google/wiki40b huggingface dataset:
פיליפ פרוסט

ראשית דרכו וקריירה רפואית

פרוסט גדל בפילדלפיה, בן למשפחה יהודית מסורתית ולו שני אחים גדולים שלחמו במלחמת העולם השנייה. אביו היה בעל חנות נעליים מקומית. למד לתואר ראשון בספרות צרפתית באוניברסיטת פנסילבניה ובמהלך הלימודים, אותם סיים ב-1957, שהה שנה אחת באוניברסיטת פריז. 
הוא בעל תואר דוקטור לרפואה מקולג' אלברט איינשטיין לרפואה של ישיבה יוניברסיטי (1961). את הסטאז' עשה במרכז הרפואי מונטיפיורי בניו יורק ואת ההתמחות בבית החולים של אוניברסיטת פנסילבניה. בשנים 1963–1965 שירת כקצין בחיל הרפואה האמריקאי והוצב במכון הלאומי לסרטן במרילנד. את התמחותו השלים בבית החולים ג'קסון ממוריאל במיאמי. 
ב-1966 הצטרף לסגל בית הספר לרפואה של אוניברסיטת מיאמי. בשנים 1972 עד 1990 כיהן כמנהל מחלקת הדרמטולוגיה במרכז הרפואי "מאונט סיני"  שבמיאמי ביץ'. ב-1991 מונה לפרופסור קליני בתחום הדרמטולוגיה באוניברסיטת מיאמי.

פעילות עסקית

ב-1972 רכש עם שותף את חברת התרופות "קי" (Key Pharmaceuticals) והיה היו"ר שלה עד למכירתה ב-1986 תמורת 600 מיליון דולר, עסקה שהכניסה לו כ-100 מיליון דולר. 
ב-1987 הקים פרוסט עם שותפיו את חברת "איווקס", יצרנית תרופות גנריות ומוצרים וטרינריים. הוא שימש יו"ר ומנכ"ל החברה, הנפיק אותה בבורסה וב-2006 השלים את מכירתה ל"טבע" לפי שווי של כ-7.4 מיליארד דולר. לאחר הרכישה שימש כמשנה ליו"ר הדירקטוריון של "טבע" ובמרץ 2010 מונה ליו"ר החברה. ביוני 2014 הודיע על התפטרותו שנכנסה לתוקף בסוף שנת 2014. 
במקביל משמש פרוסט כיו"ר ומנכ"ל חברת הביופארמה אופקו הלת' (Opko) הנסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב, כיו"ר חברת הביוטכנולוגיה פרולור שנסחרת בבורסת AMEX ובתל אביב, יו"ר חברת Castle Brands, חברת משקאות אלכוהוליים הנסחרת ב-AMEX, ויו"ר חברת האחזקות והשירותים הפיננסים Ladenburg Thalmann. משקיע בחברות נוספות בישראל ובעולם. 
פרוסט הוא פילנתרופ, תורם למוזיאון האמנות באוניברסיטת פלורידה אינטרנשיונל שמאז 2003 נקרא על שמו ועל שם אשתו (The Patricia and Phillip Frost Art Museum), תרם 33 מיליון דולר לבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מיאמי שנקרא מ-2003 על שמו ועל שם אשתו (The Phillip and Patricia Frost School of Music), הוא חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת מיאמי, מכון המחקר TSRI והסמית'סוניאן. בנוסף הוא תורם למפלגה הדמוקרטית האמריקאית ותמך בקמפיין של ג'ון קרי ב‭2004-‬. הוא הצטרף ליוזמת ביל גייטס ווורן באפט והתחייב לתרום חצי מהונו לאחר מותו. הודות לתרומה ממשפחת פרוסט ב-2015 הושקה תוכנית מלגות פרוסט ישראל לסטודנטים ישראלים המעוניינים ללמוד לתארים מתקדמים במדעים באוניברסיטת אוקספורד.
בספטמבר 2018 הוועדה לניירות ערך ולבורסות הגישה נגד עשרה אנשים, ובהם פרוסט, כתב אישום, באשמת מניפולציה בשערי מניות במשך כחמש שנים.
אירליאבה

היסטוריה

האזכור הראשון של הכפר, תחת השם אורליאבה, הוא משנת 1417.
הכפר היה שייך לאימפריה האוסטרו-הונגרית עד להתפרקותה לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנים הראשונות שלאחר המלחמה האזור השתייך להונגריה וב-1920 עבר כמו יתר זקרפטיה לידי צ'כוסלובקיה. ב-1939 האזור סופח על ידי הונגריה אשר החזיקה בו עד לשלבי הסיום של מלחמת העולם השנייה, עת נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. לאחר המלחמה האזור עבר לשליטת ברית המועצות עד שב-1991 ברית המועצות התפרקה והאזור עבר לשליטת אוקראינה.
מרטין הייז

