google/wiki40b huggingface dataset:
הכל נשאר במשפחה

ארצ'י בנקר

יוצר ומפיק הסדרה, נורמן ליר, סבר כי ארצ'י יהיה דמות שהצופים יתעבו ויסתייגו ממנה. כך סבר גם שחקן הקולנוע ההוליוודי הוותיק, מיקי רוני, לו הוצע התפקיד. רוני דחה את ההצעה משום שחשב ש"הכל נשאר במשפחה" תכשל, אך גם כי חשש לדימויו בעיני הציבור. ליר ורוני טעו: ארצ'י הפך לדמות פופולרית בקרב קהל שמרני, שראה בו מודל מוקצן מאוד, אך משעשע, של פטריוט שמרני וגאה, וגם בקרב קהל ליברלי, שנהנה מהסאטירה על דמות השמרן הטיפוסית. מעבר לכך, נבעה החיבה חוצת הגבולות לארצ'י מהחירות הנדירה שהוענקה לדמותו: פועל המספנה הגזעני וצר האופק שנא ובז לכל, וביטא את הבוז שלו בשלל עלבונות גסים, שאף דמות טלוויזיונית אחרת לא הייתה חופשית לבטא. 
עובדה נוספת שהוסיפה לחינו של ארצ'י הייתה העובדה שגזענותו ושנאתו מעולם לא הונעו על ידי שיקולים אידאולוגיים. ארצ'י האמין באלוהים, סבר שניקסון הוא שליחו עלי אדמות ושנא בלהט שווה יהודים ושחורים, פולנים ואיטלקים, נשים וילדים, ליברלים, עשירים, עניים, חכמים וטיפשים. כך, בפרק "ארצ'י וה-KKK", הזמין חבר את ארצ'י ל"מועדון נוצרי" שהתגלה כסניף המקומי של הקו קלוקס קלאן. ארצ'י דחה מיד את הקבוצה, באותו בוז בו דחה גם את שנואי נפשה, ואף ניסה למנוע ממנה לשרוף צלבים אל מול חלונו של מייקל. 
האהדה לה זכה ארצ'י הובילה לריכוך הדרגתי בעמדותיו. ארצ'י המשיך להעליב ולעקוץ, אך חריפות שנאתו הלכה והתקהתה עם הזמן. בעונה התשיעית של הסדרה אימצו ארצ'י ואדית את אחייניתה היהודייה של אדית - אירוע שלא היה עולה על הדעת בעונה הראשונה של הסדרה.

השראה

ארצ'י בנקר שימש השראה לדמותו של אל באנדי מהסדרה "נשואים פלוס", לדמותו משולחת הרסן של אריק קרטמן מ"סאות' פארק" ולסדרה הישראלית "איצ'ה" בגילומו של ספי ריבלין. שם הסדרה שימש השראה לסדרה הישראלית "הכל נשבר במשפחה" בכיכובם של ציפי שביט, עודד פז ודב רייזר.
כאב מתפרץ

כאב מתפרץ (באנגלית: Breakthrough Pain) הוא כאב המופיע בפתאומיות לפרקי זמן קצרים ושאינו מטופל באמצעות משככי הכאבים הרגילים הניתנים לחולים. כאב מתפרץ נפוץ בקרב חולי סרטן, שסובלים מכאב כרוני שמטופל כדרך שיגרה, אולם חווים מחזורים קבועים של "התפרצות" כאב מבעד לתרופות. מאפייני הכאב המתפרץ משתנים מחולה לחולה.

טיפול בכאב מתפרץ

בגלל שכאב מתפרץ שונה מהותית מכאב כרוני, הטיפול בו נפרד משגרת הטיפול הרגילה. בעוד שהטיפול בכאב כרוני מתבסס על שחרור מושהה או אופיואידים הפועלים לאורך זמן, כאב מתפרץ מטופל בתרופות שנותנות מענה מיידי ומפיגות או מפחיתות את הכאב תוך דקות ספורות. תרופות לכאב מתפרץ ניתנות בזריקה, תחת הלשון, דרך פי הטבעת או טרנס-מוקוזלית, כלומר נספגות בריריות הלחי.
שפיר

היסטוריה

היישוב הוקם על אדמות הכפר הערבי סואפיר שרקיה שחרב במלחמת העצמאות.  קרוי על שם היישוב המקראי שפיר המוזכר בתנ"ך: "עברי לכם יושבת שפיר" (ספר מיכה, פרק א', פסוק י"א)
המושב הוא אחד ממושבי הפועל המזרחי. באפריל 1954 נערכו תקיפות פדאיון באזור ומספר חברי היישוב נפגעו.
חברי המקום מתפרנסים מרפתות לחלב, מטעים, גידולי שדה ועבודת חוץ.
רוב תושבי המושב דתיים, אך החל מהמאה ה-21 החלו משפחות חילוניות להתגורר במושב.
רב היישוב הוא הרב אחימאיר קלה, חתנה של הסופרת החרדית שרה ברגמן.
המכללה האקדמית צפת

היסטוריה

מכללת צפת הוקמה בשנת 1970, תחת חסותה האקדמית של אוניברסיטת בר-אילן.
החל משנת הלימודים תשס"ח, באישור המועצה להשכלה גבוהה (המל"ג), החלו מתקיימות במכללה תוכניות לימוד עצמאיות לתואר ראשון במספר מסלולים.
בשנת 1999 עברה המכללה לתקצוב ות"ת במל"ג, והוקמה עמותה.
המכללה עובדת בשיתוף עם המכללה האזורית צפת, אשר מאז הקמתה, בשנת 1987, פועלת בסמוך למכללה האקדמית, ונעזרת במתחם הקמפוס שלה, לשם פעילותה השוטפת.

