google/wiki40b huggingface dataset:
באדן-באדן

היסטוריה

העיר קיימת כ-2,100 שנה.
המעיינות החמים של באדן באדן היו ידועים כבר לרומאים אשר הקימו שם מרחצאות.
בימי הביניים שם העיר היה באדן בלבד. בשנת 1931 ניתן לעיירה השם הכפול באופן רשמי (קיצור של באדן בבאדן כלומר, באדן במדינת באדן). בשתי מלחמות העולם העיר נותרה ללא פגע. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה באדן באדן למפקדת הכוחות הצרפתיים בגרמניה.

יהדות העיר

בעבר התקיימה בבאדן-באדן קהילה יהודית (בת 260 יהודים בקירוב) שהייתה מעורבת בפעילות העיר.
כשהגיעו הנאצים לא פגעו אנשי העיר ביהודים כי פחדו להרוס את הדימוי של העיר. אולם מעט זמן לאחר מכן כבר ניתן היה לראות כתובות של "לכלבים וליהודים אין כניסה" בפברואר 1937 פרסם ואגנר מושל באדן-באדן חוקים חדשים שאסרו על יהודים לבקר במעיינות המרפא. בנובמבר 1938 החל ליל הבדולח.
על היהודים היה לשמוע הרצאות אנטישמיות בבית הכנסת ולאחר מכן הועלה בית הכנסת באש.

אטרקציות

בבאדן-באדן מספר אטרקציות:

הקזינו של באדן-באדן

הקזינו של באדן באדן הוא הגדול והעתיק ביותר בגרמניה כולה. מסמכים רשמיים מראים כי הפעילות בקזינו החלה לפני מאות שנים. מראה הקזינו שואף להראות כמו בתי הפאר של צרפת. בין המבקרים בקזינו: מרלן דיטריך שכינתה אותו "הקזינו היפה ביותר בכל העולם", פיודור דוסטויבסקי קיבל השראה ממנו וכתב את "המהמר", המלך אדוארד השביעי מבריטניה, ויקטור הוגו, הקיסר וילהלם הראשון, המלכה ויקטוריה.

ארמון Kurhaus

ארמון Kurhaus (קורהאוס) יושב בגינה מטופחת ומרהיבה. אל הארמון מובילות שתי שורות עמודים קורינתים מעוטרים בדמויות של גריפונים שביניהם עצי ערמונים. המקום שימש בעבר כאולם נשפים מכובד. בתוך הארמון יש כמה וכמה אולמות מפוארים שמשמשים לנשפים, כינוסים, קונצרטים ובארמון גם מסעדה גדולה. באגף השמאלי ממוקמת מרפסת שניתן להשקיף ממנה על גני הספא.

היכל השתייה Trinkhalle

בנוי בסגנון מקדש יווני. נמצא ליד הקורהאוס ובו מעיין שמייחסים למימיו תכונות רפואיות.

המרחצאות

באדן-באדן ידועה גם כ-"עיר המרחצאות".
המעיינות החמים של באדן באדן היו ידועים בעבר גם לרומאים ושם הקים הקיסר קרקלה מרחצאות ששרידיהם התגלו במאה התשע-עשרה. השרידים מוצגים בעיר. המעיינות הגדולים נקראים על שם פרידריך Friedrichsbad. הבניין הגדול בו הם נמצאים נבנה במאה ה-19.

שדרת ליכטנטאלר Lichtentaler Allee

השדרה המפורסמת בבאדן באדן, בנויה לאורך נהר האוס (אוסבאך) עם גשרים מסוגננים עליו. אורכה 2.3 ק"מ והיא משופעת ב-300 מיני עצים וכן פרחים שונים כולל גן ורדים.

שחמט

באדן-באדן ידועה בתחרויות השחמט החזקות שהתקיימו בה. החל מתחרות 1870.
קלמאטיאנוס

קלמטיאנוס (ביוונית: Καλαματιανός) הוא אחד מהמחולות המסורתיים הנפוצים ביותר של יוון ושל קפריסין. ריקוד עליז וחגיגי, מבצעים אותו לעיתים קרובות במסיבות החברתיות ובחתונות.
בדומה לרוב  ריקודי העם היווניים הוא ריקוד- שרשרת במעגל.כיוון התנועה הוא נגד מחוגי השעון כשהרקדנים מחזיקים זה את ידו של זה. הרקדן המוביל מתחבר לזה מאחוריו באמצעות ממחטה, מה שמאפשר לו לבצע צעדים מיוחדים יותר וקטעים אקרובטיים.  
מספר הצעדים הוא שנים-עשר, מתוכם שבעה או תשעה קדימה וחמשה או שלשה צעדים במקום. הצעדים דומים לאלו של הריקוד "סירטוס" אבל משקל הריקוד בקלמאטיאנוס הוא  אסימטרי 7/8, בעוד שבסירטוס הוא זוגי 4/4.

