google/wiki40b huggingface dataset:
אולה שבצוב

אולה שבצוב (נולדה ב-1980) היא מעצבת תלבושות ותפאורה לתיאטרון, זוכת פרס התיאטרון הישראלי.

קורות חייה

אולה שבצוב נולדה בעיר חרקוב, שם גדלה עד גיל שש, אחר-כך עברה עם משפחתה לחצי האי קרים, שם גדלה עד שעלתה לישראל בהיותה בת חמש עשרה. אולה עלתה לישראל עם אמה ואחותה, הן התגוררו בחולון שנה ועברו לתל אביב. באוקראינה היא למדה ציור ובארץ למדה במגמת אמנות פלסטית בתיכון תלמה ילין. אחר-כך עשתה תואר ראשון בעיצוב במה באוניברסיטת תל אביב, המשיכה ללמוד שנה לתואר שני ועשתה שתי הפקות במסגרת הלימודים להצגות של האוניברסיטה ("רומיאו ויוליה" ו"אנטיגונה"), אולם מכיוון שהתחילה לעבוד בתחום, הפסיקה את לימודיה. שבצוב זכתה במלגת קרן שרת אמריקה ישראל 2004-2001.
ההצגה הראשונה לה שבצוב עיצבה תלבושות בתיאטרון הייתה "ססגוניה" בתיאטרון ארצי לנוער, בבימויו של רפי ניב. היא מרבה לעבוד עם גלעד קמחי, ראש קבוצת הצעירים בבית ליסין ועיצבה את התלבושות כמעט לכל הצגותיו ("חלום של לילה בלב קיץ", "אביב מתעורר", "משחק ילדים", "מנדרגולה", "הקוסם מארץ עוץ", "וגר זאב עם כבש"). כמו כן עבדה עם הבמאים מיטקו בוזקוב, כפיר אזולאי, הלל מיטלפונקט, אלינור אגם בן-דוד, משה קפטן, יקי מחרז וצביה הוברמן.
ההצגה הראשונה שלה בתיאטרון הרפרטוארי הייתה "חלום של לילה בליל קיץ" בבית ליסין ב-2009. לאחרונה עיצבה תלבושות להצגה "יונה ונער" שמציגה כעת (מרץ 2012) בתיאטרון גשר בבימויו של יבגני אריה.
שבצוב זכתה בפרס קיפוד הזהב על עיצוב תלבושות בשנת 2007, על עבודתה לקברט "היי יפה".
שבצוב זכתה בפרס התיאטרון הישראלי על עיצוב תלבושות בשנת 2009, על עבודתה להצגה "חלום של לילה בלב קיץ". היא זכתה שוב בפרס התיאטרון הישראלי לעיצוב תלבושות, על עבודתה להצגה "מנדרגולה".
אולה שבצוב חיה עם בן-זוגה, זמר האופרה אלכסיי קנוניקוב, הם מתגוררים בחולון ולהם בן אחד, לוקא. יש לה אחות קטנה ממנה, סופיה שבצוב, מורה לפסנתר בקונסרבטוריון.
טוכטמיש

אורדת הזהב

טוכטמיש היה ממוצא מונגולי, מצאצאי ג'ינגיס חאן. בשנת 1377 הוא החל בניסיונות להשתלט על אורדת הזהב, וזאת בתמיכה צבאית של טימור לנג. במהלך שנת 1378 הוא כבש את החלקים המזרחיים והחל להתקדם לכיוון מערב האורדה, אזור שהיה בשליטת ממאי. בשנת 1380, לאחר ניצחון על ממאי, הוא השלים את המלאכה והתמנה לחאן אורדת הזהב. הוא שלח הודעה לנסיכים רוסים על הדחת ממאי וקיבל מהם שגרירים. אף על פי שדמיטרי דונסקוי עמד בראש הכוח הרוסי שניצח את אורדת הזהב בקרב קוליקובו, טוכטמיש אישרר את המשך כהונתו כנסיך. 
בהמשך הוא החליט שחוזק יתר של נסיכות מוסקבה מסכן את שלטונו והחל בפשיטה גדולה לנסיכות. דמיטרי מסוזדל הפר את הבטחותיו לדמיטרי דונסקוי ושלח למחנהו של טוכטמיש כוח צבאי ושניים מבניו. גם נסיך ריאזן עזר לכוחות האורדה. לנוכח המצב, דמיטרי דונסקוי ונסיכים אחרים עזבו את מוסקבה במטרה לאסוף כוח צבאי גדול. במהלך אוגוסט 1382 מוסקבה נכבשה, נהרסה ותושבים רבים נלקחו בשבי. טוכטמיש כבש גם ערים נוספות וחזר לבירתו. בהמשך התרחשו פשיטות נוספות לשטחי נסיכות מוסקבה אך אלו היו מוגבלות בהיקפן בגלל מאבקיו של טוכטמיש עם טימור לנג.

