google/wiki40b huggingface dataset:
ציפורה כוכבי-רייני

ביוגרפיה

ציפורה כוכבי גדלה ברמת גן, כבת שנייה מבין חמישה אחים. אמהּ, זהבה כוכבי, נולדה בתימן ועלתה לארץ ישראל בגיל 3. היא עבדה כחובשת ראשית במגן דוד אדום. אביה, משה כוכבי, יליד תימן אף הוא, עלה לארץ ישראל בגיל שנה ועבד רוב חייו כקבלן בניין.
כוכבי גדלה בבית דתי אך חונכה בבית ספר חילוני. בהיותה כבת 12 החליטה לחיות כחילונית, אך המשיכה לנהל אורח חיים דתי בבית הוריה, שהשפיעו על חינוכה תוך חשיפתה לספרות ועידוד למידה והעשרה. בגיל 18 התגייסה לצה"ל ושירתה בקריה בתל אביב במקביל ללימודים אקדמיים באוניברסיטת תל אביב.

עיסוק בבלשנות

כוכבי-רייני החלה להתעניין בבלשנות כבר בגיל 9. בשנותיה בתיכון הצטיינה בלשון והחלה להשתתף בהרצאות באוניברסיטת תל אביב עוד בהיותה בת 16. היא התמחתה בשפות שמיות וחמיות במהלך לימודיה באוניברסיטה זו. את התואר הראשון סיימה בשנת 1978, ואת תוארה השני ב-1983. נושא התזה שלה (בהנחייתו של פרופסור רפאל קוטשר) עסק בניתוח לשוני של הדיאלקט האכדי של הסופרים המצריים במאה ה-14 לפנה"ס שנתגלו בארכיון של אל-עמארנה. סיימה את התואר השלישי בשנת 1989. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בניתוח הדיאלקט האכדי של הסופרים המצריים במאות ה-14 וה-13 לפנה"ס. מנחיה בעבודת הדוקטורט היו השומרולוג והאשורולוג פרופסור רפאל קוטשר, והאגיפטולוג פרופסור מרדכי (מורי) גילולה.
כוכבי-רייני משמשת כמרצה בחוג ללשון עברית במכללת בית ברל משנת 1986 ועד היום. בעבר עסקה בתחום ההוראה והחינוך במגוון מוסדות אקדמאים. בין השאר עבדה בשנת תשמ"ט כמרצה לעברית בגרץ' קולג' (Gratz College) וכמרצה לעברית מקראית בבית המדרש לרבנים ליהדות מתחדשת (Reconstructionist Rabbinical College); בשנת תשנ"ג הייתה מרצה לתלמידים מתקדמים באוניברסיטת בר-אילן; ובשנת תשנ"ו הייתה מרצה לעברית מקראית באוניברסיטת פנסילבניה שבפילדלפיה.
ספריה ומאמריה עוסקים בנושאים לשוניים ולשוניים-סגנוניים של הטקסטים הכתובים בעיקר בכתב היתדות ובהירוגליפים.
כוכבי-רייני עסקה רבות במחקר על מכתבי אל-עמארנה, תכתובות בין מלך מצרים לעמי האזור מאמצע המאה ה-14 לפנה"ס. היא חקרה מכתבים אלה לצידו של בעלה, הפרופסור אנסון רייני, והמשיכה את מחקריו של רייני לאחר מותו. ב-2005 פורסם ספרה "למלך אדוני - מכתבי אל-עמארנה", הכולל 350 מכתבים מהארכיון, מתורגמים לעברית.

הקשר עם נעמי פרנקל

בעת שירותה הצבאי פגשה כוכבי-רייני את הסופרת נעמי פרנקל, והן הפכו לידידות עד מותה של פרנקל בשנת 2009. כוכבי-רייני עסקה בניתוח ספריה של פרנקל ובכתיבת הביוגרפיה שלה שנמסרה לה מפרנקל עצמה. בנוסף כתבה שני תסריטים המבוססים על ספריה של פרנקל - "ברקאי" ו"פרדה". התסריט הראשון הומחז והועלה על בימות תיאטראות בסלמנקה ובטולדו שבספרד.
כוכבי-רייני היא היורשת היחידה של פרנקל.