היסטוריה

מעריכים שמקור הריקוד הוא בימי קדם. הומרוס מתאר באיליאדה שלשה מחולות מעגליים מסביב לכידון של אכילס. אצל הספרטנים הקדומים היה קיים מחול שנקרא "אורמוס", ריקוד בסגנון סירטוס המתואר  בפרוטרוט על ידי קסנופון. שם אשה הייתה מובילה גבר כשיד אחת של זו מתחברת בידו של זה באמצעות ממחטה. 
לוקיאנוס טען שה"אורמוס" התבצע במעגל פתוח על ידי צעירים וצעירות. הבנים היו רוקדים בעוצמה והבנות בתנועות יותר עדינות.
במאה ה-19 הריקוד נקרא "הסירטוס מפלופונסוס". הוא קיבל את השם קלמאטיאנוס לפי שם העיר קלמאטה מדרום פלופונסוס. הריקוד התפשט בכל רחבי יוון של פעם - יוון היבשתית, האיים ואף באסיה הקטנה. הוא משנה לפעמים שם לפי המקום.
קורי בוקר

ביוגרפיה

בוקר נולד בוושינגטון די.סי. וגדל בהרטינגטון פארק, הנמצאת 32 קילומטרים צפונית לניוארק. הוריו, קרולין רוז וקרי אלפרד בוקר, נמנו עם המנהלים הבכירים הראשונים בחברת IBM שהיו אפרו-אמריקאים. הוא גדל במשפחה נוצרית מתודיסטית אדוקה.
בנעוריו הצטיין בפוטבול ונבחר לאחד משחקני התיכון המצטיינים במדינה על ידי יו.אס. איי טודיי. הוא החל ללמוד באוניברסיטת סטנפורד, ושיחק פוטבול בנבחרת שלה. הוא קיבל תואר ראשון במדע המדינה ב-1991 ותואר שני בפסיכולוגיה בשנה לאחר מכן. 
לאחר לימודיו בסטנפורד זכה במלגת רודז היוקרתית ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, וסיים תואר בהיסטוריה של ארצות הברית בקווינס קולג' שם. בעת לימודיו באוקספורד יצר קשר אישי עם הרב שמואל בוטח, וכיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים היהודית שהקים. כשחזר מאוקספורד, סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת ייל.
הוא החל את הקריירה הפוליטית שלו כחבר במועצת העיר של ניוארק בשנים 1988–2002. הוא התמודד לראשות העיר ב-2002 אך הפסיד לראש העיר המכהן, אך רץ שוב ב-2006 והביס את סגן ראש העיר רונלד רייס. במהלך כהונתו כראש עיר, שם דגש על פיתוח כלכלי והפחתת הפשע, וכן זכה למוניטין לאומי בשל מעורבתו בחיים הציבורים ובשל הקשרים שפיתח עם תומכיו דרך הרשתות החברתיות. הוא השיג תרומה של מאה מיליון דולר ממרק צוקרברג למערכת החינוך של העיר. 
לאחר שנחשב לאחד מן הפוליטיקאים הדמוקרטים הבולטים בניו ג'רזי, הפך למועמד המפלגה לבחירות המיוחדות לסנאט שנערכו ב-2013, בשל מותו של הסנאטור המכהן פרנק לוטנברג ביוני אותה שנה. באוגוסט 2013 זכה בפריימריז הדמוקרטים והביס את יריבו הרפובליקני בבחירות הכלליות, סטיב לונגן, ב-16 באוקטובר, וכך הפך לסנאטור השחור הראשון של מדינת ניו ג'רזי. לאחר מכן נבחר לכהונה מלאה בבחירות בשנת 2014, כשהביס את יריבו הרפובליקני ג'ף בל, ברוב של 55.8% ממניין הקולות.
ב-1 בפברואר 2019, הכריז בוקר על התמודדות בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020.
בוקר היה צמחוני עוד מימי לימודיו באוניברסיטת אוקספורד, וכעבור זמן עבר לטבעונות, וכן היה ועודנו פעיל בקידום זכויות בעלי חיים. הוא לא נישא ואין לו ילדים.
מדינת הסטארט אפ

תקציר הספר

המועצה האמריקאית ליחסים זרים מתארת את הספר בשאלה הבאה: "כיצד ישראל - מדינה בה 7.1 מיליון נפש, רק בת 60 שנים, מוקפת באויבים, נמצאת במצב מתמיד של לחימה מאז היווסדה, ללא משאבי טבע - מייצרת יותר חברות סטארט-אפ מאומות גדולות, שקטות ויציבות יותר דוגמת יפן, סין, הודו, קוריאה, קנדה והממלכה המאוחדת?". האקונומיסט כתב כי בישראל יש יותר חברות סטארט אפ וקרנות הון סיכון לאדם מאשר בכל מדינה אחרת בעולם. הצלחתה של ישראל במגזר ההיי טק בשני העשורים האחרונים משך את תשומת לבם של אנשי עסקים ועיתונאים, והאקונומיסט מתאר את הספר כספר החשוב ביותר מבין "ערימה גדלה" של ספרים בנושא.
בניסיונם להסביר את הצלחתה של ישראל בתחום, סינור וזינגר אינם מתייחסים לסוגיה מנקודת מבט אתנית או יהודית וגם אינם מתייחסים לכשרונות ייחודיים. בספרם, הם מייחסים את הצלחת המדינה בתחום לשני גורמים עיקריים: חובת השירות הצבאי וההגירה למדינה.
שליף

