google/wiki40b huggingface dataset:
ועדת העיון מחדש ברשומות הנוגעות להתנקשות

ועדת העיון מחדש ברשומות הנוגעות להתנקשות (Assassination Records Review Board) היא גוף ממשל אמריקני אשר פעל בין השנים 1992–1998.
רצח קנדי נחקר בידי גופים רבים, בידי סוכנויות ממשל כגון ה-FBI והשירות החשאי של ארצות הברית, בידי גופי אכיפת חוק מקומיים כגון משטרת דאלאס והתובע המחוזי בניו אורלינס, ג'ים גאריסון, ואף בידי שתי ועדות. הראשונה, אשר פעלה בשנים 1963–1964, ועדת וורן, והשנייה ועדת בית הנבחרים בנוגע להתנקשויות, אשר פעלה בין השנים 1976–1978. כל גוף שחקר את הרצח הגיע למסקנה שונה. יש שמצאו הוכחות לקשר לרצח, ויש שהסיקו כי לי הארווי אוסוואלד הוא הרוצח, וכי פעל לבדו. סרטו של אוליבר סטון JFK תיק פתוח משנת 1991, עורר מחדש את החשדות, ואת התחושה בציבור האמריקני כי עדיין לא ניתנה תשובה משביעת רצון לתעלומה. רשומות רבות הנוגעות לרצח עדיין היו חסויות, והייתה תחושה כי לאחר כשלושה עשורים שחלפו מאז הרצח, ולאחר סיומה של המלחמה הקרה, אין לכך כל הצדקה.
באווירה ציבורית זו החליט בית הנבחרים של ארצות הברית בשנת 1992 על חקיקת "חוק הרשומות הנוגעות לרצח הנשיא ג'ון פ. קנדי". על פי החוק (המכונה בקיצור חוק JFK") הוקמה ועדה, שנקראה "ועדת העיון מחדש ברשומות הנוגעות להתנקשות" (Assassination Records Review Board) בת חמישה מומחים - היסטוריונים, משפטנים וארכיבאים. הוועדה הייתה גוף עצמאי הכפוף ישירות לנשיא ארצות הברית. תפקידה היה לבחון את כל הרשומות הנוגעות לרצח הנמצאות בידי הרשויות השונות, ולאשר את פרסומן לציבור. הוחלט כי משהחליטה הוועדה על פרסום מסמך כלשהו, רק הנשיא יכול להפוך החלטה זו. 
הוועדה פעלה בין השנים 1992 ו-1998, ופרסמה עשרות אלפי מסמכים שהיו חסויים קודם לכן. כן ראיינה הוועדה עדים, והקליטה את עדותם בווידאו (המדובר בעדים כגון איש השירות החשאי ג'יימס הוסטי, אשר ראיין את מרינה אוסוואלד, אשתו של לי הארווי אוסוואלד, ימים ספורים לפני הרצח). הוועדה עיינה מחדש במסמכים הרפואיים, בדו"חות הניתוחים לאחר המוות, וראיינה את כל הרופאים ואנשי הצוות הרפואי הקשורים בטיפול בקנדי ובניתוח גופתו. כן בדקה הוועדה את הסרט המפורסם שצילם אברהם זפרודר, שימרה אותו, וידאה כי המדובר בסרט האותנטי, והכריזה כי הוא רכושו של העם האמריקני. 
הוועדה פרסמה את דרכי פעולתה ומסקנותיה, וכן המלצות לפעולה במקרה עתידי שבו תהיינה נסיבות דומות. 
בערימות המסמכים שפורסמו על ידי הוועדה לא נמצא עדיין "האקדח המעשן" המוכיח את אחת התאוריות או סותר אותה. עם זאת פעולת הוועדה בתחום חשיפת המסמכים, תיעוד ושימור עדויות, ווידוא האותנטיות של מסמכי מפתח, השאירה את הדרך פתוחה לחוקרים עתידיים, אשר עלולים היו למצוא עצמם במצב בו חלק מן הראיות חסויות, ואלו שהן נחלת הציבור אינן עוד במצב בו ניתן לעשות בהן שימוש, וכי עדי מפתח הלכו לעולמם מבלי שיתנו את גרסתם.
מתוך אוסף של חמישה מיליון מסמכים, 88% שוחררו לציבור הרחב. 11% נוספים שוחררו כשחלק מתוכנם הוסתר. 1% מהמסכים, שהיו קשורים ישירות להתנקשות, אורכבו ותוכננו להחשף לציבור הרחב לאחר 25 שנה, באופן מלא או חלקי, בהתאם ל"חוק JFK". לאחר 25 שנה, ב-24 ביולי 2017, נחשפו 3810 מסמכים (מתוכם 441 מסמכים שלא נחשפו בעבר ו-3369 מסמכים שנחשפו בחלקם). ב-26 באוקטובר 2017, בהתאם לחוק, נחשפו לציבור 2891 מסמכים נוספים. בנוסף, הארכיון הלאומי חשף לציבור את התיעוד האלקטרוני הלא מסווג של תכתובות ועדת העיון מחדש ברשומות הנוגעות להתנקשות, במספר כולל של למעלה מ-69 אלף קבצים ומסמכים. עם זאת, בהוראת הנשיא דונלד טראמפ, קיימים מסמכים נותרו חסויים משיקולי ביטחון. סוכנות הCIA הודיעה כי תבחון את 18 אלף המסמכים הנותרים בארכיון הסוכנות ותבדוק מה ניתן לשחרר לציבור הרחב עד אפריל 2018.
אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה

ביוגרפיה

אמנואלה פיליברטו נולד ב-8 ביולי 1528 בשיאמברי, לקרלו השלישי, דוכס סבויה ולביאטריש מפורטוגל, דוכסית סבויה, בתם של מנואל הראשון, מלך פורטוגל ומריה מאראגון, מלכת פורטוגל. בצעירותו שירת אמנואלה פיליברטו בצבאו של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולחם עמו בקרבות נגד ממלכת צרפת תחת שלטון בית ולואה. בשנת 1536 פלש הצבא הצרפתי לדוכסות סבויה וכבש אותה, וכתוצאה מכך אביו קרלו השלישי, דוכס סבויה יצא לגלות.
בשנת 1553 מת אביו קרלו השלישי, דוכס סבויה, ואמנואלה פיליברטו ירש את נחלותיו, אולם מכיוון שהדוכסות הייתה תחת כיבוש צרפתי, המשיך אמנואלה פיליברטו בשירותו בצבא הקיסרי. באותה תקופה חיזר אמנואלה פיליברטו אחרי אליזבת טיודור, בתו של הנרי השמיני, מלך אנגליה, אולם ללא הצלחה. בשנת 1557 הוביל אמנואלה פיליברטו את הפלישה הספרדית לצפון צרפת, ואף נחל ניצחון מוחץ בקרב סן-קנטן. בשלום קאטו-קמברזי שנחתם בשנת 1559 בין צרפת לספרד, הוחזרה דוכסות סבויה לאמנואלה פיליברטו. באותה שנה התחתן אמנואלה פיליברטו כפי תנאי ההסכם עם מרגריט מצרפת, דוכסית ברי, בתם של פרנסואה הראשון, מלך צרפת וקלוד, נסיכת צרפת, ממנה נולד לו בנו היחיד - קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה.
אמנואלה פיליברטו היה אסטרטג פוליטי מיומן, והצליח להחזיר לדוכסות את רוב השטחים שנכבשו ממנה קודם לכן על ידי הצרפתים והספרדים. בנוסף הוא העביר את בירת הדוכסות משיאמברי לטורינו, והחליף את השפה הרשמית בדוכסות מלטינית לאיטלקית. מאוחר יותר ניסה לרכוש את מרקיזות סאלוצו, אולם נכשל במשימתו. לאחר מות דודו אנריקה, מלך פורטוגל בשנת 1580, טען אמנואלה פיליברטו על זכותו לרשת את ממלכת פורטוגל, אולם פליפה השני, מלך ספרד השתלט עליה והקים את האיחוד האיברי.
ב-30 באוגוסט 1580 מת אמנואלה פיליברטו בטורינו, ובנו קרלו אמנואלה הראשון, דוכס סבויה עלה לשלטון במקומו.
מאיר ברנר

מאיר בְּרֶנֶר (י' בכסלו תרנ"ט, 24 בנובמבר 1898 – ז' בחשוון תשי"ח, 1 בנובמבר 1957), מאנשי העלייה השנייה, מחברי ארגון "המגן", "מוכתר" קבוצת גשר וממקימי מפעל החשמל בנהריים ותחנת הכוח רדינג. אחיו של הסופר יוסף חיים ברנר.

