google/wiki40b huggingface dataset:
מפרץ איסה

מִפְרַץ אִיסֶה (ביפנית: 伊勢湾) הוא מפרץ בחופו הדרומי של האי הונשו ביפן, השוכן בשפכם של שלושת נהרות קיסו, בין מחוז מיאה למחוז אאיצ'י. המפרץ נקרא על שם העיר איסה השוכנת לחופו.
עומקו הממוצע של המפרץ הוא 19.5 מ', כאשר העומק המקסימלי שלו הוא 30 מ'. רוחבו של פתח המפרץ הוא 9 ק"מ, והוא מחובר למפרץ מיקאווה הקטן ממנו באמצעות שתי תעלות: נקיאמה ומורוסאקי. המפרץ מתחבר לאוקיינוס השקט דרך תעלת אירקו, שעומקה נע בין 50 ל-100 מ'.

היסטוריה וסביבה

סביב מפרץ איסה התפתחה כלכלה של דיג, חוות פנינים, גידול אורז ותעשייה. נמל נגויה, הנמצא בחופו הצפוני של המפרץ, הוא נמל המסחר הגדול ביפן. על אי מלאכותי במפרץ הוקם ב-2005 נמל התעופה הבינלאומי צ'ובו סנטרייר.
לאחר מלחמת העולם השנייה תרם מפרץ איסה רבות לשיקומה המהיר של הכלכלה היפנית. אולם התרחבות מהירה זו הביאה עמה נזקים של זיהום, אשר השפיע על איכות המים, ויצירת מטמנות, שהפחיתו את מספר אדמות הגאות, אזורי גידול האצות ואזורים נוספים שהיו חיוניים לשמירת בית הגידול של הפלורה והפאונה המקומית. קירות ים שנבנו להגנה על האוכלוסייה האנושית, במיוחד לאחר הטייפון שפקד את אזור המפרץ בשנת 1959, ניתקו עוד ועוד אזורים מן הים הפתוח.
למפרץ איסה שלושה קווי העתק פעילים עם רעידות אדמה: העתק מפרץ איסה, העתק סוזוקה-אוקי והעתק שירוקו-נומה.

טייפון מפרץ איסה

ב-26 בספטמבר 1959 פקד טייפון את אזור מפרץ איסה וגרם להרס רב. 5,041 איש נהרגו או הוכרזו נעדרים, 38,921 נפצעו וכ-150,000 בתים נהרסו חלקית או לחלוטין. הנזק שהביא טייפון זה נאמד במעל 500 מיליארד ין. זוהי סופת הטייפון ההרסנית ביותר שנרשמה ביפן.
זונדל קרויזר

הרב זונדל קרויזר (כ"ז בתשרי תרפ"ד, אוקטובר 1923 - ח' באייר תשע"ד, 8 במאי 2014) היה חרדי ירושלמי, מחבר סדרת הספרים אור החמה.

ביוגרפיה

נולד לרב אליהו צבי (הירש) ולטויבא לבית אייזנשטיין. למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים, בין היתר אצל הרב אברהם חיים הקלמן. בבחרותו נודע כמתמיד וכבעל הנהגות צדקות. נישא למלכה בת הרב אהרן יעקב פרוש, גזבר מוסדות עץ חיים ומחבר הספר "איפה שלמה". בתקופת אירוסיו, יזם ראש הישיבה הרב איסר זלמן מלצר, "הסכם יששכר וזבולון" עבורו, כדי שיוכל ללמוד לאחר נישואיו בשלווה. הוא דיבר עם הגביר גרשון לוין, ואשתו הרבנית ביילא הינדא ערכה חוזה להסכם. עבור התמיכה הוא התחייב ללמוד בכל כוחו. העדים היו הרב מלצר והרב שלמה זלמן זלזניק.
לאחר נישואיו התגורר בשכונת כרם ומאז היה מקורב לרב חיים גריינמן. על פי תיאור שפורסם בעיתון "המבשר" לאחר פטירתו, בתקופה זו הוא סיים את הש"ס ואת ארבעת חלקי שולחן ערוך. היה בין עשרת התלמידים הראשונים של הכולל בישיבת מיר בארץ ישראל. בחבורה הירושלמית של הרב חיים ברים והרב משה יהושע לנדא. קבוצה זו הייתה מקורבת לחזון איש, ובהשפעתה הוא התקרב לחזון איש וראה אותו כרבו המובהק.
נהג ללכת לישון מדי ערב בשעה תשע ולקום לאחר חצות. לפני התפילה למד שבעה דפי גמרא. עסק גם בלימוד קבלה בישיבת שער השמים, עם הרב גמליאל רבינוביץ. תקופה מסוימת למד עם הרב נתן צבי פינקל לבקשת הרב אליעזר יהודה פינקל. כמו כן למד עם הרב יושע בער סולובייצ'יק.
התגורר בשכונת כנסת בירושלים. סירב לכהן במשרה רבנית ורוב ימיו היה מלמד תינוקות. הוא לימד בתלמוד תורה עץ חיים, מאה שערים וכן בבני ברק בתלמוד תורה תשב"ר ובעלז. בתקופת מגוריו בבני ברק היה שכנו של הסטייפלר, שראה בו דמות מופת. מאז היה מקורב לרב חיים קנייבסקי.
בשנת תשל"ח נסע לשנה ללוגנו לסייע לכונן שם את התלמוד תורה. בתקופה זו כתב את ספרו על התורה. היה בוחן בתלמוד תורה קמניץ וכן מסר שיעור בדף היומי בבית הכנסת "מזכרת משה". בשנת תש"נ החל לשמש כמשיב בישיבת טשיבין. הוא ניהל גמ"ח להלוואת כספים ועמד בנשיאות עמותת "שערי מרפא" העוסקת בסיוע לחולים.
בהשקפת עולמו נטה לאגודת ישראל אך השתדל לא להתערב בנושאים ציבוריים. עם זאת, לפני בחירות תשל"ז, הלך בשליחות מנחם פורוש, עם קבוצת רבנים ירושלמים (בהם הרב שלום שבדרון, הרב רפאל דוד אוירבך ועוד) אל ה"בית ישראל" מגור, לצורך פיוס בין פלגי אגודת ישראל. הוא מסר בשמו של החזון איש שיש להשתתף בבחירות
נפטר בשנת תשע"ד ונקבר בהר המנוחות.

