google/wiki40b huggingface dataset:
המסגד האומיי

היסטוריה

המסגד נבנה במקום ששימש במקור כמקדש ארמי לאל הדד-רמן. בתקופה הרומית ניצב במקום מקדש לאל יופיטר, אשר הוקף בחומות ושערים העומדים על מכונם עד היום ומשמשים כקירותיו החיצוניים של המסגד האומיי. בתקופה הביזאנטית, נהרס המקדש והוקמה במקומו בזיליקה נוצרית שהוקדשה ליוחנן המטביל. בשנים הראשונות לכיבוש המוסלמי של העיר, המשיכה הכנסייה לשמש כמקום פולחן לנוצרים, אך עם עליית השושלת האומיית ובירתה בדמשק נלקח האתר מחזקתם. המקום שימש לתקופה קצרה לתפילת שתי הקבוצות, אך ב-705 הוחרם המקום והחל הרס הכנסייה כשהח'ליף אל-וליד תקע בסמליות את הטריז הראשון בקירותיה. הבניה הושלמה רק כעבור עשר שנים ב-715.

בניית המסגד

המסגד נבנה לפי דגם מסגד החצר המבוסס על תבנית ביתו של הנביא מוחמד במדינה. המסגד נועד לשמש מקום לתפילת היחיד והציבור, כמקום לחינוך דתי ולפגישות פוליטיות, מושב משפט וסעד לחולים ולנזקקים.
אל-וליד ביקש וקיבל מהקיסר הביזנטי מאתיים אמנים מיומנים על מנת לבנות את המסגד. המסגד היה אחד המבנים הגדולים בעולם בשעתו ושטחו הוא מלבן שמידותיו 157 על 100 מטרים. המסגד עוטר לאורך קירותיו הפנימיים והחיצוניים בפסיפסי זכוכית על רקע מוזהב, בהשפעת האומנות הביזנטית. בפסיפסים אלו מוצגות תמונות של ביתנים או בתים, עצים וצמחים, נהרות וגשרים. ככל הנראה משקפים הללו את התפישה הקוראנית של גן העדן או את הע'וטה, נווה המדבר הפורה והמלבלב שעוטף את דמשק מכל צדדיה ואשר לפי מסורת אחת, נמנע מוחמד מלבקרו כדי לזכות בחיי העולם הבא.
אולם התפילה כולל שלושה אולמות תפילה רוחביים שתקרתם נתמכת בידי עמודים בעלי כותרות קורינתיות. המבנה הפנימי והפשוט של אולם התפילה נועד להקל על המתפללים לראות את המיחראב והקיבלה - מוקדי התפילה - ואחד את השני ובכך לחזק את תחושת אחדות הקהילה האסלאמית בתפילות יום השישי.
קירותיו של המסגד מבית ומחוץ היו מעוטרים בפסיפס הזהב הגדול בעולם שכיסה כ-4,000 מטרים רבועים. שריפה שפרצה בשנת 1893 כילתה את רובם הגדול של פסיפסים אלו. בשלבים מאוחרים יותר הוספו למסגד כיפות עופרת מעל לכניסה הראשית ומעל למיחראב.
במאה ה-12, לאחר שחרורה של העיר מידיים צלבניות, בחר בה צלאח א-דין כמקום קבורה וקברו ממוקם בסמיכות לחצר המסגד.

קדושת המקום לדתות שונות

במסגד יש מקומות רבים המקודשים על השיעה המוסלמית ובני דתות אחרות. באולם התפילה המרכזי מצוי ביתן המכיל לפי האמונה הנוצרית והמוסלמית את ראשו של יוחנן המטביל.
בפינה אחרת של הבניין מצביעים השיעים על מקום הצגתו של ראש האמאם חוסיין לאחר רציחתו בכרבלא בשנת 680. השיעים מאמינים שזה היה המקום שבו הושפלו ונכלאו בני משפחתו השורדים של חוסיין והמקום שבו נאם בנו, האמאם אל-סג'אד עלי זין אל-עבידין נאום מפורסם בגנות יזיד והאומיים.
טורקוואטו טאסו