ביוגרפיה

מאיר ברנר נולד ב-1898 בעיירה נוביה מליני (רו') שבפלך צ'רניגוב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), להוריו חיה-רייזל (לבית מינץ) ושלמה. מאיר היה הילד החמישי במשפחה. לפניו נולדו יוסף חיים, שמואל, אהובה (לובה) ובתיה, ואחריו נולד בנימין. המשפחה הייתה ענייה, וילדותו עברה עליו בדלות קשה. שמהּ המקורי של משפחתו היה לובנוב; סבו, אב לשלושה בנים, שינה את שמות המשפחה של שניים מבניו ל'ברנר' ו'נרוצקי'.
בחודש ספטמבר 1912 (תרע"ג) עלה מאיר לארץ ישראל יחד עם אחותו בתיה. בארץ כבר היו באותה עת שלושה מאחיו: יוסף חיים, שעלה ב-1909, ואהובה (לובה) ובנימין, שעלו ב-1911. שמואל ברנר, היחיד מבין ששת האחים שלא עלה לארץ ישראל כי אם נשאר באוקראינה, נספה ב-1919 בפוגרום שנערך בעיירה, יחד עם אשתו ושלושת ילדיהם – נחום, לאה ורחל - ועם אבי המשפחה, שלמה ברנר.
עם עלייתו לארץ התיישב מאיר בחולדה, והחל לעבוד בחקלאות. אחר כך הצטרף לארגון "המגן", שהוקם על ידי יוסף לישנסקי. על השומרים שהשתייכו לארגון "המגן" סיפר מאיר שהם הסתפקו במועט, נהגו לישון על הרצפה, והיו מתהלכים יחפים. לכל השומרים ביחד היה זוג נעליים אחד, שהיה עובר בין כולם, והיה ניתן לאלה שהיו יוצאים לשמירה. מן האיכרים ביישובים שבהם שמרו, הם לא קיבלו שכר, כי אם רק ארוחות. כל שומרי ארגון "המגן" נמנו עם חוגי הפועלים. בני המושבות לא השתתפו בשמירה, אבל נהגו לבלות יחד עם השומרים. על יוסף לישנסקי סיפר מאיר שהיה "יפה תואר למדי אבל נמוך קומה. הוא רכב על סוס, דיבר ערבית בשטף וידע להלך עם הערבים... הייתה לו ליוסף השפעה רבה עלינו. כיבדנוהו מאד, אולם, כאמור, כעסנו עליו על שאין הוא שומר איתנו". כאשר יצא לישנסקי למסעותיו בשליחות ניל"י, הפך מאיר ברנר ל"שומר רוכב" על סוסתו המעולה של לישנסקי.
עם הקמת הגדוד העברי "הראשון ליהודה" התגייס אליו ברנר, ושירת בו עד לפירוקו. ב-1920, לאחר השחרור מן הגדוד העברי, התאגדה קבוצה בת 12 חיילים ממשוחררי הגדוד, ובראשם ברנר, ששימש כ"מוכתר" הקבוצה. הם רצו להקים מושב חקלאי, ונשלחו להקים יישוב על אדמות בבקעת־הירדן. ליד ג'סר אל-מג'מע, ”גשר החיבור" (כי לא רחוק משם נשפך הירמוך, ומתחבר לירדן). הקבוצה כונתה בכינוי "הבשקירים", ״על שם השבט הקווקזי הנועז בשל המרץ הרב והתושיה הרבה שהייתה אצל אנשי הקבוצה וכן בשל העובדה שהמוצא של חלקם הוא רוסיה״. בהדרגה נוספו לקבוצה עוד חברות וחברים, וכולם עסקו בהכשרת המקום. לאחר שלוש שנים התפרקה קבוצה זו, ואנשיה התפזרו. ב-1925 התחתן מאיר עם זלדה הורביץ, שבאה בעקבותיו מתל אביב לחיות בקבוצה. לשניים נולדו שלוש בנות: שושנה, חוה ורחל.
באוגוסט 1927, עם תחילת עבודות ההקמה של מפעל החשמל בנהריים, נבחר מאיר להיות בין המקימים. עם תום העבודות והקמת יישוב הקבע בנהריים, הצטרפו אליו אשתו ושלוש בנותיו, והמשפחה התגוררה בכפר הפועלים בנהריים, בעבר הירדן המזרחי. עם תחילת עבודות הקמתה של תחנת הכוח רדינג בתל אביב, עברה המשפחה לשם, ומאיר היה בין מקימי התחנה ועובדיה הראשונים.
ב-1 בנובמבר 1957 נפטר מאיר מהתקף לב.
בית המטבחיים

העמודים


שתי שורות של ארבעה עמודים ננסיים, ועליהם "רבעים" של ארז שבהם קבועים ווים ("אונקליות") של ברזל. ושלושה סדרים של ווים היו על העמודים בווים אלו היו תולים את הבהמה ומפשיטים את עורה מעליה. שלושת הסדרים נועדו לשלושת סוגי הבהמות שהקריבו במקדש - הנמוך לכבש, האמצעי לאיל והגבוה לפר.
לוס לאגוס

גאוגרפיה

בחלקו המזרחי של המחוז מתנשאים הרי האנדים, ובהם מספר הרי געש פעילים: אוסורנו (2,652 מ'), אורנופירן (1,572 מ'), וקי (1,318 מ'), מיצ'ינמאווידה (2,450 מ'), פויווה-קורדון קאויה (2,236 מ'), פונטיאגודו (2,493 מ'), צ'אלטן (1,122 מ'), קורקובדו (2,300 מ') וקלבוקו (2,015 מ'). ההר הגבוה ביותר במחוז הוא הר געש כבוי, טרונדור, בגבול ארגנטינה, שגובהו 3,491 מ'.
מההרים זורמים מערבה מספר נהרות, ביניהם פאלנה (240 ק"מ), בואנו (130 ק"מ), ראווה (120 ק"מ), פוטלאופו (105 ק"מ), מאולין (85 ק"מ) ופילמאיקן (68 ק"מ).
במחוז אגמים רבים, המעניקים לו את שמו. בין האגמים הבולטים: יאנקיווה (860 קמ"ר, האגם השני בגודלו בצ'ילה), רופאנקו (223 קמ"ר), טודוס לוס סנטוס (178 קמ"ר), פויווה (157 קמ"ר), פאלנה (135 קמ"ר), ילצ'ו (116 קמ"ר) וצ'אפו (50 קמ"ר).
בחלקו הדרומי של המחוז ארכיפלג צ'ילואה, הכולל את האי צ'ילואה, שהוא השני בגודלו בצ'ילה. בינו לבין היבשת מפרידים תעלת צ'קאו, מפרץ אנקוד ומפרץ קורקובדו. החוף שמול צ'ילואה מפורץ וכולל פיורדים.
בתחומי המחוז שישה פארקים לאומיים: אורנופירן, אלרסה אנדינו, ויסנטה פרס רוסאלס, פויווה, צ'ילואה וקורקובדו.