משפחה

לרב זונדל קרויזר שמונה ילדים. בנו אהרן נפטר בחייו. בנו הרב חיים, תלמידו של הרב יושע בער סולובייצ'יק, מכהן אף הוא בישיבת טשיבין. בנו יוסף, שבביתו התגורר בשנותיו האחרונות, הוא חתנו של הרב רפאל בנימין לוין.
אחיו, הרב דב מאיר קרויזר, כיהן כראש ישיבת סקווירא. דודו היה הרב אהרן קצנלבוגן.
אולכסנדריבקה

תולדות היישוב

אולכסנדריבקה נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-17, ובאמצע המאה ה-18 נבנתה במקום כנסייה. במהלך המאה ה-19 הוקמו בעיירה מפעלים שונים, ובשנת 1876 הואץ פיתוח היישוב כתוצאה מחיבורו למסילת הברזל.

יהודי אולכסנדריבקה

בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-3,200 יהודים, למעלה משני שלישים מאוכלוסייתה. בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו בעיירה שני פוגרומים, בהם נרצחו כ-180 יהודים. בתקופה הסובייטית פעל בעיירה בית ספר יידי, ומספר תושבי העיירה היהודים הצטמצם, עד שהגיע לכ-500 איש ערב מבצע ברברוסה.
ב-5 באוגוסט 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובדצמבר הוקם בה גטו, בו רוכזו כ-400 יהודי העיירה הנותרים וכ-200 יהודים מכפרי הסביבה. בפברואר 1942 נרצחו כל יהודי הגטו בידי אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים ליד הכפר הסמוך איוואנגורוד (Ivangorod).
הצבעים הלאומיים של אוסטרליה

הצבעים הלאומיים של אוסטרליה, כפי שנקבעו על ידי ניניאן סטפן, המושל הכללי של אוסטרליה ב-19 באפריל 1984, הם ירוק וזהב. הצבעים המדויקים נקבעו לפי קטלוג פנטון והם 116C ו 348C. הירוק והזהב הם צבעי משלחות ונבחרות הספורט של אוסטרליה. שימוש במשפט "מדי הירוק והזהב" נעשה כאשר דנים במדים של הנבחרות הלאומיות או על ספורטאים המייצגים את המדינה. בפועל נעשה שימוש במגוון דוגמאות המשתמשות במספר גוני ירוק וצהוב. קיימת אמונה הגורסת כי צבעים אלו נבחרו לפי צבעי השיטה המכחילה, הפרח הלאומי האוסטרלי. הצבעים נמצאים ברשות הציבור, כלומר, כל אזרח יכול ליצור מהם שילוב של דוגמאות ובעזרתו לייצג נבחרת אוסטרלית. סמל נוסף, המשמש בעידוד נבחרות הספורט האוסטרליות הוא קנגורו עם כפפות איגרוף, על רקע של ירוק וזהב.
הנבחרת האוסטרלית הראשונה שעשתה שימוש במדי הירוק זהב הייתה נבחרת הקריקט האוסטרלית, במהלך משחק נגד אנגליה בשנת 1899. אמנם, הנבחרת שיחקה במדים הלבנים המקובלים בקריקט, אך כובעיהם היו בצבעי ירוק זהב והבלייזר שלבשו טרם המשחק עצמו, היה ירוק. המשלחת הלאומית של אוסטרליה למשחקי לונדון 1908 אימצה צבעים דומים אך לא כל ספורטאי או קבוצה שיחקו בצבעים אלה. מדים אחידים לכלל הנבחרות, וסט ירוק עם עיטור בצבע זהב ומכנס לבן עם עיטורים בירוק וזהב.
ג'ניפר אספוזיטו

ביוגרפיה

אספוזיטו נולדה בברוקלין, ניו יורק. היא בת להורים ממוצא איטלקי-אמריקאי, פייליס ורוברט אספוזיטו. למדה בתיכון קתולי בשם "מור" בסטטן איילנד.