חייו

הוא נולד בסורנטו שבאיטליה לברנארדו טאסו - משורר שהיה אציל מברגמו, ולפורציה דה רוסי - בת אצולה מטוסקנה. אביו היה מזכירו של נסיך סלרנו, ולאמו היו קשרי משפחה עם האצולה של נפולי. בימי ילדותו, נסיך סלרנו שהסתכסך עם השלטון הספרדי בנאפולי, נושל מנחלותיו שקיבל בירושה, ומזכירו ברנארדו טאסו הוכרז כמורד במדינה ועבר להתגורר ברומא. טורקווטו טאסו גדל אצל אמו בנאפולי וקיבל את חינוכו בקולג' של מסדר הישועים שבעיר. ב־1556 אמו מתה באורח פתאומי ומסתורי, ואביו, ברנארדו טאסו, היה משוכנע כי הורעלה על ידי אחיה כדי לזכות בירושתה. טורקוואטו עבר להתגורר עם אביו שחי חיי עוני ומחסור ברומא.
ב-1557 ברנארדו טאסו קיבל משרת משורר בחצרו של יורש דוכסות אורבינו שהיה בן שמונה שנים בלבד. באורבינו הייתה קבוצת אנשים שהתעניינה בשירה. על קבוצה זו נמנו הדוכסית, נערות חצרה, והמזכירים והספרנים של הדוכסות. ברנארדו טאסו קרא בפניהם את שירתו, ושוחח איתם על שירת הומרוס, ורגיליוס טריסינו וזו של לודוביקו אריוסטו. טורקוואטו טאסו, שהתגורר עם אביו באורבינו, גדל באווירה ספרותית של ביקורת קפדנית - מה שהשפיע על כתיבתו בעתיד.
ב-1560 נשלח על ידי אביו לפדובה כדי ללמוד משפטים, אך התעניין יותר בפילוסופיה ובשירה. ב־1562, בהשפעת שירת ורגיליוס, כתב שירה אפית בשם "רינאלדו" שגרמה לפרסומו כאחד המשוררים המבטיחים של תקופתו. ב-1565 עבר לחצרו של הקרדינל לואיג'י ד' אסטה מפרארה הוא כתב מאמרים על אמנות השירה שבהם פיתח תאוריה מיוחדת במינה - מה שהוסיף לפרסומו כמבקר אמנות בחוגים הספרותיים של איטליה. ב-1570 נסע עם הקרדינל לפריז, וב-1571 נכנס לשירותו של אלפונסו השני, דוכס פרארה. ב-1573 כתב את המחזה "אמינטה" (דרמה פסטוראלית).
ב-1575 השלים את כתיבת האפוס הרומנטי "ירושלים המשוחררת". גיבור אפוס זה הוא גוטפריד מבויון, ממנהיגי מסע הצלב הראשון. האפוס מגיע לשיאו עם כיבוש ירושלים מידי המוסלמים על ידי הצלבנים. אפוס זה, שפורסם ב-1581 על ידי ידידיו של טאסו, המשיך להיות שגור בפיהם של אנשי המאה השבע עשרה והמאה השמונה עשרה באירופה.
החל ב-1575 בריאותו התערערה. הוא לקה בהתקפי שיגעון (יש אומרים בסכיזופרניה) ודימה בנפשו כי משרתיו בוגדים בו ומנסים להרעילו. ב-1577 הושם במעצר לאחר שניסה לדקור בסכין את אחד ממשרתיו, אך שוחרר על ידי דוכס פרארה. ב־1578 ערך מסע באיטליה שכלל את מנטובה, פדובה, ונציה, אורבינו, לומברדיה וטורינו. בכל מקום התקבל בכבוד כיאה למשורר מפורסם.
ב-1579 נכנס לבידוד בבית מחסה לחולי נפש בפרארה, ונשאר שם עד 1586, כאשר שוחרר בהמלצתו של דוכס מנטובה. ב-1587 נסע לרומא והתגורר אצל סקיפיונה גונזאגה, שהיה הפטריארך של ירושלים. בנובמבר 1594 הוזמן על ידי האפיפיור קלמנס השמיני ועוזרו הקרדינל אלדובראנדיני, לטקס שבו עמד לקבל את כתר משורר החצר של האפיפיור. הטקס נדחה עקב מחלתו של הקרדינל, אך האפיפיור העניק לטאסו קצבה שנתית.
ב-1 באפריל 1595 הגיע למנזר סנט-אונופריו ברומא ואמר לאב המנזר: "באתי למות כאן". טורקוואטו טאסו מת שם ב-25 באפריל של אותה שנה, לפני שהיה סיפק בידו לקבל את קצבתו ואת כתר משורר החצר של האפיפיור.
ולטר גרופיוס