חיים אישיים

ב-1982 נישאה לפרופסור אנסון רייני, שהיה בעברו כומר והתגייר. רייני נודע בעולם כחוקר תרבויות המזרח התיכון הקדום וכחוקר שפות שמיות, כתאולוג וכארכאולוג. כוכבי-רייני הכירה את בעלה כאשר היה המרצה שלה באוניברסיטה. בנם יוחנן (יוני) קרוי על שם הארכאולוג יוחנן אהרוני. 
כוכבי-רייני ובעלה עברו להתגורר ביישוב שערי תקווה. ביתם נבנה בין השאר כדי שיוכל להכיל את ספרייתם הפרטית, המכילה כ-5,000 ספרים.
אליהו שווי

תולדות חייו

נולד בקובנה לרב שמואל ליב שוויי שהיה מתלמידי כולל קובנה בהנהגת רבי ישראל מסלנט. ושם העביר את שנות ילדותו.
הגיע לארצות הברית כנער צעיר ובתחילה למד בבית ספר של רבי יעקב יוסף ולאחר מכן בישיבת תורה ודעת וקיבל מהרב שלמה היימן, משם המשיך לישיבת לייקווד והפך לתלמידו המובהק של הרב אהרן קוטלר ראש הישיבה.
בשנת 1955 מונה לראש ישיבת פילדלפיה, שנוסדה שנתיים קודם לכן בהוראת רבו הרב קוטלר, במקום הרב דב שוורצמן ולצידו של הרב שמואל קמנצקי, תפקיד אותו מילא עד פטירתו.
לאחר פטירת הרב משה פיינשטיין בשנת ה'תשמ"ו היה למנהיג היהדות החרדית בארצות הברית ונשיא מועצת גדולי התורה עד לשנת ה'תשנ"ט אז חלה והוחלף על ידי הרב יעקב פרלוב האדמו"ר מנובומינסק.
נפטר ב-26 במרץ 2009. הלווייתו יצאה מישיבת פילדלפיה והשתתפו בה עשרות אלפים, לאחר מכן המשיכה לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי שם נערך טקס קצר ומשם המשיכה לישראל ויצאה מישיבת מיר בירושלים בהשתתפות עשרות אלפים נוספים.

משפחתו

היה חתנו של הרב אברהם קלמנוביץ מקים ישיבת מיר בארצות הברית וגיסו של הרב שמואל בירנבוים. היה נשוי לדבורה (נפטרה בו' באדר א' ה'תשע"ט, 11 בפברואר 2019), בתו של הרב אברהם קלמנוביץ.
Darzu ist erschienen der Sohn Gottes, רי"ב 40

Darzu ist erschienen der Sohn Gottes (בעברית: לזאת נגלה בן-האלהים), רי"ב 40, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום השני של חג המולד שחל ב-26 בדצמבר 1723.

הקלטות

היצירה הוקלטה במלואה 17 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את גוסטב ליאונהארדט (ב-1974), טון קופמן (ב-1998), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).
שחקנים סימטריים

בתורת המשחקים, שני שחקנים במשחק בצורה קואליציונית נקראים שחקנים סימטריים אם התרומה השולית של צירוף אחד מהם לקואליציה ששניהם אינם חברים בה, שווה תמיד לתרומה השולית של צירוף השחקן השני. שחקנים כאלה הם  שקולים מבחינה אסטרטגית.

הגדרה פורמלית

שני שחקנים שונים  הם שחקנים סימטריים במשחק בצורה קואליציונית  
אם לכל קואליציה S ששניהם אינם חברים בה, , מתקיים:

כלומר, לכל קואליציה S שנבחר כך שהיא אינה מכילה את i ו-j, השווי שלה יהיה זהה אם נצרף אליה את השחקן i או אם נצרף אליה את השחקן j.

עקרון הסימטריה

פתרון  מקיים את עקרון הסימטריה אם לכל משחק  ולכל זוג שחקנים סימטריים i ו-j במשחק 
מתקיים:  
זהו, למעשה, עיקרון של אי-אפליה שלפיו שני שחקנים שקולים, בעלי אותו מעמד, יקבלו אותו הסכום.
כלומר, כאשר לשני שחקנים תרומות שוות לכל הקואליציות, הפתרון לא יהיה תלוי בשמותיהם.

דוגמה

"משחק הכפפות" הוא משחק עם שלושה שחקנים , שבו לשחקן 1 ולשחקן 2 יש כפפה ימנית אחת לכל אחד, ולשחקן 3 יש כפפה שמאלית אחת. במשחק זה, השווי של כל קואליציה הוא 0, אם יש רק כפפה מסוג אחד, או 1 אם יש זוג של כפפות מתאימות. כלומר, זהו משחק המוגדר כך:
v(1)=v(2)=v(3)=0  
v(1,2)=0,v(1,3)=v(2,3)=1
v(1,2,3)=1 
במשחק זה, השחקנים 1 ו-2 הם סימטריים, ואילו השחקנים 1 ו-3, וכן 2 ו-3, אינם סימטריים.
הדבר נובע מכך ששחקן 3 צריך את אחד משני השחקנים הראשונים שלהם כפפה ימנית אחת כדי שיושלם זוג של כפפות, ולכן שני השחקנים סימטריים עבורו.
באופן פורמלי, השחקנים 1 ו-2 הם סימטריים כי הקואליציה היחידה שאינה מכילה אותם היא הקואליציה {3}
ומתקיימת הדרישה v(1,3)=v(2,3)=1.
באופן דומה, השחקנים 1 ו-3 אינם סימטריים כי הקואליציה היחידה שאינה מכילה אותם היא הקואליציה {2}
ו- v(1,2)=0 בעוד ש- v(2,3)=1.
כנ"ל עבור שני השחקנים 2 ו-3.
אדריכלות ממלוכית

