קשר חופשי

על הסרט

הסרט מהווה הצצה לעולמו הפנימי של הצעיר הדתי לאומי המתבגר, מערכות היחסים של המתבגר - בינו לבין הוריו, והאתגרים המלווים אותו בתחום הצניעות ושמירת הברית.
הסרט עוסק בסיפורם של שני חברים טובים: יאיר ואושיק, החולקים תחביב משותף: סנפלינג. יאיר, נער יתום מבית דתי-לאומי, כמעט נהרג בגלישת סנפלינג, ובעקבות כך נודר נדר להתחזק מבחינה דתית. לעומתו אושיק, עושה את הדרך ההפוכה - מתרחק מכל סממן דתי וחוזר בשאלה. את תהליך "הורדת הכיפה", מעצים אביו השתלטן של אושיק, ואימו הנקרעת בין בנה לאב השתלטן.
הסרט מתפתח כאשר יאיר נאלץ לבחור בין דרכו החדשה להתחזקות דתית, לבין המשך חברותו עם חברו הטוב אושיק. לבסוף, יאיר ממשיך בדרכו החדשה, לישיבה גבוהה. בישיבה, יאיר מגלה עולם רוחני חדש ועשיר. כתוצאה מהתחזקותו, חש אושיק נבגד. 
עוצמת החברות בין שני הנערים, עולה פעם אחר פעם למבחן בסרט, המעניק התייחסות רחבת אופק למערכות היחסים בין ההורים למתבגרים הדתיים לאומיים. בסרט משתקפים המתחים בין אושיק לבין הוריו, לאחר שהוא מתחיל לזלזל בשמירת המצוות ואף נוטש את הדרך היהודית שבה חונך, ולעומתו, המתחים בין יאיר שמתחזק מבחינה דתית ורוחנית, לבין הוריו.
בהמשך, נאבק יאיר ביצר המין ושמירת הברית, בעקבות נדרו להתחזק מבחינה דתית. יאיר, נאבק באביו החורג, להוציא את האינטרנט מהבית, משום שהוא גורם ליאיר לגלוש באתרים לא צנועים. מתוך מטרה של יוצרי הסרט להקצין את נושא בעיית האינטרנט, מופיעה סצנה בה יאיר מאיים על אביו החורג שיפוצץ את חדרו - אם לא יוציא את האינטרנט מהבית.
מתוך יאושו, יאיר מתחיל לדבר עם ה' באופן אישי, זאת לאחר שהוא מתוודע באקראי לשיחה אינטימית שמנהל עובדיה עם ה' במהלך התבודדות לילית. לאחר שיאיר שומע את השיחה, הוא מבין שהוא מזדהה עם הכמיהה לקשר אישי וישיר עם ה', ומתחיל גם הוא להתבודד ולשוחח עם ה'.
את מהלך ההתלבטויות בסרט, מלווים סצנות ותמונות אודות הקשיים של הנוער הדתי לאומי עם עולם האינטרנט, הפיתויים המוצבים מולו, והאתגרים הייחודיים לעולם הדתי לאומי. 
לעיתים הסרט נוגע בנקודות רגישות בציבור הדתי-לאומי, וגם עוקץ ומעביר ביקורת סמויה על חוסר ההקשבה למתבגר הדתי לאומי, דבר שמתבטא בדמות ראש ישיבה ודמויות ההורים המרוכזים בעצמם ובצערם ולא שואלים את המתבגר מה הוא עובר. נושא נוסף שהסרט נוגע בו הוא בנים הגדלים במשפחות מורכבות, וחוסר ההבנה של הצורך ביחס ראוי לילדים, כאשר הוריהם בפועל, אינם הוריהם הביולוגיים. כמו כן עוקץ הסרט את נושא ההטפות והאמירות החינוכיות בהקשר לשמירת והקפדת הדת.

יצירת הסרט והפצתו

הרעיון לסרט נולד בחג חנוכה בשנת תש"ע (2010), על ידי עמיאור ארציאל ויעקב נתנאל, שגם כתבו יחד את התסריט. הסרט בוים על ידי עמיאור ארציאל ואשתו הילה, במאית סרטים במגזר החרדי, והופק על ידי איתן אלפרט; כולם בוגרי תורת החיים - בית הספר לקולנוע יהודי.
לאחר שהוחלט שהסרט יעסוק גם בנושאי הורים - מתבגרים והורים חורגים, החליט עמיאור ארציאל לראיין את חגי מולודיק, יתום מגיל שנה וחצי, ומדריך נוער. מאחר שהסרט טעון בתוכן גבולי בהקשרים של קשרים בין בנות לבנים, ובעיות הלכתיות מבחינת ההלכה היהודית - יוצרי הסרט שיתפו בכל מהלך צילום והקרנת הסרט רבנים ומחנכים שתיקנו, שיפרו ויעצו לגבי תוכן הסרט.
כמו כן, עלתה הצעה להגביל את צפיית הסרט לבנות מעל גיל 17, משום שתכניו מיועדים ועוסקים בעיקר בבנים ובקשייהם מבחינת צניעות. לבסוף נדחתה ההצעה, לאחר שהיוצרים נועצו עם מספר גורמים, בהם בכירה במשרד החינוך. 
הסרט צולם בישיבת "צביה קטיף" ובישיבת תורת החיים ששוכנות ביד בנימין. הסרט צולם במצלמת DSLR של חברת קנון והוא אחד מהסרטים הראשונים שצולמו במצלמות רפלקס בישראל.
בשנים הראשונות ליציאת הסרט הוא הופץ על ידי הקרנות ייעודיות שנערכו במקומות שונים ברחבי ארץ. בחנוכה תשע"ח הוא הועלה לצפייה ישירה ללא תשלום באינטרנט