מאז 29 בנובמבר 1268 לא ישב אפיפיור על הכס הקדוש, בגלל חילוקי דעות שנתגלעו בין הקרדינלים הצרפתים לבין הקרדינלים האיטלקים. בגלל המצב הפוליטי, כל צד רצה באפיפיור בן ארצו. הקיפאון הגיע לקיצו כאשר אנשי ויטרבו הסירו את הגג מעל הבית שבו התכנסו הקרדינלים "כדי לאפשר להשפעות אלוהיות לכוון ביתר קלות את דיוניהם", ומנעו מהם כל מזון מלבד לחם ומים. שלושה ימים מאוחר יותר נבחר לאפיפיור תבאלדו ויסקונטי, שאם כי היה איטלקי, זכה באמונם של מלכי צרפת ואנגליה.
הקרדינלים קיוו שיעשה ככל שביכולתו כדי להציל את ארץ הקודש מידי המוסלמים. הוא אימץ לעצמו את השם גרגוריוס העשירי, ולפני שעזב את עכו נשא דרשה שבה אמר: "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני. תדבק לשוני לחיכי אם לא אעלה את ירושלים על ראש שמחתי." (נלקח מספר תהילים). במכתב אל הנסיך אדוארד, שהיה עדיין בעכו, הוא תיאר את מסעו לויטרבו, ובמכתב אל פיליפ השלישי, מלך צרפת הוא האיץ במלך לשלוח עזרה לצלבנים בארץ ישראל.
ב- 1271, מיד אחרי שנבחר, קיבל מכתב מקובלאי חאן, שליט מונגוליה (ששלט גם בסין) שבו נתבקש האפיפיור לשלוח לו 100 מיסיונרים ושמן מן המנורה שבכנסיית הקבר הקדוש בירושלים. גרגוריוס העשירי שלח לקובלאי חאן שני כמרים, ושמן ומתנות אחרות באמצעות מרקו פולו ואביו ודודו של מרקו, שהגיעו לסין ב-1274. ב-7 באוקטובר 1272 חתם גרגוריוס העשירי על בולה שלפיה פרש את הגנתו על כל היהודים שנמצאו תחת שלטון הנוצרים. בהתאם לבולה זו נאסר על הנוצרים לאלץ את היהודים להתנצר.
בתחילת 1274, באמצעות גאורגיוס אקרופוליטיס, נוהלו שיחות עם האימפריה הביזנטית על איחוד כנסיות. בסופו של דבר המגעים לא הגיעו להסכמה מלאה. ב-1 במאי 1274 כינס גרגוריוס העשירי את מועצת הכנסייה השנייה של ליון, שבה הכריז על מסע צלב חדש, ועל גיוס אמצעים למימונו בצורת מיסים שיוטלו על כל המאמינים ברחבי אירופה (18 במאי של אותה שנה). הוא קיבל הבטחה מקיסר האימפריה הביזנטית כי יעשה ככל שביכולתו לסייע להצלחת משימה זו. ב-1275, פיליפ השלישי מלך צרפת, ודודו, שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה, הכריזו על השתתפותם במסע הצלב. אך כל אלה היו לשווא בגלל מותו של גרגוריוס העשירי בינואר 1276.
כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין

ביוגרפיה

כריסטיאן אוגוסט נולד ב-11 בינואר 1673 בטירת גוטורפ, לכריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה אמליה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג.
בשנת 1695 מת אביו כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ואחיו הבכור פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את דוכסות הולשטיין-גוטורפ, בעוד כריסטיאן אוגוסט קיבל את אזור אויטין ונטל את התואר "דוכס הולשטיין-אויטין". בנוסף הוא מונה בשנת 1701 למנהל של בישופות ליבק, וב-26 באפריל 1706 מונה לבישוף ליבק.
בשנת 1702 מת אחיו פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובנו קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו, אולם מכיוון שהיה קטין, שימש כריסטיאן אוגוסט כעוצר הדוכסות יחד עם גיסתו הדוויג סופיה משוודיה, ולאחר מותה בשנת 1708 שימש כעוצר לבדו. במהלך מלחמת הצפון הגדולה נבזזו נחלותיו של קרל פרידריך על ידי הצבא הדני, שאף הרס את טירת גוטורפ - שהייתה מקום מושבם של דוכסי הולשטיין-גוטורפ.
בשנת 1717 עבר כריסטיאן אוגוסט להתגורר בקיל, וב-24 באפריל 1726 מת כריסטיאן אוגוסט בטירת גוטורפ.
פרנסואה קמאנו

בסטיה

בשנת 2014 הגיע קמאנו לבסטיה מליגת העל הצרפתית, לאחר ששיחק במחלקת הנוער של מועדון מקומי בקונאקרי. ב-9 באוגוסט 2014 ערך קמאנו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-81 בתיקו 3-3 נגד אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-20 בדצמבר הבקיע קמאנו את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-21 בתיקו 1-1 נגד קן במסגרת המחזור ה-19 בליגה. קמאנו שיחק במועדון במשך 2 עונות, בהן ערך 47 הופעות ליגה והבקיע שבעה שערים.