המאבק נגד טימור לנג

טוכטמיש ראה את עצמו כיורשו של ג'ינגיס חאן וחלם על אימפריה גדולה. בשנת 1385 בראש צבא שכלל 50,000 איש הוא פלש לפרס. הוא כבש את תבריז ובדרך חזרה לקח איתו כ-200,000 עבדים מאזור הקווקז. לאחר שחזר לביתו, נודע לו שטימור לנג צירף את פרס ואזרבייג'ן לאימפריה שלו. טוכטמיש שב על עקבותיו במטרה להלחם נגד בעל בריתו לשעבר.
מאבקים צבאיים נגד טימור לנג נמשכו כעשור. בסופו של דבר כוחות אורדת הזהב נחלו תבוסה מוחצת באזור נהר טרק בקווקז, בירתם נכבשה וטוכטמיש נמלט לאזור אוקראינה של היום. הוא הגיע לחצרו של ויטאוטס, הנסיך הגדול של ליטא. ביחד הם ניסו פעם נוספת להילחם נגד הכוחות של טימור לנג. בקרב על נהר וורסקלה הם נחלו תבוסה. תבוסה זו הייתה אחת הסיבות להתקרבות בין פולין לבין ליטא בהמשך, במהלך תחילת המאה ה-15.
טוכטמיש נמלט לסיביר ונרצח בפקודת טימור לנג בשנת 1405.
פגסוס

פֵּגַסוֹס (ביוונית: Πήγασος) היה סוס מכונף במיתולוגיה היוונית, בנם של הגורגונה מדוזה ואל הים  פוסידון.  פגסוס הוא הסוס המכונף הראשון.
פגסוס ואחיו כריסאור בקעו חיים מתוך ראשה הכרות של מדוזה שנקטלה על ידי הגיבור הידוע פרסאוס. 
בלרופון ריסנו בעזרת רסן מוזהב שקיבל מאתנה. כשהוא רכוב על גבו של פגסוס הרג בלרופון את המפלצת כימרה, הכניע את בני סולימי וניצח את האמזונות. בעקבות הצלחותיו ביקש בלרופון להגיע אל האולימפוס ולחיות בין האלים, דבר שעורר עליו את חמתם. פגסוס סירב לטיסה זו והשליך מעליו את רוכבו. עם זאת, פגסוס עצמו הגיע אל האולימפוס, חי שם באורוות בין סוסיו של זאוס ואף הוליד משפחת סוסים מכונפים. 
הסיודוס קישר את שמו של פגסוס עם המילה היוונית ל"מעיין". ואמנם, בכל מקום בו הוא רקע בפרסותיו על הקרקע, מעיין שופע פרץ. כך נוצר המעיין המקודש היפוקרנה על הר המוזות. ישנה סברה הקושרת את שמו למילה "ברק" בשפה האנטולית לווית, דבר המתיישב עם תיאורו של פגסוס כנושא הברקים של זאוס.
איב מאתסון

ביוגרפיה

מאתסון נולדה בהאמרסמית' שבלונדון.
היא מוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד זואי אנג'ל בסדרה הקומית "מאי עד דצמבר" ובתפקיד בקי שארפ בעיבוד של ה-BBC לרומן "יריד ההבלים" מאת תאקרי. מאתסון עזבה את הסיטקום "מאי עד דצמבר" אחרי שתי עונות כדי לקדם את קריירת המשחק בתיאטרון. בשנים 2005 ו-2006 שיחקה בתפקיד גברת מילקוט במחזה "קוראם בוי" מאת הלן אדמונדסון בהפקת התיאטרון המלכותי הלאומי.

חיים אישיים

מאתסון נשואה לשחקן פיל דייוויס. ב-2002 נולדה בתם איימי.
יחסי עיראק–צרפת

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות הם יחסים היסטוריים שהיו גם מאוד רגועים מהקמת עיראק עד מלחמת המפרץ ופלישת עיראק לכווית בשנת 1990, משטר סדאם חוסיין נהנה מתמיכה צרפתית ושררה בעיראק פרנקופיליה, עם פלישת עיראק לכווית צרפת החלה להטיל אט אט סנקציות על עיראק עד שניתקה איתה את היחסים באופן מוחלט.
כעבור 13 שנים בשנת 2004, צרפת שבה וכוננה מחדש את היחסים עם עיראק. מלחמת האזרחים בעיראק דווקא עזרה משמעותית למצב היחסים עם צרפת ומדינות המערב וצרפת מספקת תמיכה ביטחונית, פוליטית והומניטרית לעיראק.

