google/wiki40b huggingface dataset:
ביירון ביי

היסטוריה

ההיסטוריה של האירופאים בביירון ביי החלה בשנת 1770, כאשר מגלה הארצות ג'יימס קוק מצא נקודת עגינה בטוחה באזור זה, וקרא לאזור על שמו של עמיתו, קצין הצי המלכותי הבריטי, ג'ון ביירון.
התעשייה הראשונה באזור הייתה כריתת עצי אזדרכת אדומה אוסטרלית. תעשייה זו דעכה לאחר מלחמת העולם הראשונה, עם הירידה בשימוש בעץ, וגרמה לחוטבי עצים רבים לעזוב את התחום ולהפוך לחקלאים. התעשייה הבאה להופיע הייתה כריית זהב, אשר הופיעה בחופי ביירון סביב שנות ה-70 של המאה ה-19.
לאזור ביירון היסטוריה של תעשיות במגזר הראשוני, כאשר בין היתר קיימים בה מפעלי מוצרי חלב, בתי מטבחיים, תעשיית דייג וצייד לווייתנאים, כאשר האחרונה חדלה מפעילות בשנת 1963. המשורר ברונטון סטפנס תיאר את מרעה הבקר במשטחי קייפ ביירון, בשירו משנת 1876.
המזח הראשון בקייפ ביירון נבנה ב-1886, ומסילת הרכבת הראשונה חוברה לאזור ב-1894. באותה שנה, נפוץ שמו של האזור כ'ביירון ביי'. חקלאי מוצרי החלב השתלטו על שטחים רבים באזור, ובשנת 1895 נוסד באזור הקואופרטיב 'נורקו' . השימוש בדשא פספלום האיץ את התפוקה, וביירון ביי החלה לייצא חמאה לרחבי העולם. מפעל נורקו היה הגדול ביותר בהמיספירה הדרומית, וייצר מוצרי מזון, החל ממוצרי חלב, עד לבייקון ומוצרי בשר מעובד נוספים.
המגדלור של קייפ ביירון נבנה ב-1901 בנקודה המזרחית ביותר של יבשת אוסטרליה. ב-1930 נפתח מפעל הבשר הראשון באזור. מכרות החול, שחיפשו אחר מונזיט (זירקון, אורניום ותוריום) בין מלחמות העולם גרמו לפגיעה סביבתית חמורה.
גולשי גלים החלו להגיע לאזור בשנות ה-60 של המאה ה-20. הייתה זו תחילתה של התיירות בביירון ביי. עד 1973, עת נערך פסטיבל אקווריוס בעיירה הסמוכה נימבין, צברה ביירון ביי מוניטין של עיירה היפית, שמחה, וסגנון חיים אלטרנטיבי נוסד. עם זאת, תשתיות התיירות נותרו מינימליים. החל משנות ה-80 התיירות בביירון ביי החלה להתפתח באופן רציני, עם הגעתם של גולשים רבים חסרי אמצעים כלכליים, ואנשים רבים בעלי אורח חיים היפי. לנוכח זאת, התפתחו באזור חנויות קמעונאות ואכסניות, בהתאם לצורכי המבקרים.
כיום, קייפ ביירון נחשב לאחד מאזורי הנדל"ן היוקרתיים ביותר בחוף המזרחי של אוסטרליה. עם זאת, לא שינתה העיירה ביירון ביי את פניה, וממשיכה למשוך גולשים רבים, תרמילאים ותיירים כלליים. העיירה נודעה בזכות הכמות הרבה של האנשים היצירתיים שהיא מכילה, בכללם אמנים, אומנים ומוזיקאים. בעוד העבר ההיפי של העיירה נשמר, קיימות בעיירה מגוון אמצעי העידן החדש, שירותים רוחניים כגון יוגה ומדיטציה ואף שירותי רפואה הוליסטית. בעיירה חיים כ-9,000 תושבים קבועים, בעוד שבכל שנה מבקרים בה מעל למיליון וחצי תיירים.
באזור מפרץ ביירון ובאזור הסמוכים אליו נמצאות מספר ספינות טרופות.

תיירות

העיירה מאופיינת בתיירים רבים, הן מקומיים והן זרים, עם אחוז גדול של תרמילאים. קיימים חופים רבים אותם פוקדים גולשי גלים, והנוף הנצפה ממעל מושך אנשים העוסקים בצניחה חופשית. טיילת מאפשרת למבקרת ללכת מהעיירה ועד למגדלור קייפ ביירון.
האזור מאופיין בחיי בר מגוונים, וצפיית לווייתנים קיימת באזור. מים שמקורם באקלים ממוזג מתמזגים עם מים שמקורם באקלים טרופי, דבר היוצר מקום פופולרי לצלילה ולשנירקול. יערות גשם ממוזגים נמצאים בקרבת מקום, ואזור אלו נוחים לגישה מהעיירה.
דני גימשי

ביוגרפיה

גימשי נולד ביבנה ב-1950, למד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה. שירת כקצין בתותחנים בצה"ל.

