google/wiki40b huggingface dataset:
רות קלדרון

ביוגרפיה

רות קלדרון נולדה בתל אביב בשנת 1961. היא השלימה תואר ראשון במקרא, פילוסופיה ומחשבת ישראל במכללת אורנים, ותואר שני באוניברסיטה העברית בתלמוד. נושא עבודת המוסמך דמויות משנה בסיפור האגדה התלמודי, שם אפיינה את הופעותיהם השונות של דמויות משנה כ'מטרוניתא', 'תינוק', 'תינוקת' ו'כובס'". את הדוקטורט בנושא 'צפנים קבועים בסיפורת האגדה התלמודית', השלימה בשנת 2007 באוניברסיטה העברית. במסגרת הדוקטורט מנסה קלדרון ליישם כלים של סטרוקטורליזם על אגדות התלמוד הבבלי, ולחשוף מעין 'שפה' פנימית.
לצד לימודיה האקדמיים קלדרון למדה בבית המדרש של מכון הרטמן בירושלים. ב-1989 היא יסדה וניהלה יחד עם מוטי בראור את בית מדרש אלול, 'אלול' היה בית המדרש הראשון המשותף לנשים ולגברים, לדתיים ולחילונים. בשנת 1997 קיבלה את פרס אבי חי על היוזמה להקמת 'אלול' מטעם קרן אבי חי. לאחר מספר שנים של ניהול, השתתפה במחזור הראשון של בית הספר למנהיגות חינוכית של מכון מנדל למנהיגות.
לאחר שסיימה את לימודיה במכון מנדל, חזרה לתל אביב על מנת להקים את עלמא בית לתרבות עברית ב-1995. עלמא היא מרכז המשלב דרכי לימוד מסורתיות של בית מדרש עם לימוד אקדמי של תרבות כללית ולימוד אמנות. עלמא הוקמה במרכז תל אביב, מתוך שאיפה לחדש את המושג "תרבות עברית" בדרכם של אחד העם וביאליק. בעלמא פיתחה את אירוע 'תיקון ליל שבועות' שנערך ובשיאו אירח כ-3500 איש ואישה] במוזאון תל אביב וכלל לימוד ופעילות תרבותית.
ב-2002 הוקמה עלמא חיפה וב-2003, במהלך שלוש שנות שהות בארצות הברית, הקימה קלדרון את עלמא ניו יורק. גם בניו יורק קיימה 'תיקון ליל שבועות'.
קלדרון ערכה והגישה את התוכנית "החדר" בערוץ 2, המארחת שני אורחים ללימוד משותף של טקסט קלאסי מהמקורות וממקורות חדשים. הייתה חברה בוועדה המייעצת של סדרת הספרים "עם הספר" בהוצאת "ידיעות ספרים". הייתה חברה בוועדת שנהר, שבדקה את החינוך היהודי במגזר הממלכתי. במרץ 2012 מונתה כראש אגף תרבות וחינוך בספרייה הלאומית.
קלדרון היא ראש 'עלמא', בית לתרבות עברית. על פועלה זכתה לתוארי דוקטור לשם כבוד מבית המדרש לרבנים באמריקה שבניו יורק, מה-Hebrew College שבבוסטון ומבית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת שבפילדלפיה. בשנת 2018 זכתה בפרס רוטברג לחינוך יהודי של האוניברסיטה העברית.
קלדרון גרושה מגיא בן שחר ואם לשלושה. מתגוררת בתל אביב.

החיים הציבוריים

קלדרון נבחרה לכנסת התשע עשרה במקום ה-13 ברשימת יש עתיד. עם היבחרותה לכנסת מונתה לסגנית יו"ר הכנסת. כיהנה כחברה בוועדת החינוך, התרבות והספורט ובועדה לביקורת המדינה. שימשה כיושבת ראש השדולה להתחדשות יהודית וכן יושבת ראש של השדולה ל"תרבות פרלמנטרית". שימשה חברה במספר שדולות נוספות, בהן השדולה למען הספרות הישראלית ועידוד הקריאה בישראל והשדולה לקידום הדברות בן חילונים לחרדים. וכן שימשה כיושבת-ראש משותפת של קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-אוסטרליה.
במהלך כהונתה בכנסת יזמה מספר תיקוני חקיקה: חוק יסוד: מגילת העצמאות והמדינה היהודית ודמוקרטית, ברית הזוגיות האזרחית (יחד עם סיעת 'יש עתיד'), תיקון לחוק ועדת שמיטה ממלכתית בעניין סמכויות הוועדה, הרכב הוועדה וסדרי עבודתה וכן חוק השבת במרחב הציבורי (יחד עם חבר הכנסת אלעזר שטרן). בנוסף, קלדרון מנהיגה "בית המדרש בכנסת", המתכנס מדי שבוע ודן בנושאים הקשורים לדת היהודית ולמסורתה ומתבסס על לימוד מקורות וטקסטים יהודיים.
בבחירות לכנסת העשרים הוצבה במקום ה-15 ולא נכנסה לכנסת.
גיזו