בסלנג "שְלִיף" הוא דף המכיל גרסה מקוצרת של הערות אשר נועדו לעיון מהיר.
שליפים נקראים כך משום שתלמידים מסוגלים לשלוף אותם ממקום מחבוא בלי ידיעתם של המורים כדי לרמות במבחנים ללא חומר פתוח, בהם התלמידים נבחנים על ידע שלמדו בעל פה.
השליף נכתב לעיתים קרובות על פיסת נייר קטנה, אשר ההערות בה כתובות לרוב בכתב זעיר.
בעידן המודרני ניתן להשתמש בכלים שונים להפקת שליפים, מלבד עט ונייר, כגון הקטנת חומר העיון לממדים קטנים בעזרת מכונת צילום. ניתן גם להשתמש בשליף שאינו על גבי נייר, כגון מידע השמור בטלפון סלולרי, במחשבון ובאמצעים אלקטרוניים אחרים.
A-Online

היסטוריה


בשנת 1996 הוקם אתר האינטרנט  אנליסט אונליין (analyst online) אשר סיפק שירותי מידע פיננסים וחדשות כלכליות. האתר הוקם על ידי קובי שמר במסגרת עבודותו בחברת הברוקרים אנליסט אי.אמ.אס שירותי ניהול השקעות.
בדצמבר 1999 פעילות אינטרנט זו פוצלה לחברה פרטית בשם עזתמ 7. בפברואר 2000 שינתה החברה את שמה לאי.אי.ג'י. – ישראל אינטרנט גרופ. ביוני 2000 הפכה החברה לחברה ציבורית אשר מניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באוגוסט 2000 הקצתה החברה לבנק הפועלים 20% ממניותיה תמורת 4.1 מיליון שקל. בנובמבר 2000 שינתה החברה את שמה לאי-אונליין קפיטל (אי.או.סי).
באפריל 2001 בעקבות הפסדים כספיים שנמשכו מספר שנים נמכר האתר כולל מאגר הנתונים הפיננסיים שלו לחברת ביזנס נט מידע מקוון המפעילה את אתר the marker ששייכת לקבוצת הארץ שבשליטת משפחת שוקן. לאחר המכירה החברה הפכה לשלד בורסאי.
באוגוסט 2002 החליט דירקטוריון הבורסה להשעות את המסחר במניות אי אונליין, עקב אי עמידתה בדרישה להון עצמי מזערי ולשווי מזערי של החזקות הציבור.
בדצמבר 2002 יאיר רבינוביץ רכש את השליטה בשלד הבורסאי אי אונליין מקובי שמר תמורת שלושת אלפים שקל.
ביולי 2003 החלה החברה בהליך של הסדר נושים והנפקה פרטית. חודש לאחר מכן הסדר הנושים וההנפקה הפרטית הושלמו והסחר במניות החברה חודש.
באוקטובר 2003 השלד הבורסאי אי אונליין נרכש תמורת 5.5 מיליון שקל על ידי יובל גולן ומיכאל גולן, הבעלים של "תוכנה לעניין בע"מ" ו"גרף עסקי תעשיות תוכנה בע"מ".
ביוני 2006 הבעלות על הדומיין אי-אונליין שנמכר לדה מרקר חזרה לידיה של החברה.
בפברואר 2010 רונית קן הממונה על ההגבלים העסקיים התנגדה למיזוג בין חברת אי אונליין לבין חברת קו מנחה. במסגרת המיזוג אי אונליין ביקשה לרכוש את פעילותה של קו מנחה בתחום שוק ההון בדרך של הקצאת מניות.
בנובמבר 2012 השלימה אי אונליין רכישה של חבר בורסה מהראל פיננסים, וכיום מחזיקה את מלוא מניות חבר הבורסה אי-ברוקר. 
במאי 2015 אי אונליין נכנסה לענף הפורקס בישראל תחת המותג "iForex ישראל" באמצעות חברת הבת קליאו מסחר פיננסי.
בדצמבר 2013 האקר ישראלי המתגורר במקסיקו פרץ למחשבו הפרטי של מנכ"ל אי אונליין. במסגרת הפריצה ההאקר השתיל במחשב תכנים פדופילים, דג ממנו סיסמאות ותכתובות פרטיות, אסף הקלדות ולוגים שונים, וצילם בחשאי את מסך המחשב, וכל זאת ללא ידיעתו.
לאחר הפריצה ההאקר החל לנסות לסחוט כספית את מנכ"ל החברה עבור אי פרסום המידע שאסף אודותיו. כשניסיון זה לא צלח, החל לנסות לסחוט באיומים גם את בעלי השליטה בחברה.
בעקבות כך, אי אונליין פנתה למשטרה וזו החלה בחקירה כאשר צו איסור פרסום מוטל על הפרשה כולה.
בנובמבר 2014 אי אונליין דיווחה לציבור כי היא החברה אשר נסחטה על ידי ההאקר גיא שפר. כתוצאה מכך שווי מנייתה איבדה כ-67% מערכה, ומאז השתקמה.
עם לקוחות החברה נמנים בעיקר גופים עסקיים ומוסדיים כגון בנקים, קרנות נאמנות, בתי השקעות, מנהלי תיקים, סוחרים ומשקיעים פרטיים, וגם חברות אינטרנט אשר באתריהם מותקנים תוכנות ומערכות מידע של החברה.
בחברה מועסקים כ-35 עובדים. בעלי השליטה בחברה במשותף הם יו"ר החברה מיכאל גולן ומנכ"ל החברה יובל גולן.
יחסי אורוגוואי–איטליה

