google/wiki40b huggingface dataset:
מאגר משפטי

מאגר משפטי הוא מאגר מידע המכיל מידע משפטי - הטקסט המלא של פסקי דין וחוקים, ובנוסף להם כתבי טענות, הצעות חוק, מאמרים משפטיים וכדומה. המשתמשים העיקריים במאגרים אלה הם משפטנים: עורכי דין, שופטים, מורים, חוקרים וסטודנטים.

פסיקה

פסקי דין חשובים של הערכאות השונות מתפרסמים בקבצים מודפסים המיוחדים לכך. על מנת שכל החפץ בכך יוכל למצוא את התקדים המחייב הרלוונטי. בישראל פסקי הדין של בית המשפט העליון מכונים "פ"ד" או "פד"י", ושל בתי המשפט המחוזיים "פ"מ" (פסקים מחוזיים). כן ישנם קבצים נוספים של בתי הדין לעבודה, בתי דין אחרים, וכן פסקי דין בנושאים שונים. קבצים מודפסים אלה היו דרך בלעדית להפצתם של פסקי דין עד להתפתחות המחשוב. חיסרון עיקרי של קבצים אלה הוא הקושי לאתר מידע רלוונטי לסוגיה מסוימת באלפי פסקי הדין הנכללים בהם. חיסרון נוסף הוא הפרסום המוגבל יחסית, עקב הנפח הפיזי של הקבצים. 
חשיבותם של ספרים אלו כמקור למציאת התקדים פחתה, בזכות המחשוב. עם התפתחות המחשוב עברו המאגרים המשפטיים לאחסון המידע בתקליטורים, שאפשרו הכללה של פסקי דין רבים יותר. מנויים קיבלו מדי תקופה תקליטור חדש, המכיל את פסקי הדין שפורסמו מאז העדכון הקודם. בנוסף ליתרון הנפח המצומצם של התקליטור, המחשוב איפשר חיפוש נוח במאגר, לפי קשת רחבה של מאפייני חיפוש. 
צעד נוסף נעשה עם התפתחות האינטרנט. מאגרי המידע המשפטיים אוחסנו באתרי אינטרנט, והם מתעדכנים באופן שוטף, ביום מתן פסק הדין. מאגרי מידע עיקריים בתחום זה פתוחים למנויים בלבד. מאגרים בולטים בארצות הברית הם LexisNexis ו-Westlaw. בישראל פעילים בתחום זה המאגרים "נבו", "תקדין", "דינים ועוד", "LawData" ואחרים. אתר הרשות השופטת פתוח לציבור כולו, ומפרסם אף הוא פסקי דין שוטפים (החל משנת 2000), אך אין בו פסקי דין ישנים. אם בעבר היה צורך לחכות שבועות מספר עד לפרסומו של פסק דין תקדימי בשאלה מסוימת, כיום תוך שעות ניתן לקבל את נוסחו המלא באמצעות המחשב.

חקיקה

החקיקה על כל מרכיביה (חוקים, תקנות, צווים ועוד) היא גוף דינמי - חוקים חדשים נחקקים, חוקים ישנים עוברים תיקונים או שפג תוקפם. על מנת להחזיק גרסה עדכנית של ספר החוקים נדרש עדכון מתמיד שלו. יתרה מכך, לא די בגרסה עדכנית של ספר החוקים, משום שמעשה נדון לפי החוק שהיה בתוקף במועד עשייתו, כך שנחוצה גם היסטוריה של ספר החוקים. יועץ מס, למשל, נדרש להתייחס לכל שנת מס לפי דיני המיסים כנתינתם באותה שנה. 
בעבר הדרך היחידה להתמודד עם סוגיות אלה הייתה הפצה של קבצים מודפסים של החקיקה, ועדכונם באופן שוטף באמצעות הפצה של דפי עדכון או מהדורות חדשות. התפתחות המחשוב בתחום זה דומה לזו שבתחום פסקי הדין. תחילה הופצו מאגרי החקיקה על גבי תקליטורים, וכעת המאגרים נמצאים באתרי אינטרנט ומתעדכנים בהתמדה.

רגולציה

בתוספת לשני המרכיבים העיקריים שנמנו לעיל, כוללים לעיתים מאגרים משפטיים גם הנחיות של הרגולטור, כגון הנחיות של רשות המיסים, הנחיות של משרדי ממשלה וכדומה.
ממד (מתמטיקה)

