אלבוס דמבלדור

יצירת הדמות

ההשראה לדמותו של דמבלדור הוא אלפרד דאן, המנהל של רולינג בבית הספר היסודי סנט מייקל בווינטרברן שבגלוסטרשייר. לפי רולינג, דמותו של דמבלדור היא אחת החביבות עליה, והיא נהנתה לכתוב אודותיה כיוון שדמבלדור הוא "התגלמות הטוב". רולינג טענה כי כאשר היא צריכה להעביר מסר לקוראי הספרים, היא עושה זאת באמצעות דמבלדור, כיוון שהוא "יודע פחות או יותר הכל" על היקום של הארי פוטר. אולם, רולינג אמרה גם כי דמבלדור מתחרט על כך "שהוא תמיד היה צריך להיות זה שיודע, ושעליו היה מוטל נטל הידיעה. הוא היה מעדיף לא לדעת". כמנטור של הדמות הראשית הארי פוטר, "דמבלדור הוא אדם מאוד חכם, היודע שהארי צריך ללמוד שיעורים קשים מאוד על מנת להכינו למה שיקרה לו בהמשך חייו. הוא מאפשר להארי לעשות דברים שלא הרשה לאף תלמיד אחר, ולהתמודד עם דברים שדמבלדור היה מעדיף להגן עליו מפניהם". בראיון שנערך עמה ב-1999, ציינה רולינג כי היא דמיינה את דמבלדור "יותר כמו ג'ון גילגוד, אתה יודע, מבוגר למדי - והדור למדי".
כשנאמה בקרנגי הול בניו יורק ב-19 באוקטובר 2007, נשאלה רולינג האם דמבלדור מצא "אהבת אמת". היא השיבה שהיא תמיד חשבה על דמבלדור כהומוסקסואל, ושהוא היה מאוהב בחברו לשעבר גלרט גרינדלוולד; היא לא ציינה האם גרינדלוולד הכיר בכך במעשיו. לדבריה, האהבה הזו הייתה "הטרגדיה הגדולה" של דמבלדור. היא הסבירה זאת כמניע מאחורי נטייתו של דמבלדור לשלול את הרעיון של שלטון הקוסמים על המוגלגים מחוסרי הקסם: "הוא איבד לחלוטין את המצפן המוסרי שלו כאשר התאהב, ואני חושבת שבעקבות כך הוא איבד את האמון בשיקול הדעת שלו בעניינים כאלה, כך שהוא הפך לא-מיני. הוא ניהל חיי פרישות".

מגלמים

ריצ'רד האריס גילם את דמותו של דמבלדור בסרט הראשון ובסרט השני, והיה אמור להמשיך גם בסרטים הבאים. האריס ציין כי בהתחלה הוא סירב להצעה לשחק בסרטים, כיוון שידע כי בריאותו מתדרדרת. אולם, הוא הסכים להצעה לאחר שנכדתו איימה עליו כי לא תדבר איתו יותר אם לא ישחק את דמבלדור. האריס היה מעוניין לגלם את דמבלדור גם בסרט השלישי (שיצא לאקרנים ב-2004), ואף על פי שאובחן כחולה בלימפומת הודג'קין (סוג של מחלת הסרטן) הוא ביקש מהמפיק דייוויד היימן לא ללהק לתפקיד שחקן אחר. אולם, תוכניתו לא יצאה לפועל כיוון שנפטר ב-25 באוקטובר 2002, 9 ימים לפני יציאתו לאקרנים של הסרט השני.
התפקיד הוצע לסר איאן מק'קלן, אך הוא סירב ונימק זאת בכך שכבר גילם את דמותו של גנדאלף בסרטי שר הטבעות, ובכך שלדעתו אין זה ראוי להחליף את האריס לאחר שהשחקן המנוח מתח ביקורת על סגנון המשחק שלו. משפחתו של האריס תמכה בכך שחברו הקרוב פיטר או'טול יחליף אותו בתפקיד.
אולם, ארבעה חודשים לאחר מותו של האריס לוהק לתפקיד סר מייקל גמבון. הוא גילם את דמותו של דמבלדור בצורה שונה מזו של האריס, וחלק מהשורות נאמרו על ידו במבטא אירי, בנוסף לכך שהשלים את צילום הסצנות שלו בתוך שלושה שבועות. גמבון המשיך לשחק גם בשאר הסרטים.
בראיון מוקלט למהדורת ה-DVD של הסרט השני אמר התסריטאי סטיב קלובס כי לדעתו דמותו של דמבלדור היא המרתקת ביותר בשל החוכמה הרבה שלה, אך הוא חש כי "דמבלדור נושא נטל אפל עצום, הוא יודע סודות ואני חושב שהוא נושא על עצמו את עתיד עולם הקוסמים בדרכים רבות".
בסדרת הסרטים "חיות הפלא", החל מ"חיות הפלא: הפשעים של גרינדלוולד", דמבלדור מגולם על ידי השחקן ג'וד לאו.

