google/wiki40b huggingface dataset:
גפיים

בבעלי חוליות, גפיים הן איברים עם עצמות, מפרקים ושרירים המסייעים לבעל החיים להניע את עצמו ביחס לסביבתו, לאחוז בחפצים, להניע חפצים או לעבד חפצים, שאינן חלק מעמוד השדרה או הראש. הגפיים מוקפות בעור ועל פי רוב מכילות גם ציפורניים.
בפרוקי רגליים, גפיים הם זוג איברים בעלי שרירים ומפרקים, המחוברים לפרק של פרוק הרגליים ומכילים שרירים ומפרקים. לדוגמה: רגליים, גפי פה ומחושים. 
בלשון יחיד, מכונה כל אחד מהגפיים בשם גף.

בבעלי חוליות

תת מערכת בעלי החוליות מתחלקת לשניים: דגים ובעלי גפים. מבין בעלי הגפים שרדה רק קבוצת בעלי ארבע רגליים המכילה את מחלקת דו-החיים ושלוש מחלקות בעלי שפיר עוברי – הזוחלים העופות והיונקים. קבוצה זו מכילה גם את מחלקת הדינוזאורים שנכחדה. לכל בעלי החיים בקבוצת בעלי ארבע רגליים יש ארבע גפיים או שרידים שלהן (במקרה של הנחש או הקיווי).
הגפיים מתחלקים לזוגות – גפיים גולגולתיות (craniali, בצד הגולגולת; קדמיות או עליונות) וגפיים זנביות (caudali, בצד הזנב; אחוריות או תחתונות). הגפיים הגולגולתיות מחוברות אל השכמות ואל עצם הבריח ואילו הזנביות מחוברות אל אגן הירכיים. גפיים המשמשות בעיקר להליכה או לריצה נקראות רגלים. ישנם חולייתנים שכל ארבע הגפיים שלהם משמשות להליכה או לריצה בלבד, או שכל הארבע משמשות בעיקר למטרה זו. אצל חולייתנים אחרים עשוי להיות הבדל מהותי בין תפקיד הגפיים הגולגלתיות לבין תפקיד הגפיים הזנביות. לדוגמה, אצל עופות, הגפיים הגולגלתיות הן כנפיים שמשמשות לתעופה, או לשחיה או שהן מנוונות כליל. לעומת זאת הגפיים התחתונות משמשות להליכה ועשויות לשמש גם לריצה, אחיזה בענפים, אחיזה בטרף או תמרון חפצים.
בכל גף קיימים המבנים הבאים, או שהתקיימו המבנים הבאים לפני שהתנוונו: מפרק חיבור אל אגן הירכיים או השכם, פרק בעל עצם אחת – זרוע או ירך, מפרק צירי - מרפק או ברך, פרק בעל שתי עצמות מקבילות - אמה או שוק, מפרק בעל עצמות קטנות רבות – שורש כף היד או קרסול פרק כף הרגל או כף היד וחמש אצבעות.
התנוונות הגפיים הקיצונית ביותר התרחשה באבולוציה של הנחשים – נותרו להם שרידים מאגן הירכיים בלבד. התנוונות בולטת אחרת היא ביונקים ימיים - הסנפירים שלהם מכילים עצמות של כפות גפיים ואצבעות בלבד. מקרים פחות קיצוניים של ניוון הם איחוד חמש אצבעות לפרסה, איבוד האגודל (כמו ברגל האחורית של החתוליים) או איבוד שתי אצבעות (כמו בכנפיים של העופות).

בפרוקי רגליים

בפרוקי רגליים, גפיים הם זוג איברים בעלי שרירים ומפרקים, המחוברים לפרק של פרוק הרגליים ומכילים שרירים ומפרקים. לדוגמה: רגליים, גפי פה ומחושים. בניגוד לכנפי החולייתנים, כנפי החרקים אינן גפיים משום שהן לא מכילות מפרקים ולא שרירים. כנפי החרקים הן המשכה של הקוטיקולה של שניים מפרקי החזה והן מונעות בעזרת שרירים המצויים בגוף פרקי החזה ומכופפות את כלל הקוטיקולה של פרקים אלה.
גפי פה הן זוג הגפיים המחוברים לאותו פרק של פרוק הרגלים המכיל את הפה ותפקידם הוא על פי רוב עיבוד מזון והכנסתו אל הפה. בחלק גדול מפרוקי הרגליים גפי הפה משמשת גם לתקיפת אויב, כמו צבתות הסרטן. יש מקרים, כמו אצל הנמלים הלוחמות שבהם גפי הפה משמשות רק לתקיפת אויב.
כל גפיהם של פרוקי הרגליים התפתחו במהלך האבולוציה מרגליים. לפרוקי הרגליים הראשוניים היו פרקים דומים מאוד זה לזה ולכל פרק היו זוג רגליים. מצב זה נמצא היום ברוב פרקיו של הנדל. במשך תהליך האבולוציה חלה התמיינות בין הפרקים ועם התמיינות זו חלו הבדלים בין הגפיים של הפרקים. לדוגמה, בחרק שישה פרקים יוצרים את הראש והגפיים של שניים מהם הפכו לגפי פה ולמחושים. שלושה פרקים יוצרים את החזה והגפיים שלהם נותרו רגליים. אצל פרקי החרק שיוצרים את הבטן חלה התנוונות של הגפיים.
שורת משימות

