google/wiki40b huggingface dataset:
חנה סהר

ביוגרפיה

חנה סהר נולדה וגדלה ברמת גן, בת זקונים להורים יוצאי עיראק. למדה צילום בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה, תל אביב (1991-1987). כסטודנטית החלה לעבוד בצילום עיתונות עבור ידיעות אחרונות ומעריב.
תערוכתה החשובה הראשונה של סהר הייתה "בינגו הנסיכה", בגלריה קמרה אובסקורה, תל אביב, ב-1998, בה הציגה דמויות שוליים מחיי הלילה של תל אביב ומאז הציגה במספר רב של תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד.
סהר זכתה בפרס האמן הצעיר, משרד החינוך והתרבות (1998), פרס ליאון קונסטנטינר (2002), פרס משרד החינוך, התרבות והספורט לאמנות (2004), ובפרס שרת החינוך והתרבות (2014).
כל סדרות התצלומים של סהר צולמו בפילם, למעט הסדרה "אשלון ביוטי".
חיה ועובדת בתל אביב ואם לשניים.

אודות תערוכות וסדרות נבחרות

בינגו הנסיכה
תיעוד חיי הלילה של השוליים וצילומי דיוקנאות של זונות, קוקסינלים, מהמרים וכולי.
הדס מאור, קטלוג התערוכה:
"המהלך העיקרי המתגבש בעבודתה הצילומית של סהר הוא הניסיון לאפיין דמויות מחוץ לתחום הסטריאוטיפי שלהן. ניסיון לא רק לתקשר עימן, אלא להישיר מבט, פנים אל פנים, ולקיים דיאלוג. בפשטות בכנות ובישירות. לגרום להן לתקשר בחזרה. להגיב להפתח מבלי להתגונן, מבלי להלחם."
סדרת הטפטים
סהר תיעדה את בת זוגה, צילמה את אהבתן ונופים ברקע.
אשמורות
נופים בחשיכה.
שרית שפירא, קטלוג התערוכה:
"כדי להעיד נכוחה על התגלמויות אלה של הלילה, סהר פוערת את עדשת המצלמה שהיא מעמידה מול נופיה לחשיפה ארוכה ואִטית...
סהר מזיזה את ה"זום" פעמים מספר קדימה ואחורה, וכתוצאה מכך נוצרים בתצלום כמה מכפלות (בגדלים שונים ובזוויות משתנות מעט) של אותם דימויים. כל תצלום של סהר הוא לפיכך מעין רצף קולנועי שהתכנס לפריים אחד, כאשר רצף מכפלות הדימויים יוצר לא-פעם הדמיה של מישורי הנוף השונים: קו האופק שלו, עומקו המדומה, הנִקבות המוזרות הנפערות בו, זיקתו לצמתים חשובים בתולדות הציור. "
אשלון ביוטי
אמה של סהר מצולמת בחשיכה ובנות משפחתה מוארות בצבעוניות מוגזמת.
שרית שפירא, קטלוג התערוכה:
"חנה סהר מתערבת בנושא ההיסטורי-מודרני של "גילאי האדם". בגרסתה מצולמות נשים ממוצא עיראקי בשלבי חייהן השונים: ילדות, נערות, נשים צעירות, נשים בשלות, נשים מבוגרות, וגם אשה אחת באה בימים... אם יש משהו משותף לפנתיאון הנשים הזה (מעבר לשייכותן לשושלת היוחסין העיראקית), הרי הוא קשור למראה הזה של בעלות סוד - סוד שקיומו נודע מעצם היותן קרובות גם רחוקות, תמיד במישור הקדמי של חלל התמונה בעוד מבטן נעוץ אי-שם במרחקים, בנימי נפשן, במקום שאיש לא יעז לגעת בו והוא שייך אך ורק לאשה מסוימת, אחת ויחידה, בלתי מתמסרת, בלתי ניתנת לשכפול או לחלוקה."
דוד המלך ואני
סהר צילמה ומנשה קדישמן אייר על תצלומיה, כמחווה לדוד הנדלר.
לאו השמיני

ראשית חייו

לאו נולד ברומא באזור שסביב קליבוס ארג'נטאריוס, והיה בנו של ג'ובאני שהחזיק במשרת פרוטוניארי, וחבר במשפחת אצולה מפוארת. על אף היותו איש-ספר, הוא היה פרוטוסקריניוס (או מפקח על בתי-הספר הציבוריים הרומאיים לסופרים) בבית-המשפט האפיפיורי בתקופת האפיפיור יוחנן השנים עשר. בשנת 963 הוא נכלל במשלחת שנשלחה על ידי יוחנן אל הקיסר הגרמני, אוטו הראשון, בעת שהוטל עליו מצור על ידי ברנגאר השני, מלך איטליה. ההוראות שלו היו להרגיע את הקיסר, ולדווח לו כי האפיפיור נחוש בדעתו לתקן את העוולות של בית האפיפיור, כמו גם מחאה על מעשיו של אוטו בדרישה כי ערים במדינות האפיפיור נשבעו לאוטו במקום לאפיפיור.