במתמטיקה, הממד הוא מספר (לרוב מספר טבעי), המתאר את מספר דרגות החופש במרחב. בתחומים שונים של המתמטיקה קיימות דרכים שונות למדוד ולהגדיר ממד, שלכל אחת מהן יישומים אחרים.
בגאומטריה הקלאסית היו ידועים עצמים אפס ממדיים (כגון נקודה), עצמים חד-ממדיים (כגון קו ישר), עצמים דו-ממדיים (כגון המישור והמעגל) ועצמים תלת-ממדיים (כגון קובייה וכדור).
כהכללה של מושג זה, קיימים מרחבים וקטוריים מכל ממד: הממד של מרחב וקטורי סופר כמה קואורדינטות נחוצות כדי לתאר כל נקודה במרחב, ומוגדר כמספר האיברים בבסיס של המרחב. מנקודת מבט מופשטת, הממד הוא מושג יחסי: הממד של שדה המספרים המרוכבים, כמרחב וקטורי מעל עצמו, הוא 1; הממד של אותו שדה, כמרחב מעל שדה המספרים הממשיים, הוא 2 (זוהי ההתייחסות המקובלת למישור המרוכב); ואילו הממד של כל אחד משני שדות אלה מעל שדה המספרים הרציונליים הוא אינסופי. 
בהשאלה מן הגאומטריה הקוית, הבאה לידי ביטוי במושג הממד של מרחב וקטורי, ניתן להגדיר ממד ליצורים גאומטריים מתוחכמים יותר, הקרויים יריעות: חבל הוא יריעה מממד 1, וסדין, גם כאשר הוא עוטף דבר מה, הוא דוגמה ליריעה מממד 2. באופן כללי, הממד של יריעה מחושב באופן מקומי, על-פי הסביבה הקרובה של כל נקודה ונקודה על היריעה. בפרט, הממד של חבורת לי שווה לממד של אלגברת לי המתאימה לה.
בטופולוגיה קיימת הכללה של מושג זה, המודדת מרחבים טופולוגיים כלליים יותר, וקרויה ממד הכיסוי של לבג. כקודמיו, גם ממד זה הוא תמיד מספר שלם.
בגאומטריה אלגברית מוגדר הממד על-פי אורכה של השרשרת הארוכה ביותר של עצמים מתאימים במרחב. כך למשל, למרחב התלת-ממדי יש ממד 3, משום שהוא מכיל את המישור, המכיל את הקו הישר, המכיל את הנקודה. ההגדרה האנלוגית בתורת החוגים הקומוטטיביים קרויה ממד קרול. בתורת החוגים נמצאים בשימוש עוד ממדים רבים אחרים.
באנליזה, ובפרט בחקר הפרקטלים, יש צורך בהכללה של מושג הממד, המאפשרת גם מרחבים בעלי ממד שאינו שלם. לפרטים ראו ממד האוסדורף, וקרובו, ממד מינקובסקי.
אריחי ואנג

אריחי ואנג (באנגלית: Wang tile) אשר הומצאו על ידי הלוגיקאי האו ואנג (Hao Wang) הם סוג של בעיית ריצוף המישור. האריחים הם ריבועים שכל צלע שלהם צבועה בצבע כלשהו, כאשר צלעות שונות של אותו האריח יכולות להיות צבועות בצבעים שונים. כל אריח יכול להיות מוצב רק באוריינטציה המקורית שלו, ולא ניתן לסובב אריחים. הבעיה כוללת כלל פשוט, מותר להניח שני ריבועים זה ליד זה רק אם הצלעות שלהם שנוגעות זו בזו צבועות באותו הצבע.
עיקר העניין באריחי ואנג הוא בשאלה האם קבוצה נתונה של אריחי ואנג יכולה לרצף את המישור (או בהכללה לרצף משטח כלשהו). אריחי ואנג היו ועודם נושא למחקר במדעי המחשב, וכן יש להם שימושים בגרפיקה ממוחשבת.

אריחי ואנג וריצופים לא מחזוריים

בשנת 1961 הלוגיקאי האו ואנג (Hao Wang) עסק בבעיית הדומינו, שהיא בעיית הכרעה, הדורשת לזהות האם אוסף נתון של אריחים יכול לרצף את המישור או לא. ואנג הראה כי ישנו אלגוריתם הפותר בעיה זו, בתנאי שכל אוסף סופי של אריחים המרצף את המישור יכול לרצף אותו בצורה מחזורית. החל משנת 1966 החלו להתגלות אוספים של אריחים שמהווים דוגמאות נגדיות: הם מסוגלים לרצף את המישור רק בצורה לא מחזורית, ואלו נקראים על שמו אריחי ואנג. קרובה לזה בעיית הגרעין, השואלת אם אפשר לרצף את המישור באוסף נתון של אריחים, כשמתחילים מתצורה מסוימת של האריחים.
בשנת 1966 הצליח רוברט ברגר (Robert Berger) למצוא אוסף שמכיל 20,426 אריחי ואנג. בהמשך הצליח ברגר לצמצם את מספר האריחים ל-104, והנס לאוכלי (Hans Läuchli) הצליח להוריד את המספר ל-40. בשנת 1971 הצליח רפאל רובינסון (Raphael M. Robinson) ליצור אוסף אריחי ואנג המכיל רק 6 אריחים. פרט להפרכת השערתו של ואנג, ברגר ורובינסון גם הציגו הוכחה לכך שלא קיים אלגוריתם מהסוג המבוקש - כלומר, בעיית הדומינו היא בעיה לא כריעה. ההוכחה מתבססת על ביצוע סימולציה של ריצת מכונת טיורינג באמצעות אריחי ואנג והתבססות על אי כריעות בעיית העצירה. בכך מודגם שבעיות ריצוף "מסתירות" בתוכן מודל חישובי לא טריוויאלי.
נושא זה זכה לפרסום רב בשנת 1973 כאשר הפיזיקאי רוג'ר פנרוז מצא שלושה סטים של שני אריחים (אומנם לא אריחי ואנג) בלבד שבאמצעותם אפשר לרצף את המישור אך לא בצורה מחזורית. ריצופים אלו, הקרויים 'ריצופי פנרוז' זכו להד נרחב וקשורים לגבישים כמו-מחזוריים. בשנת 1977 פרסם רוברט אמן (Robert Ammann) כמה סטים נוספים.
פרנק נף