בממשקי מחשב שורת משימות היא אובייקט תצוגה בקצה שולחן העבודה המשמשת לבקרה ושליטה בתוכניות ובתוכנות הפועלות במצב נתון.
שורת המשימות הופיעה לראשונה במערכת ההפעלה של חברת מיקרוסופט חלונות 95 ומאז נשארה במערכות ההפעלה שבאו אחריה. סביבות שולחן עבודה נוספות כ-KDE וגרסאות ישנות של GNOME כללו אף הם שורת משימות אופציונלית. קימות שיטות ניהול תוכניות נוספות אשר בהם משתמשות בין היתר מערכות הפעלה בהם אין שורת משימות.
לשון הקודש

ביהדות, לשון הקודש היא שפה קדושה וכינוי לשפה העברית, שבה נכתבו כתבי הקודש, וששימשה (לאחר הפסקת השימוש בשפה העברית במאה השנייה לספירה), בזמן תקופת הביניים של העברית, לצורכי ענייני הדת, הליטורגיה וההלכה - בניגוד ללשון החול ששימשה לצורכי יום-יום, כגון יידיש. בקרב יהדות אשכנז, כולל בדברי האחרונים, מלבד העברית כונתה גם הארמית "לשון הקודש".

מקור הכינוי

הביטוי "לשון הקודש" מופיע כבר במשנה (משנה, מסכת סוטה, פרק ז', משנה א'): "אלו נאמרין בכל לשון - פרשת סוטה, ווידוי מעשר, וקריית שמע, ותפילה (...) אלו נאמרין בלשון הקודש - מקרא ביכורים, וחליצה, ברכות וקללות, ברכות כוהנים (...)". במשמעות מצומצמת, מתייחס הביטוי "לשון הקודש" לא לעברית כולה, אלא לעברית המקראית בלבד. במשמעותו המורחבת הוא משמש לשילוב של העברית והארמית התלמודית בתוך העברית הרבנית ששימשה לכתיבת הספרות התורנית של ימי הביניים והעת החדשה. 
משמעותו המדויקת של המושג "לשון הקודש" מתבארת גם על פי המושג המנוגד לו. במשנה ובתלמוד בא המושג להוציא את הלשונות הלועזיות שהיו מדוברות בסביבת היהודים: "אמר רבי, בארץ ישראל לשון סורסי למה? אלא אי לשון הקודש אי לשון יוונית. ואמר רב יוסף, בבבל לשון ארמי למה? אלא או לשון הקודש או לשון פרסי" (תלמוד בבלי, מסכת סוטה, דף מ"ט, עמוד ב'). בתפיסתם של הראשונים הייתה לשון המקרא לשון הקודש, לעומת לשון חז"ל; ביידיש משמש הביטוי "לשון הקודש" לתאר את המרכיב העברי-ארמי שלה, לעומת המילים שמקורן בגרמנית או בשפות הסלאביות. אצל זרמים חרדיים משמש הביטוי "לשון הקודש" לעברית הישנה, לעומת העברית המודרנית. זרמים קיצוניים בדוגמת העדה החרדית אף נמנעים מלהשתמש במילים שהתחדשו מאז תחיית השפה העברית.
הוגי דעות יהודיים הציעו נימוקים שונים לכך שדווקא העברית היא "לשון הקודש". הרמב"ן הציע נימוק המבוסס על השימוש שנעשה בשפה זו:
"וכן הטעם אצלי במה שרבותינו קוראין לשון התורה "לשון הקודש", שהוא מפני שדברי התורה והנבואות וכל דברי קדושה כולם בלשון ההוא נאמרו. והנה הוא הלשון שהקב"ה יתעלה שמו מדבר בו עם נביאיו ועם עדתו, "אנכי" ו"לא יהיה לך" ושאר דברות התורה והנבואה, ובו נקרא בשמותיו הקדושים אל, אלהים, צבאות, ושדי, ויו"ד ה"א, והשם הגדול המיוחד, ובו ברא עולמו, וקרא שמות שמים וארץ וכל אשר בם, ומלאכיו וכל צבאיו לכולם בשם יקרא מיכאל וגבריאל בלשון ההוא, ובו קרא שמות לקדושים אשר בארץ: אברהם יצחק ויעקב ושלמה וזולתם.
— פירוש הרמב"ן לספר שמות, ל, יג
הרמב"ם נימק את העדפת העברית בתכונות פנימיות המאפיינות אותה (בספרו מורה נבוכים שנכתב בערבית יהודית):
יש לי גם הנמקה מדוע נקראת לשוננו זאת בשם לשון הקודש. ואל נא יחשבו שאלה דברים בטלים מצדנו או טעות. אלא זאת אמת, כי בלשון המקודשת הזאת לא נקבע כלל שם לאיבר המשגל, לא של הגברים ולא של הנשים, ולא לעצם המעשה המביא להעמדת צאצאים, לא לזרע, לא לשתן ולא לצואה. לכל הדברים האלה לא נקבעו כלל בשׂפה העברית מילים המציינות אותם במשמעותן הראשונה, אלא מביעים אותם בשמות מושאלים וברמזים. הכוונה בזאת הייתה שלא ראוי להזכיר דברים אלה. לכן לא נקבעו להם שמות. אלה דברים שיפה להם השתיקה. כאשר יש הכרח להזכירם מתחבלים לכנותם בכינויים מביטויים אחרים, כמו שכאשר ההכרח מביא לעשות דברים אלה עושׂים כל מאמץ לעשׂותם בסתר.
— מורה נבוכים, חלק שלישי, פרק ח', תרגם מיכאל שורץ, אוניברסיטת תל אביב
אירינה פרס

