google/wiki40b huggingface dataset:
סופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה

ביוגרפיה

סופיה דורותיאה נולדה ב-15 בספטמבר 1666 בצלה, לגאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולאלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז. בתחילה היו כמה מועמדים שרצו להינשא עם סופיה דורותיאה, עקב ההון הרב שהייתה אמורה לרשת, והם כללו את קרל האחד עשר, מלך שוודיה, מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה ופרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל, אולם החליטו אביה ודודה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג להשיאה לבן דודה גאורג לודוויג, נסיך בראונשווייג-לינבורג, על מנת לאחד את כל חלקי הדוכסות. כששמעה על כך סופיה דורותיאה היא התעלפה, וסירבה בכל תוקף להתחתן עם גאורג לודוויג, אולם לבסוף התחתנה עמו ב-22 בנובמבר 1682. נישואי הזוג לא היו מוצלחים, ונולדו להם רק שני ילדים. לאחר היוולדה של בתם היחידה לא נכנסה שוב סופיה דורותיאה להריון. בני הזוג התרחקו זה מזה ובעלה גאורג לודוויג העדיף את חברתה של פילגשו, שהייתה בת לווייתה של סופיה דורותיאה, שילדה לו שלוש בנות. גם סופיה דורותיאה לקחה לעצמה מאהב, הרוזן השוודי פיליפ כריסטוף קניגסמארק, והשניים תכננו להימלט יחדיו אולם בשנת 1694 נרצח הרוזן והחשד נפל על גאורג ותומכיו. באותה השנה התגרש גאורג מרעייתו ואסר אותה בטירת אהלדן. היא לא הורשתה לבקר את ילדיה ואת אביה או להנשא מחדש ויכלה לצאת מהטירה רק עם ליווי צמוד.
בשנת 1698 מת חמיה ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה גאורג לודוויג מונה לדוכס בראונשוויג-לינבורג-קאלנברג. בשנת 1705 מת אביה גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ובעלה ירש אותו, והפך לדוכס בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1708 העניק לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לגאורג לודוויג מעמד רשמי של נסיך בוחר, ובשנת 1714 הוא הוכתר כג'ורג' הראשון, מלך בריטניה.
באוגוסט 1726 חלתה סופיה דורותיאה, וב-13 בנובמבר מתה בטירת אהלדן כתוצאה מדלקת בכבד. בעלה ג'ורג' לא התאבל עליה, ואף כעס כששמע שבתם סופיה דורותיאה, נסיכת הנובר לבשה שחורים. ג'ורג' שלח את גופתה לקרוביה לצורך קבורתה, וזמן קצר לאחר מכן מת אף הוא ב-11 ביוני 1727.
Overprotected

מידע

בעולם, הסינגל בגרסתו המקורית הצליח להיכנס לעשרים המובילים במצעדי הפזמונים, ובבריטניה למקום החמישי, ושבוע לאחר מכן קפץ למקום הרביעי. עד היום, הסינגל מכר 140,000 עותקים בבריטניה ו-2 מיליון עותקים ברחבי העולם.

וידאו קליפ

לאור פיצולי הסינגלים בין הארצות, כל ארץ קיבלה קליפ משלה. בסך-הכל, לשיר צולמו שלושה קליפים. הראשון, הוא לגרסה המקורית לשיר, השני היה לגירסת המיקס והשלישי היה קליפ לקידום סרטה הראשון של ספירס, "קרוסרודס".

הגרסה המקורית

הקליפ לגרסה המקורית של השיר בוים על ידי בילי וודרוף, (אשר ביים גם את הקליפ לסינגל "Born to Make You Happy") והכוריאוגרף שהמציא את הצעדים הוא בריאן פרידמן. 
הקליפ נפתח עם צלמים המקיפים את ספירס ושואלים אותה שאלות, והיא עוזבת את המקום. באותו זמן נשמעים צלילים מתוך השיר "Bombastic Love" אשר נמצא באלבום Britney. לבסוף, ספירס מגיעה למחסן נטוש ומתחילה לרקוד לצלילי השיר, לאחר מכן באים מעריצים ומתחילים לרקוד איתה. בסצנות אחרות, נראית ספירס בחדר המלא בפוסטרים שלה וקירותיו סוגרים עליה.

גרסת קרוסרודס

בקליפ זה, רואים את ספירס שרה על במה את השיר, ולפעמים, מראים חלקים מהסרט.