ביוגרפיה

נף שימש מ-1978 ועד 1992 כמפקח על תחרות האירוויזיון וכאחראי על מחלקת האירועים המיוחדים באיגוד השידור האירופי.
במהלך החזרות האחרונות לאירוויזיון 1979 הורה נף לקצר את השיר הישראלי "הללויה", אחרי שהתגלה כי השיר ארוך ב-19 שניות מהאורך המותר לשיר בתחרות, 3 דקות, אחרת ייאסר על ישראל להשתתף בתחרות, עקב הפרת הכללים.
במהלך אירוויזיון 1985 כאשר לעיני הקהל נקרעה שמלתה של מנחת התחרות ליל לינדפורש, בתאונת מלתחה, שהייתה מבויימת, הוא ביקר אותה על כך, וזאת בין היתר, משום שהמתיחה הזו לא הוצגה בחזרות.
באירוויזיון 1991 כאשר נוצר תיקו בין שתי מדינות, הוא הכריז על קרולה משוודיה כזוכה, עקב כך שלפי כללי התחרות המדינה שקיבלה יותר פעמים 12 נקודות היא הזוכה.
גלנדייל (מיזורי)

אוכלוסייה

בשנת 2010 היו בגלנדייל 5,925 תושבים 2,273 משקי בית ו-1,686 משפחות. 96.7% לבנים 0.7% אפרו-אמריקאים 0.9% אסייתים ו-0.4% אחרים.
יאסלו

היסטוריה

עם חלוקת פולין הראשונה ב-1772 סופחה העיר לשטחי האימפריה האוסטרית כחלק מגליציה, וב-1790 הפכה למושב מושל המחוז. הוקמו בעיר בנייני ממשל, בית עירייה, בית משפט ובית סוהר.
במלחמת העולם הראשונה העיר כמעט לא נפגעה, אך במלחמת העולם השנייה גירש הצבא הגרמני את כל תושבי יאסלו כעיר חזית, ובסוף סתיו 1944 שרפו יחידות צבא את כל העיר, 97% מבנייני העיר נהרסו, ובין הריסות יאסלו ישבו ב-1945 רק 365 איש. העיר שוקמה לאחר המלחמה.

יהודי יאסלו

עד 1867 לא הותרה ישיבת יהודים ביאסלו.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,500 יהודים, כשישית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל.
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-8 בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע במעשי התעללות, ביזה ורצח בקרב יהודיה, תוך שריפת בית הכנסת הגדול בעיר, וחיוב יהודי העיר בענידת סרט זרוע ובביצוע עבודות כפייה.
ביולי 1941 רוכזו יהודי העיר ומאות הפליטים היהודים שהגיעו אליה בגטו שהוקם בה, אשר נסגר בדצמבר 1941, והוקף בגדר תיל. מספר יושבי הגטו הגיע בינואר 1942 לכ-2,300 איש. מעת לעת רצחו הגרמנים קבוצות של יהודים אשר נתפסו מחוץ לגטו ללא היתר, או שעברו על איסורים אחרים. בקיץ 1942 נרצחו במספר אקציות כ-1,000 מיושבי הגטו בסביבת העיר.
ב-18 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי משטרה גרמנים, פולנים ואוקראינים, וערכו בו אקציית חיסול, תוך רצח היהודים המסתתרים בו. יתר היהודים הוחזקו במקום כינוס בין יום ליומיים ללא מזון ושתייה, ושולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ, תוך שהחולים והקשישים נרצחו בסמוך לעיר. כ-200 יהודים שהושארו בעיר לסידור רכוש היהודים בה, נרצחו לאחר מכן.
מקהילת יאסלו שרדו את השואה כ-20 יהודים במקומות מסתור.
סן סלוודור

כלכלה

בסן סלוודור מייצרים בעיקר בירה, טבק ומוצריו, מוצרי טקסטיל וסבון.

היסטוריה

סן סלוודור אומנם הוקמה ב-1 באפריל 1525, אך שינתה את מקומה ונבנתה מחדש בשנים 1528 ו-1545. במקור היא נבנתה במקום שהיום הוא האתר ארכאולוגי Ciudad Vieja.
עד תחילת המאה ה-20 אוכלוסיית העיר לא גדלה משמעותית.
במהלך השנים סבלה סן סלוודור ממספר רעידות אדמה קשות שהחריבו את העיר. הקשה מבין רעידות האדמה אירעה בשנת 1854. האחרונה שבהן, שגרמה נזק קשה לעיר, בעיקר בפרוור לאס קולינס של סן סלוודור אירעה בשנת 2001. באותה רעידת אדמה, מפולת בוץ גרמה לחורבנו המוחלט של הפרוור ולנזק רב לרכוש ולנפש.