סיוע בתוכנית הגרעין

בשנות ה-70 החלו מדענים עיראקים לבחון דרכים להפקת פלוטוניום, ועיראק חתמה על הסכם עם צרפת, במסגרתו הבטיחה צרפת לספק לעיראק שני כורים גרעיניים - "תמוז 1" ו"תמוז 2". ישראל החלה לגלות עניין במאמצים העיראקיים במרץ 1975, והמודיעין הישראלי ניסה להשיג מידע על הכורים הגרעיניים ועל התקדמות בנייתם.
בשנת 1977 סיימו העיראקים לבנות את "תמוז 1" במרכז המחקר אל-טוואיתה, 18 ק"מ דרומית מערבית לבגדד. היה זה כור גרעיני בן 40 מגה ואט המקורר במים רגילים. הצרפתים כינו את הכור "אוסיראק", כמיזוג של המילה "אוסיריס" (דגם הכור הצרפתי, ששמו כשם אל המתים המצרי הקדום) והמילה "עיראק". העיראקים קראו לכור "תמוז 1" (תמוז تموز בערבית הוא חודש יולי, בו עלתה מפלגת הבעת' לשלטון בשנת 1968). כחלק מעסקת הכורים, נקבע כי צרפת תספק לעיראק 70 ק"ג של אורניום מועשר ברמה של 93% מתוכו כ-12.5 ק"ג סופקו ב-14 ביוני 1980 ואוחסנו בכור "תמוז 2". העסקה התאפשרה עקב משבר האנרגיה העולמי-בתמורה לאספקת נפט מעיראק, ברזיל תספק אורניום שיעובד במתקן צרפתי בעזרת טכנולוגיה איטלקית.
באוגוסט 1978 הובא הנושא לידיעת ממשלת ישראל, וראש הממשלה, מנחם בגין, החליט למנות את ראש אמ"ן כדי להעריך את תוכנית הכור העיראקי. על פי הערכת אמ"ן, העיראקים שאפו לייצר נשק גרעיני, והוערך על ידי יובל נאמן כי העיראקים יהיו מסוגלים לייצר כארבע פצצות פלוטוניום מדי שנה.
מנגד, ריצ'רד ווילסון, פרופסור לפיזיקה מהרווארד שבחן את הכור ההרוס חלקית בשנת 1982 טען בנאום ב-2003: "כדי לייצר כמות מספיקה של פלוטוניום (לנשק גרעיני) היו נדרשים לאוסיראק עשורים, לא שנים". בשנת 2005 ווילסון העיר "הכור אוסיראק שהופצץ על ידי ישראל ב-1981 תוכנן על ידי הצרפתים באופן שלא יתאים ליצור פצצות".
ישראל ניסתה לפעול דיפלומטית יחד עם ארצות הברית, מ-1976 עד 1979, במטרה לשכנע את צרפת לחדול מסיוע לפרויקט, אך ללא הצלחה; היחסים עם משטרו של סדאם חוסיין והעולם הערבי בכלל היו אינטרס לאומי בעיני מנהיגות צרפת באותה תקופה. גם חבלה שביצע המוסד במטען ציוד לקירור ליבת הכור, לפני שנשלח מצרפת לעיראק, לא הביאה לעצירת הפרויקט.
רייף ספול

קורות חייו

ספול נולד במזרח דולוויץ' שבמערב לונדון, למשפחה נוצרית-אנגלית. אביו הוא השחקן המוערך טימותי ספול, ואימו היא שיין (לבית בייקר) ספול.
הוא הילד האמצעי משלושה ילדים, שתי אחיות הלך בדרכו המקצועית של אביו בתקווה להפוך לשחקן.
למד ב"מכללת האברדשרס אסקס האטצ'אם" וב"תיאטרון הנוער" שבלונדון.

קריירה

ב-2004 התפרסם ספול לראשונה בקומדיית האגרוף "חברים לזירה" ובקומדיית האימה "מת על המתים".
ב-2005 שיחק ספול בדרמת הספורט האלימה "בלי חוקים" בתפקיד סוויל מחוג אוהדי "ווסט האם יונייטד"
ב-2006 הופיע בקומדיה הרומנטית של רידלי סקוט "שנה מופלאה".
ב-2007 שיחק ספול בקומדיית הפעולה "שוטרים לוהטים" בתפקיד שוטר משטרת סטנפורד קארטוורייט.
ב-2011 שיחק ספול בתפקיד המחזאי ויליאם שייקספיר במותחן הפוליטי התקופתי של רולנד אמריך "אנונימי" ובדרמה "יום אחד" בתפקיד הקומיקאי איאן.
ב-2012 התפרסם ספול בזכות תפקידיו בסרט ההרפתקאות של אנג לי "חיי פיי", בתור הכתב המראיין את פיי פאטל המבוגר (אירפאן קאן) ובסרטו של רידלי סקוט "פרומתאוס", בו שיחק בתור הביולוג המומחה לבוטניקה מילבורן.
ב-2018 שיחק בעולם היורה: נפילת הממלכה בתפקיד: אלי מילס, הנבל הראשי המנסה לגרוף רווחים ממכירת דינוזאורים. זהו תפקידו הראשון בתפקיד נבל.

חיים אישיים

מאז 2010 נשוי לשחקנית ילידת-דרום אפריקה, אליז דו טויט. להם בת שנולדה ב-2011, ובן שנולד ב-2012.
אהרן חיטריק

הרב אהרן חיטריק (ט' בתשרי ה'תרצ"ט, אוקטובר 1939 - כ"ט בתשרי ה'תשע"ב, אוקטובר 2011) היה חוקר ויושב ראש מערכת אוצר החסידים, לההדרת כתבי אדמו"רי חב"ד.

