google/wiki40b huggingface dataset:
הוראס סמית'-דוריאן

עד מלחמת העולם הראשונה

נולד באחוזה במערב הרטפורדשייר, אביו היה קולונל בצבא הבריטי. התחנך בבית הספר הארו ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט . בשנת 1878 הוצב כקצין תובלה בדרום אפריקה. ב-22 בינואר 1879, במסגרת המלחמה עם הזולו, השתתף בקרב איסאנדלוואנה, והיה אחד החיילים הבריטים הבודדים שהצליחו להימלט מהשמדה. 
ב-1882 הוצב במצריים, הועלה לדרגת קפטן ומונה לסגן מפקד משטרת אלכסנדריה ומפקד ההרגלים הרכובים של צבא מצריים. באותה עת יצר קשרים אישיים אמיצים עם הורשיו קיצ'נר, לימים שר המלחמה הבריטי. ב-1892 הוצב בבנגל שבהודו הבריטית וקודם לדרגת מייג'ור. ב-1898 הועבר שוב למצרים בדרגת לוטננט קולונל. במסגרת המלחמה המהדית לחם בקרב אומדורמאן ופיקד על הכוחות הבריטיים בתקרית פשודה.
ב-31 באוקטובר 1899, עם פרוץ מלחמת הבורים, הועבר לדרום אפריקה וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-19 בדרגת מייג'ור גנרל, בכך היה לגנרל הצעיר ביותר בצבא הבריטי באותה עת. לאחר מכן קידם אותו מפקד הכוחות הבריטיים, פרדריק רוברטס למפקד הדיוויזיה הדרום-אפריקאית. סמית'-דוריאן התבלט כקצין דעתן, שלא היסס לבטא דעות עצמאיות מול מפקדיו וזכה להוקרה כאחד הקצינים הבריטים הבודדים שהצטיינו במלחמה זו.
ב-1901 זימן אותו קיצ'נר, מפקד הכוחות הבריטים בהודו, לשמש כעוזרו וכמפקד הדיוויזיה ההודית ה-4 של בלוצ'יסטאן בדרגת לוטננט גנרל. ב-1904 קיבל את אות אביר מסדר האמבט. בדצמבר 1907 שב לאנגליה ומונה למפקד "פיקוד הבית" (Aldershot Command) של הצבא הבריטי, שעסק בעיקר בהדרכה והכשרה. במסגרת זו טרח לשפר את התנאים הפיזיים של החיילים במתקני האימונים וביקש לטעת בכל חייל מוטיבציה ויוזמה עצמאית. הוא יצא נגד הנוהג לתת קדימות לפרשים כחיל העילית והנהיג אימוני רגלים גם לפרשים, מתוך תחזית שבשדה הקרב העתידי לא יתפקדו רוב הפרשים בתפקידם המסורתי. עמדה זו קנתה לו יריבים מקרב קצונת-הפרשים הוותיקה ובראשם ג'ון פרנץ' ודאגלס הייג. כן הנהיג הצטיידות גדודית במקלע ויקרס. ב-1912 היה למפקד פיקוד הדרום, הוא קודם לדרגת גנרל מלא והועלה לדרגת אביר-צלב-גדול במסדר האמבט שנה לאחר מכן.

המשך המלחמה ואחריה

ב-22 בנובמבר 1915 נשלח סמית'-דוריאן למערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם הראשונה, אך בשל מצב בריאותי לקוי, מסר את הפיקוד על הכוחות ליאן סמאטס. בינואר 1917 התמנה למפקד מצודת לונדון.
בין ה-9 ביולי 1918 ל-26 במאי 1923 כיהן כמושל גיברלטר. לאחר פרישתו חי בפורטוגל ובריטניה ופעל בעיקר בהנצחת הרוגי המלחמה ויצירת וקידום ארגונים לדאגה לרווחת הנפגעים ומשפחותיהם. עם מותו של פרנץ' ב-1925, ועל אף שלעולם לא סלח לו על ספרו 1914, הגיע סמית'-דוריאן במיוחד להלוויתו והיה בין נושאי ארונו.
בשנת 1926 גילם את עצמו בסרט הקולנוע "קרב מונס".
ב-12 באוגוסט 1930 נפטר סמית'-דוריאן בעיר צ'יפנהם שבבריטניה בגיל 72.