חייו

הייז נולד ברובע וולת'אם פורסט שבלונדון, ולפני שהצטרף לארסנל ביוני 1982 הוא שיחק בקבוצות נוער אחדות באסקס. הוא נחשב לשחקן התקפה מוכשר, שהיה יכול לשחק במרכז ההתקפה או בצד שמאל שלה, והפגין יכולת טובה בקבוצת הנוער ובקבוצת המילואים של ארסנל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בסגל הבכיר במשחק מול אוקספורד יונייטד ב-16 בנובמבר 1985. באותה עונה הוא השתתף ב-13 משחקים, בעיקר כמחליפו של גרהאם ריקס, והבקיע שלושה שערים.
הייז זכה לדקות משחק רבות יותר ככל שריקס הלך ונעשה מבוגר, ובעונת 1986/1987 הוא היה מלך השערים של ארסנל עם 24 שערים (12 מתוכם בפנדלים); הוא היה חלק מההרכב של ארסנל שגבר על ליברפול בגמר גביע הליגה באותה שנה. אולם, הוא לא המשיך ביכולתו הטובה בעונה שלאחר מכן, והבקיע בה רק שלושה שערים שאחד מתוכם היה השער הראשון בגמר גביע הליגה מול לוטון טאון.
מעמדו של הייז החל להתדרדר, ולמרות שהשתתף ב-17 משחקים בעונת 1988/1989, 14 מתוכם היו כמחליפו של בריאן מרווד שזה עתה הגיע לארסנל וזכה למקום קבוע בצד השמאלי של חוליית ההתקפה. מספר המשחקים הזה היה מספיק על מנת לזכותו במדליה המוענקת לשחקני המועדון שזכה באליפות.
הוא לא הצליח לזכות בחזרה במקום בהרכב, בין השאר בזכות הדומיננטיות של אלן סמית' ופול מרסון. ב-1990, הוא עזב את ארסנל לטובת סלטיק תמורת 650,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-132 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 34 שערים. הוא השתתף גם במספר משחקים במדי הנבחרת עד גיל 21, אך מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה הבוגרת.
הוא השתתף ב-7 משחקים בלבד בסלטיק, ולא הצליח לזכות במקום קבוע בהרכב. לאחר תקופת השאלה קצרה בווימבלדון הוא הצטרף לסוונסי סיטי ב-1993, וכבר באותה שנה סייע למועדונו החדש להעפיל למשחקי הפלייאוף של הליגה השנייה. שנה אחת לאחר מכן הוא זכה עם סוונסי בפרס הפוטבול ליג. כשעזב את סוונסי הוא הצטרף לקליפטונוויל (כיום בליגת העל של צפון אירלנד), ושיחק שם במשך שנה אחת. 
בין 1997 ל-2003 הוא שיחק במועדונים החובבניים דובר אתלטיק, קראולי טאון, רומפורד, פרפליט ובישופ סטרוטפורד; הוא התמנה לתפקיד המאמן של סטורטפורד ב-1999, ונותר בתפקידו עד לסיום חוזהו ב-24 בנובמבר 2008.
ב-24 בפברואר 2009 הוא התמנה לתפקיד המאמן של וינגייט אנד פינצ'לי מהחטיבה הצפונית הראשונה של ליגת איסטמיאן החובבנית.
מרטין הייז הוא אחיו של החלוץ פול הייז, המשחק בסקנת'ורפ יונייטד.
סוזן ווייציצקי

ביוגרפיה

ווייציצקי היא בתם של אסתר ווייציצקי, מחנכת יהודיה ממוצא רוסי, וסטנלי ווייציצקי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת סטנפורד ממוצא פולני אמריקאי.
ווייציצקי גדלה בקמפוס של אוניברסיטת סטנפורד ולמדה בבית הספר גאן בפאלו אלטו שבקליפורניה, בו הייתה כותבת בעיתון בית הספר.
ווייציצקי למדה היסטוריה וספרות באוניברסיטת הרווארד וסיימה בהצטיינות בשנת 1990, היא תכננה להמשיך בלימודי כלכלה אך שינתה את תוכניותיה כאשר גילתה את העולם הטכנולוגי.
בנוסף יש לה תואר בכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז ובשנת 1998 קיבלה תואר שני במנהל עסקים מבית הספר אנדרסון למנהלים השייך לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס המדורג 11 בארצות הברית.

קריירה

ווייציצקי עבדה כמשווקת בחברת אינטל.
עם הקמת חברת גוגל בספטמבר 1998, שכרו מייסדי החברה, לארי פייג' וסרגיי ברין משרד במוסך של משפחת ווייציצקי במנלו פארק, ובשנת 1999 הפכה ווייציצקי למנהלת השיווק הראשונה של חברת גוגל, שם עבדה על תוכניות השיווק הראשונות של החברה וכן על שרבוטי גוגל דודל הראשונים.