מקור השם

נקרא על שם גִּזֹה, מקום הולדתם של בני הגִּזוֹנִי מגיבורי דוד (דברי הימים א יא, לד). שם המקום נשמר כפי הנראה בשמו של הכפר הנטוש בית ג'יז.
גז חרדל

סימפטומים והשפעות מיידיות

בטווח הזמן המיידי לאחר החשיפה לגז, לא נראים תסמינים לעין בלתי אמצעית, ובני אדם יכולים להיחשף לרמות גבוהות מבלי להרגיש דבר. לאחר כיממה, הקורבן יחוש גירוי עורי וגרד עז, בהדרגה מתפתחות שלפוחיות גדולות המלאות נוזל צהוב, בכל אזור החשיפה לגז. אלו הן כוויות כימיות, לרוב מדרגה ראשונה או שנייה, אך הן עשויות להיות אף חמורות כמו כוויות מדרגה שלישית. חשיפת העיניים תביא לכאב, ולהתפתחות דלקת בקרנית המלווה בנפיחות בעפעפיים, שתוצאתן עיוורון זמני עד קבוע. שאיפת הגז במינון גבוה עשויה לגרום לשלפוחיות בדרכי הנשימה ובריאות ודימום פנימי.

טיפול

אפשר להפחית או אף להימנע מנזק לעור על ידי מריחה של פובידון-יודי PVP-I מיד לאחר החשיפה לגז החרדל. הטיפול יעיל רק לפני הופעת השלפוחיות, אך מאחר שלרוב אין סימפטומים בזמן זה, יש לזהות את החשיפה לפני הופעת הסימפטומים. אפשר לנטרל את גז החרדל על ידי חמצון או הכלרה. לכן לאחר שנוצרו שלפוחיות, יש לחטא אותן.

שיקום והשפעות ארוכות טווח

בחשיפה לא קטלנית הקורבנות יידרשו לתקופות שיקום ארוכות וטיפול רפואי ממושך עד שיחלימו. במקרים של כוויות חמורות (יותר מ-50% מגופו של הקורבן), הכוויות הן קטלניות ומוות יגיע בתוך ימים עד שבועות אחדים. גז חרדל הוא גם מוטגן וקרצינוגן ולכן גם קורבנות ששרדו התקפת גז, יהיו בסיכון גבוה לחלות בסרטן במשך שארית חייהם.

שימוש כנשק כימי

שימוש צבאי ראשון בגז חרדל נעשה במלחמת העולם הראשונה על ידי צבא גרמניה נגד מדינות ההסכמה, ובהמשך על ידי שני הצדדים במלחמה. קטלניותו הייתה קטנה, כ-1%, אך השפעתו העיקרית הייתה בהשבתת חיילים מפעולה וזיהום אזורים שלמים שאליהם כוחות לא יכלו להיכנס (גז החרדל נשאר פעיל בשטח ימים רבים לאחר ההתקפה). מסכות גז הועילו רק במעט, כיוון שעורם של החיילים עדיין נחשף. חייל שמדיו וציודו זוהמו בגז חרדל, העביר את החומר במגע לחיילים אחרים.
זיקה (נגיף)

וירולוגיה

משפחת הפלאוויווירידה ידועה בשמה בעקבות הקדחת הצהובה (בלטינית: "Flavi" פירושו צהוב) וזאת כיוון שעירוב הכבד וצהבת נפוצים בעקבות ההדבקה. הווירוס הוא בעל RNA חד-גדילי עם קוטביות חיובית. הווירוס עטוף על ידי מעטפת ועליה שני גליקופרוטאינים. בעזרת הגליקופרוטאינים הללו הווירוס מצליח להיכנס לתוך התא ולבצע Hemagglutination והפעלה של מערכת החיסון. שכפול הווירוס מתבצע בציטופלסמה של התא. שגשוג הווירוס תלוי רבות בכמות התאים שהוא הצליח להדביק, במהירות השכפול של הווירוס בציטופלסמה וכן בריכוז הווירוס בבלוטות הרוק של החרק שמעביר אותו. בניגוד למרבית הווירוסים בעלי מעטפת, משפחת הפלאוויווירידה רוכשת את המעטפת הנגיפית שלה בעזרת בועית (Vesicle) תוך תאית והן משתחררות בעזרת אקסוציטוזה או ליזיס תאי. ברגע שהווירוס מתחבר עם נוגדן בלתי מנטרל, כלומר נוגדן שנוצר בעקבות וירוס אחר שדומה לו, הוא יכול להתחבר לחלק ה־fc שנמצא על המקרופאגים והמונוציטים ובכך להגדיל את התפשטות ההדבקה לעוד תאים.
הנגיף חשוד בכך שהוא גורם למיקרוצפליה בעוברים. הנגיף תוקף בצורה יעילה תאי גזע של תאי עצב אנושיים (human neural progenitor cells). כאשר הוא תוקף את התאים הללו, הוא גורם לחוסר בקרה על מחזור התא ולמוות תאי מוגבר, ואלה יכולים להוביל לעצירת ההתפתחות התקינה של המוח.