משפחתו

ב-1902, בעת חופשה, נישא בלונדון לאוליב קרופטון שניידר (Olive Crofton Schneider; ‏1881-1951). לזוג היו שלושה בנים: גרנפל הוראס ג'רלד (Grenfell Horace Gerald), נולד ב-1904, שירת בצבא כבריגדיר גנרל ונהרג באיטליה ב-13 בספטמבר 1944; פיטר לוקווד (Peter Lockwood), נולד ב-1907 ונהרג בפיצוץ מלון המלך דוד בירושלים ב-22 ביולי 1946‏ ודייוויד (1911-2001), שטיפח את מורשת אביו.
הליידי סמית'-דוריאן הקימה בזמן מלחמת העולם הראשונה ארגון שמטתו הייתה לאתר ולהחזיר לפצועי-מלחמה שאושפזו בבתי חולים את חפציהם האישיים (Lady Smith-Dorrien's Hospital Bag Fund). על פעולה זו עוטרה בתואר דיים מפקדת של מסדר האימפריה הבריטית.
Use Your Illusion II

רקע

צמד אלבומי Use Your Illusion הציגו נקודת מפנה בצליליה של להקת Guns N' Roses (להרחבה, ראה ערך: Use Your Illusion I). יתר על כן, האלבום Use Your Illusion II נחשב "פוליטי" יותר מאלבומיה הקודמים של הלהקה. הדבר בא לידי ביטוי בשירים: "Civil War" - שיר מחאה, עוסק באלימות ומלחמות, קאבר לשירו של בוב דילן, Knockin' on Heaven's Door - העוסק במשטר החוק וב- "Get in the Ring", העוסק בהטיות פוליטיות בתקשורת. שירים אלה ונוספים מרכיבים את נושא האלבום, העוסק פחות בשירים על סמים, כמו קודמיו.
Use Your Illusion I מכיל בעיקר שירים אשר נכתבו לפני כתיבת אלבום הבכורה Appetite for Destruction, בעוד ש-Use Your Illusion I מכיל בעיקר שירים אשר נכתבו בזמן כתיבת Appetite for Destruction ואחריו.
קאבר הלהקה ל- "Knockin' on Heaven's Door" קרוב לשנה לפני יציאת האלבום, בסרט "ימי הרעם" (בכיכובו של טום קרוז). "Civil War" גם הוא, לא הושמע לראשונה באלבום - אלא בהופעה ב-1990 (במופע הצדקה Farm Aid). השיר "Civil War" שוחרר כצידו השני לשיר "You Could Be Mine", בתקליט. השיר, בנוסף, נכלל באלבום צדקה ושמו Nobody's Child, לגיוס תרומות לילדים יתומים ברומניה.
השיר "You Could Be Mine" שוחרר ביוני 1991 והופיע בסרט שליחות קטלנית 2: יום הדין. אף-על פי שהשיר לא נכלל בפסקול של הסרט, צילמו חברי הלהקה קליפ ייחודי עם ארנולד שוורצנגר בתפקידו כמחסל, בו אקסל רוז מסומן כ"מטרה" שלו. לבסוף רוז ניצל, כאשר המערכת של המחסל מזהה אותו כ-"בזבוז של תחמושת". המקור לנושא השיר, במערכת היחסים הכושלת של איזי סטראדלין עם חברתו לשעבר.

עטיפה

עטיפות שני האלבומים, Use Your Illusion I ו-Use Your Illusion II, עוצבו על ידי האמן האמריקאי-אסטוני מארק קוסטאבי. שתי העטיפות מכילות דמות מסוימת מציורו של רפאל, אסכולת אתונה. השוני היחיד בין שתי העטיפות הוא בצבען - צהוב ואדום בראשון, סגול וכחול בשני. בתוך האלבום ברשימת התודות והקרדיטים, מוחבאת בין השורות ההודעה: "Fuck You St. Louis". הכוונה בהודעה להופעה אשר קיימה הלהקה ב-2 ביולי 1991, באמפיתיאטרון ליד העיר סנט לואיס. בהופעה, התנפל אקסל רוז על מעריץ אשר צילם את ההופעה - אף-על פי שהיה איסור לכך. לאחר שרוז לקח מהמעריץ את מצלמתו, הטיח את המיקרופון בבמה והודיע כי הלהקה הולכת הביתה. ביטול ההופעה גרם למהומות בקהל, בהן עשרות אנשים נפצעו.
אנטואן דה מיטרי

קריירה מוקדמת

אנטואן דה מיטרי נולד ב-20 בספטמבר 1857 בלמני-מיטרי. בשנת 1875 התגייס דה מיטרי לצבא הצרפתי ושירת בחיל הפרשים. בשנת 1898 מונה דה מיטרי למפקד גדוד ברגימנט הספהאים האלג'ירי ה-2, ובשנת 1910 מונה למפקד רגימנט הדרגונים ה-29.

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה מונה דה מיטרי למפקד חטיבת קירסירים, ובאוקטובר 1914 מונה למפקד קורפוס הפרשים ה-2. ב-17 בדצמבר 1916 מונה דה מיטרי למפקד הקורפוס ה-6, ופיקד עליו במהלך הקרב השני על האן. ב-6 ביולי 1918 מונה דה מיטרי למפקד הארמייה התשיעית שהוקמה מחדש, ופיקד עליה בקרב השני על המארן. ב-23 באוקטובר 1918 מונה דה מיטרי למפקד הארמייה השביעית, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.