ז'ירונדן דה בורדו

בחודש יולי 2016 חתם קמאנו בז'ירונדן דה בורדו, גם היא קבוצה מליגת העל הצרפתית. ב-20 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את ז'רמי מנז בדקה ה-69 בהפסד 4-1 לטולוז במסגרת המחזור השני בליגה.

קריירה בינלאומית

ב-24 בינואר 2015 ערך קמאנו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, כשנכנס כמחליף בתוספת הזמן של המחצית השנייה בתיקו 1-1 נגד נבחרת קמרון במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2015. הוא שיחק גם בשלב רבע הגמר של הטורניר, בו הפסידה נבחרתו לנבחרת גאנה בתוצאה 3-0. ב-12 ביוני 2015, בהופעתו השלישית בנבחרת, כבש קמאנו את שער הבכורה שלו, שער בדקה ה-68 בהפסד 2-1 לנבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.
עברי אנכי

"עברי אנֹכי" (בתעתיק לועזי: Ibri Onochi וכן Ibri Anochi) היה שבועון יהודי בשפה העברית שראה אור בגליציה, תחילה בעיר למברג (לבוב) ומאוחר יותר בברודי, בין השנים 1865–1890. "עברי אנכי" היה אחד מעיתוני ההשכלה החשובים באותה תקופה.
את העיתון ערך ברוך וֶרבֶּר (ווערבער), חניך ההשכלה מגליציה, בין השנים 1865–1876, ואחריו כיהן כעורך בנו יחידו, יעקב ורבר, בשנים 1876–1890. הוא פורסם מדי שבוע תחת השמות המתחלפים "עברי אנכי" ו"העברי", מאחר שהיה קל יותר להשיג אישור ממשלתי עבור הוצאת שני דו-שבועונים נפרדים מאשר להוצאת שבועון.  מקור שמו הוא תשובתו של יונה הנביא לשאלת מלחי הספינה הסוערת שאיימו להטביעו: "מה ארצך ואי מזה עם אתה"? –"ויאמר אליהם: עברי אנכי, ואת ה' אלהי השמים אני ירא, אשר עשה את הים ואת היבשה" (יונה א, ט).
הופיע גם בעשרים וששה כרכים שנתיים. בפתח הכרך הראשון נכתב כי עיקר מטרת העיתון היא לעודד את השימוש בשפה העברית כשפת הלאום היהודי, ולפרסם את הנעשה בעולם ובעיקר בעולם היהודי. העיתון שימש רוב שנותיו כשופר גליצאי פנימי ולכן מהווה עדות נאמנה לקורות היהודים בגליציה.
לאורך שנות קיומו ניהל העיתון פולמוסים רבים עם כתבי עת מאותה תקופה, בכללם "המבשר", "המליץ", "הלבנון", ו"קול מחזיקי הדת". לרוב נקט העיתון בעמדות נחרצות בעד ערכי ההשכלה ונגד היהדות האורתודוקסית והחסידות. כמו כן עסק רבות בשאלת ההתיישבות בארץ ישראל, שעלתה במיוחד לאחר הופעתה של תנועת חיבת ציון בשנות ה-80 של המאה ה-19. בהתאם להשקפתו של העורך ורבר, העיתון נהג למתוח ביקורת חריפה למדי על התנועה, אך בד בבד הופיעו בו גם עמדותיהם של תומכי "חיבת ציון", שנבלעו בדרך כלל בין היתר במאמרים שצידדו בהגירה לארצות הברית.
בין מדוריו הקבועים היו ביקורות ספרים, ביוגרפיות, "ענייני המדינה", ודיווחים מהנעשה בקהילות היהודיות בעולם. עם כותביו הבולטים נמנו שלמה בובר, מיכה יוסף ברדיצ'בסקי, מרדכי דוד ברנדשטטר, אברהם בר גוטלובר, אייזיק מאיר דיק, ש"י איש הורוויץ, אברהם משה לונץ, יהושע מזח, פביוס מיזס, שלמה מנדלקרן, נחום סוקולוב, נתן נטע סמואלי, יצחק קמינר ויהושע השל שור.
בשנת 2011 הועלו כרכי העיתון במלואם לאתר עיתונות יהודית היסטורית.
גנקי הראגוצ'י