דארקצ'יילד רמיקס

את הקליפ לגירסת המיקס ביים כריס אפלבאום, וגם בגרסה זו הכוריאוגרף שהמציא את הריקודים הוא בריאן פרידמן. 
הקליפ מתחיל כאשר ספירס נראית בבית מלון וצופה בחדשות, בהן מסוקר סיפור נוסף אודות ספירס. לאחר מכן, נראית ספירס יוצאת עם חברות מבית המלון, ומתחילות לרקוד. לקראת סוף השיר, ספירס וחברותיה מתחילות לרקוד בגשם, ובסוף הקליפ מתגלה כי הדיווח בחדשות היה למעשה הודעה ש"ספירס נמצאה רוקדת בגשם עם חברות".
גירסת המיקס של דארק צ'יילד הגיעה רק למקום ה-86 במצעד הבילבורד בארצות הברית, בעקבות השמעות נמוכות בתחנות הרדיו האמריקאיות, אשר כמעט והתעלמו מן השיר.
מולצהיים

נוף העיר

בעיר העתיקה מולצהיים ישנם מספר בתים ובניינים עתיקים בסגנון אדריכלי אלזסי. הבניינים המפורסמים ביותר הם ה-"Metzig" מתקופת הרנסאנס, ה-Eglise des Jésuites מתקופת הבארוק, כנסייה גדולה שיכלה להכיל את כל אוכלוסיית העיר כשנבנתה וה-Hôtel de ville הקלאסי.
המנזר העתיק La Chartreuse, אשר נהרס חלקית במהלך המהפכה הצרפתית, פועל כיום כמוזיאון, על שטח של 3 אקר, מעין עיירה בתוך העיר.

כלכלה

מולצהיים ידועה כביתו של מפעל בוגאטי. ייצור של מכוניות בוגאטי חזר לעבוד בעיר דורליסהיים הקרובה למולצהיים בשנת 2005.
הרטס

Happiness

ב-6 בספטמבר 2010 הוציא הצמד את אלבום הבכורה "Happiness". מהאלבום יצאו ארבעה סינגלים: "Better Than Love"‏, "Wonderful Life",‏ "Stay" ו-"Sunday".
הסינגל הראשון, "Better Than Love", קדם ליציאת האלבום, ויצא ב-23 במאי 2010, והגיע למקום החמישים במצעד הסינגלים הבריטי של חברת המצעדים הרשמית, ולשישי במצעד שירי הדאנס של החברה. אחריו יצא הסינגל "Wonderful Life". ‏"Wonderful Life" הצליח ברחבי אירופה, ואף הגיע למקום הראשון במצעד הפולני, והגיע למעמד של פלטינה בגרמניה. הסינגל השלישי, "Stay", יצא בנובמבר ובפברואר מתוכנן לצאת סינגל נוסף מהאלבום: "Sunday".
בדצמבר 2010 הוציא הצמד לקראת חג המולד את השיר "All I Want For Christmas Is New Year's Day".

Exile

ב-14 בדצמבר 2012 הכריז הצמד על אלבומם החדש "Exile" המתוכנן לצאת במרץ 2013, והיה זמין לקנייה מוקדמת בiTunes. הסינגל "Miracle" של האלבום שודר לראשונה ברשת הרדיו הבריטית BBC ב-4 בינואר 2013, וב-19 במרץ 2013 יצא האלבום רשמית.
עבד א-רחמן אל-ג'ברתי

עַבְד א-רַחמן אל-גַ'בַרְתי (בערבית שמו הוא عبد الرحمن الجبرتي (שמו המלא הוא עבד א-רחמן בן חסן בן בורהאן א-דין אל-ג'ברתי, عبد الرحمن بن حسن بن برهان الدين الجبرتي)) (1753-1825) היה מלומד מוסלמי מצרי והיסטוריון ששהה רוב חייו בקהיר ותיעד את פלישת נפוליון למצרים בעיני ילידי המקום.
מעט ידוע על חייו. פרנץ שטיינר סובר כי אל-ג'ברתי נולד בכפר תל אל-ג'ברתי בצפון פרובינציית הדלתא של בחיירה, לעומת זאת עבד אל-קאדר סאלח כותב שאל-ג'ברתי נולד בקהיר.
לפי כתיבתו של אל-ג'ברתי, שמו נלקח מ"סבו מדרגה שביעית," עבד א-רחמן, שהיה שאר המשפחה הרחוק ביותר בזמן שניתן להתחקות אחריו עבד א-רחמן היה מאזור אל-ג'ברתי (Jeberti) בזיילה (Zeila), בסומליה המודרנית (אז תחת שליטת אתיופיה)
וביקר בקהילות ג'ברתי במכה ואל-מדינה לפני שנסע למצרים שם היה לשייח' וראש קהילת ג'ברתי שם. השערה אחרת היא שסב-סב-סבו הגיע משבטי ג'ברתי שבסודאן.
אל-ג'ברתי למד באוניברסיטת אל-אזהר, והחל לרשום את דברי הימים של המאורעות שקרו בקהיר. כרוניקות אלה נודעות באנגלית בדרך כלל כ"ההיסטוריה של מצרים של אל-ג'ברתי" (al-Jabarti's History of Egypt), ונודעות בערבית כ"עג'איב אל-את'אר פי א-תראג'ם ואל-אח'באר (عجائب الاَثار في التراجم والاخبار).
הם טקסט היסטורי חשוב בשל היותם דיווח מפי עד ראייה לפלישת נפוליון למצרים ותפישת השלטון בידי מוחמד עלי. הרשימות העוסקות במשלחת הצרפתית ובכיבוש נכללו בכרך נפרד באנגלית בשם "נפוליון במצרים" (Napoleon in Egypt).
לפי מארסו, באחרית ימיו בחר אל-ג'ברתי להיטמן בתל אל-ג'ברתי, העיר שסבר שממנה הגיעו אבותיו
נו"ן הפוכה