המכללה בעשור השני של המאה ה-21

במתחם מכללת צפת, על מגוון מוסדות הלימוד שבו, לומדים ב-2015 כ-2,820 סטודנטים, מתוכם כ-2,300 במסלול האקדמי.
מכללת צפת מציעה שתי מסגרות לימוד ראשיות לתואר ראשון. הראשונה, ניתנת במסגרת לימודי B.A רב-תחומיים של אוניברסיטת בר-אילן, והשנייה, מאפשרת קבלת תואר ראשון במקצועות מערכות מידע קהילתיות, משפטים, עבודה סוציאלית, סיעוד, פיזיותרפיה, מדעי ההתנהגות ותואר באמנות, ספרות ומוזיקה.
בנוסף, המכללה מאפשרת תוכניות לימודים לתואר עבור חרדים, ומקדמת תוכנית בית מדרש ומדרשה עבור הציבור הדתי לאומי.
החל משנת הלימודים תשע"ד (2013) מציעה המכללה בצפת תוכנית אקדמית חדשנית וחלוצית בעולם של לימודי מיסטיקה ורוחניות לתואר ראשון. 
בנוסף, מציעה לימודי מכינה במסלולים שונים, לימודי הכנה למבחן הפסיכומטרי, לימודי תעודה בפסיכותרפיה, תעודת הוראה בשיתוף מכללות גורדון ולוינסקי. 
המכללה מציעה מעונות דיור לרווחת הסטודנטים. בראש בית המדרש לבנים והמדרשה לבנות עומד הרב בניהו ברונר.
למכללה יש גרעין תורני "אופקים למחר" בראשות יוחאי עזרא.
שכר הלימוד במוסד (בלימודים לתואר אקדמי) הוא כמקובל באוניברסיטאות ובמכללות ציבוריות בישראל. חייל או בוגר שירות לאומי, שסיים שירותו החל מ-1 בינואר 2010, זכאי למלגת שכר לימוד מלאה עבור שנת לימודיו הראשונה לתואר ראשון (בהתאם להחלטה בדבר לימודי חיילים משוחררים במוסד להשכלה גבוהה בפריפריה).
במכללה קיים מרכז ללחקר תרבויות וקהילות בגליל (מרכז מחקר), ומרכז צפת לביו אתיקה (מרכז פעילות).

קמפוס המכללה

קמפוס המכללה כולל 11 מתחמים, הפרוסים לאורך רחוב עירוני. סידור זה נועד ליצור חיבור טוב יותר בין המכללה לתושבי העיר. המכללה פותחת את שעריה לצורך מיזמים חינוכיים ותרבותיים, שנועדו למען התושבים.
אמנת ניס

אמנת ניס היא אמנה של האיחוד האירופי שנחתמה בעיר ניס בצרפת ב-26 בפברואר 2001 ונכנסה לתוקף ב-1 בפברואר 2003.
בין עיקרי האמנה נמנו ההכנות לקראת ההרחבה הגדולה של האיחוד האירופי, והכנסה לתוקף של מגילת זכויות האדם.

ביקורת

הנציבות והפרלמנט האירופי התאכזבו מכך שהוועידה הבין-ממשלתית (IGC) לא אימצה רבות מהצעותיהם לרפורמה במבנה המוסדי או בהצגת סמכויות חדשות של הקהילה, כגון מינויו של תובע ציבורי אירופי. הפרלמנט האירופי איים להעביר החלטה נגד האמנה, אף כי אין לו כוח וטו רשמי, איים הפרלמנט האיטלקי כי לא יאשרר זאת ללא תמיכת הפרלמנט האירופי. עם זאת, בסופו של דבר זה לא בא לידי ביטוי והפרלמנט האירופי אישר את האמנה.
רבים טוענים כי מבנה "שלושת העמודים" של שהאיחוד, אשר נשמר על ידי האמנה, הוא מסובך מדי וכי יש לאחד את האמנות הנפרדות לאמנה אחת, יש למזג את שלוש הישויות המשפטיות הנפרדות של הקהילות וכי יש למזג את הקהילה האירופית והאיחוד האירופי, כאשר האיחוד האירופי ניחן באישיות משפטית. חלק גם דרשו הפרדה ברורה יותר בין רשויות האיחוד למדינות החברות.
דוד אבן כליפא