לפני 2015

המחלה דווחה לראשונה בשנות ה-50 באזור קו המשווה ביבשות אפריקה ואסיה. ההתפרצות הראשונה של המחלה מחוץ לאפריקה ואסיה הייתה באפריל 2007 באי יאפ שבמיקרונזיה, עם 49 מקרים מאובחנים וללא תמותה. בשנת 2014 התפוצה של הווירוס התפשטה מזרחה לכיוון פולינזיה הצרפתית, ובהמשך גם לאי הפסחא.

2015

ב-2015 התפשטה המחלה לאמריקה הדרומית, לאמריקה המרכזית ולאיים הקריביים, ובאפריל באותה שנה התפשטה גם לברזיל. בדצמבר של אותה שנה כבר אובחנו 2,400 תינוקות עם סינדרום של מיקרוצפליה, עם תת-התפתחות ושנולדו עם ראש ומוח קטנים מהרגיל, בכ-20 מחוזות שונים בברזיל. הבהלה גרמה למשרד הבריאות הברזילאי להוציא המלצה חריגה לציבור לשקול להימנע מלהיכנס להריון עד שיתבררו הפרטים ואולי שיטות התמודדות עם ההתפרצות. לפחות 40 תינוקות מתו מהמחלה וההשערה היא כי הנגיף הגיע לברזיל בתקופת משחקי הגביע העולמי ב-2014 או בעת תחרות הקאנו הבינלאומית.

2016

בחודש ינואר 2016 דווח על שלושה מקרים בארצות הברית שמקורם בהידבקות בוונצואלה ובקולומביה ועל מקרה בישראל. בעקבות ההתפשטות הצטרפו לקריאה הברזילאית לנשים להימנע מהריון "עד שיתבררו פרטים נוספים" גם קולומביה, אקוודור, אל סלוודור וג'מייקה. ב-1 בפברואר 2016 הכריז ארגון הבריאות העולמי על מצב חירום עקב התפשטות המחלה, אולם לא המליץ על צעדים מעשיים כגון מגבלות תנועה לארצות נגועות במחקר התגלה כי נגיף הזיקה מצוי גם ברוק ובשתן.

העברת הנגיף מאדם לאדם

בשנת 2009 הוצע כי הנגיף זיקה מועבר בזמן יחסי מין. זיהוי של RNA של הנגיף בנוזלים אמניוטיים מצביע על כך שהוא מסוגל לעבור מהאם לעוברים במהלך היריון. באוקטובר 2015 החלה התפרצות של הדבקה בווירוס בברזיל. במקביל נצפתה עלייה בשיעור הדיווחים על מיקרוצפליה. בחודשים הראשונים לא היה ברור אם אכן יש קשר בין הנגיף לתופעת מיקרוצפליה בתינוקות אולם הממצאים נערמו ולבסוף נמצא קשר כזה.
אוטודור סראטוב

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1960 כקבוצת הכדורסל ספרטק אוטודור. ב-1982 מונה ולדימיר רודיאונוב למאמן הקבוצה וכעבור זמן הוא הפך לבעלי הקבוצה והוביל שינוי שם הקבוצה לאוטודורוז'ניק ואוטודור סראטוב.
הקבוצה עלתה לליגת העל הרוסית בכדורסל ב-1992 והייתה לקבוצה הראשונה שהביסה את צסק"א מוסקבה בבית והיוותה לה יריב משמעותי ואף סיימה בעונות 1994 ו-1999 כסגנית האלופה ואלופת העונה הסדירה בשנים 1997-1998 אך כשלה בשלבי הפלייאוף נגד צסק"א.
במחצית השנייה של שנות ה-90, אוטודור היוותה יריבה כמעט יחידה לצסק"א מוסקבה במהלך העשור הראשון של הליגה הרוסית. פעמיים, המועדון היה על סף זכייה באליפות, לאחר שהפסיד בסדרות הגמר לצסק"א. הפעם היחידה שאוטודור החמיצה את ההזדמנות לזכות באליפות הייתה ב-1997, המאזן עמד על 2:2 בסדרת גמר הפלייאוף, במשחק החמישי שנערך בסראטוב, הקבוצה הפסידה למוסקבאים בבית. כך קרה גם ב-1998 וב-1999.
עד שנת 1998 אוטודור נאלצה לארח את משחקיה באירופה, בעיר מוסקבה מאחר שמגרשה הביתי לא עמד בקריטריונים האירופאיים. הקבוצה התמודדה בטורנירי אירופה החל משנת 1993. ב-1999 הקבוצה התמודדה לראשונה ביורוליג ואז גם קיבלה את הזכות לארח את משחקיה בסראטוב, לאחר בנייתו של היכל ספורט חדש. לרוע המזל, הקבוצה לא הצליחה להעפיל משלב הבתים של הטורניר והתמודדה לאחר מכן ביורוקאפ. בעונת 2001/2002 סראטוב אף הביסה את צסק"א מוסקבה ברבע גמר פלייאוף הליגה והייתה לקבוצה הראשונה שהצליחה למנוע מצסק"א את האליפות הלאומית. באותה עונה זכתה אורל גרייט מפרם באליפות.
ב-2004, בשל קשיים פיננסיים שונים, החליטה הקבוצה לעבור והיא עברה לסנקט פטרבורג ונקראה דינמו סנט פטרבורג. תחילה הקבוצה הייתה מוצלחת מאוד אולם כעבור מספר שנים הקבוצה החדשה החלה לסבול אף היא מקשיים פיננסיים והתפרקה.
אוטודור חזרה לסראטוב, המשיכה להתקיים תחת שמה המוכר ובעונת 2009 אף סיימה ראשונה בסופרליגה הרוסית, תוך שהיא מבטיחה את המקום הראשון שמונה מחזורים לסיום. אולם הקבוצה סירבה לעלות לליגת העל הרוסית בכדורסל בשל חוסר מימון מספיק מצד הרשויות במחוז סראטוב והקבוצה נשארה בליגת המשנה. בהמשך, מחוסר מימון היא המשיכה להידרדר ובעונת 2011/12 סיימה במקום ה-6 בליגה השלישית של הכדורסל הרוסי.
בעונת 2013 חזרה לליגה הבכירה במדינה והיא מתמודדת מאז בליגת VTB. בעונת 2018/2019 העפילה לשלב שמינית גמר היורופקאפ, נגד ס.אוליבר וירצבורג הגרמנית.

