google/wiki40b huggingface dataset:
ז'יל (כדורגלן)

קריירת מועדונים

ז'יל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אמריקנו עימה זכה באליפות מחוז קריוסה בעונת 2008 בה גם הצטיין. בסיום העונה, קבוצת ואסקו דה גאמה התעניינה בז'יל, אך בסופו של דבר חתם באתלטיקו גויאניינסה מהליגה השלישית. בשתי עונותיו בגואיאנינסה, ז'יל היה שותף למסע העלייה של הקבוצה שבתוך שנתיים העפילה לליגת העל הברזילאית.
במהלך עונת 2009 קבוצת אנשי עסקים בשם "אפארסידה" המזוהה עם קבוצת קרוזיירו רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 250 אלף אירו. ב-1 באוגוסט 2009 חתם בקרוזיירו, עימה הגיע לגמר גביע הליברטדורס באותה עונה.
ב-20 באוגוסט 2011 חתם בואלנסיין מליגת העל הצרפתית ל-3 שנים תמורת 3 מיליון אירו. ב-10 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד אז'אקסיו.
בינואר 2013 חזר לברזיל כאשר חתם בקורינתיאנס ל-4 שנים. ב-23 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד פונטה פרטה במסגרת אליפות סאו פאולו בכדורגל עימה גם זכה בתואר בסיום העונה ובנוסף גם בגביע רקופה סודאמריקנה. ב-26 בפברואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד קומרסיאל.
ב-20 בינואר 2015 חתם בשאנדונג לוננג מליגת העל הסינית תמורת 10 מיליון אירו ומשכורת של 1.5 מיליון דולר.

קריירה בינלאומית

ב-19 באוגוסט 2014 זומן לראשונה לסגל נבחרת ברזיל לקראת משחקי הידידות נגד קולומביה ואקוודור. ב-11 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל בניצחון 0-2 נגד ארגנטינה. ב-14 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ז'יל השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2016 בה שיחק 3 משחקים.
איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה

ביוגרפיה

איזבלה נולדה ב-22 באפריל 1451 לחואן השני, מלך קסטיליה ואיזבלה מפורטוגל, מלכת קסטיליה, בתם של ז'ואאו, מושל פורטוגל ואיזבל מבארסלוש. לאחר מות אביה, חואן השני, בשנת 1454, ירש אחיה הגדול אנריקה הרביעי את המלוכה הקסטיליאנית וגירש את איזבלה ושאר קרוביו מהממלכה. בהיותה בסביבות גיל 10, הוחזרה איזבלה לקסטיליה תחת פיקוחו ההדוק של אנריקה הרביעי. בהיותה בת שבע עשרה ביקשו אצילים למרוד במלך אנריקה ולמנות אותה למלכה במקומו, אך היא סרבה והכירה במלכותו של אחיה. בתמורה, הוכרה איזבלה על ידיו כיורשתו.
עם מות אנריקה הרביעי מלך קסטיליה בדצמבר 1474, הוכתרה איזבלה ליורשתו. בתו של אנריקה הרביעי, חואנה שהייתה נשואה למלך פורטוגל טענה גם היא לכתר, בתמיכת אצילי אקסטרמדורה ומלך פורטוגל. איזבלה הצליחה לגבור על חואנה והוכתרה למלכת קסטיליה. עם נישואיה לפרננדו השני, מלך אראגון, הפכה איזבלה למלכת הממלכה המאוחדת של קסטיליה ואראגון.
איזבלה ובעלה הרחיבו את סמכויות המלוכה בקסטיליה על חשבון אצולת קסטיליה ועריה, תוך חיזוק הכנסייה על ידי הקמת האינקוויזיציה ב-1478. ב-1492, לאחר הכנעת ממלכת גרנדה המוסלמית, השלימו איזבלה ופרננדו את תהליך הרקונקיסטה בספרד. בתקופת מלכותם נתקבלו שתי החלטות היסטוריות; האחת, גירוש ספרד, הוא גירוש היהודים אשר לא המירו דתם ב-1492, והשנייה, ההחלטה על התפשטות ספרד באמצעות מסעות קולומבוס לשם ביסוס האימפריה הספרדית כמעצמה פוליטית ולשם הפצת הקתוליות.
ב-26 בנובמבר 1504 מתה איזבלה, ובתה חואנה, מלכת קסטיליה עלתה לשלטון במקומה.

בתרבות הפופולרית

דמותה של איזבלה מוצגת בסרט "המעיין" משנת 2006, בבימויו של דארן ארונופסקי. היא מגולמת על ידי רייצ'ל וייס, והעלילה מתארת את המלכה שולחת קונקיסטאדור למסע חיפוש של עץ החיים באזור השייך לבני המאיה.
דמותה היא הדמות הראשית בסדרה איזבל (Isabel) בהפקת הטלוויזיה הספרדית (TVE), הסדרה שודרה למשך שלוש עונות, במהלך השנים 2012–2014. הסדרה מתמקדת בחייה של איזבל מן המאבק על הכתר למן המאבק בממלכת גרנדה ועד למסעותיו של קולומבוס לעולם החדש.
מערכת האוטובוסים המהירה של טהראן