כלכלה

מגזר השירותים מעסיק את המספר הרב ביותר של עובדים במחוז. הכלכלה מבוסס על ענפי חקלאות כדיג, חקלאות הימית, יערנות וגידול בקר. מוקדי התיירות העיקריים כוללים את הפארקים הלאומיים אתרי הסקי והאגמים, בהם יש גם תיירות דיג.
בוריס קליימן

קריירה

קליימן נולד בוויניצה שבברית המועצות (כיום באוקראינה), וכשהיה בן עשרה חודשים עלה לישראל עם משפחתו. בילדותו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של הפועל כפר סבא. ב-15 באוגוסט 2008, בטרם היה בן 18, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, ושמר על שער נקי במשחק שהסתיים בתיקו 0–0 מול הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. בהמשך עונה זו עמד קליימן בשער הקבוצה ב-13 משחקים במסגרת הליגה הלאומית.
בקיץ 2009 עבר קליימן להפועל תל אביב, והושאל לחצי עונה למכבי הרצליה. בינואר 2010 חזר להפועל תל אביב על מנת לשמש כשוער שני בזמן שהייתו של וינסנט אניימה בגביע אפריקה לאומות. קליימן לא שותף במשחקי הפועל תל אביב בעונה זו, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה בתום העונה בדאבל. בעונת 2010/2011 הושאל קליימן בחזרה להפועל כפר סבא, על מנת לצבור דקות משחק. לראשונה היה קליימן לשוער הראשון של הקבוצה, שהחמיצה את העלייה לליגת העל במחזור האחרון.
לקראת עונת 2011/2012 חזר קליימן להפועל תל אביב, כשוער שני לאפולה אדל. ב-31 ביולי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הפועל תל אביב, כשנכנס כמחליף לאחר הרחקתו של אדל בדרבי מול מכבי תל אביב בגביע הטוטו. ב-29 באוקטובר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בניצחון 6–0 על הפועל ראשון לציון. בסך הכל בעונה זו שותף ב-8 משחקים בכל המסגרות, ובסופה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה. בעונת 2012/2013 שותף ב-10 משחקים בכל המסגרות.
בעונת 2013/2014 הגיע דני עמוס להפועל תל אביב במקומו של אדל, וקליימן שוב החל את העונה כשוער שני. לאחר המחזור השלישי נפצע עמוס, וקליימן, שהפגין יכולת טובה כשהחליף אותו ואף זומן לראשונה לנבחרת ישראל, פתח בהרכב ב-11 משחקים רצופים עד שבתחילת הסיבוב השני שוב חזר לספסל. בסך הכל בעונה זו שותף קליימן ב-13 משחקי ליגה.
לקראת עונת 2014/2015 חתם קליימן לשלוש שנים בקבוצת בית"ר ירושלים. ב-13 באוגוסט 2014 ערך קליימן את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. ב-2 ביולי 2015, ערך קליימן הופעת בכורה אירופית עם הקבוצה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית, במשחק מול אורדבסי שימקנט הקזחית שהסתיים בתיקו 0–0. במהלך עונת 2015/2016 מונה קליימן לקפטן המשנה של בית"ר ירושלים ולסירוגין אף שיחק עם הסרט במשחקים רשמיים. ב-17 ביוני 2016 האריכה הקבוצה את חוזהו של קליימן בשנתיים נוספות. בעונת 2017/2018 הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה 1–3 להפועל חיפה במשחק הגמר, ובתום העונה שוחרר מהמועדון.
ב-23 ביולי 2018 חתם קליימן בפראלימני מליגת העל הקפריסאית.

נבחרת ישראל

לזכותו של קליימן 10 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל. ב-11 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה, במשחק מול הנבחרת הצעירה של סרביה שנערך בנובי סאד. ביוני 2013 היה קליימן שוערה הראשון של הנבחרת לטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערך בישראל, ובסך הכל ערך 21 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
ב-4 באוקטובר 2013 זומן קליימן לראשונה לסגל נבחרת ישראל, לקראת המשחקים מול פורטוגל וצפון אירלנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-23 במרץ 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו, במשחק ידידות בו הפסידה הנבחרת 0–2 לקרואטיה.