יריבויות

כיוון שבשנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה אוטודור אחת משתי קבוצות הכדורסל הדומיננטיות בליגה הרוסית, ההתמודדויות שלה נגד צסק"א היו מתוחות מאוד והמפגשים ביניהן היוו למשחקים המתוחים ביותר בליגה הרוסית, עד עלייתה של חימקי מוסקבה. אוטודור אומנם זכתה באליפות הליגה הסדירה בשנים 1997-1998 אך נכשלה במשחקי הפלייאוף וסיימה כסגנית האלופה ועשתה זאת במשך ארבע פעמים בשנים 1994–1999. ב-1999 הייתה הקבוצה הרוסית השנייה להתמודד ביורוליג. בעונת 2001/2002 אוטודור התמודדה נגד צסק"א ברבע גמר הליגה והצליחה לגבור עליה ועד היום היא הקבוצה היחידה בהיסטוריה של הכדורסל ברוסיה שהצליחה למנוע מצסק"א העפלה לגמר הליגה.
פיטו אלקסין

פיטואלקסינים (Phytoaleixns) הם מטבוליטים משניים שצמחים מייצרים כחומרי הגנה בתגובה להתקפה או לנזק שנגרם על ידי חרקים, חיידקים, פטריות, קרינה אולטרה-סגוליות חזקה ומצבי עקה שונים.
חומרי הגנה אלו, נעדרים בדרך כלל או שהם מצויים ברמות נמוכות בצמחים שלא עברו פגיעה או נזק. במקרה ההפוך, תגובת ההתגוננות של הצמח היא על ידי הפעלת מסלולים מטבוליטים משניים שמביאים לייצורו של הפיטואלקסין.
בתגובה זו מעורבים לעיתים גורמים רבים, לרבות ההורמון (ססטמי) הצמחי חומצה יסמונית (Jasmonic acid).
כמו כן, העלות האנרגטית של יצורם של מטבוליטיים משניים בכלל ופיטואלקסינים בפרט לעיתים יקרה מאוד עבור הצמח ויכולה לגרום במקרים מסוימים לפחיתה ביבול בגידולים חקלאים.
העתק גלרוס

ההעתק

במקום זה נעה שכבת הסלע העליונה בעובי של יותר מקילומטר (במפה בגוונים כחולים), לאורכו של ההעתק, למרחק של יותר מ-35 ק"מ צפונה ומעל למסיב הארה (Aarmassif) והמכלול האינפרא-הלווטי (Infrahelvetic complex - במפה בגוונים הירוקים). לאורך ההעתק נדחפו סלעים עתיקים שגילם 250 עד 300 מיליון שנים מהפרם והטריאס אל מעל לסלעים צעירים יותר שגילם עד 35 מיליון שנים ומקורם ביורה, בקרטיקון ובפלאוגן. הסלעים העתיקים שכנו במקור בעומק של 5 או של 12 עד 16 ק"מ מתחת לסלעים הצעירים מהם. קו ההעתק נגיש בקלות וחשוף בחלקו לעיין; הוא נמשך לאורך של יותר מ-50 ק"מ בגבהים שבין 500 ל-3,100 מטר.

