אדולף פרדריק, מלך שוודיה

ביוגרפיה

אדולף פרדריק נולד ב-14 במאי 1710, לכריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין ולאלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך.
אדולף פרדריק היה המלך הראשון בשושלת הולשטיין-גוטורפ. הוא נחשב למונרך חלש.
פרט למספר ניסיונות בתמיכת סיעות אחדות מקרב האצולה - להחזיר את המונרכיה האבסולוטית שקויימה בימי קודמיו למלוכה, אדולף פרדריק שלט כמונרך חוקתי עד מותו. הוא נפטר, לפי האמונה הרווחת, ממנת יתר של עוגות סמלה.
שלטונו התאפיין בתקופה ארוכה של שלום פנימי, אם כי אוצר המדינה סבל ממיתון בעקבות השקפות כלכליות מרקנטיליסטיות שיושמו על ידי הממשלות של מפלגת ה"כובעים". החל מהפרלמנט של שנת 1766-1765 עלתה לשלטון מפלגת ה"כובעים" שהנהיגה רפורמות ליברליות והעניקה חופש עיתונות שהיה יחיד במינו באותן השנים. בוטלה כמעט כל צנזורה פרט לעבירות של פגיעה בשם המלך ובשם הכנסייה הלותרנית הממלכתית.
בעקבות מותו של אדולף פרדריק, עלה לכס מלוכה בנו, הנסיך גוסטב שהוכתר כגוסטב השלישי.
מלך צעיר זה ביצע בשנת 1772 הפיכה והחזיר את המונרכיה האבסולוטית, אם כי בצורה נאורה. הפרלמנט (ריקסדאג) הורחק ממרכז השלטון עד לאחרי מלחמת העולם הראשונה, כשהונהגו בשוודיה בחירות כלליות עם זכויות שוות.

משפחתו ואבותיו

אביו היה כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין, (1726-1673), נסיך-בישוף של ליבק. הוא ניהל בימי המלחמה הצפונית הגדולה את דוכסות הולשטיין-גוטורפ בשם קרוב המשפחה שלו הצעיר, קרל פרדריק. אמו הייתה אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך.
מצד אמו, היה אדולף פרדריק צאצא של מלך שוודיה גוסטב הראשון ושל כריסטינה מגדלנה מפפאלץ-צווייבריקן, אחות של מלך שוודיה קרל העשירי.
דרך שני הוריו גם יחד, הוא היה צאצא של בית הולשטיין-גוטורפ, שושלת שמנתה עם אבותיה כמה שושלות שוודיות מימי הביניים.
אדולף פרדריק היה גם בן הדור השלושה עשר של צאצאי אריק החמישי, מלך דנמרק, צאצא מן הדור השלושה-עשר של סופיה מדנמרק ושל ולדמאר, מלך שוודיה, ובן הדור האחד עשר של אופמיה של שוודיה, דוכסית של מקלמבורג ובעלה, הדוכס אלברכט.

שלטונו

בשנים 1750-1727 כיהן הנסיך אדולף פרדריק כנסיך-בישוף של ליבק בתקופה שבה אחיינו, הדוכס קרל פטר אולריך, לימים פיוטר השלישי, קיסר רוסיה, היה קטין. תחום השיפוט של הבישופות כלל גם את אויטין ואת הולשטיין-קיל. בשנת 1743 הוא נבחר להיות מלך שוודיה על ידי "סיעת המגבעות" ששאפה להשיג תנאים טובים ביותר במשא ומתן על הסכם טורקו עם יליזבטה, קיסרית רוסיה. הקיסרית אימצה את אחיינו של אדולף פרדריק, קרל פטר אולריך, כיורש שלה, וב-25 במרץ 1751 ירש הצעיר את בישופות ליבק מידי אדולף פרדריק.
במהלך עשרים שנות שלטונו כמלך שוודיה שימש אדולף פרדריק כקצת יותר ממנהיג סמלי, כשהכוח במציאות נמצא בידי הפרלמנט - הריקסדאג של המעמדות, שלעיתים קרובות היה קרוע על ידי מאבקים בין-מפלגתיים. פעמיים ניסה המלך להשתחרר מחסות הריקסדאג. 
בפעם הראשונה בשנת 1755 כשנדחף על ידי זוגתו, המלכה לואיזה אולריקה מפרוסיה, אחותו של פרידריך הגדול, לנסות להשתלט מחדש על חלק מהסמכויות וכמעט נענש בהדחה. בהזדמנות השנייה, ניסה זאת שוב בעידוד בנו הבכור, יורש העצר גוסטב, לימים גוסטב השלישי. הוא הצליח אז להדיח את הסנאט שבשליטת מפלגת "הכובעים" אך לא היה מסוגל להמשיך את המלאכה ולנצל את פירות הניצחון הזה.
בשנת 1755 נפטרה בהמבורג אמו שהייתה כאמור צאצאית של בתי המלכות הקודמים של שוודיה, נכדה של כריסטינה מגדלנה של פאלץ, אחותו של קארל השנים עשר.

מותו

אדולף פרדריק נפטר ב-12 בפברואר 1771 אחרי שהזמין ארוחה שכללה לובסטר, קוויאר, כרוב כבוש, הרינגים מעושנים (קיפרס),שמפניה ולקינוח - 14 מנות מן עוגת הסולת עם קצפת האהובה עליו, "סמלה", שהוגשה בכד של חלב חם. האירוע נשאר לדראון עולם בשוודיה והילדים בארץ זו זוכרים את אדולף פרדריק כ"מלך שאכל עצמו לדעת".
גם בתקופתו וגם אחר כך נחשב המלך אדולף פרדריק לשליט חלש, תלוי באחרים, וחסר כשרונות. יש אומרים כי היה בעל טוב לאשתו, אב מסור ומעביד נוח למשרתיו. תחביבו העיקרי היה לייצר קופסאות טבק להרחה, עיסוק שתפס חלק רב מזמנו. רבים מהמספידים הזכירו את אופיו הנוח לבריות ומאיר הפנים לאורחים.

הנצחה

תמונתו נכללה בסדרת 16 הציורים "דמויות נסיכיות רכובים על סוסים" מאת יוהאן אליאס רידינגר.