חייו

ולטר גרופיוס נולד בברלין ב-1883, למד ארכיטקטורה במינכן ובברלין. ניהל את משרדו של פטר ברנס במשך 3 שנים, שבמהלכן שימש כאדריכל ומעצב ראשי בחברת AEG. הקים משרד ארכיטקטורה עם אדולף מאייר הוסיף אגף חדש לבית החרושת "פגוס", בית חרושת לנעלים באלפלד, גרמניה. גרופיוס העניק לבית החרושת חזות חדישה שהפכה אותו לחלוץ בתפיסת העיצוב. 
לאחר מלחמת העולם הראשונה התבקש גרופיוס לעזור לשיקום גרמניה, הוא ייסד את הבאוהאוס, בית הספר הגבוה לאדריכלות, עיצוב ואומנות. גרופיוס איחד שני בתי ספר: האחד, בית הספר למלאכת מחשבת ועיצוב והשני בית הספר לאומנות. בהתאם למטרתו להדגיש את צורכי האדם, נוצר סגנון ארכיטקטוני עיצובי של הבאוהאוס. סגנון נקי, פשוט, שימוש מרובה בקווים ישרים וצורות בסיסיות. זאת על מנת להקל על השימוש ועל ייצור האובייקטים.
גרופיוס נישא לאלמה שינדלר לאחר מותו של בעלה גוסטב מאהלר ולהם נולדה בת ב-1916 ששמה מאנון. כשמאנון נפטרה מפוליו בגיל 18, המלחין אלבן ברג כתב את הקונצ'רטו לכינור ("לזכרו של מלאך") לזכרה. נישואיו של גרופיוס עם אלמה לא האריכו ימים. מאוחר יותר נישאה אלמה לפרנץ ורפל. גרופיוס ואלמה נזכרים בשירו של תום להרר "אלמה".
הנאצים בזו לסגנון הבאוהאוס וכינו אותו בשם הגנאי "כנסייה מרקסיסטית".
בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ב-1933 החליט גרופיוס להגר מגרמניה בשנת 1934.
הוא עבר לחיות ולעבוד בבריטניה, בפרויקט איסוקון, וב-1937 לארצות הברית.
בביתו שבלינקולן שבמסצ'וסטס השפיע רבות להבאת הסגנון הבינלאומי לארצות הברית. גרופיוס ותלמידו מרקל ברואר באו לקיימברידג', מסצ'וסטס כדי ללמד בבית ספר לעיצוב ושיתפו פעולה עד הפילוג המקצועי ביניהם ב-1941. ב-1944 התאזרח גרופיוס בארצות הברית.
ב-1945 ייסד גרופיוס בשיתוף עם קבוצת אדריכלים צעירים את TAC שהפכה לידועה מאוד עם השנים.
גרופיוס נפטר ב-1969 בבוסטון, מסצ'וסטס בגיל 86.
הת'ר נובה

השנים הראשונות

הת'ר נובה נולדה בשם הת'ר אליסון פרית' בברמודה, לאם ממוצא קנדי ולאבא יליד ברמודה. את מרבית שנות ילדותה העבירה ביחד עם משפחתה (הוריה, אחותה ואחיה) על סירה באורך 12 מטרים שבנה אביה. במשך רוב שנות השבעים וחלק משנות השמונים הפליגה המשפחה במרחבי האוקיינוס האטלנטי והים הקריבי. 
נובה החלה לנגן בגיטרה ובכינור בגיל צעיר, ואת שירה הראשון כתבה בגיל 12. בשנות נעוריה היגרה משפחתה לניו אינגלנד, והיא למדה בבית ספר תיכון בורמונט. כשסיימה את לימודי התיכון נרשמה ללימודים בבית הספר לעיצוב של רוד איילנד, שם סיימה את לימודיה בשנת 1989.

קריירה

לאחר סיום לימודיה ברוד איילנד היא התגוררה זמן קצר בניו יורק, שם היא נכשלה במאמציה לעניין חברות תקליטים בשירים שכתבה והקליטה. לאחר מכן עברה להתגורר בלונדון, שם נשארה במשך 12 שנים (היא החזיקה כבר באזרחות בריטית, בשל מוצאה הברמודי). ב-1990 היא הוציאה מיני-אלבום ראשון שנקרא בפשטות "Heather Frith". בתקופה זו היא עדיין לא שינתה את שמה. שינוי השם הגיע שנה לאחר מכן, במטרה ליצור לעצמה שם קליט יותר. 
שמה החדש נחשף לראשונה ב-1993, שנה שבה היא הוציאה מיני-אלבום שני בשם "Spirit in You", וכן אלבום מלא ראשון בשם "Glow Stars", שזכה לביקורות נלהבות. הצלחת האלבום הובילה אותה להקליט ולשחרר אלבום ראשון בהופעה חיה, "Blow", ולצאת לסיבוב הופעות ראשון באירופה. בשנת 1994 יצא לאור אלבומה המצליח ביותר מבחינה מסחרית, "Oyster", שבו נכלל גם הלהיט "Walk This World". בעקבות הצלחת האלבום היא יצאה לסיבוב הופעות עולמי שנמשך שנתיים. אלבום נוסף בהופעה חיה, "Live from the Milky Way", יצא ב-1995. אלבום האולפן הבא שלה, "Siren", יצא ב-1998. האלבום עורר ציפייה רבה, אך לא זכה להצלחה מסחרית גדולה. 
לאחר מסע הופעות עולמי לקידום האלבום "Siren", נובה לקחה הפסקה מהקלטות והופעות. בשנת 2001 יצא לאור אלבומה "South". באלבום נכללה גרסת כיסוי שהקליטה לשיר "Gloomy Sunday". השיר זכה להצלחה גדולה בגרמניה והגיע שם למקום הראשון במצעד מכירות הסינגלים, לאחר שנכלל גם בפסקול של סרט קולנוע גרמני שעסק במלחמת העולם השנייה.
ב-2002 הוציאה לאור בעצמה ספר, "The Sorrowjoy", שהכיל שירים ואיורים פרי עטה. ב-2006 הוציאה גם אלבום באותו שם, שבו היא מקריאה את שיריה מהספר לצלילי מוזיקת אמביינט. את האלבום ניתן היה לרכוש רק בהופעות החיות שלה, באתר האינטרנט הרשמי שלה ובשני אתרי מעריצים. כמו כן, היא שיתפה פעולה עם אומן הדאנס הגרמני ATB בשירים "Love Will Find You" ו-"Renegade".
אלבום האולפן האחרון שלה, "The Way It Feels", יצא במאי 2015. ב-11 בנובמבר 2015 הופיעה לראשונה בישראל, במועדון הבארבי.