שירות במשטרת ישראל

ב-1971 התגייס למשמר הגבול, שימש מפקד מחלקה במג"ב עזה, מפקד מחלקת סיור בשכם, מפקד מחלקת טירונים, מפקד פלוגת טירונים, קצין אג"ם והדרכה מרחבי ומפקד פלוגה במג"ב ירושלים. ב-1978 מונה למפקד משטרת עזה, ב-1980 מונה למפקד משטרת רמלה וב-1982 למפקד משטרת ראשון לציון. ב-1986 מונה לקצין אגף החקירות והמודיעין במרחב שפלה. ב-1987 מונה לראש מחלקת המתנדבים של משטרת ישראל. בשנים 1988 עד 1990 שהה בבריטניה בשליחות מטעם הסוכנות היהודית.
ב-1991 מונה לקצין חינוך ראשי של המשטרה ובמקביל פיקד על הקורס לפיקוד ומטה של הארגון. ב-1994 מונה למפקדה הראשון של היחידה לשיטור קהילתי ושירת בתפקיד עד 1998. שימש מדריך במכללה לביטחון לאומי. 
ב-1999 מונה לראש אגף למניעת פשיעה ומנכ"ל המועצה הציבורית למניעת פשיעה בישראל (מציל"ה) במשרד לביטחון הפנים. ב-2003 פרש ממשטרת ישראל בדרגת תת-ניצב.

קריירה באקדמיה

גימשי שימש מרצה מן החוץ בבית הספר למנהיגות ציבורית של אוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית. ב-1999 מונה לראש החטיבה לקרימינולוגיה ואכיפת החוק בחוג למדעי ההתנהגות שבמסלול האקדמי המכללה למינהל. הוא הקים ב-2004 את המכון לחקר ביטחון הקהילה ועומד בראשו.

השכלה

ב-1976 סיים תואר ראשון בסוציולוגיה ויחסים בין לאומיים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1979 סיים תואר שני בסוציולוגיה וקבלת דיפלומה בקרימינולוגיה מהאוניברסיטה העברית. ב-1994 סיים תואר שני במנהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד. ב-1997 קיבל תואר דוקטור בקרימינולוגיה מהפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים, עבודת הדוקטורט שלו עסקה במנהיגות במשטרה.
חפיסת סיגריות

חפיסת סיגריות היא אריזה מלבנית, בעיקר מקרטון דק או נייר, בה נמכרות סיגריות. החפיסה מגיעה עם רדיד טעם-מגן, נייר או פלסטיק מתכלה, ואטומה באמצעות עטיפה של פלסטיק שקוף. החפיסה נפתחת באמצעות משיכת לשונית בעטיפת הפלסטיק. חפיסות קשות ניתן לסגור מחדש לאחר הפתיחה, ואילו חפיסות רכות לא ניתן לסגור מחדש. חפיסות סיגריות נחשבות לרוב לחד-פעמיות ולא מיועדות לשימוש חוזר. בניגוד לחפיסות חד-פעמיות, קיימות קופסאות סיגריות מתכתיות המיועדות לשימוש רב-פעמי.
על חפיסות סיגריות מופיעה לעיתים קרובות אזהרה מפני נזקי העישון בהתאם לחוקים ולתקנות במדינה שבה הן נמכרות (למשל: חוק הגבלת הפרסומת והשיווק של מוצרי טבק בישראל).

קרטון

קרטון סיגריות מכיל בדרך כלל עשר חפיסות, שבהן מאתיים סיגריות. קרטונים מסוימים מכילים עשרים חפיסות, שבהן ארבע מאות סיגריות. יש המכנים אריזות כאלו "פאקט".

חפיסות קשות וחבילות רכות

חפיסה קשה היא בסגנון הנפוץ של אריזת קרטון למכירת סיגריות בחנות, אשר מורכבת מתיבה יציבה יחסית. החפיסה מונעת מהסיגריות להתקמט כשהיא נמצאת בכיס המכנסיים או בתיק. חפיסת הסיגריות בעלי סגירה עליונה הוצגה בשנת 1955 על ידי חברת פיליפ מוריס
חפיסה רכה היא אריזת תיבה העשויה מנייר דק, בדרך כלל מכילה 20 סיגריות. חפיסה רכה עשויה להיחשב לא נוחה מכיוון שהיא נקרעת בקלות ולא ניתן להשתמש בה בשנית. היא מציעה את הנוחות המיידית ללא צורך לפתוח את החפיסה מחדש בכל פעם שמעשן רוצה סיגריה. במותגים אמריקאים, סיגריות בחפיסה רכה לרוב יותר קצרות במספר מילימטרים מאשר סיגריות בחפיסה קשה.