ביוגרפיה

אירינה פרס נולדה בחרקוב, אוקראינה. אחותה המבוגרת, טמרה אף היא אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות מהן 3 זהב באותן אולימפיאדות. הן כונו "האחיות פרס".

אלופה אולימפית

באולימפיאדת רומא (1960) זכתה פרס במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 10.93 שניות, לפני קרול קווינטון מבריטניה (10.99 שניות) וגיזלה קולר-בירקמאייר מגרמניה (11.13 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 10.91 שניות אותו שיפרה בשלב חצי הגמר בתוצאה של 10.77 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 45.39 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בסופיה בולגריה בשנת 1961 זכתה פרס במדליית זהב בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 10.90 שניות.
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה פרס במדליית זהב בקרב חמש בשיא עולם חדש של 5246 נקודות (ריצת 80 מטר משוכות: 10.7 שניות - 1, הדיפת כדור ברזל: 17.16 מטר - 1, קפיצה לגובה: 1.63 מטר - 4, קפיצה לרוחק: 6.24 מטר - 4, וריצת 200 מטר: 24.7 שניות - 6), לפני מרי ראנד מבריטניה (5035 נקודות) וגלינה ביסטרובה בת ארצה (4956 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 10.62 שניות ובמקום שישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 16.71 מטר.
לאחר סיום הפעילות הספורטיבית בשנת 1966 עבדה במוסדות הספורט במוסקבה.

שאלה בדבר המגדר

הייתה שאלה בדבר זהותן המגדרית של האחיות פרס. אחת מהטענות הייתה שהן אנדרוגינוס ודעה אחרת סברה שמדובר בהזרקת הורמונים זכריים על מנת לחזקן. המלעיזים כינו אותן "האחים פרס". שתי האחיות נעלמו מזירת הספורט לאחר שנת 1966 שבה הוחלט על חובת בדיקת המגדר (בוטלה בסידני 2000).
אבני חמשת המלכים

גבעת אבני חמשת המלכים היא גבעה בגובה 204 מ' מעל פני הים, מדרום לעיר מודיעין-מכבים-רעות, בין העיר ליישוב מבוא חורון. על הגבעה נמצא מחשוף ייחודי של אבני צור, חלק משורת מחשופי צור הממוקמים לאורך הדופן התוחמת את קצהו הצפון-מערבי של עמק איילון. ישנה השערה לפיה האבנים הגדולות, הנראות כאילו הוטלו על הגבעה מן השמיים, הם עקבות המסופר בספר יהושע, פרק י', אודות הקרב שניהלו בני ישראל עם מלכי האמורי במסגרת מלחמת מלכי הדרום, במהלכו "וַיְהִי בְּנֻסָם מִפְּנֵי יִשְׂרָאֵל, הֵם בְּמוֹרַד בֵּית חוֹרֹן וַה' הִשְׁלִיךְ עֲלֵיהֶם אֲבָנִים גְּדֹלוֹת מִן הַשָּׁמַיִם."

הסבר גאולוגי

מחשופי הצור אינם ייחודיים לגבעה זו, אלא מצויים לאורך עמק איילון, כולל ריכוז גדול בכפר הפלסטיני בית עור א-תחתא.
דב גינזבורג מן המכון הגאולוגי לישראל מסביר כי הגושים מונחים בשדה, בנטייה כמעט אנכית, מפוזרים בצורה בלתי רציפה על גבי קרקע חרסיתית עמוקה, באופן שניתן להסבר כעדות להתמוטטות סלעים והיסחפותם, עקב פעילות אקטיבית בקווי השבירה של בקע. גושי הצור הקשה גלשו משכבת צור קדומה עקב רעידת אדמה לאחריה סחפו שיטפונות את גושי האבן למדרגות הנמוכות יותר ולבסוף נשארו כתמי צור במרחבי השטח.

