אמיר גניאל

ביוגרפיה

אמיר גניאל נולד ב-6 בינואר 1963, בן לאורי ודליה גניאל. בקיץ 1970 החל להתאמן בקליפורניה, שם התגורר עם משפחתו בשל עבודת הפוסט-דוקטורט של אביו. כשחזר לארץ התאמן רק בחודשי הקיץ בבריכת השחייה של מכון ויצמן ברחובות בהדרכת עמוס הרדי, שחיין ושחקן כדורמים בעבר שהיה באותה תקופה דוקטורנט בפיזיקה.

1973

בקיץ 1973, באליפות הגילאים של ישראל בשחייה שנערכה בבית אלפא, זכה גניאל לראשונה במקום הראשון במשחים ל-50 מטר חזה, 100 מטר חזה ול-50 מטר חופשי בשיאי גילאים חדשים. במשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום שני.

1974

בשנת 1974, באליפות הגילאים של ישראל בשחייה, זכה גניאל במקום הראשון במשחים ל-50 מטר חופשי, 100 מטר חופשי ול-100 מטר חזה, בשיאי גילאים חדשים. אותה שנה הוא הצטרף לתוכנית לטיפוח ספורטאים צעירים מצטיינים והחל להתאמן תחת שרביטו של יוסף טלקי.
בנובמבר 1974 עבר גניאל כריתת גוש ממאיר משוק רגל ימין ולכן הפסיק להתאמן למשך כחצי שנה ואחר כך חזר לפעילות במכון ויצמן בלבד.

1975

ביולי 1975 עבר שבר חוזר ברגל ימין שמנע ממנו השתתפות באליפות הגילאים של ישראל בשחייה.
באוקטובר 1975 באליפות ישראל בשחייה לבוגרים, לאחר 6 שבועות של אימונים בלבד, קבע שיאים לגיל 12 במשחים ל-100 מטר, 200 מטר ול-400 מטר חופשי. במשחה ל-400 מטר חופשי עלה לגמר וסיים במקום ה-8 למרות גילו הצעיר והליכה עם קביים.

הפריצה הגדולה, שיאן ישראל לבוגרים בגיל 13

באוגוסט 1976 זכה גניאל ב-7 מדליות זהב באליפות הגילאים. בכל המשחים ל-100 מטר, 200 מטר, 400 מטר, ול-800 מטר חופשי. ל-100 מטר ול-200 מטר גב, ול-200 מעורב אישי ומקום שני במשחי הפרפר. במשחה ל-800 מטר חופשי קבע שיא לבוגרים 9:10.3 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי קבע שיאי גילאים מגיל 13 ועד 18, בתוצאה של 4:25.7 דקות, שיא זה לגילאי 13 החזיק מעמד 39 שנים! ונשבר ביולי 2015.
בסוכות 1976 באליפות ישראל בשחייה לבוגרים זכה גניאל בשתי מדליות כסף במשחים ל-400 מטר חופשי ול-1500 מטר חופשי. נוסף לכך, הוא השתתף בגמר במשחים ל-100 מטר ול-200 מטר חופשי.

1977

בקיץ 1977 בגיל 14 בלבד ייצג את ישראל בתחרות שמונה האומות שנערכה באיסלנד. הוא סיים במקום ה-6 במשחה ל-1500 מטר חופשי ובמקום ה-8 במשחה ל-400 חופשי (שניהם בשיא אישי).