חיים אישיים

ב-14 בספטמבר 2016 התחתן קליימן עם ליאן, ולהם בן אחד.
עמוס דב סילבר

ביוגרפיה

סילבר גדל והתחנך במשפחה חרדית מצפת. בגיל 15 עזב לירושלים ובמקביל להליך היציאה בשאלה התחיל לעשן גראס. לאחר שירותו הצבאי כלוחם בגדוד נחשון, עבד בעבודות מזדמנות בירושלים.
ב-2012 נעצר לתשעה ימים על גידול עציץ קנאביס ובמהלך החקירה הודה כי מכר גראס במאה שקלים.
ב-2013 החל סילבר להשתמש בפרופיל הפייסבוק האישי שלו כצינור תקשורת בין סוחרי קנאביס לציבור הרחב.
באפריל 2014 קיים סילבר את אירוע 'ליל הבאנגים הגדול' הראשון בירושלים. יומיים לפני האירוע נעצרו סילבר ושותפו עופר בר טוב על ידי המשטרה.
באוגוסט 2014 נעצר על מכירת גרם מריחואנה לשוטר סמוי ובינואר 2015 נשפט לתשעה חודשי מאסר.
במהלך שהותו בכלא ניהל מאבק נגד שירות בתי הסוהר על זכותו לקבל ארוחה טבעונית.
במרץ 2015 חשף את תמונתו של השוטר הסמוי שעצר אותו. סילבר, בעל אזרחות אמריקאית היגר באותה שנה לניו יורק, בארצות הברית וב-2016 החל לעבוד בחווה לגידול קנאביס.
במרץ 2017 החליט סילבר להעביר את מסחר הקנאביס מפרופיל הפייסבוק האישי שלו לקבוצת 'טלגראס' באפליקציית הטלגרם שמשכה אלפים בתוך זמן קצר.
ב-12 במרץ 2019 הודיעה משטרת ישראל על מעצרם של 42 מנהלים מארגון טלגראס, בהם גם סילבר שנעצר באוקראינה לאחר שהוזמן בתרגיל עוקץ לחתונתו של בכיר בטלגראס ששיתף פעולה עם המשטרה.
ב-16 באוגוסט 2019 דחה בית המשפט באוקראינה את ערעורו השני של סילבר בבקשת ההסגרה לישראל. סילבר שהובא ישירות מבית המשפט לנמל התעופה בוריספיל שבקייב, הצליח לאחר הבידוק הביטחוני לחמוק מהשוטרים.
ב-17 באוגוסט נתפס סילבר בעיר אומן. שלושה אנשי ביטחון אוקראינים נעצרו בחשד שסייעו לו להימלט.
ב-18 באוגוסט 2019 הוסגר סילבר לישראל והועבר לחקירה ביחידת להב 433. מעצרו הוארך ל-12 ימים כחשוד בניהול ארגון פשיעה, סחר בסמים, הלבנת הון ועבירות מס.
בישראל יש כאלו הרואים בו מהפכן וסמל לחופש האזרח נגד השלטון, ובדיון הארכת מעצרו התקבל במחיאות כפיים.

חיים אישיים

סילבר בזוגיות עם גלי עמר ולהם בן.
ATR 72

פיתוח

המטוס הוא גרסה מתקדמת של 500-ATR 42. במטוס זה הוגדלה קיבולת המושבים מ-50 ל-74, המטוס הוארך ב-4.5 מטר, הוגדלה מוטת הכנפיים, המטוס צויד במנועים חזקים יותר, וקיבולת הדלק שופרה בעשרה אחוזים. פיתוח המטוס החל בשנת 1986, טיסת הבכורה שלו הייתה באוקטובר 1988, המטוס הראשון נמסר לחברת התעופה פינאייר באוקטובר 1989. עד אפריל 2010 נמסרו 408 מטוסים לחברות התעופה, מתוך 472 הזמנות.

מפעילים

יותר מ-80 חברות תעופה מפעילות את המטוס, וביניהן חברת ישראייר המפעילה 3 מטוסים מדגם זה. חברת ארקיע הפעילה בעבר 5 מטוסים מסוג זה, שיצאו משירות עד סוף 2017.
דלועאים

מאפיינים

זוהי סדרה השוכנת בעיקרה באזורים הטרופיים, עם נוכחות מוגבלת גם באקלים סובטרופי או ממוזג. הסדרה כוללת מיני עצים ושיחים, ולצדם צמחים עשבוניים ומטפסים רבים. אחד המאפיינים הבולטים של הסדרה הוא נוכחות של פרחים חד-מיניים, לרוב מחומשים. עלי כותרת עבים ומחודדים בקצה, בעלי בסיס רחב. ההאבקה מתבצעת לרוב בעזרת חרקים, אך לעיתים גם בעזרת הרוח (Coriariaceae ו-Datiscaceae).
הסדרה מונה כ-1600 מינים בשבע משפחות. המשפחות הגדולות הן הדלועיים עם כ-640 מינים, ובגוניים עם כ-920 מינים. בצמחיית הבר בישראל מיוצגת רק משפחת הדלועיים עם שבעה מינים בלבד.
התרומה הכלכלית של הדלועאים מוגבלת למשפחות הגדולות שבה. משפחת הדלועיים היא משפחה של זני מזון בעלי חשיבות בקנה מידה עולמי. היא כוללת, בין היתר, את הדלעת והקישוא (שניהם מהסוג דלעת - Cucurbita), האבטיח (Citrullus vulgaris), המלון והמלפפון (Cucumis). משפחת הבגוניים מוכרת בזכות פרחי נוי, ומהם היא מונה מעל 130 מינים.
Somebody That I Used to Know