מחקר וחשיבות

אף שהעתקים מסוג זה נפוצים ברכסי הרים רבים בעולם, נגישותו של העתק גלרוס הביאה לכך שנודע לו תפקיד חשוב בהתפתחות הידע והמחקר של האורוגנזה מאז סופה של המאה ה-18. בתקופה זו התגלה לראשונה כי האזור מחלל את הנחת היסוד של ניקולאוס סטנו, שקבע כי סלעים שוקעים בסדר כרונולוגי, והסלעים העתיקים יותר נמצאים מתחת לצעירים מהם. האזור מופה ואופיין כמה שנודע לימים כהעתק הפוך, אך באותה עת האמינו רוב הגאולוגים כי הרים נוצרים בתהליך תנועה אנכי בקרום כדור הארץ, תאוריה שכונתה גאוסינקלינציה, ולא נמצא הסבר לתופעה. המחקר באזור וברכסי הרים אחרים נמשך במשך כל המאה ה-19, ורק בתחילת המאה ה-20 זיהו הגאולוגים את התופעה מעבר לספק והכירו בה כעובדה מדעית. ניתן להבין את חדשנותה ואת תעוזתה של התאוריה לאור העובדה שרק בשנות ה-50 של המאה ה-20 התבססה ונוסחה תאוריית טקטוניקת הלוחות, אשר סיפקה את ההסבר למקורם של הכוחות הגאולוגיים המאוזנים אשר גרמו לתופעה.
בשל כך, בשנת 2008 הוכרז שטח של 328.5 קמ"ר באזור השבר כאתר מורשת עולמית. שמה של ההכרזה "הזירה הטקטונית השווייצרית בסרדונה" בא משמו של הר פיז סרדונה (Piz Sardona) הנישא לגובה של 3,055.8 מטר. ההר הוא אחד משבע פסגות הנישאות לגובה של יותר מ-3,000 מטר באזור, והוא שוכן במרחק של 750 מטר מצפון למפגש הגבולות של שלושת הקנטונים. בנימוקי ההכרזה נאמר כי:
"האזור מציג דוגמה ייחודית להיווצרותם של הרים... ומתאפיין בחתכים גאולוגיים יוצאי דופן של העתק הפוך, שבו סלעים עתיקים ועמוקים נישאים אל מעל לסלעים צעירים ורדודים יותר".
ריימונד קארבר

ביוגרפיה

קארבר נולד בקלצקני, אורגון, למשפחה ממעמד הפועלים. בגיל 19 נישא ריימונד למרי אן, שהייתה אז בת 16, ועד מהרה נולדו לזוג שני ילדים. קארבר עבד בעבודות מזדמנות, לעיתים כפועל במנסרה לצד אביו, על מנת לפרנס את משפחתו.
בשנת 1958 החל ללמוד בקולג' בצ'יקו, קליפורניה. שם נתגלה כשרונו הספרותי. הוא החל לפרסם סיפורים קצרים ושירים, בין היתר בעיתונים נחשבים כ"אסקווייר" ו"הניו יורקר".
קארבר המלנכולי התמכר לאלכוהול והדבר גרם לשורה של אשפוזים ופרידות מאשתו. חיי נישואיו היו סוערים ביותר. על אף כשרונו המוכח לא הצליח להיחלץ ממצוקה כלכלית ולהתבסס והתמכרותו לאלכוהול דחפה אותו להרס עצמי כמו גם למסעות למקומות שונים בעולם (בין היתר גרה משפחת קארבר שנה וחצי בשכונת רמת אביב בתל אביב בין ינואר 1968 למאי 1969 לאחר שאשתו של קארבר קיבלה מלגה ללימודים מאוניברסיטת תל אביב).
בשנת 1977 חל לפתע שינוי לטובה בחייו של קארבר. קובץ סיפוריו "התואיל להיות בשקט, בבקשה?" זכה לפרסום ולהכרה ובגיל 37 לפתע יכול היה ליהנות מתשלום תמלוגים מהמו"ל שלו ולמקדמה על חשבון ספרו הבא. הוא הפסיק לשתות ולאחר שאשתו עזבה אותו סופית הכיר את המשוררת טס גאלאגר שהפכה לאשתו השנייה. השנים שלאחר מכן היו שנים מאושרות, פוריות ויצירתיות בחייו.
קארבר נפטר בגיל 50 בשנת 1988 ממחלת סרטן הריאה.

יצירתו

קארבר נחשב לאמן הסיפור הקצר. בספריו ובשיריו מתאר קארבר לרוב מצבים מחיי היום יום של מעמד הפועלים האמריקני. הסיפורים נקראים בתחושה של אינטימיות, כאילו המדובר בחבר טוב המשתף את הקורא במחשבותיו האינטימיות, ובמקרים אשר קרו לו. קארבר נחשב לאמן המינימליזם. גדולתו היא ביכולת לרגש בקטעים קצרים, בתיאור של מצב או הלך רוח, במספר מילים מצומצם. הוא הושפע רבות מאנטון צ'כוב.
בספרו "שירים" הוא כותב קטע פרוזה קצר על חשיפתו לשירה. בשנות העשרה שלו, בעת שביצע משלוח לאיש קשיש אחד, נחשף בספרייה הענפה שלו למגזין שירה. מאותו יום הוא כתב, הוא חש כי משהו גדול קרה, וכך התחיל החינוך שלו. רק לאחר 28 או יותר שנים, הוא אזר אומץ לשלוח גם את שיריו למגזין "שירה", שכבר בגיליון הבא אחריו פורסמו כבר שישה משיריו של קארבר.