קריירת מועדונים

הראגוצ'י שיחק כנער באוראווה רד דיימונדס מליגת העל היפנית, ובשנת 2009 החל לשחק בקביעות בקבוצה הבוגרת. בשנותיו הראשונות במועדון, הקבוצה הייתה קבוצת מרכז טבלה. בעונת 2012 סיימו הראגוצ'י ואוראווה במקום השלישי כשהראגוצ'י מבקיע שישה שערים. בעונת 2013 הראגוצ'י רשם עונת שיא אישית בה הבקיע 11 שערי ליגה, וקבוצתו סיימה שישית. את עונת 2014 החל הראגוצ'י באוראווה, אך במאי 2014 חתם בהרטה ברלין מהבונדסליגה.
הראגוצ'י הבקיע את שערו הראשון במדי הרטה ברלין באוגוסט 2014 במשחק הגביע הגרמני מול ויקטוריה קלן. את שערו הראשון בבונדסליגה הבקיע הראגוצ'י מול שאלקה 04 במרץ 2015. את עונת 2014/15 סיימו הרטה ברלין והראגוצ'י במקום ה-15 בבונדסליגה. בעונת 2015/16 שיחק הראגוצ'י בקביעות והבקיע שני שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפת הקבוצה עם סלומון קאלו, ודאד איבישביץ' ויוליאן שיבר. בעונה זו סיימה הרטה ברלין במקום השביעי. בעונת 2016/17 סיימו הרטה והראגוצ'י במקום השישי בבונדסליגה, כשהראגוצ'י תורם שער אחד. את עונת 2017/18 החל הראגוצ'י בהרטה ברלין, אך איבד את מקומו בהרכב וערך רק שבע הופעות עד לפגרת החורף. בפגרה זו, הושאל הראגוצ'י לחצי עונה לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה, שהתמודדה על העלייה לבונדסליגה. הראגוצ'י ערך 13 הופעות במדי פורטונה דיסלדורף עד לתום העונה, הבקיע שער אחד ובישל ארבעה, וסייע לקבוצה לסיים במקום הראשון ולהעפיל לבונדסליגה. 
ביוני 2018 חתם הראגוצ'י בהאנובר 96 מהבונדסליגה על חוזה לשלוש עונות.

קריירה בינלאומית

הראגוצ'י שיחק בנבחרות הצעירות של יפן. בשנת 2011 ערך הראגוצ'י את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת יפן הבוגרת, והיה מועמד להיכלל בסגל הנבחרת לגביע אסיה בכדורגל 2011, אך נופה לבסוף. בשנת 2013 נכלל הראגוצ'י בסגל היפני לגביע מזרח אסיה, ערך שתי הופעות בטורניר, והיה שותף לזכייה של יפן בטורניר זה.
בשנת 2018 נכלל הראגוצ'י בסגל של יפן למונדיאל 2018. הראגוצ'י פתח בהרכב בשני משחקים של יפן בשלב הבתים, בניצחון 2-1 על נבחרת קולומביה ובתיקו 2-2 מול נבחרת סנגל, שבו הוחלף על ידי שינג'י אוקזאקי. במשחק שמינית הגמר מול נבחרת בלגיה, העלה הראגוצ'י את יפן ליתרון 1-0 מפתיע, ובהמשך טקאשי אינוי הכפיל את היתרון, אך בלגיה הפכה את התוצאה ל-3-2, ויפן והראגוצ'י הודחו מהמונדיאל בשלב זה.
תגיד לי Je t'aime

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי ערן קאשי ובן יהודאי והופק על ידי ינון יהל. השיר הוא שיר ים-תיכוני קצבי, אשר משלב בתוכו גם את סגנון הפופ. שיר זה היה לשיר הסולו הראשון של בן זקן אשר הצליח לכבוש את פסגת המצעד של מדיה פורסט.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של בן זקן ב-7 במרץ 2019. בתחילת הקליפ ניתן לראות את בן זקן בתוך כלוב מצופה בזהב. בהמשך מצטרף אליה לארוחה בן הזוג שלה. בסוף הקליפ ניתן לראות קטעים מהקליפ שנחתכו בעריכה.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6 מיליון צפיות.
עודד לבינסון

עודד לבינסון (נולד ב-19 בינואר 1961) הוא עורך דין ומגיש בגלי צה"ל, לשעבר המנהל הכלכלי ונציב תלונות הציבור של גלי צה"ל.

ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנם של הצייר והפרסומאי אברהם לבינסון ורות, צ'לנית. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בלימודי רדיו וטלוויזיה מאוניברסיטת המדינה של ניו יורק (SUNY)
במשך שנים רבות הוא מגיש את "התוכנית הכלכלית", הרצועה הכלכלית היומית של גלי צה"ל המשודרת בימים א'-ד' בשעה 19:00–19:30. בנוסף, החל משנת 2012 הוא מגיש את התוכנית "יוצאים לאור" בגלי צה"ל בימי שישי ב-6 בבוקר. 
בשנות ה-90 שימש כמנהל הכלכלי של גלי צה"ל. בעשור הראשון של המאה ה-21 התמנה לנציב תלונות הציבור של גלי צה"ל. בפברואר 2013 סיים את תפקידו, וממשיך בהנחיית תוכנית הכלכלה של גלי צה"ל. בשנת 2013 החל בהגשת התוכנית "חיות בלילה" ברדיו ירושלים.
לבינסון הוא עורך דין, שותף במשרד "ניומן, לבינסון, הדרי ושות' עורכי דין" בירושלים. ושימש כחבר דירקטוריון בחברת נתיבי הגז הטבעי לישראל.
חזר בתשובה ונמנה עם חסידי אמשינוב. מתגורר בירושלים. אחיו הם, הבמאי מיכה לבינסון, המוזיקאי פרופ' גדעון לבינסון וג'ימי - יועץ שיווק לחברות.
אינס (זמרת)

ביוגרפיה

אינס נולדה בהאפסלו בשם אדה-אינס אטי (Eda-Ines Etti).
ב-1999 השתתפה ב-Kaks takti ette, תחרות לזמרים צעירים שאורגנה על ידי "Eesti Televisioon", רשת הטלוויזיה הציבורית של אסטוניה.
באירוויזיון 2000 בשוודיה היא ייצגה את אסטוניה ודורגה במקום ה-4.
ב-2000 גם יצא אלבומה הראשון וב-2004 יצא אלבומה השני.
באירוויזיון 2003 הגישה את תוצאות הניקוד של אסטוניה.
ב-2005 הנחתה את תחרות ה-"Eurolaul" בה נבחר נציג אסטוניה לאירוויזיון.
היא התמודדה בה על מנת לייצג את אסטוניה באירוויזיון 2006 והייתה במקום השני אחרי סנדרה אוקסנריד.
ב-2008 השתתפה בתוכנית המציאות "Laulud tähtedega" (הגרסה האסטונית של Just the Two of Us) במסגרתה זוגות המורכבים מזמר מקצועי וידוען מתחום אחר מבצעים יחד דואט ומתחרים ביניהם, היא זכתה במקום הראשון ביחד עם איש העסקים ואלדו ראנדפרה (Valdo Randpere).
ב-2009 שיחקה בפרק של הקומדייה "Kättemaksukontor".
ב-2011 גילמה פקידת קבלה בבית מלון בסרט "Rotilõks".
היא הייתה מועמדת מספר פעמים בטקס פרסי המוזיקה האסטונית וזכתה שלוש פעמים, פעמיים מתוכם בקטגוריית זמרת השנה.
שבט (טקסונומיה)

שֵׁבֶט (באנגלית Tribe) היא דרגת מיון טקסונומית המאפשרת מיון ביניים בין תת-משפחה לבין סוג.
חלוקה לשבטים מבוצעת לרוב כדי לבטא זיקה גנטית בין סוגים שונים במשפחה, בין אם במאפיין חיצוני כגון צבע, גודל, אופן התרבות ועוד, ובין אם הצבעה על אב משותף והתאמה גנטית המאפשרת זיווג של מינים תחת סוגים שונים. שבטים הם מיון נדיר אם מתייחסים לכלל המיונים הטקסונומיים, אך במשפחות גדולות מאוד, לדוגמה משפחות תחת פרוקי רגליים, ניתן למצוא אותם תכופות. 
דוגמאות לשימוש בדרגה זו: השימפנזה הוא סוג של קוף השייך לשבט ההומיניניים שבמשפחת ההומינידיים השייכת לסדרת הפרימטים; הטנגריים הם שבט של עופות ממשפחת הפרושיים; הפר והתאו שייכים לשבט בקר (Bovini) שבמשפחת הפריים ועוד.
עבר (דמות מקראית)