התייחסות הלכתית

במסכת ברכות מובאת ברייתא:
תנו רבנן. הרואה מעברות הים, ומעברות הירדן, מעברות נחלי ארנון, אבני אלגביש במורד בית חורון, ואבן שבקש לזרוק עוג מלך הבשן על ישראל, ואבן שישב עליה משה בשעה שעשה יהושע מלחמה בעמלק, ואשתו של לוט וחומת יריחו שנבלעה במקומה, על כולן צריך שיתן הודאה ושבח לפני המקום.
— בבלי מסכת ברכות נד עמוד א
בעקבות ברייתא זו נפסקה הלכה שעל הרואה מקומות אלו לברך ברכת הנסים:
הרואה מקום שנעשו בו נסים לישראל, כגון מעברות הים ומעברות הירדן ומעברות נחלי ארנון, ואבני אלגביש של בית חורון, ואבן שביקש עוג לזרוק על ישראל, ואבן שישב עליה משה בעת מלחמת עמלק, וחומת יריחו, מברך שעשה נסים לאבותינו במקום הזה. ובין ברכה זו ובין שאר ברכות הראיה הרי הם כשאר ברכות וכלם בהזכרת שם ומלכות.
— שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ריח
מאיר בר-אילן כתב על הברייתא הזו שהיא ייחודית במגמתה ה"תיירותית", שנועדה עבור נוסעים וצליינים שביקשו לראות בארץ את המקומות בהם אירעו ניסים ושמורי דרך השתמשו בה על מנת להראות לחפצים בכך את אשר ביקשו לראות בשטח.
מאחר שזיהוי מחשוף האבנים שבגבעה עם האבנים עליהם מסופר בספר יהושע הוא השערה בלבד וישנו איסור הלכתי לברך מספק, אין הנחיה למבקרים במקום לברך את ברכת הניסים.
פלמירו טוליאטי

ביוגרפיה

נולד בג'נובה למשפחה מהמעמד הבינוני ולמד לימודים הומניים באוניברסיטת טורין. קיבל השכלה במשפטים באוניברסיטת טורינו, שירת כקצין ונפצע במלחמת העולם הראשונה והפך למורה בטורינו. החל בשנת 1922 ערך טוגליאטי את העיתון איל קומוניסטה ובאפריל 1924 הפך לחבר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית. אחרי המלחמה הוא הצטרף לקבוצה שסבבה סביב אנטוניו גראמשי ועיתונו "L'Ordine Nuovo" (הסדר החדש) בטורינו. בשנת 1919 ייסד יחד עם גראמשי את העיתון "ל'אורדינה נואובו" והיה לעורכו.
הוא היה ממייסדי המפלגה הקומוניסטית האיטלקית, ולאחר שגראמשי נכלא בידי בניטו מוסוליני, היה למנהיג המפלגה עד מותו.
בזמן שהשתתף בישיבת האינטרנציונל הקומוניסטי (קומינטרן) במוסקבה בשנת 1926, אסר מוסוליני את קיומה של המפלגה הקומוניסטית, וכמעט כל מנהיגיה פרט לטוגליאטי נעצרו. בשנות השלושים נאלץ טוליאטי לגלות מאיטליה, והוא שהה במשך 15 שנה במוסקבה, נשא את השם ארקולה ארקולי, והיה לידידו של סטלין. לאחר שחרור איטליה בשנת 1944 שב טוליאטו לארצו ונתמנה לשר בלי תיק. בדצמבר 1944 התמנה טוליאטי לסגן ראש הממשלה. ביוני 1945 התחזקה המפלגה הסוציאליסטית וטוליאטי, הקומוניסט, מונה לשר המשפטים. 
תחת הנהגתו התחולל במפלגה "מהפך סאלרנו" שהתמקד בתמיכת המפלגה ברפורמות דמוקרטיות באיטליה ובזניחת המאבק האלים לסוציאליזם. כתוצאה מכך נעה המפלגה ימינה במפה הפוליטית ופורקו גדודי הפרטיזנים החמושים שהמפלגה שלטה בהם.
ב- 14 ביולי 1948 נפצע טוגליאטי קשה על ידי פשיסט צעיר, ועובדים הכריזו על שביתה ברחבי איטליה במחאה. 
מנהיגותו של טוליאטי הביאה את המפלגה הקומוניסטית למעמד המפלגה הגדולה באיטליה, והמפלגה הקומוניסטית (שאיננה מפלגת שלטון) הגדולה באירופה. על אף שמעולם לא הרכיבה המפלגה את הממשלה, היא נחלה הצלחה רבה בבחירות המוניציפליות והשיגה כוח רב.
טוליאטי נפטר באוגוסט 1964 ונקבר בהלוויה חילונית, רבת משתתפים, בה הונפו עשרות אלפי דגלים אדומים.
העיר הרוסית סטברופול, שבה סייע טוליאטי בהקמת מפעלי הרכב אווטוואז (AutoVAZ) (לאדה) בשיתוף עם פיאט האיטלקית, נקראה "טוליאטי" על שמו משנת 1964, שנת מותו.
אליעזר צבי ספרין