האדריכלות הממלוכית היא הסגנון האדריכלי של מבנים מונומנטליים ומבני דת ברחבי הסולטנות הממלוכית, אשר שלטה במרחב המזרח התיכון בין השנים 1250–1517. האדריכלות הממלוכית באה לידי ביטוי בעיקר בקהיר, דמשק וירושלים.
צ'קבק סטיימן

צ'קבק סטיימן Checkback Stayman, באנגלית: Checkback Stayman היא קונבנצית הכרזה בברידג' המשתמשת בהכרזה מלאכותית של ♣2 על מנת לחפש התאמה של 8 קלפים בסדרת מייג'ור. הרעיון דומה לרעיון של קונבנציית סטיימן. ההבדל העיקרי הוא שהשימוש בקונבנצית סטיימן מתבצע אחרי פתיחה של 1NT או פתיחה של 2NT בעוד שבCheckback Stayman הפותח הכריז סדרה בגובה 1. המשיב הכריז סדרה בגובה 1 ואז הפותח הכריז 1NT.

אופן ההכרזה

הכרזת צ'קבק סטיימן מתבצעת אחרי שהפותח הכריז סדרה בגובה 1 והמשיב הכריז סדרה בגובה 1. הפותח הכריז בהכרזה השנייה שלו 1NT. הכרזת ♣2 היא שאלה על מספר הקלפים בסדרת מייג'ור. דוגמה: הפותח פתח ♦1 המשיב הכריז ♥1. הפותח הכריז 1NT והמשיב ♣2.

המשיב מבטיח 11 נקודות וחמישה קלפים בסדרת מייג'ור שהכריז. הפותח תומך בסדרת השותף עם שלושה קלפים או מראה ארבעה קלפים בסדרת המייג'ור השנייה. כשאין לו שלושה קלפים בסדרה בה הכריז המשיב ואין לו ארבעה קלפים בסדרת המייג'ור השנייה הוא מכריז ♦2.

Two Way Checkback

הכרזת ♣2 של המשיב הבטיחה לפחות 11 נקודות. אם למשיב יש 13 נקודות או יותר צריך להכריז משחק מלא ובמקרים פחות שכיחים גם סלאם. 
העיקרון הבסיסי של Two Way Checkback הוא הפרדה בין המצב בו המשיב מזמין את הפותח למשחק מלא לבין המצב שבו המשיב מחייב למשחק מלא.

במצב בו המשיב מזמין למשחק מלא הוא מכריז ♣2 כמו בצ'קבק סטיימן רגיל. במצב בו המשיב מחייב משחק מלא הוא מכריז ♦2.
פודמביצה

יהודי פודמביצה

יהודים התיישבו בעיירה בשנות ה-70 של המאה ה-18, ונטלו חלק משמעותי בפיתוחה התעשייתי. בשנת 1879 נפגעה הקהילה בעיירה כתוצאה משריפה גדולה שפרצה בה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נרצחו מספר יהודים מהעיירה בסביבת היישוב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,400 יהודים, מתוך כ-3,100 תושבים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.
ב-7 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים. בנובמבר 1940 רוכזו כ-1,500 יהודי העיירה בגטו שהוקם ברובע מוזנח בה, אליו הובאו בהמשך כ-600 מיהודי לנצ'יצה.
מעת לעת ביצעו הגרמנים מעשי התעללות והשפלה בגטו שבעיירה. במקרה אחד הוצת זקנו של יהודי חרדי, ובמקרה אחר ניסו חיילים לאנוס נשים יהודיות, ולאחר מכן הואשמו בידי הרשויות ב"חילול הגזע". ב-17 במרץ 1942 נתלו בעיירה חמישה יהודים באופן פומבי. בד בבד שולחו יהודים מהגטו למחנות עבודה, מהם חלקם לא שבו.
ב-10 באפריל 1942 רוכזו כ-1,800 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה במבנה הכנסייה המקומית, ושם הוחזקו ללא מזון או שתייה כעשרה ימים. תמורת שוחד גדול, הצליחו חברי היודנרט המקומי להכניס למבנה מעט מים ולחם, אך כמה עשרות יהודים מתו במקום. לאחר מכן, ערכו הגרמנים סלקציה ביהודים. חלק מהילדים ומהקשישים נרצחו במקום, מספר צעירים שולחו לעבודות כפייה בגטו לודז', וכל יתר היהודים שולחו ישירות למחנה ההשמדה חלמנו.
מקהילת פודמביצה שרדו את השואה יהודים בודדים, ובהם שני יהודים שהצליחו להסתתר בכנסייה בעת האקציה.
כירורגיית כלי דם

כירורגיית כלי דם היא תחום ברפואה המתמחה בניתוח של כלי הדם כטיפול במגוון מחלות הפוגמות בכלי הדם. ניתוחים כירורגים כוללים שחזור, השתלה וריפוי של כלי הדם וגם הסרת גידולים וסקולריים ודליות. כירורגיית כלי הדם מיועדת בדרך כלל לשיפור זרימת הדם בגוף, איזון או הפחתת לחץ דם באזורים שונים או כהכנה לטיפולים שונים.