כהונתו כאנטי-אפיפיור

הברית לא נמשכה זמן רב. כמעט ברגע שאוטו עזב את רומא, הוא הצהיר את ההכרזה הפולמוסית שלו, Ottonianum Privilegium (הפריבילגיה של אוטו), שבה ציווה שהאפיפיור חייב להישבע לציית לקיסר. יוחנן, אולי מתוך רגשות הזעם שנבעו מהיותו 'רק נתין של הקיסר החדש', תכנן לבגוד בו. הוא שלח שליחים אל אדלברט (בנו של ברנגריוס) לנסות לכרות ברית איתו. בנוסף הוא גם שלח מכתבים למנהיגים שונים ברחבי אירופה, לעודד אותם להתקומם נגד אוטו. מכתבים אלה נתפסו על ידי חייליו של אוטו. לאחר שיוחנן קיבל את אדלברט ברומא בטקס מפואר, הבישופים והאצילים ברומא שהיו נאמנים לאוטו והתנגדו להתנהגותו של יוחנן, ארגנו הפיכה נגד האפיפיור. ב-2 בנובמבר 963, כשצבאו של אוטו כמעט הגיע לרומא, יוחנן ברח, לאחר שהוא ביזה את בזיליקת פטרוס הקדוש בבזיזת כל הזהב שהוא היה יכול לשאת, וביקש מקלט בהרי קמפניה.
לאחר שהוא נכנס וכבש את רומא, המלך אוטו כינס "סינוד" של חמישים בישופים מאיטליה וגרמניה, וערך רשימה ארוכה של האשמות פוליטיות ואישיות נגד האפיפיור יוחנן, כולל חילול הקודש, מעילה בקודש, שבועת שקר, רצח, ניאוף וגילוי עריות. הסינוד שלח שלושה מכתבים ליוחנן, בדרישה להופיע אישית כדי להתגונן מפני ההאשמות כנגדו. יוחנן הגיב בהצהרה זועמת של נידוי (Ferendai Sententia) כלפי כמרים שהשתתפו בסינוד או ששיתפו פעולה עם אוטו למנות אפיפיור חדש. בארבעה בדצמבר 963, הסינוד של המלך אוטו הדיח את יוחנן בשל ניסיון המרידה נגד אוטו ובשל התנהגות בלתי ראויה, והמועצה החליפה את יוחנן בלאו שנבחר לאפיפיור. לקראת סוף אותה שנה, מתוך שורה של הצלחות צבאיות, המלך אוטו שלח הביתה את רוב צבאו, ויצא מרומא. זו הייתה שגיאה. רבים ברומא התמרמרו כי האפיפיור החדש, לאו, היה הדיוט ובובה על חוטים של הקיסר. יוחנן חזר לרומא עם צבאו, כבש מחדש את העיר ונקם בכמרים שהדיחו אותו: יוחנן חתך את יד ימינו של הקרדינל - דיקון ג'ון והצליף בבישוף אוטגר משפייר. בפברואר 964, יוחנן כינס סינוד חדש, ובו הוא ביטל את כל ההצהרות של הסינוד הקודם, השיב את עצמו לכס האפיפיור, והכריז על לאו כפולש.

כהונתו כאפיפיור

במאי 964 מת יוחנן השנים עשר, ובמקומו נבחר בנדיקטוס החמישי לאפיפיור, על ידי אצילי רומא. עד מהרה כבש אוטו הראשון את רומא, והחזיר את לאו לכס האפיפיורות, תוך שבנדיקטוס החמישי הודח מכל תפקידיו, למעט מתפקיד הקרדינל. לאו תמך בקיסר אוטו הראשון, ואף הוציא בולה אפיפיורית שבה העניק לקיסרים הגרמנים את הזכות לבחור את יורשיהם בממלכת איטליה ואת הזכות למנות את האפיפיור.
ב-1 במרץ 965 מת לאו ברומא, ויוחנן השלושה עשר מונה למחליפו.
כריסטיאן לגראן

חייה

לגראן נולדה באקס לה בן שבמחוז סבואה, בת למלחין המוזיקה לסרטים והמנצח, ריימון לגראן ואחות למלחין מישל לגראן. למדה בנעוריה פסנתר וזמרה. השתתפה בהרכב הג'אז הצרפתי "Les Double Six"  וב-1963 הצטרפה להרכב המוזיקלי הסווינגל סינגרס והייתה אחת משתי זמרות הסופרן בהרכב המקורי והסולנית בחלק גדול מהקטעים המוזיקליים שביצע ההרכב. במקביל, המשיכה בשנים הראשונות של הסווינגל סינגרס לשיר גם ב"Les Double Six". בביקורם של הסווינגל סינגרס בישראל ב-1970 כתבה המבקרת המוזיקלית של מעריב, אוליה זילברמן, על שירתה: 
רק הסולנית, הסופרן הראשית כריסטיאן לגרנד, המרשה לעצמה מימיקה וג'סטיקולציה וציור גרפי של מהלך המוזיקה שהוא מלא הומור וחן, בעוד שהאחרים עומדים לפני המיקרופונים כזמרי הקונצרט הרציני, ... כריסטיאן לגרנד בתפקיד סולני - היא יוצאת מן הכלל, אם כי בגובה שמענו הפעם אצלה צלילים צעקניים וצורמניים.
— אוליה זילברמן, מעריב, 1970
 
לאחר שעזבה ב-1972 את הסווינגל סינגרס, המשיכה לגראן לעבוד כזמרת אולפן ובין היתר, נטלה חלק באלבומה של להקת הרוק המתקדם הבריטית, פרוקול הארום, "Grand Hotel". היא ליוותה בקולות סופרן גבוהים את השיר "Fires (Which Burn Brightly)". לאורך השנים ביצעה, בין היתר, גם יצירות של לוצ'אנו בריו, מריוס קונסטנט (Marius Constant), מורטון סובוטניק (Morton Subotnick) ואדגר וארז. 
לגראן הייתה נשואה למנהל הטכני של הסווינגל סינגרס. אחייניתה, ויקטוריה לגראן, חברה בלהקת האינדי רוק ביץ' האוס (Beach House).