השפעה

סיפוריו הקצרים של קארבר היוו את הבסיס לסרטו של רוברט אלטמן "תמונות קצרות" 1993. תשעת הסיפורים והשיר "לימונדה" ששימשו כבסיס לסרט קובצו גם לספר בשם זהה (Short cuts) עם הקדמת הבמאי.
ספיטמנס

ספיטמנס היה אציל סוגדי שפעל במחצית השנייה של המאה ה-4 לפנה"ס. הוביל את המרד באלכסנדר מוקדון, בעת כיבושיו באסיה התיכונה. נחשב לגיבור לאומי בטג'יקיסטן.

ביוגרפיה

סוגדיאנה היא ארץ עתיקה הנמצאת באזור טג'יקיסטן ואוזבקיסטן המודרניות. תושביה נודעו בתור סוחרים ממולחים ועירם המרכזית הייתה מרקנדה (סמרקנד המודרנית). אלכסנדר הגדול פלש לאימפריה הפרסית, שסוגדיאנה הייתה חלק ממנה, בשנת 334 לפנה"ס. תוך כמה שנים הצליח לכבוש את שטחי הליבה שלה.
ביולי 330 לפנה"ס נרצח דריווש השלישי על ידי קבוצת קושרים, ביניהם בסוס, סטראפ באקטריה. בסוס הכריז על עצמו כמלך החוקי החדש של האימפריה הפרסית תחת השם המלכותי ארתחששתא החמישי. אלכסנדר הגדול הכריז כי בסוס מרד במלכות ופלש לבאקטריה באביב 329 לפנה"ס. בסוס נתפס עד מהרה, אך התנגדות לכיבוש המוקדוני לא הסתיימה. השבטים אוהבי החירות של באקטריה וסוגדיאנה בשיתוף עם שבטים סקיתים פתחו במאבק שנמשך שנתיים תמימות.
ספיטמנס הנהיג את המרד בסוגדיאנה. הוא היה טקטיקן מבריק שהצליח לטמון מארבים קטלניים לצבאו של אלכסנדר הגדול ואף הביס כמה ממצביאיו בקרבות עקובים מדם שעלו למוקדונים במאות הרוגים. ספיטמנס התמיד בהתקפות פגע וברח עד אשר הובס באחד הקרבות על ידי קוינוס. ספיטמנס הצליח להימלט, אך נבגד בידי אנשיו, נרצח בעיר גַבַּע (כיום איספהן) שעל נהר היקרת, וראשו הערוף נמסר לידי המוקדונים.

גיבור לאומי בטג'יקיסטן

על שמו של ספיטמנס נקראת החל משנת 2003 נפת ספיטמן בטג'יקיסטן. בתחילת המאה ה-21 התגוררו בה כ-100,000 בני אדם. בנפה זו הקימו הטג'יקים אתר זיכרון לספיטמנס. האתר כולל פארק רחב ידיים ופסל לזכרו של ספיטמנס. בטקס חנוכת האתר נכח נשיא טג'יקיסטן, אמומאלי רחמון.
כמו כן, קיים בטג'יקיסטן עיטור צבאי שמוענק לאנשי כוחות הביטחון שנקרא על שמו של ספיטנמס, עיטור ספיטמנס. הכיבוש הונצח גם בסרט של חברת אוזבק-מולטפילם (Uzbek Multfilm). גם עסקים רבים שאבו את שמם משמו של הגיבור המקומי ספיטמנס.
רפי לוין

ביוגרפיה

לוין נולד ליעקב נתן ושרה איטה לוין, יוצאי פולין. עלה לישראל ב-1949.
גדל בשכונת רמת חן ברמת גן. למד בבית הספר הממלכתי דתי הרא"ה שברמת גן ובישיבת בני עקיבא נחלים.
את שירותו הצבאי עשה כלוחם בחטיבת הנח"ל.
בעל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה (1973) ותואר שלישי בפיזיקה (1979) מהאוניברסיטה העברית.
עבודת הדוקטורט שלו נעשתה בהדרכתו של פרופסור דוד שאלתיאל בנושא "חקר אינטראקציות חילוף ושדות גבישיים באבקות ובגבישים יחידים של תרכובות בין-מתכתיות".

קריירה

בין השנים 1979–1983, בבתר-דוקטורט שנעשה במעבדות בל שבניו ג'רזי, ארצות הברית, ולאחר מכן כחבר סגל במעבדות אלו, עסק במחקר ופיתוח של תהליכי ייצור של מעגלים משולבים.
ב-1983 עבר לעבוד בנשיונל סמיקונדקטור שבעמק הסיליקון סנטה קלרה (קליפורניה).
היה חבר בצוות שהקים את מפעל החברה במגדל העמק, ישראל.
בשנים 1983–1995 מילא שורה של תפקידי ניהול בכירים בנשיונל סמיקונדקטור ישראל ששמה הוחלף לטאואר סמיקונדקטור לאחר קנייתה ב-1992 בידי קבוצת משקיעים.
בשנים 1995–2003 שימש כמנכ"ל משותף של החברה ביחד עם ד"ר יואב ניסן-כהן. השניים הובילו את הקמת המפעל השני (FAB-2) של החברה.
בשנת 2003 פרש מתפקידו ומאז הוא עוסק במחקר וכתיבה בנושאים שונים ביניהם מקרא, התפתחות ההלכה והיסטוריה של עם ישראל בימי בית שני.