מערכת האוטובוסים המהירה של טהראן (בפרסית: سامانه اتوبوس تندرو تهران) היא מערכת הסעת המונים באוטובוסים (BRT) בעיר טהראן, בירת איראן.
המערכת נחנכה בשנת 2008. בשנת 2011 היא כללה תשעה קווים (1-‏5, 7-‏10) באורך כולל של 100 קילומטרים. נסעו בה מדי יום כ-1.8 מיליון נוסעים.
קווי המערכת פרוסים במרכזה ובמזרחה של טהראן בתבנית של רשת. במערכת פועלים אוטובוסים ארוכים מפרקיים, המשתמשים בנתיבי תחבורה ייעודיים.
במערכת קיימות עשרות תחנות נוסעים, שכעשר מהן משמשות כתחנות צומת המיועדות למעבר בין הקווים השונים.
אביגדור מלר

אביגדור (ויקטור) מֶלֶר, היה צייר וקריקטוריסט עברי.
מלר נולד בשנת 1913 בעיר למברג שבגליציה. עלה לארץ ישראל בשנת 1933 והצטרף כחבר לקבוצת שילר. לאחר נישואיו עבר לקיבוץ יגור.
בשנת 1941 עזבו מלר ומשפחתו את הקיבוץ ועברו להתגורר ברחובות. מלר החל לעבוד כמודד קרקעות בחברת סולל בונה, אך לאחר שהתברר כי הוא ניחן בכשרון ציור, הוא התבקש על ידי הנהלת סולל בונה לעבור לעבודה בפרויקט אישי מיוחד, בו יתעד בעזרת רישומים את פעילות החברה, ובפרט את חיי הפועלים העבריים שעבדו במחנות העבודה של הפרויקטים השונים של הצבא הבריטי בארץ.
עבודותיו של מלר התפרסמו בעיתון "הד המחנה" שיצא לאור על ידי "ועד פועלי הבניין במחנות העבודה של המנדט הבריטי בארץ ישראל ובמדינות נוספות במזרח התיכון", וכן הוצגו בחדרי האוכל של מחנות העבודה.
חלק מהרישומים והקריקטורות שצייר מלר הוצגו בחודש מרץ 1941 בתערוכה בתל אביב, וכן יצאו לאור בשנת 1942 בספר "אלה תולדות עבודה אחת", בהוצאת סולל בונה.
לאחר שהסתיימה מלחמת העולם השנייה הרבה מלר לצייר את אימי השואה.
ב-1 בספטמבר 1946 נמצאה גופתו המרוסקת של מלר על פסי הרכבת בסמוך לגבעת הקיבוצים. נסיבות מותו לא התבררו מעולם.
הותיר אחריו רעיה, שרה (לבית שיץ), בן בשם נדב, ובת בשם אתי שהייתה תינוקת באותה העת.
לאחר קום המדינה העבירה אלמנתו את מרבית ציוריו לארכיון תנועת העבודה. יצירות נוספות פרי עטו מתקופת "סולל בונה" שמורות בארכיון ההיסטורי של חברת שיכון ובינוי, ויצירות הקשורות לשואה שמורות בארכיון של יד ושם.
תיאור לגראנז'י ואוילרי של שדה זרימה

בתורת הזרימה הקלאסית, התיאור הלגראנז'י של שדה זרימה הוא צורת הסתכלות על תנועת זורם בה הצופה מביט על חלקיק בודד, או קבוצת חלקיקים בודדים של הזורם בתנועתם כתלות במיקום ובזמן.

בהינתן מיקום של חלקיק בודד או מספר חלקיקים כתלות בזמן, יתקבל קו מסלול לפי התיאור הלגראנז'י.
ניתן לדמות את התיאור הלגראנג'י לצופה שיושב על סירה ושט במורד נהר. 
התיאור האוילרי של שדה זרימה הוא צורת הסתכלות על תנועת הזורם כך שמסתכלים על נקודה במרחב ומתמקדים בחלקיקי הזורם שעוברים בנקודה כתלות בזמן.
ניתן לדמות את התיאור האוילרי לצופה שעומד על סכר של נהר ומסתכל על הזורם שעובר מתחתיו. 
התיאור הלגראנז'י והאוילרי של שדה זרימה לעיתים מוגדרים גם כנק' ייחוס לגראנז'ית ואוילרית. התיאור של שדה הזרימה, הן הלגראנז'י והן האוילרי, יכולים להיות מיוחסים עבור כל נקודת ייחוס שנבחר, ובכל מערכת קואורדינאטות שנבחר (קרטזית, גלילית, או פולרית). 