קורות חייו

נולד בשנת 1906 לרב מכלוף ולשמחה. בצעירותו למד תורה אצל רבי יוסף משאש בעיר תלמסאן, ומאוחר יותר בישיבת "יגדיל תורה" באוראן. כשבגר למד ושימש את הרב דוד הכהן סקלי – רבה הראשי של  אוראן שבאלג'יריה, שלימים נהיה גם חותנו (רדב"ך נשא לבתו של הכהן סקלי).
בשלב יותר מאוחר כשהגיע להוראה, ייסד בית מדרש יחד עם עמיתו הרב מסעוד הכהן.
כִּהן כרב המחוז עין תמושנת (عين تموشنت) הנמצא בצפון אלג'יריה על שפת הים התיכון, עד לחיסול הקהילה היהודית בשנת 1962 (ה'תשכ"ב). כמו כן שימש גם כרב במחוז סעידה (سعيدة) הממוקם דרומית לעין תמושנת. לימים, כשעזב את ארץ הולדתו ועבר לצרפת, נתמנה לרבה של מאסי – פרבר הנמצא בפריז.
לאחר מספר שנים בצרפת עלה לישראל והתיישב בירושלים, שם ייסד בשנת 1985 בית כנסת ובית מדרש שנקראים "קריית חנה דוד – מכלל יופי" ועמד בראשם עד פטירתו בשנת 1991 כשהוא בן 85. בצוואה שהשאיר אחריו, הורה לתלמידו המובהק הרב מנחם שוראקי להמשיך את דרכו בהנהגת המוסדות. דרכי הלימוד בבית מדרש זה מותאמים למסורת הלימוד של חכמי צפון אפריקה ובו לומדים תלמידי חכמים שמשתלבים במעגל העבודה לאחר לימודיהם. בית מדרשו ייסד גם מערך הוצאה לאור המתמקד ביצירותיהם של חכמי צפון אפריקה ומפרסם כתבים רבים.
ניתן ללמוד מכתביו שהיה ציוני נלהב, תמך ועודד את העלייה לארץ ישראל ושיבח בספריו את העצמאות המדינית של ישראל.
גרמנופיליה

גרמנופיל (בגרמנית: Germanophilie) הוא אדם הרוחש חיבה לתרבות הגרמנית, גרמנים וגרמניה בכלל, המפגין כביכול את הלאומיות הגרמנית אף על פי שאינו גרמני אתני או אזרח גרמני. המונח היה בעיקר בשימוש במאה ה-19 והמאה ה-20 כאשר אוחדה גרמניה לכדי מדינת לאום, וצמיחתה של האימפריה הגרמנית. היפוכו של הגרמנופיל הוא הגרמנופוב - אדם המתעב או נטול אהדה כלפי כל דבר המשויך לגרמניה.
יוסטון סטיוארט צ'מברלין, פילוסוף ממוצא בריטי, אידאולוג גזעני ואנטישמי שדגל ב"טוהר הגזע הארי הגרמני", קבע כי העם הגרמני הוא צאצא של גזע ארי עליון. לצ'מברלין עצמו הייתה השפעה רבה על היטלר, והוא אף כינה אותו "נביא הרייך השלישי". 
ראש ממשלת בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה, בוגדן פילוב, היה גם הוא גרמנופיל ידוע. פילוב מונה לראשות הממשלה בידי בוריס השלישי, מלך בולגריה. מינויו לראשות הממשלה קירב את בולגריה לרייך השלישי ולהסכם ברית עמה.
בית הספר לפיתוח מנהיגות

בית ספר לפיתוח מנהיגות (מוכר גם בראשי תיבות: ביסל"ם) הוא שמה של יחידה בצה"ל שמטרתה לשמש מרכז לפיתוח המנהיגות הצבאית. בית הספר מרכז את הידע והמומחיות בצה"ל בנושא קידום תהליכי פיתוח מנהיגות באמצעות כלים ותפיסות מתחום מדעי ההתנהגות. ביסל"ם כפוף מבחינה פיקודית לחיל החינוך והנוער ומבחינה מקצועית לממד”ה (מרכז מדעי ההתנהגות). בית הספר ממוקם במתחם בית גולדמינץ בנתניה, יחד עם זאת, חלק מפעילותו (סדנאות וייעוץ) נעשית בבסיסי היחידות השונות של צה"ל.