לאחר המלחמה

ב-18 באוגוסט 1924 מת דה מיטרי בביתו שבפריז.
קונכייה (כלי נשיפה)

אחד משימושיה של הקונכייה הוא ככלי נשיפה מוזיקלי; לצורך כך משתמשים בקונכייה של חלזונות ים גדולים במיוחד. לעיתים מכונים כלי נגינה אלו "חצוצרות קונכייה".
ליצירת כלי הנגינה מנקבים חור בקצה הקונכייה, ולהפקת הצליל נושפים לתוך הקונכייה בדומה לתקיעה בשופר. לעיתים מוצמדת לקונכייה פייה.
מגוון רחב של קונכיות יכול לשמש כ"קונכיות נשיפה", אך כמה מהמינים הנפוצים ביותר לכך הם: "הקונכייה הקדושה" - Turbinella pyrum, "החצוצרה של טריטון" - Charonia tritonis ו"מלכת הקונכיות" - Lobatus gigas.

בהודו ובטיבט

"הקונכייה הקדושה", Tubinella pyrum, ידועה בהודו בשם "שאנקה", ויש לה חשיבות דתית בהינדואיזם ובבודהיזם. הנשיפה בשאנקה מתבצעת בשעת פולחן במקדשי ההינדו ובבתי המאמינים, בייחוד בעת טקס הפוג'ה ארטי, שבו מופץ אור כלפי פסלי האלים. מעבר לכך, נעשה שימוש בשאנקה ככלי קיבול למים, שעמו רוחצים את פסלי האלים, ושמשמש גם לטקסי טיהור. בטיבט ידועה קונכייה זו בשם "דנג-דקר".

באזור האוקיינוס השקט

ל"חצוצרה של טריטון", Charonia tritonis, מקום בתרבות של איי מלנזיה ופולינזיה ככלי נשיפה, וכך גם בקוריאה וביפן. ביפן נקרא כלי נשיפה זה "הורגאי", ובקוריאה הוא ידוע בשם "נגק". באיים מסוימים בפולינזיה הוא ידוע בשם "פוּ".
היסטורית, שימשה הקונכייה ככלי נשיפה ברחבי האוקיינוס השקט, בארצות כמו פיג'י. באתרי תיירות בפיג'י עדיין נושפים לעיתים בקונכייה במופעים לתיירים. לכלי הקונכייה היה גם שימוש טקסי בפיג'י: כאשר הצ'יף מת, היו מוליכים את גופתו במסלול מיוחד, שלאורכו נשמעה הנשיפה בקונכייה, עד אשר הובאה גופתו לסוף דרך זו.

בקאריביים

"מלכת הקונכיות", Lobatus gigas, שימשה בעבר, ולעיתים משמשת גם כיום, ככלי נשיפה באיי הודו המערבית ובאזורים אחרים באזור הקאריביים.

כיום

נגן הטרומבון האמריקאי סטיב טוריי, שמנגן ג'אז, מנגן גם על כלי הקונכייה, בין היתר בלהקתו "הקונכיות הקדושות" (Sanctified Shells).‏
בפסקול הסרט "הנוסע השמיני" (1979) שילב מעצב הפסקולים ג'רי גולדסמית' כאלמנט מרכזי נגינה בקונכייה הודית, בעלת השהיה מסוימת, לאפיון הסביבה החוצנית שבה נמצאה החללית הנטושה בסרט. הבמאי רידלי סקוט התפעל מהצליל המוזר והתחושה המיוחדת שבנגינת הקונכייה, וביקש לשלבה לאורך שאר הפסקול, כולל בנעימה הראשית.
באר הגולה (המהר"ל מפראג)

באר הגוֹלָה הוא ספר שכתב המהר"ל מפראג, שהודפס לראשונה בחייו בשנת שנ"ח, ובו הוא דוחה כמה מן הטענות על דברי חז"ל התמוהים בגמרא ובמדרשים. בין היתר עוסק הספר בנושאים הבאים: מדרשי אגדה, מצוות שתקנו חז"ל ומשמעותן, ידיעת הטבע על ידי החכמים, הבנת הפסוקים על ידי חז"ל ועוד. כבשאר ספריו, מבוארים מדרשי אגדה רבים לצורך ביסוס רעיונותיו. סגנונו המיוחד של המהר"ל ניכר בחיבור זה בכתיבתו המרובה בחרוזים.
בסוף הבאר השישי מובאת ביקורת חריפה בעיקר על השקפותיו של ר' עזריה מן האדומים על האגדה.
הספר באר הגולה הוא ספר נפרד מסדרת הספרים הגדולה שתכנן לכתוב, אך לעיתים יש בו הפניות אל ביאורים שנכתבו בהם.
שמחה זליג ריגר