קריירת משחק

אספוזיטו ערכה את הופעתה הטלוויזיונית הראשונה ב-1996 בסדרת המתח "חוק וסדר". היא התפרסמה לראשונה בהופעתה בסדרה הקומית זוכת פרס אמי ו-4 פרסי גלובוס הזהב "ספין סיטי"; בסדרה גילמה את סטייסי פטרנו, מזכירתו של סגן ראש העירייה מייק פלארהטי (מייקל ג'יי פוקס). 
את פריצתה הקולנועית עשתה אספוזיטו ב-1998 בסרט האימה "אני עדיין יודע מה עשית בקיץ האחרון", סרט ההמשך ל"אני יודע מה עשית בקיץ האחרון". בסרט מגלמת אספוזיטו את ננסי.
ב-1999 קיבלה אספוזיטו הצעה מספייק לי לשחק בתפקיד משני בדרמת הפשע "הקיץ של סאם", בו הופיעה כרובי, אישה צעירה המגיעה לניו יורק לאחר שנפרדה מחברה ומנסה למצוא חן בעניי ריצ'י (אדריאן ברודי).
בשנת 2000 שיחקה אספוזיטו במותחן האימה "דרקולה 2000" וגילמה ערפדית בשם סולינה.
ב-2001 הופיעה במותחן הפסיכולוגי "אל תוציא מילה" בתפקיד סנדרה קאסידי, בלשית שמנסה לפענח אחר חטיפת ביתו של פסיכיאטר מפורסם (מייקל דאגלס).
ב-2002 שיחקה אספוזיטו בקומדיית הילדים "אשף התחפושות" לצידו של דיינה קארווי.
בשנת 2004 השתתפה אספוזיטו בדרמת המתח של פול האגיס "התרסקות", בה גילמה את דמותה של ריה, בלשית ממוצא היספני, שותפתו של גרהאם (דון צ'ידל) וחברתו, הנוהגת בגזענות כלפי אנשים ממוצא אסיאתי.
סרט נוסף בו הופיעה אספוזיטו היה "טקסי בניו יורק", סרט פעולה קומי בהפקתו של לוק בסון המבוסס על קומדיית האקשן הצרפתית המפורסמת. בסרט גילמה אספוזיטו את לוטננט מרתה רובינס.
ב-2005, הופיעה אספוזיטו בסדרה "קרובות" ובין השנים 2007–2009, היא הופיעה בסדרה "סמנתה מי?". ב-2008, היא הופיעה בסרט "גסות אמריקאית".
בשנת 2014 שיחקה בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ', לצד ג'ניפר אניסטון, אוון וילסון וקתרין האן.

חייה האישיים

ב-30 בדצמבר 2006, היא נישאה לשחקן בראדלי קופר. אך לאחר ארבעה חודשים הם התגרשו. לאחר מכן היא החלה לצאת עם שחקן הטניס מארק פיליפוסיס, השניים התארסו ובתחילת 2010 נפרדו.
מחבר

מחבר של יצירה ספרותית הוא האדם שכתב אותה, הסופר. המונח מחבר נוצר בתורת הספרות כדי להבחין בינה ובין המספר, שהוא פרסונה ספרותית המשמשת בתוך עלילת הסיפור או השיר (בשירה המספר קרוי "דובר").

מחבר היצירה

מעבר להיותו האדם שברא את היצירה, אפשר לאפיין את המחבר לעומת הדמות הספרותית המחקה אותו, המספר. דמותו של המספר היא בעלת אופי ומאפיינים משל עצמה, ואלה אינם זהים בהכרח לאלה של המחבר. מחברים נוהגים לעיתים לשלב אלמנטים אוטוביוגרפיים בדמותו של המספר, ולכן חשובה ההבחנה ביניהם. המספר יכול להיות גיבור העלילה, אך קורה לא פעם שדמותו אינה ברורה וחבויה בסיפור בגוף שלישי, לעיתים כמספר יודע כל. חילוץ דמותו של המספר עשויה ללמד גם על זהותו של המחבר, במיוחד בספרים שלא נודע מחברם. קריאה זהירה בספרי התנ"ך, למשל, יכולה ללמד על דמויות אחדות של מחברים ומספרים המעורבות ביצירת ספר אחד. (ראו עוד להלן).

ספרות עיונית

ביצירות עיוניות, כספרי מחקר או מדע פופולרי לא קיימת בדרך כלל דמות מובחנת של מספר, והמחבר עצמו מוכר כמספר, כמוסר העובדות וכזה שמחווה דעתו לגביהן. בספרי אסופות ובכתבי עת המחבר עשוי להיות העורך, או העורכים, של האסופה.