חיים אישיים

יש לה שתי אחיות, ז'נט ווייציצקי, ואן ווייציצקי מייסדת חברת 23andMe.
בן זוגה הוא דניס טרופר, ויש להם חמישה ילדים.
אלכסנדר בלייב

קורות חיים

בלייב נולד בעיר סמולנסק, במשפחתו של כומר. בשנת 1895 החל ללמוד באקדמיה דתית. עם סיומה לא החל בקריירה דתית, והעדיף ללמוד משפטים ובו-זמנית לקח קורסים בקונסרבטוריון למוזיקה, עבד בתיאטרון וכתב מאמרים. הפרקטיקה המשפטית איפשרה לו לצאת לסיורים לאירופה ולאחר שנת 1914 הוא עזב אותה בכלל והתמסר לספרות ותיאטרון. בסביבות שנת 1920 הוא חלה קשה והבריא רק לאחר מספר שנים. עם הבראתו הוא היה יועץ משפטי במשרד החינוך, לאחר מכן ספרן, מחנך בפנימייה של ילדים ואפילו מפקח במשטרה. עיסוקיו המגוונים העשירו את ידיעותיו, ידיעות ששימשו אותו בכתיבת ספריו. 
בסוף שנות ה-20 הוא עבר למוסקבה וכתב לשני עיתונים במקביל לכתיבת ספרים. בשנת 1929 עבר ללנינגרד ומשם, בשנת 1931, לעיר הקרובה פושקין. במהלך שנת 1941 נכבשה העיירה על ידי הנאצים, ובחורף 1942 הוא נפטר מרעב.

עבודתו הספרותית

בין השנים 1925–1930 הוא פרסם יותר מארבעים יצירות מדע בדיוני, בהן רומנים, נובלות וסיפורים. הוא חיבר גם תסכיתים לרדיו, תסריט, דרמה וסיפורי הרפתקאות.
פורד קוואדריסייקל

היסטוריה

נסיעת המבחן של דגם ה"פורד קוואדריסייקל" נערכה ב-4 ביוני 1896.
"הנרי פורד" מכר את "פורד קוואדריסייקל" הראשון שייצר, בשנת 1896 תמורת 200 דולר. בשנת 1904 רכש פורד חזרה את הדגם תמורת 65 דולר.
דגם ה"פורד קוואדריסייקל" היה הרכב השני שיוצר בדטרויט.
בעקבות הצלחת דגם, ה"פורד קוואדריסייקל" ייסד הנרי פורד בשנת 1903 את חברת פורד.
בירה אלכסנדר

היסטוריה

מבשלת אלכסנדר הוקמה בשנת 2008 בפארק תעשיות עמק חפר ליד נחל אלכסנדר. מקים המבשלה הוא אורי שגיא, בעברו מפקד טייסת אפאצ'י בחיל האוויר, שלאחר בישול בירה בביתו החליט להפוך את התחביב למקצוע. בשנת 2008 למד טכנולוגיית ייצור בירה ב-Siebel Institute of Technology. הוא חבר לאביאם סלע, טייס ותיק בחיל האויר, וארי ויורם ירזין, מבכירי המסעדנים בארץ, ובשנת 2010 הקימו את המבשלה. בשנת 2014 הצטרף שלמה ינאי למשקיעים במבשלה, כשרכש 10% מהבעלות עליה.
בשנת 2014 זכתה הבירה בתחרות הבירות העולמית "World Beer Cup 2014" במקום הראשון בקטגוריית "Robust Porter".
המבשלה קרויה על שם נחל אלכסנדר, העובר בעמק חפר, מקום מושבה של המבשלה. הצבים הגדלים בנחל מופיעים בסמליל של המבשלה.
הספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם ריצ'רד ניקסון

היסטוריה

לאחר פרשת ווטרגייט והתפטרותו המביכה של ריצ'רד ניקסון, העדיף ניקסון שלא לשמר את מורשתו. הוא הורה להשמיד את כל החומרים מנשיאותו בשנת 1979 או בשנת מותו, אך לבסוף החליט הקונגרס של ארצות הברית לבטל את החלטתו של ניקסון ולשמר רק חלק מתוך החומרים של הנשיא. הניירות והמזכרות של ניקסון מתקופתו בתוך הבית הלבן שמורים אצל קרן פרטית על שמו של ניקסון.

הספרייה

הספרייה המקורית נחנכה ב-19 ביולי 1990. ניקסון ורעייתו, פט ניקסון נכחו בחניכה. כמו כן גם הנשיא המהכהן דאז ג'ורג' הרברט ווקר בוש ורעייתו ברברה בוש, והנשיאים לשעבר ג'רלד פורד ורונלד רייגן ורעיותיהם בטי פורד וננסי רייגן נכחו בחניכה. הקהל בעת החניכה כלל 50,00 אנשים ומוזמנים שחגגו את פתיחת המקום.