תולדות חייו

נולד בעיר סמביר לרבי יצחק אייזיק ספרין ולמרת גיטל בת רבי אברהם מרדכי מפינטשויב. בילדותו  למד תורת הנסתר עם אביו.
בשנת תר"א נישא לחנה שרה, בתו של הרב יוסף שעהנר חתנו של המגיד הרב מנחם מאניש מדרהוביטש מגזע היחס לרבי נתן נטע שפירא (ה'מגלה עמוקות').
נסע ללמוד אצל דודו רבי משה מסאמבור (ה'תפלה למשה') ובנו רבי יהודה צבי מראזלא בעל ה'דעת קדושים', ואצל בן דודו רבי יצחק אייזיק מזידיטשויב ועוד.
בח' באייר תרל"ד, יומיים קודם פטירת אביו קרא רבי יצחק לאשתו הרבנית ואמר לה: "הנה, בני רבי אליעזר צבי ישב על כיסאי, והוא ראוי למלאות את מקומי בהמשכת השושילתא קדישא, והלבישו אותו בבגד לבן כמנהג תלמידי הבעש"ט, לאחר פטירת אביו קיבלו החסידים את רבי אליעזר להמשיך ולנהל את החסידות.
נפטר בכ"ד באייר ה'תרנ"ח ונטמן בעיר קאמארנא.
את מקומו מילא בנו רבי יעקב משה
רובע המדינה

רובע המדינה (ערבית المدينة العتيقة, "אלמדינה אלעתיקה", מילולית: "העיר העתיקה") הוא רובע נפוץ בערי צפון אפריקה. המדינה בדרך כלל מוקפת חומה, ומכילה בתוכה סמטאות ומבוכים רבים. רובעי המדינה נבנו על ידי הערבים במאה ה-9. פירושה של המילה "מדינה" הוא פשוט "עיר" או "עיירה" בערבית המודרנית.
ברובע המדינה ישנם בדרך כלל מזרקות, ארמונות ומסגדים עתיקים. המונומנטים במדינה משומרים היטב משום חשיבותם התרבותית (וגם משום שהם מוקדי משיכה תירותיים).
בשל סמטאותיה הצרות, המדינה חופשית בדרך כלל מתנועת מכוניות, ובמקרים מסוימים אף מתנועות אופנועים או אופניים. הרחובות יכולים להיות באורך של פחות ממטר. במספר מדינות נעשה שימוש כדי להאט ולבלבל פולשים, בגלל רחובותיה הצרים והמפותלים.
מת עד הלילה

עלילה

בספר "מת עד הלילה" סוקי סטאקהאוס היא מלצרית קוראת מחשבות שחיה בעולם שבו ערפדים נחשפו לציבור והפכו להיות אזרחים, מאז היפנים פיתחו דם סינתטי הנקרא "דם אמיתי". ה"דם האמיתי" מעניק לערפדים את המזון הדרוש בשבילם ללא צורך בהסתמכות על דמם של בני האדם כמזון.
סוקי גרה עם סבתה אדל סטאקהאוס, ויש לה אח בשם ג'ייסון.
סוקי מתאהבת בערפד מוותיקי מלחמת האזרחים בשם ביל קומפטון. מוחו "אילם" עבור סוקי, מכיוון שהיא אינה מצליחה לקרוא את מחשבותיו.
בפגישתם הראשונה סוקי מצילה אותו ממאק ראטריי שניסה לשאוב את דמו ולמחרת ביל מחזיר לה טובה שמצילה אותה כאשר ראטריי תוקף את סוקי.
בינתיים יש רציחות ב"בון טמפ" ואנשי העיר מאמינים שערפדים עומדים מאחורי הרציחות, מכיוון שרוב הגופות היו ריקות מדם.
משטרת בון טמפ חושדת באחיה של סוקי, ג'ייסון, ועוצרת אותו מפני שהיה לו קשר רומנטי עם שני הקורבנות.
סוקי רוצה לעזור לאחיה ומבקשת מביל לקחת אותה לבר הערפדים בשם "פנגטזיה" הנמצאת בעיירה שריבפורט הסמוכה.
"פנגטזיה" נמצאת בבעלותו של אריק נורת'מן, ערפד בן 1,000 שנה שהוא השריף של אזור 5 בלואיזיאנה. אריק מגלה במהרה שסוקי יכולה להיות שימושית מפני שהיא קוראת מחשבות וזה יעזור לו לגלות מי גונב מהבר שלו.
סוקי מגלה כי עוזרו הערפד של אריק הוא זה שגנב את הכסף, והיא כמעט נרצחת על ידו. אריק מציל את חייה של סוקי כאשר הערפד תוקף אותה.
כאשר סוקי חוזרת לבון טמפ היא מוצאת את גופת סבתה במטבח.
ביל נעלם על מנת להגן על סוקי.
סוקי מגלה כי הבוס שלה, סאם מרלוט הוא משנה צורה כאשר היא מאפשרת לכלב תועה לישון בביתה ומוצאת במקומו את סאם ערום בבוקר.
בעוד שביל נעלם, סוקי מגלה כי הרוצח הוא רנה, חבר של אחיה, שמנסה להרוג אותה אך רק פוצע אותה קשה.
סוקי מתעוררת בבית החולים ומגלה את ביל לצדה. ביל מספר לסוקי שהוא הפך להיות חוקר בתחום שלו והוא עכשיו עובד תחת אריק.
יום פאי