חיים אישיים

לוין נשוי לוורדה ואב לשלושה ילדים.
אחיו של לוין, אפרים לוין, אף הוא דוקטור לפיזיקה, נמנה עם צוות הפיתוח של מערכת מעיל רוח בחברת רפא"ל.
מנשה יצחקי

חייו

יצחקי השתייך למפלגתו של ראש המועצה המקומית אור יהודה, יחזקאל קזז - המערך, אך פרש ממנה והקים רשימה עצמאית בשם "נאמני הציבור". בבחירות למועצה בשנת 1969 זכתה הרשימה שלו למנדט אחד והוא הצטרף לקואליציה העירונית ומונה לסגן ראש עיר בתואר. הבחירות למועצה מקומית  ב-31 בדצמבר 1973 נפסלו על ידי בית המשפט המחוזי בתל אביב בעקבות תלונות  על אי-סדרים ובחירות חוזרות נערכו ב-2 ביולי 1974.  בבחירות החוזרות ניצחה סיעתו את "המערך", שבגלגוליו השונים שלט שנים באור יהודה (מרדכי בן-פורת ויחזקאל קזז), ויצחקי הפך לראש מועצת אור יהודה. שותפיו למפלגה החדשה היו העיתונאי שפי גבאי ויוסף סבח.
בשנת 1978 הוא הפסיד בבחירות על ראשות העיר ליצחק בוכובזה אך המשיך לכהן במועצת העיר. בשנת 1980 עתר לבג"ץ נגד המינוי של הנציגים של המועצה במועצה הדתית. לקראת הבחירות בשנת 2003 הוא נתמנה לממלא מקום של יוסף סבח לוועדת הבחירות העירונית מטעם רשימת נאמני הציבור.
סקורני

היסטוריה

האזכור המוקדם ביותר של סקורני הוא משנת 1666. על מקור השם סקורני קיימת אגדה. כאשר בתחילת המאה ה-15 בתקופה העות'מאנית חיילים שנשבו בנסיכות מולדובה ובוקובינה וקבוצת איכרים, נמלטו מן הדיכוי הטורקי, אל תוך יער. הנמלטים בחרו מקום על גדות נחל בפאתי יערות עשירים בפטריות ופירות יער, מים צלולים, ואפילו מערות בהם יכלו הנמלטים להסתתר מפני חיות ואויבים. האנשים יצאו ליער עם גרזנים כדי להכשיר את הקרקע למגורים.

דגל העיר

דגל העיר כולל כוכב, סהר ואלמנטים של שלט אצולה ישן שהיו נהוגים באזור.
הגרזנים המוצלבים הוא חלק מסמל סרבי שמדגיש את הנצח של החיים ונועד לזיכרון האנשים שנלחמו בעבר נגד הטורקים ופולשים אחרים. הרקע הכחול מייצג את האצולה, והצבע הצהוב מסמל שגשוג ונדיבות של תושבי העיירה.

היהודים בסקורני בזמן מלחמת העולם השנייה

בשנת 1941 בוצע פוגרום ביהודי סקורני שכלל מעשי רצח, שוד ואונס.
טובה פינק

ביוגרפיה

פינק התאמנה בקבוצת הפועל תל אביב, בהדרכתו של סטפן קובלסקי.

אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני 1973 זכתה פינק במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.44 מטר, לפני מיה קלה ממכבי חיפה (5.39 מטר) וסמדר לובנו מהפועל העמקים (5.33 מטר).

אלופת המכביה

שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי אותה שנה, זכתה פינק במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 5.62 מטר, התוצאה הרביעית בטיבה בכל הזמנים של אתלטית ישראל, באותה העת, לפני מיה קלה (5.58 מטר) וזיוה רבינוביץ' מישראל (5.44 מטר).

1975

בתחרות שנערכה בתל אביב ב-24 במאי 1975 השוותה פינק בריצת 60 מטר את השיא הישראלי לקדטיות (עד גיל 18) בתוצאה של 7.5 שניות, השיא עדיין קיים, נכון ל-2017.