קורות חיים

נולד בעיר חרקוב ליהודה  (שו"ב ומשפיע), ולקיילא בתו של רב חסידי חב"ד שם, הרב אהרן תומרקין. בתקופת מלחמת העולם השנייה נדד עם משפחתו לעיר סמרקנד שבאוזבקיסטן שם שהו עד עזיבתם את ברית המועצות בשנת 1947. למד לימודי קודש אצל מלמד פרטי ומקצועות חול אצל מורה פרטית. מיד לאחר יציאתם מרוסיה נשלח אביו על ידי רבי יוסף יצחק שניאורסון מחסידות חב"ד לבלגיה על מנת לנסות להוציא את הילדים היהודים שנמסרו למנזרים בתקופת המלחמה. בשנת 1949 נשלח אביו לשמש כמשפיע בישיבת חב"ד במונטריאול שבקנדה. לאחר שנים של לימודים בישיבה אצל אביו, עבר חיטריק בשנת 1956 ללמוד במרכז חב"ד העולמי שבקראון הייטס שבברוקלין. בשנת 1962 נישא לסלוה כהן.

עבודתו הספרותית

כבחור ישיבה, שלחה אותו הנהלת הישיבה להתגורר אצל החוקר הרב אברהם סופר, אשר גר לבדו. סופר ראה את כשרונו של חיטריק ושיתף אותו בעבודתו הספרותית. לאחר פטירת הרב סופר, מונה חיטריק על ידי הרבי לשמש כחוקר החסידות. הוא נשלח על ידי רבי מנחם מנדל שניאורסון בשנת 1976 לוורשה ועוד כדי לחקור את כתבי אדמו"רי חב"ד. סייע לרב מנחם מנדל כשר בההדרת ספרי רבי יוסף רוזין ("הרוגטשובר"). 
בשנת 1978 מונה על ידי הרבי לעמוד בראש צוות חדש שיוציא לאור את כל כתבי אדמו"רי חב"ד. נמנה עם הכותבים הקבועים בקובץ הערות וביאורים.
אפולודורוס מדמשק

אפולודורוס מדמשק (מת בשנות ה-30 של המאה ה-2 לספירה) היה אדריכל סורי-יווני קדום, המועדף על טראיאנוס ומיוחסים לו מבנים מרשימים רבים שנבנו בתקופתו, בהם גשר טראיאנוס ועמוד טראיאנוס.
גשר טראיאנוס נבנה באזור שערי הברזל של הדנובה ושימש למעבר הצבא הרומי במלחמה הדאקו-רומאית השנייה. על בניית הגשר כתב אפולודורוס ספר שלא שרד עד ימינו, אך חלק מתוכנו מצוטט בספרים קדומים אחרים. אפולודורוס בנה עבור טראיאנוס את פורום טראיאנוס, הפורום הרומאי האחרון ובתוכו בנה, במצוות הסנאט הרומאי, את עמוד טראיאנוס, שבתוכו מצוי כלי זהב המכיל את אפרו של טראיאנוס.
לאפולודור מיוחסת גם בנייתם של קשת טראיאנוס (אנקונה), קשת טראיאנוס (בנוונטו), קשת טראיאנוס (מרידה), קשת טראיאנוס (טימגד), גשר אלקונטר (בספרד) ועוד.
לבקשתו של הקיסר אדריאנוס, כתב אפולודורוס מאמר על מכונות מצור (Πολιορκητικά). שמו של הקיסר הנמען אינו נזכר אמנם במכתבו של אפולודורוס, אולם האנונימי מביזנטיון (Anonymous Byzantinus, המאה ה-6) ציין כי הוא נכתב לאדריאנוס. המלחמה היחידה שיכולה הייתה להצריך ספר הדרכה מסוג זה בזמן שלטונו של אדריאנוס, היה מרד בר כוכבא.
אפולודורוס הוצא להורג על ידי אדריאנוס, לאחר שהארכיטקט ביקר את התוכנית למקדש ונוס ורומא (נחנך בשנת 121).
קיוביט

ייצוג מתמטי של קיוביט

קיוביט ניתן לרישום מתמטי בתור וקטור במרחב הילברט דו-ממדי. על פי רוב מסמנים את מצבי הבסיס של הקיוביט כ- ו-, או כ- ו-, בהתאמה. 
סימון נפוץ נוסף הוא  ו-, הקרוי בסיס הדמר.
בסימון דיראק ניתן ליצג קיוביט כללי  באופן הבא: , כאשר , ומתקיים . 
באופן ויזואלי ניתן לחשוב על קיוביט כללי ביותר כעל נקודה על פני כדור היחידה (כדור ברדיוס אחד). כדור זה הקרוי לרוב כדור בלוך או "ספירת בלוך" על שם הפיזיקאי פליקס בלוך.