עֵבֶר, על פי המקרא, היה בנו של שלח ואביהם של פלג ויקטן. על פי לוח העמים הוא אביהם הקדמון של עמים רבים, בהם עם ישראל.
הוא נולד בשנת א'תשכ"ג לבריאת העולם (2038 לפנה"ס) ולפי הכתוב בספר בראשית, פרק י"א ט"ז-יז, נולד לו פלג בהיותו בגיל 34 והוא חי לאחר מכן עוד 430 שנה, כך שמת בשנת ב'קפ"ז (1574 לפנה"ס), בהיותו בגיל 464 שנה. לפי תרגום השבעים של בראשית עבר (הנקרא חבר) חי 404 שנה. לעבר היו בנים ובנות נוספים, מלבד פלג ויקטן.
קולטן חישה

סיווג

ניתן לסווג את קולטנים החישה על פי מספר היבטים.

יצירת פוטנציאלי פעולה

בעת גירוי נוצרים בקולטן פוטנציאלים מדורגים, אשר הופכים לפוטנציאל פעולה בהם עוברים יחד את סף העירור. הגעה לסף העירור תלויה במספר הפוטנציאלים המדורגים הקיימים בקולטן ובחוזקם, כלומר, בעוצמת הגירוי ובמשך הגירוי. 2 גורמים אלה קובעים האם יווצר פוטנציאל פעולה. ככל שהגירוי חזק יותר, ובמידה שהוא נמשך מספיק זמן, כך מהר יותר יתקבל פוטנציאל פעולה ואלה הבאים אחריו, כלומר, ככל שהגירוי חזק יותר המרחק בין פוטנציאלי הפעולה קטן - תדירותם עולה. על פי מידע זה המוח יודע מהי עוצמת הגירוי.

אדפטציה חושית

קולטנים נחלקים לפי אופן התנהגותם תחת גירוי מתמשך: קולטנים מסוימים ממשיכים לשלוח פוטנציאלי פעולה באותה תדירות, כלומר, ממשיכים לידע את מערכת העצבים באופן עקבי. בקולטנים כאלה לא קיימת אדפטציה חושית. דוגמה לקולטנים כאלה הם כישורי השריר שממשיכים תמיד לידע את המוח בדבר פוזיציית הגוף. בניגוד אליהם, שאר הקולטנים מנמיכים אט-אט את קצב שליחת פוטנציאלי הפעולה למרות שהגירוי ממשיך באותה עוצמה, קולטנים אלה עוברים אדפטציה חושית.
רפי וישניצר

ביוגרפיה

וישניצר נולד ברחובות וגדל במושב אביגדור. הוא למד בבית הספר תיכון האזורי בבאר טוביה. הוא היווה כוח מניע ודוגמה לאחיו הצעיר יובל שהיה אלוף ושיאן ישראל בריצות למרחקים בינוניים וארוכים, במשך שנים רבות. מאמנו היה איליה בר-זאב. התחרויות ביניהם, בעיקר בריצות השדה יצרו התעניינות מרובה בענף. הוא שרת בנח"ל מוצנח.

1962

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט בסוף יוני 1962 זכה וישניצר במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:01.7 דקות, אחרי עמוס גלעד שהגן על תוארו (2:00.6 דקות) ולפני קלמן יוסטמן (2:02.5 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:12.4 דקות.

1965

בתחרות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכו ב 1965 סיים וישניצר במקום שישי בריצת 1500 מטר שיא אישי חדש של 3:59.4 דקות ובכך היה לישראלי השני אחרי יאיר פנטילט שירד מגבול הארבע דקות.
ב-1966 החל וישניצר ללמוד רפואה בסיינה שבאיטליה. בתחילת יוני 1967, כשבוע לפני פרוץ מלחמת ששת הימים עזב את לימודיו וחזר לישראל. לאחר המלחמה נישא לבתיה. לאחר שלוש שנות למודים באיטליה הוא שב לישראל להמשך לימודיו.

1970

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1970 זכה וישניצר במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:55.4 דקות, אחרי אחיו יובל (1:52.8 דקות) ואילן שזיפי מהפועל חיפה (1:54.8 דקות).

אלוף ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה במכון וינגייט ביולי 1971 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:55.1 דקות, לפני נתנאל פנטילט ממכבי תל אביב (3:56.0 דקות) ודוד לאוגומר מהפועל עמק חר (3:57.7 דקות). מדליית כסף, בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:53.8 דקות, אחרי אילן שזיפי (1:53.7 דקות) ולפני נתנאל פנטילט (1:54.5 דקות). נוסף לכך, הוא זכה באליפות ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים ובריצת 10000 מטר.