הגדרה

בתיאור אוילרי של שדה, השדה מיוצג על ידי פונקציה של המיקום x ושל הזמן t.
לדוגמה, מהירות הזרימה מיוצגת על ידי הפונקציה:
לעומת זאת, בתיאור הלגראנז'י של שדה, תכונה של חלקיק בודד מיוצגת כתלות בזמן.
החלקיק מיוצג על ידי שדה וקטורי x0 שאינו תלוי בזמן. (לרוב, x₀ יבטא את מיקום מרכז המסה של החלקיק בזמן t0 כלשהו, כאשר הוא נבחר באופן מסוים על מנת לחשב את השינויים האפשריים כתלות בזמן. לכן מרכז המסה הוא פרמטר טוב לייצוג מהירות הזרימה u של החלקיק).
בתיאור הלגראנז'י, הזרימה מיוצגת על ידי הפונקציה:
אשר נותנת את מיקום החלקיק המסומן ב x₀ בזמן t.
הקשר בין התיאור הלגראנז'י והתיאור האיולרי של שדה נתון ע"י:
מכיוון ששני האגפים של השוויון מתארים את מהירות החלקיק x₀ בזמן t.
במע' הצירים שנבחרה, x₀ ו- x מתארים את הקואורדינאטות הלגראנז'יות, והקואורדינאטות האוילריות של הזורם.
קבר ספדרג'ונג

היסטוריה

הקבר נבנה בשנת 1754 כמקום קברו של ספדרג'ונג, ראש ממשלתו של מוחמד שאה (ששלט באימפריה המוגולית בין השנים 1719–1748).
הקבר בנוי בסגנון מוגולי, ונחשב לאחרון המבנים המונומנטלים אשר נבנו בסגנון זה. סביב המאוזלאום נבנה גן בסגנון מוגולי (בהשפעת הגנים הפרסיים) ששטחו 300 מ"ר.
על שמו של המאוזלאום נקראת שדה התעופה ספדרג'ונג הסמוך.

תיאור המבנה

למבנה הקבר כיפה גדולה. מהמבנה המרכזי יוצאות ארבע תעלות מים המובילות לארבעה מבנים - למבנה השער ולארבעה ביתנים. סביב המתחם חומה, ומגדלים מתומנים בארבע קומות המתחם.
עשינו עסק

המשחק

כל פרק הורכב ממספר "הצעות עסקיות" בין מנחה התוכנית לבין משתתפים שונים מהקהל. המשתתפים בקהל נבחרו באופן אקראי על ידי המנחה לאורך התוכנית.
הפורמט של התוכנית שודר בווריאציות שונות. בפורמט הפשוט ביותר, ניתן למתחרה בהתחלה פרס יקר ערך, והמנחה הציע לו להחליף את הפרס בפרס אחר - המילכוד הוא שהפרס המוצע כתחליף הוסתר. לעיתים הפרס הוסתר מאחורי אחד מתוך שלושה וילונות על הבמה, לעיתים באחת משלוש קופסות אשר הוצבו על הבמה, ולעיתים בתוך קופסות קטנות אשר הובאו לקהל. לעיתים הפרס אותו קיבל המשתתף בהתחלה היה גם מוסתר. הפורמט השתנה רבות לאורך התוכנית.
הפרסים אשר הוצעו בתוכנית היו פרסים יקרי ערך כגון מוצרי אלקטרוניקה, רהיטים, ואף מכוניות. מאחורי הווילונות הנוספים בהם לא היו פרסים נהגו להציב דחלילים.
בנוסף, בסיום התוכנית, בעוד הכתוביות רצו על המרקע, נהג המנחה לנהל "עסקאות" מהירות עם משתתפים אקראיים מהקהל. העסקאות כללו בדרך כלל הצעות של מתן כסף למשתתפים אקראיים מהקהל תמורת פריטים מסוימים בבעלותם.

עשינו עסק בישראל

בישראל שודרה התוכנית במסגרת שידורי הזכיינית קשת בערוץ 2 בשנים 1994–1996. את התוכנית הנחה בתחילה אברי גלעד, ולאחר שפרש מהנחיית התוכנית בסיום העונה השנייה, החליף את מקומו צביקה הדר למשך העונה השלישית.
דיק ריצ'רדס

ריצ'רד וולטר ריצ'רדס (באנגלית: Richard Walter Richards), שנודע על פי רוב כדיק ריצ'רדס, נולד בבנדיגו, מדינת ויקטוריה ב-1893. הוא היה אוסטרלי, מורה למדעים, שהצטרף למשלחת דיסקברי של סר ארנסט שקלטון בדצמבר 1914, כפיזיקאי עם קבוצת ים רוס בפיקודו של קפטן אניאס מקינטוש. ריצ'רדס היה רק בן 21 וזה עתה סיים את לימודיו באוניברסיטת מלבורן, כשיצא להפלגה על סיפון ה"אורורה". הוא האריך ימים מכל חבריו למשלחת, והיה לשריד האחרון של מה שנקרא העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה, כאשר הלך לעולמו בגיל 91, בשנת 1985.

עם קבוצת ים רוס

בקבוצה חסרת המזל של ים רוס, למד ריצ'רדס טכניקות גרירת מזחלות ומסע קוטבי מארנסט ג'ויס, שריצ'רדס העריץ. ריצ'רדס היה הראשון שהבחין בהיעלמותה של "אורורה" בשעת סערה ב-6 במאי 1915, ובצירוף מקרים היה גם הראשון לראות אותה בשובה, כעבור 20 חודשים. במהלך התקופה שבין שני האירועים, כאשר הקבוצה נשארה תקועה על החוף, השתתף ריצ'רדס בצעדה המפרכת אל קרחון בירדמור, לשם הנחת מצבורי אספקה לקבוצה הטראנס-אנטארקטית הצפויה של שקלטון, שלא הגיעה בסופו של דבר. הוא היה אחד העדים למותו של ארנולד ספנסר-סמית' ובהמשך להיעלמותם של ויקטור הייוורד ומקינטוש בניסיונם לחצות את הים הקפוא מהאט פוינט ולהגיע אל כף אוונס. ריצ'רדס, שנשאר עם חברי הקבוצה הנותרים בהאט פוינט, היה מרותק במשך שבועות לדרגשו מחמת תשישות ודיכאון.