היסטוריה

ליחסים הדיפלומטיים שבין שתי המדינות היסטוריה ארוכה, עוד לפני איחוד איטליה, כשלממלכת סרדיניה היה נציג במונטווידאו משנת 1834.
איטליה מילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של אורוגוואי במשך מאות בשנים: המתיישב הראשון במונטווידאו, חואן בורגס (למעשה ג'ובאני בורגזה) הגיע מאיטליה. אלפי מהגרים מאיטליה הגיעו לאורוגוואי במחצית השנייה של המאה ה-19 ובעשורים הראשונים של המאה ה-20.
במהלך העשורים האחרונים מתרחש גל הגירה הפוך: כיוון שלאלפי אזרחי אורוגוואי יש דרכון איטלקי, רבים החליטו להגר לאיטליה בחיפוש אחר הזדמנויות. 
שתי המדינות הן חברות מלאות של האיחוד הלטיני ושל ארגון האומות המאוחדות. לאיטליה לשכת מסחר מרכזית במונטווידאו.

ביקורים רשמיים

היחסים האיתנים שבין שתי המדינות מתחזקים עוד יותר במהלך ביקורים רשמיים. ב-1 במרץ 1985, כאשר חוליו מריה סנגויטי נכנס לתפקידו, נכח בטקס ראש ממשלת איטליה בטינו קרקסי.
במאי 2013 נשיא אורוגוואי חוסה מוחיקה ערך ביקור רשמי באיטליה.
עכבת וארבורג

עכבת וארבורג (באנגלית: Warburg impedance) באלקטרוכימיה הוא רכיב במעגלים חשמליים המייצג תגובה כימית שקצבה מוגבל על ידי קצב הדיפוזיה, מה שמכונה תגובה מבוקרת דיפוזיה. שימושה העיקרי הוא בניתוח מדידות עכבה חשמלית של מערכות כימיות, וחשיבותו באפשרות לדמות מערכות בהן ישנה כמות מספקת של אנרגיה, וקינטיקה מהירה.
רכיב חשמלי זה נהגה לשימוש במדידות עכבה חשמלית, ואינו קיים פיזית, עם זאת המידע הכימי שמופק ממנו רב חשיבות.

הצורך ברכיב

במדידות עכבה חשמלית רבות מופיע בדיאגרמת נייקוויסט ישר ששיפועו 45 מעלות במרחב התדירויות הנמוכות. להתנהגות זאת, בתחילה, לא היה רכיב חשמלי מתאים. הסיבה לכך היא שהתנהגות זו מעידה על כך שהגורם המגביל את התגובה האלקטרוכימית הוא הדיפוזיה.
במקרה זה יש במערכת אנרגיה מספקת להתגבר על מחסום האנרגיה של התגובה, ואף הקינטיקה מהירה מאד, לכן מה שמגביל את קצב התגובה הוא הגעת הצורונים לאלקטרודה, וזו תלויה בדיפוזיה שלהם. מכיוון שבתורת החשמל אין תופעה מקבילה (שם הדיפוזיה של אלקטרונים זניחה ביחס לסחיפתם או מהירותם בתנועה בהשפעת פוטנציאל), התעורר הצורך להמציא רכיב חשמלי דמיוני שיתאר תגובה שקצבה תלוי דיפוזיה, והוא עכבת וארבורג.

התנהגות הרכיב

עכבת הרכיב נתונה על ידי הנוסחא: Zw=σ/w0.5-iσ/w0.5
כאשר Zw - העכבה כפונקציה של התדירות הזוויתית, w- התדירות הזוויתית, σ- מקדם וארבורג, i- הוא בסיס המספרים המרוכבים.