מראה חיצוני

דמבלדור מתואר בספרים כקוסם טיפוסי; גבוה ורזה, בעל שיער כסוף ארוך שניתן לתחוב לתוך החגורה וזקן ארוך. עיניו של דמבלדור הן בצבע כחול. במהלך הלווייתה של אריאנה פרצה מריבה בין אלבוס לאחיו אברפורת', שהאשים אותו במות אחותם, פגע באגרופו באפו של אלבוס, שבר אותו ונתן לו את המראה העקום המתואר בספרים. דמבלדור מרכיב משקפי ירח. כמו כן, כשהיה צעיר יותר צבע שערו היה אדמוני. בספר הראשון הוא טען כי יש לו צלקת מעל ברכו השמאלית שצורתה דומה לזו של מפת הרכבת התחתית של לונדון. בדרך כלל הוא לובש גלימות קוסמים בצבע סגול ובמגוון צבעים ותבניות.

אישיות

לאורך כל הסדרה לא ייחס דמבלדור חשיבות כלשהי למושג "טוהר הדם", והאמין כי בחירותיו של אדם כלשהו הן אלה שמשקפות את טבעו האמיתי, ולא המוצא שלו. וולדמורט התייחס בבוז לתכונה זו של דמבלדור, ובסוף הספר הרביעי הוא אמר על כך "גיבור של פשוטי-העם, מגן הבוצדמים והמוגלגים". בניגוד לרוב הקוסמים בסדרה דמבלדור לא חשש לומר את שמו של וולדמורט, ובעימותים השונים ביניהם הוא קרא לו טום.
פעמים אחדות לאורך הסדרה ציינו דמויות שונות כי חולשתו הגדולה של דמבלדור היא אמונתו באנשים שלכאורה אסור היה לבטוח בהם, כגון סוורוס סנייפ, ואף מתווכחות על כך עמו. אולם, לקראת סוף הסדרה מתברר כי לדמבלדור היו סיבות שלא חשף לאמון שנתן בסנייפ, ופעל בצורה נכונה אף על פי שהדמויות השונות לא הבינו זאת. לפי רולינג "אף על פי שדמבלדור לא נראה פעיל במשך שישה ספרים, הוא למעשה דמות מקיאבלית. הוא משך בהרבה חוטים".
דמבלדור תואר כקוסם החזק והמבריק ביותר בסדרה, אך מנגד תואר גם כאדם אקסצנטרי; לדוגמה, בספר הראשון הוא אומר בסעודת פתיחת שנת הלימודים כי ברצונו לומר מילים אחדות, ולאחר הפסקה קצרה אומר "פטפוטים, בלבוש, קוקו, שפיץ". לעיתים קרובות הוא העיר הערות משעשעות, כולל בעימותים, היכולות לגרום לכעס ולחוסר ריכוז אצל יריביו ובכך להטות את הסיכויים לטובתו. הוא כמעט ואינו מביע חוסר סבלנות, ומדבר בנימוס רב גם לאויביו. תחביביו הבולטים הם כדורת ומוזיקה, אותה הוא כינה בספר הראשון "קסם גדול יותר מכל מה שאנחנו עושים כאן".
אולם, רולינג אמרה בראיון בשנת 2005 כי "מוח מבריק לא מגן עלייך מפני טעויות רגשיות, ואני חושבת שדמבלדור מדגים זאת בצורה טובה".