וידאו קליפ

בתחילת הווידאו קליפ, אשר בוים והופק על ידי נטשה פינקוס, גוטייה עומד בעירום על רקע לבן. בעת שהוא שר הרקע הלבן וגופו של גוטייה נצבעים בהדרגה באמצעות אנימציית סטופ מושן כאשר הצבעים שעל גופו חופפים אט אט לציור שברקע. בהמשך השיר גופה של קימברה, הנעמדת לצדו של גוטייה, נצבע גם כן בהדרגה אך לבסוף הצבע נעלם לחלוטין מגופה באופן אשר נועד לסמל כי בני הזוג נפרדו.
הציור שברקע של הווידאו קליפ מבוסס על יצירת אמנות שיצר אביו של גוטייה, פרנק דה בקר (Frank de Backer), אשר עיצב גם את העטיפה לאלבום האולפן של גוטייה "Making Mirrors" בו נכלל השיר.
לפני הקרנת הבכורה הרשמית של הקליפ, הקליפ הודלף לאתר Take 40 Australia. לדברי פינקוס הקליפ נגנב ובעקבות כך בתוך זמן קצר הוא הופיע באינספור אתרים ברחבי האינטרנט לפי שהוא הושק באופן רשמי. ב-30 ביולי 2011 הקליפ הופיע לראשונה באופן רשמי ב-YouTube. נכון לינואר 2018, לקליפ מעל למיליארד צפיות ב-YouTube.
הקומיקאים האמריקנים אנדי סמברג וטרן קליאם הופיעו בפרודיה לקליפ בפרק של התוכנית הקומית "סאטרדיי נייט לייב" ששודר ב-14 באפריל 2012 אשר במהלכו הופיע גם גוטייה.
גמא בנחש מים

תכונות

γ בנחש מים הוא ענק צהוב מסוג ספקטרלי G8 IIIa, מסתו מעט יותר מ-3 מסות שמש, רדיוסו גדול מ-12 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-5,100 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 90 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, ובערך פי 110 ממנה בצרוף הקרינה בתחום התת-אדום. גילו של הכוכב מוערך בכ-330 מיליון שנים והוא סיים להתיך את המימן שבליבתו להליום ונמצא בתהליך של התקררות והתנפחות בדרך להפוך לענק אדום.

γ בנחש מים B

במרחק זוויתי של 1.6 שניות קשת מ-γ בנחש מים, נמצא כוכב עמום בהרבה עם בהירות סביב דרגה 10 ומסה שמוערכת בכ-0.6 מסת שמש. נראה שלשני הכוכבים אותה תנועה עצמית כך שככל הנראה הם קשורים כבידתית זה לזה וככל הנראה בן הזוג הוא ננס אדום המקיף את γ בנחש מים במרחק של לפחות 66 יחידות אסטרונומיות - יותר מפעמיים המרחק בין נפטון והשמש.
במרחק זוויתי של כ-130 שניות קשת מ-γ בנחש מים נמצא כוכב עמום נוסף עם בהירות מדרגה 12. ככל הנראה כוכב זה אינו קשור ל-γ בנחש מים ורק במקרה נמצא על אותו קו ראייה.
הפועל בני כפר סבא