חייה האישיים

נובה מתגוררת כיום בברמודה עם בעלה, המפיק המוזיקלי פליקס טוד, ועם בנם סבסטיאן, שנולד ב-2004.

DVD

‏* Live at the Union Chapel ‏ (2004)
רשות הרבים - הפורום הירושלמי לארגוני התחדשות יהודית

חברי הפורום ומטרתו

פורום רשות הרבים נוסד בשנת 2011, מתוך מטרה לאחד ולחזק את הקולות והארגונים היהודיים הפלורליסטיים בירושלים. הפורום נוסד על ידי מנהלי ארגונים ומנהיגים בתחום הירושלמי-פלורליסטי, ועם מייסדיו נמנית רחל עזריה, אז חברת מועצת עיריית ירושלים. מנהלת הפורום היא עינבר בלוזר שלם. 
הפורום מונה יותר משלושים ארגונים ירושלמיים המחזיקים בתפיסות עולם מגוונות ופועלים בתחום ההתחדשות היהודית בערוצי פעולה שונים: חינוך, תרבות, סינגור ואקטיביזם, במגוון אסטרטגיות ושיטות עבודה. בפורום חברים בית מדרש אלול, בית מורשה בירושלים, הלל, התנועה המסורתית בישראל, התנועה הרפורמית - יהדות מתקדמת בישראל, מכון שכטר למדעי היהדות, מכון שלום הרטמן, מרכז גשר, ההיברו יוניון קולג', מכון כרם, ממזרח שמש, נאמני תורה ועבודה, קולך ועוד.
מטרת הפורום היא להפוך את ירושלים לבירת ההתחדשות היהודית ולהבטיח עתיד ירושלמי המקדם תרבות יהודית רבגונית הנטועה במסורת היהודית, הציונית ובשיח הערכי-הומניסטי. הדבר נעשה על ידי שיתופי פעולה עם עיריית ירושלים, על ידי אירועים שנתיים במרחב הירושלמי ועל ידי נוכחות תקשורתית וציבורית. עיקר כוחו של הפורום הוא באיגום משאבי השטח בירושלים ובאיחוד כוחות מגוונים לצורך השמעת קול משותף. שמו של הפורום מעיד גם הוא על המטרה - רשות הרבים כמושג אשר מניע את השותפים לקחת אחריות על המרחב הציבורי, להשפיע על השינויים בו, מתוך ידיעה שהוא אינו בבעלות אך אחד ושייך לכולם.
יוהאן הרביעי, דוכס בוואריה

ביוגרפיה

יוהאן הרביעי נולד ב-4 באוקטובר 1437 לאלברכט השלישי, דוכס בוואריה ואנה מבראונשווייג-גרובנהאגן-איינבק, בתם של אריך הראשון, דוכס בראונשווייג-גרובנהאגן ואליזבת מבראונשוויג-גטינגן.
בשנת 1460 מת אביו אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, ויוהאן עלה במקומו לשלטון. יוהאן היה חובב ציד מושבע, אך מת בפתאומיות ב-18 בנובמבר 1463 כתוצאה ממגפה. לאחר מותו התפטרו אחיו וולפגנג וכריסטוף מזכותם בירושה, ואחיו זיגיסמונד, דוכס בוואריה ואלברכט הרביעי, דוכס בוואריה ירשו יחד את הדוכסות. בשנת 1467 ויתר זיגיסמונד על זכויותיו, והקים את דוכסות בוואריה-דכאו, שהתקיימה עד למותו בשנת 1501.
כוכבן קוצני

מאפיינים

קוצי הכוכבן, העשויים מגנזיום קלציט, מגיעים לאורך חמישה ס"מ ומכילים רעלנים הנקראים ספונינים. הקוצים מגנים על הכוכב מפני טורפים ומזיקים אחרים, כגון האדם. קוצים אלה יכולים להסב לאדם כאבים עזים, גירודים ולפעמים אף לגרום לבחילה והקאות. זרועות הכוכב יכולות להתנתק מהגוף במקרה הצורך, ולהתחדש לאחר מכן.
הכוכבן ניזון אלמוגים, ומהווה אחד הטורפים העיקריים שלהם. הוא ניזון על ידי הוצאת הקיבה דרך הפה, וטריפת רקמת האלמוג. עיכול הרקמה נעשה מחוץ לגוף הכוכבן תוך שימוש באנזימים שונים המסייעים בפרוק המזון והחשת תהליך העיכול. תוך 24 שעות הכוכבן מצליח לטרוף מזון השווה בגודלו לקוטר גופו. לאחר הטריפה נותר מהאלמוג שלד לבן בלבד. הכוכבן מעדיף אלמוגים הגדלים מהר ולכן יעדיף את ה-Acropora וה-Montipora וימנע מאלמוגים אחרים כמו ה-Porites. ישנם אלמוגים כמו ה-Poccilopora וה-Stylophora שפיתחו מנגנוני הגנה נגד הכוכבן בעזרת סימביוזה עם סרטנים מסוימים. לדוגמה, ה-Trapezia נצפה כאשר הוא חותך את רגלי הים של הכוכבן ובכך מרחיק אותו מהאלמוג.
לכוכבן הבוגר אין אויבים רבים והוא נטרף בעיקר לפני הגעתו לבגרות, במצבו כלרווה צעירה. בגלל תפוצתו הרבה, ויעילותו כטורף ישנם היבטים רבים הנחקרים סביב מערכת הטורף-נטרף של הכוכבן. במיוחד לאור מקרים חוזרים של התפוצצות אוכלוסין כמו זו שהתרחשה בשנות השבעים באוסטרליה. 
מערכת איברי הרבייה של הכוכבן היא מחומשת (כמו של שאר כוכבי הים). לכוכבן חמישה פתחי רבייה, נקבים זעירים הנמצאים בבסיס הזרועות. מספר איברי הרבייה הוא כפול ממספר הזרועות.
הכוכבן הקוצני מהווה מזיק גדול לאלמוגים ואיום על שונית המחסום הגדולה. חילזון טורף בשם חצוצרת הים הוא מבין בעלי החיים שטורפים אותו ומשמש כמדביר ביולוגי להגנה על השונית.
טיילווינד איירליינס