יום פַּאי הוא מועד בינלאומי לא רשמי הנחוג לכבוד הקבוע המתמטי פאי (). ישנם שני ימי חג מקובלים כדי לציין את האירוע: יום פאי ויום קירוב פאי.
14 במרץ מצוין במחלקות למתמטיקה באוניברסיטאות ברחבי העולם כ"יום פאי" (או: "יום פאי הבינלאומי"), זאת כנגזרת מהקירוב בן שלוש הספרות לערך פאי, 3.14. החג נחוג בדרך כלל בשעה 1:59 אחר הצהריים (3.14159).
חג זה, שאינו חג מוכר או רשמי, נחוג בדרכים שונות לאורך השנים. קבוצות של אנשים, בדרך כלל ממועדוני פאי, מקדישים מחשבה לאופן בו פאי מילא תפקיד בחייהם ומדמיינים עולם ללא פאי, אוכלים מאפה פאי, בדרך כלל משחקים בפינייטה (piñata), ואף שותים פינה קולדה.
בחג נשמעות ברכות כגון "בקירוב טוב" ו"שתזכה לספרה הבאה"]. בחג נוהגים אף לקיים תחרויות שינון ספרותיו של פאי, מדליקים 3.14 נרות (בקירוב טוב) ועוד.
ב-14 במרץ 2015 נחגג יום הסופר-פאי, שמקיים את הקירוב 3.1415. יש שציינו גם את השעה 9:26:53 כהמשך סדר הספרות של פאי.
ביום פאי של שנת 2004 קבע דניאל טאמט שיא אירופי בדקלום פאי, כאשר דקלם אותו עד הספרה ה-22,514 שלו.

יום פאי בישראל

בישראל, יום זה, 14 במרץ, שהוא יום הולדתו של אלברט איינשטיין, נקבע כיום המדע. ביום המדע מקדישים מערכת החינוך ומוסדות ממשלתיים תשומת לב מיוחדת לנושא המדע בכלל ולקידום המדע בארץ בפרט. בכנסת ובבית הנשיא נערכים דיונים הנוגעים לקידום המדע בישראל. ביום זה אף מוכרזים זוכי תחרות מדענים צעירים.

יום קירוב פאי

יום קירוב פאי הוא 22 ביולי. תאריך זה נכתב בצורה 22/7, שבר שהוא קירוב פשוט לערך של פאי.
העשור השני של המאה ה-9

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
יפים לבוביץ' מינקין

ביוגרפיה

נולד במשפחת פועל בחברת טבק ובהמשך צבעי. היה הבוגר בין שלושת האחים והייתה לו אחות נוספת. ב-1926 המשפחה עברה לבאקו וב-1936 חזרה למוהילב שם הוא גם סיים את בית הספר בשנת 1939. עד למלחמה הספיק לסיים שנתיים במוסד להידרומטרולוגיה של מוסקבה ובמסגרתו למד גם סאמבו - שיטת קרב המגע הסובייטית. לאחר חפירת בורות נגד טנקים בקרב ילניה הועבר עם שאר לומדי המוסד ללנינאבאד.

חייו במהלך המלחמה

תחילה הגיש בקשה להתגייס לטייס אך סורב מפאת קוצר ראיה. התגייס ב-1942 ונשלח לסטלינגרד שם התחיל את הלחימה באוגדת הסיור מס' 138 של הארמייה ה-62 במהלך הגנה על מפעל "בריקדי". נפצע בשתי רגליו וטופל בבית החולים של העיר אורלסק (כעת בקזחסטן). הוצע לו להשתחרר מן השירות עקב פציעתו אך הוא סירב.
בהמשך מונה לפקד על נגמ"ש ובהיותו בחזית האוקראינית השנייה במסגרת פלוגת סיור של החטיבה הממונעת מס' 45 בארמיית השריון ה-6 בסמוך לזרמני שברומניה ב-26 באוגוסט 1944 נכנס לתוך שיירת הכוחות מנגד וחיסל בתת-מקלע כעשרה חיילי אויב ותפס עוד 11 שבויים ממנה. ב-12 בספטמבר באותה שנה תפס שבוי, שסיפק נתונים חיוניים וב-17 לחודש הוביל מתקפה על הגבעה במהלכה חיסל 15 ולקח בשבי 5 חיילי אויב. על כך קיבל את עיטור התהילה מדרגה שלישית.
ב-13 - 14 בדצמבר בהיותו תת-מקלען פלוגת סיור של החטיבה הממונעת מס' 18 באותה הארמייה חדר עם עוד לוחמים לעורף האויב בסמוך לעיירה שאקי (Szágy) שבהונגריה, השיג מידע חיוני למפקדת החטיבה. בהדיפת מתקפת נגד משך את הלוחמים לקרב בו אישית חיסל 15 ולקח בשבי חמישה חיילי ורמאכט. על ההתנהלות המתוארת קיבל את עיטור התהילה מדרגה שנייה.
ב-30 במרץ 1945 בהיותו מפקד נגמ"ש באותה החטיבה ליד ברומסברג שבאוסטריה חדר לעומק האויב, חיסל כעשרה ושבה מספר חיילי אויב. ב-1 באפריל בסמוך לעיר באדן הגן על העמדה עד להגעת הכוחות העיקריים כשבמהלך ההגנה חיסל יותר מ-20 חיילי אויב ושניים נלקחו בשבי. ב-3 באותו החודש חיסל עמדת מרגמה ועל כל הפעולות הללו זכה בעיטור התהילה מדרגה ראשונה ב-15 במאי 1946.
השתתף במצעד הניצחון מטעם החזית האוקראינית ה-2. לאחר מכן נשלח לחזית היפנית והשתתף בכיבוש מוקדן והשתלט על מחסני צבא קוואנטונג.

