נאפולי (כדורגל)

השנים הראשונות

הקבוצה נוסדה ב-1905 על ידי ויליאם פות'ס ושותפו לעסקים הקטור באיון. תחילה נקראה הקבוצה "מועדון הכדורגל והקריקט של נאפולי" ושנתיים מאוחר יותר שונה השם ל"מועדון הכדורגל של נאפולי". בשנים הראשונות שיחקה הקבוצה בעיקר מול קבוצות מדרום איטליה או קבוצות שהורכבו מימאים, זאת מכיוון שהליגה האיטלקית הורכבה בשנותיה הראשונות רק מקבוצות מצפון איטליה. ב-1912 השתתפה הקבוצה לראשונה באליפות איטליה תחת השם "אינטרנציונאלה נאפולי".
ב-23 באוגוסט 1926 החליט נשיא המועדון דאז, ג'יורג'יו אסקרלי, איש עסקים יהודי, לשנות את שם המועדון ל-"Associazione Calcio Napoli". תאריך זה נחשב בעיני ההנהלה הנוכחית של המועדון ובעיני אוהדי הקבוצה לתאריך הרשמי להקמת המועדון.
בשנותיה הראשונות בליגה בכירה, נאפולי לא הרשימה והיוותה קבוצת תחתית, אך עם מינויו של האנגלי ויליאם גרבוט  למאמן, הפכה הקבוצה לקבוצת צמרת וסיימה פעמיים במקום השלישי. באותן שנים שיחקו בקבוצה המתאזרח הפרגוואי אטילה סאלוסטרו  שהפך לכובש המצטיין של הקבוצה  עם 107 שערים והמתאזרח הקרואטי אנטוניו וויאק שהפך לכובש השני המצטיין של הקבוצה עם 102 שערים.

התקופה לפני מראדונה

בסוף שנות ה-60 ובאמצע שנות ה-70 הקבוצה הציגה סגל שחקנים מרשים אך לא הצליחה לזכות באף תואר מלבד שתי זכיות בגביע אחד. הקבוצה זכתה בתואר הראשון בתולדותיה ב-1962 אז זכתה בגביע איטליה. ב-25 ביוני 1964 שונה שם הקבוצה לשם הנוכחי "Società Sportiva Calcio Napoli". 
עם מינויו של ברונו פסאולה כמאמן, חזרה הקבוצה למאבקי הצמרת וסיימה בין חמשת המקומות הראשונים באופן קבוע. היא אף סיימה במקום השני בעונת 1967/1968 אחרי מילאן. בקבוצה שיחקו באותן שנים שחקנים כדוגמת השוער דינו זוף, אומר סיבורי,ז'וזה אלטפיני ואנטוניו יוליאנו שהפך עם השנים לשחקן עם מספר ההופעות הרב ביותר במדי הקבוצה.
תחת הדרכתו של המאמן לואיס ויניסיו סיימה הקבוצה פעמיים במקום השלישי בעונות 1970/1971 ו-1973/1974 והשתתפה בפעם הראשונה בגביע אופ"א. בעונת 1974/1975 סיימה הקבוצה במקום השני והצליחה גם להעפיל לסיבוב השלישי של גביע אופ"א. הקבוצה זכתה בפעם השנייה בתולדותיה בגביע איטליה בעונת 1975/1976 אחרי ניצחון בגמר על מילאן.
לאחר הניצחון על סאות'המפטון בגמר הגביע האנגלו-איטלקי, העפילה הקבוצה לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1976/1977 והגיעה עד שלב חצי הגמר לאחר ניצחונות על הקבוצות בודה/גלימט, אפואל ניקוסיה ושלסק ורוצלב. הקבוצה שבה וסיימה במקום השלישי בעונת 1980/1981 אך לאחר מכן, הפכה לקבוצת תחתית.