חפיסות לאספנים

מספר חברות סיגריות הוציאו חפיסות עם הכותרת "אספנות" על מנת לייצר עניין בקרב אספנים.
מותגים מסוימים הציגו חפיסות "מיוחדות" כחלק מקידום מכירות על מנת לעקוף חוקי פרסום שהגבילו אותם. לדוגמה, חפיסה אשר עשויה מפח שנמכרה לאורך זמן מוגבל על מנת לעודד קונים פוטנציאליים. החפיסות נבדלות באמצעות עיצוב ייחודי או שהם מפס ייצור ישן או שהופסק פס הייצור שלהם ולכן הם נהפכו לנדירים.

מאפיינים

רוב חפיסות הסיגריות הן ללא מאפיינים מיוחדים. עם זאת, מספר יצרני סיגריות הציעו חפיסה שמכילה גם מיכל ריק לסילוק בדלי סיגריות בסיום העישון. הדבר יכול לעזור להפחית את בדלי סיגריות הנזרקים לרחוב, ולהפחית את זיהום הסביבה מכיוון שהבדלים אינם מתפרקים בקלות.
סלמסון רנדוניה

היצרן "Société des Moteurs Salmson"

"Société des Moteurs Salmson" היא חברה הנדסית אשר מייצרת משאבות, אשר הוקמה על ידי המהנדס אמיל סלמסון. לפני מלחמת העולם הראשונה התחילה לייצר מטוסים, ומנועי מטוסים. במהלך מלחמת העולם הראשונה סלמסון ייצרה מטוסים ראשונים, בעיקר מטוס קרב ומטוס סיור דו-מושבי, "סלמסון 2A2" . מטוסים אילו שימשו ללחימה הן על ידי כוחות הצרפתים והאמריקאים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה החברה לייצר מכוניות. ייצור הרכב הסתיים בשנת 1957.
משנות ה-60 של המאה ה-20 החברה חזרה לייצר משאבות.
ל-"Société des Moteurs Salmson" חברות בנות בארגנטינה, איטליה, לבנון, פורטוגל, דרום אפריקה ווייטנאם.
יחסי ישראל–סמואה

היסטוריה

יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות נכונו בשנת 1977 (על פי משרד החוץ של סמואה היחסים נכונו ב-30 במאי 1972). מאז כינון היחסים, שתי המדינות משתפות פעולה בתחומי הפיתוח, זכויות האדם, מאבק נגד העוני, טרור, ארגוני פשיעה חוצי גבולות, שינויי האקלים ועליית מפלס הים. בעיית עליית מפלס הים היא רלוונטית במיוחד עבור מדינות האיים באוקיינוס השקט.
בשנת 1991, סמואה נמנתה בין המדינות אשר יזמו את החלטה 4686 של העצרת הכללית של האו"ם, אשר ביטלה את החלטה 3379, שקבעה כי ציונות היא צורה של גזענות.
בספטמבר 2014, ביקר באפיה בירת סמואה סגן שר החוץ צחי הנגבי בליווי שגריר ישראל בוולינגטון יוסף ליבנה. הביקור נערך במסגרת ועידה בהשתתפות משלחות מעשרות מדינות, במטרה לסייע לתושבי האיים הקטנים בקריביים ובאזור אוקיאניה.
בשנת 2016, שגריר ישראל בניו זילנד יצחק גרברג הגיש את כתב האמנתו לנשיא סמואה טופוגה אפי.
בתחילת 2017 חבר הפרלמנט הסמואי אלאיסה ספולנה מואנאנו קרא לממשלת ארצו "תמיד לעמוד לצד ישראל, לא משנה מה". דוגמה נוספת לשיתוף פעולה בין שתי המדינות היא ההסכם שנחתם ופוטר את אזרחי שתי המדינות מצורך באשרות שהייה.
במרץ 2019 נפגש ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו עם ראש ממשלת סמואה וכתוצאה מביקור זה נחתם הסכם פטור מאשרות כניסה לתיירים.
שארל השלישי, מלך נווארה

שארל השלישי (1361 - 6 בספטמבר 1425, באוליטה), המכונה שארל האציל, מלך נווארה בין 1387 עד מותו. בנוסף, החזיק בתואר "הדוכס מאברה" (Évreux) בין 1387 ל-1404, אז החליף תואר זה בתואר "הדוכס מנמור" (Nemours). היה בנו של שארל השני, שהיה ידוע גם כ"שארל הרע"; מרבית תקופת שלטונו הוקדשה לתיקון הנזקים שגרם אביו לכלכלה ולתשתיות של הממלכה, ולשיפור היחסים עם צרפת. 
הוא נולד בנאנט. ב-1375 נישא לאלאונורה מקסטיליה, בתו של המלך אנריקה השני, מלך קסטיליה, צעד אשר שיפר את היחסים בין שתי הממלכות. 
לאחר שהומלך, נטה לצדד בפתרון הסכסוכים שבהם הייתה מעורבת נווארה ובשיפור יציבותה ומעמדה.
היסרליק

היסרליק (בטורקית: Hisarlik) הוא אזור בצפון מערב טורקיה, דרומית למצר הדרדנלים, בו מצא היינריך שלימן, הארכאולוג הגרמני, את חורבות העיר העתיקה טרויה.
ישיבת השומרון