היסטוריה

המועדון שעיקר השקעתו הוא בקבוצות הנוער ובשיתוף הפעולה עם קבוצת תיכון כצנלסון בעיר שיחק ברוב שנותיו בליגה השלישית בקיץ 2009 התאחדה הקבוצה עם קבוצת אליצור כוכב יאיר ששיחקה באותה התקופה בליגה הלאומית ומאותו שנה ועד 2019 שיחקה הקבוצה בליגה השנייה.
בעונת 2010/11 הגיעה הקבוצה לפלייאוף העליון לאחר שסיימה במקום ה-6.
בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-12 בפליאוף התחתון.
בעונת 2012/13 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-12 בשנית בפליאוף התחתון.
בעונת 2013/14 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-13 בפליאוף התחתון. אך מסיבות טכניות נשארה בליגה.
בעונת 2014/15 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-11 בפליאוף התחתון.
בעונת 2015/16 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-7 בפליאוף העליון בפעם השנייה.
בעונת 2016/17 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-2 בליגה הסדירה, זוהי עונת השיא של הקבוצה שזכתה לראשונה ביתרון הביתיות בפליאוף ברבע הגמר גברה הקבוצה פעמים 69:78 ו-70:75 על ה-7 בטבלה אליצור קריית אתא והעפילה לחצי הגמר בו הפסידה להפועל באר שבע בני שמעון 3-1 בסדרה לאחר שניצחה במשחק הראשון אשר התקיים בביתה והפסידה שלושה משחקים פעמיים חוץ ואחד בית.
בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה את העונה במקום ה-8 והעפילה בפעם הרביעית אל הפליאוף העליון בזכות הפרשי סלים מה-9 בטבלה מכבי קריית מוצקין, בעונה זו הודחה הקבוצה ברבע הגמר לאחר שהפסידה 2-1 בסדרה למוליכה מכבי קריית גת
במרץ 2019 לאחר כעשר שנים בליגה הלאומית ירדה הקבוצה לליגה הארצית לאחר שהפסידה למכבי הוד השרון במחזור ה-25 של הליגה הסדירה ופתחה פער של 6 משחקים מן המקום ה-12 כ-6 משחקים לסיום העונה
בקיץ 2019 מונה עוזר המאמן שחוף תור למאמן הקבוצה במקומו של הוד בן הרצל
הקבוצה מארחת את משחקיה באולם של תיכון היובל המכיל 680 מקומות ישיבה. ב-9 בנובמבר 2015 נחנך בעיר היכל ספורט חדש ע"ש אריק איינשטיין שנבנה בעלות של כ-30 מיליון ש"ח. המבנה בשטח 2,600 מ"ר ומכיל 1000 מקומות ביציעים לצד חדרי סטודיו לאימונים ומגרשים פתוחים אליו הייתה אמורה לעבור הקבוצה בעתיד אך כ-4 שנים לאחר הקמתו ממשיכה הקבוצה לשחק באולם היובל שבעיר.
רוב פעילות הקבוצה עוסקת בבניית מסגרת חברתית וספורטיבית ל-2500 בנות ובנים מהעיר כפר סבא ויישובי הסביבה.
המועדון הפועל כעמותה, מפעיל בית ספר לכדורסל במתכונת של מוקדים הפרוסים ברחבי בתי הספר העירוניים ומחלקת נוער עם 25 קבוצות המיוצגת בכל המסגרות הבכירות ביותר בליגות הכדורסל. קבוצת נערים לאומית של המועדון זכתה בגביע המדינה ובאליפות המדינה בעונת 2009. בעונת 2011 זכתה קבוצת נערים לאומית בגביע הליגה. המועדון נותן את חסותו גם למגמת הכדורסל בתיכון כצנלסון אשר קבוצתו משחקת בצמרת ליגת העל לתיכונים ובשיאה הייתה קבוצת התיכון סגנית האלופה בשנים 2014/15 ו-2018/18.
אמה (איבר)

פיזיולוגיה

האמה מורכבת משתי עצמות מוארכות, החישור, והגומד.
עצמות האמה מתחברות ביניהן במפרק סיבובי (Pivot), מעט מתחת למרפק, ומאפשרות את סיבוב האמה על צירה, תנועה הנראית כסיבוב כף היד.
האמה מכילה שרירים, עצבים וכלי דם רבים. נהוג לחלק את השרירים לפי מיקומם התואם עם תפקודם: מרבית השרירים הנמצאים בעמדה אחורית (באותו הצד של גב כף היד) אחראים על הרמת כף היד (פשיטה) - למשל על מנת להרים את כף היד לתנועת "עצור" עלינו להפעיל שרירים אלו.
השרירים המצויים בעמדה קדמית (באותו צד של פנים כף היד) משמשים ברובם לפעולת כיווץ כף היד (כפוף), למשל, לסגירת היד לאגרוף.
תנועת האצבעות נשלטת גם היא משרירים אשר מקורם באמה, כשלאצבע המורה יש שריר נפרד (השריר פושט האצבע) אשר נמצא באמה ולכן קל לנו יותר למתוח את האצבע המורה בלבד מאשר למשל את הקמיצה. (גם לזרת יש שריר "ייחודי" מעין זה)
באמה ישנו שריר האחראי להרמתה ממפרק המרפק (בניגוד לשרירים שצוינו אשר מניעים את מפרק היד ואת האצבעות) אשר שמו שריר הזרוע והחישור, ליתר דיוק תפקידו בהרמת האמה (כיפוף - קירוב האמה לזרוע) רק כאשר האמה במצב של "אגודלים למעלה" (מונח נייטרלי מבחינת סיבוב האמה) כמו במקרה של נשיאת מזוודות לצידי הגוף. ניתן לראות את השריר באמה, בצד החישורי. בדרך כלל לטניסאים שריר מפותח במיוחד.
מערך הזנת כלי הדם לאמה מתחיל בעורק הזרוע אשר מבצע שני פיצולים עיקריים: גומדי וחישורי - כאשר כיוונם עם העצמות בהתאמה. ישנם תתי סעיפים נוספים אשר יוצאים מעורק הזרוע או מפיצוליו. בדרך כלל מדידת דופק ביד מתבצעת על ידי מישוש הלמות הדם בעורק החישור.
האיסוף הוורידי כולל את וריד הזרת מהצד הגומדי ואת הווריד האגודלי מהצד החישורי כאשר גם כאן ישנם תתי סעיפים רבים.
מערך העיצבוב מסועף ביותר על מנת לאפשר מגוון הפעלות מוטריות, אפשרויות חישה שונות וכיוצא בזה. המערך העצבי העיקרי יוצא ממקלעת הזרוע המצויה בצוואר המספקת לאמה (ולכל היד) עצבים ספינליים שמקורם העיקרי מהחוליה הצווארית החמישית ועד לחוליה החזית (הטורקלית) הראשונה.
תעשייה בישראל