דמוגרפיה

כ-89% מאוכלוסיית העיר הם מסטיסים, 9% הם אירופאים, והשאר ילידים או קבוצות אתניות קטנות, כמו הסינים, היהודים והערבים.

תחבורה

בעיר שני שדות תעופה. הראשון, נמל התעופה הבינלאומי אילופנגו, שימש כשדה התעופה העיקרי של העיר עד שב-31 בינואר 1980 הוא הוחלף על ידי נמל התעופה הבינלאומי קומלפה הגדול והמודרני יותר, אשר מרכז אליו את כל הטיסות הבינלאומיות בעיר.
קספרסקי אינטרנט סקיוריטי

מאפיינים

התוכנה מכילה את כל המרכיבים שיש בתוכנת אנטי-וירוס: הגנה בזמן אמת, גילוי והסרה של וירוסים, סוסים טרויאנים, תולעת מחשב, רוגלות, תוכנות פרסום, ותוכנות רישום הקשות, ובנוסף על כך איתור והסרה של Rootkit-ים. התוכנה מכילה גם חומת אש משלה, בקרת הורים (Parental control), אנטי-ספאם לדואר האלקטרוני והגנה מפני דיוג (phishing) ונזילת מידע.
לתוכנה ישנה גם "מערכת למניעת זיהום" (Intrusion-prevention system) לאִתּוּר קבצים חשודים ותוכניות מחשב דחוסות חשודות הניתנות להרצה (packers). התוכנה משמשת גם כאמצעי מתקדם לגילוי ופתרון של בעיות צפויות ותוכנות זדוניות. התוכנה מכילה אפשרות לעדכונים אוטומטיים וכלי ליצירת דיסק הצלה.
רבי יוסי בר זבידא

ייחוסו ככהן

לפי גירסת התלמוד ירושלמי (מסכת שביעית דף טז עמוד ב), עולה כי רבי יוסי נמנה ככהן, ואילו יש שינוי נוסח שהשם הוא רבי יסא.
נח זבולוני

ביוגרפיה

זבולוני נולד ב-1910 בקאמינקה שברוסיה הלבנה. בגיל 13 הבריח את הגבול לפולין, שם למד עד שנת 1934 בישיבות ובין השאר למד אצל הרבנים אהרן קוטלר, ברוך בר ליבוביץ, יעקב ישראל קנייבסקי (הסטייפלר) ויוסף רוזין (רוגצ'ובר). בשנת 1934 עלה לארץ ישראל ושינה את שמו לזבולוני.
בירושלים למד בישיבת מרכז הרב, ובמקביל ניהל את העיתון המקומי "המשקיף". היה פעיל באצ"ל למען אסירי המחתרת, ואף נעצר על ידי המשטרה הבריטית, יחד עם דניאל ינובסקי, ושוחרר לאחר מספר ימים. במסגרת פעילותו באצ"ל היה מבאי ביתו של הרב אריה לוין ("אבי האסירים"), קשר שנשמר גם לאחר הקמת המדינה. בין השנים 1948–1965 ניהל בירושלים את העיתון "חרות" וכן כתב לעיתון.
בשנת 1948 נשא לאשה את אסתר זקס. לבני הזוג נולדו שני ילדים, עו"ד יהודית שפר צור  ואלי זבולוני. 
בשנת 1958 הוסמך לרבנות על ידי הרב יהודה גרשוני, אך למעט מקרים בודדים לא השתמש בתואר זה.
זבולוני היה חבר הוועידות הארציות של מפלגת "חרות" וחבר בית הדין העליון של "הסתדרות העובדים הלאומית". לאחר איחוד "חרות" עם "הליברלים" פרש עם שמואל תמיר למפלגת המרכז החופשי, לאחר מכן לד"ש, וסיים את דרכו במפלגת "העבודה".
בין השנים 1966–1976 היה דובר המועצה הדתית של ירושלים.
זבולוני נהג לשהות שעות רבות בספריית ישיבת מרכז הרב וללמוד עם תלמידיה. מספר מאמרים תורניים פרי עטו פורסמו בכתב העת "טורי ישורון".
רוב חייו התגורר בשכונת קריית משה בירושלים. 
נפטר בשנת 2004 ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

כתיבה עיתונאית

במשך כ-45 שנות קריירה עיתונאית כתב למעלה מ-4,500 כתבות ומאמרים בעיתונים "חרות", "מעריב" ו"דבר". כתיבתו עסקה בנושאים מגוונים, תוך התמקדות בידיעות מחוגי "נטורי קרתא", שאותם השיג גם מהרב עמרם בלוי ומ"שר החוץ" שלה, הרב משה הירש, ובידיעות מסביבתו של מנהיג הליטאים הרב אלעזר מנחם מן שך, שאיתו למד בפולין. 
תחילת כתיבתו העיתונאית הייתה במאמרי ביקורת וסאטירה בעיתון "חרות", ומאוחר יותר עסק גם בדיווחים חדשותיים. בעיתון דבר שימש ככתב לענייני דת וסיפק כתבות רקע בנושאים דתיים, חגים, אנקדוטות וסיפורי הווי מהעולם החרדי.
הוא כתב בעיתון "חרות" משנת 1948 עד לסגירתו בשנת 1965, ובעיתון "דבר", משנת 1980 עד סגירתו בשנת 1995.
לבלב מלאכותי

לַבְלַב מלאכותי הוא מכשיר טיפולי המיועד לשימוש חולי סוכרת. תפקידו הוא לדמות לבלב בריא ובכך להוות תחליף הולם לבעלי לבלב לא תקין.