מהות הסימן וטעמו

חוקרי מקרא מציינים כי סימון זה הוא סימון סופרים מקובל בעת העתיקה, ובמקורות היוונים הוא מכונה ἀντίσίγμα (אנטיסיגמה, סיגמא הפוכה). הסיגמא (Σ) והאנטי-סיגמא שמשו את סופרי העת העתיקה כדי לציין את תחילתה וסופה של גרסה שיש להשמיטה או שאיננה במקומה. מסימון יווני זה התפתח גם הסימון המודרני של הסוגריים. סימון זה מופיע גם במגילות ים המלח כדי לציין פסוקים שמופיעים שלא במקומם הנכון.
ואכן, בתרגום השבעים היווני, שתורגם מנוסח עברי השונה מנוסח המסורה, מופיעים הפסוקים הרלוונטיים מבמדבר י' לפי הסדר הבא: ל"ג, [ל"ה-ל"ו], ל"ד. עובדה זו יש בה כדי לאשש את הסברה שמיקומם של פסוקים ל"ה-ל"ו היה רופף במסורות השונות.
מקהלת הנערים סנט תומאס

מקהלת הנערים סנט תומאס (בגרמנית: Thomanerchor) היא מקהלה, שנוסדה בשנת 1212 בלייפציג, גרמניה, בעקבות איחוד בין מנזר, כנסייה ובית ספר בשם תומאס הקדוש, שמטרתו הייתה להכשיר נערים לשירה בטקסי-דת. בית הספר קיבל גם נערים ממעמד הסוחרים בלייפציג, ובכך היה לבית הספר הציבורי הראשון בגרמניה, מעמד עליו שמר ב-300 השנים הבאות ועל כן הוא מוסד התרבות העתיק ביותר בלייפציג. תפקיד המקהלה היה לשיר בטקסי-דת שונים ובאירועים עירוניים, כתשלום על החינוך שקיבלו התלמידים.
למקהלת הנערים יצא שם בלייפציג ומחוצה לה, ובמשך השנים, בעיקר בתקופת הרפורמציה ההפרוטסטנטית מ-1539 ואילך, ובזכותה התפתחה לייפציג למרכז מוזיקלי חשוב. מנצחי המקהלה היו לא רק מוזיקאים ומלחינים אלא גם מדענים ואקדמאים בעלי שם בתחומים שונים, כמו מתמטיקה, כרונולוגיה ואסטרונומיה, משפטים, בלשנות ועוד. יוהאן קונאו, קודמו של יוהאן סבסטיאן באך בתפקיד, היה משפטן, חוקר דתות, מומחה לשפות זרות ומשורר. 
בשנים 1723 - 1750 כיהן יוהאן סבסטיאן באך כמנצח המקהלה, ויצירותיו תפסו מקום רב ברפרטואר שלה. יורשיו של באך בתפקיד תרמו רבות לתחיית העניין ביצירותיו בראשית המאה ה-19, כשפליקס מנדלסון החזיר לרפרטואר המקהלה ותזמורת הגוונדהאוס את מתאוס פסיון הנשכח. ב-1850 ייסדו בלייפציג רוברט שומאן ופרנץ ליסט את "חברת באך", שהוציאה לאור את רשימת יצירות באך. "אגודת באך החדשה", מייסודו של מנצח המקהלה גוסטב שרק, מארגנת עד ימינו פסטיבלים מיצירות באך ברחבי העולם.
במאה ה-20 הרבתה המקהלה להופיע עם תזמורת הגוונדהאוס ברחבי העולם ובשידורי רדיו, ושמה יצא לתהילה. רפרטואר המקהלה רחב ומגוון, ממזמורים גרגוריאניים עד מזמורי תפילה מודרניים, ומקום נרחב ניתן בו למוזיקה ליטורגית נוצרית, בעיקר לקנטטות, מוטטים ואורטוריות של באך.
חברי המקהלה חיים, לומדים ומתאמנים בפנימייה, כשהחניכים הבוגרים אחראים לצעירים. התנאי לקבלה לפנימיית המקהלה הוא כישרון ייחודי לשירה ולמוזיקה, ועל אף התביעות הגבוהות למשמעת ולאימונים מרובים, ניתנת לחניכים הזדמנות להתפתחות אישית ומקצועית. אחד ממנצחי המקהלה בעבר, האנס יואכים רוץ', צמח מן המקהלה עצמה.
מנצח המקהלה הנוכחי הוא גוטהולד שוורץ.
בני מיטיב