בתחילת ימי המדינה

עם קום המדינה ולאורך שנותיה הראשונות, החלה ממשלת ישראל לנסות וליזום הקמת מפעלי תעשייה בארץ. בשנים אלה היצוא היה מצומצם, ומחסור תמידי במטבע חוץ אפיין את הפעילות הכלכלית והקשה על יבוא של מוצרים הכרחיים למדינה המתפתחת. 
מחסור זה במט"ח מנע גם יצוא מסודר וחופשי מישראל אל מעבר לים, משום שהיצרן הישראלי המקומי לא יכול לקבל ישירות מט"ח עבור תוצרתו, אלא הכנסתו הייתה במטבע מקומי על-פי שער חליפין שאותו קבעה עבורו הממשלה. שיטה זאת נועדה להשאיר בידי הממשלה מט"ח הדרוש לה לביצוע רכש בחו"ל, והותירה את היצרן הישראלי מנסה להתחרות בשוק הבינלאומי כשכל צעד כלכלי שלו מלווה במנגנון בירוקרטי מסובך שקבע למעשה את מחיר תוצרתו (במטבע מקומי), הגביל אותו ברכש במט"ח של חומרי הגלם בחו"ל וניהל מדיניות שונה בין יצרן ליצרן, כגון שער חליפין שונה, על-פי מגוון שיקולים שאינם כלכליים טהורים. בנוסף לכל אלה, היו אלה ימי התגבשותו של החרם הערבי שיצר קשיים רבים בייבוא חומרי גלם ומוצרים רבים ארצה.

אלקטרוניקה

תעשיית האלקטרוניקה היא מרכיב בולט של התעשייה הישראלית, הכולל פעילות בתחומי השבבים, רכיבי מחשוב, אלקטרוניקה צבאית, אלקטרוניקה רפואית ועוד.
חברות רב-לאומיות רבות, ובהן אינטל ומוטורולה, הקימו בישראל מרכזי פיתוח וייצור, שתוצרתם מהווה חלק נכבד מהייצוא התעשייתי הישראלי.

משאבי טבע

בישראל קיימים מספר ענפי משאבי טבע אשר מיוצאים לרחבי העולם, בתחום התעשייה ניכר ביותר היצוא של מגנזיום ומינרלים מאזור ים המלח, המגנזיום משמש לכלל התעשייה בעולם ובתוכה תעשיית כלי הרכב, והמינרלים אשר קיימים בים המלח משמשים לתעשיית הקוסמטיקה והרפואה (למשל בוץ מינרלי).

יהלומים

תעשיית היהלומים הישראלית, המרוכזת באזור הבורסה ברמת-גן, מהווה את ענף היצוא הגדול ביותר של המדינה, ואחראי לכ-28% מהיצוא הישראלי הכללי.
המסע מבורדו

הנוסע מבורדו הוא כינויו של מחבר אלמוני של הספר - מסע מבורדו (Itinerarium Burdigalense), יומן מסע המתאר את עלייתו לרגל בסביבות שנת 333. החיבור נודע בחשיבותו, שכן הוא מהווה פתיחה לספרות המסעות לארץ ישראל וכן הוא אחד ממקורות המידע היחידים על פניה של ארץ ישראל בכלל, וירושלים בפרט, בראשית המאה ה-4.

המסע מבורדו

תיאור המסע מתחיל בעיר בורדו, ומתאר מסע לארץ ישראל, ביקור באתרים בה וחזרה ממנה לבורדו. המסע לארץ ישראל ובחזרה מתואר בצורה יבשה, ומצוינים בה רק שמות המקומות בהם הנוסע החליף את סוסו, את המקומות בהם עצר ללינת לילה ואת שמות הערים שעבר בדרך. המרחק בין כל תחנה ותחנה מצוין במילים, ורק לעיתים רחוקות מצוין אתר בעל עניין בנתיב המסע, כגון קברו של חניבעל או עיר הולדתו של אלכסנדר מוקדון.
התיאור מפורט יותר לגבי אתרים בארץ ישראל, ביהודה וירושלים ובין השאר מתאר את הר ציון, הר הזיתים, קבר רחל, מעיין אלישע ובית אל.

זהותו של הנוסע

ספר המסע אינו חתום, ולא ידוע מי כתבו. מאחר שתיאור המסע מתחיל בבורדו, נהוג להניח כי זהו מקום מוצאו של הנוסע. מתוך הדגש על האתרים הנוצריים וההתייחסות אליהם, ברור כי מדובר בנוסע נוצרי, אך מתוך רמזים שונים בטקסט העלו מספר חוקרים הצעות שונות. היו שהצביעו על ידיעותיו של הנוסע ביהדות כעל ראיה כי הנוסע הוא יהודי מומר. שמואל קליין טען שהנוסע אינו נוסע כלל, והחיבור כולו נכתב על סמך מקורות משניים, ללא שיציג המחבר את רגלו מחוץ מבורדו. היו אף שהציעו כי הנוסע אינו נוסע כלל, כי אם נוסעת. המסע מתוארך לשנת 333 בגלל ההתייחסות בתיאור המסע לקונסוליות של דלמטיוס וזנופילוס.