תפקוד הלבלב בסוכרת

תפקיד הלבלב הבריא, בלוטה הממוקמת בבטן, הוא להפריש את מיצי הלבלב (אשר מכילים אנזימים הנחוצים לעיכול המזון) דרך תעלות אל מערכת העיכול, ולהפריש גלוקגון, אינסולין וסומטוסטטין - הורמונים אשר נחוצים לווסת את הגלוקוז בדם אל מערכת הדם. תפקוד לקוי של הלבלב כאמצעי המווסת את רמת הגלוקוז בדם, עשוי לרוב לגרום לסוכרת, המתאפיינת בעלייה של הסוכר בדם ובשתן. לעיתים מתאפיינת המחלה בהרס תאי הבטא של הלבלב, הגורם לחוסר מוחלט באינסולין (סוכרת נעורים), ולעיתים בהתנגדות לאינסולין (סוכרת מסוג 2), המלווה בתסמינים נוספים.
לסוכרת השפעות וסיבוכים מגוונים בטווח הקצר והארוך. הטיפול בה כיום מתמקד במניעה (באמצעות תזונת החולה), והזרקת אינסולין בהתאם לחישוב ומדידת הסוכר בדמו של החולה (בשלבים הראשונים של המחלה) החסרונות הקיימים בטיפול זה הם הצורך בדקירות תכופות של העור, קושי להעריך את כמות האינסולין המוזרקת, ותדירות הזריקות, כל זאת בשל העדר משוב או מדידה רציפה של רמת הסוכר בדם, אשר אמורה להתבצע על ידי הלבלב.

הטיפול העתידי בסוכרת באמצעות לבלב מלאכותי

קיימים מגוון מכשירים הנמצאים נכון ל-2012 בשלבי פיתוח מתקדמים, ותפקידם לאזן את ריכוז הסוכר בדם החולה. מכשירים אלו מיועדים להנשא על גוף המטופל (בשל כך יהיו זעירים), ואמורים לכלול חיישן המושתל מתחת לעור החולה, ומאפשר ניטור רציף של ריכוז הסוכר בדם. על פי אלגוריתם ייעודי, הלבלב המלאכותי יחשב את ספיקת האינסולין אשר יש להזריק אל גוף המטופל במטרה לאזן את ריכוז הסוכר בדמו.
הלבלב המלאכותי אמור גם להזריק אינסולין אל גוף המטופל, באמצעות עירוי קבוע, ובכך יפטור את הצורך בדקירות תכופות. כמו כן, הזרקת האינסולין תהיה רציפה, בהתאם לחיווי הסוכר הרציף.
מוצרים מסוג זה נמצאים כיום בפיתוח מתקדם במדינות רבות בעולם, ובהן ישראל, ארצות הברית ובריטניה.

שימוש בלבלב מלאכותי בימינו

ב-28 בספטמבר 2016 אישר ה-FDA את MiniMed 670G של חברת Medtronic. זוהי מערכת הבקרה בחוג סגור הראשונה לחולי סוכרת המאושרת לשימוש רפואי.
ונה קונטרקטה

ונה קונטרקטה (vena contracta) היא תופעה הקיימת כאשר יש אביזרים בזרימה של הצרה או הרחבה בצינור. אביזרים אלו גורמים להפסדי עומד עקב מעבר חד בצינור מאזור רחב לצר או להפך. הקטנת שטח החתך של הצינור מקטינה את שטח החתך של הזורם, שטח החתך הזורם הזה ממשיך לקטון כתוצאה מכוחות האינרציה של הזורם. הנקודה בה שטח חתך הזורם היא הקטנה ביותר נקראת ונה קונטרקטה ובה מהירות הזורם היא הגבוהה ביותר. כתוצאה מההצרה ועקב העובדה שלאחר ההצרה יש מרווח בין הזורם לבין דפנות הצינור, נוצרים אזורים בהם מתפתחות מערבולות במקום זרימה תקינה של הזורם. לאחר נקודה זו שטח חתך הזורם גדל שוב עד שהוא משתווה לשטח חתך הצינור.
לאחר ההצרה יורד הלחץ בצינור עד לערך מינימלי בנקודת הוונה קונטרקטה ולאחר מכן עולה שוב עד לערך הקטן מלחץ הכניסה. מפל הלחץ גדל ככל שמתרחקים מההצרה עד לערך מקסימלי בוונה קונטרקטה לאחר מכן מפל הלחץ קטן באופן מתון עד לנקודה מסוימת.
בעת מעבר הזורם לצינור בעל קוטר גדול יותר נוצרות מערבולות בצינור הרחב מפני שהנוזל אינו ממלא את שטח החתך באופן מיידי. עם ההתקדמות בצינור שטח החתך של הזורם משתווה לזה של הצינור, המערבולות נעלמות והזרימה מתאזנת עד למצב של זרימה מפותחת. בשל ההרחבה הפתאומית נוצר באזור המערבולות תת לחץ בצינור, דבר הגורם לשנות כיוון באופן רגעי. הלחץ בכיוון ההפוך יגיע לערך מינימלי בנקודה מסוימת ומנקודה זו ואילך הזרימה תתגבר על תת-הלחץ והזרימה תשוב למצב של זרימה מפותחת.
אלקטרון ציקלוטרון רזוננס