דליית מידע מהרכיב

התנהגות חשמלית המתאימה לרכיב מעידה על מצב בו התגובה היא תלוית דיפוזיה, וזהו מידע חשוב כשלעצמו. יותר מכך, על דרך השלילה דבר זה מוכיח את הקינטיקה המהירה וטיפוס על פני מחסום האנרגיה. ערכים כמותיים ניתן להוציא באמצעות מקדם וארבורג.
אילן אשל

שירות צבאי

ב-1954 התגייס לשירות צבאי בצנחנים והשתתף בפעולות התגמול.
במבצע קדש ב-1956 לחם במסגרת סיירת גולני, בקרבות לכיבוש מוצבי הצבא המצרי ברפיח.
במלחמת ששת הימים נלחם בשומרון בקרב לכיבוש ג'נין. 
במלחמת ההתשה התנדב לשרת כאחד ה"נמרים", קציני מילואים בעלי ניסיון שהוצבו בקו בר-לב. 
במלחמת יום הכיפורים נלחם כמפקד פלוגת טנקים של גדוד סיור 134 מחטיבה 179. הטנק שלו נפגע וכל אנשי הצוות מלבדו נהרגו. אשל נפצע קשה וחולץ רק למחרת. "לאחר התמוטטות הקו הראשון שלנו ברמת הגולן, נוהלה הבלימה בקו השני, בין נפח לתל פארס, על ידי יחידות רבות ובהן גם גדוד הסיור 134 שנלחם יחד עם יחידות מחטיבה 179 בקטע של כ-10 ק"מ לאורך כביש הנפט, בו החזיק כוח על-חטיבתי סורי. יחסי הכוחות בקטע זה היו 1:10 לטובת הסורים. למרות זאת הכוח שלנו החזיק את הקו במשך שתי יממות שלמות, עם כ-15 טנקים בלבד, עד תחילת התקפת הנגד של צה"ל." 
תיאור המעשה כפי שמופיע בכתב הצל"ש: 
במלחמת יום הכפורים פיקד סרן אילן אשל על כוח שכלל ארבעה טנקים ו-נגמ"ש בקרבות ברמת הגולן. ביום 7 באוקטובר 1973 עלה סרן אילן אשל בראש הכוח לעבר ציר הנפט בצומת חושניה. סרן אילן אשל תפס עם הכוח שטח שולט, ותוך כדי תנועה ואש מול כוחות אויב עדיפים, תוך ניצול מושכל של השטח, החזיק בשטח, בלם את האויב, והשמיד כוחות אויב. יותר מאוחר ניסו כוחות אויב גדולים לאגוף את הכוח והוא ניהל איתם קרבות תנועה ואש. במהלך הקרב נפגע הטנק של סרן אילן אשל, אנשי צוותו נהרגו, וסרן אילן אשל נפצע קשה. הוא הצליח לחלץ עצמו מהטנק הבוער ונשאר בשטח לבדו. למחרת חולץ על ידי כוחותינו, אשר כבשו את השטח מחדש. במעשיו אלה גילה סרן אילן אשל אומץ לב, יזמה ודבקות במשימה. על מעשה זה הוענק לו: צל"ש הרמטכ"ל ניסן תשל"ו אפריל 1976, מרדכי גור, רב אלוף, ראש המטה הכללי
השתתף במלחמת לבנון הראשונה כמפקד גדוד 275 של חטיבת מרכבות הפלדה, בקרב בכפר עין חילווה ובמצור על צידון. הטנק שלו נפגע, התותחן נהרג והוא נפצע.

לאחר השחרור מצה"ל

השלים תואר הנדסאי בחקלאות של הפקולטה לחקלאות. עבד כמדריך חקלאי למטעים, בשנים 1995-2003 שימש כמנהל מחוז העמקים במשרד החקלאות, ממונה על תשלום פיצויי אסון טבע במשרד החקלאות, יו"ר מועצת הזיתים, בשנים 2002-2006 מנכ"ל הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל ובשנים 2006-2013 כמנכ"ל ארגון מגדלי הפירות.
בתקופת כהונתו של אשל כמנכ"ל הארגון לחקלאות אורגנית גדל היצוא האורגני מישראל בזכות כניסת מגדלים חדשים לענף והרחבת הפעילות של המגדלים הוותיקים. גם השוק האורגני המקומי צמח בשנים אלו, אם כי בשיעורים נמוכים יותר. בשנתו האחרונה בתפקיד זה, עסק אשל יחד עם מדריכי הארגון לחקלאות אורגנית בסיוע לחקלאי גוש קטיף בהקמת משקים אורגנים במקומות מגוריהם החדשים. אשל עסק בין היתר בקידום "החוק להסדרת תוצרת אורגנית" שבו החל מנכ"ל הארגון שקדם לו, ישראל שמידט, והשלימה המנכ"לית שהחליפה אותו, אורנית רז. 
אשל מכהן כדירקטור בהנהלת החקלאות של הקיבוץ הדתי מירב, דירקטור במפעל הרהיטים "גולן פלסטיק" של קיבוצו שער הגולן, חבר הנהלה באגודת המים של עמק הירדן.
בחודש אוגוסט 2014, במהלך מבצע צוק איתן, שמע אשל על הנוסח של "דף המפקד לקרב" ששלח עופר וינטר, מפקד חטיבת גבעתי, לחייליו ובו הזכיר כי הם נלחמים בשם האל. בתגובה, שלח אשל מכתב פומבי נרגש אל וינטר ובו טען כי הדברים של וינטר פגעו בו ובחיילים חילונים אחרים.
מריאנה ויקטוריה מספרד