תולדותיו

נולד בנובהרדוק לרב דב ריגר שהיה תלמיד חכם ובעל שיעור קומה תורנית, מנכבדי העיר וסוחריה. בשנת ה'תרל"ד (1874) עברה משפחתו להתגורר בבריסק. כנער שימש את רבי יהושע לייב דיסקין עד סיום כהונתו והושפע ממנו רבות בשיטות ההוראה. בשנת תרמ"ב נשא את בתו של הרב אברהם רודנסקי מוולוז'ין, לאחר נישואיו נכנס ללמוד בישיבת וולוז'ין, והיה לתלמידיהם של ראש הישיבה הנצי"ב מוולוז'ין ומשנהו רבי חיים מבריסק. לאחר שנפטר רבה של קהילת בריסק, הבית הלוי, ביקשה הקהילה למנות תחתיו את בנו רבי חיים והוא ניאות לבקשתם בתנאי שבמקביל ימונה רבי שמחה זליג למורה הוראה ולדיין ותופקד בידיו האחריות על פסיקת ההלכות והדיונים הממוניים בעיר (זאת כנראה משום שרבי חיים השתדל להימנע מפסיקת הלכה ומדיינות). גם אחר פטירת רבי חיים ומינויו של בנו רבי יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק תחתיו, המשיך רבי שמחה זליג לשאת במשרת מורה הוראה והדיין של בריסק.
רבי שמחה זליג התייחד מבין תלמידי ישיבת וולוז'ין בכך שלא עסק בסדר הלימוד הרגיל בישיבה, כלומר בבירור סוגיות שבתלמוד שעיקרן תאוריה ולא מעשה, אלא עסק בלימוד ההלכה הפסוקה. כבר בישיבה התפרסם כבקי ובר סמכא בעניינים ההלכתים מסובכים. יכולת הפסיקה שלו הייתה מדהימה, תוך דקות ספורות היה יכול להספיק לענות עשרות תשובות בעניינים מורכבים. פעם אמר עליו רבי חיים: במקצוע ההוראה רבי שמחה זליג הוא חד בדרא (יחיד בדורו)! ההערכה אליו גברה בעקבות מקרה בו הכריז ברבים כי טעה במקרה מסוים של פסיקת הלכה.
מלבד מצוינותו בשדה ההלכה, היה רבי שמחה זליג מיוחד גם ביראת שמים ובצדקות. תפילתו היומיומית הייתה סוערת ונרגשת וכולו היה כאש בוערת. גם בשעה שהיה מורה הוראה היה אחוז פחד וחרדה לבל יטעה, ואף את תלמידיו הדריך שינהגו כך. גם מידותיו הטובות וליבו הרחום והשופע לזולת היו מן המפורסמים, והיה מקריב את כל כולו לעשיית צדקה וחסד.
רבי שמחה זליג היה מתנגד חריף, ולא קיבל את גדלותם וסיפורי המופתים של האדמו"רים החסידיים. למרות זאת, קיבל למשרות השוחטים בעיר אך ורק] מעדות החסידים, כנראה בגלל מידת יראת שמים שהייתה בהם.
היה מהרבנים הראשונים שנתנו דעתם לסוגיית קו התאריך בהלכה ודעתו הייתה כפי שסבר גם החזון איש לאחר מכן, אך דעתו בסוגיא זאת לא התקבלה בציבור.
הרב ריגר לא חיבר ספרים, אך בקבצים וספרים רבים נתפרסם מדברי תורתו וחכמתו. רבי חיים מבריסק, שבספרו אינו מזכיר כמעט את דברי האחרונים, כותב בשם רבי שמחה זליג בשלשה מקומות בספרו ומכנהו "ידידי הרש"ז".
הרב ריגר נרצח בשואה יחד עם יהודי בריסק, בחודש חשוון ה'תש"ג (1942) נכדו הוא פרשן הכדורסל שימי ריגר, הקרוי על שמו.
בוחר צבעים

בוחר צבעים הוא וידג'ט הכולל ממשק משתמש גרפי (GUI) אשר נועד כדי לבחור צבעים או ליצור סכמת צבעים. הכלי מאפשר לבחור בין המספרים של גוני הצבעים השונים ולבחור גוון ספציפי רצוי באופן מדויק.

ממשק

בעיצוב גרפי ובעת עריכת תמונות, משתמשים בוחרים בדרך כלל צבעים בממשק המציג את הגוונים השונים באופן חזותי בצורות גאומטריות שונות, באמצעות אפשרות להזין מספר ספציפי של צבע, או באמצעות מספר סרגלים המאפשרים למשתמש לבחור את מידת החוזק של אחד מצבעי היסוד בגוון הרצוי, וכן את מידת הימצאות הצבעים שחור ולבן באותו גוון. כמו כן, ייתכן גם לעיתים שימוש בכפתורים שונים המציגים גוונים דומים זה לצד זה.
ניתן גם לקחת גוון צבע מסוים ולברר את מספרו באמצעות תכונת "גרור ושחרר", או לחלופין לבחור גוון צבע מסוים באמצעות הכלי ולשחררו לתוכנה.