היסטוריה

בית הספר לפיתוח מנהיגות הוקם בשנת 1982, בהחלטת קצין חינוך ראשי (תא"ל יוסי אלדר), על בסיס שתי יחידות עצמאיות שפעלו כל אחת בנפרד במסגרת חיל החינוך: המכון להכשרת מפקדים והיחידה להכשרת סגלים. הראשון נועד לתת מענה לסוגיות מנהיגותיות-חינוכיות בעבודת המפקד והשני נועד לתת מענה לבעיות ולקונפליקטים בתחום עבודת הצוות של היחידות הלוחמות.
לאחר הקמת בית הספר, הוקמו בו שתי יחידות נוספות: (1) יחידת הסברה אשר התעסקה בשאלות ערכיות בעבודת המפקד, שמאוחר יותר (בשנת 1992) שונה שמה והיא נקראה "היחידה לפיתוח ערכי פיקוד" – יע"פ; ו-(2) יחידת מחקר ופיתוח (מו"פ) שנועדה לחבר את בית הספר למחקרים ולידע העולמי בנושאי מנהיגות וכן לבצע מחקרי מנהיגות בצה"ל, במטרה לבסס את התשתית התאורטית והמעשית לעבודת בית הספר כולו. 
יוסי אלדר, מפקד בית הספר וקצין חינוך ראשי באותן שנים, שאף לראות את בית הספר כרפרנט מקצועי למפקדים בשטח וכמייצג כלפיהם את האספקטים ההתנהגותיים בנושאי המנהיגות בתוך תהליכי ההכשרה של המפקדים ובתוך התפקוד היום-יומי השוטף של היחידות.
תהליך זה הגדיר את תפקיד בית הספר כמפתח מנהיגות. כלומר, האחריות לפיתוח המנהיגות עברה ממנחי הסדנאות אל המפקדים ותפקיד בית הספר היה לסייע להם למצות את פוטנציאל המנהיגות הטמון בהם. 
בשנת 1999 אוחדו שלושת המדורים של ביסל"ם (המכון להכשרת מפקדים, היחידה להכשרת סגלים והיחידה לערכי פיקוד) על ידי מפקד בית הספר באותם ימים, סא"ל מיקי רוזנשטיין, אשר ביקש לתת ליחידות הפונות מענה המרוכז אצל גורם אחד בתוך בית הספר. 
כיום, פועלים בבית הספר יועצים לפיתוח מנהיגות אשר תפקידם לכוון את הפעילות בין שלושת התחומים שיוצגו על ידי המדורים המקוריים. שינוי המבנה הארגוני בביסל"ם שיקף מעבר ממכוונות ומבנה על פי מוצרים (סדנאות לסוגיהן) ופרופסיות (תחומי הדעת של אנשי המקצוע בארגון) למבנה המכוון על פי דרישת הלקוחות (היחידות השונות). 

אתגר ארגוני מרכזי

ביסל"ם הוא המרכז לפיתוח מנהיגות צבאית. תפקידו להוות מרכז צה"לי – סמכות מקצועית, מוקד ידע ומומחיות, המקדם תהליכי פיתוח מנהיגות צבאית, לשם מימוש יעוד צה"ל ומטרותיו באמצעות תפיסות ופרקטיקות מתחום מדעי ההתנהגות.

פרסומי ביסל"ם

בית הספר הוציא שני ספרים: "על המנהיגות" בעריכת אביהו רונן ומיכה פופר (1989), ו"מנהיגות ופיתוח מנהיגות – מהלכה למעשה" בעריכת אליאב זכאי ואיציק גונן (1999), שניהם בהוצאת משרד הביטחון. כמו כן, הוציא בית הספר כתב עת דו שנתי בשם "מראות של מנהיגות".
תה שחור

תה שחור הוא סוג נפוץ של תה. הוא מיוצר מעלי צמח התה שעברו תהליך חימצון ארוך מאוד יחסית לתה ירוק, תה לבן או תה אולונג. הוא חזק יותר בטעם ומכיל יותר קפאין מסוגי התה הללו.
בסינית התה השחור ידוע בשם "תה אדום" (במנדרינית הונגצ'ה 红茶, ביפנית קוצ'ה 紅茶), זהו כנראה תיאור מדויק יותר של צבע הנוזל.
בעוד שתה ירוק מאבד מטעמו לאחר שנה, תה שחור שומר על טעמו מספר שנים. מסיבה זו הוא נסחר רבות בעולם הישן, ולבני תה מיובש אפילו שימשו כמטבע במונגוליה, בטיבט ובסיביר במאה ה-19. כיום כבר לא דוחסים תה שחור ללבנים, אלא רק תה מותסס. תה שחור הוא התה המסורתי המוכר בתרבות המערבית. למרות שתה ירוק מתחיל לצבור פופולריות, התה השחור מהווה 90% מהתה הנמכר במערב.
המונח "תה שחור" מתייחס בבריטניה גם לתיאור כוס תה ללא חלב, בעוד שהוספת חלב היא הנוהג המקובל.
ניגמטילה יולדאשב

ניגמטילה טולקינוביץ' יולדאשב (באוזבקית: Nig‘matilla To‘lqinovich Yo‘ldoshev; נולד בטשקנט ב-5 בנובמבר 1962) הוא מדינאי אוזבקי, שכיהן כנשיאה בפועל של אוזבקיסטן ממות אסלאם קרימוב ב-2 בספטמבר 2016 עד 8 בספטמבר 2016.

ביוגרפיה

סנאטור ויושב ראש הסנאט האוזבקי מ-22 בינואר 2015.
השתלם בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת טשקנט ועבד במשרד התביעה הכללית באוזבקיסטן משנת 1987.
בשנת 1999 מונה לעמוד בראש מחלקת החקירות הראשית של משרד התובע הכללי, ובשנת 2000 היה אחראי לפיקוח על ביטחון הפנים.
בשנים 2003-2006 מונה ליועץ הנשיאותי לענייני תיאום בין זרועות הביטחון, ובשנים 2006-2008 עמד בראש המחלקה למאבק בפשעי מס במשרד התובע הכללי.
עד 2011 כיהן כסגן התובע הכללי האוזבקי, ולאחר מכן מונה לתפקיד שר המשפטים, תפקיד שמילא עד ינואר 2015 עת נבחר לעמוד בראש הסנאט האוזבקי.
בהתאם לסעיף 96 בחוקה האוזבקית, עקב מות נשיא אוזבקיסטן אסלאם קרימוב הוא הפך לממלא מקום נשיא אוזבקיסטן.
טליה רחימי