1976

בתחרות שנערכה ברמת אביב ב-8 במאי 1976 זכתה פינק במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.5 שניות (מדידה ידנית). חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה במיינץ, גרמניה ב-9 ביוני היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש לקדטיות (עד גיל 18) בתוצאה של 11.7 שניות (מדידה ידנית) ובכך הייתה לאצנית הישראלית השלישית בהיסטוריה שירדה מגבול 12 שניות, השיא עדיין קיים, נכון ל-2017. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באורליאן, צרפת ב-26 ביוני היא קבעה בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 11.99 שניות ובכך הייתה לאתלטית הישראלית השנייה בהיסטוריה שירדה מגבול 12 שניות, אחרי אסתר רוט שחמורוב.
דניאל סטלוואגן

ביוגרפיה

בשנת 1999 דניאל סטילוואגן השתתף באליפות העולם בשחמט עד גיל 12 וזכה במקום השני. באותה שנה הוא זכה באליפות אירופה בשחמט לגילו.
בשנת 2004 הוא סיים רביעי באליפות העולם בשחמט עד גיל 20 (ניצח יאן נפומניאשצ'י). בין השנים 2003–2008 הוא השתתף באליפויות הולנד בשחמט ו-4 פעמים זכה במקום השני. בשנת 2007 הוא חלק מקום ראשון עם סרגיי טיביאקוב, אך הפסיד במשחק שובר השוויון. בשנת 2007 הוא היה במקום ה-5 באליפות העולם בשחמט עד גיל 20.
סטלוואגן היה חבר נבחרת הולנד באולימפיאדת השחמט ובאליפות אירופה לנבחרות.
הוא הפסיק להשתתף בתחרויות רשמיות בשנת 2014.
סטלוואגן הוא בעל תואר שלישי בכימיה מאוניברסיטת אוטרכט.
ספלינטר (ברידג')

ספלינטר (באנגלית: Splinter bid) היא קונבנציה בברידג' באמצעותה מראים התאמה בסדרה שהוכרזה על ידי השותף וקוצר (קלף בודד או חוסר) בסדרה המוכרזת בגובה גבוה. דוגמה: לאחר שהשותף פתח ♠1 הכרזת ♦4 מתארת יד עם 4 קלפים ב ♠ וקלף יחיד או חוסר ב ♦. מטרת ההכרזה היא להגיע לחוזה אופטימלי ברמה של משחק מלא או סלאם תוך ניצול ההתאמה בסדרת השליט והקוצר בסדרה המוכרזת. הקונבנציה נהגתה באופן בלתי תלוי, בזמן דומה על ידי שני שחקנים אמריקאים: דוד. ל. קליף, שהיה הראשון שפרסם מאמר על הנושא בשנת 1963 ועל ידי השחקנית האמריקאית המפורסמת דורותי היידן, שמאוחר יותר נישאה לשחקן האמריקאי המוביל באותה תקופה אלן טרסקוט.

על ידי המשיב

הכרזת ספלינטר על ידי המשיב היא הכרזת סדרה שונה מהסדרה, שהכריז הפותח בקפיצה לגובה 4. יוצאת דופן היא הכרזת המשיב בסדרת ה ♠ אותה מכריזים בגובה 3. ההכרזה מבטיחה קלף יחיד או חוסר בסדרה המוכרזת וארבעה קלפים בסדרת מייג'ור של הפותח או מספר גבוה יותר של קלפים בסדרת מיינור של הפותח, המבטיח שמספר הקלפים בסדרה של הפותח והמשיב ביחד מגיע לתשעה לפחות.
דוגמה 1: הפותח פתח ♣1 המשיב הכריז ♥4. באמצעות ההכרזה הראה המשיב אורך בסדרת ה ♣ וחוסר או קלף בודד בסדרת ה ♥. 

דוגמה 2: הפותח פתח ♥1 המשיב הכריז ♠3. המשיב הראה לפחות ארבעה קלפים בסדרת ה ♥ וקלף בודד או חוסר בסדרת ה ♠.

מכריזים את סדרת ה ♠ בגובה 3, על מנת להימנע ממצב בו חייבים להכריז יותר ממשחק מלא בגובה מינימלי.

התנאים להכרזה

בנוסף לדרישה לארבעה קלפים לפחות בסדרת מייג'ור שהוכרזה ולמספר קלפים המשלים את מספר קלפי הפותח בסדרת מיינור לפחות לתשעה קלפים, נדרש מינימום של נקודות גבוהות. מומחים שונים מעריכים באופן שונה את מספר הנקודות הנדרשות, כך שמספר הנקודות הנדרשות הוא קו מנחה ולא מספר מדויק.
יש הדורשים לפחות 12 נקודות במקרה של קלף יחיד בסדרה המוכרזת ולפחות 11 נקודות במקרה של חוסר בסדרה המוכרזת.
אחרים מסתפקים ב-10 נקודות עם קלף יחיד וב-9 נקודות עם חוסר בסדרה.

על ידי הפותח

גם הכרזה של סדרה חדשה בקפיצה לגובה 4 בסדרות: ♣, ♦ ו♥ ובגובה 3 בסדרת ה ♠, היא חלק מקונבנצית ספלינטר. היא מראה התאמה בסדרת השותף וקוצר (קלף יחיד או חוסר) בסדרה המוכרזת.

דוגמה: הפותח פתח ♠1 עם היד הבאה:

AQJ87♠

KJ109♥

2♦

KQ4♣

יריב התערב בהכרזת ♦2 שותפו ענה ♥2 עם היד הבאה:

K2♠

AQ874♥

A65♦

JT2♣

הפותח מכריז ♦4 ומראה קוצר בסדרת היהלום וארבעה קלפים בסדרת ה ♥.