1972

בתחרות שנערכה בלונדון, בריטניה במרץ 1972 סיים וישניצר במקום רביעי בשיצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 8:28.8 דקות. בתחרות שנערכה בפורמייה, ב-11 במאי אותה ששנה הוא זכה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:48.4 דקות, התוצאה השנייה בטיבעה של אתלט ישראלי באותה העת, אחרי השיא הישראלי של אחיו יובל (3:43.3 דקות). חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות שנערכה בלובן, פולין ב-21 ביוני הוא סיים במקום שביעי בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 1:51.9 דקות, התוצאה השלישית בטיבעה של אתלט ישראלי באותה העת.
במלחמת יום כיפור, שימש וישניצר כרופא בגדוד צנחנים בגזרת תעלת סואץ. 
בשנת 1976 קבע וישניצר בריצת 1000 מטר שיא ישראלי (בלתי רשמי) בתוצאה של 2:25.4 דקות. שנה לאחר מכן, נקרע גיד בכף רגלו והוא פרש מריצה תחרותית.

קריירה כמאמן

בין האתלטים שאימן היו אלופים ושיאני ישראל: דב קרמר, אסף בימרו, ימר גטהון, גלעד רותם, עומר אלמוג.

קריירה כרופא

וישניצר עבד במרכז רפואי קפלן במכון הריאות והיה אחראי על פיזיולוגיה של המאמץ ומרפאת ספורט.

תארים והישגים

בשנת 2015 קיבל וישניצר תואר עמית כבוד מטעם איגוד האתלטיקה בישראל.
אניירין ברנרד

ביוגרפיה

ברנרד נולד ב-Ogwr שבמרכז גלמורגן בוויילס. הוא בנם של ג'ון, עובדת במפעל, וטרי ברנרד, כורה פחם. יש לו אחות בשם קרי. הוא למד בבית הספר התיכון "Ysgol Gyfun Llanhari". כשהיה בן 11/12 כיכב בסדרת הטלוויזיה "Jacob's Ladder" של ערוץ HTV ויילס. ברנרד למד משחק בקולג' המלכותי הוולשי למוזיקה ולדרמה יחד עם קימברלי ניקסון וטום קאלן, וסיים את לימודיו ב-2008. שפת האם שלו היא ולשית.