אלקטרון ציקלוטרון רזוננס הוא שם לתופעה בפיזיקה של חומר מעובה ובפיזיקה של מצב מוצק. כאשר אלקטרון נע בתוך שדה מגנטי אחיד הוא ינוע, בעקבות כוח לורנץ, במעגלים במישור שניצב לשדה המגנטי, אם לחלקיק קיימת מהירות שניצבת לשדה המגנטי, הוא ינוע בצורת בורג. תדירות תנועתו תינתן על ידי
כאשר B זוהי עוצמת השדה המגנטי, q זהו מטען האלקטרון וm_e זוהי מסת האלקטרון. כאשר תופעל קרינה בתדר הנ"ל על האלקטרון, הוא יבלע את האנרגיה (רזוננס), דבר שניתן לזהות. תופעה זאת משמשת למדידת המסה האפקטיבית של חלקיקים במוצקים.
פדרו השלישי, מלך פורטוגל

חייו

פדרו השלישי נולד בליסבון ב-5 ביולי 1717, לז'ואאו החמישי, מלך פורטוגל ומריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואלאונורה מגדלנה מנויבורג.
בשנת 1777 מת אחיו ז'וזה הראשון, מלך פורטוגל, ופדרו הומלך יחד עם אשתו מריה הראשונה, מלכת פורטוגל, בתו של ז'וזה. פדרו לא השתתף כמעט בניהול הממלכה, והעביר את רוב זמנו בציד. פדרו הגן על האצולה הבכירה בפורטוגל, והתייחס באופן מתון לישועים.
ב-25 במאי 1786 מת פדרו השלישי בקלוז, ואשתו מריה הראשונה, מלכת פורטוגל תפסה את השלטון לבדה.
ויליאם דלברט גאן

ויליאם דלברט גאן (באנגלית: William Delbert Gann;‏ 6 ביוני 1878 - 14 ביוני 1955) היה סוחר פיננסי אמריקאי, שנודע גם בשל תחזיותיו הפיננסיות והספרים שכתב בתחום זה. התחזיות שלו היו נתונות במחלוקת, וחלק מהמומחים בתחום (ובהם בנו) טענו כי לא היו אותנטיות.

ביוגרפיה

נולד בלופקין, טקסס, למשפחה נוצרית עם רקע מתודיסטי. אביו היה חקלאי שגידל כותנה, ואמו הייתה עקרת בית. 
ב-1902, כשהיה בן 24, החל לסחור במניות וסחורות. ב-1908 הוא עבר לניו יורק ופתח חברת ברוקרים משלו. בתחילת דרכו נכשל במסחר פעמים רבות, והפסיד את כל כספו מספר פעמים, אך בהמשך נודע כסוחר מצליח מאוד. גאן עצמו טען כי הרוויח מעל חמישים מיליון דולר בסחר פיננסי.
גאן תיאר לראשונה את שיטתו לחיזוי פיננסי, "זוויות גאן" (Gann angles), בספרו "The Basis of My Forecasting Method"‏ (1935). בספריו ניסה להסביר את שיטתו לביטוי יחס בין מספר יחידות מחיר לבין מספר יחידות זמן. הוא חילק את שיפועי התנועה של המחירים לשמונה זוויות, וטען שהחשובה בהן היא זווית 45 מעלות, אותה כינה "זווית 1*1" (1 יחידת מחיר * 1 יחידת זמן); באמצעות שרטוטים גרפיים של זוויות אלו, טען כי ניתן לחזות מחירי שיא ושפל של סחורות, היפוכי מגמות של המחיר לאורך זמן והתנהגות של מחירים. 
בתחילת שנות החמישים עבר גאן למיאמי, שם המשיך לכתוב, לפרסם וללמד אך לא לסחור. אחת מהתובנות החדשות שלו היו לגבי הקשר בין זמן וחיזוי, ולא רק מחיר. 
גאן זכה בפרס השנתי של "אגודת המנתחים הטכנים של השוק" בשנת 1983 עבור תרומתו הרבה לתחום הניתוח הטכני.
לאורך השנים עלו מחלוקות רבות לגבי התחזיות שלו. היו שטענו כי הוא היה בעל יכולות חיזוי נדירות. לעומתם היו שטענו כי בספריו לא חלק את שיטות המסחר האמיתיות שלו, וכי מעולם לא גילה את סוד המסחר המוצלח שלו. מתנגדיו טענו כי הוא לא היה יותר מאשר פרסומאי שרצה לעשות את הונו במכירת ספרים והרצאות.
דב לוין (היסטוריון)