הימצאות

ניתן למצוא בוחרי צבעים בתוכנות עריכת תמונה שונות, או באינטרנט. מנוע החיפוש גוגל כולל גם כן בוחר צבעים בעת חיפוש המילים "color picker", וישנן אף תוכנות ייעודיות לכך הקיימות עבור מערכות ההפעלה השונות, כגון התוכנה Deepin Picker, המגיעה ברירת מחדל עם ההפצה דיפין.
מארק האמשיק

קריירה

האמשיק החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת סלובן ברטיסלבה הסלובקית וכרטיסו נרכש בגיל צעיר על ידי ברשה האיטלקית תמורת חצי מיליון אירו ובמדיה הפך לאחד השחקנים הטובים בסרייה ב'.
הופעותיו המוצלחות במדי ברשה הביאו את אינטר לעקוב אחריו אך הייתה זו נאפולי שהצליחה להחתימו תמורת כ-6 מיליון אירו כחלק ממסע הרכש שערכה לקראת חזרתה לסרייה א'. האמשיק הצטיין בעונתו הראשונה בקבוצה והפך לאחד מהקשרים הטובים בסרייה א' עם 9 שערים ב-37 משחקיו, בכך היה לכובש המצטיין של הקבוצה. יכולתו הביאה מועדוני צמרת כגון יובנטוס וצ'לסי לנסות ולהחתימו. בפברואר 2019 לאחר 11 וחצי שנה עזב את נאפולי, וחתם בדליאן ייפאנג הסינית.
האמשיק ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת סלובקיה ב-7 בפברואר 2007 במשחק ידידות נגד נבחרת פולין שנגמר בתוצאה 2-2, מאז הספיק לשחק ב-114 משחקים נוספים בהם כבש 24 שערים, והיה הבורג המרכזי בהגעת נבחרתו לשמינית גמר היורו ב-2016. ביולי 2019 האמשיק הבקיע את שערו ה-24 במדי נבחרת סלובקיה בניצחון 5-1 נגד אזרבייג'ן ונהפך למלך השערים של נבחרת סלובקיה בכל הזמנים.
האמשיק שימש כקפטן של נאפולי והיה מהשחקנים המרכזיים בהישגיה הגבוהים בשנים האחרונות (שמינית גמר ליגת האלופות, גביע איטליה ומקום שני בסרייה א').
Closer (שיר של דה צ'יינסמוקרס)

קליפ עם מילות השיר

הקליפ המציג את מילות השיר נערך ובוים על ידי רורי קריימר. הקליפ הגיע למיליארד צפיות ב-10 בינואר 2017, ובזאת הפך לקליפ הראשון מסג זה שהגיע להישג זה אי פעם, וכיום נמצא הקליפ ברשימת 20 הסרטונים הנצפים ביותר ביוטיוב, עם יותר מ-2.2 מיליארד צפיות.

וידאו קליפ

הקליפ לשיר Closer, בבימויו של דנו קרני, פורסם ב-24 באוקטובר 2016. הסרטון מתחיל כאשר אנדרו טאגרט מסתכל על הלסי במסיבה, ונמנים מספר פלאשבקים לתקופה מוקדמת יותר, בהם הדמויות של אנדרו והלסי נפגשים פגשתי בפעם הראשונה במסיבה, כאשר הם בסופו של דבר מתנשקים במטבח. בסרטון, הם נראים גם בסצנות בהן הלסי בהלבשה תחתונה בלבד ואנדרו בלי חולצה כאשר שניהם במיטה. סצנות אלו מייצגות את הזמן שהם היו ביחד. הסרטון מסתיים כשהלסי עוזבת את המסיבה בזמן הווה, אנדרו עוקב אחריה החוצה ולפתע הלסי עוצרת, מסתובבת לראות את אנדרו, ומבטיהם אחד כלפי השני רומזים על חרטתם מההחלטה להתנתק זה מזה. נכון לנובמבר 2018, הסרטון הגיע ליותר מ-280 מיליון צפיות ביוטיוב, דבר המעיד על כך שהקליפ המכיל רק את מילות השיר זכה לאהדה רבה יותר.