באזרחות

לאחר ששוחרר מן השירות ב-1945 סיים "מוסד לגילוי שכבות גאולוגיות" במוסקבה שם גם קיבל תואר מועמד למדעים ב-1958 והשלים עבודה לתואר דוקטור בנושא גודל שאיבת מי תהום ב-1968. עבד במוסד לפתרון בעיות המים באקדמיית המדעים של ברית המועצות. עבר לגרמניה ב-1992 שם התגורר בעיר קלן בה גם נפטר ב-2011.
משחק אסטרטגיה

משחק אסטרטגיה הוא משחק שעל מנת לנצח בו יש צורך בקביעת תוכנית פעולה, דהיינו אסטרטגיה.
המשחק יכול להיות משחק קופסה, משחק וידאו או משחק מחשב. רבים ממשחקי האסטרגיה הם משחקי חשיבה, כך גם שחמט נחשב למשחק אסטרטגיה משום שיש צורך באסטרטגיה כדי להביס את היריב להכניע את המלך. גם ברידג' נחשב למשחק אסטרטגיה. ישנם משחקי מחשב רבים העוסקים באסטרטגיה, רבים מהם משחקי פעולה ומלחמה, כמו משחקי המחשב סטארקראפט, Age of Empires, בהם על מנת להביס את היריב יש צורך בלחימה מחושבת, למשל אם צבא מועט תוקף צבא גדול, יש צורך בהתקפה מחושבת, כמו הקפת והפתעת היריב.
לעיתים יש במשחקי אסטרטגיה גם אלמנט של מזל, לדוגמה: במונופול נדרשת חשיבה אסטרטגית של השחקן, אך הניצחון תלוי גם בתוצאות זריקת הקוביות.

אסטרטגיה במשחק הברידג'

משחק הברידג' מורכב משני שלבים: שלב ההכרזה ושלב המשחק. בכל אחד מהשלבים מפעילים שחקנים אסטרטגיות.

בשלב ההכרזה יכול כל אחד מהשחקנים לבחור באסטרטגיה, למשל: אסטרטגיה של הקרבה, כלומר: הכרזת חוזה שהוא יודע שייכשל בביצועו, אבל התוצאה עשויה להיות טובה יותר מביצוע משחק על ידי היריבים. הקושי הוא לתאם אסטרטגיה בין שותפים.
בשלב המשחק משתתפים שלושה שחקנים. הכרוז עשוי לבחור אסטרטגיה על מנת לזכות במספר הלקיחות, שאליו התחייב בשלב ההכרזה. נדרשת אסטרטגיה של המגנים על מנת למנוע ממנו לבצע את החוזה. האסטרטגיה של המגנים בברידג' היא נושא מורכב, משום שייתכן מצב בו כל אחד מהמגנים פועל באסטרטגיה שונה.

משחק אסטרטגיה במחשב

משחק אסטרטגיה ממוחשב הוא סוגה של משחקי מחשב, השם דגש על שימוש בחשיבה שיטתית ויצירתית להשגת מטרות, תכופות על ידי תכנון קדימה של צעדים וצפי תגובת היריב. רבים מהמשחקים כוללים פן כלכלי ואקספלורטיבי (חקר הסביבה). לרוב המשחקים מחולקים בשני קריטריונים, המשחק מבוסס תורים או שמא מתרחש בזמן אמת, והשני הוא האם על השחקן להתמקד באסטרטגיה או בטקטיקה.
סרטוגה ספרינגס