היסטוריה

תחום כירורגיית כלי דם התחיל להתפתח בארצות הברית בשנות החמישים של המאה העשרים. המנתח  האמריקני מייקל דבייקי היה חלוץ בשימוש בדקרון שתלים כדי להחליף או לתקן כלי דם עוד בשנת 1958. דבייקי שהיה כירורג כללי, מנתח לב ומנתח כלי דם ביצע בחייו עשרות אלפי ניתוחים של החלפת כלי דם פריפריים, בטניים ולבביים. עד היום עובדים מנתחי כלי דם לפי הטכניקות הניתוחיות שפותחו בארצות הברית. בשנים האחרונות נוספו טכניקות חדשות של ניתוחי כלי דם בשיטת הלפרוסקופיה.
תחום כירורגיית כלי הדם החל להתפתח באופן משמעותי מ-1990 לאחר שד״ר צ'ארלס דוטר המציא את האנגיופלסטיקה. צ'ארלס, מתמחה ברדיולוגיה חודרנית, הוא הראשון שהציג שימוש בקטטר בלון (להרחבת כלי דם). התפתחות נוספת נעשתה בעקבות מאמץ משותף בין מנתחי לב לרדיולוגים. כיום קיימים מחקרים רבים בתחום המנסים לייעל את הניתוחים האנדו-וסקולרים. אחד המחקרים האחרונים מפתחים כלי דם מלאכותיים
. מחקרים נוספים בתחום מנסים לפתח שיטות פחות חודרניות לטיפול במחלות וסקולריות.

בישראל

בישראל החלו מספר כירורגים לעסוק בנושא בתחילת שנות השישים של המאה ה-20. הראשון שהתחיל נתוחי כלי דם ב-1962 היה פרופ' מרק מוזס מבית החולים תל השומר, שהשתלם בתחום בהמרסמייט הוספיטל בלונדון אצל ד"ר פיטר מרטין. בשנת 1963 התחיל פרופ' דוד ארליק מבית החולים רמב"ם בחיפה לנתח ניתוחי כלי דם, ותלמידו פרופ' אלפרד שרמק המשיך את דרכו. בבית החולים איכילוב בתל אביב התחיל בתחום ב-1965 פרופ' מנדל סטבורובסקי, שחזר מהשתלמות ביוסטון ובלונדון (השתלם אצל ד"ר מייקל דבייקי וד"ר פיטר מרטין). במרכז הרפואי הדסה בירושלים התחילו בתחום פרופ' חנוך מילויצקי ופרופ' הנרי רומנוב.

שיטות טיפול

שיטות כירורגיית הדם הן בדרך כלל ניקוז כלי דם המפריעים לזרימת הדם, מעקפים לכלי דם פגומים, ניתוחים אנדו-וסקולרים בהם מתבצעת השתלת התקנים שמשפרים או מחליפים אזורים פגומים בכלי הדם.
כירורגיית הדם מבצעת צנתורים והתקנת תומכים שונים שמיועדים לשמור על תקינות זרימת הדם באזור בו מתבצע צנתור. הצנתור מתבצע בין היתר במקרים של מפרצות בעורקים. ניתוח המעקפים ושיטת המעקפים נועדו לעקוף כלי דם פגומים שמונעים זרימת דם תקינה. במקרה של טרשת העורקים ואספקת דם לקויה לאזורים שונים בגוף, קיימות כמה שיטות טיפול. אחת השיטות היא השתלת "בלון" שמרחיב את כלי הדם וכמו כן שליפה כירוגית של קרישי דם ותסחיפים. במקרים של דליות ורידיות, השיטות הן יותר ספציפיות.

טיפול תרופתי

כירורגיית הדם מהווה בדרך כלל טיפול משלים לטיפול תרופתי נלווה במחלות וסקולריות.
בית סאטון