שירה בסרטים

ב-1964 ביצעה לגראן את שירת הדמות המרכזית (מרי) בדיבוב הצרפתי ללהיט הקולנועי מרי פופינס. באותה שנה היא שרה בסרטו המוזיקלי המצליח של ז'אק דמי, מטריות שרבורג, את תפקידה שלאן ורנון  כ"מאדאם אמרי", למוזיקה שהלחין אחיה הצעיר, מישל לגראן. כמו כן, היא שרה ב-1967 את תפקיד "ז'ודית" בסרט נוסף של דמי, "העלמות מרושפור" ( Les demoiselles de Rochefort).
ג'ון או'קונור

ראשית הקריירה

או'קונור נולד בדבלין, אירלנד. את לימודי הפסנתר החל בדבלין ומורו העיקרי שם היה ג'. ג'. או'ריילי. ממשלת אוסטריה העניקה לו מלגת לימודים ממשלתית, שאיפשרה לו ללמוד בווינה אצל המורה הנודע דיטר ובר. כמו כן השתלם במיוחד ביצירות בטהובן אצל הפסנתרן הגרמני המפורסם וילהלם קמפף. בשנת 1973 זכה או'קונור בפרס הראשון בתחרות בטהובן היוקרתית, תחרות בינלאומית לפסנתרנים בווינה. זכייה זו, בהחלטה פה אחד של חבר השופטים, העלתה אותו על מסלול של קריירה בינלאומית, ובשנת 1975 זכה בפרס ראשון בתחרות בזנדורפר.

ביצועים

או'קונור מופיע ברסיטלים ברבים מאולמות הקונצרטים הנודעים ביותר בעולם, ביניהם לינקולן סנטר בניו יורק, מרכז קנדי בוושינגטון, אולם ויגמור ומרכז הגדה הדרומית בלונדון, המוזיקפראיין בווינה, אולם דבוז'אק בפראג והבונקה קאייקאן בטוקיו.
הוא מופיע באירופה, צפון אמריקה, אסיה, אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. בין התזמורות שעמן ניגן עד כה התזמורת הפילהרמונית המלכותית, התזמורת הפילהרמונית הצ'כית, התזמורת הסימפונית של וינה, התזמורת הלאומית של צרפת, התזמורת הקאמרית הסקוטית והתזמורת הקאמרית של שטוטגרט, הקאמרטה הישראלית ירושלים, תזמורות ביפן, קוריאה הדרומית, סינגפור וניו זילנד, וכן תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו, התזמורת הסימפונית של בוסטון, התזמורת הסימפונית של דאלאס, התזמורת הסימפונית של דטרויט ועוד בארצות הברית ובקנדה.

הקלטות

או'קונור הקליט יותר מ-20 הקלטות לחברת טלארק, בהן מכלול הסונאטות לפסנתר של בטהובן, שהניו יורק טיימס הגדיר כהקלטות הטובות ביותר של יצירות אלה; ארבעה כרכים של הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט עם צ'ארלס מקקראס והתזמורת הקאמרית הסקוטית; יצירות רבות של שוברט, בהן הסונאטה המאוחרת בלה מז'ור, כל האימפרומפטי והמומנטים המוזיקליים, ואלסים וחמישיית דג השמך, עם רביעיית קליבלנד; ושני כרכים של קטעי פסנתר קצרים, "קלאסיקה לפסנתר" ו"שירי סתיו". או'קונור הוא תומך נלבס בבן ארצו, ג'ון פילד, והקליט את רוב יצירותיו החשובות של המלחין, בהן כל הקונצ'רטי, הסונאטות והנוקטורנים.

תחרויות פסנתר בינלאומיות

או'קונור היה שותף לייסוד תחרות הפסנתר הבינלאומית AXA בדבלין, שהוא מנהלה האמנותי ויושב ראש חבר השופטים שלה.
הוא הוזמן לשבת בחבר השופטים של רוב תחרויות הפסנתר הבינלאומיות היוקרתיות, בהן אלה בלידס, מוסקבה (צ'ייקובסקי), וינה (בטהובן), ורשה (שופן), תל אביב (רובינשטיין), בייג'ינג, שנחאי, מינכן, בולצאנו (בוזוני), קלן, וויי (קלרה הסקיל),  קליבלנד, סולט לייק סיטי (ג'ינה בכאואר), סידני, פרטוריה, לונדון, קולג' פארק (ויליאם קאפל), ולנסיה (חוזה איטורבי) וסאול.