היסטוריה

טיילווינד איירליינס היא חברת תעופה טורקית הפועלת מנמל התעופה של אנטליה ונמל התעופה הבינלאומי איסטנבול סביהה גקצ'ן. החברה נוסדה על ידי קאדרי מוהידין, סאפי אראגין ומוחמד דמיר בשנת 2006. החברה היא חברת תעופה זולה המפעילה חמישה מטוסי בואינג 737-400  ובואינג 737-800, החל מאוגוסט 2013.

יעדים

נכון לאוגוסט 2013, החברה טסה למעל 40 יעדים שונים באירופה ואסיה. החברה פועלת גם בישראל, ומפעילה טיסות בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה של אנטליה.
יחסי הממלכה המאוחדת–קפריסין

היסטוריה

קפריסין קיבלה עצמאות מהממלכה המאוחדת ב-1961, לאחר 83 שנים של שליטה בריטית. ב-19 בפברואר 1959 נחתם בלונדון הסכם שהתקבל על ידי טורקיה, יוון, בריטניה ושתי הקהילות האתניות באי, ואשר לפיו תסתיים השליטה הבריטית בקפריסין והאי יזכה בעצמאות. ההסכם קבע כי האי לא יאוחד עם יוון ולא יחולק לשתי מדינות אתניות נפרדות, ובסעיף 3 קבע כי טורקיה, יוון ובריטניה ישמשו ערבות לשלום האי ולביטחונו, וכי ידונו יחדיו ביישומו התקין של ההסכם. ב-4 השנים הראשונות לעצמאות קפריסין, הממשלה הבריטית תמכה ברפובליקת קפריסין כספית, בסכום שהצטבר לכ-12 מיליון אירו, החל מ-4 מיליון אירו שקיבלה קפריסין בשנת 1961, ועד ל-1.5 מיליון אירו שקיבלה קפריסין בשנת 1965. לאחר הסכסוך הבין עדתי של 1963–64 העברת הכספים הופסקה בטענה שאין שוב הבטחה ששתי הקהילות בקפריסין ירוויחו באופן שווה מהכסף.

היחסים כיום

שתי המדינות חברות באיחוד האירופי ובחבר העמים. כרגע, ישנם 400,000 יוונים קפריסאים ו-300,000 טורקים קפריסאים המתגוררים בבריטניה. יש לפחות 50,000 בריטים החיים בקפריסין, רובם מתגוררים במחוז פאפוס. היחסים הנוכחיים בין קפריסין ובריטניה הם יחסים חמים עם רמות גבוהות של שיתוף פעולה בנושאים שונים כמו אנרגיה, דיפלומטיה וחינוך. ב-16 בינואר 2014 נשיא קפריסין ניקוס אנסטסיאדיס וראש הממשלה הבריטי דייוויד קמרון אישרו שוב את הקשר החזק של חברות ושותפות בין קפריסין ובריטניה, במהלך פגישה ברחוב דאונינג 10.

אקרוטירי ודקליה

שטחי הבסיס הריבוניים של בריטניה, אקרוטירי ודקליה ממשיכים לחלק את קפריסין. מספר כפרים קפריסאים נשארו מובלעים בשטחים, ובמהלך השנים האחרונות יש מספר רב של מעצרים של מפגינים אנטי-בריטים. פעילים אלו טוענים כי בריטניה לא צריכה להמשיך להחזיק בשטח של מדינה אחרת שחברה באיחוד האירופי.
בינואר 2014, הסכם שנחתם על ידי שר החוץ הקפריסאי יואניס קסולידס ושר החוץ ויליאם הייג, בנוכחות הנשיא ניקוס אנסטסיאדיס, נוצר להסרת ההגבלות על פיתוח נכסים בתוך שטחי הבסיס הריבוניים של בריטניה. זכותם של הבעלים לפתח את אדמותיהם משפיעה על כ-15 יחידות מנהליות מקומיות המהוות כ-78% מהשטח הכולל של הבסיסים. ההסכם הסיר את כל ההגבלות על כשירות ופיתוח של נכסים בתוך שטחי הבסיס הבריטים, כך שכל התקנות המיושמות ברפובליקת קפריסין יהיו תקפות גם בשטחי הבסיסים, גם לגבי רכישה ופיתוח של נכסים על ידי אירופה או מדינה שלישית לאומית .