ביוגרפיה

טליה רחימי נולדה ברחובות. חלומה לכתוב החל, לדבריה, כשהייתה בכיתה ג' או ד', אז כתבה סיפורים, שחלמה יום אחד לפרסם, במחברת שורות שלה קראה "סיפורים".
רחימי היא בעלת תואר בחינוך, בלשנות וספרות אנגלית מאוניברסיטת בן-גוריון.
ביחד עם חברתה, אפרת מרקו, הקימה רחימי את בית ספר "לינג" לשפות.
ב-2010, פרסמה את ספרה הראשון, "פיציריקה", המיועד לבני נוער.
ב-2012, פרסמה את ספר הילדים, "זאור הדינוזאור".
כיום מלמדת אנגלית בתיכון דה שליט ברחובות.
מונומר

בכימיה, מונומר (Monomer, מיוונית: מונו - אחד, מר - יחידה) הוא אבן הבניין של הפולימר. זוהי מולקולה אשר חוזרת במחזוריות קבועה בפולימר. המונומר הטבעי הנפוץ ביותר הוא גלוקוז, הנקשר בקשרים גליקוזידיים לפולימרים רבים כמו תאית ועמילן, ומהווה למעלה מ-77% ממסת הצמח. לרוב מתייחס המונומר למולקולות אורגניות שיוצרות פולימרים סינתטיים, כגון, כלוריד ויניל שמשמש ליצור פוליוויניל כלוריד (PVC). התהליך בו מונומרים מתחברים בקצותיהם ויוצרים פולימר נקרא "פלמור".

הגדרת IUPAC

מונומר הוא חומר המורכב ממולקולות מונומר.
מולקולת מונומר היא מולקולה שיכולה לעבור תהליך פלמור, ולפיכך תורמת יחידות מבנה הכרחיות למבנה של מקרומולקולה.

מונומרים טבעיים

חומצות אמינו הן מונומרים טבעיים שמתחברות בפילמור בריבוזום על-מנת ליצור חלבונים. נוקלאוטידיםֿ מונומרים הנמצאים בגרעין התא, מתחברים בפלמור ליצירת חומצת גרעין - DNA ו-RNA. מונומרים של גלוקוז יכולים לשמש בפלמור ליצירת עמילן, גליקוגן או תאית.

שמות המולקולה

התרכובות הקטנות ביותר שנוצרות הבנויות ממונומרים נקראות דימרים, טרימרים, טטרמרים אם יש בהם 2, 3, 4 יחידות מונומרים בהתאמה. שמות יחידות המונומרים הללו נרמז על ידי התחילית היוונית המתאימה; כך לדוגמה דצמר (decamer) מורכב מ-10 מונומרים. באפן כללי, מולקולות המורכבות ממספר קטן יחסית של מונומרים, עד לעשרות ספורות, נקראים אוליגומרים.
.NET Core

‎.NET Core היא פלטפורמה חינמית מבית "מיקרוסופט", מבוססת קוד פתוח וחוצה-פלטפורמות, המאפשרת פיתוח והרצת תוכנה, בדומה ל-NET Framework. (אך אינה מוגבלת ל-Windows) והיא אף תומכת במגוון רחב של תוכנות שפותחו בסביבת NET Framework., בתנאי שקוד המקור עבר הידור ל-NET Core.
שחרור NET Core. היווה מהלך מהפכני באסטרטגיה הריכוזית של "מיקרוסופט" מפני שהוא מאפשר הרצת קוד שפותח עבור NET. לא רק על Windows אלא גם על Linux ,MacOS, מכשירים ניידים וכיוצא באלו. על ידי כך, למרות החסרון של פגיעה אפשרית ברכש של מערכת ההפעלה "חלונות", למעשה מפצה על כך היתרון של הרחבת שוק היעד באופן משמעותי, של תוכנות שפותחו בארכיטקטורת NET. והיו נחלתם הבלעדית של משתמשי Windows.

NET Core 1.0.

הגרסה הראשונה של NET Core. יצאה לאור ביוני 2016, יחד עם עדכון 3 של ויז'ואל סטודיו 2015. המאפשר פיתוח ב-NET Core.‏

NET Core 1.1.

גרסה 1.1.1 יצאה לאור יחד עם חבילת כלי העבודה NET Core Tools., עם ויז'ואל סטודיו 2017, במרץ 2017. היא כללה, בין היתר, תאימות ל-Mac OS Sierra.

NET Core 2.0.

גרסה NET Core 2.0. יצאה לאור באוגוסט 2017, וסיפקה בין השאר תמיכה ב-Razor Pages, הידור יחיד למספר רב של מערכות לינוקס, ותמיכה מובנית בקריפטוגרפיה.

NET Core 2.1.

גרסה NET Core 2.1. יצאה לאור במאי 2018, וסיפקה שחרור אפליקציות עם זמן ריצה מובנה, וכן דחיסה גבוהה של קבצים.

NET Core 2.2.