קריירה לאחר המשלחת

לאחר החילוץ בינואר 1917 ושובו לאוסטרליה, לימד ריצ'רדס בבית ספר לכרייה ותעשייה בבלאראט. אחרי ששירת כיועץ לממשלה בתחום המכשור האופטי במהלך מלחמת העולם השנייה, חזר ב-1948 לבלאראט, כנשיא הקולג'. הוא פרש מתפקידו בשנת 1958.
בשנים הבאות ייעץ לעיתים קרובות להיסטוריונים וכותבי רשומות של חקר הקטבים. דעתו הייתה, שאף כי המסע לציוד המצבורים התגלה לבסוף כמיותר, הוא לא היה לשווא, בהיותו דוגמה להישגים שרוח האדם מסוגלת להגיע אליהם בתנאים קשים מנשוא.

אותות כבוד והנצחה

ריצ'רד ריצ'רדס עוטר במדליית אלברט בשנת 1923 על המאמצים שעשה על הקרח להציל את חייהם של ארנולד ספנסר-סמית' ואניאס מקינטוש. פרס זה הוסב בשנת 1971 לצלב ג'ורג', חילוף שהוצע לכל מחזיקי מדליית אלברט שהיו אז בחיים.
דווח, כי ריצ'רדס הצטרף למשלחת הטראנס-אנטארקטית בלי לדון בגובה שכרו, וכי בשובו קיבל סכום של 70 ליש"ט.
אהרן שוויכה

הרב אהרון שוויכה (תק"צ, 1830 - ט"ו בתמוז תרמ"א, 1881) היה רבה הראשי וחכם באשי של חלב שבסוריה.

ביוגרפיה

נולד בארם צובא לרב אברהם שוויכה. בי"ד בניסן תר"ט נישא לצלחה, בת הרב יעקב סתהון.
נמנה עם רבניה הגדולים של חלב ונתמנה לרבה הראשי. העמיד תלמידים רבים, חיבר ספר שאלות ותשובות בשם שו"ת הלכה למעשה (כת"י), וכמה מפסקיו הוזכרו אצל מחברים אחרים. מלבד גדלותו בתורה היה משורר גדול וחיבר מספר פיוטים.
בתקופת כהונתו (שנת 1869) הגיעה לחלב רשת אליאנס של חברת כי"ח. הרב שוויכה הביע תמיכה גלויה ברשת ובפעלותיה לצד חבריו החכמים הרב שלמה צפדיה, הרב עזרא טוויל, הרב משה כהן וחכמים נוספים מקרב השכבה הרבנית. הרב שוויכה שכנע את הציבור כי לימודי החול אינם מנוגדים לדת היהודית ואף העביר בהפגנתיות את בנו מתלמוד התורה לבית הספר של כי"ח.
נפטר בשנת תרמ"א. לאחר פטירתו פורסמו חלק מחידושיו בקובץ "המאסף" גיליון מ"ה שיצא לאור בירושלים שנת תרנ"ז.

משפחתו

בניו היו הרב יעקב, הרב אליהו (חתנו של רבי עזרא בנו של הרב הראשי רבי משה סוויד וחתנו של רבי חיים מרדכי לבטון רבה הראשי הקודם של ארם צובא) והרב מנחם שוויכה, שהיה מרבני ארם צובא ומרבני קהיר שבמצרים. בנו של הרב מנחם הוא הרב אהרן שויקה מרבני קהיר ותל אביב.
ניניו של רבי מנחם הם הרב חיים סבתו, הרב שבתי סבתו והזמרים יעקב שוואקי ויוסף חיים שוואקי.
סוכי משיי

תיאור

רוב גופם של זכרים בוגרים הוא בצבע כחול, אף על פי שבאור צבע הגוף של הסוכי נראה כסגול בוהק או כשחור. פלג גופו התחתון של הזכר וזנבו כהים יותר משאר גופו. המקור בצבע לבן עד צהוב-ירוק, והעיניים בצבע סגול בהיר. הרגליים בהירות, ובדרך כלל הן בצבע ורוד בהיר.
פלג הגוף העליון של הנקבה ירוק-חום כולו, בעוד פלג גופה התחתון בהיר יותר, עם דוגמה מפוספסת בצבע שחור. כנפיה וזנבה של הנקבה הן בצבע חום כהה. מקורה שחור, ועיניה בצבע כחול. זכרים צעירים דומים במראם לנקבות בוגרות.