ביוגרפיה

מריאנה ויקטוריה נולדה במדריד ב-31 במרץ 1718, לפליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו השנייה אליזבטה פארנזה (הנצר האחרון למשפחת פארנזה) מפארמה, ונקראה על שם סבתה מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה.
בשנת 1721 נערך הסכם נישואיה של מריאנה ויקטוריה ללואי החמישה עשר, מלך צרפת, והיא נשלחה לצרפת, אולם בשנת 1725 הוחלט לשלוח את מריה אנה ויקטוריה בחזרה לספרד והסכם הנישואים בוטל. בעקבות כך נוצר קרע בין ממלכת צרפת לממלכת ספרד, וספרד כרתה ברית עם אוסטריה בהסכם וינה נגד צרפת.
בשנת 1729 התחתנה מריאנה ויקטוריה עם ז'וזה, נסיך ברזיל, בעוד אחיה למחצה פרננדו, נסיך אסטוריאס התחתן עם אחותו של ז'וזה ברברה מפורטוגל. נישואי הזוג היו מוצלחים, על אף בגידותיו הרבות של ז'וזה, והם אהבו לצאת למסעות ציד ביחד, וכן אהבו מוזיקה - מריאנה הייתה זמרת מוצלחת.
בשנת 1750 מת חמיה ז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל, ובעלה עלה לשלטון במקומו כז'וזה הראשון, מלך פורטוגל. ב-1 בנובמבר 1755 בשעה 9:40 בבוקר התחוללה בליסבון רעידת אדמה קשה. הרעידה הייתה אחת הרעידות ההרסניות בהיסטוריה, וכתוצאה ממנה נהרגו בין 60 ל-100 אלף איש (המספר המדויק אינו ידוע). בנוסף, יצרה רעידת האדמה גל צונאמי ושריפות רבות, שגרמו להרס כמעט מוחלט של ליסבון. בעקבות הרעידה הקצינו המתחים הפוליטיים בפורטוגל וחוסלו לחלוטין שאיפותיה הקולוניאליות של המדינה. במזל רב יצאה המשפחה המלכותית ללא פגע. לאחר שהגיעו למיסה בבוקר האירוע, ביקשה אחת מבנותיה לנפוש הרחק מליסבון, וכבקשתה עזבו המלך ואנשי חצרו את העיר.
בשנת 1758 נפצע ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל בניסיון התנקשות. משפחת טאבורס ודוכס אביירו הואשמו במעשה, והוצאו להורג לאחר משפט קצר. סבשטיאאו דה מלו האשים גם את אנשי מסדר הישועים בבגידה ובקשירת קשר לניסיון ההתנקשות, מה שפגע קשות בדעת הקהל וביחסי הציבור של הישועים בעידן האבסולוטיזם הנאור. שנה לאחר מכן גורשו הישועים מפורטוגל. דה מלו לא הראה שום מידה של רחמים, והעמיד לדין כל אדם שהיה מעורב, אפילו נשים וילדים, אולם מריאנה ויקטוריה ובתה מריה, נסיכת ברזיל התערבו והצילו כמה מהנשים והילדים.
לאחר שסבל ז'וזה הראשון מכמה התקפים, מינה ב-29 בנובמבר 1776 את מריאנה ויקטוריה לעוצרת הממלכה במקומו. ב-24 בפברואר 1777 מת בעלה ז'וזה הראשון, ובתה עלתה לשלטון במקומו כמריה הראשונה, מלכת פורטוגל. מריאנה ויקטוריה נטלה על עצמה את שיקום היחסים בין פורטוגל לספרד, ולצורך כך נסעה ב-28 באוקטובר 1777, ושהתה שם כשנה. בהיותה בספרד חוותה מריאנה ויקטוריה התקף של שיגרון, ובנובמבר 1778 חזרה לפורטוגל. מצבה של מריאנה ויקטוריה המשיך להתדרדר, וב-15 בינואר 1781 מתה מריאנה ויקטוריה בארמון בליסבון.
קארוי נוטי