גרסה NET Core 2.2. יצאה לאור בדצמבר 2018, וסיפקה את היכולת להצמיד האזנה לאירועים בזמן הריצה. בנוסף ישנה תמיכה בהידור תלוי מסגרת - שיהיה קטן יותר אך ישתמש בשירותי זמן הריצה שמותקנים על המערכת.

NET Core 3.0.

גרסת NET Core 3.0. מתוכננת לצאת לאור ב-23 בספטמבר 2019. היא מספקת תמיכה באפליקציות שולחן עבודה ל"חלונות" לראשונה, אפליקציה בת קובץ יחיד,  תמיכה ב-C# 8.0, שיפור מהירות ה-Json, תמיכה ב-HTTP/2, עדכון ושיפור ספריות הקריפטוגרפיה, אפשור גישה ל-Serial Port, ותמיכה במערכות מבוססות arm64.
Francisella tularensis

גילוי החיידק

בעקבות רעידת האדמה החזקה שפקדה את סן פרנסיסקו בשנת 1906, עלה החשש בקרב רשויות בריאות הציבור בקליפורניה מפני התפרצות מגפות שונות ובהן הדבר. בשנת 1907 החל ד"ר ג'ורג' וולטר מק'קוי (George Walter McCoy), בקטריולוג, אימונולוג ואפידמיולוג בהשכלתו לחקור את מוקדי התפרצות מחלת הדבר שגבתה בקליפורניה, במשך השנה שלאחר רעידת האדמה, את חייהם של 160 בני אדם. בשנת 1911, באחד ממחקרי השדה במחוז טולרה, הבחין ד"ר מק'קוי בגוויית נובחנית שעליה נראו בבירור סימני נגעים המזכירים במידת מה את הנגעים שנגרמים בעקבות הידבקות בדבר. הגווייה נלקחה למעבדתו של מק'קוי במכון לבריאות הציבור בסן פרנסיסקו. במרוצת אותה השנה הצליחו מק'קוי ועמיתו למחקר צ'ארלס צ'פין (Charles W. Chapin) לבודד את המיקרואורגניזם שגרם למותה של הנובחנית. תוצאות המחקר פורסמו בשנת 1912 והחיידק החדש קיבל את השם - Bacillus (Bacterium) tularense.
בשנת 1919 נשלח למחוז מילארד (Millard county) ביוטה שבארצות הברית הבקטריולוג אדוארד פרנסיס (Edward Francis) על מנת לחקור את התפרצותה של מחלת חום שלוותה בהתנפחות קשריות לימפה בקרב האוכלוסייה המקומית שבאה בעקבות עקיצת זבובים ממשפחת הטבניים. לאחר סדרה של ניסויים שערך במעבדתו בוושינגטון הצליח פרנסיס לבודד את החיידק Bacillus tularense מדמם של החולים ממחוז מילארד וכן לזהות את הווקטור הזבובי שמעביר את החיידק ממכרסמים שונים נגועים לבני אדם. במאמר שפרסם בשנת 1921 הצליח פרנסיס לקשור לראשונה בין ממצאיו של מק'קוי משנת 1911 לבין הפתוגנזה בבני אדם במחוז מילארד. בעקבות זאת המליץ לשנות את שם המחלה לטולרמיה (עד אז נודעה המחלה בשמות רבים: Deer fly fever, ‏Ohara's fever, ‏Rabbit fever, ועוד).
בשנת 1924 הצליח צוות מדענים ממעבדות בריאות הציבור בהמילטון שבמונטנה, להראות כי קרציות מהוות וקטור נוסף וחשוב בהפצת טולרמיה.
בשנת 1928 הצליח פרנסיס להוכיח כי Ohara's fever, מחלת חום בעלת תסמינים דומים לטולרמיה, היא למעשה טולרמיה. בכך הראה לראשונה שתפוצת חיידקי F. tularensis אינה מוגבלת לגבולות ארצות הברית בלבד.
בשנת 1959, שבע שנים לאחר מותו של פרנסיס, בעקבות המלצה שהגישו מספר רופאים מברית המועצות, שונה שמו של החיידק כאות הוקרה לפועלו ומחקרו רב השנים של אדוארד פרנסיס ל-Francisella tularensis.
פרויקט אתנה

פרויקט שגרירות אתנה

בתוך תהליך לשינוי עמדות וקידומן של נשים בספורט יש לראות בתוכנית "שגרירות אתנה" חלק בלתי נפרד בפעילות לשינוי עמדות בקהלי היעד השונים וכמו כן, חלק יישומי של יצירת מנהיגות נשים בעולם הספורט התחרותי.  
עם סיומה של קריירה ראשונה ומעבר לקריירה שנייה חוזרת הספורטאית ל"קהילה" כחלק מקידום ושיווק השיח החברתי ש"אתנה" מקדמת. הספורטאיות – שגרירות הן ספורטאיות עילית פעילות או לקראת סיום פעילותן טרם פרישתן, הן מהוות את "הקו הקדמי" – בדיבור ישיר של צוות ההסברה של אתנה "להיות ספורטאית".
"שגרירות אתנה" נן ספורטאיות אשר ישפיעו לאורך זמן במעגל ההשפעה הקרוב והרחוק גם יחד בהתאם להתפתחות התוכנית המקצועית הכוללת. החל מתוכניות האיגודים והפרויקטים לתוכניות ברשויות, בקורסי אימון והדרכה, כמודל לחיקוי במחנות אימונים, באירועי ספורט ואף במגזר הציבורי המהווה קהל חדש ואינו חלק מעולם הספורט.