היסטוריה

"ברייק פלייס" (באנגלית: Bryck Place), לימים, בית סאטון, נבנה בשנת 1535 על ידי סר ראלף סאדלייר, מזכיר המדינה של אנגליה בתקופת מלכותו של הנרי השמיני. זהו הישן במבני רובע האקני בפרט ומזרח לונדון בכלל העומד עד ימינו. המבנה בנוי בסגנון האופייני לתקופת בית טיודור - והוא עשוי לבנים אדומות. בתקופה הג'ורג'יאנית שונתה חזית המבנה, אולם חלקו האחורי נותר כפי שהיה בתקופת טיודור. במבנה שרדו חיפויי הקירות העשויים עץ אלון וכן האח האופייני לתקופה.
המבנה קרוי על שמו של תומאס סאטון, מייסד בית הספר צ'רטרהאוס, תושב האקני, אשר למעשה התגורר בבית הסמוך ולא במבנה זה. ביתו של סאטון נהרס בשנת 1806 על מנת לאפשר את הקמת סאטון פלייס - סדרת מבנים בסגנון ג'ורג'יאני.
בית סאטון נקנה על ידי הקרן הלאומית הבריטית בשנות ה-30 של המאה ה-20 בעקבות תרומה ייעודית. בתקופת מלחמת העולם השנייה שימש המבנה את כוחות כיבוי האש האזוריים, ותצפית על גגו נועדה לאתר שריפות שפרצו כתוצאה מהבליץ.
בשנות ה-60 הוחכר הבית לארגון ASTMS, ובסוף שנות ה-80 ננטש הבית, והתגוררו בו פולשים. לאחר פינוי הפולשים החלו תושבים מקומיים בשנת 1987 בפעולות למען איסוף כספים לשימור הבית. עבודות השיקום החלו בשנת 1991, הסתיימו בשנת 1993 ובשנת 1994 המבנה נפתח כמוזיאון לתיאור ההיסטוריה של הרובע בתקופת טיודור.
המוזיאון כולל גלריה וכן חנות מתנות, ומנהל תוכניות חינוכיות עם בתי ספר מקומיים.
המבנה משמש כאתר הסרטה של סרטי טלוויזיה היסטוריים המשחזרים את תקופת טיודור וכן בשנת 2006 שימש כאתר ההסרטה של סדרת הטלוויזיה המבוססת על ספרו של טרי פראצ'ט "Hogfather".
מורגן לייק

ביוגרפיה

לייק נולדה ברדינג, אביה אלדן היה אלוף בריטניה עד גיל 19 בקפיצה משולשת, אך נאלץ לפרוש בעקבות פציעה, הוא משמש מאמנה של בתו. היא למדה בפנימייה היוקרתית ולינגטון קולג' בברקשייר.
לייק החלה להתאמן באתלטיקה בגיל חמש, ב-2010 זכתה במדליות זהב בקרב חמש ובקפיצה לרוחק באליפות בתי הספר של אנגליה עד גיל 15. היא השתתפה בקרב שבע האליפות העולם באתלטיקה לנוער ב-2013, אך פרשה במהלך התחרות. בפברואר 2014 שברה את שיא העולם עד גיל 18 בקרב חמש כשקבעה תוצאה של 4284 נקודות. ביולי 2014 זכתה במדליית זהב בקרב שבע באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 20 שהתקיימה ביוג'ין. היא קבעה שיא עולם עד גיל 18 של 6148 נקודות ובמהלך התחרות קבעה שיא בריטניה עד גיל 20 בקפיצה לגובה כשקבעה תוצאה של 1.94 מטר. באותה אליפות זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר. 
באליפות העולם באתלטיקה 2015 קבעה תוצאה של 1.93 מטר ולא העפילה לשלב הגמר. באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2015 סיימה תשיעית בקרב חמש בתוצאה של 4527 נקודות. באליפות אירופה עד גיל 20 זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.91 מטר. 
באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיימה במקום השביעי בקרב חמש בתוצאה של 4499 נקודות. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו השוותה את שיא האישי בקפיצה לגובה כשקבעה תוצאה של 1.94 מטר בשלב המוקדמות, בגמר עברה גובה של 1.93 מטר וסיימה במקום העשירי. 
ביולי 2017 זכתה באליפות בריטניה בקפיצה לגובה בשיא אישי של 1.96 מטר, תוצאה שהיא גם שיא בריטניה עד גיל 23. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום השישי בתוצאה של 1.95 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה במקום הרביעי בתוצאה של 1.93 מטר, כמו הזוכות במדליות כסף וארד אך עם יותר פסילות.
יואב מרדכי