המוזיאון

המוזיאון מציג את חייו ואת הקריירה הציבורית של ניקסון כסגן נשיא ארצות הברית בתקופתו של דווייט אייזנהאואר, כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית ובסנאט של ארצות הברית וכנשיא ארצות הברית. המוזיאון בנוי בהשראת בית ילדותו של ניקסון, שאותו בנה אביו של ניקסון, פרנק. המתחם במוזיאון כולל השכרת חדר לאירועים וכנסים שונים למפלגה הרפובליקנית ולשאר תושבי ארצות הברית. 
במוזיאון ניתן לראות צילומים, מתנות ומזכרות מקוריות של ניקסון. גם המכונית הנשיאותית בעת תקופתו של ניקסון נמצאת במוזיאון, וכן גם בגדים שלבש ניקסון כנשיא ארצות הברית. גם המסוק הנשיאותי הרשמי "מלך הים" בעת תקופתו של ניקסון נמצא במקום.
ל' סוברמניאם

ביוגרפיה

לקשימינריאנה סוברמניאם נולד במשפחה של מוזיקאים טמילים. אביו ו. סוברמניאם היה מוזיקאי ידוע, כנר, זמר ופדגוג, נציג המוזיקה המסורתית הקרנטית מדרום הודו. אמו סיטלקשמי הייתה מנגנת בווינה, כלי לאומי של תושבי האזור. גם שני אחים של לקשימינריאנה, ואידיאנטהן ושנקר - הם כנרים.
ל' סוברמניאם גדל בסרי לנקה, בג'פנה, בה לימד אביו במכללה המקומית למוזיקה. לקשימינריאנה למד לנגן בכינור מילדותו אך בנעוריו נרשם ללימודי רפואה במכללה לרפואה במדרס. אחרי שסיים עם תואר של רופא, לא עבד במקצוע זה והקדיש את עצמו לעיסוק במוזיקה בלבד. סיים מאוחר יותר תואר שני במוזיקה קלאסית מערבית במכון לאמנויות בקליפורניה.

פעילותו המוזיקלית

ל' סוברמניאם הקליט מעל 150 דיסקים, לרבות הקלטות משותפות עם מוזיקאים ידועים בעולם, כמו יהודי מנוחין, סטפן גרפלי, רוג'יירו ריצ'י, כמו כן לארי קורייל, סטנלי קלארק, הרבי הנקוק, טוני ויליאמס, קרסטן פוגל ומוזיקאי פיוז'ן אחרים, עם מיינרד פרגוסון, יוברט לוס, באד שאנק וכו'.
הוא הלחין קונצ'רטו לכינור, סימפוניות (למשל "הסימפוניה הגלובלית") וקטעי מוזיקה קרנטית.
ה"פנטזיה בנושא שיר ודי" בוצעה על ידי הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של זובין מהטה.
יצירתו "טובולנס" נוגנה על ידי תזמורת סוויס רומאנד והקונצ'רטו לשני כנורות בוצע על ידי הפילהרמונית של אוסלו.
ל. סוברמניאם הלחין גם מוזיקה לקולנוע כמו הפסקול לסרטים "סלאם בומביי" ו"מיסיסיפי מסאלה". הופיע ככנר הסולן בסרטו של ברטולוצ'י,"בודהה הקטן" וגם בסרט "קוטון מרי".
הוא כתב גם ספרים על המוזיקה הקרנטית.
קיפודן חרטומני מערבי

תיאור ותפוצה

קיפודן הנמלים החרטומני חי בגינאה החדשה, בגבהים של בין 1,300 עד 4,000 מטרים מעל לגובה פני הים. הוא נפוץ מהמישורים הדרומיים עד לחוף הצפוני של גינאה החדשה. הוא חי בעיקר באזורי הטונדרה ההררית וביערות הרריים. בשונה מקיפודן הנמלים האוסטרלי, שניזון מנמלים, קיפודן הנמלים החרטומני ניזון משלשולים. קיפודן הנמלים החרטומני גם גדול יותר מקיפודן הנמלים האוסטרלי, ומגיע למשקל של כ-16.5 ק"ג. גם החרטום ארוך יותר, ומתעקל כלפי מטה. נוסף לכך, כמעט שלא ניתן להבחין בקוצים מבין פרוותו הארוכה של הקיפודן. הוא נבדל משאר המינים בסוג קיפודן חרטומני במספר הציפורניים שברגליו: שלוש ציפורניים (לעיתים רחוקות ארבע). הוא המין הגדול ביותר במשפחה.

אנטומיה

קיפודן הנמלים החרטומני נמצא בסדרת בעלי הביב, שהמינים בה נבדלים משאר היונקים ביכולתם להטיל ביצים. למרות זאת, הם חולקים עם היונקים מאפיין חשוב משותף: הם מניקים את צאצאיהם בחלב. לקיפודן הנמלים החרטומני יש יכולת נדירה בקרב היונקים היבשתיים לחישה חשמלית, רק ארבעה מקרובי משפחתו המהווים את סדרת בעלי הביב כולה מחזיקים ביכולת זו.