הוראה

או'קונור מכהן כיום כמנהל האקדמיה האירית המלכותית למוזיקה ואף מלמד שם בקביעות.
מאז 1997 תפס את מקום הפרופסור שלו, וילהלם קמפף, לו רחש כבוד רב, ומגיש את הקורס השנתי בפרשנות בטהובן, בווילה של קמפף בפוזיטאנו, איטליה, שם קיים קמפף קורס זה מאז 1957.
או'קונור מלמד כיתות אמן ונושא הרצאות ברבים מן המקומות שבהם הוא מופיע, כמו גם ברבים מן המוסדות החשובים להוראת מוזיקה, ביניהם ג'וליארד ומנהטן בניו יורק, אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ייל, אוניברסיטאות טמפל, ראטגרס, אינדיאנה וסיאטל בארצות הברית בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון ובמוסדות להוראת מוזיקה ביפן, קוריאה ואוסטרליה.

אותות הוקרה

על פועלו למען המוזיקה קיבל או'קונור תואר דוקטור לשם כבוד מן האוניברסיטה הלאומית של אירלנד ומטריניטי קולג' (דבלין), וחברות כבוד באקדמיה האירית המלכותית למוזיקה. גם ממשלות צרפת, אוסטריה, איטליה ופולין העניקו לו אותות כבוד ועיטורים.
איב (ראפרית)

קריירה מוזיקלית

איב מכרה מיליוני עותקים מאלבומיה במהלך הקריירה שלה. האלבום השני שלה, "Scorpion", זיכה אותה בפרס גראמי. האלבום השלישי שלה, "Eve-Olution", היה המצליח ביותר מבין אלבומיה ומכר 4.8 מיליון עותקים רק בארצות הברית. במהלך שלושת אלבומיה הראשונים שיתפה פעולה עם אומנים שונים כגון מיסי אליוט, DMX, סנופ דוג ונייט דוג, אלישה קיז ופיית' אוונס. 
כמו כן, שיתפה איב פעולה עם הזמרת גוון סטפאני בלהיט "Let Me Blow Ya Mind" שזיכה את השתיים בפרס גראמי עבור שיר הראפ הטוב ביותר לשנת 2002 ופרס MTV Music Awards עבור הקליפ הנשי הטוב ביותר לשנת 2001. מאוחר יותר, בשנת 2005, החזירה איב טובה לגוון סטפאני והתארחה בשיר "Rich Girl" שנכלל באלבומה של סטפאני "Love. Angel. Music. Baby.‎". השיר הפך במהרה ללהיט גדול והיה מועמד לפרס גראמי עבור שיר הראפ הטוב ביותר.
באלבומה הרביעי, העתיד לצאת ב-18 בספטמבר 2007, משתפת איב פעולה עם אומנים מובילים במוזיקת ההיפ הופ. העבודה על האלבום נערכה כשלוש שנים ובין מפיקיו ניתן למצוא את סוויז ביטז, ד"ר דרה, טימבאלנד, צמד הנפטונז ועוד רבים. באלבום מתארחים אומנים מובילים כמו שון פול, מרי ג'יי בלייג', ניו-יו, טי. איי., פארל ויליאמס ועוד. גם שני המפיקים הראשיים באלבום, טימבאלנד וסוויז ביטז, מתארחים באלבום.

קריירת משחק

בשנת 2003 עלה קומדיית המצבים "Eve" בכיכובה של איב. היא שודרה בארצות הברית, אנגליה ואוסטרליה. את שיר הפתיחה של הסדרה שרה הראפרית מיסי אליוט והוא הופק בידי סולדיגז.
הסדרה סבבה סביב שלוש נשים שיש להן קו של בגדים ו"בוטוקס". לצד איב שיחקו בסדרה אלי לנדרי (לשעבר מיס ארצות הברית) ונטלי דסל-ריד. הסדרה ירדה ב-2006 לאחר שלוש עונות ו-66 פרקים.
בשנת 2004 שיחקה בדרמה "וודסמן" לצד קווין בייקון. בשנת 2009 שיחקה בקומדיה "תחליקי" בכיכובה של דרו ברימור. בשנת 2010 שיחקה בתפקיד לטישייה במותחן "4.3.2.1" שכתב וביים נואל קלארק.
לורה ריצ'רדסון