יכולות והישגים

דמבלדור הפגין יכולות קסם חזקות גם כשהיה צעיר. בתקופת לימודיו בהוגוורטס הוא היה ידוע כתלמיד המבריק ביותר שלמד שם, השיג ציונים גבוהים בבחינות השונות, זכה בפרסים רבים, ולדברי בוחנת בבחינות בגרות מטעם משרד הקסמים "עשה עם השרביט שלו דברים שלא ראיתי מימי". רולינג אמרה כי דמבלדור היה אוטודידקט, אף על פי ש"הייתה לו גישה למורים הטובים ביותר בהוגוורטס". דמבלדור מעולם לא הפגין סימנים של גאוותנות או יהירות, אך לאורך הסדרה היו פעמים אחדות שבהן הכיר בכך שהוא חכם באופן יוצא דופן ובעל כוחות קסם חזקים ביותר. בחלק מפגישותיו עם הארי במהלך הספר השישי הוא הודה כי עשה טעויות, והדגיש כי כיוון שהוא חכם יותר בהשוואה לקוסמים אחרים הטעויות שלו נוטות להיות יותר גדולות וקשות.
דמבלדור היה אחד הקוסמים המוכשרים בספרים בביצוע לחשים ללא אמירתם בקול, והיה ידוע בזכות עבודתו בתחום האלכימיה עם ניקולס פלאמל, שהיה היחיד שהצליח ליצור את אבן החכמים. הוא התפרסם גם בזכות גילוי 12 השימושים של דם דרקונים. צורת הפטרונוס של דמבלדור הייתה עוף חול, שהוא מוטיב ספרותי חשוב בספרים. דמבלדור פיתח שיטה לשליחת הודעות לאנשים אחרים באמצעות קסם הפטרונוס, ולימד את חברי מסדר עוף החול כיצד לבצע אותה.
בספרים השונים ניכר כי הנשק המועדף עליו הוא אש. במהלך הדו-קרב מול וולדמורט בספר החמישי הוא יוצר חבל עשוי מאש; הוא מפגין את יכולותיו הקסומות בפני טום רידל הצעיר, ועושה זאת באמצעות הצתת הארון של רידל; במערה שבה הוחבא התליון של סלית'רין הוא השתמש באש על מנת להדוף את החיז"לים, אם כי מקרה זה נחשב פחות כיוון שהם היו רגישים לאור ולחום. כמו כן, בספר החמישי סיפר האגריד כי דמבלדור הצליח ליצור אש נצחית על מנת לתת אותה כמתנה לענקים, ולשכנעם לא להצטרף לוולדמורט. דמבלדור רמז להארי בספר הראשון כי הוא מסוגל להפוך את עצמו לבלתי נראה גם ללא גלימת היעלמות, "אני לא צריך גלימה כדי שלא יראו אותי" וככל הנראה מדובר בקסם הנגזה חזק. תחומי מומחיות נוספים שלו הם ביאור הכרה (אמנות קסם בסדרה המאפשרת לבצע מעין קריאת מחשבות) והלטת הכרה (המאפשרת לחסום קריאת מחשבות), ושינויי צורה אותם לימד לפני שהתמנה למנהל. בהספד שנכתב עליו בתחילת הספר השביעי מסופר גם כי הוא היה מומחה ברקיחת שיקויים ובביצוע לחשים, וכן שמאמרים רבים פרי עטו התפרסמו בעיתונים הנחשבים ביותר המוזכרים בסדרה.

רכוש

משרדו של דמבלדור בהוגוורטס הכיל חפצים קסומים רבים. בין החפצים הללו ניתן למנות את ההגיגית, שהיא קערת אבן שבה ניתן לשמור זיכרונות בצורת נוזלית ולצפות בהם בכל רגע נתון. הארי גילה את הכלי הזה בספר הרביעי, ובשאר הסדרה שימשה ההגיגית להצגת פלשבקים. בתחילת הספר הראשון השתמש דמבלדור במכשיר בצורת מצית כסוף הקרוי "מעמעם", שהומצא על ידי דמבלדור, והוא המסוגל לשאוב אור מגופי תאורה ולשחררו. בספר השביעי מסופר כי המעמעם הוא גם מתקן התבייתות, וכי הוא נוצר על ידי דמבלדור, שהוריש אותו בצוואתו לרון ויזלי. דמבלדור הוא הבעלים והשליט של "שרביט הבכור" שהוא חפץ קסום רב עוצמה הידוע גם בכינויים "שרביט הגורל" ו"מטה המוות", וכאחד מאוצרות המוות. בניגוד לבעלים הקודמים של השרביט דמבלדור לא התפאר בכך שהוא מחזיק בו. יש לו גם עוף חול בשם פוקס בתור חיית מחמד. בסוף הספר הרביעי מסופר כי שתיים מנוצות הזנב של פוקס משמשות ליבות קסם עבור השרביטים של הארי ושל וולדמורט.