קיוביט מול ביט

בניגוד לביט קלאסי, שיכול להיות באחד משני המצבים 0 או 1, קיוביט יכול להיות במצב 0, 1, או בסופרפוזיציה קוונטית של מצבים, ועשוי להיות שזור עם קיוביטים אחרים. 
בעוד שלביט קלאסי ישנם שני ערכים אפשריים בלבד, 0 או 1, מדידה קוונטית היא תהליך הסתברותי, ותוצאתה תלויה בבסיס המדידה. לאחר ביצוע מדידה קוונטית מצבו של הקיוביט נהרס בתהליך שמכונה קריסת פונקציית גל, ונותרת תשובה קלאסית לחלוטין - אילו מבין שני מצבי הבסיס של הקיוביט נמדדו. מדידה של שכפולים רבים של אותו קיוביט תיתן תוצאה הסתברותית בהתאם למצב הקוונטי שבו הקיוביט נמצא. 
כאשר מבצעים מדידה בבסיס נתון (נניח,  ו-, המכונה בסיס החישוב) המקדמים של אברי הבסיס הנ"ל מתארים את ההסתברות למדוד את אותו איבר-בסיס. לדוגמה, אם נמדוד קיוביט שהוא בסופרפוזיציה מאוזנת של מצבי הבסיס  ו , כלומר את הקיוביט מהצורה , נקבל בחצי מהפעמים את התוצאה  ובחצי את התוצאה . באופן כללי, מדידה בבסיס החישוב של המצב  תתן את התוצאה  בהסתברות
 ואת התוצאה  בהסתברות 
.

הרחבות של קיוביט

ניתן להרחיב את מושג הקיוביט ממערכת דו-ממדית, למערכת תלת-ממדית (קיוטריט, qutrit), או מערכת d-ממדית (קיודיט, qudit). במובן הרחב, ניתן להרחיב את המצב הקוונטי למערכת בעלת ממד אינסופי. למשל, פולס של אור יכול להכיל (באופן תאורטי) מספר כלשהו של פוטונים. אם נסמן ב  מצב קוונטי המתאים לפולס אור המכיל  פוטונים, נוכל לתאר פולס כללי ביותר, שהוא סופרפוזיציה של מספר כלשהו של פוטונים בצורה הבאה 

ומתקיים

מדידה

מדידה מלאה של קיוביט (מעל בסיס נתון) היא תהליך המקבל כקלט מצב קוונטי של קיוביט, ומחזיר כפלט אינדקס (מספר קלאסי). 
המדידה היא תהליך הסתברותי, בה ככל שהמצב הקוונטי שנמדד קרוב יותר לאחד מאברי הבסיס, גדלה ההסתברות לקבל את האינדקס המתאים לאותו אבר.
לדוגמה, ביצוע מדידה בבסיס החישוב, תחזיר את האינדקס 0 כאשר "נמדד" המצב  ואת האינדקס 1 כאשר נמדד . במקרה בו הקיוביט הנמדד נמצא בסופרפוזיציה של אברי הבסיס, ההסתברות למדוד כל אבר בסיס היא ריבוע המקדם של אותו אבר בסופרפוזיציה. למשל, מדידת המצב  בבסיס החישוב, תתן את התוצאה 0 בהסתברות חצי ואת התוצאה 1 בהסתברות חצי, מכיוון שמצב זה הוא סופרפוזיציה מאוזנת של אברי בסיס החישוב, .
באופן פורמלי, מדידה של קיוביט כלשהו , מעל בסיס נתון , היא פונקציה הסתברותית  בה ההסתברות לקבל במדידה את הערך i, נתונה לפי , כאשר  הוא מקדם אבר הבסיס  ברישום הקיוביט לפי הבסיס הנתון . מתקיים גם .
באופן דומה, מדידה של n קיוביטים במצב  מעל בסיס נתון  היא פונקציה הסתברותית 
 בה ההסתברות לקבל את האינדקס  נתונה על ידי . 
מדידה מלאה אינה המדידה הכללית ביותר המתאפשרת על ידי תורת הקוונטים, אך קיימת הוכחה כי ניתן לבצע כל מדידה כללית ביותר על ידי הוספת קיוביטים, הפעלת טרנספורמציה יוניטרית על האוגר המורחב, וביצוע מדידה מלאה לאוגר זה
.
משוואה עם נעלם (ספר)