הופעות חיות

דה צ'יינסמוקרס הזמינו את הלסי לבמה במהלך הסט שלהם בפסטיבל בונארו למוזיקה לבצע את השיר בפעם הראשונה ביוני 2016. הלסי וטאגרט גם ביצעו את השיר בהופעה חיה בטקס פרסי המוזיקה של MTV, ואף בטקס פרסי המוזיקה האמריקאי ב-20 בנובמבר 2016.
אריקו פטרלה

קריירה

יצירותיו המוקדמות, שביצועי הבכורה שלהן היו בין 1929 ל-1839, לא היו מוצלחות במיוחד. רק כאשר הוצגה "קרנבל בוונציה" (נאפולי, נואובו, 20 במאי 1851) זכה לתשומת לב של ממש. "אלנה מטולוזה" (נאפולי, פונדו, 12 באוגוסט 1852) הייתה הבאה בתור. לבסוף, ב-1854, הסתער פטרלה על עולם האופרה האיטלקית וכבש אותו באחת עם "מארקו ויסקונטי" (נאפולי, סאן קארלו, 1854). "המצור על לאידה" (לה סקאלה, 1856) הייתה הרביעית בסדרת ניצחונותיו הרצופים, ו"יונה" (לה סקאלה, 1858) הייתה אירוע חשוב ונשארה ברפרטואר עד ראשית המאה ה-20. מלבד שתי יוצאות מן הכלל ("הרוזנת מאמלפי" על פי ובסטר ו"הארוסים" על פי מנצוני) האופרות שכתב בשנות ה-60' של המאה ה-19 היו כשלונות, בדרך כלל. מכל מקום, אולי בגלל התנגדותו של ורדי, עברו קרוב ל-50 שנה מאז זכתה איזו שהיא מיצירותיו לביצוע מחודש מלא באיטליה. הביצוע היחיד שאפשר להשיג על תקליטור, של האופרה "יונֶה", היה בקראקס, ונצואלה ב-1981. הביצוע לא היה לכבוד המלחין אלא משום שהאופרה הוצגה בעונה הראשונה של התיאטרון העירוני בעיר זו 100 שנה קודם לכן.
Hrk

תפקוד

נמצא שהן Hrk והן האורתולוג שלו DP5 יוצרים הטרודימריזציה עם החלבונים האנטי-אפופטוטיים Bcl-xL ו-Bcl-2 (באמצעות דומיין BH3), בניסויי In vitro. מחיקה של דומיין BH3 מ-Hrk ביטלה את יכולתו ליצור קשר עם Bcl-xL ו-Bcl-2, וביטלה לחלוטין את הפעילות האפופטוטית שלו.
Hrk מורכב גם מדומיין C טרמינלי טראנסממברנלי (בקצה הקרבוקסילי של החלבון) בעל מאפיינים מאוד הידרופוביים, שככל הנראה מסוגל להיקשר לממברנות ביולוגיות ואחראי על המיקום התאי של Hrk בצמוד לממברנה החיצונית של המיטוכונדריה.
הביטוי של Hrk בגוף הוא יחסית מוגבל למוח ולמערכת הלימפה, אך החלבון מצוי גם כן בלבלב, בכבד, בכליות ובריאות.
המנגנון המדויק של הפעילות האפופטוטית של Hrk אינו ידוע.
פרידריך לודוויג יאן

פרידריך לודוויג יאן (בגרמנית: Friedrich Ludwig Jahn;‏ 11 באוגוסט 1778 - 15 באוקטובר 1852) היה איש חינוך ואידאולוג לאומני פרוסי. אבי התעמלות המכשירים המודרנית וממבשרי הנאציזם.

תולדות חייו

נולד בלנץ שבמדינת ברנדנבורג. למד תאולוגיה ופילולוגיה באוניברסיטאות האלה, גטינגן וגרייפסוואלד. בשנת 1806 הצטרף לצבא הפרוסי שלחם במלחמות נפוליאון.
ב-1809 השתקע בברלין והיה למורה בגימנסיה. בתפקידו זה ראה לעצמו שליחות לקומם את העם הגרמני מן ההשפלה שספג כתוצאה מכניסת צבא נפוליאון לברלין, על ידי שימוש בפעילות גופנית בכלל והתעמלות בפרט על מנת לשפר את כוחם וביטחונם העצמי של המתעמלים והעלאת המורל של בני ארצו בדרך לשחרור הלאומי. הוא הרצה, כתב ספרים, המציא את מכשירי ההתעמלות וכמה מהתרגילים הבסיסים על גביהם, במטרה להפוך את האימון למדעי ויעיל ככל האפשר. בין המצאותיו: הקורה, המתח, המקבילים וסוס הסמוכות.
ב-1811 פתח בברלין את מגרש ההתעמלות הפתוח הראשון (Turnplatz) וייסד את ההתאחדות להתעמלות (Turnverein). המקצוע החדש צבר תאוצה במהירות רבה וכבש את הגימנסיות בשילוב של הערצת הגוף ויכולותיו, משמעת אימונים קשוחה וגאווה לאומנית.
ב-1813 השתתף ביצירת ליצו פרייקור (Lützowsches Freikorps), יחידת מתנדבים של צבא פרוסיה במהלכן של המלחמות הנפוליאוניות, שהתייחדה בכך ששילבה חיילים מכל רחבי גרמניה ולא מפרוסיה לבדה והיוותה כר לאחדות לאומית גרמנית. הוא פיקד על גדוד של היחידה. לאחר מכן שב לברלין וגיבש את אחוות הסטודנטים הראשונה באוניברסיטת יינה.
ב-1819 הסתכסך עם השלטון, מגרש ההתעמלות שלו נסגר והוא הושלך לכלא. ב-1825 הומתק עונשו והוא שוחרר בתנאי שלא יתגורר בברלין או בסביבתה. לפיכך חי בפרייבורג.
ב-1840 עוטר על ידי ממשלת פרוסיה בעיטור צלב הברזל על גילוי אומץ בקרב. ב-1848 נבחר על ידי מחוז נאומברג כציר באספה הלאומית של פרנקפורט.
השפעתו, גם לאחר מותו, על הספורט הגרמני והוראתו הייתה עצומה. בהשראתו הוקמו ברחבי העולם הדובר גרמנית מאות אגודות התעמלות, רבות מהן נקראו על שמו. באולימפיאדת אתונה, הראשונה בזמנים המודרניים, זכו המתעמלים הגרמנים ברוב המדליות.
בין המושפעים מתורתו בדבר החיוב של ההתעמלות כדרך להבראת העם היה גם מקס נורדאו, אבי רעיון "יהדות השרירים".
על שמו נקראת קבוצת הכדורגל יאן רגנסבורג.