שגרירים

החל מיולי 2016, הנציב העליון הבריטי בקפריסין הוא מתיו קיד. הנציב העליון הקפריסאי הנוכחי בבריטניה הוא אוריפידס אווריויאדס.
פיג'ו סוג 1

מנוע קיטור

מנוע קיטור הוא מנוע בעירה חיצונית בוכנאי, המופעל על ידי לחץ קיטור.
שני חלקיו היסודיים של מנוע הקיטור הם צילינדר ובוכנה. קיטור בלחץ גבוה, המיוצר בדוד קיטור, מסופק אל הצילינדר על ידי שסתום חלוקה, המונע באמצעות מערכת מוטות על ידי הבוכנה עצמה. הקיטור הנכנס לצילינדר דוחף את הבוכנה מטה. לאחר דחיפת הבוכנה וביצוע העבודה המכנית, יוצא הקיטור מן הצילינדר כשהטמפרטורה והלחץ שלו נמוכים יותר, והוא מעובה למים על ידי קירורו במעבה. המים החמים מוזרמים אל דוד הקיטור לשימוש חוזר. מנגנון ארכובה הופך את התנועה הקווית של הבוכנה לתנועה סיבובית של גל ארכובה, אשר מניע במקרה הנ"ל את רכב הקיטור.

פיג'ו

פיג'ו (בצרפתית: Peugeot, מבוטא פֶּז'וֹ) היא חברה צרפתית גדולה לייצור רכב, כיום חלק מתאגיד PSA. ראשיתה בסוף המאה ה-19 כחברה לייצור אופניים, וכיום היא יצרנית האופניים הגדולה ביותר בצרפת.
מחנה (אסלאם)

מִחְנָה (בערבית: محنة, פירוש:מבחן, עינוי, רדיפה) בהיסטוריה של האסלאם הם אירועי רדיפה שנמשכו כ-15 שנים (בין השנים 833–848).
לאחר שהח'ליף העבאסי אל-מאמון אימץ את התאולוגיה המעתזילית, באמצע המאה ה-9, הוא רדף את כל מי שדחה את תפיסותיה (בתחומי יצירת הקוראן, האנשת האל, גזירה קדומה ועוד). רדיפה זו, בסגנון האינקוויזיציה, נקראה מחנה.
אנשים שזומנו לבתי הדין, נאלצו להסביר את אמונתם הדתית, ובייחוד מהי דעתם אודות הקוראן (אם הוא דבר האל שנוצר או שלא נוצר). אנשים שלא ענו בצורה "נכונה" פוטרו מתפקידים ציבוריים, נכלאו ולעיתים נענשו בהצלפות.
בין הנרדפים המפורסמים: אחמד אבן חנבל, מייסד האסכולה החנבלית במשפט אסלאמי.
ב-848, כשהח'ליף אל-מתווכל הפסיק את הרדיפה, דימויים של הח'ליפים כמנהיגים דתיים הגיע לשפל. במקומם, התחזק מעמדם של העולמא (חכמי הדת המוסלמיים) כצמרת שלטונית דתית, שהתנגדו למחנה, יחד עם מרבית הציבור.
מבחינה דתית, הפשרה בין אהל אל חדית' למועתזילה הגיעה כמאה שנים מאוחר יותר. האיש שמייחסים לו את נוסחת הפשרה הוא אל-אשערי (מת ב-925), שהיה מועתזלי לחלוטין במקורו, אך בשלב מסוים בחייו החלו להתעורר בו ספקות עד שערק למחנה החנבלי. בסופו של דבר נוסחה רשימת עקרונות שתקפה עד היום. מדובר בניסוח של אהל אל חדית' עם תיקונים קלים בכוון המועתזילה. למשל, במחלוקת בנוגע למופשטות אללה, תלמידיו של אל-אשערי עמדו בדיעה כי לאללה יש איברים, כי ככה כתוב בקוראן, אך מצד שני לא ניתן לקחת את תיאורי הקוראן אלא כסמלים. הפשרה היא למעשה קבלת הטקסט כפי שהוא, אך מבלי לדון במשמעות של כל איבר שמיוחס לאללה, למשל (בניגוד למועתזילה שכן שואלת).
Outside (קלווין האריס)

וידאו קליפ

הקליפ לשיר "Outside" בוים על ידי אמיל נאוה והוא צולם בלוס אנג'לס ב-20 באוקטובר 2014. הסרטון פורסם לראשונה ב-12 בנובמבר 2014.
אסעיד בלקאלם

