אצטדיון טדי

רקע היסטורי

בראשית שנות ה-70 יזם ראש העירייה טדי קולק, תוכנית להקמת קריית ספורט לאומית שבמרכזה אצטדיון כדורגל על "רכס שועפאט" (בשטח בו הוקמה לאחר מכן שכונת "רמת שלמה"). תכנון הפרויקט השאפתני החל בשנת 1971. בשלב א', בנובמבר 1971, אושרה הקמתו של אצטדיון כדורגל בו 23,000 מקומות ישיבה, עם אפשרות הרחבה ל-50,000 מקומות. ב-1973 הוגשה התוכנית להקמת קריית ספורט לאומית המתאימה לסטנדרטים אולימפיים, וכוללת אצטדיון כדורגל, היכל ספורט, 3 בריכות שחייה, ומגרשי אימונים. עבודות הסלילה של כביש הגישה לאצטדיון החלו ב-1976, ולאחר השלמת התכנון וקבלת האישורים הכריז קולק, בשנת 1977, על תחילת עבודות ההקמה, שבמקביל החל מאבק של הקהילה החרדית בירושלים נגד התוכנית. גיוס הכספים להקמת הפרויקט ערך מספר שנים ולבסוף סוכם שהממשלה תכסה מחצית מעלות ההקמה וקרן ירושלים את מחצית השנייה, באמצעות תרומות. עבודות התשתית באזור החלו בשנת 1979, אך סיעת אגודת ישראל בעיריית ירושלים החלה להפעיל לחץ להפסקת העבודות, ואיימה לפרוש מהקואליציה העירונית. לאחר שהעבודות נמשכו פרשה מהקואליציה העירונית, ובנוסף פנתה לראש הממשלה מנחם בגין שיתערב במשבר. בגין הסכים להקפיא את העבודות ולהפסיק את המימון הממשלתי לפרויקט. תחילה הוסכם על הפסקה של חודשיים בכדי לדון שוב בתוכנית ולמצוא מיקום חלופי. מנכ"ל משרד הפנים, חיים קוברסקי, הציע   שהאצטדיון יוקם באזור הר חומה. בינואר 1980, העבירה מועצת עיריית ירושלים החלטה שאתר שועפת מועדף להקמת האצטדיון ושיש להמשיך בעבודות, אך סיעת הליכוד בראשות ראובן ריבלין הצטרפה למתנגדים לתוכנית והעבודות לא חודשו.

המאבק נגד הקמת האצטדיון

לאחר שהתוכנית ברכס שועפאט בוטלה, אותר בשנת 1984 שטח בדרום מערב ירושלים, סמוך לשכונת מלחה, כמיקום חלופי, זאת כחלק מתוכנית כוללת לפיתוח האזור שכללה את הקמת קניון ירושלים והגן הטכנולוגי. במהלך אישור התוכנית בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה התארגנה קבוצה של תושבים, בראשות שר הפנים יצחק חיים פרץ ממפלגת ש"ס, תושב שכונת בית וגן הסמוכה, להגיש התנגדויות לתוכנית. בנוסף הגיעו עשרות חרדים לכל דיון, מבלי להגיש התנגדות עניינית, בכדי לגרום לסחבת בדיוני הוועדה. דיוני הוועדה נמשכו שנתיים, וב-1987 אושרה לבסוף התוכנית, אך שר הפנים פרץ סירב לחתום על אישורה מתוקף סמכותו כשר הפנים, וכך גם אריה דרעי, שהחליף אותו בתפקיד ב-1988. באותם שנים (בין 1986 ל–1989) עברה קבוצת בית"ר ירושלים לשחק באצטדיון בלומפילד בתל אביב מאחר שאצטדיון ימק"א שהכיל רק 4,500 מקומות ישיבה לא אושר לשימוש. 
בשנת 1988 הגישה עיריית ירושלים עתירה לבג"ץ במטרה לאלץ את דרעי לחתום על אישור התוכנית, לאחר שאושרה בכל וועדות התכנון על פי חוק. בינואר 1989, קיבל בג"ץ את עתירת העירייה, בטענה שההתנגדות של דרעי אינה עניינית ונסללה הדרך להקמת האצטדיון. בפברואר 1989, חתם מנכ"ל משרד הפנים על האישור הסופי לתוכנית.