ביוגרפיה

נולד בחיפה בשנת 1926, בתיכון למד בבית הספר הריאלי. היה חבר גרעין ניר של תנועת השומר הצעיר שעבר הכשרה בתל עמל. הגרעין התארגן ביולי 1946 בראשון לציון ושלח את ראשוני חבריו לגבולות. לאחר שהות של מספר חדשים במצפה גבולות יצאו חברי נירים ב-6 באוקטובר 1946 במסגרת עליית 11 הנקודות לנגב הצפוני והתיישבו על 1600 דונם במקומו הראשון של הקיבוץ, שנקרא דנגור. הוא שימש בתפקיד שומר השדות של הקיבוץ, ניהל קשרים עם הבדווים בסביבה שקיבלו את מיטיב וחבריו בלבביות, למד את שפתם ומנהגיהם, יצר קשרי ידידות ונקרא בפיהם "חוואג'ה בוני".
במלחמת העצמאות שירת כקצין מודיעין בגדוד השמיני - "הנגב הדרומי" של הפלמ"ח והשתתף בהגנת קו המים לנגב ובאבטחת יישובים. קשריו של בני עם ערביי הסביבה סיפקו מודיעין קרבי חשוב באותם ימים. ב-15 מאי 1948 השתתף בקרב נירים, בו נהרס הקיבוץ באש הצבא המצרי שהתקדם צפונה, אך מגניו נאחזו בו והמקום לא נכבש.
בשנים 1953–1956 שירת כשליח עליית הנוער בצרפת. עם פרוץ מלחמת סיני נקרא לשמש כמושל רפיח לאחר שנכבשה על ידי צה"ל ופרצו בה מהומות. היכרותו עם הבדווים עזרה לו להרגיע את הרוחות, שאף ערכו לו חפלה עם הולדת בנו.
ב-1961, לאחר טביעת הספינה אגוז שהבריחה יהודים ממרוקו, נשלח מיטיב על ידי המוסד, במסגרת מבצע יכין, לטפל בהברחתם של היהודים דרך מרוקו הספרדית לגיברלטר. בפברואר 1967 יצא לשליחות סודית מטעם המוסד לסייע לכוחות הכורדים בהנהגת מוסטפא ברזאני, שלחמו בעיראק למען עצמאותם.
לאחר מלחמת ששת הימים שוב שירת ברצועת עזה כמושל חן יונס ורפיח, ואחר כך גם עזה.
מקלט התרעת מכ"ם