תזונה

כמו כל מיני הסוכיים, הסוכי המשיי ניזון בעיקר מפירות, למרות שסוכיים ניזונים לעיתים גם מעלים, חרקים, פרחים, צוף וזרעים. לעומתם, סוכיים צעירים ניזונים בעיקר מחיפושיות, חגבים וציקדות עד שהם לומדים לעוף. הסוכיים אינם בררניים בהעדפות המזון שלהם, והם ניזונים גם מצמחים שהובאו לאוסטרליה מאירופה בידי האדם. כך הם מסייעים להפצתם של צמחים כמו עשבים שוטים, דפנת קומפור וזית אירופי, כמו גם מינים שונים ממשפחת הזיתיים. הסוכיים נרדפים לעיתים על ידי חקלאים, מכיוון שהם פושטים על הגידולים החקלאיים שלהם. הסוכיים נוהגים באגרסיביות בעת אכילה, ומגרשים עופות אחרים מהעצים שהם הגיעו אליהם.
בעונת הרבייה, חרקים לוקחים חלק משמעותי יותר מבדרך כלל בתזונתו של הסוכי.

רבייה

עונת הרבייה של הסוכיים נמשכת מאוגוסט עד ספטמבר, ובמהלך ינואר. הסוכיים ידועים ב"סוכות" שלהם - מבנים שנבנים מזרדים שונים על מנת להרשים את הנקבות. הסוכה נבנית בצורה של קשת הפוכה או פרבולה, והקירות הפנימיים של הסוכה "נצבעים" בצבע שחור שמקורו בפחם טחון, פירות מעורבים ברוק או בקליפות עץ מתפוררות. מסביב ל"סוכתו" הזכר שם כל דבר כחול שהוא הצליח למצוא - נוצות, פרחים, אוכמניות, נשלי נחשים וקונכיות, כמו גם חפצים מעשה ידי אדם כמו פקקי בקבוקים, עטים כדוריים, אטבי כביסה ועוד. את החפצים הכחולים הזכר מפזר מחוץ לסוכה, ולאחר שגמר לבנותה הזכר מחכה לה. כשהנקבה מגיעה ועוברת דרך ה"שדרה" שבאמצע הסוכה, הזכר מרים חפץ כחול במקורו, ורוקד מסביב לנקבה כשראשו מכופף. במהלך הריקוד הזכר קופא מספר פעמים. אם הזכר הצליח למשוך את הנקבה, ההזדווגות תתבצע מחוץ לסוכה.
לאחר מכן, הנקבה בונה קן ובו היא מטילה 1–3 ביצים חומות עם כתמים כהים. הדגירה נמשכת כ-21 ימים, וכשלושה שבועות נוספים לאחר הבקיעה הגוזלים עוזבים את הקן. הזכר אינו לוקח חלק בגידול הגוזלים, ולאחר ההצלחה הראשונה הוא ממשיך להופיע מול נקבות נוספות.
אוניברסיטת הלסינקי

היסטוריה

אוניברסיטת הלסינקי נבנתה בשנת 1640 באובו (Åbo כיום טורקו) על ידי כריסטינה מלכת שוודיה על פי הצעתו של הרוזן פר בראהה. אובו שימשה אז כעיר הבירה המנהלית של פינלנד, שהייתה חלק מממלכת שוודיה. בשנותיה הראשונות נקראה האוניברסיטה "אקדמיית אובו" ורק בשנת 1827 (בעקבות שריפת ענק שכילתה את מרבית בתיה של אובו, וכן את האקדמיה על ספרייתה רבת הערך) היא הועברה לעיר הבירה של פינלנד, הלסינקי. לאחר המעבר שונה שמה ל-"האוניברסיטה הקיסרית ע"ש אלכסנדר" ולאחר מכן לאוניברסיטת הלסינקי. היא הייתה האוניברסיטה השלישית באימפריה השוודית.
הבניין הראשי של האוניברסיטה תוכנן על ידי האדריכל קורט לודוויג אנגל ונבנה בשנים 1832-1828. היא הייתה ממוקמת בסמוך לכיכר הסנאט שבמרכז העתיק של הלסינקי. פרדריק פאסיוס, מלחין ומנצח גרמני שימש כמנהל המוזיקלי באוניברסיטה בשנים 1869-1834 ובתקופה זו הקים בה מקהלת סטודנטים ותזמורת סימפונית. ארטורי אילמארי וירטאנן היה מרצה לכימיה באוניברסיטה משנת 1924, ומשנת 1930, עת הוקם מכון הביוכימיה באוניברסיטה, עבד בו עד למותו ב-1973.

האוניברסיטה כיום

האוניברסיטה היא דו-לשונית (פינית ושוודית). על הסגל נמנים כ-7,600 עובדים ובכל שנה מסיימים כ-4,200 סטודנטים את לימודיהם בהצלחה. הלימודים הם חינם, למעט דמי החבר השנתיים לאגודת הסטודנטים (בגובה של כ-80 יורו). רק כ-10 אחוזים מן המועמדים הזרים זוכים להתקבל ללימודים. התנאי לקבלה הוא עמידה במבחני קבלה. האוניברסיטה משתתפת בתוכנית ארסמוס לחילופי סטודנטים.
בוני סומרוויל

ראשית חייה

סומרוויל נולד וגדלה ברובע ברוקלין של העיר ניו יורק. היא התחילה לשחק ולשיר בגיל צעיר. סומרוויל למדה בבוסטון קולג', והתמחתה במשחק במחזות זמר. בסיום הלימודים שלה חזרה לגור בביתה, על מנת לנסות להתפרנס ממשחק.