קורות חייו

לוין למד 7 שנים בגימנסיה העברית ע"ש שוואבה בקובנה (עד לסגירתה בשנת 1940 על ידי שלטון הכיבוש הסובייטי) ובשנת 1941 סיים את לימודיו בבית הספר התיכון היידי על שם שלום עליכם (גימנסיה מס' 11 בפי הסובייטים). עם הכיבוש הנאצי נכלא בגטו קובנה, וב-1943 הצטרף לארגון ברית ציון - ארגון מחתרתי ציוני שפעל בגטו. כעבור שנה ברח מן הגטו ליערות, והצטרף ליחידת הפרטיזנים בשם "מוות לכובשים" שפעלה באזור וילנה.
לוין עלה לארץ ישראל כמעפיל בשנת 1945. עד 1946 למד סוציולוגיה, היסטוריה יהודית וכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים. מאוחר יותר התגייס לצה"ל ולחם במלחמת השחרור. לוין שירת והגן על הר הצופים בשנת 1948, והוכתר על ידי "יחידת מצוף 247" כאחד מ'נערי המלך' הראשונים אשר שרתו והגנו על הר הצופים בשנת 1948 כסטודנט באוניברסיטה העברית, אף על פי שיחידת מצוף 247 הוקמה בשנת 1955.
לאחר המלחמה למד עבודה סוציאלית, ובשנת 1954 קיבל תואר שני מהאוניברסיטה העברית במדעי החברה והיסטוריה יהודית. קיבל תואר דוקטור והתמחה במדעי החברה באוניברסיטת שיקגו. במשך שנים רבות לימד במכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית ועמד בראש המדור לתיעוד בעל פה. תחום המחקר העיקרי שלו היה ההתרחשויות בליטא ובמדינות הבלטיות בתקופת השואה. פרסם למעלה מ-500 מאמרים וכ-15 ספרים בעברית ובאנגלית.
היה נשוי לבלהה ואב לשלושה.
מערך DNA

מערכי DNA (באנגלית: DNA microarray, DNA chip, Gene chip) הם שבבי זכוכית או פלסטיק שאליהם מודבקות חתיכות DNA חד-גדילי. בדרך כלל, מערכי DNA משמשים לאיתור נוכחות של mRNA, שעשוי להיות משועתק מגנים שונים. לכל גן מוקצה נקודה על פני השבב, וכשזו מאירה מסיקים שהגן התבטא.
מכונות משתמשות במערכים אלה כדי לסרוק אחר רצפים גנטיים רבים בו זמנית. חתיכות ה-DNA החד גדילי מכונות גלאים. מאות גלאים בעלי רצף זהה מודבקים בכל נקודה כדי להפוך את השבב ליעיל. כל סוג גלאי מותאם לגן אחר. הגלאים עשויים לכלול אוליגונוקלאוטידים (גדילי DNA קצרים של עשרות בסיסים בודדים), תוצרי PCR,

DNA גנומי, פלסמידים, BACs ומקטעי DNA ארוכים יותר של 70 בסיסים. השבבים נחלקים לשני סוגים: מערכי מאקרו (Macroarray), שמכילים מאות סוגי גלאים, ומערכי מיקרו (Microarray), שמכילים אלפי סוגי גלאים.

אופן השימוש במערך DNA

ה-RNA מופק מתאים רבים מאותו סוג. בדרך זו יוצרים מאגר RNA שמבטא פרופיל של כל הגנים שמתבטאים בתא. אחר כך מולקולות ה-RNA עוברות תהליך של שעתוק הפוך באמצעות רוורס טרנסקריפטאז, בתהליך שיוצר cDNA. בשלב זה, מוסיפים סימון פלואורסצנטי לגדילי ה-cDNA. מולקולת cDNA שמכילה רצף משלים לגלאי החד גדילי, שנמצא על השבב, תידבק אליו בדרך של זיווג בסיסים. כשייחשף השבב למקור אור, הנקודות שיראו יצביעו על ביטוי של גן. מפני שידוע מראש היכן ממוקם כל גן על גבי השבב, ניתן יהיה לדעת איזה גן התבטא בתאים לאחרונה, מפני ש-RNA הוא מולקולה בלתי יציבה שנוטה להתפרק. לפיכך, מערכי ה-DNA נותנים תמונה של אילו גנים בגנום מתבטאים בתא מסוים ובתנאים מסוימים.