קריירה

נוטי סיים את לימודיו התיכוניים בזלאו (Zalău) ולאחר מכן למד משפטים בקלוז'. הוא מצא תחילה עבודה כפקיד רכבת, ומשנת 1918 ככתב עיתון בקלוז'. את הופעת הבכורה שלו ערך במועדון הלילה אפולו בשנת 1919 כמחזאי קברט. משנת 1923 עבר, חי ועבד בבודפשט. בין השנים 1923 לבין 1930 היה המחזאי הקבוע של תיאטרון טֶרֶזְקוֹרוּט. בשנים 1925-26 ערך את מגזין הקולנוע פּשְטִי אֶשְט (הערב של פשט). במחצית השנייה של שנות העשרים הפך לאישיות הדומיננטית של הקברט בבודפשט. נוטי עבר להתגורר בברלין בין 1930 לבין 1933 ועזב עם עלית היטלר לשלטון. בין 1940 לבין 1941 עבד בקברט הספרותי פודיום בבודפשט ובין 1947 לבין 1949 היה המחזאי של הקברט.
עבודותיו התאפיינו ברעיונות קומיים מקוריים, דיאלוגים מלאי חיים וטכניקת במה טובה בכל תחום שכתב, כתסריטאי, כסופר, כמחזאי, ובספרי האוספים העצמאיים.
אספידיסקה

תכונות

אספידיסקה הוא על-ענק לבן מסוג ספקטרלי A7 Ib, מסתו מוערכת בכ-7.4 מסות שמש, רדיוסו פי 190 מרדיוס השמש, טמפרטורת פניו כ-7,500 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 6,000 מעוצמת ההארה של השמש. בעבר נטען שבהירותו משתנה מעט מאוד בין דרגות 2.23 ו-2.28, אך מדידות חוזרות לא מצאו השתנות כזו. הכוכב נמצא בשלב מתקדם של חייו בו אזל המימן שבליבתו וההיתוך עבר לשכבותיו החיצוניות בתהליך שגורם להתנפחותו ולהתקררותו.
אנדרו קנדי

אנדרו פיצ'גארפילד קנדי (באנגלית: Andrew Fitzgarfield Kennedy; נולד ב-22 בדצמבר 1965) הוא כדורסלן עבר אמריקני-ג'מייקני ששיחק חלק גדול מן הקריירה כשחקן בישראל. פאוור פורוורד בתפקידו, 2.01 מטר.

ביוגרפיה

אנדרו קנדי נולד בקינגסטון בירת ג'מייקה. לאחר תום לימודיו התיכוניים בג'מייקה הוא עבר ללמוד ולשחק באוניברסיטת וירג'יניה. קנדי נבחר בדראפט ה-NBA על ידי פילדלפיה 76' בסיבוב השני במקום 43 הכללי.
קבוצתו הראשונה כמקצוען הייתה טופקה סיזלרס מליגת ה-CBA בה שיחק עונה אחת. בעונה הבאה שיחק ברפיד סיטי טרילרס אף היא מליגת ה-CBA. בשנת 1989 שיחק עונה חלקית בקבוצת ואיאדוליד הספרדית. בעונת 1989/90 עבר לשחק בישראל ושיחק בהפועל גליל עליון. בעונה שלאחר מכן שיחק בקרמונה מאיטליה.
בעונת 1991/92 קנדי שב לגליל עליון. בעונה זו זכתה הקבוצה בגביע המדינה. בעונת 1992/1993 הוא זכה עם הקבוצה באליפות היסטורית ראשונה של הפועל גליל עליון והיה הקלע המוביל בקבוצה. בתום עונת האליפות עבר לשחק במונפלייה מצרפת למשך עונה אחת. הוא שב לישראל והצטרף להפועל אילת. ב-1995 חזר לשלוש עונות נוספות בגליל עליון, ולאחריהן שיחק שתי עונות במכבי חיפה, ועונה אחת אצל העולה החדשה לליגה הבכירה מכבי חדרה. את עונת 2001/2002 פתח במכבי רמת גן, אך בחודש ינואר 2002 במהלך העונה הוא שוחרר מן הקבוצה. הוא שימש כמאמן זמני במשחק מול מכבי חיפה במקומו של המאמן ארז אדלשטיין שהתפטר. לאחר שעזב את רמת גן הוא סיכם בבני הרצליה. לאחר תום העונה הודיע על פרישתו מכדורסל בגיל 36.
קנדי הוא הזר ששיחק יותר שנים בישראל מכל זר אחר, והוא הזר שקלע הכי הרבה נקודות בליגה הבכירה. קלע בישראל 5102 נקודות.
אחיו מייקל קנדי שיחק אף הוא כזר בישראל במכבי ראשון לציון והפועל חיפה.
לאחר פרישתו החל לשמש כסקאוט בין היתר בפיניקס סאנס וביוסטון רוקטס.
ג'ון יוז