ביוגרפיה

ריצ'רדסון נולדה בקנזס סיטי שבמיזורי, בתם הבכורה מבין ארבעה ילדים של ג'יימס וסוזאן סטריקלנד. אביה היה רופא ואמה מורה למתמטיקה. היא גדלה בנורת'גלן שבקולורדו. בנעוריה הייתה שחיינית מצטיינת ובגיל 17 הוציאה רישיון טיס פרטי. היא התחילה ללמוד ברג'יס קולג' בדנוור ולאחר שהתקבלה לתוכנית הכשרת הקצינים של צבא ארצות הברית עברה לקולג' המטרופליטני של המדינה בדנוור. ב-1986 סיימה תואר ראשון בפסיכולוגיה. היא התגייסה לצבא ארצות הברית והוכשרה כטייסת מסוקי בל UH-1 אירוקווי ולאחר מכן הוכשרה כטייסת מסוקי UH-60 בלק הוק. 
בשנים 1987–1991 שירתה בפלוגת מסוקי הסער 128 וברגימנט האוויר ה-501 בחטיבת האוויר ה-17 של הארמייה השמינית בקוריאה הדרומית. בשנים 1992–1995 פיקדה על פלוגה ושימשה קצינת כוח אדם בגדוד הראשון של רגימנט האוויר ה-158 בחטיבת הפרשים השישית בפורט הוד. בתפקידה הבא שימשה מדריכה במרכז המשולב לאימונים של הצבא בפורט לוונוורת'. בשנים 1997–1999 שירתה כקצינת אג"ם וסגנית הגדוד התשיעי ברגימנט האוויר של הדיוויזיה המוטסת ה-101. בפברואר 1999 מונתה לעוזרת צבאית לסגן נשיא ארצות הברית, אל גור. במרץ 2001 מונתה לסגנית קצין אג"ם של הדיוויזיה המוטסת ה-101. 
ביולי 2002 מונתה למפקדת הגדוד החמישי ברגימנט האוויר של הדיוויזיה המוטסת ה-101, והשתתפה עמו במלחמת עיראק. בשנים 2004–2006 שירתה כקצינת תכנון באגף המבצעים. לאחר לימודים באוניברסיטה לביטחון לאומי מונתה ביולי 2007 למפקדת הבסיס הצבאי פורט מאייר שבוירג'יניה, האחראי בין השאר על בית הקברות הלאומי ארלינגטון. באוקטובר 2009 מונתה לראש מחלקת הקשר עם הסנאט של ארצות הברית. ביולי 2011 מונתה למפקדת פיקוד הניסויים המבצעיים של הצבא בפורט הוד. במרץ 2012 קודמה לדרגת בריגדיר גנרל.
ביולי 2012 מונתה לסגנית מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה, והייתה בכך לאישה הראשונה לשמש סגנית מפקדת דיוויזיה מתמרנת בתולדות הצבא. היא החליפה בתפקיד את בעלה ג'יימס. 
ב-2013 מונתה לסגנית ראש מטה כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. במאי 2014 מונתה לקצינת הקישור לקונגרס האמריקאי וקודמה לדרגת מייג'ור גנרל. ביוני 2017 הועלתה לדרגת לוטננט גנרל ומונתה לסגנית פיקוד כוחות צבא ארצות הברית. היא האישה הראשונה שמונתה לתפקיד זה. באוקטובר 2018 מונתה למפקדת בפועל של הפיקוד בעקבות מינויו של גנרל רוברט אברמס למפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה.
ריצ'רדסון נשואה לג'ים, קצין בדרגת מייג'ור גנרל בצבא, שאותו הכירה במהלך קורס הטיס, ואם לבת. אחיה ואחותה שירתו אף הם כקצינים בצבא, ושלושתם שירתו במקביל בעיראק.
אולגה רז

ד"ר אולגה רז (נולדה בשנת 1948) היא תזונאית קלינית, ניהלה את היחידה לתזונה ודיאטה במרכז הרפואי איכילוב בתל אביב. מייסדת ומנהלת מרכז רז להרזיה ולתזונה בריאה בתל אביב בין השנים 1983 לבין 2016 ומייסדת בית הספר לתזונה באוניברסיטת אריאל, ואף אותו ניהלה עד 2015. היו"ר הראשון של עמותת "עתיד" לדיאטנים בישראל.

ביוגרפיה

אולגה רז נולדה במוסקבה. אביה הוא הסופר עמנואל קזקביץ'. ב-1966 סיימה במוסקבה תואר ראשון בביולוגיה וב-1969 תואר מוסמך בביולוגיה ובחינוך.
בשנת 1973 עלתה לישראל. ב-1983 סיימה תואר מוסמך נוסף בביוכימיה ובתזונה בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית. מ-1983 היא מנהלת את היחידה לתזונה ודיאטה במרכז הרפואי תל אביב איכילוב.
ב-1990 ערכה את הפרק בענייני תזונה באנציקלופדיה "החיים הטובים" של Larousse בהוצאת מעריב. ב-1993 השתתפה במחקר על השפעות מרכיבי ארוחות על מעבירים עצביים ועל התנהגות אכילה, שבעקבותיו עלה אצלה הרעיון ההתחלתי לפיתוח "דיאטת הלחם". בין השנים 1987–1989 הייתה במקביל גם יועצת לקצין רפואה ראשי בנושאי אוכל בריא בצה"ל.
ב-1999 ייסדה את בית הספר לתזונה במכללה האקדמית יהודה ושומרון, אותו היא מנהלת.
בשנים 1995–1998 הוציאה לאור ארבעה ספרים קצרים: "מינראלים", "ויטאמינים", "כולסטרול" ו"קלוריות".
ב-2000 נמנתה עם מייסדי עמותת הדיאטנים בישראל, "עתיד", והייתה יושבת הראש הראשונה של העמותה.
ב-2001 הוציאה לאור את הספר "לאכול לחם ולרזות", שהפך לרב מכר, וב-2003 את "מרזים עם אולגה רז". ב-2005 סיכמה מחדש את תורתה בספר באנגלית, "The Bread for Life Diet", שיצא לאור בארצות הברית.
ב-2006 ייסדה ומאז היא מנהלת גם את מרכז רז להרזיה ולתזונה בריאה בתל אביב, עם סניפים נוספים בארץ, המספקים ייעוצים אישיים ומעבירים קבוצות להרזיה ולתזונה בריאה, תוך שימוש בדיאטת הלחם ובאימון תזונתי.
בעלת דוקטורט בתזונה מהאוניברסיטה העברית. משתתפת במאמרים ובכנסים מדעיים רבים, מרצה באוניברסיטאות ולקהל הרחב, כותבת מאמרים בעיתונות ובמגזינים ומתארחת לעיתים ברדיו ובטלוויזיה.
רז הגישה מדי שישי בצהריים תוכנית ייעוץ בענייני תזונה ברדיו ללא הפסקה עד מאי 2016.
בשנת 2012 הופיעה בתוכנית הטלוויזיה "תהיו בריאים" בהנחיית דנה רון, בה המליצה להמעיט באכילת גבינות ומוצרי חלב, מכיוון שהם גורמים להשמנה ולהתפתחות אוסטאופורוזיס. גם לאחר שנתנה ייעוץ מקצועי למועצת החלב ומועצת הלול, המשיכה דר' רז להמליץ על חלב ומוצריו בהגבלה, כפי שעשתה גם בספריה שנכתבו לפני הייעוץ ולאחריו.
הגישה בערוץ 10 לצד חלי ממן את התוכנית "מהיום דיאטה".