סיפור העלילה


עלילת הספר מסופרת דרך עיניו של גיל שדה, דוקטורנט למשפטים המתגורר בארצות הברית. את שירותו הצבאי עשה שדה כמפקד כיתה ביחידת חי"ר. לאחר שחרורו עבד שדה כמאבטח באל על והוא מיומן בקרב מגע ובשימוש באקדח. הודעה מוזרה שמשאיר אחיו במשיבון גורמת לו לשוב לישראל, ולנסות לברר לאן נעלם אחיו הצעיר יובל, בעברו קצין ביחידה מובחרת, אשר הוא אסיר במתקן הכליאה "דורות", שבועיים לפני תום תקופת מאסרו בת השנתיים. בשובו ארצה מגלה גיל גופה של נערת ליווי במטבח ביתו בתל אביב. הוא מתקשר לחברו, עורך הדין רון רפפורט, בנו של זכריה רפפורט שהוא עו"ד מפורסם המייצג את הצמרת הביטחונית בארץ. יחד הם מזעיקים את המשטרה שמטילה צו איסור פרסום על המקרה. בדרך זו הוא מגלה דברים שלא ידע על אביו, עמוס, בכיר במוסד שנאלץ לפרוש לאחר תקלה מבצעית חמורה בה היה מעורב, ונהרג בתאונת דרכים מסתורית לה היה יובל אחראי כביכול. במהלך החקירה פוגש שדה בהילה צלמת המסייעת לו, ומתאהב בה. בחקירתו מוצא עצמו שדה מתמודד מול פרשת ריגול בת שלושים שנים מחד ומול פרשת רצח סבוכה מן ההווה.
מטווח 24

מטווח 24 המכונה גם שטח אש 24 א' או מ.ק 113 הוא מטווח של חיל הטכנולוגיה והאחזקה השוכן על חופה הדרומי של ראשון לציון, צפונית לבסיס חיל האוויר פלמחים. המטווח משמש לניסויים בתחמושת חיה.
צה"ל צפוי לפנות את חלקו הצפוני של הבסיס, ששווי שטחו נאמד במיליוני שקלים, אך הפינוי מתעכב עקב מחלוקת בין משרד הביטחון לבין עיריית ראשון לציון באשר לגורם שיישא בעלויות טיהור השטח מחומרי נפץ ומנפלי פגזים.
ב-25 בפברואר 2008 נפצעו קצין ונגד מפיצוץ שאירע במהלך ניסוי בבסיס בנשק נ"ט שנפל שלל בידי צה"ל.
החל מינואר 2014 מתקיימים במטווח ימי הסיירות, לאחר תקופה ארוכה בה נערכו במכון וינגייט.
קתדרלת אוסר

קתדרלת אוסר המוקדשת לסטפנוס הקדוש (בצרפתית: Cathédrale Saint-Étienne d'Auxerre) היא קתדרלה גותית באוסר, עיר בבורגון שבצרפת. הקתדרלה ידועה בחלונות הויטראז' שלה.

בניית הקתדרלה הגותית

חלקה הגדול של הקתדרלה הגותית נבנה בשנים 1215-1233 מעל קריפטה מהמאה ה-11, אך הבנייה עצמה נמשכה עד שנות הארבעים של המאה ה-16 (הקופולה הרנסאנסית התופסת את מקומו של אחד הצריחונים על המגדל הצפון-מערבי). בתנופת הבנייה הראשונה הוקם ה"שֶוֶוה" (זר קפלות סביב האפסיס) במזרח, ואחריו הוקמו החזית המערבית ובסיס המגדלים המערביים, שחוברו לאפסיס באמצעות הספינה הראשית של הקתדרלה הישנה. בניית הספינה הראשית מחדש והקמת בית הרוחב המשיכו באיטיות אל תוך המאה ה-14 והמאה ה-15.

היסטוריה מוקדמת

אוסר עצמה הייתה דיוקסיה חשובה בגאליה, עם בישוף עוד מהמאה ה-3. הדיוקסיה לבסוף בוטלה ב-1821 והוכפפה לדיוקסיה אחרת. באוסר התקיימה מועצה בשנת 585 (או 578) תחת הבישוף אנאכאריוס (Annacharius) ובה נוסחו 45 קנונים, הקשורים מאוד לקנונים של מועצות ליון ומקון בנות זמננו. "הם חשובים כממחישים את החיים והנהגים בקרב השבטים הטבטוניים שלא מכבר הומרו לנצרות ובקרב הגאלו-רומים של אותה תקופה. רבים מהצווים מכוונים כנגד שרידים של ברבריות כופרת ואמונות טפלות; אחרים מהווים עדות להמשך קיומם של מנהגים נוצרים עתיקים מסוימים בימי הביניים המוקדמים בצרפת. הקנונים של המועצה מ-695 או 697 עוסקים בעיקר ב"טקס האלוהי" ובטקסים כנסייתים." (האנציקלופדיה הקתולית)
מכופף הבננות

"מכופף הבננות" הוא פזמון שכתב מאיר אריאל והלחין שלום חנוך. הביצוע המוכר ביותר לפזמון הוא של אריק איינשטיין, באלבומו "מזל גדי" משנת 1968. ביצועים נודעים נוספים הם בפי שלום חנוך ורמי קלינשטיין.
בשנת 1995 יצאה להקת שב"ק ס' בפזמון בשם "מכופף הבננות", שלו זיקה קלושה לפזמון המקורי. בשנת 2000 יצא לאור ספר ילדים בשם "מכופף הבננות", שנכתב בהשראת הפזמון של מאיר אריאל.
נפתלי רוטנברג

נפתלי רוטנברג (נולד ב-14 ביולי 1949) הוא רב והוגה דעות ישראלי, חוקר חכמת האהבה במקורות היהודיים. משמש כרב היישוב הר אדר ועמית מחקר בכיר במכון ון ליר.