מערכי DNA במחקר

מפני שתפקידם של חלק גדול מהחלבונים אינו ידוע, וכיוון שגנים רבים הם house keeping, כלומר שהם חיוניים לכל סוגי התאים דוגמת חלבוני שלד התא, חוקרים בדרך כלל משתמשים בשיטה כדי לערוך השוואות. לדוגמה, השוואה של דגימת RNA מגידול במוח לדגימה ממוחו של אדם בריא. גלאים שנקשרים ל-RNA בדוגמה שנלקחה מהגידול, ולא בדוגמה מאדם בריא מצביעים על קשר בין התבטאות הגן למחלה.
כדי לערוך השוואות מסוג זה, נהוג לצבוע את ה-RNA של החולה בצבע פלוריסנטי אחד ואת ה-RNA של הבריא בצבע אחר. באופן זה ניתן להשוות על אותו שבב את שתי הדוגמאות. לדוגמה, אם RNA של החולה צבוע ירוק ושל הבריא צבוע אדום, אז היכן שמתבטאים רק הגנים של החולה נראה צבע ירוק, היכן שמתבטאים רק הגנים של הבריא נראה אדום, והיכן שמתבטאים אותם גנים גם בבריא וגם בחולה נראה צבע כתום.
אף שהשבבים מאתרים RNA ולא חלבונים, מדענים רבים מתייחסים לאנליזה זו כ"אנליזת ביטוי". מאחר שישנם מאות אלפי גלאים שונים על כל שבב, כל שבב הוא שווה ערך של אלפי בדיקות גנטיות. לפיכך, השימוש בשבבי DNA האיץ את המחקר.
שבבי DNA יכולים לשמש לזיהוי של מוטציות גנטיות ושינויים בין פרטים ואוכלוסיות. בדומה לשיטת ה-RFLP רק שבקנה מידה נרחב בהרבה. ניתן להשתמש בשבבים גם לצרכים פורנזיים (לצורך הוכחה במשפט), ובגילוי של פרטים בעלי נטייה לחלות.

היסטוריה

בחינת פרופיל התבטאות באמצעות שבבי DNA פורסמה לראשונה במגזין Science בשנת 1995. העובדה שאין אפשרות לעשות סטנדרטיזציה בשבבים לא מסחריים גורמת לבעיה בניתוח הנתונים. עיתונים מדעיים רבים אימצו את סטנרט MIAME כתנאי לפרסום מחקרים שנערכו בשיטה.
חוק החברות

חוק החברות, התשנ"ט - 1999 הוא החוק המסדיר את דיני החברות במדינת ישראל, לרבות אופן הקמת חברה, ניהולה באמצעות האורגנים השונים, מיזוג חברות ועוד.

היסטוריה חקיקתית

ראשיתו של משפט החברות בישראל בפקודת החברות, שחוקק המחוקק המנדטורי בשנת 1929. הפקודה שיקפה את דיני החברות המקובלים באנגליה באותה תקופה. בשנת 1946 הגישה באנגליה ועדה ציבורית, בראשותו של השופט העליון ליונל כהן, דין וחשבון שעיקרו המלצה על שינויים מקיפים בדיני החברות. בעקבות הקמת מדינת ישראל לא הוכנסו בפקודת החברות, שנותרה בתוקף גם לאחר קום המדינה, השינויים שעברו בחוק האנגלי ב-1948 כתוצאה מהמלצות ועדת כהן, והפקודה נותרה לא מעודכנת. הפקודה תוקנה מספר רב של פעמים במשך השנים, והכנסת חוקקה מספר חוקים שהשלימו את המקומות בהם החסירה הפקודה, כחוק החברות הממשלתיות, התשל"ה-1975, או חוק ניירות ערך, התשכ"ח-1968. 
בשנת 1983 התקבל נוסח חדש לפקודה, שכונה פקודת החֲבָרות [נוסח חדש], התשמ"ג-1983. אך התחושה בקרב אנשי המשפט הייתה, כי הוא אינו מצליח לתפקד כהסדר מקיף לדיני החברות בישראל. ביזמת הפרופסור אוריאל פרוקצ'יה מהאוניברסיטה העברית הוקמה ועדה ציבורית בראשות השופט אהרן ברק. זו הביאה ליצירת הצעת חוק החברות, התשנ"ו - 1995. לאחר ארבע שנים של דיונים מקיפים בכנסת התקבל החוק. בעיקרו ביטל החוק את מרבית הוראות פקודת החברות שקדמה לו, וקבע הסדר חדש, שנכנס ברובו לתוקף ב-1 בפברואר 2000. ב-12 בדצמבר 2012 נכנס לתוקפו תיקון 20 לחוק, שמטרתו הגברת הפיקוח על שכר הבכירים בחברות. למעשה, פקודת החברות בוטלה ברובה, אך לא במלואה, ונותרו בתוקף הפרקים העוסקים באג"ח ושעבודים וכן הפרק העוסק בפירוק חברה.
צ'ארלס וינטרס

צ'ארלס תומפסון וינטרס (באנגלית: Charles "Charlie" Thompson Winters; ‏10 בפברואר 1913 - 30 באוקטובר 1984) היה איש עסקים אמריקני שעזר לישראל במלחמת העצמאות. לבקשת ידידו אל שווימר, וינטרס עזר להבריח לישראל שלושה מפציצים כבדים מסוג B-17 שהיוו את טייסת 69 של חיל האוויר הישראלי ותרמו לניצחון ישראל במלחמה. וינטרס נשפט והורשע בהפרת חוקי הנייטרליות של ארצות הברית, ונדון לקנס של 5,000$ ולמאסר של שנה וחצי. בשנת 2008 קיבל חנינה לאחר המוות מאת הנשיא ג'ורג' בוש הבן.