ביוגרפיה

מרדכי נולד ב-25 במרץ 1964 בירושלים, שם גדל והתחנך. על אף שגדל בבית שאינו דתי, בחר מרדכי ללמוד את לימודיו התיכוניים בישיבה התיכונית קריית נוער בירושלים. בשנת 1982 התגייס לצה"ל, שירת בחטיבת גולני בה שובץ בגדוד 51, ומאוחר יותר שירת כקצין בגדוד. בשנים 1986–1987 שירת כקצין מחקר בחטיבת המחקר. לאחר מכן, עבר קורס ערבית באולפן של שירות הביטחון הכללי ושירת במגוון תפקידים פיקודיים ביחידה 504 של אגף המודיעין.
את הכינוי "פולי" הצמידו לו חבריו שמצאו דמיון בתווי פניו בינו ובין שייקה לוי מהגשש החיוור (כסוג של הומור "הפוך על הפוך"), במהלך הטירונות של גולני.
בשנת 2001 התמנה לראש מפקדת התיאום והקישור ברצועת עזה, בין היתר במבצע ימי תשובה ובהמשך יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי. בשנת 2007 הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון שם שירת עד שנת 2011.
במרץ 2011 נבחר על ידי הרמטכ"ל בני גנץ לשמש כדובר צה"ל, ובאפריל 2011 נכנס לתפקיד. בתקופתו של מרדכי העמיק צה"ל את פעילות ההסברה והדוברות באינטרנט וב"ניו מדיה". אתר צה"ל שודרג, נפתחו בלוג, דף בפייסבוק, חשבון בטוויטר, ערוץ ביוטיוב וכן שני ערוצי תמונות בפליקר להצגת תמונות לשימוש לא-מסחרי (אחד בעברית, המיועד לציבור הישראלי וכולל תמונות וגלריות שפורסמו באתר דובר צה"ל; ואחד באנגלית, המיועד לדעת הקהל העולמית).
כמו כן ניתן דגש לדוברות מבצעית על ידי פריסת נציגי חטיבת דו"צ בחטיבות ובאוגדות בשטח, בנוסף לשילוב מתעדים מבצעיים בגדודי הלחימה. שימש בתפקיד עד להחלפתו בידי מוטי אלמוז באוקטובר 2013.

כמתאם פעולות הממשלה בשטחים

בנובמבר 2013 הוחלט על מינויו לתפקיד מתאם פעולות הממשלה בשטחים והעלאתו לדרגת אלוף. ב-29 בינואר 2014 נכנס לתפקידו. מרדכי נחשב לבולט בתפקידו ובשל כך נטען הן על ידי בכירים בפת"ח, והן על ידי בכירים בחמאס, כי מרדכי הוא הנשיא בפועל של העם הפלסטיני.
במהלך מבצע צוק איתן התראיין לרשתות זרות בערבית כחלק ממאמץ ההסברה של ישראל. כמו כן, מרדכי היה חבר בצוות המשא ומתן שהתקיים בקהיר לסיום המבצע.
ביוני 2017 פנה אליו אבו מאזן בבקשה לצמצם את אספקת החשמל לרצועת עזה. מרדכי, יחד עם ראש אמ"ן, הרצי הלוי, והרמטכ"ל גדי אייזנקוט, מסרו לשרים סקירות והזהירו מהסלמה בעקבות המצב ההומניטרי ברצועה. לאחר שראש הממשלה, בנימין נתניהו, אישר את התוכנית, תקף את מרדכי שר האנרגיה, יובל שטייניץ, וטען כי הוא מקבל הוראות מאבו מאזן.
באותו החודש היה מעורב גם כן בסערה תקשורתית בעקבות תוכנית להרחבת העיר קלקיליה. מרדכי הותקף על ידי השרה מירי רגב וחבר הקבינט המדיני-ביטחוני השר זאב אלקין אשר טען כי מרדכי "הוביל באף את הממשלה בהתנהלות שערורייתית". מרדכי מנגד זכה לתמיכת שר הביטחון, אביגדור ליברמן, וראש הממשלה, בנימין נתניהו. ליברמן אף הנחה את מרדכי שלא להיפגש עם פוליטיקאים שתקפו אותו.
לאחר פיצוץ מנהרת הטרור ליד כיסופים פרסם מרדכי סרטון רשמי בערבית, בו הזהיר את הג'יהאד האסלאמי מפני תגובה להשמדת המנהרה.
בנובמבר 2017 פורסם כי מרדכי נסע בחשאי לירדן על מנת למצוא פתרון למשבר הדיפלומטי ביחסי ישראל-ירדן בעקבות תקרית עמאן.
ב-1 במאי 2018 סיים את תפקידו והשתחרר מצה"ל.

חייו האישיים

מרדכי הוא בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון וערבית מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני בממשל ופוליטיקה מאוניברסיטת חיפה, ותואר נוסף בביטחון לאומי מהמכללה לביטחון לאומי.
מרדכי נשוי, ואב לשלוש בנות.
הוא נכדו של מאיר דוד פור, אשר היה האיש המבוגר בישראל.
מספר זהות (ישראל)