המכביה ה-10

מספר שבועות אחר כך במכביה העשירית זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:14.36 דקות, שיפור לשיא של נדב בטשא (4:16.8 דקות). הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 קבע בשיא ישראלי חדש נוסף של 17:00.61 דקות, תוך כדי משחה זה הוא שיפר את השיא הישראלי גם במשחה ל-800 מטר חופשי והעמיד אותו על 9:02.60 דקות, במשחה ל-100 מטר חופשי קבע תוצאה של 54.9 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי קבע תוצאה של 1:59.94 דקות, ובכך היה לשחיין הישראלי השני ששחה משחה זה מתחת ל-2 דקות. כל השיאים האלו קיימים עד היום כשיאים לגילאי 14.
באליפות הגילאים בשחייה אותה שנה זכה ב-8 מדליות זהב במשחים ל-100 מטר, 200 מטר, 400 מטר ו-800 מטר חופשי, 100 מטר ו-200 מטר גב, 100 מטר ו-200 מטר פרפר ו-200 מטר מעורב אישי. הזמנים בגב ובמעורב אישי היו שיאי גילאים כמו הזמן ב-100 פרפר (1:05.88 דקות). במשחה ל-800 מטר חופשי קבע גניאל שיא ישראלי חדש לבוגרים בתוצאה של 8:44 דקות. בגלל גילו הצעיר לא איפשרו לו להתחרות במשחה ל-1500 מטר.
בספטמבר 1977 נסע גניאל עם משפחתו לקליפורניה והתאמן במסגרת התיכון ובאגודת El Monte Aquatics.

1978

בקיץ 1978 בתחרות שמונה האומות שנערכה בישראל, זכה גניאל ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש 16:12.3 דקות, תוך כדי שיפור השיא גם במשחה ל-800 מטר ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי. התוצאה היוותה קריטריון לאליפות העולם בשחייה. כשחיין ראשון במשחה השליחים הוא שיפר את השיא הישראלי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.52 דקות ומדליית כסף במשחה ל-400 חופשי בתוצאה של 4:05.56 דקות, בשיא גילאי 15 ועד בוגרים. שיא גילאי 15 זה נשבר לאחר 31 שנה, באליפות ישראל באוגוסט 2009.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי 1978 זכה גניאל ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:58.61 דקות, לפני ניר שמיר (1:59.63 דקות) ורון קרמן ממכבי חיפה (2:01.10 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:36.37 דקות, לפני נדב בטשא (17:15.91 דקות) וניר שמיר (17:38.05 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 5:04.10 דקות, אחרי יורם כוכבי מאגודתו (4:50.10 דקות) ולפני ירון אילתי מהפועל שמיר (5:07.37 דקות).

אליפות העולם בברלין

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברלין בשנת 1978 בגיל 15 סיים גניאל במקום ה-27 במשחה ל-200 חופשי בשיא ישראלי חדש בתוצאה של 1:55.78 דקות, שנותר שיא גילאים עד אוגוסט 2009. בנוסף, הוא סיים במקום ה-23 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:06.16 דקות, במקום ה-23 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:27.16 דקות. הוא היה שותף למקום ה-13 של נבחרת השליחים (יחד עם ניר שמיר, רון קרמן וזוהר וייס) במשחה ל-4x100 מטר חופשי שקבעה שיא ישראלי חדש בתוצאה של 3:35.45 דקות ובמקום ה-13 במשחה ל-4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 7:55.64 דקות. 
לאחר אליפות העולם, נסע גניאל לארצות הברית על מנת להתאמן לקראת אולימפיאדת מוסקבה (1980) ובאפריל 1979 קבע את הקריטריון לאליפות ארצות הברית במשחי החתירה הארוכים.

1979

בתחרות שמונה האומות שנערכה בבלגיה ביולי 1979 זכה גניאל ב-4 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (1:57.94 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 4:02.49 דקות, שיפור לשיא הישראלי שקבע שבוע לפני כן בארצות הברית (4:03.33 דקות), במשחה ל-1500 מטר חופשי (16:17.47 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן ושמיר בשיא ישראלי חדש של 4:36.12 דקות. נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם וייס, קרמן ושמיר בשיא ישראלי חדש של 7:53.69 דקות, 3 מאיות השנייה איטי מנורווגיה המנצחת. בתחרות זו הוא קבע את הקריטריון לאולימפיאדה.
באליפות ישראל שנערכה בסוף אוגוסט 1979 זכה גניאל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:54.62 דקות, לפני ניר שמיר (1:56.19 דקות) וזוהר וייס (1:57.59 דקות), במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.82 דקות, לפני וייס (4:16.19 דקות) ושמיר (4:25.68 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:22.69 דקות, לפני בועז שעשוע מהפועל חולון/בת ים (17:25.06 דקות) וגיל הלפרין מהפועל העמקים (18:22.11 דקות).