מצב שימור

קיפודן הנמלים החרטומני רשום כמין בסכנת הכחדה חמורה (מצב CR) על ידי ארגון IUCN, מכיוון שפעילות אנושית כמו ציד, אכלוס וכריתת יערות פגעו במספר הפרטים ממין זה ובתחום התפוצה שלו. בשרו של קיפודן הנמלים החרטומני נחשב למעדן, ולמרות שציד מסחרי נאסר על ידי חוק, ציד מסורתי הותר.
בינואר 2013, משלחת מצאה אוכלוסייה של קיפודן הנמלים החרטומני בהרי Foja, שנמצאים במחוז פפואה, אינדונזיה. לפי מחקר נוסף, ניתן להוכיח שאוכלוסייה של קיפודן הנמלים החרטומני הייתה קיימת גם בצפון-מערב אוסטרליה, לפחות עד תחילת המאה ה-20.
ליסה האניגן

ילדות ונעורים

האניגן נולדה בדבלין, גדלה בקילקלון (Kilcloon), מחוז מית', אירלנד. למדה בתיכון בבית ספר נוצרי פרוטסטנטי ולאחר מכן למדה אמנות בטריניטי קולג'.

קריירה

בזמן לימודיה בקולג', בשנת 2001, הלכה האניגן להופעה בדבלין ופגשה את דמיאן רייס, אשר הפציר בה לשיר באלבומו "O" אשר יצא לאור ב-2002, ובאלבומיו הבאים לאחר מכן. ליסה חברה לרייס ולהקתו לסיבובי הופעות כזמרת, ולעיתים אף ניגנה בגיטרה חשמלית, בס ותופים.
ב-2007 חזרה לדבלין והחלה בקריירת סולו, הקימה להקה בשם רביעיית דייזי אוקל (The Daisy Okell Quartet), והשתתפה בהקלטות של מיק כריסטופר, The Frames ושל הרבי הנקוק.
ממחה

מַמְחֶה, או בשמו המוכר יותר, בְּלֶנְדֶּר, הוא מכשיר מטבח חשמלי המשמש לריסוק מזון והפיכתו למחית או לערבול מהיר של מוצרי מזון נוזליים.
נהוג בטעות לקרוא למכשיר "מערבל" עקב תרגום מילולי של הפועל Blend באנגלית.

מבנה הממחה ודרך פעולתו

הממחה מורכב ממכל העשוי פלסטיק קשיח, נירוסטה או זכוכית המורכב על בסיס יציב המכיל מנוע אליו מחוברים להבים מסתובבים. בראש המכל מורכב מכסה שמונע מהמזון להיות מועף החוצה תוך כדי ריסוק.
המזון מוכנס למכל לאחר שהורכב על הבסיס ובלחיצת כפתור מתחילים הלהבים להסתובב במהירות ולרסק את המזון תוך ניצול כוח המשיכה המופעל על המזון והכוח הצנטריפוגלי של סיבוב הלהבים. ברוב הממחים המודרניים קיים התקן בטיחות המונע מהממחה לפעול אם לא הורכב כראוי. חלקם מצוידים בברז מובנה למזיגת המזון המרוסק לכוסות ולפעמים גם במוט ערבול העוזר לדחוס את המזון לעבר הלהבים ומעוצב כך שלא יוכל לעולם לפגוע בלהבים עצמם.
בממחים בעלי הספק חשמלי נמוך יש צורך להוסיף מעט נוזלים למזון שבמכל על מנת שהממחה יפעל כראוי. לרבים מהם מצורפת אזהרה לגבי משך הזמן המרבי להפעלה רצופה, כדי למנוע פגיעה במנוע. יש ביניהם אף ממחים שזמן פעולתם הרצוף מוגבל ל-30 שניות.

הממחה הידני

הממחה הידני מורכב מגליל פלסטיק שקצהו האחד מחובר לתקע, והוא מעוצב כך שניתן יהיה להחזיקו בנוחות בכף היד. על גבי הגליל נמצא כפתור ההפעלה שעליו לוחצים בעזרת האגודל. בחלקו האמצעי נמצא מנוע המפעיל את הלהבים שמחופים בדפנות פלסטיק בקצהו התחתון של הגליל. לממחה הידני אין מכל משלו אך ניתן להשקיעו במזון ולהפעילו כך שירסק את המזון ובמקביל יפעיל עליו כוח צנטריפוגלי. פשטות העבודה היא יתרונו הבולט של הממחה הידני אך חסרונו הוא הספק חשמלי נמוך בהרבה מזה של הממחה הרגיל.