קריירה

כשעבדה בתור מלצרית תפסה את עינם של מספר סוכני דוגמניות. בגיל 22 היא עברה לגור בלוס אנג'לס, והקימה שם להקה. היא שרה קולות רקע באלבום הבכורה של ג'ושוע ראדין, "We Were Here". שירה "Winding Road" נכלל בפסקול זוכה הגראמי לסרט "גארדן סטייט", בבימויו של זאק בראף.
תפקידה הראשון בתור שחקנית היה ניצבת בסרט "סיטי הול" (1996). התפקיד מרכזי הראשון שלה בטלוויזיה היה התפקיד הראשי במיני סדרה של CBS בשם "Shake, Rattle and Roll: An American Love Story" (1999), שבו היא גם שרה. בשנת 2000 כיכבה סומרוויל בסדרה "גרוס פוינט", ומאוחר יותר שיחקה את רייצ'ל הופמן, עמיתה של סנדי כהן, בעונה אחת הראשונה של The O.C..
סומרוויל הופיעה גם בתפקיד חברתו של רוס גלר, מונה, בשבעה פרקים בעונה השמינית של "חברים". במהלך העונה האחרונה (2004–2005) של "NYPD Blue", היה לה תפקיד משנה בתור הבלש לורה מרפי. היא הופיעה בחמישה עשר פרקים.
בשנת 2005 הופיעה סומרוויל בתפקיד ראשי בסיטקום קצר-הימים "סודות מחיי המטבח" לצד בראדלי קופר. ב-2008 היא כיכבה בסדרת הדרמה הקומית של רשת ABC "קשמיר מאפיה", לצד לוסי ליו, מירנדה אוטו ופרנסס אוקונור. הופיעה גם כאורחת בסדרה "גארי לא נשוי".
לסומרוויל היו תפקידים קטנים בסרטים "ספיידרמן 2", "שיגעון בנהר", "הרי את מכושפת לי", "Shades of Ray", "האמת המכוערת" ו"לידה כואבת". היה לה תפקיד ראשי בסרט הקומדיה העצמאי מ-2010 "הבת שלנו הכי", לצדם של ניל פטריק האריס ואיימי סידריס. היא שיחקה את סאם, שעוברת לניו יורק עם בן זוגה, ג'ף (האריס), בניסיון להכניס את בתם בת החמש לגן ילדים פרטי יוקרתי. ביוני 2010, הופיעה סומרוויל בפרק של "רופא להשכיר".
ב-2011, כיכבה סומרוויל בסרט חג המולד של ערוץ הולמרק "A Holiday Engagement", שבו היא שרה את השיר "Angels We Have Heard on High".
ב-2013 שיחקה את הבלשית מקנזי בסדרה "Golden Boy", ששודרה במשך עונה אחת. ב-2018 שיחקה בסרטו של בראדלי קופר "כוכב נולד".
סאמרוויל היא זמרת בלהקת Band from TV, לצד גרג גרונברג, בוב גיני, ג'יימס דנטון, יו לורי, ג'סי ספנסר, בארי סרנה, בראד סאווג', ריץ' ויינר וכריס קלי.
נועם דדון

ביוגרפיה

נועם דדון נולד בישראל, ומתגורר בירוחם.

קריירה

דדון התפרסם ב-2015, בעונה השלישית של "בית ספר למוסיקה". שם עבר את האודישנים והיה התלמיד של הזמרת שרית חדד. הוא הגיע לשלב הגמר של התוכנית וסיים במקום השני.
באפריל 2016 פרסם את שירו הראשון "לחלום אותך". חודשיים אחר כך יצא לרדיו הדואט שביצע עם איציק שמלי לשירו השני "רגע מושלם".
ב-11 בפברואר 2018 פרסם את שירו "הלילה תלבשי לבן".
ב-6 בספטמבר 2018 השתתף דדון בקדם-אירוויזיון הילדים 2018 שנערך בתיאטרון ראסל בעיר רמת גן ושודר בטלוויזיה ב-2 באוקטובר 2018. בקדם, ביצע דדון את השיר "מחכה" של הזמרת ריטה. דדון זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2018.
ב-8 באוקטובר 2018 פורסם השיר שדדון יבצע באירוויזיון הילדים 2018 "ילדים כאלה" שכתב והלחין עדן חסון שבמקור גם ביצע אותו. ובסוף הוא זכה במקום ה-14 באירוויזיון הילדים 2018.
ב-19 בפברואר 2019 פרסם את שירו "ימים טובים".
אחמד שאה דוראני