תפקיד מספר הזהות

מספר הזהות מלווה את תושב ישראל בכל צעדיו. הוא מתקבל לראשונה עם רישום הלידה ולאחריה בתעודת הלידה. הוא מופיע בתעודת הזהות שלו, בדרכונו, ברישיון הנהיגה שלו, בכל מסמכי המסים, בכל חשבונות ומסמכי הבנק שלו ואף בתעודות צה"ל, פנקס חוגר, תעודת קצין, פנקס מילואים ותעודת הפטור המוענקת למי ששוחרר משרות צבאי. לאחר מות התושב, מופיע מספר הזהות שלו בתעודת הפטירה, בצווי הירושה וצווי קיום הצוואה. כן נוהגים להוסיף את מספר הזהות במסמכים פרטיים ומשפטיים שונים - הסכמים חוזיים, תצהירים, כתבי תביעה וכתבי אישום. מספר הזהות אינו יחיד - ברישיון הנהיגה מופיע גם מספר הרישיון, בפנקס חוגר מופיע גם מספר אישי ובדרכון מופיע גם מספר דרכון, אך מספר הזהות משותף לכולם.
מספר הזהות של כל תושב אינו ניתן לשינוי, והוא ממשיך ללוות אותו כל חייו ואיננו נמחק ממרשם האוכלוסין, אף במקרה של עזיבת הארץ או פטירה (כשהוא משמש לזהוי הנפטר בכל הקשור לעזבונו). חריגים לעניין זה הם מקרה של אימוץ קטין על-פי צו בית משפט, שבו ניתנים לקטין שם ומספר זהות חדשים, כדי שינותק כליל הקשר בינו לבין הוריו הביולוגיים ועל מנת שאלה לא יוכלו לאתרו; וכן הרשות להגנה על עדים מורשית לשנות מספר זהות של עד מוגן.
בתקופה שבין סיום מלחמת ששת הימים לבין כינון הרשות הפלסטינית, הוקצו מספרי זהות לתושבי השטחים (כשהם נקובים בתעודות זהות כתומות שניתנו להם, על-מנת להבדילן מהתעודות הכחולות של תושבי ישראל). עם כינון הרשות הפלסטינית העבירו שלטונות המדינה לרשותה של הרשות את מסד הנתונים שבו מספרי הזהות של תושבי השטחים.

לאחר המפקד

לאחר סיום המפקד, ניתנו  להורי תינוקות, בבית החולים שבו נולדו, שוברים עם הפניה למשרד הפנים לשם מילוי טפסים וקבלת מספרי זהות עבור הילודים. רק החל משנת 1952 הוענקו מספרי הזהות לילודים ישירות בבתי החולים. לעולים שהגיעו לארץ לאחר המפקד ניתנו המספרים עם הגיעם ארצה, בנמלי הים והתעופה, ומספרים אלו נרשמו בתעודות העולה שלהם ובהמשך נרשמו בתעודות הזהות שנמסרו להם.

שינויים במספר הזהות

בשנות המדינה הראשונות מספרי זהות שהונפקו היו בני חמש ושש ספרות. בתחילת שנות השישים, הונפקו מספרי זהות בני שבע ספרות ולמספרי הזהות בני חמש ושש ספרות, נוספה קידומת בת אות אחת מהאותיות א' עד ה' ו-ז' (מימין למספר). במרוצת הזמן, עם הנהגת מיכון משרדי בישראל, חדלו מנוהל זה ומספרי הזהות בתעודות לא כללו יותר אותיות (האות הומרה בספרה המתאימה לה לפי גימטריה משמאל למספר, לדוגמה: המספר ה/1234 הוחלף למספר 05001234).
בתחילת שנות השבעים, כשהבשיל עידן המיחשוב, הורחבו מספרי הזהות למספרים בני תשע ספרות, כאשר הספרה האחרונה (מימין) היא ספרת ביקורת, ואילו משמאל הוספו אפסים במידת הצורך על-מנת להשלים את מספר הספרות לתשע. הטמעתה של ספרת הביקורת נמשכה שנים רבות, ולמעשה לא הסתיימה עד עצם היום הזה, משום שפעמים רבות, כאשר אדם מוסר את מספר הזהות שלו, הוא נשאל, כדי להסיר ספק, האם המספר כולל את ספרת הביקורת.
מספר הזהות אמור להיות חסר משמעות, כלומר לא להסגיר מידע כלשהו על בעליו של מספר זה. כאמור לעיל, בעת הקביעה הראשונית של מספר הזהות לתושבי המדינה נוצר קשר בין המספר ובין המקום שבו נפקד האדם, כתוצאה של תהליך הפקידה. מקרה נוסף קרה כאשר בהחלטה מינהלית נקבע שלילדים שאומצו בחו"ל יינתן מספר זהות המתחיל בספרה ידועה. החלטה זו גרמה לנזק רב, משום שספרה זו חשפה מידע על הילד שבדרך כלל נהוג להצניעו. כאשר התברר הנזק בוטלה התקלה, וסדרת מספרים זו ניתנה גם לילדים לא מאומצים, כדי להביא לביטול משמעותה.
גלוריה מקפגל ארויו