ביקורות

דמותו של דמבלדור הושוותה פעמים אחדות לארכיטיפ של איש זקן וחכם. הוא ממלא תפקיד דומה לזה של מרלין בספר The Sword in the Stone (טרנס וייט), בו מרלין לוקח תחת חסותו ילד ומלמד אותו קסמים בטירה. דמבלדור הושווה גם לגנדאלף מספרי שר הטבעות של טולקין.
מאמרים ודיונים רבים בנושא הארי פוטר עסקו גם בדמבלדור, בשל היותו אחת הדמויות הראשיות בספרים. מותו בסוף הספר השישי נדון בהרחבה על ידי המעריצים ומבקרי הספרות. מעריצים אחדים אף הקימו אתר בשם DumbledoreIsNotDead.com ("דמבלדור לא מת") שבו נעשה ניסיון לראות את אירועי הספר השישי באופן אחר ולספק טיעונים שהדמות לא באמת מתה. אולם, ב-2 באוגוסט 2006 אישרה רולינג כי דמבלדור אכן מת בסוף הספר, והתנצלה בפני האתר על שנאלצה לומר זאת.
חשיפת נטייתו המינית של דמבלדור עוררה דיונים רבים בקרב המבקרים. ביל אוריילי מפוקס ניוז נשאל האם היה זה חלק מה"אג'נדה ההומוסוקסואלית" של האינדוקטרינציה של הילדים, וכינה את רולינג פרובוקטורית בגלל שסיפרה לקוראים על כך שדמבלדור היה הומוסקסואל לאחר יציאתם לאור של הספרים, ואמר כי הבעיה האמיתית היא שרולינג לימדה "סובלנות" ו"שוויון בין הומוסקסואלים להטרוסקסואלים". זניט, שהיא סוכנות ידיעות המפיצה ידיעות הקשורות לכנסייה הקתולית, האשימה את רולינג בבגידה בקוראיה בכך שחשפה את הנטייה המינית של דמבלדור, וטענה כי רולינג היא האשה העשירה ביותר באנגליה בשל כך שבספרים שלה אין תעמולה פוליטית, חברתית או מוסרית.
איש הדת הנוצרי בריט קיוס אמר כי ההומוסקסואליות של דמבלדור "סייעה לנו להראות לאחרים מדוע אסור להכניס את הספרים הללו לכנסיות על מנת לתאר את הנצרות. בגלל שהתברר כי דמבלדור הוא הומוסקסואל, אני מצליח להעביר את המסר שלי" וכי רולינג "החדירה ערכים הנוגדים את המסר התנ"כי". רוברטה קומבס, נשיאת הקואליציה הנוצרית של אמריקה (Christian Coalition of America), טענה כי "זה מאוד מאכזב שהסופרת הייתה צריכה להפוך את אחת הדמויות להומוסקסואלית" וכי "זו לא דוגמה טובה לילדים שלנו, שבאמת אוהבים את הספרים ואת הסרטים. זה מעודד הומוסקסואליות".
מליסה אנלי, מנהלת אתר המעריצים The Leaky Cauldron, אמרה בהודעה לאסושייטד פרס "זה שג'ו רולינג הפכה את אחת הדמויות להומוסקסואלית יהיה צעד נפלא בדרך לסובלנות כלפי ההומוסקסואליות... באמצעות כינויו של מישהו כה מכובד, כה מוכשר וכה נחמד, כמישהו שהוא גם הומוסקסואל, היא מחזקת את הרעיון שנטייה מינית של אדם לא אמורה לגרום לו להתבייש בעצמו". מארק האריס מהמגזין Entertainment Weekly אמר כי "לדעתי בחירתה להפוך את דמותו האהובה של המורה והמנטור להומוסקסואל, בעולם שבו מורים הומוסקסואלים נרדפים, לא נעשתה בטעות".
בביקורות אחדות שהושמעו נגד רולינג נטען כי נטייתו המינית של דמבלדור אינה חלק מהקאנון. בעל הטור אדוארד רותסטיין מהניו יורק טיימס טען כי "ככל הנראה גברת רולינג חושבת על דמבלדור כהומו", אך "אין כל סיבה מדוע אף אחד אחר צריך". מנגד, מייק תומאס מהעיתון אורלנדו סנטינל כי במבט לאחור ניתן היה להסיק שדמבלדור הוא הומוסקסואל, וכי עובדה זו מסבירה בצורה טובה את ההתנהגות ומערכת היחסים שלו עם גרינדלוולד.