ישיבת בני עקיבא השומרון היא ישיבה תיכונית שש-שנתית השוכנת בקרני שומרון. הישיבה נוסדה בשנת 1983 על ידי הרב יהודה קליקשטין כישיבה תיכונית אזורית בבעלות מועצה אזורית שומרון. בניין הישיבה תוכנן על ידי האדריכלית רחל ולדן בסוף שנות ה-80. בעבר ניהל את הישיבה (שנה) הרב גרשון מילצקי. אחריו עמד בראש הישיבה הרב אמוץ שריג (שנה) ולאחריו הרב צבי במברגר עמד בראשותה במשך 6 שנים. אותו החליף  הרב זאב קרוב ז"ל שעמד בראשה  במשך 10 שנים. . נכון לשנה"ל תשע"ט ובמשך 8 השנים האחרונות, ראש הישיבה הוא הרב יעקב מייטליס. 
הישיבה מחנכת למעורבות בחיי הקהילה והמדינה מתוך תפיסת עולם  דתית-ציונית ומקדמת פעילויות חסד בין התלמידים לבין מוסדות האזור כגון גני ילדים, בתי אבות ובתי חולים.] כל תלמידי הישיבה לומדים לבגרות ברמות שונות כמקובל.  
בקיץ 2013 (תשע"ג) נחתם בין הישיבה לבין מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא הסכם לפיו הצטרפה הישיבה למשפחת מוסדות ישיבות בני עקיבא.

ישיבת הליכות עולם

בשנה"ל תשס"א הוקמה ישיבה תיכונית נוספת, הנמנית עם מוסדות ישיבת בני עקיבא השומרון - "ישיבת בני עקיבא הליכות עולם". הישיבה הוקמה במטרה לספק מסגרת תורנית לתלמידי אזור מרכז הארץ, השומרון ובנימין המעוניינים בכך. הישיבה כוללת פנימייה, ולומדים בה תלמידים מרחבי השומרון ומגוש דן. מאז שנה"ל תשס"ט ראש הישיבה הוא הרב אייל הראל, והישיבה מונה כ-140 תלמידים (כיתה אחת בכל מחזור). בעוד תקציבי הישיבות מאוחדים, למעשה הישיבה מתנהלת בעצמאות, ואין קשר בין התלמידים וצוותי ההוראה בישיבת בני עקיבא "הליכות עולם" לישיבת השומרון.
האנק גרין

ראשית חייו

גרין נולד ב בירמינגהם, אלבמה, לאחר מכן משפחתו עברה לאורלנדו, פלורידה, שם הוא גדל. הוא סיים את לימודיו בתיכון Winter Park בשנת 1998 השלים תואר אקדמי ראשון בביוכימיה מ Eckerd College ותואר אקדמי שני בEnvironmental Studies מתוך University of Montana. הוא כתב תזה בנושא "Of Both Worlds: How the Personal Computer and the Environmental Movement Change Everything".

Brotherhood 2.0 (2007)

מ-1 בינואר עד 31 בדצמבר 2007, גרין, אחיו ג 'ון יסדו פרויקט של  בלוג וידאו שכותרתו Brotherhood. הפרויקט המקורי היה פעיל בכל ימות השבוע במשך כל השנה, כשבמסגרתו נמנעו האחים מכל תקשורת מבוססת טקסט ובמקום זאת שוחחו על ידי ולוגים יומיים, אשר הועמדו לרשות הציבור באמצעות YouTube בערוץ Vlogbrothers.

Project for Awesome

ב-2007, ג'ון והאנק הציגו את פרויקט הצדקה השנתי שכותרתו Project for Awesome) P4A), פרויקט שבו משתמשי YouTube יוצרים סרטוני וידאו לקידום ארגונים צדקה או ארגונים ללא מטרת רווח על פי בחירתם. העלאת הסרטונים מתרחשת בדרך כלל ב 17–18 לחודש דצמבר. סכומי הכסף המגויסים בכל שנה הולכים וגדלים (עם היוצא מן הכלל של 2011). ב-2015 גויסו 1,546,384 דולרים.

קורס מזורז (Crash Course)

בינואר 2012 האנק וג'ון גרין יצרו את ערוץ היו-טיוב החינוכי Crash Course כחלק מיוזמת ערוצי המקור. בערוץ ישנם מספר קורסים חינוכיים המתבססים על תוכנית הלימודים בבית הספר התיכון. הנושאים הראשונים היו ביולוגיה והיסטוריה עולמית. האחים גרין רואים בערוץ כהקדמה או מבוא לנושאי הלימוד אשר נועדו להלהיב את התלמידים ללמידה ולא כניסיון להחליף את חומרי הלימוד המסורתיים. המטרה שלהם היא ליצור כלים שיאפשרו אינטראקציה איכותית יותר בכיתת הלימוד, מתוך שאיפה שבבוא היום הערוץ יקיף את כל התכנים בתוכנית הלימוד.