תקציר חייו

אחמד שאה דוראני בתחילת חייו היה ראש שבט שנאלץ לגלות מארצו. במהלך מסעו הגיע אל השליט הפרסי נאדר שאה ששלט באותה העת גם באפגניסטן, וזה מינהו למפקד צבאו בהודו. בשנת 1747 נרצח נאדר שאה, ודוראני שב בעקבות כך לארצו - אפגניסטן. הוא החל במסע כיבוש שבסופו הקים מדינה שגבלה בטיבט, הודו ופרס. בעקבות מלחמות בהן היה מעורב לקראת סוף ימיו איבד דוראני חלק מהשטחים שכבש, עד כי לאחר מותו ירש בנו תימור שאה דוראני את אפגניסטן ששטחה היה קרוב למדינת אפגניסטן של היום.
קברו של דוראני ממוקם במאוזוליאום בקנדהאר, סמוך למקדש הגלימה במרכז העיר.
גני מודיעין

הקמה ואיחוד

היישוב נועד לציבור החרדי על פי החלטת ממשלה. אבן הפינה הונחה בינואר 1984 והיישוב הוקם במרץ 1985. השכונה נבנתה על קרקעות פרטיות על ידי "החברה לפיתוח שכונות מגורים ביו"ש", ועליהם נבנו מבנים בשיטת "בנה ביתך".
בשנת 1996 צורף היישוב כשכונה לעיר מודיעין עילית השכנה למרות התנגדות התושבים. ב-1 בינואר 2016 נגרעה השכונה ממודיעין עילית והוכרזה שוב כיישוב עצמאי במועצה אזורית בנימין על מנת לשפר את הטיפול והפיתוח של היישוב.

היישוב כיום

היישוב מונה כיום כ-800 משפחות של אוכלוסייה חרדית ודתית לאומית, ובקרבם עולים מרוסיה, דרום אמריקה, אתיופיה, צרפת, הודו ועוד.
ביישוב ישנם 12 בתי כנסת אשר חלקם ממוקמים בבתים פרטיים, וביניהם בתי כנסת לציבור התימני, ספרדי ואשכנזי. בנוסף ישנם שלושה כוללים ללימוד תורה ומקווה טהרה לנשים וגברים.
ספר הג'ונגל 2

עלילה

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. הסיבה לכך: הגהה וניסוח..
מוגלי נמשך אל שאנטי, אחת הילדות בכפר, נשאר בכפרם של בני האדם, וגדל עם שאנטי, ראנג'ן והוריהם. מוגלי ממחיז למשפחתו החדשה את קורותיו בג'ונגל.לאחר ההצגה (שנהרסה בטעות בידי ראנג'ן, בנו של מנהיג הכפר) מדברים מוגלי וראנג'ן על תוכניתם ליום המחרת מבלי לחשוף את מטרתם. למחרת מתעוררים שניהם ומתגנבים אחרי שאנטי. הם מפחידים אותה והיא מתעצבנת מאוד, לאחר מכן יוצא מוגלי בשירה וריקוד מן הכפר וילדי הכפר בעקבותיו. שאנטי מסגירה אותו והוא נענש על ידי מנהיג הכפר שהוא אביו המאמץ.
באלו מתקשה להסתגל לחיים בלי מוגלי ומחליט להחזירו לג'ונגל, בגירה והפילים מנסים לעצור בעדו אך באלו מצליח להסתנן לכפר, בלילה מתברר שגם שירחן נמצא בכפר והוא מחפש את מוגלי, באלו שנכנס לכפר מוצא את מוגלי לפני שירחן ומתחיל לשחק עמו. כאשר שאנטי רואה את באלו וצועקת לכולם שיש חיית טרף בכפר אך בני הכפר רואים את שירחן ולא את באלו ותוקפים אותו, שאנטי וראנג'ן רצים אחר מוגלי ובאלו שברחו ליער.
ביער נהנים מוגלי ובאלו מהחיים הטובים וקא הנחש ממשיך בנסיונותיו לאכול את מוגלי, כשקא נסוג הוא פוגש בשאנטי ורוצה לאכול אותה אך ראנג'ן מגיע בזמן ובועט בקא רחוק משם, קא פוגש את שירחן ומשקר לו בכך שאומר שמוגלי נמצא בביצה.
בגירה שומע מהפילים על כך שבני אדם נכנסו לג'ונגל והם מחפשים את מוגלי, הוא הולך לבאלו ומספר לו על כך, ואז הולך. מוגלי ובאלו מחליטים להתחבא כדי שבני האדם לא ימצאו את מוגלי, הם מתחבאים במועדן ריקודים סודי (הארמון לשעבר של המלך לואי) ולפי דבריו של באלו רק אלה ששווים משהו ויכולים לשמור סוד יודעים על אותו מקום.
באלו מתחיל לספר לכולם עד כמה הכפר נוראי ומוגלי מתחיל להתמלא געגועים. הוא פוגש בשאנטי אבל באלו מפחיד אותה והיא בורחת עם ראנג'ן, מוגלי מתעצבן על באלו שהפחיד אותה והוא רץ אחריה ונפגש עם שירחן הטיגריס. מתחיל מרדף שבו שירחן רודף אחרי מוגלי. כששאנטי רואה את שירחן ומוגלי היא רצה להציל את מוגלי ומשאירה את ראנג'ן לבד, ראנג'ן פוגש את באלו ושניהם מצטרפים למרדף גם, בדרך הם פוגשים גם את בגירה שמצטרף למרדף.
מוגלי ברח אל מקדש עתיק מלא בגונגים, והוא מתחבא מאחורי גונג אחד, וכך עושים גם באלו ושאנטי. בגירה וראנג'ן נשארו מאחור. אחרי בלבול שעשו באלו, מוגלי ושאנטי לשירחן, הגונג של שאנטי נופל והיא נחשפת, מוגלי יוצא להצילה וכך נחשף גם הוא, שירחן רודף אחרי מוגלי ושאנטי שבורחים מהמקדש בזמן שבאלו מנסה לעכב את שירחן. לבסוף נלכד שירחן על סלע מוקף בלבה והאחרים מצליחים לברוח.
מוגלי מחליט להיפרד מהג'ונגל והוא חוזר יחד עם שאנטי, ראנג'ן לכפר. בלו ומוגלי סכמו שיפגשו מדי פעם ליד הנהר.
קרול מילר

