תופעת לוואי (תרופה)

היסטוריה

עד לשנות ה-60 של המאה ה-20, העולם הרפואי לא היה מודע לקיומם של תופעות לוואי. תרופות ממשפחת הברביטוראטים היו תרופות שהשתמשו בהם להשרות שינה. חסרונן של תרופות אלו היה עייפות וטשטוש ביום שלמחרת נטילתם והעולם הרפואי חיפש אלטרנטיבה אחרת. תרופה חדשה שיצאה לשוק בשנת 1957, בשם תלידומיד, הייתה תרופה שתוארה כ-"תרופה בטוחה לחלוטין ללא תופעות לוואי". התרופה ניתנה כנגד חרדה, הפרעות שינה והשתמשו בה בטיפול בבחילות והקאות על רקע ההריון. בתחילת שנות ה-60 החלו להופיע דיווחים חמורים על השימוש בתרופה, מה שמכונה "טרגדיית התלידומיד".
נתגלה כי התרופה גורמת למומי לידה קשים, שהתבטאו בכך שילדים נולדו ללא גפיים או עם גפיים קצרות.
ממצא זה גרם להפסקת שיווק התרופה וגרם לכך שארגון ה-FDA בארצות הברית החל לפתח מערכות לדיווח תופעות לוואי. גם באנגליה החל השימוש בכרטיסים צהובים לדיווח על תופעות לוואי כתוצאה מתרופות.
בישראל, בשנת 2011, הייתה פרשה המכונה "משבר האלטרוקסין" והייתה קשורה להחלפת תכשיר של אלטרוקסין, שהוא הורמון לטיפול בתת-פעילות של בלוטת התריס. החלפת הפורמולה גרמה לתופעות לוואי קשות אצל חלק מהמטופלים שקיבלו את התכשיר החדש. בעקבות משבר האלטרוקסין הוקמה המחלקה לניהול סיכונים ומידע תרופתי במשרד הבריאות לצורך ניטור ודיווח תופעות לוואי.

סיווג של תופעות לוואי

קיימים מספר דרכים לסווג את תופעות הלוואי.

סיווג רוולינס תומפסון Rawlins–Thompson classification

זהו הסיווג הראשון שנעשה לתופעות לוואי, ופורסם בשנת 1977.  
סיווג זה חילק את תופעות הלוואי לשני סוגים עיקריים:
Type A - תופעות לוואי שהן צפויות מתוך הפעילות הפרמקולוגית של התרופה. 
דוגמאות: אם תרופה משמשת לטיפול ביתר לחץ דם, והיא מורידה את לחץ הדם, תופעת לוואי אפשרית היא תת לחץ דם. 
תרופה משתנת תגרום לתכיפות במתן שתן ותגרום להפרשת מלחים שונים בשתן. 
תרופה המיועדת להשרות שינה תגרום לישנוניות ועייפות.
Type B - תופעות לוואי שאינן צפויות כתוצאה מפעילות פרמקולוגית מתרופות
דוגמאות: פריחה בעור על רקע שימוש בתרופה או אלרגיה על רקע שימוש בתרופה
היתרון של סיווג רוולינס-תומפסון הוא בכך שהוא מאפשר לחלק את תופעות הלוואי לשני סוגים, אך הוא איננו לוקח בחשבון פרמטרים כגון מינון התרופה, תזמון תופעות הלוואי והופעתן ופרמטרים נוספים הגורמים לתופעת הלוואי (כגון מאפייני המטופל, נטילת תרופות נוספות וכדומה).

סיווג רוולינס תומפסון מורחב

סיווג זה כולל את שני הסיווגים הראשונים והתווספו לו עוד ארבעה סיווגים של תופעות לוואי:
Type C - תופעות לוואי התלויות במינון ובזמן הנטילה
דוגמה פרדניזון שהוא קורטיקוסטרואיד עלול לגרום לאוסטיאופורוזיס. הופעת תופעת הלוואי תלויה הן במינון שניתן למטופל והן בזמן נטילת הסטרואיד.
Type D - תופעת לוואי מאוחרת
דוגמה תרופה שגורמת לסרטן, זוהי תופעת לוואי שתופיע מאוחר ולא באופן מיידי.
Type E - תופעות לוואי הקשורות בהפסקת התרופה
דוגמה תופעות לוואי של גמילה לאחר הפסקת טיפול במורפין
Type F - תופעות לוואי הקשורות בכישלון טיפולי
דוגמה כישלון טיפולי של תרופות נוגדות אפילפסיה בשל תגובה בין תרופתית.

D תלויות מינון

בעבר חשבו שתופעות לוואי אימונולוגיות המערבות את מערכת החיסון, אינן תלויות מינון אלא נוסעות בשל חשיפת התרופה למערכת החיסון. אבל למעשה יש גם חשיבות לכמות (מינון) התרופה שנכנסה לגוף וגרמה לשפעול מערכת החיסון.
קיימות כיום דרכים של הפחתת רגישות לפניצילין לפי פרוטוקול דה-סנסטיזציה, שבו ניתנים מינונים נמוכים של פניצילין בהדרגה, עד הבאת המטופל לחוסר רגישות לפניצילין.

תופעות בלתי צפויות (אידיוסינקרטיות)

תופעות אלו מתרחשות באופן נדיר הרבה יותר, ורק בחלק קטן מאוד מהמטופלים. הדוגמה האופיינית ביותר היא רגישות אלרגית ולא אלרגית לתרופה.
דוגמאות: דיכוי מח העצם על ידי דיפירון, דיכוי מח העצם על ידי קלוזאפין, תגובה אנאפילקטית לפניצילין ותסמונת סטיבנס-ג'ונסון על רקע מתן תרופות לטיפול באפילפסיה כגון קארבאמזפין.