SciShow

גרין יצר את ערוץ היוטיוב המדעי SciShow בינואר 2012. הערוץ מציג סדרות של סרטונים המתמקדים במספר שדות מדעיים כמו כימיה, פיזיקה וביולוגיה. הוא מכיל גם ראיונות ותוכניות טריווייה עם מומחים בתחומים שונים. גרין שואף לכך שהתכנים של הערוץ יהיו נגישים לציבור כדי לשנות את התפיסה הרווחת שהמדע הוא תחום קשה מיסודו. 

VidCon

VidCon הוא כנס שנתי העוסק בנושא הסרטונים המקוונים. יחד עם אחיו ג'ון, האנק ייסד את VidCon כתגובה לקהילה הגדלה שנוצרה סביב יצירת סרטונים מקוונים. 
האירוע מושך אליו הרבה יוצרי סרטונים פופולריים ביוטיוב יחד עם מעריציהם ומאפשר לחברי הקהילה להיפגש. האירוע כולל גם כינוס תעשייתי עבור אנשים ועסקים העובדים בתחום הסרטונים המקוונים.  

חיים אישיים

גרין גר במיסולה, מונטנה עם אשתו, Katherine קתרין גרין. הוא אובחן כחולה בקוליטיס כיבית ב-2006. האנק מזהה את עצמו בתור אתאיסט. להאנק וקתרין נולד בן ראשון בשם אורין בסוף אוקטובר 2016.
ש"י עגנון – ש"ז שוקן: חילופי אגרות

על הספר

בשלהי 1915 הכיר מרטין בובר בין ש"ז שוקן לש"י עגנון, ומאז נוצרה ביניהם ידידות ארוכת שנים. שוקן, שהיה אדם אמיד, סייע בידי עגנון ודאג לפוטרו מטרדות הפרנסה כדי שיוכל להתמסר ליצירתו האמנותית. ב-1931 ייסד ש"ז שוקן בברלין הוצאת ספרים, שמטרתה העיקרית הייתה הוצאת ספריו של עגנון. 
במשך כיובל שנים עגנון ושוקן החליפו מכתבים, בספר מקובצים מכתבים אלו. המכתבים נותנים תמונה על יחסי שני האישים, על דמויות שפגשו, ביניהם מוזכרים אליעזר מאיר ליפשיץ, הרב קוק. ועל מאורעות התקופה. רעידת האדמה ב-1927 שבה נהרסה דירתו של עגנון
הספר כולל מבוא העוסק ביחסיהם של שני האישים.
ג'יבוטי במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של ג'יבוטי למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפי ספורט. המשלחה לא הגיעה להישגים בענפים האתלטיקה והשחייה וסיימה במקומות האחרונים או לא הצליחה לסיים את המקצים בהם השתתפה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. המשלחת זכתה במדליית ארד באתלטיקה בריצת 1500 מטר נערים. המשלחת לא הגיעה להישגים בטניס שולחן ושחייה וסיימה במקומות האחרונים.
אוגוסט פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק

ביוגרפיה

אוגוסט פיליפ נולד ב-11 בנובמבר 1612 בזונדרבורג, שלזוויג (כיום סונדרבורג, דנמרק), כבנם החמישי של אלכסנדר, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג ודורותיאה משוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של יוהאן גינטר הראשון, רוזן שוורצבורג-זונדרסהאוזן ואנה מאולדנבורג-דלמנהורסט. בשנת 1633, בגיל 21, הוא היגר לגרמניה. לאחר שרכש את אזור בק בווסטפאליה בשנת 1646, הוא נטל את התואר דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק.
ב-6 במאי 1675 מת אוגוסט פיליפ בבק, ובנו אוגוסט, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1689 מת אוגוסט ללא ילדים, ואחיו פרידריך לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק ירש את הדוכסות.
ליאור נבוק

ביוגרפיה

נבוק נולד בתל אביב ב-1971. את שירותו הצבאי עשה נבוק בתחום המוזיקה. בהמשך, למד הלחנה וניצוח באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים ולאחר מכן סיים את לימודי הדוקטורט שלו בקונסרבטוריון למוזיקה ניו אינגלנד שבבוסטון. היה תלמידו של ג'ון הרביסון. 
יצירותיו של נבוק מבוצעות ומוזמנות על ידי תזמורות ומבצעים בישראל ובעולם. כך למשל, הן בוצעו על ידי בתי האופרה של פרנקפורט, סידני, ברלין ונירנברג.