קריירת מועדונים

בלקאלם התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קבילייה ובשנת 2008 עלה לקבוצה הבוגרת. ב-18 ביולי 2010 הבקיע את שער הניצחון עבור קבוצתו נגד איסמעילי.
ביוני 2013 חתם בגרנדה הספרדית ל-5 שנים, אליה עבר בחינם לאחר שהחוזה שלו בקבילייה הסתיים. ב-12 באוגוסט 2013 הושאל לווטפורד עד לסיום העונה עם אופציה לרכוש את כרטיס השחקן שלו בתום העונה. ב-28 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בווטפורד בניצחון 0-2 נגד בורנמות'. ביוני 2014 ווטפורד מימשה את הזכות ורכשה את כרטיס השחקן שלו.
במהלך הקיץ הושאל לטרבזונספור. ב-19 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-3 נגד מרסין אידמניורדו שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה אירופית. בתום העונה חזר לווטפורד שעלתה לפרמייר ליג וכעבור חודש הושאל לטרבזונספור מליגת העל הטורקית עד לסיום העונה.
ב-6 בספטמבר 2016 חתם באורליאן עד סיום העונה.
את עונת 2017/2018 התחיל כשחקן חופשי ובינואר 2018 חזר לקבילייה.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, בלקאלם שיחק בכל הנבחרות הצעירות של אלג'יריה. בשנת 2010 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד לוב אך לא שותף בו. ב-9 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד לוב במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2013. ב-31 במאי 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד ארמניה. בלקאלם נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 והיה שותף להעפלה שלה לשמינית הגמר.
קרב מצר מלאקה

הפעולה

הסיירת היפנית האגורו, בליווי המשחתת "קמיקאזה" יצאה מסינגפור ב-9 במאי, על מנת להוביל אספקה לחיל המצב היפני בפורט בלייר שבאיי אנדמן וניקובר, ועל מנת להחזיר כוחות לסינגפור. הצי הבריטי למד על יציאת האוניות היפניות בזכות פענוח צפני הצי היפניים, ומאוחר יותר אותר הכוח על ידי שתי צוללות בריטיות, שפטרלו במצר מלאקה. ב-8 במאי, יום לפני יציאת השייטת היפנית, יצאו שש עשרה אוניות בריטיות מציילון, בציפייה לפגוש ביפנים בים. אולם, לאחר שהאגורו קיבלה אזהרה ממטוסי סיור, שבה עם מלוותה בחזרה לסינגפור, מתוך רצון להימנע מקרב ימי.
האגורו וקמיקזה יצאו בשנית לסינגפור ב-14 במאי. ביום המחרת, איתר אותן מטוס סיור בריטי, ומטוסי TBF אוונג'ר פתחו בהתקפה. המטוסים הסבו להאגורו נזק קל בלבד, וזאת במחיר של אובדן מטוס, שאת צוותו שבו היפנים. בשלב זה, נודע ליפנים כי שתי שייטות משחתות בריטיות מתקרבות לכיוונם, ושוב שבו האוניות על עקבותיהן, וחצו את מצר מלאקה. אולם, הבריטים צפו מהלך זה, ושייטת המשחתות ה-26 פתחה במרדף. השייטת - שכללה את אה"מ סאומרז, ורולאם, ונוס, ויג'ילנט ווירגו - יצרה קשר עם השייטת היפנית, הסתדרה במבנה של חצי סהר, ובכך הניחה ליפנים את המלכודת.
בשעה 01:05 פתחה סאומרז באש מתותחי ה-4.7 אינץ' שלה, והשיגה פגיעה בהאגורו במטח השני. אז פנתה סאומרז ימינה בחדות, חלפה על פני ירכתיה של האגורו, ומול חרטומה זיהתה קמיקזה, עליה הנחיתה סאומרז מטח מתותחי 40 מ"מ. האגורו הספיקה להשיב בשישה מטחים מסוללת התותחים הראשית שלה לעבר סאומרז, לפני שנפגעה משלושה טורפדו ששיגרו האחרונה וורולאם. ונוס פגעה בהאגורו עם טורפדו אחד בשעה 01:25, ולאחר שנפגעה משני טורפדו ששוגרו מווירגו כשתי דקות לאחר מכן, נעצרה האגורו. לאחר שספגה שעה נוספת של ירי תותחים, טורפדו נוסף מוויג'ילנט ושניים מוונוס, טבעה לבסוף האגורו בשעה 02:09.
קמיקזה נפגעה אף היא, אולם הצליחה להימלט. היא שבה ביום המחרת על מנת לאסוף את הניצולים. מתוך צוות של כ-1,200 אנשים, טבעו 900 חיילים, בהם המפקדים תת-אדמירל האשימוטו ואדמירל-משנה סוגיאורה.
פמפלט