פיתוח שיטות תזונתיות

רז פיתחה שיטות תזונתיות כמו "דיאטת הלחם" ו"אימון תזונתי".
"דיאטת הלחם" היא דיאטה המבוססת על פחמימות מורכבות (כמו בלחם, אורז ופסטה). בכך היא נבדלת מדיאטות אחרות, שמגבילות אכילת מאכלים אלו או אוסרות לחלוטין על אכילתם. הדיאטה מתוכננת לסייע בהעלאת רמת הסרוטונין במוח, ובכך למנוע תחושת רעב, לשפר את מצב הרוח ולאפשר ירידה במשקל ושמירה עליו.
"אימון תזונתי" (nutritional coaching) נועד לטיפול בקשיים תזונתיים כמו השמנה. האימון התזונתי כולל שילוב של אימון אישי (personal coaching) עם ידע תזונתי קליני. שיטת אימון זו נועדה למנוע כישלונות ונזקים הנובעים מאימון ללא קורלציה לתזונה.
יעקב חגואל

ביוגרפיה

יעקב חגואל נולד בשנת 1971 בתל אביב. טרם שירותו הצבאי, התנדב חגואל לשנת שירות באופקים ובצבא שירת בגרעין נח"ל. בתום השירות הסדיר הצטרף לכוחות המילואים באוגדת עזה. את השכלתו רכש בקריה האקדמית אונו והוא בעל תואר L.L.B במשפטים.
חגואל מתגורר בנתניה. נשוי לתחיה ואב לארבעה.

קריירה ציבורית

עוד מגיל צעיר הצטרף יעקב חגואל לשורות תנועת הנוער בית"ר ושימש כחניך וכמדריך, לימים התקדם במעלה סולם התפקידים ואף שימש כגזבר תנועת בית"ר העולמית ולאחר מכן אף כמנכ"ל התנועה.
יעקב חגואל כיהן, בין היתר כיו"ר מת"ן - מועצת תנועות הנוער הציוניות העולמיות, חבר נשיאות הוועד הפועל הציוני, חבר ועדת כספים של ההסתדרות הציונית העולמית וכאמור, כמנכ"ל ההנהגה העולמית של תנועת בית"ר.
חגואל הוא חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, חבר הנהלה וועדת הכספים של הסוכנות היהודית. בנוסף, מכהן כיו"ר עמית בצוות המשימה למאבק באנטישמיות של חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית, חבר במועצת הנגידים ודירקטור בקרן היסוד וחבר המועצה להנצחת זכרו של בנימין זאב הרצל והמועצה להנצחת זכרו של זאב ז'בוטינסקי, במשרד ראש הממשלה וחבר חבר הנאמנים של אוניברסיטת אריאל. ב-2011 נבחר חגואל לכהן כחבר מועצת יד ושם. ב-27 באוגוסט 2015 התמנה ליו״ר הליכוד העולמי. ראש המחלקה לפעילות בישראל ולמאבק באנטישמיות
בשנת 2010, עת כינוסו של הקונגרס הציוני הל"ו, נבחר לתפקיד ראש המחלקה לפעילות בישראל ולמאבק באנטישמיות בהסתדרות הציונית העולמית. במסגרת זו, ניהל מאבקים, הרצאות וכנסים למאבק באנטישמיות. ביניהם, בניו יורק, בצרפת, בבלגיה ובדרום אמריקה. הקים את מרכז התקשורת למאבק באנטישמיות של ההסתדרות הציונית העולמית והגה ויזם את חידון הציונות למשפחות. במסגרת תפקידו, היה חגואל אמון על המועצה הציונית בישראל, על הוצאת ספרים "ביאליק", על הארכיון הציוני המרכזי ועל ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג.
בחודש יולי 2017, יזם והוביל חגואל את התיקון לחוק בנימין זאב הרצל בכנסת על פיו תשתתף המדינה במימון הפעילות השוטפת של מוזיאון הרצל והמדרשה, באחזקתם השוטפת, בפעילויות ההדרכה ובפעילויות נוספות אותן תבצע ההסתדרות הציונית העולמית בהר הרצל.

