ראווי שנקר

החיים המוקדמים

שנקר נולד ב-7 באפריל 1920 בורנאסי בתקופת המנדט הבריטי למשפחה ממוצא בנגלי. הוא היה הצעיר מבין 7 אחים. אביו, שנקר צ'וודהורי, היה בריסטר (סוג של עורך דין) וחוקר מלומד במידל טמפל אשר היה ממוקם בבנגלדש. מאוחר יותר עבר אביו לאנגליה ועבד כעורך דין. הוא לא פגש את שנקר עד שזה היה בן 8. שנקר קיצר את שמו לראווי (שמש).
בגיל 10 נסע עם אחיו לפריז. אחיו היה רקדן וכוריאוגרף וחבר בלהקת מחול וראווי הצטרף למסע ההופעות שלהם. עד גיל 13 הפך לחבר בלהקה.
הלהקה הופיעה באירופה וארצות הברית ושנקר למד באותה תקופה צרפתית ולנגן על כלים הודים מסורתיים ונחשף למוזיקה קלאסית מערבית, ג'אז וקולנוע.
ב-1935 שמע שנקר את נגינתו של אלאודין קאן, אחד המוזיקאים ההודים הבולטים בהודו במאה ה-20 כאשר זה הופיע באירופה. הוא החל ללמוד אצלו והתלווה לסיבוב ההופעותיו, כאשר אלאודין הציע לשנקר לחזור איתו להודו ולהפוך למוזיקאי מקצועי.

קריירה

ב-1938 חזר שנקר להודו לעיירה מאיהר אשר נמצאת במאדהיה פרדש והחל ללמוד מוזיקה קלאסית הודית אצל אלאודין קאן. ב-1939 החל להופיע בעיקר עם סיטאר וב-1944 סיים את לימודיו.
שנקר עבר למומבאי והצטרף לארגון תיאטרון אשר בין השאר הלחין מוזיקה לבלט. הוא החל להוציא אלבומים ועבד בתור המנהל המוזיקלי ב"אול אינדיה רדיו".
בין 1949–1956 עבר לניו דלהי והקים את התזמורת הסימפונית הלאומית של הודו והלחין עבורה יצירות אשר שילבו בין מוזיקה קלאסית מערבית להודית, תוך שימוש בכלי נגינה קלאסיים וכלי נגינה הודים מסורתיים. והחל לכתוב ראגה.
באותה תקופה גם כתב את הפסקול לסרט "הטרילוגיה של אפו" אשר נחשב לאחד הסרטים המוערכים בקולנוע ההודי.
בין 1956–1969 החלה הפריצה הבינלאומית שנקר, כאשר מנהל התזמורת הסימפונית של הודו הכיר בינו לבין הכנר יהודי מנוחין. הוא הופיע עם מנוחין בניו יורק. הוא עזב את התזמורת הסימפונית ההודית והחל בסיבוב הופעות בבריטניה, גרמניה וארצות הברית. שנקר קיים הופעות קטנות והכיר לקהל את המוזיקה ההודית. הוא הוציא את אלבומו הראשון במערב, Three Raga ב-1956. סיבוב ההופעות שלו בארצות הברית הוקלט והוא החל להופיע בפסטיבלים שונים.
רבים עם זאת הכירו אותו במערב כאשר ג'ורג' האריסון החל ללמוד אצלו, מה שהשפיע על המוזיקה של להקת הביטלס.
ב-1968 זכה ביחד עם יהודי מנוכין בפרס הגראמי למוזיקה הקאמרית הטובה ביותר, באותה שנה אף חיבר את המוזיקה לסרט צ'ארלי בכיכובו של קליף רוברטסון.
שנה לאחר מכן הופיע ב'פסטיבל וודסטוק 69', מאוחר יותר ביקש להפריד עצמו מתנועת ילדי הפרחים וטען שכואב לו לראות את הקישור של הסמים אל המוזיקה, אותה הוא רואה כרוחנית ודתית.
ב-1970 החל ללמד מוזיקה בארצות הברית באוניברסיטאות שונות. כמו כן הלחין קונצרטות לתזמורת הסימפונית של לונדון. ב-1971 ארגן ביחד עם ג'ורג' הריסון את הקונצרט למען בנגלדש, למען איסוף כספים לפליטי המלחמה בבנגלדש, הקונצרט התקיים במדיסון סקוור גרדן שבניו יורק. ב-1973 זכה בפרס אמי השני שלו על אלבום השנה
ב-1974 הוזמן להופיע בבית הלבן. ב-1982 היה מועמד שנקר לאוסקר על הלחנת הפסקול לסרט גנדי. בשנות ה-80 הופיע במוסקבה עם התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה.
בין 1986–1992 התמנה להיות חבר ברג'יה סבהה, הבית העליון של הפרלמנט ההודי, בו נהוג שהנשיא ממנה 12 חברים בזכות תרומתם לאומנות, ספרות, מדע או שירותים חברתיים. ב-1989 הלחין ביחד עם פיליפ גלאס את Ghanashyam. במהלך שנות ה-90 המשיך להופיע בקונצרטים ברחבי העולם.
בשנת 2002 זכה בגראמי השלישי שלו בקטגוריית אלבום מוזיקת העולם הטוב ביותר. בשנת 2011 קיים את מופע הקונצרט האחרון שלו באירופה.
במהלך חייו הוציא 3 ספרים, שניים מהם ביוגרפיים ואחד ללימוד מוזיקה הודית.

חייו הפרטיים ומשפחתו

שנקר התחתן ב-1941 עם בתו של אלאדין קאן, שנה לאחר מכן נולד להם בנם אך ב-1962 התגרשו. בשנות ה-70 יצא עם סו ג'ונס, מפיקה מניו יורק וב-1979 נולדה בתם נורה ג'ונס. בסוף שנות ה-70 יצא עם שוקניה ראג'ן איתה התחתן ב-1989. וב-1981 נולדה להם בתם אנושקה שנקר.
אחייניתו היא המוזיקאית אננדה שנקר.
הופעתו האחרונה הייתה ב-4 בנובמבר 2012. הוא הופיע ביחד עם בתו אנושקה בקליפורניה, ארצות הברית.
ב-9 בדצמבר 2012 הובהל לבית החולים לאחר שהתלונן על קשיי נשימה, ב-11 בדצמבר נפטר לאחר ניתוח להחלפת שסתום הלב.