מוזיקה קאמרית

בעקבות טנגו 
חליליות (3), קלרנית, חצוצרה, טרומבון, כינור, קונטרבאס, גיטרה, כלי הקשה (1) 
קפריצ'יו 
חליל וכינור 
אלגיה לעתיד 
חליל, קלרנית, כינור, צ'לו, פסנתר, כלי הקשה (1) 
הבזקים של דעיכה 
חליל, קרן אנגלית, קלרנית באס, קרן יער, טובה, נבל, פסנתר, כלי הקשה (2) 
בבואות נסתרות 
סקסופון אלט / קלרנית ופסנתר 
הומורסקה
קלרנית ופסנתר 
אגם מסתורי 
חליל, אבוב ופסנתר 
שלישית פסנתר 
כינור, צ'לו ופסנתר 
חמישית פסנתר 
כינורות (2) ויולה, צ'לו, פסנתר 
רביעייה לחליל, קלרנית, בסון ונבל 
רביעיית סקסופונים 
SATB
סקסטט 
חליל, קלרנית, כינור, צ'לו, פסנתר, כלי הקשה (1) 
ששה סיפורים קצרים לחמישיית עץ 
חליל, אבוב, קלרנית, בסון, קרן 
שלוש אפיזודות 
חליל, אבוב, קלרנית, קרן, בסון, כלי הקשה (1), פסנתר, כינור, ויולה, צ'לו, קונטרבאס 
שלושה פרקים מכונפים 
חליל ופסנתר
יצירתי

יצירתי הוא בית ספר למשחק שהחל לפעול בישראל בשנת 1998. בית הספר מספק הכשרה במשחק, בכתיבה, בבימוי, בעריכה ובצילום. בית הספר רשום כעמותה, ומפעיל סניפים במספר יישובים; נתניה, כפר שמריהו, אשדוד, תל אביב וכוכב יאיר.  הסניף הכי גדול בארץ של בית הספר למשחק יצירתי נמצא באשדוד עם הכי הרבה תלמידים מכל הסניפים בארץ.

הנהלה

בית הספר מנוהל על ידי שירלי עודד דורן. בין חברי ההנהלה הציבורית של בית הספר משה איבגי, אביתר דורן, שלומי לאופר, רות דייכס, עודד מנסטר, מיכל קפטה, תילי שרון.
שיניה יאמאנקה

חייו

יאמאנקה סיים לימודי רפואה באוניברסיטת קובה ב-1987 ולימודי דוקטור לפילוסופיה באוניברסיטת אוסקה סיטי ב-1993. בשנים 1987–1989 התמחה באורתופדיה בבית החולים הלאומי אוסקה. בין השנים 1993–1995 ערך יאמאנקה מחקר פוסטדוקטורט במכון גלדסטון למחלות קרדיו-וסקולריות בסן פרנסיסקו המסונף לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. בשנים 1996–1999 שימש כמרצה בכיר בבית הספר הרפואי של אוניברסיטת אוסקה סיטי. משנת 1999 עד 2003 היה יאמאנקה פרופסור משנה במכון נארה למדע ולטכנולוגיה, ומ-2003 עד 2005 שימש כפרופסור במכון. החל מ-2004 יאמאנקה הוא פרופסור באוניברסיטת קיוטו.
ב-2006 הצליחה קבוצת מחקר בראשותו של יאמאנקה ליצור תאי גזע פלוריפוטנטים מושרים (תאי induced Pluripotent Stem Cell-iPS), תאי גזע שנוצרו מפיברובלסטים של עכבר. ב-2007 הצליחה לראשונה קבוצת המחקר ליצור תאי גזע מפיברובלסטים אנושיים של אדם בוגר. ימאנאקה וקבוצתו גילו כי הוספת 4 פקטורי שעתוק (Myc, Oct3/4, Sox2 ו-Klf4) לתא בוגר יכולים ליצור תאי גזע פלוריפוטנטים.
ב-2008 זכה יאמאנקה בפרס שאו ובפרס רוברט קוך וב-2009 הוענק לו פרס קרן גיירדנר ופרס לסקר. ב-2011 הוענק לו פרס וולף ברפואה. יחד עם הביולוג הבריטי ג'ון גרדון זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 2012. בשנת 2013 הוענק לו פרס פריצת דרך במדעי החיים ופרס כספי בסך 3 מיליון דולר.
OneDrive

אפליקציות Office Online

בOneDrive (גרסת הweb בלבד) קיימות אפשרויות של יצירה, עריכה ושיתוף מסמכי Office היישר מהדפדפן. המשתמשים יכולים לצור, לקרוא ולערוך מסמכי word, excel, powerpoint, OneNote מתוך הדפדפן ובחינם (ללא צורך ברכישת תוכנת Microsoft Ofice).

הטמעת מסמכים

OneDrive מאפשרת למשתמשיה להטמיע את מסמכיהם באתרי אינטרנט.

שיתוף ברשתות חברתיות

OneDrive יכול להשתלב עם רשתות חברתיות כמו פייסבוק, טוויטר ו-LinkedIn כדי לאפשר למשתמשים לשתף את קובציהם עם אנשי הקשר שלהם במהירות. ב OneDrive אפשרות רשימת בקרת גישה שבה יכול המשתמש לבחור לאיזה אנשים להעניק הרשאות של קריאת או עריכת קבצים. וזה תקף גם לאנשים מהרשתות החברתיות השונות בהם OneDrive שולבה.
דן אבי-יצחק

דן אבי-יצחק (נולד ב-1936) הוא עורך דין ישראלי מוביל שייצג נאשמים בפרשות פליליות מרכזיות בישראל.