היסטוריה

הממחה הומצא על ידי סטיבן פולבסקי ב-1922 ובשנת 1946 מכר את חברתו לחברת אוסטר, יצרנית ציוד מספרות שנמכרה ב-1960 לחברת סנבים (Sunbeam).
בשנת 1937 המציא פרד אוסיוס סוג נוסף של ממחה תעשייתי ופנה לעזרתו של המוזיקאי פרד וארינג, שהסכים לממן את המוצר והחל לייצר אותו מסחרית בשנת 1937. מכשיר זה תרם רבות לפופולריות של משקאות השייק בארצות הברית.
בצלאל מכליס

ביוגרפיה

את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים, פרש מצה"ל כקצין, למד הנדסת מכונות ומחשבים בטכניון ומנהל עסקים.
ב-1991 הצטרף לאלביט מערכות וכיהן בה בתפקידי ניהול במחלקות שונות. מאז 2004 כיהן כמנכ"ל חטיבת היבשה והתקשוב וכסגן נשיא מטה החברה.
ב-2012 נבחר להחליף את יוסי אקרמן כנשיא ומנכ"ל אלביט, ונכנס לתפקידו זה ב-2013. בשנת 2015 הוביל את הקמת חברת הבת "סייברביט", לריכוז פעילותה של אלביט בתחום תעשיית הסייבר, ובהמשך לכך רכישת חטיבת הסייבר של נייס מערכות תמורת 158 מיליון דולר. בשנת 2018 הוביל את רכישת תעש מערכות (לשעבר התעשייה הצבאית) תמורת 1.8 מיליארד ש"ח. בשנת 2019 הוביל את רכישת חטיבת ראיית הלילה של חברת "האריס"  האמריקאית תמורת 350 מיליון דולר.
משמש דירקטור בחברות בנות של "אלביט מערכות": אל-אופ, אלביט מערכות יבשה, אלישרא ותעש מערכות.
אנדראס פריירה

קריירת קבוצות

בגיל 9 פריירה נרשם לקבוצת הילדים של פ.ס.וו איינדהובן בה הספיק לשחק 6 עונות. ב-2011 פריירה נקנה על ידי קבוצת האקדמיה של מנצ'סטר יונייטד.
בשתי העונות הראשונות של פריירה במנצ'סטר יונייטד הוא פתח רק 13 פעמים והבקיע גול אחד מבעיטה חופשית בגביע הליגה בניצחון 0–3 על איפסוויץ' טאון.
בשתי העונות הבאות, הוא הושאל לקבוצות מהליגה הספרדית: גרנדה וולנסיה.

קריירת נבחרות

פריירה נולד בבלגיה לאבא ברזילאי ואמא גרמניה, לפריירה הייתה את האופציה לבחור בין נבחרת בלגיה לנבחרת ברזיל והוא בחר תחילה בנבחרת הנוער הבלגית. הוא שיחק בנבחרות הנוער של בלגיה עד 2013 ועבר לנבחרת ברזיל עד גיל 20. ב-17 באוגוסט 2018 פריירה ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת ברזיל הבוגרת נגד ארצות הברית.
שמעון נתן נטע בידרמן (השני)

תולדותיו

נולד לרבי משה מרדכי בידרמן, האדמו"ר מלעלוב בארץ ישראל. התגורר בבני ברק, בצפת, בקראון הייטס ובבורו פארק. למד בצעירותו בישיבות תומכי תמימים וחידושי הרי"ם בתל אביב. נישא לבתו של הרב שלמה פריינד, נכדו של הרב סנדר פריינד "הרב מבאכטא". לאחר פטירת אביו הוכתר לאדמו"ר מקרלין-לעלוב. בשל המחלוקת עם חסידות קרלין החליט לאחר תקופה שלא לשמש כאדמו"ר של חסידי קרלין, אלא של חסידי לעלוב בלבד. 
התפרסם בעולם כפועל ישועות ורבים שאלו בעצתו וביקשו את ברכתו.
בית מדרשו המרכזי היה בבני ברק, בסוף ימיו התגורר בצפת, כשהוא שב לקראת חודש תשרי ולזמנים מרכזיים אחרים לבני ברק.
פעל רבות להעלות את המודעות על האיסור לדבר בתפילה. 
בליל יום הכיפורים ה'תש"ע לאחר תפילת ערבית נכנס לחדרו שם נפטר בהפתעה מוחלטת. במוצאי יום הכיפורים נקבר במעמד רבבות בבית העלמין הר הזיתים.
הדפיס את ספר הר בשן על רמב"ם הלכות תרומות לאחר פטירתו נדפס ממנו ספר הר בשן על הש"ס.
הותיר אחריו שלושה בנים ושש בנות. לאחר פטירתו הוכתרו שלושת בניו לאדמו"רים.
לקראת יום כיפור ה'תש"פ יצא לאור ספרו של יאיר וינשטוק 'הרבי הקדוש מלעלוב'
לואיס פרנקל