תקופת הזוהר: ימי מראדונה

ב-1984 נאפולי הדהימה את עולם הכדורגל כשרכשה את דייגו ארמנדו מראדונה תמורת כ-7.5 מיליון דולר, ושברה את סכום שיא ההעברות עבור שחקן, אותו החזיק מראדונה עצמו כשנרכש על ידי ברצלונה מבוקה ג'וניורס.
כבר בעונתו הראשונה של מראדונה נאפולי סיימה את השנה עם ממוצע של 77,600 צופים למשחק, ההתחלה אמנם הייתה צולעת אך נאפולי סיימה את העונה במקום ה-8 כשמראדונה כובש 14 שערי ליגה.
בעונתו השנייה של מראדונה נאפולי המשיכה להתקדם וסיימה במקום השלישי כשמראדונה תורם 11 שערי ליגה כשהחשוב מביניהם היה שער הניצחון על יובנטוס, האלופה שבדרך, מבעיטת עונשין שקטעה 13 שנים ללא ניצחון נאפוליטני על היריבה השנואה מהצפון.
עונת 1986/1987 (שהגיעה לאחר מונדיאל 86' הגדול של מראדונה) הייתה העונה הגדולה ביותר בתולדות המועדון ונאפולי זכתה באליפות הראשונה שלה ומאוחר יותר השלימה זכייה בדאבל.
בקיץ שלאחר הזכייה צירפה נאפולי את קארקה הברזילאי וביחד עם מראדונה היוו השניים צמד קטלני, השניים שנהפכו להיות חברים טובים כבשו ביחד 28 שערים (מראדונה עם 15, קארקה עם 13) אך נאפולי לא הצליחה לשמור על תארה וסיימה שנייה אחרי מילאן.
את עונת 1988/1989 נאפולי סיימה עם הרגשה חמוצה-מתוקה, הקבוצה סיימה בפעם השנייה ברציפות במקום השני כשהפעם מקדימה אותה אינטר אך התנחמה בזכייה בגביע אופ"א, הגביע האירופאי הראשון והיחיד בתולדות המועדון, אחרי ניצחון בגמר על שטוטגרט הגרמנית כשבדרך היא גוברת על יובנטוס, באיירן מינכן ובורדו.
שנתיים רצופות במקום השני דרבנו את מראדונה, שהוליך את נאפולי לזכייה שנייה באליפות כשבדרך הוא כובש 16 שערים, אך עונה זו לא בישרה את מה שיבוא מאוחר יותר. המונדיאל שנערך באיטליה הפגיש בחצי הגמר את איטליה המארחת ואת ארגנטינה בנאפולי, מראדונה קרא לתושבי נאפולי לתמוך בארגנטינה במקום באיטליה ונאפולי נקרעה בין האהבה למראדונה לבין הנאמנות למולדת. שנתו האחרונה של מראדונה הייתה בינונית, דייגו כבש רק 6 שערים, כולם מפנדל ונתפס משתמש בסמים.

שנות ה-90 - ימי השפל - השקיעה

עם השעייתו של מראדונה נאפולי החלה להדרדר, האלופה הגאה של איטליה סיימה עונה נוראית ואף לא הצליחה להעפיל לגביע אופ"א, הקבוצה חזרה להיות קבוצת מרכז טבלה עם יומרות שהסתכמו בניסיון להעפיל לגביע אופ"א, למרות כשרונות בסגל כדוגמת צ'ירו פרארה, פאביו קנבארו, רוברטו אז'אלה, אנדרה קרוז, לורן בלאן, פאביו פקיה, דניאל פונסקה וג'אנפרנקו זולה. ב-1998, אחרי 33 שנים רצופות בסרייה A, נאפולי ירדה ליגה, הקבוצה נאלצה לבלות שנתיים בטרם חזרה לסרייה A אך לא הצליחה לשרוד וירדה שוב לסרייה B.