תחילת דרכו

נולד בירושלים בשם דן דויטשר. אביו, יוסף אשר דויטשר, קבלן בניין, עלה ארצה מפולין ושינה את שם המשפחה לאבי-יצחק אחרי מותו של בנו יצחק במלחמת העצמאות. אבי-יצחק למד בבית ספר הציוני-דתי "מעלה". כבר בעת שירותו הצבאי החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, תואר אותו סיים בהצטיינות. הוא התמחה אצל פרקליט המדינה קולין גילון וכן עבד במשרדו של עורך הדין מנדל שרף.

קריירה כעורך דין

בתום תקופה זו ייסד משרד עורכי דין עצמאי העוסק בעיקר בדיני משפחה, ובמשך השנים התרחב עיסוקו  לתחומי המשפט הפלילי (בעיקר עבירות צווארון לבן) והמשפט האזרחי-מסחרי. אבי-יצחק ניהל משרד קטן בירושלים, ללא שותפים, כאשר תחתיו שניים-שלושה עורכי דין, וסיפק שירותים משפטיים למספר לא רב של לקוחות, בהם גופים עסקיים גדולים, אנשי עסקים מובילים ופוליטיקאים. בין לקוחותיו היו בנימין נתניהו (בפרשת הקלטת הלוהטת ובפרשת טניה שאו), עורך הדין רם כספי ("פרשת הפגישה הלילית"), חבר הכנסת רפאל פנחסי (בעניין הסרת חסינותו), תמי מוזס-בורוביץ' ועודד מוזס (ייצוג במאבקם על השליטה בעיתון ידיעות אחרונות). כן ייצג אנשי ימין קיצוני. שני הלקוחות איתם הוא מזוהה יותר מכל הם אריה דרעי ועופר נמרודי. 
אבי-יצחק ייצג את עופר נמרודי, מו"ל מעריב, בפרשת האזנות הסתר שפרצה בשנת 1994. נמרודי הורשע במסגרת עסקת טיעון ונגזרו עליו שמונה חודשי מאסר. ב-1999 שוב נעצר נמרודי והפעם הואשם בהזמנת רצח של שני מתחריו (ארנון מוזס ועמוס שוקן) וכן בסעיפים נוספים. במסגרת עסקת טיעון ב-2001 הודה נמרודי במקצת העבירות הפחות חמורות ונידון ל-25 חודשי מאסר. עסקת הטיעון נחשבה להצלחה של אבי-יצחק, שהודיע אז שאין בכוונתו לקבל תיקים נוספים (אלא יקדיש את זמנו לסיום הטיפול בהתחייבויות מקצועיות קיימות עד פרישתו). ב-2005, ארבע שנים לאחר מכן, פרש מעיסוקו כעורך דין.

הוראה ועיסוקים ציבוריים

בשנים 1975–1978 היה חבר הוועדה לבחירת שופטים. שימש גם כחבר בית הדין המשמעתי לערעורים של לשכת עורכי הדין וכחבר הוועד המרכזי של הלשכה. כן עסק בהוראה במסגרת בית הספר למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

חייו האישיים

אבי-יצחק נשוי לנעמי טור-כספא ולהם ארבעה ילדים. הוא חובב חץ וקשת. אחיו היה בנימין אבי-יצחק, פרופסור להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.
NXT TakeOver: Brooklyn III

רקע

האירוע כלל קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network תחת השם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אירוע השלם וצפה הרביעי של NXT בשנת 2017.

קרבות מקדימים

הקרב הפותח של האירוע היה אנדרדה "סיין" אלמאס שפגש את ג'וני גרגאנו. סיום הקרב התנהל כך שזלינה וגה זרקה חולצה של DIY (המסמנת את התקופה של גרגאנו כזוג עם תומאסו צ'אמפה) על גרגאנו, מה שאיפשר לאלמאס לנצל זאת ולבצע את מהלך ההאמרלוק DDT על גרגאנו בשביל לנצח בקרב.
לאחר מכן, The Authors of Pain (אקאם ורזאר) הגנו על אליפות הזוגות של NXT נגד SAnitY (אלכסנדר וולף וקיליאן דיין). בתחילת הקרב, אריק יאנג החליף את דיין כמשתתף החוקי בקרב. לקראת סיום הקרב, דיין ביצע את מהלך הראנינג קרוסבאדי על אקאם, שאחז בניקי קרוס, תוך כדי שהוא שבר את השולחן שהיה לצידם. וולף ויאנג ביצעו מהלך המשלב את מהלכי ה"בלי טו בלי סופלקס" ו"דייבינג נקברייקר" על רזאר כדי לזכות בחגורות. ניצחון זה סיים את רצף הניצחונות הבלתי מנוצח של אקאם ורזאר מאז הבכורה שלהם. לאחר הקרב, בובי פיש וקייל אוריילי הופיעו לראשונה ב-NXT ותקפו את שתי הקבוצות.
בקרב השלישי של הערב, אליסטר בלאק התחרה נגד הידאו איטמי. בלאק ביצע את מהלך הסיום שלו, ה"מיסה השחורה" על איטמי ובכך ניצח בקרב.
בקרב הלפני אחרון, אסקה הגנה על אליפות הנשים נגד אמבר מון. מון ביצעה על אסקה את מהלך הסיום שלה, ה"אקליפס", אך לא הצליחה לנצח. הקרב נגמר כך שאסקה ביצע את מהלך ההכנעה שלה, ה"אסקה לוק", מה שהכריח את מון להיכנע ובכך אסקה הצליחה לנצח בקרב ולשמור על התואר.