היסטוריה

האזור שבו שוכנת העיר נכבש על ידי שבטי המהיקן  לפני שעזבוהו עם הגעת אירופים ממוצא הולנדי ואנגלי שהקימו במקום יישוב. האנגלים בנו בקרבת מקום בשנת 1691 את "מבצר סרטוגה", על גדתו המערבית של נהר ההדסון. בקרבתו הוקם הכפר שיירוויל, שנודע עד 1831 כ"סרטוגה".
יישוב הקבע האירופי הראשון באזור הוקם בסביבות 1776. המעיינות משכו תיירים, ולכן נבנה במקום בית מלון עבור המטיילים. בונה המלון, גדעון פטנאם, גם פתח שבילים סלולים להקלת ההגעה אל המקום.
קרב סרטוגה, נקודת מפנה במלחמת האזרחים האמריקנית, התרחש 24 קילומטרים דרום-מזרחית לסרטוגה. מוזיאון לזכר קרבות מלחמת האזרחים בשדות שבהם נלחמו.
העיר הוקמה רשמית ב-1819 במערב העיירה סרטוגה. קהילת המקום התאחדה לכפר ב-1826, והאזור כולו הפך לעיר ב-7 באפריל 1915. התיירות התרחבה במהירות החל ב-1832, אז הוקמה מסילת רכבת שהגיעה לעיירה, ותיירים רבים הגיעו על מנת לצפות במעיינות המפורסמים. מלונות רבים נוסדו אז בעיירה כדי לאכסן את התיירים. התיירות התרחב אף יותר עם חיבור מסילת הרכבת לעיר ניו יורק עצמה. במאה ה-19 נפתחו במקום מקומות ספא רבים, ומלונות גדולים, בהם גרנד יוניון הוטל , שהיה באותה תקופה המלון הגדול בעולם.
ב-1863 נפתח במקום מרוץ סוסים מפורסם, שמשך גם הוא תיירים רבים אל העיר. המקום נודע במירוץ המפורסם ובהימורים שנלוו אליו, שהפכו ללא חוקיים בתחילת המאה ה-20, ולכן נסגרו בשנות ה-50 של המאה ה-20 מקומות ההימורים. סגירת תחנות ההימורים וסגירתם של כמה ממלונות העיר הגדולים בשנות ה-50, כולל מלון גרנד יוניון, הותירו את סרטוגה ספרינגס כמעט ללא תיירים.
העיר חזרה להצלחתה בשנות ה-60 של המאה ה-20 עם פתיחת הכביש בין-מדינתי 78, שאיפשר למבקרים מהצפון ומהדרום הגעה קלה הרבה יותר. בנוסף, בניית מרכז אמנויות הבמה סרטוגה (Saratoga Performing Arts Center) משכה גם היא אוהבי מוזיקה קלאסית ומוזיקה פופולרית וכן ריקוד, ותרמה לתחייתה המחודשת של העיר. מושבן של ניו יורק סיטי בלט ותזמורת פילדלפיה הוא בסרטוגה, לצד מוזיקאים ורקדנים נוספים. מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ישנה בנייה רבה מאוד במערב ובעיר התחתית של העיר.
אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב

תקציר העלילה

נפתלי סימן טוב (יוסי פולק) הוא אלמן בגיל העמידה ששתי נשותיו הקודמות הלכו לעולמן באופן מסתורי והוא מפחד להינשא שוב מתוך אמונה שרובצת על זרעו קללה.
בתחילת הסרט מתוארת הלווית אשתו השנייה כשהוא עומד ליד הקבר ושנשות השכונה ובראשן יוכבד שמחיוף (לבנה פינקלשטיין) מרכלות עליו.
נפתלי נבדק על ידי רופא (ברוך דוד) שמודיע לו שאברי הרבייה שלו תקינים וכי עליו להתחיל יחסים אינטימיים עם נשים באיטיות ובהדרגה.
נפתלי מהסס ובדמיונו מופיע מדי פעם אמו המנוחה (ציפורה צברי) שאינה מדברת ואינה עונה על שאלותיו.
השדכן השכונתי (סלים דאו) ביחד עם הרב השכונתי, חכם דואק (נסים עזיקרי), מצליחים לאחר הפצרות, לשכנע את נפתלי להתחתן בפעם השלישית.
נפתלי בן 54 והשדכן מציע לו בחורה תמימה ובתולה בת 24 בשם פלורה (ריטה) שמביאה כנדוניה, תכשיטים שנתנה לה אמה. פלורה היא בחורה תמימה ואינה יודעת דבר על יחסי אישות. נפתלי חושב שזרעו מורעל ולכן אינו מקיים איתה יחסים כראוי אלא מגיע לסיפוקו על ידי אוננות ושפיכה לתוך מגבת שהיא מביאה לו כל לילה נקייה ולא מבינה בבוקר מדוע היא מלוכלכת...
נפתלי ופלורה מוזמנים לחנוכת הבית של מוסא התימני, שם היא נפגשת עם המדיאן (יונתן צ'רצ'י), בעל חנות בדים גדולה בשכונה. נפתלי מאשר לה ללכת להמדיאן לבחור בד. המדיאן מנצל את ההזדמנות ומקיים יחסים עם פלורה (האקט המיני אינו מתואר לא בסיפור ולא בסרט). פלורה יוצאת נסערת מהמדיאן ומתעלפת ברחוב. היא מובאת לדירתה שם מטפל בה במסירות נפתלי שלא יודע מה קרה לה.
נפתלי מביא את הבד מהמדיאן ומזמין תופרת (אתי גרוטס) לתפור שמלה לפלורה.
נפתלי שם לב לשינויים אצל פלורה, היא מבולבלת, מקיאה ומשמינה. נשות השכונה ובראשן גב' שמחיוף מתחילות לרכל.
הוא הולך לחכם דואק ושואל אותו אם אישה יכולה להרות ללא יחסים כמו מריה מנצרת. החכם משיב לו בבדיחות כי בנצרת היו עשרה נגרים ...
נפתלי אוהב את פלורה אבל מחליט לעשות מעשה נורא כדי שעלבון ההריון לא יתגלה בשכונה ויפגע בו ובפלורה.
הוא אומר לפלורה כי גילה בדירה עכבר ומבקש ממנה להביא מאמה רעל עכברים. הוא מכין לה כוס קפה ושם בה את הרעל. פלורה שותה ונפטרת כעבור זמן קצר בזרועותיו.
הסרט מסתיים בהלוויה של פלורה. נפתלי נשאר ליד הקבר לאחר שכולם עוזבים ואז מניח אבנים על קברותיהן של שתי נשיו הקודמות.