המסרים של השגרירה

המסרים שיועברו על ידי שגרירות אתנה מותאמים לגיל ולאופי של קהל היעד. 
המסרים מתמקדים בשבירת חסמים שונים שהתגלו בסקרים שנעשו המונעים מילדות לעסוק בספורט ומהוריהן לשלוח אותן לפעילות ספורטיבית. בין החסמים, לדוגמה: תובענות עולם הספורט ופציעות בספורט.
יש התייחסות לאספקטים חברתיים, בריאותיים, מנטליים וניתן דגש על ערך המוסף של עיסוק בספורט לילדות תוך דגש על חיים מאוזנים ומלאים – ספורט בשילוב לימודים, חברה וחיי משפחה וכן ניהול זמן הנכון והאפשרי לספורטאית תחרותית.
האנטומיה של גריי (ספר)

מהדורות

הספר זכה להצלחה רבה בבריטניה עם יציאתו, וב-1880 הודפסה שם המהדורה התשיעית שלו. באותה התקופה יצאה גם מהדורה אמריקאית ראשונה של הספר (כנראה ב-1878 - אין מידע רב בנושא). בארצות הברית המשיכו לראות אור מהדורות נוספות, שהתפתחותן הייתה נפרדת מהתפתחות המהדורות הבריטיות. על אף שכשמונה מהדורות בריטיות ראו אור לפני הגרסה האמריקאית הראשונה, נראה כי המהדורה האמריקאית של 1878 נקראה "מהדורה ראשונה", ומהדורות מאוחרות יותר בארצות הברית מוספרו בהתאם. הדבר הביא לחוסר התאמה ולבלבול בין מספרי המהדורות הבריטיות והאמריקאיות.
גריי כתב את גרסתו המקורית של הספר לקהל קוראים של רופאים וסטודנטים לרפואה, במיוחד מנתחים. מאחר שהספר הפך במהירות לקלאסיקה, עורכים מאוחרים יותר התאמצו לקבע את מעמדו כטקסט מוסמך באנטומיה, באנגלית, דרך אסטרטגיה שיווקית של הכללת הידע המקיף באנטומיה וברפואה, נכון לזמן הפרסום. עם הגידול בידע הרפואי במהלך המאה ה-20, גרמה אסטרטגיה זו להרחבה ניכרת של הספר, עד כי גודלו ומשקלו הפכו לבעייתיים. מהמהדורה ה-35 נעשו מאמצים להפוך מגמה זו ולשמור על הספר כך שיהיה קריא לסטודנטים. למרות זאת, המהדורה ה-38 כללה 2,092 עמודים בפורמט גדול, וזכתה לכינוי "התנ"ך של האנטומיה".
נכון לאוקטובר 2009, מהדורה 40 של הספר היא העדכנית ביותר. העורכת הבכירה שלה היא סוזאן סטנדרינג, פרופסור לנוירוביולוגיה וראש מחלקת האנטומיה והביולוגיה של התא והאדם, בקינגס קולג' באוניברסיטת לונדון.
המהדורה ה-39 היא המהדורה הראשונה של הספר שסוקרת את הגוף לא לפי מערכות הגוף השונות (למשל דם, שלד, עיכול וכדומה) כבשיטה הקלאסית, אלא לפי אזורים בגוף. זאת במטרה לסייע בידי רופאים או סטודנטים הזקוקים למידע על איבר מסוים, למצוא בפרק יחיד את כל המערכות הקשורות בו. כמו כן התווספו לספר תמונות שהתקבלו בטכניקות דימות חדשות (כגון טומוגרפיה ממוחשבת והדמיית תהודה מגנטית) כדי ללמד את הסטודנטים כיצד לקרוא תמונות אלה. במהדורה זו 1,600 עמודים בגרסה הבריטית ו-1,627 עמודים בגרסה האמריקאית. היא ראתה אור ב-24 בנובמבר 2004 בארצות הברית, ויום למחרת - בבריטניה, וזמינה גם בגרסת תקליטור. ההבדלים בין הספרים הם משניים, בעיקר הבדלי מינוח בין אנגלית אמריקנית לאנגלית בריטית - למשל אדרנלין לעומת אפינפרין.
מהדורות חדשות של "האנטומיה של גריי" (וגם חלק מהישנות) נחשבות גם היום לספרים המקיפים והמפורטים ביותר בנושא. חלק מהמהדורות הישנות עדיין מודפסות לעיתים, בעיקר בשל ערכן האמנותי והוויזואלי, אך הן מיושנות ואינן מייצגות נאמנה את הידע האנטומי העכשווי.
מהדורה מיוחדת של הספר המיועדת לסטודנטים, "Gray's Anatomy for Students", יצאה ב-2004. על אף שמו, מדובר בספר חדש לחלוטין, שאין לו ולספר המקורי דבר משותף, למעט שמו.
על שם הספר וכאזכור לו, נקראת סדרת הטלוויזיה הרפואית "האנטומיה של גריי".
פרס לובנר

פרס לובנר הוא תחרות שנתית בין בוטי שיחה שבה זוכה הבוט שנחשב לאנושי ביותר באותה שנה.