סגן וממלא מקום יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית

באוקטובר 2015, עת כינוסו של הקונגרס הציוני הל"ז, נבחר חגואל לכהן כסגן וממלא מקום יו"ר ההסתדרות הציונית העולמית.
Chess Titans

Chess Titans הוא משחק מחשב של שחמט שפותח על ידי אוברון מדיה (Oberon Media) ונכלל ברוב גרסאות מערכות ההפעלה חלונות 7 וחלונות ויסטה. בחלונות 8 הוסר המשחק ממערכת ההפעלה.
המשחק הוצג לראשונה בחלונות ויסטה (build 5219), וגרסה ישנה יותר שלו, אשר הייתה ידועה בשם Chess, נכללה בחבילת הבידור של מיקרוסופט מס' 4.
המשחק נכתב כגרפיקת אנימציה, ועוצב בהתאמה למראה דמוי הזכוכית של ממשק המשתמש Windows Aero. במשחק נראה לוח שחמט, הניתן לסיבוב באופן תלת-ממדי, ומראה כלי השחמט ניתן לשינוי באמצעות ערכות נושא. הגרפיקה של המשחק הדגישה את היכולות הגרפיות של חלונות ויסטה.
המשחק מאפשר לשחק נגד המחשב, או נגד אדם נוסף.
יוהאן ברנולי

ביוגרפיה

יוהאן ברנולי הוא אחיו של יאקוב ברנולי ואביהם של דניאל ברנולי וניקולאס ברנולי ה-II. משפחת ברנולי תרמה למדע שמונה מתמטיקאים דגולים על פני שלושה דורות. מוצא המשפחה במקור הוא מאנטוורפן שבבלגיה, אך היא ברחה משם בעקבות רדיפות על ידי הקתולים.
יוהאן נולד בבזל, בנו העשירי של סוחר עשיר. בתחילה רצה אביו שבנו ימשיך את דרכו כסוחר, אך יוהאן התגלה ככישלון מחפיר כשולייתו. בשנת 1683 התקבל ברנולי ללימודי רפואה באוניברסיטת בזל, שבה כיהן אחיו, יאקוב ברנולי, שהיה מבוגר ממנו ב-12 שנה, כפרופסור. בזמן לימודיו למד יוהאן במקביל חשבון דיפרנציאלי אצל אחיו, ובשנת 1694 התמסר לתחום וקיבל דוקטורט על מאמרו על תנוחת השריר, עבודה ברפואה המכילה אלמנטים מתמטיים רבים. לאחר מכן, היות שתקן המתמטיקאי בבזל היה תפוס על ידי אחיו, עבר יוהאן לאוניברסיטת חרונינגן וחזר לבזל ב-1705 לאחר מות אחיו. במהלך חייו קיבל יוהאן עיטורי הוקרה רבים, כולל חברות באקדמיה למדעים של פריז, ברלין, סנקט פטרבורג ועוד.
יוהאן מת בשנת 1748 בבזל. על קברו נכתב כי היה "הארכימדס של דורו".

תרומתו למתמטיקה

יחד עם אחיו יאקוב היה ברנולי מחלוצי השימוש בחשבון דיפרנציאלי ואינטגרלי של לייבניץ, תוך מציאת שימושים חדשים לתורה זו.
יוהאן חקר רבות את המשוואה  ופיתח את סדרת ברנולי. נזקפים לזכותו גם גילויים רבים בניווט. יוהאן ידוע גם בזכות היותו מורהו של לאונרד אוילר והתכתבויותיו הרבות.
אליעזר הורוביץ

תולדותיו

רבי אליעזר הורוביץ נולד בשנת ה'תק"נ בגליציה, לרב נפתלי צבי הורוביץ מי שהיה מייסד שושלת חסידות רופשיץ. סבו של הרב אליעזר היה הרב מנחם מענדל רובין מלינסק "מענדלע מלינסק". אמו של הרב אליעזר הייתה הרבנית רבקה גולדהמר, בתו של הנגיד צהי הירש גולדהמר מדוקלא.
אחיו של הרב אליעזר הורוביץ היו הרבנים אברהם חיים הורוביץ (נפטר ה'תקצ"א) ויעקב הורוביץ (מעליץ) (נפטר ה'תקצ"ט), אחותו של הרב אליעזר הייתה הרבנית רייצא הורוביץ, אשת הרב אשר ישעיה רובין.