המחבר בספרי התנ"ך

שיטות ביקורת המקרא השונות עסקו לעיתים בחילוץ דמותו של המחבר והמחבר המובלע וביצירת ההבחנה בינו ובין מספרי הסיפור. בספר דברים, למשל, מוצג משה כמספר העיקרי, כשמרבית הספר היא נאומו האחרון קודם מותו. בחיבורו "מאמר תאולוגי-מדיני" עמד ברוך שפינוזה על ההבחנה שיש לערוך בין המספר - משה, לבין המחבר - דמות שהמסורת אמנם ייחסה גם כן למשה אך זאת בניגוד לרושם המתקבל מקריאת הספר עצמו וההבחנה ההכרחית בין דמויותיהם של המספר והמחבר.
כמו כן, על פי ביקורת המקרא ספרים אחדים בתנ"ך נדמים כיצירה ספרותית אחת, אך בעצם משולבות בסיפור דמויות אחדות של מספרים, לפעמים כתוצאה של עריכה וכתיבה של מחברים אחדים.
יורבה לינדה

היסטוריה

ראשית ההיסטוריה של יורבה לינדה מתוארכת לסביבות 1769. העיר נקראת על שמו של ברנארדו יורבה (Bernardo Yorba), שהיה בנו המוצלח ביותר של חוסה אנטוניו יורבה (José Antonio Yorba), חייל ספרדי שהתיישב בקליפורניה הספרדית. חוסה אנטוניו יורבה היה חלק ממשלחת ספרדית שהגיעה לחקור את האזור הידוע כיום כמחוז אורנג'. בשנת 1809, חוסה אנטוניו יורבה הגיש עתירה למלך ספרד לקבלת מענק קרקע והלה העניק לו 62,000 דונם של קרקעות אשר נודעו בשם "רנצ'ו סנטיאגו דה סנטה אנה", כיום מחוז אורנג'.
כמעט מאה שנה מאוחר יותר, ב-1907, ג'ייקוב סטרן, תושב העיר פולרטון ובעל חלקים מאדמות יורבה, מכר שטח גדול מהאדמות לתאגיד "ג'נס" (Janss Corporation). מאוחר יותר התאגיד חילק את האדמות לחלוקות משנה וכינה את הנכס בשם העיר החדשה "יורבה לינדה". התושבים הראשונים הגיעו ליורבה לינדה מתוך כוונה לתחזק חוות קטנות. משפחות אלה הגיעו בין 1910 ל-1920.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, יורבה לינדה שמרה על צביונה כעיירה קטנה. עם גידול האוכלוסייה במחוז אורנג' בשנות השישים, אוכלוסיית העיירה הקטנה גדלה במידה ניכרת, עם למעלה מ-1,000 תושבים במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-1960. ב-2 בנובמבר 1967, יורבה לינדה הפכה לעיר.

דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010 דווח כי ליורבה לינדה אוכלוסייה בת 65,237 נפש. צפיפות האוכלוסין עמדה על 1,238.9 נפש לקילומטר מרובע.

כלכלה

במהלך שנות העשרים המשיכה יורבה לינדה לגדול כעיירה ולשגשג כלכלית, בעוד החקלאות נותרה עמוד התווך של הכלכלה המקומית. כמה מבנים מסחריים חדשים נבנו ברחוב הראשי של העיירה, אך אופיה הכללי נותר בעיקרו חקלאי. השפל הגדול בשנות השלושים הביא להאטה כלכלית ביורבה לינדה, אך האוכלוסייה נותרה יציבה.
בעיר למעלה מ-1,000 עסקים, לא כולל 1,500 נוספים הפועלים מתוך בתי מגורים. ליורבה לינדה קהילה עסקית חזקה; היא דורגה כמקום השני הטוב ביותר בקליפורניה לעסקים קטנים, אחרי פאלו אלטו.
טלסקופ החלל IRAS