התחרות

התחרות נערכת במתכונת דומה למבחן טיורינג. כלומר, על הבוט לשכנע אנשים המתכתבים איתו כי הוא מדבר עם אדם אמיתי. עד שנת 1995 יכלו המתחרים להגביל את נושאי השיחה ואכן בשנים הראשונות היו כמה תוכנות שהצליחו להטעות לפחות שופט אחד.

ביקורת

הפרס שנוי במחלוקת בקרב העוסקים בבינה מלאכותית. כבר לאחר התחרויות הראשונות הציע פרופסור סטויארט שיבר מאוניברסיטת הרווארד לשנות את צורת התחרות, כיון שבמתכונתה הנוכחית איננה מקדמת את התחום. מרווין מינסקי, מחלוצי הבינה מלאכותית האשים את לובנר וטען נגדו שהוא יצר מסע פרסום שנתי מגונה וחסר תועלת, ובבדיחות הציע את "פרס מינסקי" בסך 100 דולר לאדם שישכנע את לובנר להפסיק את התחרות. לובנר טען בתגובה כי מי שיצליח לזכות במדליית הזהב יגרום להפסקת התחרות, ויהיה זכאי גם לפרס מינסקי, ועל כן רואה לובנר במינסקי נותן חסות לתחרות.
דה ראסמוס

ההתחלה

הלהקה נוסדה ב-1994 על ידי לאורי ילונן, פאולי רנטסאלמי, ארו היינונן ויאן הייסקאנן כשארבעתם היו יחדיו בתיכון, אך טרם היה לה שם קבוע, והם היו נודעים בשמות רבים, כגון ספוטניק, אנטילה וראסמוס.
ב-1995, מפיק ידוע בשם טג'ה קוטיליינן ראה את דה ראסמוס מופיעים במועדון בשם "אורנאסי" והתלהב. קוטיליינן הציע ללהקה להפיק אותם, והם הסכימו. כמה חודשים לאחר מכן, בדצמבר 1995, יצא הסינגל הראשון שלהם, '1ST'.
ב-1996 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "PEEP", עוד כשחברי הלהקה היו רק בני 16. האלבום זכה להצלחה, והלהקה נשלחה לסיבוב הופעות ברחבי פינלנד, רוסיה ואסטוניה. הם אף זכו בפרס ה-EMMA (המקביל הפיני לפרס הגראמי) בקטגוריית הלהקה החדשה והמצליחה ביותר לשנת 1996.
לאחר שהאלבום השני שלהם, "PLAYBOYS" יצא באוגוסט 1997, הופיעו דה ראסמוס בפסטיבל שנערך באצטדיון של הלסינקי, לפני קהל של 40,000 איש.
ב-1998, אחרי הוצאת האלבום השלישי שלהם, "Hell of a Tester", זכו דה ראסמוס "לחמם" את הופעתם של להקת גרבג' ואת הרד הוט צ'ילי פפרז כשאלו הגיעו לפינלנד במהלך סיבוב ההופעות שלהם.
בשנת 2000, החליט המתופף יאן הייסקאנן לעזוב את הלהקה, ובמקומו צורף אקי האקלה. באותה השנה השםThe Rasmus הפך לקבוע, לאחר שאנשים רבים התבלבלו בינם לבין הדיג'יי השוודי Rasmus.
בשנת 2001 חתמה הלהקה על חוזה אצל חברת תקליטים קטנה בשם "פלייגראונד מיוזיק סקנדינביה", ומינתה את ספו וסטרינן כמנהלה החדש. אלבומם הבא, "INTO" שיצא באותה שנה, זיכה את דה ראסמוס בפלטינה כפולה, והופץ ברחבי מדינות שונות כמו גרמניה, איטליה, ספרד ושווייץ. בעקבות הצלחת האלבום זכו דה ראסמוס לחמם את הופעותיהם של HIM ורוקסט.
האלבום "Dead Letters", שיצא ב-2003, הביא לפריצת דרך חשובה בקריירה שלהם. בזכות אלבום זה דה ראסמוס הפכו לנודעים בגרמניה, אוסטריה, שווייץ ואפילו בישראל. האלבום מכר מעל 1.5 מיליון עותקים ברחבי העולם, וזהו האלבום הנמכר ביותר שלהם עד כה.
ב-28 באפריל 2006, לאחר הוצאת אלבומם "Hide From The Sun", נבחרה הלהקה בטקס פרסים בפולין כלהקת הרוק המצליחה ביותר.

April 18, 2012

Universal Music
הוסטל 2

עלילה

שלוש סטודנטיות אמריקאיות: בת', וויטני ולורנה, הלומדות אומנות באיטליה, משוכנעות על ידי אקסל, דוגמנית צעירה ומפתה, להצטרף אליה לחופשה למעיינות ספא. שלוש הבנות משתכנעות, וארבעתן נוסעות לסלובקיה. בעודן מגיעות לסלובקיה, שלוש הבנות לא מודעות לכך שמרגע הגעתן, הן מועמדות
למכירה על ידי אנשים עשירים, המעוניינים במותן.