הקמת האצטדיון

הקמת האצטדיון החלה ב-1989 בידי חברת "מוריה" במימון הקרן לירושלים, עיריית ירושלים והמועצה להסדר ההימורים בספורט. לקראת סיום העבודות הוחלט לקרוא אצטדיון "אצטדיון טדי", כהוקרה על מאמציו של קולק להקמתו ולמרות התנגדותו. האצטדיון נחנך ב-14 בספטמבר 1991 במשחק במסגרת המחזור הראשון של הליגה הלאומית לעונת 1991/1992 בו גברה הפועל תל אביב על הפועל ירושלים בתוצאה 3-0. כובש השער הראשון במשחק, ולמעשה בתולדות האצטדיון, היה משה סיני.  ב-14 בינואר 1992 נערך משחק ידידות לכבוד חניכת האצטדיון בין נבחרת ירושלים, שהורכבה משחקני בית"ר והפועל ירושלים, לבין קבוצת אולימפיק מארסיי מצרפת.

הרחבה ושיפוץ

בעת פתיחתו, הכיל האצטדיון מעל 12,000 מקומות ישיבה בשני יציעים - מערבי ומזרחי. בשנת 1998 הושלמה הקמתו של היציע הצפוני בו 7,000 מקומות ישיבה, אשר הגדיל את תכולת האצטדיון לכ-21,600 מקומות. מאחר שאצטדיון סבל מטעות בתכנון, כך שבחלק ממקומות הישיבה לא היה ניתן לראות היטב את כל חלקי כר הדשא, כר הדשא הוגבה ב-2 מטר, על מנת לשפר את זווית הצפייה. הגבהת משטח הדשא גם אפשרה להרחיב את המגרש למידות הבינלאומיות המקובלות, בהתאם לתקנון הכדורגל האירופי בנוסף, נבנו באצטדיון מקומות ישיבה מיוחדים לנכים ומוגבלים. שיפוץ זה הושלם בנובמבר 1999, בעלות של כ-8.5 מיליון שקל.
ב-27 בינואר 2010 החליטה עיריית ירושלים להכין תוכנית חדשה להרחבת האצטדיון, כאשר בשלב הראשון הוגדל מספר המקומות ל-31,733, שרובם נוספו על ידי בניית יציע רביעי מצידו הדרומי. רוב השיפוץ הושלם לקראת משחקי המכביה ה-19 ומשחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בשנת 2013, שאירח האצטדיון כולל משחק הגמר. שדרוג האצטדיון כלל מלבד בניית היציע הרביעי הגבהת כר הדשא ב-1.6 מטר, החלפת מושבי האצטדיון הצבעוניים במושבים מתקפלים בגוון כחול אחיד, הקמת אולם למסיבות עיתונאים, חדרי עבודה לצוותי תקשורת, חניות לקבוצות ולאורחים, שדרוג התאורה והתקנת שני לוחות תוצאות חדשים שגודל כל אחד כ-60 מ"ר. ב-3 ביוני 2013 נחנך היציע הדרומי. שדרוג האצטדיון הביא לדירוגו בקטגוריה 4 בדירוג האצטדיונים של אופ"א.
בתחילת 2014 עבר ניהול האצטדיון מרשות הספורט בעיריית ירושלים לידיה של חברת אריאל הירושלמית המנהלת את מתקני הספורט ואתרי המופעים בירושלים ואחראית גם להפקת אירועי תרבות מטעם העירייה.
החל מתחילת סיבוב מוקדמות יורו 2016, האצטדיון משמש יחד עם אצטדיון סמי עופר בחיפה לאירוח משחקיה הביתיים של נבחרת ישראל. בין השאר אירח משחקים בקמפיין יורו 2016 וכן השתתף באירוח משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 ויארח גם בקמפיין מוקדמות יורו 2020.
בחודש מרץ 2015 חשפה עיריית ירושלים תוכנית להתקנת מערך פאנלים סולאריים על גג האצטדיון, שבאמצעותו ניתן יהיה לייצר כ-686 קילוואט לשעה כבר בסוף הקיץ של 2015. אולם התקנת המערכת הסולארית החלה רק בספטמבר 2016 והושלמה בתחילת 2017.