קורות חייו

נולד בחיפה לשלמה ויהודית רוטנברג. כשהיה בן 6 חודשים עבר לירושלים, למד בישיבות חרדיות ובהן ישיבת הנגב בנתיבות (תשכ"ז) ובישיבת קמניץ (תשכ"ח-תשל"ג). הוסמך לרבנות בשנת תשל"ג (1973). שימש כרבה הראשי של הקהילה האשכנזית בלימה, פרו (1974-1978), וכרב בית הספר לקצינים של צה"ל (1978-1980).  
בשנים 1980-1984 למד פילוסופיה ומחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך 1984 חזר לשירות פעיל בצה"ל כראש מדור יהדות וציונות במפקדת קצין חינוך ראשי. בשנים 1986-1989 שימש כמפקד המדרשה לחינוך מפקדים (מרכז חינוך ירושלים). רוטנברג הוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צה"ל. שוחרר מצה"ל בדרגת סגן-אלוף. 
רוטנברג שימש כמנהל המחלקה לחינוך תורני של הסוכנות היהודית בצפון אמריקה (1989-1993). הרב רוטנברג מכהן כרב היישוב הר אדר מאז הקמתו של היישוב בשנת 1986. לאחר הקמתה של המועצה המקומית הר אדר (1995) נבחר לשמש כרב המועצה. 
מאז 1994 רוטנברג הוא עמית-מחקר-בכיר במכון ון ליר בירושלים. הוא עורך-מייסד של "זהויות", כתב עת לתרבות וזהות יהודית היוצא לאור על ידי מכון ון ליר והקיבוץ המאוחד. עמד בראש מערך של תוכניות בחינוך לשלום, אזרחות ויהדות שהפעיל מכון ון ליר במאות בתי ספר על-יסודיים ברחב הארץ. במסגרת זו עמד בראש פרויקט הליבה החינוכית המשותפת לכל ילדי ישראל ובראש צוות לכתיבת ספר הלימוד באזרחות, "ערכים ואזרחים: אזרחות בלמידה פעילה לחטיבת הביניים". יזם את הקמת המרכז לחינוך לסובלנות. שימש כיו"ר תחום תרבות וזהות יהודית במכון ון ליר וייסד את מפעל "פותחים שבוע" – הרצאות על פרשת השבוע במכון ון ליר ובמקומות נוספים ברחבי הארץ. פרסם ספרים, מאמרים ומחקרים בפילוסופיה, חינוך, הלכה ומחשבת ישראל. 
שימש פרופ' חבר למדעי היהדות בבית הספר לניהול של טורו קולג' בירושלים (1997-2003). 
חתן פרס ליבהבר לסובלנות דתית ותרבותית לשנת תשע"א.

הגותו

תחומי העיון והיצירה העיקריים של הרב רוטנברג הם בנושאי חכמה האהבה, חינוך דמוקרטי, הלכה ומדינה.
הרב רוטנברג פרסם מאמרים, ערכים באנציקלופדיה ושלושה ספרים אודות תפיסת האהבה בספרות היהדות הקאנונית. עבודתו בתחום זה נעה סביב שתי טענות:
א. התפיסה הרווחת במקורות היהדות היא תפיסת אהבה הרמונית, הדוחה את הפוריטניות ואת המתירנות כאחד, ומציגה את האהבה כהרמוניה בין שכל, נפש וגוף. 
ב. ה"אהבה" היהודית אחת היא - גם אם הופעותיה רבות. יסודה ומקורה באהבת איש ואשה, אך אותה אהבה ממש באה על ביטויה באהבת הרע, אהבת החכמה, אהבת אדם ואהבת אלוהים.
רוטנברג פרסם מאמרים העוסקים בפילוסופיה פוליטית במסורת היהודית. במסגרת זו טען כי תורת ישראל איננה מחייבת מודל פוליטי מסוים ואחיד. הוגים יהודיים שונים הציגו צורות משטר שונות זו מזו. בהקשרי דת ומדינה טען רוטנברג כי המערכת ההלכתית לא רואה עצמה כתחליף לחוקי המדינה, ומסיבה זו המושג "מדינת ההלכה", שרבים רואים אותו כפרוגרמה הדתית למדינת ישראל, הוא מושג ריק. עוד טען רוטנברג כי אין לקדש ממסדים דתיים השואבים את סמכותם מכוח חוקי המדינה החילונית. טענה זו חריגה כשהיא נשמעת מתוך הממסד הדתי, בו משרת הרב רוטנברג בתפקידים שונים עשרות שנים.
ככלל, הגותו של רוטנברג שואפת לייצר יהדות מכילה, שתאפשר ליצור גשרים בין קבוצות שונות בחברה הישראלית ובין זרמים דתיים שונים בעולם. במאמריו קורא רוטנברג להידברות בין אנשים המחזיקים בהשקפות שונות. על פעילותו, הנובעת מתוך הקשרים דתיים ונשענת על ידע נרחב במקורות היהדות, הוכר רוטנברג כמי שהרים תרומה משמעותית לקידום הסובלנות דתית בישראל.
ג'רי אשוורת'