שנות ה-2000

עוד בטרם הספיקו הנאפוליטנים להסתגל לסרייה B נחתה על הקבוצה מכה נוספת, החובות הכבדים של המועדון גרמו לקבוצה לפשוט את הרגל והקבוצה הורדה לסרייה C, כחלק מסילוק החובות, הקבוצה פורקה ובמקומה נוסדה Napoli Soccer, הקבוצה נרכשה על ידי הקולנוען אאורליו דה לאורנטיס  שהחל לתכנן מיד את החזרה של הקבוצה למקומה הראוי - הסרייה A.
2004/2005 - נאפולי החלה עם יומרות גדולות אך פיספסה את העלייה כשהפסידה בפלייאוף לאבלינו. דה לאורנטיס לא התייאש והמשיך לחזק את הקבוצה ושנה מאוחר יותר חגגה נאפולי את החזרה שלה לסרייה B. במהלך השנתיים בסרייה C המשיכו האוהדים של הקבוצה לגדוש את יציעי סאן פאולו, למרות הליגה הנמוכה, נאפולי הציגה ממוצע קהל מהגבוהים באיטליה וקבעה שיא סרייה C - קרוב ל-65,000 צופים במשחק העלייה מול פרוג'יה.
2006/2007 - מיד אחרי שהבטיחה את העלייה הצהירו ראשי המועדון שהמטרה היא העפלה לסרייה A, הקבוצה החליטה להשאיר את אדוארדו רייה בתפקיד המאמן, שינתה את שמה בחזרה ל-SSC Napoli והחלה לבצע רכש מסיבי, התקוות והביטחון של הקבוצה רק התגברו לאחר משחקי האימון של הקבוצה וההצלחה במסגרת גביע מורטי שנערך בסאן פאולו במסגרתו התמודדה הקבוצה עם האלופה אינטר ומול יובנטוס. הקבוצה גם הצליחה במסגרת הגביע האיטלקי והדיחה את יובנטוס בסיבוב השלישי לאחר משחק מרתק בסאן פאולו שהסתיים ב-3:3 ודו-קרב בפנדלים שהסתיים לזכות הקבוצה.
הקבוצה, שנחשבה מתחילת העונה כאחת המועמדות לעלייה לסרייה א', הצליחה לעמוד בציפיות וב- 10 ביוני 2007, העפילה הקבוצה לסרייה א' מהמקום השני לאחר שסיימה בתיקו 0:0 בחוץ מול גנואה שהבטיחה באותו משחק את עלייתה גם היא אחרי שסיימה בפער של 10 נקודות מפיאצ'נזה שבמקום הרביעי.
בתום 42 מחזורי הליגה, סיימה נאפולי במקום השני עם 79 נקודות (6 נקודות פחות מיובנטוס), ניצחה ב-21 משחקים, סיימה ב-16 משחקים בתיקו והפסידה בחמישה. היא הבקיעה 52 שערים וספגה 29 שערים (ההגנה הטובה בליגה).
2007/2008 - עלייתה של הקבוצה התקבלה בהתלהבות רבה בעיר, לקבוצה נקשרו מיד שחקנים ילידי העיר שהבולטים ביניהם היו מאורו אספוזיטו ואנטוניו נוצ'רינו, אף שהשניים לא הגיעו לבסוף, הקבוצה ערכה רכש מרשים שכלל בין היתר את אסקיאל לאבסי, מרסלו זלאייטה, מנואלה בלאסי, מארק האמסיק, וולטר גרגאנו ומתאו קונטיני.
ראשי המועדון הציבו בפני הקבוצה את המטרה לסיים במקומות 10 עד 12, הקבוצה, נתמכת על ידי אלפי אוהדיה, הציגה יכולת טובה במהלך העונה. בעוד שבמשחקי הבית הצליחה הקבוצה בצורה מרשימה (ניצחה את כל קבוצות הצמרת למעט רומא), יכולתה במשחקי החוץ הייתה לא מרשימה ונאפולי סיימה את העונה עם 3 ניצחונות חוץ בלבד. הקבוצה סיימה את העונה הרגילה במקום השמיני עם 50 נקודות וזכתה בשל כך בהשתתפות בטורניר גביע האינטרטוטו. בשלב הראשון היא פגשה את פניוניוס היוונית אבל לא הצליחה להעפיל לשלב הבא לאחר הפסד 3:2 בסיכום שני המשחקים.
2008/2009 - כחלק מתוכנית ארוכת טווח כשהמטרה העיקרית היא העפלה לגביעי אירופה השונים, נאפולי המשיכה להתחזק והצליחה גם לשמור על שחקניה המובילים למרות התעניינות גוברת מצידן של קבוצות צמרת הן מאיטליה והן מרחבי אירופה. מאז חזרתה של הקבוצה לסרייה א', השקיע נשיא הקבוצה דה לאורנטיס כ-73 מיליון אירו לחיזוק הקבוצה והביא 16 שחקנים.
במשחק הפתיחה התמודדה נאפולי מול רומא במשחק חוץ שבסיומו התפרעו אוהדי הקבוצה בתחנת רכבת. הנזקים שגרמו האוהדים נאמדו בחצי מיליון אירו. כתוצאה מכך, הטילה ההתאחדות האיטלקית קנס כספי בסך 10,000 אירו וסגרה את שני יציעי ה"אולטראס" (האוהדים הקנאים של הקבוצה) לשלושה משחקי בית (מול פיורנטינה, פאלרמו ויובנטוס). בשל כך, במועדון מעריכים את ההפסדים הכלכליים בשל סגירת היציעים ב-3 מיליון אירו.
בעונת 2011/2012 הקבוצה סיימה במקום החמישי בליגה, וזכתה בגמר גביע המדינה נגד יובנטוס לאחר 25 שנה. בעונת 2012/2013 הקבוצה סיימה מקום שני וזו הייתה העונה הטובה ביותר במועדון מאז עונת הזכייה האחרונה בעונת 1989/90, שחקן הקבוצה אדינסון קבאני סיים כמלך שערים בליגה עם 29 שערים.
בעונת 2013/2014 זכתה נאפולי בגביע האיטלקי החמישי בתולדותיה לאחר כשגברה על פיורנטינה בתוצאה 1-3. בעונת 2014/2015 זכתה נאפולי בסופר קאפ האיטלקי לאחר שגברה על יובנטוס בתוצאה 6-5 בפנדלים.

אצטדיון הקבוצה

הקבוצה משחק באצטדיון סאן פאולו, אחד האצטדיונים הגדולים באיטליה. תכולת האצטדיון מוגבלת ל-70,240 צופים בשל תקנות בטיחות. האצטדיון עצמו מכיל 78,210 מושבים ומשמש כאצטדיונה הביתי של הקבוצה משנת 1959. לפני שעברה לשחק בסאן פאולו, שיחקה נאפולי באצטדיון ארטורו קולאנה ואצטדיון ג'יורג'יו אקסרלי.
אוהדי הקבוצה הקנאים, המכונים "אולטראס", יושבים ביציעים מאחורי השערים הנקראים "קורבה A" ו"קורבה B" (מכילים 28,200 מקומות ישיבה ביחד). האצטדיון נחשב לאחד הקשים באיטליה ובעונת 2007/2008 ניצחה נאפולי את כל קבוצות הצמרת למעט רומא.