ביוגרפיה

מילר נולדה בקולומבוס שבאוהיו, בתו של חבר הקונגרס של ארצות הברית לשעבר סמואל ליפר דיוויין. למילר תואר ראשון בהיסטוריה ובמדע המדינה ממכללת קולומבוס, קולג' לנשים בלבד השוכן בקולומביה שבקרוליינה הדרומית. ב-2 בנובמבר 2004 הייתה לראשונה מועמדת בבחירות מטעם המפלגה הרפובליקנית לבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית, אך הפסידה בבחירות הכלליות. ב-7 בנובמבר 2006 נבחרה לראשונה לבית הנבחרים של המדינה, והושבעה לתפקידה בינואר 2007. מילר המשיכה להיבחר לבית הנבחרים של וירג'יניה המערבית אחת לשנתיים עד ל-2018.
ב-8 במאי 2017 הודיע אוון ג'נקינס, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של וירג'יניה המערבית על כוונתו להתמודד נציגהּ המכהן של וירג'יניה המערבית בסנאט של ארצות הברית, ג'ו מנצ'ין. בעקבות הודיעה מילר באוגוסט אותה השנה על כוונתה להתמודד על מושבו של ג'נקינס. ב-8 במאי 2018 גברה מילר על יריביה בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הרפובליקנית למועמדות המפלגה לבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס השלישי של וירג'יניה המערבית.
סקרי בחירות הצביעו על המירוץ כמובטח למפלגה הרפובליקנית או לחלופין צמוד ביותר. בבחירות הכלליות היא ניצבה בפני חבר הסנאט של וירג'יניה המערבית, מייג'ור בדימוס ריצ'רד אוג'דה, וניצחה כשסחפה 56.4% מקולות הבוחרים. עם היבחרה הפכה לאישה הראשונה המייצגת את וירג'יניה המערבית בבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס השלישי, והאישה היחידה בבחירות 2018 להיבחר למושב פתוח בבית הנבחרים. בבית הנבחרים חברה מילר בוועדת התחבורה והתשתית ובוועדת הפיקוח והרפורמה. בספטמבר 2019, בתגובה להכרזת סיעת המפלגה הדמוקרטית בבית הנבחרים על הליך הדחה נגד נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, אמרה מילר כי "ננסי פלוסי והדמוקרטים בבית הנבחרים הוכיחו כי לא יצערו במטרתם להטיל דופי בבחירות 2016 לנשיאות ולהוריד את הנשיא טראמפ מתפקידו בכל אמצעי הכרחי".
רסלמניה 33

רקע

רסלמניה נחשב לאירוע הדגל של ה-WWE, כשלא פעם תואר כ"סופרבול של הספורט הבידורי". ב-5 בנובמבר 2018, חבילות טיולים לאירוע החלו להימכר; כרטיסים הוצעו למכירה ב-18 בנובמבר 2016, כשמחירו לכרטיס בודד נע בין 38 דולר ל-2,130 דולר.
רסלמניה 33 נערכה ב-2 באפריל 2017, רסלמניה 33 היה הרסלמניה השלישית שנערכה באצטדיון קאמפינג וורלד אחרי רסלמניה 24 שנערכה ב-2008 ורסלמניה 26 שנערכה ב-2012.
איגוד הברמנים הבינלאומי

ייצוג האיגוד בישראל

בישראל מיוצג הארגון על ידי בית ספר לברמנים, "זמן אמיתי", שפועל בשיתוף עם הארגון וחבריו בארץ מונים מעל לכ-2,000 חברים רשומים. התחרויות שבית ספר זמן אמיתי עורך תואמות את תקנוני התחרויות של IBA והזוכים בהן עולים לייצג את מדינת ישראל בתחרויות העולמיות.
הרמן קרברס

חייו

קרברס נולד בהנגלו ולמד כינור אצל אוסקר בק. יחד עם תאו אולוף, גם הוא תלמיד של בק, היה כנר ראשון של תזמורת הקונצרטחבאו של אמסטרדם ותזמורת הרסידנס של האג. היה סולן עם תזמורות רבות ברחבי תבל. ב-1979 עבר תאונה שגרמה לו להגביל את פעילותו הסולנית.
על תלמידיו נמנו ורה בתס, אמי ורהיי, רודולף קומן ואנדרה ריו.
נפטר ב-2 במאי 2018.