מבשר הנאציזם

מרכז הטפתו של יאן הייתה פיתוח הגוף באמצעות תרגילי התעמלות כחלק וכסמל של הערכים הלאומיים הגרמניים. מי שאינם מטפחים את גופם ואינם רואים בהתעמלות ערך, אינם גרמנים. אחת מאמרותיו הידועות היא "פולנים, צרפתים, כמרים, אריסטוקרטים ויהודים הם הקללה של גרמניה". יאן היה מבין מארגניו של פסטיבל ורטבורג (Wartburg Festival;‏ 1871), בשיאו אירגנו סטודנטים מאוניברסיטת יינה שריפת ספרים גרמניים שהיללו את המהפכה הצרפתית. 
בשנת 1941 נקב החוקר פטר ויירק (Viereck) בספרו Metapolitics: The Roots of the Nazi Mind ("מטה-פוליטיקה: שרשי הלך-הרוח הנאצי") בשמו של יאן כאב-המייסד הרוחני העיקרי של הנאציזם, וטען שהרומנטיקה והאנטישמיות שלו השפיעו על ריכרד וגנר ועל הנאציזם בעת התפתחותו.
מטרופוליס (מגזין)

מטרופוליס הוא רבעון תרבויות-עולם ישראלי, המשלב בין ספר לכתב עת ויוצא לאור 4 פעמים בשנה. כל גיליון מתמקד בעיר או חבל ארץ אחר בעולם. לכל גיליון מצורף מדריך כיס ומפה נפרדים. 
מטרופוליס הוקם על ידי ידין רומן, העורך הראשי של חברת המגזינים "ארץ הצבי", ביחד עם דיטה קול-רומן, שהייתה אז המנהלת האמנותית ובהמשך הפכה לעורכת הראשית של מטרופוליס. המגזין מופק מאז שנת 1999 על ידי "ארץ הצבי", המוציאה לאור גם את "ארץ וטבע" ואת מגזין "ERETZ". 
עיקר הכותבים של מטרופוליס הם תושבי העיר או חבל הארץ בהם מתמקד כל גיליון, המתמחים בתחומים כמו אדריכלות, תיאטרון, ספורט, מוזיקה, שפה, אוכל וקולנוע.
ד"ר דורית ריינס ערכה את הגיליון הראשון של מטרופוליס שהתמקד בעיר איסטנבול. גיליון מילאנו שיצא לאור ב-2011 היה הראשון בסדרה המוגדלת של המגזין, ואילו גיליון איים שיצא ב-2013 היה הראשון שלא עסק בנקודה גאוגרפית ספציפית אלא במושג כללי שהוא גאוגרפי, פסיכולוגי ותרבותי-חברתי.

מדריכי מטרופוליס

בסדרת מדריכי הכיס של מטרופוליס יצאו לאור עד היום 35 מדריכים על ערים וחבלי ארץ ברחבי העולם. כל מדריך כולל מידע שימושי למטייל והוא מחולק לפרקים לפי אזורים גאוגרפיים (שכונות לרוב) אשר בכל אחד מהם מופיעים האטרקציות והמוזאונים המרכזיים והמומלצים באזור, אפשרויות לינה, קניות, חיי לילה ומסעדות. 
ב-2007 הורחבו המדריכים לכדי ספרונים דקים וארוכים, ואילו מדריך ניו יורק המורחב שיצא ב-2011 בישר את העיצוב החדש של מדריכים עבים ונמוכים יותר.
אריה ליב ברלין

הרב אריה לֶיבּ ברלין (Löb Berlin; ב' בתמוז תצ"ז, 1737, פירת (פיורדא), בוואריה – ב' בסיוון תקע"ד, 21 במאי 1814, קאסל) היה אב בית דין של קאסל ומדינת הסן וחבר הקונסיסטוריה היהודית של וסטפליה.