ביוגרפיה

פרנקל נולדה בלונג איילנד שבניו יורק. ב-1970 סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת בוסטון, בתקופת לימודיה היא הייתה פעילה פוליטית והשתתפה במחאה נגד מלחמת וייטנאם. ב-1973 סיימה תואר JD במשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. בתום לימודיה עברה לוסט פאלם ביץ' שבפלורידה, היא עבדה כעוזרת בפרקליטות הציבורית ולאחר מכן הייתה שותפה במשרד עורכי דין. הייתה חברה בתנועות פמיניסטיות, ונטלה חלק במאבק למען זכויות אסירים וחולי איידס.
ב-1986 זכתה לראשונה בבחירות לבית הנבחרים של פלורידה, ב-1992 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית אך לא נבחרה. שנתיים מאוחר יותר זכתה שוב בבחירות לבית הנבחרים של פלורידה וכיהנה עד 2002. במהלך כהונתה הייתה לאישה הראשונה שנבחרה למנהיגת סיעת המיעוט בבית הנבחרים. ב-2003 נבחרה לראשות עיריית וסט פאלם ביץ' וכיהנה תפקיד עד 2011. במהלך כהונתה פעלה להרחיב את התעשייה הימית בעיר ולהתחדשות מרכז העסקים.
ב-2012 נבחרה לנציגת מחוז 22 של פלורידה בבית הנבחרים של ארצות הברית ברוב של 54.6%. ב-2014 זכתה בבחירות לכהונה נוספת ברוב של 58%, ב-2016 ברוב של כ-63% וב-2018 נבחרה לתקופת כהונה רביעית מטעם מחוז ה-21. היא חברה בוועדת החוץ של בית הנבחרים וכן בוועדת התחבורה והתשתיות.
פרנקל גרושה, אם לבן ששירת כקצין מארינס במלחמת אפגניסטן. היא יהודיה.
דודי שמחה

עלילה

כבר בראשית כתיבתו לילדים יצר ע. הלל את הדמות הבדיונית "דודי שמחה", גיבור ששב והופיע בעלילות רבות בספריו לאורך השנים. סיפורי הדוד שמחה כתובים בחרוזים ומתארים אותו כאדם מבולבל ומוזר מעט, האהוב על אחיינו משום שאינו נוהג ככל המבוגרים, אלא משתטה ומשתובב כילד. הילד גר בבניין בה גר גם דודו, והוא מתאר את הדוד על מגרעותיו ומעלותיו. הדוד והילד משחקים משחקים, מטפלים בחיות ויוצאים לטיולים.
הלל תיאר אותו כ"מין דוד שמח שאינו משתבץ בחיים הרגילים, אבל הוא שנותן להם טעם". סיפורי הדוד שמחה זכו למספר עיבודים בתיאטרון.
"ולא רק אנחנו - 

כולם,

כל רחוב שמגר

שמחים

כשהדוד שמחה שר!"
"וכשאומרים לדודי: אתה קצת מבולבל

מסביר שמחה לאמור: 

זה כנראה בגלל שהסבתא שלי בצל"
"אולם אימי קצת נאנחת, 

דומם לוחשת היא ושחה: 

שמחה, שמחה, דודי מדוד,

רק שלא תביא לנו עוד!"
ב-1966 יצא תקליטון "הדוד שמחה", ובו 5 סיפורים קצרים בקריינות של שמוליק סגל, בהוצאת CBS.
ב-1977 הפיקו טדי יזמות והפקות מופע וגם תקליט בשם "דודי שמחה" ובהם נכללו מיטב יצירותיהם של סופרים ומשוררים ישראלים כגון :ע. הלל, חיים נחמן ביאליק, לוין קיפניס, לאה נאור ודן פגיס. בכיכובם של: נירה עדי, אריאל פורמן, יונית שוהם ואלי חכמון.
ב-1992 יצאה קלטת וידאו של דודי שמחה בכיכובם של ג'וליאן שגרן בתפקיד הדוד שמחה, רולנדה שגרן בתפקיד המספרת ובתפקיד אם הילד, אחותו של שמחה, ואדם הירש בתפקיד הילד עצמו. כשהקלטת מלווה בשירים בביצועו של גיא מרוז.
כימים אחדים

עלילה

הרומן מספר על אהבתם של שלושה גברים לאישה אחת, יהודית, אימו של מספר הסיפור, זיידה. מקום ההתרחשות הוא כפר קטן בעמק יזרעאל, טרם הקמת המדינה ובמהלך שנותיה הראשונות. העלילה מתפרסת על פני כשלושים שנים, משנות העשרים ועד שנות החמישים.
עלילת הספר אינה בנויה בסדר כרונולוגי אלא נעה בין העבר להווה כל הזמן, מה שיוצר פערי מידע הנפערים ומתמלאים תמידית, כך שהעלילה נחשפת לקורא בכל פעם ברבדים שונים ומתפתחת תמיד. כמו בספריו הקודמים, מאיר שלו מתחיל את סיפוריו ברמזים ומותיר את קוראיו עם סימני שאלה, שאותם הוא פותר לאט לאט לאורך השנים והסיפור. עם שינויי הזמן כך משתנה גם זווית ההסתכלות של הקורא ושל המספר גם יחד.
הדמויות המרכזיות הן:
יהודית - גיבורת הסיפור.
זיידה (סבא באיידיש) בנה - מספר הסיפור.
אוהביה משה רבינוביץ - איכר אלמן, כביר כוח ושתקן; גלוברמן - סוחר בקר גס רוח ויעקב שיינפלד - מומחה לבישול, תפירה, חיזור וריקוד שהקדיש את חייו ליהודית.
סביב הדמויות המרכזיות ישנן דמויות משניות, סיפורים קטנים ואנקדוטות למיניהן. הסופר יוצר עולם חם ואנושי תוך כדי כתיבה קלילה, מלאת הומור וחכמת חיים.