משימה

הטלסקופ, בקוטר 57 ס"מ, סרק ומיפה 96% מכלל השמים ארבע פעמים, באורכי גל של 12, 25, 60, ו-100 מיקרומטר, ברזולוציה שנעה בין 30 שניות קשת באורך הגל הקצר ביותר לבין 2 דקות קשת באורך הגל הארוך. הוא גילה כ-350,000 מקורות, חלקם עדיין מחכים לזיהוי. מאמינים כי כ-75,000 מכלל המקורות שהתגלו הם גלקסיות יצירת כוכבים, שעדיין נמצאות בשלב הפעיל שלהן. מקורות רבים אחרים הם כוכבים רגילים עם דיסקות אבק סביבם, ייתכן שבשלב מוקדם של יצירת מערכת כוכבי לכת. תגליות חדשות כללו את דיסקת האבק סביב וגה וכן תמונות ראשונות של מרכז שביל החלב.
אורך המשימה, שהיה אופייני לטלסקופי החלל הפועלים בתחום התת-אדום, הוגבל על ידי מערכת הקירור של הטלסקופ. על מנת לייצר צילומים איכותיים בתחום זה של אורכי גל, הטלסקופ חייב להיות מקורר לטמפרטורות קריוגניות. חומר הקירור הנפוץ הוא הליום נוזלי, אשר שימש גם את IRAS ושמר את הטלסקופ בטמפרטורה של 2 מעלות קלווין בתהליך של אידוי. מלאי ההליום (475 ליטר בשיגור) אזל ב-22 בנובמבר 1983, 10 חודשים לאחר תחילת המשימה, והדבר גרם לעלייה בטמפרטורת הטלסקופ ומנע תצפיות נוספות.
IRAS תוכנן לקטלג מקורות קבועים, ולכן סרק את אותם אזורים של השמים מספר פעמים. צוות חוקרים מאוניברסיטת לסטר סרק את המקורות שנדחו בחיפוש אחר עצמים נעים, עבודה שהובילה לגילוי שלושה אסטרואידים, שישה כוכבי שביט ושובל אבק גדול המשויך לשביט טמפל-2.
הלוויין הופיע בכותרות לזמן קצר עם גילוי "עצם לא-מוכר" שבהתחלה סברו שייתכן שהוא בעל גודל דומה לכוכב הלכת צדק ונמצא במרחק קטן יחסית, כך שניתן לשייכו למערכת השמש. עם זאת, ניתוח מעמיק גילה כי מתוך עשרה עצמים לא-מוכרים, תשעה היו גלקסיות רחוקות והאחרון היה ענן אבק בין-גלקטי.
מאז IRAS המשיכו את חקר היקום בתחום התת-אדום מספר טלסקופי חלל, בהם מצפה החלל התת-אדום (ISO - Infrared Space Observatory) ששוגר ב-1995, טלסקופ החלל שפיצר (2003), טלסקופ החלל אקארי (2006), וטלסקופ החלל WISE, ששוגר בשנת 2009. WISE, גם הוא בעל משך משימה של 10 חודשים, צפוי לספק תוצאות מדויקות פי 100 עד פי 1000 לעומת IRAS.
צ'רלי סא

חייו

סא בעיר חירארדוט, קונדינמרקה, כבן של המוזיקאי לואיס הומברטו סאנצ'ס. מגיל 12 התערה בעולם מופעי הבידור.
התחיל את הקריירה המוזיקלית שלו כזמר במסגרת שתי להקות ידועות של סלסה בארצו - "גרופו ניש"
Grupo Niche (למשך שלוש שנים) ואחר כך גואיאקאן Guayacán (למשך שנתיים). כשבשנת 1996 החליט להתחיל קריירה מישלו כזמר יחיד פנה לקצבי הבולרו. רוב להיטיו באלבום הראשון שלו היו יצירות ידועות של המלחין האקואדורי חוליו חאראמייו Julio Jaramillo ושל המלחינים
אולימפו קארדנס Olimpo Cárdenas ואוסוולדו מוראלס.
אחרי אלבום הבכורה שלו, "סנטימיינטו" ("רגש") (1996) שנמכר בשלשה מיליון עותקים ברחבי אמריקה הלטינית וארצות הברית, באו "סגונדו סנטימיינטו" ("רגש שני") (1999), "סייגו דה אמור" ("עיוור מאהבה"),2000 שכלל שירים שיצר בעצמו, "דה און סולו סנטימיינטון" (2001) ("רגש יחיד") שכלל בין השאר שירים במקצב בולרו וואלס, "פורו סנטימיינטו" ("רגש טהור"), (2004).
בשנת 2001 נסע לארצות הברית על מנת להשתתף בהקלטת הדיסק "אל אולטימו אדיוס" שהוקדש לקרבנות הפיגוע במגדלי התאומים בניו יורק מ 11 בספטמבר 2001. בשנת 2002 הוציא דיסק בשם "גראנדס סנטימיינטוס" ("רגשות גדולים") שחזר על חלק מלהיטי הדיסקים הקודמים
במהלך השנים הבאות בנסיבות משבר אישי שנמשך שנתיים וחצי המיר צ'רלי סא את אמונתו לדת נאו- פרוטסטנטית אוונגליסטית. זה לא מנע ממנו להמשיך להקליט דיסקים חדשים בתחום המוזיקה הלטינית ופופ:"סואנייה, סואנייה" ("Sueña, sueña") בשנת 2008 והדיסק "דה בוהמיו" De Bohemio
בשנת 2009 בו 14 שירי בולרו משנות השישים של המלחין ממוצא קובאני אורלנדו קונטררס.
הזמר נשוי לאשה בשם אלסי ג'נט הויוס טמאיו Elsy Janeth Hoyos Tamayo, לשעבר מיס קולומביה 1993, ולזוג שני ילדים.
יעקב הורוביץ (ראש ישיבה)