קריירה

ברנרד גילם את מלכיור, אחד משלושה התפקידים הראשיים, בהפקה המקורית בלונדון של המחזמר "אביב מתעורר" זוכת פרס טוני. הצגת הבכורה הייתה בפברואר 2009 בתיאטרון ליריק האמרסמית'. ההפקה הועברה במרץ 2009 לתיאטרון נובלו ורצה עד מאי אותה שנה. ב-2010 זכה ברנרד בפרס אוליבייה על תפקידו במחזה. בטלוויזיה שיחק ברנרד בתפקידי אורח בסדרות "רופאים", "חדר מיון", "לגדול בלי בושה", "Y Pris" ו-"Jacob's Ladder". עוד הופיע בסרטי טלוויזיה קצרים כגון "The Big Day" ו-"Night on the Tiles" ובסרט זוכה פרס באפט"א הוולשי "Owl Creek Bridge".
בתיאטרון בוויילס שיחק ברנרד במחזה "שיר אשיר בגשם" בתפקיד דון לוקווד בתיאטרון לנוער ברידג'נד קאונטי, ובמחזה "Il Miracolo" עבור אלאן ויילס. בבית הספר למשחק הופיע בהפקות של "מעגל הגיר הקווקזי", "Hobson's choice", "חשיבותה של רצינות" ו"סיפור הפרברים" בתפקיד טוני. הוא השתתף בהפקה רדיופונית של הדרמה "תחת חורש חלב".
ב-2011 שיחק ברנרד בסרט "המבצר האחרון" המתרחש ב-1215 ועוסק בחתימת המגנה כרטה על ידי המלך ג'ון ומרד הברונים. בסרט מככבים פול ג'יאמטי, דרק ג'קובי, קייט מארה, ג'יימס פיורפוי, ג'ייסון פלמינג ומקנזי קרוק.
עוד ב-2011 כיכב ברנדרד בסרט "Hunky Dory" לצדה של מיני דרייבר. הסרט מתרחש בשנת 1976 בקיץ החם ביותר שנרשם, בבית ספר בסוונסי. ברנרד גילם את דייווי, ושר שירים מאותה עת כגון "Life on Mars" של דייוויד בואי ואת "Love Reign O'er Me" של להקת המי.
בינואר 2012 שיחק ברנרד בתפקיד הצלם דייוויד ביילי בסרט הטלוויזיה "We'll Take Manhattan" לצדה של קארן גילאן. ב-2012 הופיע גם בסרט האימה "אלפי הופקינס" יחד עם ג'יימי וינסטון. ברנרד היה מועמד לתפקיד ג'ק בסרט "ג'ק צייד הענקים" אבל לבסוף ניקולס הולט קיבל את התפקיד.
ברנרד הופיע בתפקיד ראשי בסרט אימה דל תקציב בשם "Guinea Pigs" (יצא גם בשם "The Facility"), על מתנדבים בניסוי קליני שנלחמים על חייהם אחרי שלקחו תרופה בניסוי כושל. בסרט מככבים גם אלכס ריד, כריס לרקין, סטיב איבטס, ניה רוברטס, אוליבר קולמן, סקיי לורי, ג'ק דולן ואמית שאה. אחרי כן כיכב במותחן האימה "Citadel".
מאפריל עד יוני 2012 הצטלם ברנרד לסרט הפנטזיה-הרפתקאות בשם "ההרפתקן: קללת קופסת מידאס" בדרום מערב אנגליה. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2014. ב-2013 השתתף ברנרד בסרט "Trap for Cinderella" בבימויו של איאן סופטלי המבוסס על ספר מאת סבסטיאן ג'פריסוט, וגילם את דמותו של קלוד בדרמת המתח "The Truth About Emanuel" של פרנצ'סקה גרגוריני.
ברנרד גילם את דמותו של המלך ריצ'רד השלישי בסדרת הטלוויזיה "מלכה לבנה" של ערוץ BBC One. עוד הופיע בתפקיד ג'ון טרנצ'רד בעיבוד של "מונפליט" שצולם באירלנד ושודר בערוץ Sky1 בדצמבר 2013.
ב-2017 הופיע ברנרד בסרט "The Devil's Harvest". הוא השתתף במיני-סדרה "סילה" בתפקיד המנהל המוזיקלי בובי ויליס לצדה של שרידן סמית'. הדרמה מתמקדת בחייה של סילה בלאק וראשית הצלחתה המקצועית.
ב-2016 שיחק ברנרד בתפקיד הנסיך בוריס דרובצקוי במיני-סדרה "מלחמה ושלום" עיבוד של אנדרו דייוויס לרומן באותו שם מאת לב טולסטוי ששודרה בערוץ BBC One. עוד הופיע בתפקיד טים הובסון בדרמה בת חמישה חלקים בשם "שלוש עשרה".
הפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק

הפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק שבלונדון בירת בריטניה התרחשו ב-20 ביולי 1982. מטעני חבלה שהניחו אנשי הצבא האירי הרפובליקני התפוצצו במהלך פעילויות צבאיות שנערכו בשני הפארקים. כתוצאה משתי ההתפוצצויות נהרגו 11 חיילים וכ-50 איש נוספים נפצעו, ונהרגו גם שבעה סוסי פרשים צבאיים.

הפיגוע בהייד פארק

בשעה 10:40 בבוקר צעדה יחידה ובה 15 פרשים מרגימנט הכחולים והמלכותיים על פני דרך הכרכרות הדרומית בשוליו הדרומיים של הייד פארק. החיילים וסוסיהם נמצאו בדרכם מבסיסם בנייטסברידג' לטקס חילופי המשמר ברחבת משמר הסוסים. באותו רגע התפוצץ בקרבתה מטען חבלה, שהוטמן בתא המטען של מכונית פרטית, שחנתה בשולי הדרך. המטען כלל 11 קילוגרמים של חומר נפץ ו-14 קילוגרמים של מסמרים, שנועדו ליצור אפקט של רסס. לדעת חוקרי המשטרה הופעל המטען בשליטה מרחוק מתוך הפארק.
כתוצאה מההתפוצצות נהרגו מיד שלושה חיילים ואחרים נפצעו. אחד הפצועים מת מפצעיו לאחר שלושה ימים. מספר אזרחים נפצעו גם הם. שבעה סוסים נהרגו או שנפצעו כה קשה עד שהיה הכרח להמית אותם.