פָּמְפְלֶט (מאנגלית: Pamphlet) או קונְטְרֵס הוא חוברת דקה (בהיקף שבין דף יחיד ועד עשרות בודדות של דפים) שאיננו כתב עת הרואה אור באופן סדיר ושתכליתו לספק מידע לציבור. פעמים רבות מוזכר המושג בהקשר של מסע פרסום או תעמולה ובעבר (לפני התפתחות כלי התקשורת והאינטרנט) שימש כלי מרכזי בפולמוסים, כאשר כל אחד מהצדדים הפיץ בפמפלטים את עמדתו ותקף את העמדה הנגדית על מנת לשכנע את הציבור. עקב עלות הפקה נמוכה, הצורך בהוצאה לאור בזריזות וחוסר הכפיפות לעקרונות של אתיקה עיתונאית לא נעשית בדרך כלל עריכה של הטקסט ובפמפלטים ננקטת לשון חריפה, צעקנית, ציורית ובלתי מעודנת. רמת התוכן הנמוכה יחסית ואיכות ההפקה הירודה הקנו למושג פמפלט הקשר של כינוי גנאי. עם זאת מופצים פמפלטים מוקפדים על ידי גורמים רשמיים לשם הסברה, לשם ביטחון הציבור ובריאותו כגון מאת פיקוד העורף, משרד הבריאות וכדומה או לצורכי תיירות.
בתולדות היהדות פורסמו קונטרסים בענייני הלכה, מנהגים ומוסר ובנושאים שנויים במחלוקת, שעלות הוצאתם זולה מהוצאת ספר וקרובה יותר לאירועים אקטואליים. חלק מהקונטרסים פורסמו בעילום שם, על מנת לחמוק מן הצנזורה. בהמשך קיבלה המילה "קונטרס" משמעות של מילה נרדפת ל"חוברת".
לוקאס מורה

קריירת מועדונים

מורה החל לשחק כנער במועדון סאו פאולו. בשנת 2010, כשהוא בן 17 בלבד, החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. כששיחק במדי הקבוצה הבוגרת זכה עמה בגביע סודאמריקנה (2012). בשנת 2013 הצטרף לקבוצת פריז סן-ז'רמן, ששילמה עבורו 45 מיליון דולרים. מורה זכה במדי פריז בארבע אליפויות וב-16 תארים בסך הכול. 
ב-31 בינואר 2018 חתם מורה בטוטנהאם הוטספר מהפרמייר ליג לחמש שנים תמורת 25 מיליון ליש"ט. ב-18 באוגוסט 2018 כבש מורה את שערו הראשון במדי טוטנהאם בניצחון 1-3 על פולהאם. במחזור שלאחר מכן כבש צמד נגד מנצ'סטר יונייטד. ב-13 באפריל 2019 כבש שלושער ראשון לזכות טוטנהאם באצטדיון החדש, בניצחון 0-4 על האדרספילד טאון. ב-8 במאי 2019, כשטוטנהאם הייתה בפיגור 3-0 מול אייאקס בסיכום בתחילת המחצית השנייה, מורה כבש שלושער ששלח את טוטנהאם לגמר כל אנגלי מול ליברפול.

נבחרת ברזיל

מורה נכלל בסגל נבחרת ברזיל משנת 2011. הוא גם שיחק במדי הנבחרת הצעירה, וזכה עמה במדליית כסף באולימפיאדת לונדון (2012).
גנב בחוק

גנב בחוק (ברוסית: вор в законе, נהגה "ווֹר וְ זָקוֹנֶה") הוא תוארו או דרגתו של אדם ממדינות חבר המדינות המזוהה כעבריין בכיר.

היסטוריה

חשיפת עולם הפלילים ו"גנבים בחוק" לעולם הרחב החלה ב-1917 בקבוצה גדולה של אסירים פליליים שנאסרו בתקופת מהפכת אוקטובר (זו המכונה גם המהפכה הבולשביקית) . מערכת בתי הכלא הסובייטית - מחנות הגולאג, אותם יצר סטלין בשנות ה-30 של המאה העשרים, השתמשה בקבוצת האסירים הפליליים להשלטת סדר בקרב כלל אוכלוסיית האסירים שבבתי הכלא, אוכלוסייה שברובה הייתה מורכבת מאסירים פוליטיים, והעניקה להם טובות הנאה עבור שירותם זה. אליטת אסירים זו פיתחה מבנה היררכי ומערכת חוקים קפדנית משל עצמה (ומכאן השם "גנב בחוק" - דהיינו גנב על-פי חוקי הקבוצה). לאחר התמוטטות ברית המועצות ניצלו הגנבים בחוק את המצב שנוצר: הם תפסו מעמד מוביל בהיררכית הפשע המאורגן הרוסי וחדרו לרובד העליון של הפוליטיקה והכלכלה במדינות ברית המועצות לשעבר בהן נמצאו. ההערכה היא שכיום חיים במדינות חבר המדינות כ-600 גנבים בחוק (מהם כ-200 ברוסיה). ראשיהם מתנהלים בקבוצה של כ-10-15 גנבים בחוק, המנהלים את עולם הפשע באמצעות נציגיהם.

זהות הגנבים בחוק

הגנבים בחוק הם עבריינים בכירים שישבו בכלא. הגנב בחוק מקבל את תוארו מגנבים-בחוק אחרים. כדי להתמודד על התואר, על האסיר להוכיח כישורי הנהגה, יכולות אישיות, כריזמה ואינטלקט. כשאסיר מקבל את התואר, עליו לקבל את חוקי הקבוצה (ראו להלן).