כוח נתי

הקמת הגדוד

עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ב-6 באוקטובר 1973, הופסקו הטיסות האזרחיות ארצה. ב-8 באוקטובר חודשו הטיסות לישראל, ולאור המצב הקשה בחזיתות השונות ניתנה עדיפות ללוחמי שריון. מיד עם חזרתם הוסעו הלוחמים למחנה ג'וליס שם התאספו בנוסף אליהם גם אנשי מילואים אשר לא היו משובצים (ובהם תלמידי ישיבות הסדר), מתנדבים, ולוחמים בסדיר ובמילואים שלא הצליחו לחבור ליחידותיהם. במחנה ג'וליס היה אחראי קצין שריון ראשי תא"ל מרדכי ציפורי על הקמת מסגרות לחימה מאולתרות לצורך תגבור החזית. במסגרת זו הוקמו בג'וליס שני גדודי שריון מאולתרים: גדוד 100 בפיקודו של אהוד ברק, וכוח נתי.
נתי גולן, בעל עיטור הגבורה על תפקודו בקרב על קלע וזעורה במלחמת ששת הימים, שירת לפני המלחמה כמפקד גדוד במילואים. עם פרוץ המלחמה שהה בגרמניה. ב-8 באוקטובר חזר לארץ באחת הטיסות הראשונות. עם הגיעו לג'וליס החל לבנות סביבו כוח לוחם. בתוך יומיים הוקם הגדוד אשר כלל שלוש פלוגות טנקים (כ-30 טנקים), פלוגת חרמ"ש ומחלקת סיור. הגדוד צויד בטנקים מסוג שוט קל. נתי גולן היה מפקד הגדוד ולסגנו מונה עמרי נגב. אנשי הגדוד, אשר בקושי הכירו אחד את השני, התארגנו בחופזה ובערב ה-10 באוקטובר נשלחו צפונה לתגבור החזית ברמת הגולן. ב-11 באוקטובר, החל משעות הבוקר, נערך הגדוד סמוך לעין זיוון.

המשך הלחימה במובלעת

בעת פריסת החטיבה להתארגנות זוהה כוח אויב גדול הנע לקראת כוחות החטיבה. היו אלה שני גדודים מתוך חיל המשלוח העיראקי. אורי אור, מפקד חטיבה 679, התקשר למפקד פלוגה ב', יעקב קרני, והורה לו להצטרף לשאר החטיבה בתנועה דרומה אל מול האויב. במהלך התנועה דרומה חברה הפלוגה לסמג"ד עמרי נגב, אשר הוביל את הכוח המוקטן משלב זה ועד לסיום המלחמה. הכוח תפס עמדות מערבית לתל ענתר ויחד עם שאר כוחות חטיבה 679 לחם בכוח העיראקי אשר לא היה מוכן לקרב. כמה עשרות טנקים עיראקיים נפגעו ועד שעות הערב נסוגו העיראקים חזרה דרומה. בלילה הוחלט להסיג את החטיבה צפונה אל חניון לילה מאובטח יותר לצורך חימוש, תדלוק ותיקון תקלות. הסורים ניצלו את נסיגת כוחות צה"ל מאזור כפר נסג' ובמהלך הלילה תפסו את האזור בחזרה.
ב-13 באוקטובר לחם כוח נתי יחד עם חטיבה 679, אשר תקפה דרומה וכבשה מחדש את כפר נסג' והתילים באזור, מלבד תל ענתר. ב-15 באוקטובר השתתף הכוח בכיבוש תל ענתר. התל נכבש בהתקפה משולבת, כאשר חטיבה 679, וטנקי כוח נתי בתוכה, נעים אל התל מצפון, בעוד חטיבה 9 תוקפת ממערב. לאחר קרב שכלל ירי סורי מתמשך של טילי סאגר, נסוגו הכוחות הסורים אשר הגנו על התל וחטיבה 9 תפסה אותו.
פלוגה ג' לחמה עם חטיבה 179 במובלעת עד 14 באוקטובר, אז נשלחה חטיבה 179 לגזרת סיני, והפלוגה הועברה לפיקודה של חטיבה 9. ב-17 באוקטובר יצאה חטיבה 679 להתארגנות מחוץ למובלעת וטנקי כוח נתי עברו גם כן לחטיבה 9.

ב-19 באוקטובר החלו הסורים בהתקפה המשולבת האחרונה במלחמה. כוחות שריון סורים, יחד עם דיוויזיה עיראקית וחטיבת שריון ירדנית תקפו את כוחות צה"ל בדרום-מזרח המובלעת. גדוד הטנקים 278 שסופח לחטיבה 9, תפס עמדות על תל ענתר ובלם את ההתקפה מכיוון מזרח. כח נתי שהתמקם מדרום לתל מצא את עצמו בקרב מול עשרות טנקי אויב שהתקדמו מדרום לצפון. רק אחרי שהגיעו לטווח של פחות מ-1,000 מטרים ומספר טנקים נפגעו מהירי של פלוגות ב' וג', נסוגו הכוחות התוקפים.
מספר ימים לאחר הפסקת האש חזר כוח נתי לפיקודה של חטיבה 679 ויצא מהמובלעת, לראשונה מאז הוקם, להתארגנות של מספר ימים ברמת הגולן. ב-4 בנובמבר חזר הכוח, יחד עם חטיבה 679, למובלעת ותפס את הקו באזור צבצבה (מצפון לכפר נסג').
ב-3 בדצמבר פורק הכוח לאחר כחודשיים של פעילות. חלק ממתנדבי חו"ל שוחררו משירות וחיילי הסדיר חזרו ליחידותיהם. שאר אנשי המילואים, כמו גם טנקי הגדוד, נקלטו בחטיבה 179, ושימשו להקמתו מחדש של גדוד 266 אשר נשחק כמעט לחלוטין ביממה הראשונה של המלחמה. טנקי כוח נתי המשיכו לשרת במובלעת כחלק מגדוד 266 עד תום מלחמת ההתשה במובלעת הסורית במאי 1974.
בקרבות במובלעת הסורית איבד הגדוד 22 לוחמים, מרביתם נפלו ב-12 באוקטובר במסגרת הקרב באזור כפר נסג'-תל קורין.