1980

באפריל 1980 זכה גניאל במקום ה-15 באליפות ארצות הברית בשחייה.
בקיץ 1980 בתחרות שמונה האומות שנערכה בסקוטלנד זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:15.30 דקות ובמקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:12.63 דקות.
באוגוסט 1980 במבחנים האולימפיים האמריקאים לבחירת הנבחרת שלא נסעה, קבע גניאל שיא ישראלי חדש במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:59.29 דקות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-4 דקות. שיא זה נישבר לאחר 13 שנה בשנת 1993. במשחה ל-1500 מטר חופשי קבע שיא ישראלי חדש בתוצאה של 15:49.62 דקות שיא שהחזיק מעמד עד 1986.
עקב החרם המערבי שהובילה ארצות הברית במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן, החמיץ גניאל את המשחקים האולימפיים.

1981

כחודש וחצי לפני המשימות הלאומיות לשנת 1981 התעקש גניאל לא לשחות בתחרות שמונה האומות המסורתית שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי וזאת כדי להתמקד בתחרויות השחייה של המכביה שהוגדרו כתחרות מטרה של הנבחרת הלאומית ונערכו מספר ימים לאחר מכן. תקופה זו לוותה באווירה קשה ביינו לבין ראשי איגוד השחייה שאילצו אותו לבסוף להשתתף בתחרות שמונה האומות. בתחרות עצמה, במשחה ל-400 מטר חופשי הוא שחה לאיטו וסיים אחרון בתוצאה חלשה ביותר של 4:32.92 דקות, שהכעיסה מאוד את ראשי השחייה בישראל. נוסף לכך, הוא סיים במקום הרביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם חבריו וייס, קרמן ושמיר בתוצאה של 3:38.67 דקות.

1982

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט 1982 זכה גניאל ב-5 מדליות מהן 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.62 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:08.58 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.86 דקות. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.96 שניות, אחרי שמיר שקבע שיא ישראלי חדש (24.05 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.27 שניות שוב אחרי שמיר (52.93 שניות).

1983

בתחרות שמונה האומות, בשחייה שנערכה בטנריפה, ספרד ביולי 1983 זכה גניאל במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.63 דקות, במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.78 דקות, במקום החמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.38 דקות ובמקום השישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:01.05 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש אוגוסט אותה שנה זכה גניאל ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.34 דקות, 3 מאיות השנייה לאט מהשיא הישראלי שלו, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:03.34 דקות, לפני דרור גרינברג מהפועל גלבוע (4:13.23 דקות) ושגב פורת מהפועל גליל עליון (4:13.54 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:08.46 דקות, לפני יוחאי ליפשיץ מהפועל יזרעאל (16:21.45 דקות) ושגב פורת (16:54.84 דקות). כשחיין ראשון במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי הצליח גניאל לשפר את השיא ישראלי לאחר שנתיים ללא שיא, כשקבע תוצאה של 1:54.28 דקות, שיפור של 3 מאיות השנייה לשיאו.

לאחר פרישתו משחייה תחרותית

לאחר פרישתו משחייה תחרותית למד רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ועבד כמנתח חזה ולב במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה, ובבית החולים איכילוב בתל אביב.
בשנת 2012 נבחר לעמוד בראש הוועדה הרפואית לאולימפיאדת לונדון 2012, שהכשירה ואשרה את כשירותם של הספורטאים הישראלים לקראת המשחקים האולימפיים.
נפטר ב-14 במאי 2018 לאחר מחלה קשה.

משפחתו

בנו הוא השחיין האולימפי אמרי גניאל, אלוף ושיאן ישראל אף הוא.