הרבנות והאדמו"רות

הרב הורוביץ הרגיש בבחרותו את ההתרחקות ממשפחתו, הוא עבר כסוחר ואז ראה אביו את חוסר המוטיבציה להגיע אל משרת רבנות וקירב אותו אליו והרב אליעזר עבר לגור בקרבת אביו בעיר רופשיץ. הוא החל ללמוד בצלם של אביו, הרב נפתלי צבי הורוביץ והרב ישכר בר מרדושיץ ולאחר מכן היה גם תלמיד של הרב צבי הירש מרימנוב. הרב אליעזר ניחן בקול ענוג שהתפרסם ברבים והוא החל לשמש כחזן בבית הכנסת ברופשיץ.
הרב הורוביץ נישא לרבנית חיה בת הרב יחיאל מיכל רוזנפלד מראווה רוסקה. הוא לא שימש כרב של עיר כלשהי עד שנת ה'תר"ח, כעשרים שנה לאחר פטירת אביו האדמו"ר מרופשיץ אז ייסד את חסידות דז'יקוב בעיר טרנובז'ג שבדרום-מזרח פולין. בסוף ימיו נודע כאדם המרבה להסתגר עם עצמו, בג' חשוון ה'תרכ"א נפטר הרב אליעזר הורוביץ ובנו, הרב מאיר הורוביץ הוכתר כממלא מקומו כאדמו"ר השני לחסידות דז'יקוב.
דין הלר

ביוגרפיה

הלר נולד בקאסטרו וואלי שבמחוז אלמידה, קליפורניה, ובגיל צעיר עבר להתגורר עם משפחתו בקרסון סיטי שבנבדה. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ב-1978 והמשיך ללימודי תואר ראשון במנהל עסקים באוניברסיטת דרום קליפורניה ב-1985, והתמחה באנליזה ביטחונית ופיננסית. בשנים 1983–1988 עבד כסוכן מניות בבורסה בסן פרנסיסקו.
ב-1990 נבחר הלר לבית המחוקקים של נבדה. לאחר מכן נבחר ב-1994 למזכיר המדינה של נבדה, ושירת בתפקיד זה עד שנת 2007. בשנים 2007 - 2011 שירת בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז השני של נבדה.
במאי 2011 מונה על ידי המושל בריאן סנדובל לרשת את מושבו של הסנאטור הפורש ג'ון אנסיין. ב-2012 הוא נבחר לכהונה מלאה, ומשרת את נבדה יחד עם הסנאטור הבכיר הארי ריד. כחבר סנאט תמך ביוזמתו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שעליה הכריז בדצמבר 2014, לנרמול היחסים הדיפלומטיים בין קובה לארצו, ואף היה חבר במשלחת של הקונגרס לקובה, בה נכחו גם הסנאטורים פטריק ליהי ובן קרדין.
בבחירות לסנאט ב-2018 התמודד הלר מול המועמדת הדמוקרטית ג'קי רוזן, חברת בית הנבחרים, לה הפסיד בבחירות הכלליות בפער של 45.4% מול 50.4%.
הלר נשוי ואב לארבעה ילדים.
808s & Heartbreak

רקע

בעקבות יציאת אלבום האולפן השלישי שלו Graduation,  שארית שנת 2007 השפיעה רבות על וסט, שעבר מספר אירועים שהשפיעו עליו רגשית. ב-10 בנובמבר 2007, אמו של קניה, דונדה וסט נפטרה כתוצאה מסיבוכים רפואיים הנובעים מניתוח קוסמטי לא מומלץ ולא מוצלח שעברה. חודש לאחר מכן ביטל וסט את האירוסים מחברתו אלקסיס פיפר. במקביל, ניסה וסט להסתגל למעמד החדש של כוכב הפופ שאף פעם לא השיג, כשהפך לעיתים קרובות לנושא המרכזי בתקשורת וקיבל ביקורות רבות. האבדן, הבדידות, הגעגועים לידידות והרגשה של נורמליות, שימשו השראה בייצור האלבום ובתפיסתו. 
וסט חש כי רגשותיו לא יכולים לבוא לידי ביטוי באופן מלא דרך ראפ. וסט סיווג את 808s & Heartbreak כאלבום פופ. מאוחר יותר וסט הצהיר כי הוא מבקש להציג את המוזיקה שלו בז'אנר חדש בשם "פופ ארט" והבהיר כי הוא מודע היטב לתנועת האמנות החזותית בשם זה. 
האלבום הוקלט במשך זמן של כשלושה שבועות בין ספטמבר לאוקטובר 2008, כשההקלטות התקיימו בהונולולו ובברבנק. בשיריו השתמש וסט בטכניקת ה-Auto-Tune, והוא חש כי הצלילים שנוצרו בעזרתו נועדו לעורר רגש, ואפקט הצליל המעוות שנוצר כינה וסט "שברון לב". הוא הרגיש כי המאפיין של הצליל היה של מצבו הנפשי. על פי וסט, העובדה שאזור החיוג של הוואי הוא המספר 808 ושם האלבום הוא מקרי לחלוטין ואין שום הקשר. 
הראפר קיד קאדי, שחתם בחברת התקליטים "G.O.O.D. Music", הופיע בשיר Welcome to Heartbreak. זמר ההיפ הופ "Young Jeezy" הופיע בסינגל Amazing, בעוד שבשיר "See You in My Nightmares" השתתף הראפר ליל ויין. למרות שוסט תכנן שהאלבום יהיה מסוגת הפופ, יש לו השפעה רבה בהיפ הופ. לפני יציאתו חלק ממבקרי המוזיקה סימנו אותו כ"פלופ", אך כמו אלבומיו הקודמים של וסט, הוא זכה להצלחה רבה. אך למרות הצלחתו, רבים ממעריציו לא אהבו את שינוי הסגנון של וסט, שחלק קראו לו "קניה החדש".