תרגומי הספר

הספר תורגם לאנגלית בידי ברברה הרשב. בשמו של הספר חלו שינויים והוא יצא לאור תחת שני שמות שונים באנגלית - "ארבע ארוחות" שם המתאר את המוטיב המרכזי שמקדם את העלילה בספר וכן "אהבותיה של יהודית" על שם אמו של גיבור הסיפור ואחת מן הדמויות המרכזיות של הספר. 
הספר תורגם לשפות אנגלית, גרמנית, הולנדית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, פורטוגזית, יוונית,  נורווגית, טורקית, סלובקית, הונגרית, בולגרית ורוסית.

עיבודים לספר

הספר הופק כמחזה בידי תיאטרון מיקרו הירושלמי. המנהלת האומנותית של התיאטרון, אירינה גורליק עיבדה וביימה את המחזה על פי הספר.
קובץ INI

קובץ INI הוא פורמט קובץ המהווה את התקן הרשמי לקובצי הגדרות, בפלטפורמות ותוכנות מסוימות. קובץ ה-INI מורכב ממבנה בסיסי המורכב מ"סעיפים" ו"מאפיינים".
מ-MS-DOS ומערכות החלונות מבוססות ה-16 ביטים ומעלה, עד חלונות ME ו-2000, קובצי ה-INI שימשו כמנגנון המרכזי להגדרת מערכות הפעלה, ותכונות של יישומים מותקנים, כמו גופנים, מנהלי התקנים, הוספת קובצי הפעלה לתוכניות על שולחן העבודה, והפעלת תוכניות נדרשות בזמן עליית מערכת ההפעלה. קובצי INI גם משמשים תוכניות באופן כללי לאכסון הגדרות ייחודיות להם.
בחלונות NT, מיקרוסופט קידמה את ה-Registry, והרחיקה את המפתחים משימוש בקובצי ה-INI. מגרסה זו, כל הגרסאות הבאות השתמשו אף הם ברישום להגדרות מערכתיות, ויישומים שנבנו על שלד התוכנה .NET משתמשים בקובצי הגדרה מיוחדים הכתובים ב-XML.
על אף השינויים שנעשו במרוצת השנים באופן הרישום, ניתן עדיין להשתמש בקבצים אלו בחלונות.
השם קובץ INI מגיע מסיומת קובץ נפוצה .INI המהווה קיצור של המילה האנגלית "initialization" שמשמעותה אתחול. סיומות קובצי אתחול נוספות הן .CFG, ‏.conf ו- .TXT (במיוחד מופעים של הקובץ 'config.txt').
לינוקס ויוניקס משתמשות גם הן באותו פורמט קובץ.
ג'ון וודוויין

ביוגרפיה

וודוויין נולד בסאות' שילדס שבמחוז דרהאם באנגליה, בנם של רוז וג'ון וודוויין. הוא התחנך בבית הספר לורד ויליאמס בעיר ת'יים באוקספורדשייר ולמד משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.

חיים אישיים

ג'ון וודוויין נשוי לשחקנית לין פארלי. לפני כן היה נשוי להייזל רייט, ונולדו להם שתי בנות, אמה וודוויין והשחקנית מרי וודוויין.
ב-11 במאי 2012 התמוטט וודוויין מחוץ לבמה בתיאטרון גראנד בלידס, כשהופיע במחזמר "קרוסל", זמן קצר אחרי הופעתו. הוא נלקח לבית חולים, והחלים באופן מלא. בנובמבר 2013 הופיע בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "הברן".
לודוויג הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ

ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-1 בינואר 1424, ללודוויג מפפאלץ ולמתילדה מסבויה, בתם של אמדאו, נסיך אכאיה וקתרין מז'נבה. בעת מסעו של אביו באיטליה בשנת 1401, ניהל לודוויג את ענייני הנסיכות.
בשנת 1436 מת אביו לודוויג השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין שלט בשמו כעוצר דודו אוטו הראשון, רוזן פפאלץ-מוסבאך עד לשנת 1442. בשנת 1444 הגן לודוויג על הקיסרות, מפני התקפות הארמניאקים.
בשנת 1445 התחתן לודוויג עם מרגריטה מסבויה, בתם של אמדאו השמיני, דוכס סבויה ומארי מבורגונדי, דוכסית סבויה, ואלמנתו של לואיג'י השלישי, מלך נאפולי, ממנה נולד לו בן אחד - פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ.
ב-13 באוגוסט 1449 מת לודוויג בוורמס, ואחיו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ עלה לשלטון במקומו, בתחילה כעוצר לבנו פיליפ, אולם עד מהרה נטל את השלטון לעצמו.