חייו

יוז נולד בלאנסינג, מישיגן. בשנת 1968 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בנורת'ברוק שבאילינוי. הוא עבד בשנות השבעים ככותב במגזין הסאטירי האמריקני "National Lampoon". העבודה הראשונה שלו בתעשיית הקולנוע הייתה כאשר כתב את התסריט לסרט הקומדיה "Class Reunion" בשנת 1982.
במהלך שנות השמונים ביים יוז וכן כתב מספר סרטי נעורים אשר נמנים עם הסרטים הבולטים ביותר בעשור זה, בהם בת 16 הייתי, מועדון ארוחת הבוקר, חלומות צעירים, יפה בוורוד ושמתי ברז למורה. בסרטים אלה כיכבו באופן קבוע שחקנים צעירים ומבטיחים שכונו "בראט פֵּק" (The Brat Pack)
בנוסף כתב את התסריטים עבור סדרת סרטי הקומדיה המצליחים בכיכובם של צ'בי צ'ייס ובוורלי דאנג'לו אשר כללו את הסרטים נסיעה נעימה, המפתחות בפנים ב-1983, חופשה מטורפת באירופה ב-1985 וכיף של חופשה ב-1989. בסרט השלישי בסדרה זו שימש יוז גם כמפיק.
במהלך שנות התשעים כתב יוז תסריטים ושימש כמפיק בסדרת סרטי הקומדיה המצליחים "שכחו אותי בבית", הכוללת את הסרט הראשון שיצא ב-1990, שכחו אותי בבית 2 ב-1992 ושכחו אותי בבית 3 ב-1997.
יוז התגורר בוויסקונסין. בנו, ג'ון יוז השלישי, עובד כמוזיקאי. ב-6 באוגוסט 2009 מת יוז מהתקף לב.
היינריך אשוף

היינריך אשוף (בגרמנית: Heinrich Aschoff;‏ 1893–1958), היה חסיד אומות העולם מגרמניה.

קורות חיים

אשוף היה בן למשפחה קתולית. אחד מאחיו היה כומר. במלחמת העולם הראשונה היה אשוף חייל בצבא הקיסרות הגרמנית. הוא נפצע קשה בקרב והתעוור בעינו האחת. לאחר המלחמה היה אשוף חוואי ובבעלותו חווה גדולה בכפר הרברן (Herbern-Ascheberg) שבנורדריין-וסטפאליה. הוא היה נשוי למריה אשוף (1899–1953) ולשניים היו שמונה ילדים.

בתקופת מלחמת העולם השנייה

בתקופת מלחמת העולם השנייה העסיק אשוף בחוותו מספר עובדי כפיה. כמו כן הסתיר אשוף בחוותו שתי יהודיות - מרגרטה שפיגל  (מרגה) ובתה בת השלוש - למרות עונש המוות שהיה צפוי לכל המסתיר יהודים וכן למרות הסכנה למשפחתו. השתיים קיבלו הוראה להתייצב במשרדי הגסטפו בפברואר 1943. הן הבינו שמדובר בתירוץ לשם שליחתן למזרח ונאלצו לרדת למחתרת. הן שהו במספר מקומות מסתור, ובהמשך שנת 1943 הגיעו לחוותו של אשוף, שם שהו עד חג הפסחא של שנת 1945 ושרדו בשואה.

הכרה והנצחה

בשנת 1969 הכיר יד ושם בהיינריך אשוף בתור חסיד אומות העולם.
בשנת 1969 פרסמה שפיגל את הספר "מצילים בלילה" (Retter in der Nacht) ובו הנציחה את סיפור ההצלה בחוותו של אשוף.
בשנת 2009 יצא לאקרנים הסרט "מצילים בלילה" (גר') ובו מתועד סיפור ההצלה.
טים פרון

טימותי ג'יימס "טים" פרון (באנגלית: Timothy James "Tim" Farron; נולד ב-27 במאי 1970) הוא פוליטיקאי בריטי ששימש כמנהיגה של המפלגה הליברל-דמוקרטית בשנים 2015–2017. הוא מייצג בפרלמנט אזור בחירה שבמחוז קאמבריה.

ביוגרפיה

פרון נולד בפרסטון שבלנקשייר. ב-1992 סים תואר ראשון בפוליטיקה באוניברסיטת ניוקאסל שבעיר ניוקאסל על נהר הטיין. בעת לימודיו כיהן כנשיא ועד הסטודנטים באוניברסיטה, והיה הליברל-דמוקרט הראשון בעמדה זו מאז 1991 (הוא הצטרף למפלגה בגיל 16). ב-1990 נבחר למועצה הלאומית של איחוד הסטודנטים. בהמשך עבד כמרצה בשני מוסדות אקדמיים.
בבחירות הכלליות ב-2005, נבחר פרון מטעם אזור הבחירה וסטרמורלנד ולונסדייל (Westmorland and Lonsdale) שבמחוז קאמבריה, כשהוא ניצח בפער של 267 קולות בלבד מיריבו. ב-2010, ב-2015 וב-2017 נבחר לכהונות נוספות.
ביולי 2015 נבחר לשמש כיושב ראש המפלגה הליברל-דמוקרטית, לאחר שנערכו פריימריז פתוחים במפלגה בעקבות התפטרותו של מנהיגה הקודם ניק קלג, עקב תבוסת המפלגה בבחירות הכלליות ב-2015.
פרון נשוי ואב לארבעה.