הקרב המרכזי

הקרב המרכזי של הערב הפגיש את אלוף ה-NXT, בובי רוד, שהגן על תואר האליפות נגד דרו מקינטייר. מקינטייר ביצע את מהלך ה-Future Shock על רוד, אך לא הצליח להצמיד את רוד לספירת שלוש. לאחר מכן, מקינטייר ביצע את מהלך הסיום שלו, ה-Claymore, אך שוב רוד הצליח לצאת מההצמדה. רוד ביצע את מהלך הגלוריוס DDT על מקינטייר, אך הפעם האחרון הוא זה שהצליח לצאת מההצמדה. רוד ביצע את אותו המהלך שוב וניסה לעשות זאת בפעם השלישית, אך מקינטייר הצליח לחמוק ולבצע את ה-Claymore פעם נוספת ובכך הצליח להצמיד את רוד לספירת שלוש ולזכות בתואר. ניצחון זה היה הפסד הבכורה הטלוויזיוני של רוד ב-NXT. לאחר הקרב, פיש ואוריילי הגיעו שוב לזירה, אך הפעם הם הסיחו את דעתו של מקינטייר, בזמן שאדם קול, שערך גם הוא את הבכורה שלו, תקף ביחד איתם את מקנטייר.
שאקון

שאקון (בספרדית chacona; באיטלקית ciaccona) הוא צורה מוזיקלית מקובלת בתקופת הבארוק מהסוג של ווריאציות על נושא ראשי החוזר על עצמו בעיבודים שונים. במקרה של שאקון הנושא הוא בדרך כלל סדרה של הרמוניות מעל מוטיב בס קצר החוזר על עצמו. הבס יורד פעמים רבות מצליל הטוניקה אל צליל הדומיננטה של סולם היצירה, בעוד סדרת ההרמוניות שמעל הבס עוקבת אחרי מעגל הקווינטות. השאקון דומה מאוד בצורתו לפסקליה.

היסטוריה

השאקון הופיע במקור במהלך המאה ה-16 בתרבות הספרדית, יש המשערים מהעולם החדש באמריקה, כצורה של ריקוד המלווה בתנועות "גסות" וטקסטים היתוליים. הריקוד התפשט במהרה באירופה והיה אהוב הן על אליטות החצר והן על כלל האוכלוסייה.  "Un sarao de la chacona" של המלחין הספרדי חואן ארנס הוא אחד השאקונים המוקדמים המוכרים. 
עד ראשית המאה ה-18 הפך כבר השאקון ליצירה איטית במשקל משולש לכלי מוזיקה.
לאחר תקופת הבארוק דעך השימוש בצורת השאקון, למרות ש32 הווריאציות ב C מינור של בטהובן מראות שלפחות השפעת הסגנון לא פסקה לגמרי. במאה ה-20 חלה תחייה לשאקון עם כמה עשרות יצירות.

בין השאקון לפסקליה

אין כיום הסכמה ברורה בין תאורטיקנים של המוזיקה על ההבדלים בין השאקון לפסקליה. חלקם רואים בשאקון סדרת ווריאציות המבוססת על מוטיב חוזר של מהלך הרמוני כשבפסקליה המוטיב החוזר מבוסס על מלודיה בתפקיד הבס, בעוד חוקרים אחרים מגדירים את השאקון והפסקליה בצורה הפוכה בדיוק. נראה שההבדל בין הצורות מעולם לא היה ברור לגמרי והניסיונות להגיע להגדרות מדויקות הם חסרי בסיס איתן.
נראה בכל זאת שהמלחין האיטלקי בן המאה ה-16 ג'ירולאמו פרסקובלדי ניסה להתייחס לשתי הצורות בצורה שונה מעט ולרוב (אך לא תמיד) הלחין את השאקון בסולם מז'ורי עם שתי קבוצות במשקל משולש מורכב לכל ווריאציה, עם יותר תנופה קדימה מאשר בפסקליה שלרוב הייתה בעלת ארבע קבוצות במשקל משולש פשוט לכל ווריאציה.