ביוגרפיה

נולד בתל אביב לרבקה לבית רפאלוביץ ומנחם מוניש הורוביץ. למד בבית הספר הדתי "מוריה" בתל אביב, ולאחר מכן, בשונה מבני כיתתו, רצה ללכת לישיבה, וכך הגיע לישיבה התיכונית כפר הרוא"ה בראשות הרב משה צבי נריה. בישיבה התקרב לרב יששכר מאיר, שכיהן אז כר"מ בישיבה וראה בו מורו ורבו. 
באלול תשכ"א הצטרף עם עוד קבוצה מחבריו לרב יששכר מאיר וייסדו את ישיבת הנגב ביישוב "עזתה" (כיום נתיבות). בישיבת הנגב היה מוסר שיעורי חזרה על שיעורי ראש הישיבה הרב מאיר.
נישא לאסתר לבית קטן. לאחר נישואיו היה מוסר שיעורי גמרא ביישובי הסביבה. בשנת תשל"ב נתמנה על ידי הרב מאיר למגיד שיעור של שיעור א' בישיבת הנגב. 
במהלך השנים התקרב לרב יצחק הוטנר, ראש ישיבת רבינו חיים ברלין בארצות הברית, שבא לנפוש בנתיבות. בשנת תשל"ג נסע לארצות הברית לצרכים רפואיים וחיזק את קשריו עם הרב הוטנר.

בראשות ישיבת אופקים

בשנת תשל"ו קיבל הרב הורוביץ הצעה לכהן כראש ישיבה בישיבת אופקים, שזה לא מכבר נוסדה על ידי הרב יוסף גולדנטל, בשליחות הרב אליעזר מנחם מן שך. עד לבואו לישיבת אופקים, עברה הישיבה שינויים רבים, וסבלה מחבלי לידה. עם כניסתו לתפקיד, החליט לשנות את אופי הישיבה ומתכונתה. בשנת תשל"ז הביא לישיבה גרעין של חמישה עשר בחורים מישיבות תיכוניות (בהן: ישיבת נחלים, מדרשיית נעם, הישיבה התיכונית חורב וישיבת מרכז הרב לצעירים) ואיתם ייסד את הישיבה מחדש, כפי שהיא קיימת עד היום. בהנהגתו התרחבה הישיבה ובתוך כמה שנים מנתה עשרות רבות של בחורים. לאחר כשלוש שנים מינה לצדו ראש ישיבה נוסף, הרב חיים קמיל, שהגיע מישיבת מיר בירושלים. שני ראשי הישיבה, הגם שגישתם ושיטותיהם החינוכיות והלימודיות היו שונות, הנהיגו את הישיבה בהרמוניה מלאה.
בשנת תשס"ד חלה במחלה קשה ועבר סדרת טיפולים, ואחר כך נשאר לתקופת החלמה בבני ברק. בראש חודש אדר תשס"ה חזר לישיבה באופקים ונערכה לו קבלת פנים חגיגית בראשות הרב קמיל. במסיבת פורים של אותה שנה ערך מסיבת הודיה לרגל החלמתו. במוצאי הפורים נפטר בפתאומיות עמיתו הרב קמיל. בעקבות פטירת הרב קמיל מינה הרב הורוביץ לצדו את הרב אליעזר אינהורן. 
באלול תשס"ט שוב התרופף מצבו הבריאותי, ובי"ז בחשוון תש"ע נפטר. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
ליד תלמידו מיכאל בנימיני שנפטר כשנה וחצי לפני כן בכ"ג טבת תשס"ח עקב מחלה קשה.
ספנאייר

תולדות החברה

החברה נוסדה בדצמבר 1986 והחלה את פעילותה במרץ 1988 כשהיא מבצעת טיסות שכר באירופה. בשנת 1991 החלה לבצע גם טיסות שכר לארצות הברית ומקסיקו. בשנת 1994 החלה לבצע גם טיסות פנים סדירות בספרד. בשנת 2003 הצטרפה החברה לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס.
ב-30 באוגוסט 2008 התרסק מטוס מקדונל דאגלאס MD-82 של החברה בטיסת 5022 ממדריד ללאס פאלמאס. המטוס התרסק מיד לאחר ההמראה מנמל התעופה במדריד בשל כשל טכני. בתאונה נספו 154 אנשים וניצלו 18. הכשל הטכני נגרם ככל הנראה מטעות אנוש של המכונאים על הקרקע.
ב-27 בינואר 2012, לאחר כינוס חירום של מועצת המנהלים, הודיעה החברה על הפסקה מיידית של כל הפעילות עקב קשיים כלכליים חמורים. ממשלת מחוז קטלוניה ובעלי המניות סירבו להזרים כספים נוספים אל חברת התעופה, שסבלה מקשיים פיננסיים מזה זמן רב, וסגרו כל אפשרות להמשך את פעילותה].

פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות בקו נמל התעופה של ברצלונה לנמל התעופה בן-גוריון, הטיסות בוצעו במטוסי איירבוס A320 ולעיתים במטוסי איירבוס A321.
בילוקציה

בילוקציה היא יכולת (מיתית או ניסית) של אדם או חפץ להופיע כביכול ביותר ממקום אחד באותו זמן. קיימות התייחסויות למונח במגוון מערכות אמונה, ובכללן פילוסופיה יוונית, שאמאניזם, פגניזם, פולקלור, תורת הנסתר וכישוף, העל טבעי, הינדואיזם (כיכולת של סידהא), בודהיזם, ספיריטואליזם ותיאוסופיה כמו גם במיסטיקה היהודית והנוצרית.
בנצרות יש למושג הבילוקציה חשיבות להסברת העובדה שישו היה נוכח פעמיים בסעודה האחרונה: פעם אחת כלחם הקודש שעבר טרנסובסטנציאציה ופעם אחת כאדם, ישו הנוצרי. ההכרה ביכולתו של ישו להופיע פעמיים חיונית לליטורגיה הקדושה.
קיימים מספר קדושים נוצרים אחרים, שההגיוגרפיה מתארת אירועים בהם היו בשני מקומות בו בזמן, ביניהם: אנטוניוס מפאדובה, יוסף מקופרטינו, פיו מפייטרלצ'ינה, מרטין דה פורס, מריה דה לאון ודרוגו הקדוש.
מחקר שנעשה באקול פוליטכניק פדרל בלוזאן העלה אפשרות שלפחות חלק מן המקרים המתוארים של תחושת "כפיל" נובעים משינויים בצומת הטמפרופריאטלית השמאלית במוח.
פתניים

מאפיינים

אורכם מגיע עד חמישה מטרים וחצי והם עשויים להופיע בצבעים רבים אשר מקנים להם יכולת הסוואה מעולה נגד אויבים וגם לארוב לטרפם. מבנה גופם מזכיר את משפחת הזעמניים. כך למשל, הראש אינו עבה יותר מהצוואר. הגדול בהם הוא קוברה מלכותית שאורכו 5.6-5.7 מ' ומשקלו כ-12 ק"ג .
הקטנים ביותר הם בני הסוג Drysdalia שאורכם לפעמים 18 ס"מ.
הפתניים ניזונים מדו-חיים, מזוחלים, מציפורים ומיונקים בתנאי שכל אלה קטנים מהם. נחשי הים ממשפחת הפתניים ניזונים בעיקר מדגים.
אם הפתניים מבחינים באויב מתקרב הם זוקפים כשליש מהחלק הקדמי של גופם ונושפים על מנת ליצור איום. בכל מיני הפתניים שיני הארס גדולות במידה משמעותית מאשר השיניים הרגילות והן נמצאות בלסת העליונה. רבים מן המינים אינם מסתפקים בהכשה אחת כדי להביס את טרפם אלא בכמה הכשות מהירות. יש ביניהם מינים המתיזים ארס לעבר עיני יצורים התוקפים אותם. כמה מן המינים חונקים את הטרף בנוסף להכשה.
קיימת תת-משפחה פתני הים שארסם מסוכן אף יותר מנחשי היבשה הארסיים ביותר, אך כיוון שאינם מצויים בקרבת בני אדם, אין מהם סכנה.
רק מין אחד חי בארץ ישראל, פתן שחור מצוי החי באזורים המדבריים: הנגב, מדבר יהודה וסיני.
Valerie

וידאו קליפ

הווידאו הקליפ הנלווה שיצא לשיר, היה בבימויו של רוברט הלס, והוא צולם בלונדון ב-28 באוגוסט 2007. תחילה מראה הקליפ את רונסון וקבוצת נגני ג'אז שרים ומנגנים, ולאחר שהם מסיימים הם מזמינים אישה מהקהל (איימי ויינהאוס), ומיד אחריה עולים לבמה גם חבריה. 
ברובו הקליפ הוא בסגנון של מופע קריוקי. מאחורי איימי ניתן לראות קבוצת אנשים המתרגמת לפנטומימה את כל אשר היא שרה.
מידנייט רד

2009: FLYTE וההתחלה של מידנייט רד

הלהקה הוקמה על ידי חברי הלהקה, אריק, אנתוני ותומס.
ב-2007 אריק ותומאס היו חברים בלהקה שנקראה בשם Menudo. הלהקה גייסה את ג'ואי דיגס ג'וניור ואת קולטון, שהתגלה ביוטיוב. בשנת 2009, לאחר המעבר לקליפורניה, הקבוצה יצרה את FLYTE. לאחר חזרות רבות וקשות, הקבוצה תפסה את התעניינותו של אחד המפיקים הגדולים בעולם, RedOne, שעבד עם אקון, ליידי גאגא, פיטבול וג'ניפר לופז. לאחר מכן, הלהקה שינתה את שמה למידנייט רד (חצות אדום). הרעיון לשם של הלהקה הגיע בחלום של ג'ואי. באחד הסרטונים, תומאס אמר ש"חצות" זה הזמן שכולם רוצים להתגנב החוצה ולחגוג וה"אדום" הוא דומיננטי מאוד, שמתאר את מה שהם רוצים לעשות עם המוזיקה שלהם.