ביוגרפיה

אשוורת' נולד בהוורהיל, מסצ'וסטס. הוא בוגר דרטמות' קולג'.
בשנת 1961 השווה אשוורת' בריצת 60 יארד את שיא העולם בתוצאה של 6.1 שניות

אלוף אולימפי ושיאן עולם

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה אשוורת' במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם פול דרייטון, ריצ'רד סטבינס ובוב הייז בשיא עולם חדש של 39.06 שניות, לפני פולין (39.36 שניות) וצרפת (39.36 שניות). בשלב חצי הגמר הרביעייה האמריקאית קבעה שיא אולימפי חדש של 39.5 שניות. 
בתחרויות האתלטיקה של המכביה השביעית שנערכו בשנת 1965 זכה אשוורת' בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 42.4 שניות.
פרנק לואי

פרנק לואי (Frank Lowy; ‏נולד ב-22 באוקטובר 1930) הוא איש עסקים ופילנתרופ יהודי-אוסטרלי ממוצא צ'כוסלובקי.

קורות חייו

לואי נולד, בשם פנחס לוי, לאילונה והוגו לוי ב-22 באוקטובר 1930 בעיירה פילקובו (Fiľakovo) שבצ'כוסלובקיה (כיום סלובקיה). בשנת 1942 ברחה המשפחה מצ'כוסלובקיה לבודפשט, שם גם היו כשהחלה השמדת יהודי הונגריה. אביו נרצח באושוויץ, אחיו הבכור שרד את השרות ב"גדודי עבודת הכפייה", הוא, אמו ויתר אחיו שרדו בגטו בודפשט. לאחר המלחמה חזרו לפילקובו. בהמשך היגרו אמו, אחותו ואחד מאחיו לאוסטרליה. בהשפעת אחיו הבכור הצטרף לתנועה הציונית. בשנת 1946 הפליג לארץ ישראל, באוניית המעפילים "יגור" שנתפסה על ידי הבריטים ואנשיה הוגלו לקפריסין. לאחר השחרור מקפריסין עבר לגור בצריפים שבשדה יעקב כיום המקום ניקרא נוה עמיאל ועם פרוץ מלחמת השחרור גויס לחטיבת גולני והשתתף בקרבות בגליל ובאזור עזה. בשנת 1952 עזב את ישראל והצטרף למשפחתו באוסטרליה, שם שינה את שמו לפרנק לואי.
בשנת 2019 עלה לואי לישראל.
לואי נשוי לשירליי, לזוג שלושה בנים.

עסקים

ב-1953 התחיל את הקריירה העסקית שלו בהקמת מרכז קניות בפרוור של סידני. בהמשך הקים רשת של מרכזי קניות באוסטרליה. ב-1960 החברה, בשם "וסטפילד", הפכה לציבורית ונרשמה בבורסה לניירות ערך האוסטרלית. ב-1977 החלה החברה לפעול גם בארצות הברית וב-1999 בבריטניה. לחברה, על כל שלוחותיה, מעל 100 מרכזי קניות.
ב-2010 נאמד הונו ב-5 מיליארד דולר אוסטרלי, ובאותו זמן עמד בראש רשימת עשירי אוסטרליה. ב-2011 העביר את ניהול החברה לבניו, פיטר וסטיבן לואי, והמשיך לכהן ביו"ר החברה. בדצמבר 2017 הודיע לואי על מכירת "וסטפילד" לקבוצת הנדל"ן הצרפתית יוניבייל-רודמקו תמורת 20.8 מיליארד דולר אוסטרלי.
תאוגוניה

התאוגוניה (ביוונית עתיקה: Θεογονία ‏, בתרגום לעברית: הולדת האלים) היא אפוס יווני עתיק שנכתב על ידי המשורר הֵסִיוֹדוֹס בערך במאה השמינית לפנה"ס. בשירה כלולים פרטים היסטוריים וגנאלוגים על אודות האלים היווניים והקוסמולוגיה העתיקה, כפי שהיו מוכרים להסיודוס מן המסורת שבעל-פה בזמנו.
השירה היא בין השירות המשפיעות ביותר על המיתולוגיה היוונית וככל הידוע עלילות האלים מוזכרות בה לראשונה. התאוגוניה היא ניסיון ליישב מסורות שונות על האלים לכדי רשימת תולדות עקבית, אך פרטי מסורות סותרות השתמרו במיתוסים שונים. האורפיזם, למשל, גרס השתלשלות שונה מזו המתוארת בתאוגוניה.