ביוגרפיה

נולדה ב-5 באפריל 1947 לפוליטיקאי דיוסדאדו מקפגל. היא דוברת אנגלית, ספרדית, טאגאלוג וסבואנו. כשהייתה בת 14, אביה נבחר לנשיא, והיא עברה עם משפחתה למנילה, בירת המדינה.
למדה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, לצד נשיא ארצות הברית העתידי, ביל קלינטון. בשנת 1968 סיימה את התואר הראשון שלה בכלכלה בהצטיינות. באותה השנה היא התחתנה ונולדו לה שלושה ילדים. בשנת 1978 סיימה את התואר השני  והדוקטורט שלה בכלכלה באחת האוניברסיטאות בפיליפינים. בשנים 1977-1987 מילאה תפקידים בהוראה במספר אוניברסיטאות.
בשנת 1987 הוזמנה על ידי הנשיאה קורסון אקינו לכהן כמזכירת משרד התעשייה והמסחר. כשנתיים לאחר מכן, מונתה גם למזכירת המדינה.
בשנת 1992 ארויו התמודדה בבחירות לסנאט ונבחרה. בשנת 1995 נבחרה לקדנציה שנייה. במהלך כהונתה כסנטורית, הציעה ארויו למעלה מ-400 הצעות חוק וחוקקה למעלה מ-50 מתוכם.
ב-30 ביוני 1998 החלה לכהן כסגנית הנשיא, ובמקביל כיהנה גם כמזכירת הרווחה והפיתוח.
בשנים 2001-2010 כיהנה כנשיאת המדינה.
בנובמבר 2009 הכריזה ארויו על כוונתה להתמודד על מקום בבית הנבחרים הלאומי. היא ניצחה ברוב מוחץ. בתחילת 2011 חלתה בהיפופרתירואידיזם ונותחה. בזמן הניתוח נעצרה בעקבות הגשת תלונה על חבלה אלקטורלית בזמן הבחירות. ב-16 ביולי 2016 זוכתה ארויו על ידי בית המשפט העליון על העבירות המיוחסות לה.
האחים דארדן

האחים ז'אן פייר דארדן (Jean-Pierre Dardenne ; נולד ב-21 באפריל 1951 בלייז', בלגיה) ולוק דארדן (Luc Dardenne ; נולד ב-10 במרץ 1954, לייז' בלגיה), הם צמד יוצרי סרטים בלגים. הם מתסרטים, מפיקים ומביימים את סרטיהם יחד.
האחים החלו ליצור סרטי תעודה ונרטיב בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים, אך הם הפכו למוכרים בינלאומית באמצע שנות התשעים של המאה, עם פרסום סרטם La Promesse (בעברית: ההבטחה). הם זכו בפרס בינלאומי ראשון על סרטם רוזטה, שזכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 1999. כל סרטיהם מאז מוצגים בתחרות המרכזית בפסטיבל, וזוכים באחד מן הפרסים הגדולים. הם בעלי מספר הזכיות הגבוה ביותר בהיסטורית הפסטיבל.
Leaving on a Jet Plane

תביעה משפטית

ב-1980 הוגשה תביעה נגד הלהקה הבריטית ניו אורדר. ג'ון דנוור טען שקטע נגינה בגיטרה בסינגל "Run 2" של הלהקה מבוסס על "Leaving on a Jet Plane". פשרה שהתקבלה מחוץ לבית המשפט הבטיחה שהשיר לא יצא בעיבוד המקורי.
מגדריזם

מגדריזם או ג'נדריזם הוא גישה תרבותית לפיה מגדר הוא בינארי, וישנם, או לפחות רצוי שיהיו, רק שני מגדרים - גבר ואישה. לפי גישה זו, מין ומגדר מקושרים זה לזה בקשר הדוק ובלתי ניתן להפרדה. האמונה שהמין כפי שנקבע בעת הלידה אמור לקבוע תכתיבים מגדריים (כולל התנהגות, לבוש, מראה, דיבור, בחירת מקצוע ועוד) מחזקת גישה שלילית כלפי מי שהופעתו או התנהגותו אינן עולות בקנה אחד עם הציפיות המגדריות של החברה. 
גישת המגדריזם רלוונטית במיוחד לאנשים בספקטרום הטרנסג'נדרי, והיא מוצהרת לעיתים קרובות כבסיס לטרנספוביה ולאלימות נגד טרנסג'נדרים.

גילויי מגדריזם

כמו הומופוביה, סקסיזם, גזענות וגילויי עוינות אחרים, מגדריזם נחשב למערכת אמונות חבויה בחברה גם ללא אימוצו כאידאולוגיה או כחלק מתנועה אלא כמבוסס-תרבות. 
קבוצה אחת שחרתה על דגלה את אידאולוגיית המגדריזם היא תת-קבוצה של הפמיניזם הרדיקלי הנקראות לפעמים TERFs ‏(Trans Exclusive Radical Feminists) אשר מתנגדת להשתתפותן של נשים טרנסג'נדריות בתנועת הפמיניזם או באירועים של נשים ככלל. הן כופרות ברעיון שניתן לעשות מעבר ממגדר אחד לאחר, או שקיימות זהויות מגדריות שאינן באופן אבסולוטי "גבר" או "אישה".