2011: מיני-אלבום, סיבוב ההופעות של NKOTBSB והאלבום הראשון

באביב של שנת 2011, אינטרסקופ רקורדס הוציא לאור מיני-אלבום לiTunes. המיני אלבום כלל את השיר One Club At A Time והקאבר Step by Step של ניו קידס און דה בלוק. הלהקה זכתה לביקורות נלהבות בסיבוב ההופעות של NKOTBSB בקיץ של שנת 2011. לאחר סיבוב ההופעות הלהקה טסה לפריז בחודש דצמבר 2011, כדי להמשיך להקליט סינגלים לאלבום הבכורה שלהם.

2012: הסינגל "Hell Yeah" והקליפ הראשון

הקבוצה הופיעה באירועים רבים. הסינגל הרשמי הראשון, "Hell Yeah" שוחרר לרדיו במחצית השנייה של חודש מאי 2012. הקליפ לסינגל צולם באפריל 2012 בקליפורניה על ידי דיקלן ווייטבלום (Declan Whitebloom), שעבד עם אמנים כמו טיילור סוויפט וואן דיירקשן. "Hell Yeah" שוחרר ל-iTunes ב -19 ביוני 2012.

שירים

A Night To Remember
Body Talk
Get you Back
Hell Yeah
One In a Million
Take Me Home
I Think She Got Me
One Club At A Time
Lockdown
Strobe Light
Rockstar Lover
Look Like A Lover
מסע (צבא)

מסעות רגליים הם פעילות נפוצה בצבאות מודרניים בשלב הטירונות בצבא. בעבר, עד מיכון הצבא (בערך באמצע המאה ה-20) הייתה זו הדרך העיקרית לתמרון בשדה הקרב ומחוצה לו. המסע היה אחד הדברים העיקריים שלמדו הטירונים החדשים עם גיוסם לצבא. 
אמנם מנוע בעירה פנימית הומצא עוד במאה ה-19 וכלי הרכב ממנועים הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-19, מספרם היה נמוך. השימוש הרחב הראשון בכלי רכב ממנועים לשינוע חיילים בוצע בעת הקרב הראשון על המארן במהלך מלחמת העולם הראשונה, אך מיכון משמעותי של חילות הרגלים בוצע רק במלחמת העולם השנייה עם הופעת חיל רגלים ממוכן. גם במהלך מלחמת העולם השנייה למסעות היה תפקיד חשוב כי עיקר חיל הרגלים לא היה ממוכן ונאלץ לנוע ברגל. 
במחצית השנייה של המאה ה-20 התפשט המיכון לכל ענפי הצבא, אך ליכולת לבצע מסע רגלי עדיין יש חשיבות טקטית מכרעת במצבים מסוימים.
בוכא

בוּחה או בוּכא (Boukha; בערבית: بوخة; בוח'ה) הוא משקה מזוקק תוניסאי המופק מתאנים. משמעות השם בערבית יהודית: "אדי אלכוהול".
המשקה מתקבל מזיקוק של יין תאנים מתוניסיה ומטורקיה. שם היצרנית, "בוקובזה", נקרא על שם משפחת בוקובזה היהודית שיצרה אותו לראשונה בשנות ה-80 של המאה ה-19, במזקקה בלה סוקרה (La Soukra) שליד תוניס. מסורת משפחתית כורכת את תחילת ייצור המשקה כבר בשנות ה-20 של המאה ה-19, לפי סיפור אודות הרב יצחק חי טייב (1743-1835) שהטביע את יגונו במשקה הבוכא לאחר שגילה שכתבי היד שלו נשרפו.
במאה ה-20 היגרה המשפחה לצרפת, שם הקימה את מפעלה מחדש. כיום מיוצר הבוכא בפריז, לצד יינות תוניסאיים נוספים בהכשר של בית הדין הרבני בצרפת. המשקה זכה למדליות הערכה של ליאופולד השני מלך בלגיה.
אחוזי האלכוהול במשקה נעים בין 36 ל-40.
ניתן להגיש את הבוכא ​​בטמפרטורת החדר או עם קרח. הוא יכול לשמש כבסיס לקוקטיילים רבים ולסלט פירות.
תורת הנסתר

תורת הנסתר (לעיתים חכמת הנסתר (ח"ן; מוכר בביטוי "יודעי ח"ן"); בלועזית: אוֹקוּלְטִיזְם) הוא שם שבו משתמשים מיסטיקנים לתיאור פרסומים ופרקטיקות המכוונים לגלות "אמת" חבויה, שנמצאת כביכול מעבר להיבטים הגלויים. בפרט, הכוונה למציאות "על טבעית" שאינה נתפסת בחושים הרגילים, אינה נאמדת באמצעות כלים רציונליים או שיטות מדעיות.
תחומים של תורת הנסתר כוללים למשל מאגיה, חוש שישי, אסטרולוגיה, ספיריטואליזם, נומרולוגיה, חזיונות חלום ועוד.
בראשי תיבות נקראת ח"ן (חכמת הנסתר), בעיקר בצירוף הכבול "יודעי ח"ן". בהשאלה משמש הביטוי "יודעי ח"ן" לתיאור קבוצת אנשים המבינים קודים המובנים רק להם.