תוכניות עתידיות

למרות חניכת היציע הדרומי בחודש יולי 2013, בניית הגג מעל היציע הדרומי והחלפת הכיסאות הצבעוניים ביציע הצפוני לכיסאות הכחולים כמו בשאר היציעים טרם בוצעו. השלמת הגג תוכננה תחילה להתבצע כבר במהלך שנת 2014, כאשר החלפת הכיסאות ביציע הצפוני צפויה הייתה להתבצע בכפוף לגיוס תקציב מתאים, אך לא בוצעה באותה עת. בספטמבר 2016 חשפה עיריית ירושלים תוכנית לשדרוג התנאים באצטדיון לרמת אירוח בינלאומי בעלות של 50 מיליון ש"ח הכוללת את השלמת הגג ביציע הדרומי והחלפת שאר הכיסאות ביציע הצפוני, שדרוג מקיף לחדרי ההלבשה לשחקנים, הרכבת תאי אח"מים חדשים במעלה היציעים שיכללו גם טרקלין פרטי וכניסה נפרדת לאח"מים מחניון מתחת היציע המערבי וכן שדרוג התנאים לעיתונאי הספורט.
קיימת תוכנית עתידית להרחבת האצטדיון ל-50 אלף מושבים וכן לקרות את האצטדיון מחדש בגג חדש שיכסה את כל היציעים, במטרה להפוך את טדי לאצטדיון הלאומי, אולם תוכנית זו טרם אושרה באופן רשמי. עלותה המשוערת כ-120 מיליון שקלים.
בתחילת ספטמבר 2013 הגישה ההתאחדות לכדורגל הישראלית באופן רשמי מועמדות של אצטדיון טדי לאירוח משחקים ביורו 2020 עם ההצעה להרחיבו. ב-19 בספטמבר 2014 נודע כי אצטדיון טדי לא נכלל בין 13 האצטדיונים שבחרה אופ"א לאירוח יורו 2020 ב-13 מדינות באירופה.
בסופו של דבר הוחלט על קירוי היציע הדרומי, החלפת מערכת הכריזה, התקנת מושבים חדשים בספסלי הקבוצות ושדרוג מסדרונות חדרי ההלבשה ומנהרת השחקנים בעלות של כ-15 מיליון ש"ח.
עבודות השיפוץ לשדרוג מערכת הכריזה ושיפוץ ספסלי השחקנים ומסדרונות חדרי ההלבשה החלו במהלך שנת 2018, ובפברואר 2019 החלה הקמת הגג ביציע הדרומי. 
כמו כן, הוחלט על תקצוב נוסף של כ-10 מיליון ש"ח לטובת הקמת 8 תאי אח"מים חדשים ביציע המערבי, ובנוסף פריסת מערכת הכריזה החדשה ביציע הדרומי והעתקת מסך הצפייה הגדול מהיציע המזרחי לדרומי, כך שיקביל למסך הנוסף שמוקם ביציע הצפוני.

מבנה האצטדיון

האצטדיון מכיל 31,733 מקומות ישיבה והוא הפך רשמית לאצטדיון הגדול ביותר בישראל לאחר שאצטדיון רמת גן קיבל אישור לאכלס אך ורק את היציע המערבי כאשר היציע המזרחי הוכרז כמבנה מסוכן לציבור. באצטדיון מותקנת מערכת תאורה מתקדמת, וכן מוצבים בו שני לוחות תוצאות אלקטרוניים ששטח כל אחד מהם 60 מ"ר, תא כבוד ביציע המערבי ועמדות שידור לטלוויזיה ולרדיו. מסביב לאצטדיון ישנם מגרשי חנייה, ומתחת ליציע המזרחי פועל מרכז לאמנויות לחימה ומכון כושר וכן בריכה הידרותרפית לטיפולים וגלריה לאמנות. באצטדיון קיים גם קיר טיפוס גדול בגובה 21 מטר ובשטח קיר של מעל 700 מ"ר. סמוך לאצטדיון נמצא היכל הספורט פיס ארנה ירושלים ולצידו פועל מרכז הטניס של העיר.
באצטדיון צולמו קטעים מתוכנית הטלוויזיה האלופה, וכן פרק הפתיחה של העונה השנייה של המרוץ למיליון.