ביוגרפיה

ברלין נולד בשנת תצ"ז בפירת (פיורדא), בנו השני של אברהם מאיר ברלין, מחשובי חכמי פיורדא וספק המטבעות של הגראף של נסיכות אנסבך. הוא התחנך לתורה בבית אביו, ואחר כך הלך ללמוד אצל הרב צבי הירש חריף בהלברשטאדט. בשנים תקל"ג–תקל"ח היה ממנהיגי פיורדא, משנת תקל"ד נטל חלק בישיבות בית הדין של פיורדא ובשנת תקמ"ב נתמנה לדיין. בשנת 1790 נתמנה לרב של באמברג. במסגרת תפקידו דן בחלוקה של ירושה גדולה ואחד מבעלי הדין שלא היה מרוצה מפסיקתו האשים אותו בפני ערכאות הגויים בקבלת תשלומים בלתי חוקיים ואי דיווח על סכומים קטנים. בסופו של דבר הרב ברלין זוכה מההאשמות אך נדרש לשלם קנס. 
בשנת 1794 נתמנה לרבה של קאסל. הרב ברלין כתב הגהות על הש"ס שהוכללו בשתי המסכתות של מהדורת הש"ס שהודפס בפיורדא ואחר כך הוכללו בחלקן במהדורת ש"ס וילנא. 
לדברי מיכאל מאיר, הרב ברלין תמך ברפורמות מתונות, וב-1812 הכריע על דעת עצמו כי על חברה קדישא של קאסל לכבד את רצונו של נפטר שציווה לא לקבור אותו, אלא יומיים לאחר פטירתו.
פיחות מטבע

פיחות המטבע (או בקיצור פיחות) הוא הפחתת ערכו של מטבע ביחס למטבעות אחרים. בשימוש המודרני, מציין המונח "פיחות" הפחתה רשמית של שער המטבע של מדינה הנעשית על ידי המדינה או מטעמה.
המונח בעל המשמעות ההפוכה לפיחות הוא ייסוף (או ייסוף המטבע, אך לא "תיסוף"), המציין העלאה רשמית של שער המטבע.
הפחתה של ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים, שאינה נעשית באופן רשמי, אינה נכללת בהגדרה של "פיחות", אולם, במקרים רבים, היא מכונה בציבור גם כן בשם זה. כמו כן עליה של שער המטבע ביחס למטבעות אחרים שאינה נעשית בתוקף החלטה רשמית מכונה במקרים רבים בשם "ייסוף" גם אם אינה נכללת בהגדרה המדויקת של מונח זה.
הפחתת ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים בכלל ופיחות בפרט מתייחסים לירידת ערך המטבע לעומת מטבעות אחרים. מונח אחר, הקשור במונחים אלה, אך אינו זהה להם, הוא אינפלציה המתייחסת לירידת ערך המטבע במונחים של סחורות ושירותים.
פיחות זוחל (gradual devaluation) הוא שיטה מקובלת להפחתות יזומות של שער החליפין של מטבע לעומת מטבעות אחרים. כאשר השינויים היזומים נעשים לא רק בכיון הפחתת שער החליפין של המטבע - ניתן לקרוא לתהליך "זחילת שער". התאמות כאלה נועדו למנוע  פעילות ספקולטיבית בכך שהן מבטלות את הציפייה לפיחות גדול יותר וכתוצאה מכך אגירה של מטבע חוץ במטרה להרוויח מהפיחות.
הפיחות הזוחל הופעל בעולם החל משנת 1944 כאשר הונהגו שערי חליפין הדדיים בין מדינות, והוכר הצורך בקביעת מנגנון מסודר למדינות שלא יוכלו להנהיג שער חליפין קבוע במשך תקופה ארוכה.
גם בישראל הונהג פיחות זוחל בשנת 1975 על ידי שר האוצר יהושע רבינוביץ'. בשנה זו גאתה האינפלציה  והגיעה לממדים שהמשק לא יכול היה לשאת (50 אחוז ויותר). צוות כלכלנים ובראשם מיכאל ברונו הציעו לרבינוביץ' ליישם את שיטת זחילת השער המקורית, זו אשר בה משתנים השערים למעלה ולמטה. רבינוביץ' קבע בסופו של דבר פיחות זוחל רק כלפי מעלה. שיטה זו חדלה להתקיים כעבור שנתיים עם הנהגת הליברליזציה בשוק ההון, בשנת 1977.