הפיגוע בריג'נטס פארק

הפיגוע השני התרחש בשעה 12:55, כאשר התפוצץ מטען חבלה שהוטמן מתחת לבמת תזמורות בריג'נטס פארק. על הבמה נמצאו באותה עת שלושים חברי תזמורת צבאית מרגימנט המעילים הירוקים המלכותי (Royal Green Jackets), שניגנו מוזיקה באוזני קהל של כ-120 איש. ששה מהחיילים נהרגו מיד והאחרים נפצעו. אחד מהפצועים נפטר לאחר 12 יום. נפצעו גם לפחות שמונה אזרחים. המטען הופעל באמצעות קוצב זמן. בשונה מהמטען שהונח בשולי ההייד פארק לא הכיל מטען זה מסמרים ונראה כי כוון לפגוע בחיילים בלבד ולא בקהל.
בסך הכל אושפזו בבתי חולים 22 מפצועי שני הפיגועים, מרביתם חיילים.

לאחר הפיגועים

הצבא האירי הרפובליקני נטל אחריות לשני הפיגועים. ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר גינתה את הפיגועים והבטיחה כי האחראים להם יובאו לדין.
רושם שני הפיגועים גרם נזק לתמיכה בתנועה הרפובליקאית האירית בארצות הברית.
אנדרטאות לקורבנות הפיגועים הוקמו בשני הפארקים. חיילי הכחולים והמלכותיים מצדיעים לאנדרטה בהייד פארק מדי עוברם במקום כשחרבותיהם שלופות.
אחד הפרשים שנפצעו בפיגוע בהייד פארק טען שסבל עקב כך מתסמונת פוסט טראומה. הוא נפרד מאשתו ובשנת 2012 התאבד לאחר שרצח את שני ילדיו.
קורפוס הפאנצר ה-57 (ורמאכט)

הקמת הקורפוס

הקורפוס גויס בגרמניה ב-15 בפברואר 1941 בשם "הקורפוס הממונע ה-57", והועמד תחת פיקוד אדולף-פרידריך קונצן.

מבצע ברברוסה

במהלך מבצע ברברוסה פיקד קונצן על הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר השלישית ולאחר מכן חלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ולחם עמו בקרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחם קונצן עם הקורפוס כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן כחלק מהארמייה הרביעית. ב-15 בנובמבר 1941 מסר את הפיקוד על הקורפוס לפרידריך קירכנר, וב-12 בינואר 1942 חזר קונצן לפקד על הקורפוס למשך 3 שבועות כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. ב-31 בינואר 1942 מונה קירכנר שוב למפקד הקורפוס.

קרב סטלינגרד

ב-21 ביוני 1942 הוסב הקורפוס לקורפוס פאנצר, ושימש כעתודת קבוצת ארמיות דרום. באוגוסט הועבר הקורפוס לפיקוד קבוצת ארמיות A ולחם עימה בקווקז, בתחילה במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-17. בדצמבר 1942 הועבר הקורפוס שכלל את דיוויזיות הפאנצר ה-6 וה-23, אל קבוצת ארמיות דון, ושימש כחוד החנית במבצע סערת חורף כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית, ולאחר מכן לחם עימה בקרב חרקוב השלישי.

1943 - 1945

באפריל הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחם עימה בקרבות באגן הדונייץ. ב-30 בנובמבר 1943 פרש קירכנר לחופשה קצרה, וב-19 בפברואר 1944 חזר לפקד על הקורפוס שהיה תחת פיקוד הארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ולאחר מכן במסגרת קבוצת ארמיות A. באפריל לחם הקורפוס במסגרת קבוצת הארמיות ששמה שונה לקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, בתחילה כחלק מהארמייה השמינית, והחל ממאי כחלק מהארמייה הרומנית הרביעית. ב-25 ביוני 1944 פרש שוב קירכנר לחופשה קצרה, וב-2 ביוני 1944 חזר לפקד על הקורפוס. באוגוסט הועבר הקורפוס שוב תחת פיקוד הארמייה השמינית, ולחם עימה במבצע יאשי-קישינב. בספטמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, ולחם עימה בקרבות בטרנסילבניה. באוקטובר לחם הקורפוס במסגרת קבוצת הארמיות ששמה שונה לקבוצת ארמיות דרום, בתחילה כחלק מהארמייה ההונגרית השלישית ולאחר מכן כחלק מהארמייה השישית, והשתתף בקרבות בבודפשט. בפברואר לחם הקורפוס במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, בתחילה כחלק מהארמייה ה-17 בשלזיה, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר הרביעית בלאוזיץ, עימה לחם עד סוף המלחמה.