מקלט התרעת מכ"ם (באנגלית: Radar Warning Receiver, בראשי תיבות: RWR) היא מערכת המותקנת לרוב על כלי טיס צבאיים, המגלה פליטת קרינה של מערכות מכ"ם, הן קרקעיות והן מוטסות. המערכת מסוגלת לסווג בדרך כלל את מקור הקרינה על פי הסוג (דפק-דופלר, גל רציף וכיוצא באלה) והעוצמה. על פי הפרמטרים שנקלטו, עשויה המערכת לזהות את סוג האיום שהמכ"ם מציג, לדוגמה: התרעה על מכ"ם גילוי ואחר כך נעילה ומעקב של מכ"ם קרקעי/מוטס או של טיל מונחה מכ"ם ששוגר לעבר המטוס.
למקלט התרעת המכ"ם יש לרוב תצוגה בתא הטייס והוא מייצר צליל הנשמע באוזניות אנשי צוות האוויר. בתצוגה מוצג בדרך כלל מעגל, שמרכזו מייצג את כלי הטיס, עם סמלים המייצגים את המכ"מים שזוהו לפי כיוונם היחסי לכיוון הטיסה הנוכחי של כלי הטיס, ומרחקם מכלי הטיס (הנקבע על פי עוצמת האות הנקלט) מוצג כמרחק הסמל ממרכז המעגל. 
צורת הסמל עצמה מייצגת רוב הפעמים את סוג המכ"ם או את סוג אמצעי הלחימה הידוע כעושה שימוש בו, בדרך כלל נעשית הבחנה בין מכ"ם קרקעי לבין מכ"ם מוטס. הצלילים המופקים שונים לרוב מסוג איום אחד למשנהו. ככל שהאיום חמור יותר, הצליל הופך לצווחני יותר על מנת לזכות בתשומת לבו של הטייס. לדוגמה, איום של טיל עם ראש ביות אקטיבי יגרום לטון גבוה וכמעט רציף, בעוד שמכ"ם של מטוס קרב מיושן או טיל קרקע-אוויר עשוי לגרום לזמזום לא רציף בטון נמוך.
מקלט התרעת מכ"ם שימושי לזיהוי, הימנעות, התחמקות או תקיפת איומים. לדוגמה, מטוס קרב במשימת פיטרול עשוי להבחין במטוס קרב של האויב באמצעות קולט אזהרות המכ"ם ולהשתמש במכ"ם שלו כדי ליירט אותו. בנוסף, מקלט התרעת מכ"ם שימושי בסיווג האיום. קשה לסווג "בליפים" המופיעים בתצוגת המכ"ם כמסוכנים, אולם מאחר שמטוסי קרב שונים מפעילים בדרך כלל מכ"מים שונים, ניתן להצליב את המידע המספק מקלט התרעת מכ"ם עם תצוגת המכ"ם כדי לקבוע את סוג כלי הטיס המופיע בו.
כלי טיס לא קרבי, או כלי טיס המעוניין להימנע מקרב, יכול לכבות את המכ"ם שלו כדי להקטין את חתימתו האלקטרומגנטית ולעקוף איומים שהתגלו על ידי מקלט התרעת מכ"ם.
מטוסים ייעודיים למשימות דיכוי הגנה אווירית ומטוסים לאיסוף מודיעין אלקטרוני (אלינט) מצוידים בדרך כלל במקלטי התרעת מכ"ם מתוחכמים יותר המסוגלים לגלות ולזהות איומים בטווחים גדולים יותר מהמערכות הרגילות, ומספקים מידע נוסף שמנותח ומשמש למשימות עתידיות.
מקלט התרעת מכ"ם עשוי להיות כלי חשוב בהתחמקות מאיומים במידה וניסיון ההימנעות לא צלח. לדוגמה, אם מערכת טק"א או מטוס קרב של האויב שיגר טיל מונחה מכ"ם לעבר כלי הטיס, מקלט התרעת המכ"ם יכול לזהות את השינוי במוד המכ"ם שנדרש לצורך הנחיית הטיל ולהתריע על כך בפני הטייס, כדי שיחל בפעולות התחמקות. המידע המתקבל ממקלט התרעת מכ"ם יכול לשמש גם להפעלה אוטומטית של טכניקת הלוחמה האלקטרונית (ל"א) האופטימלית לצורך התחמקות מהאיום.
אדווין א. לוק

קריירה אקדמית

לוק קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת הרווארד ב-1960. את התואר השני בפסיכולוגיה תעשייתית קיבל ב-1962 מאוניברסיטת קורנל, וב-1964 קיבל באותו מוסד את תואר הדוקטורט. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה היחסים בין כוונות לבין מוטיבציה ורגש.  
בשנים 1964-1970 שימש כחוקר במכון האמריקאי למחקר. ב-1967 החל ללמד באוניברסיטת מרילנד כעוזר הוראה בחוג לפסיכולוגיה. ב-1970 קיבל משרת הוראה כמרצה למנהל עסקים באוניברסיטת מרילנד, ומ-1972 עד 2001 שימש כפרופסור למנהל עסקים ופסיכולוגיה באוניברסיטה. בשנים 1984-1996 היה יו"ר ומנהל הסגל באוניברסיטה, ומ-1998 עד 2000 היה דיקן למנהיגות ומוטיבציה. החל מ-2001 לוק משמש כפרופסור אמריטוס באוניברסיטת מרילנד.
לוק חבר בארגונים רבים, ביניהם אגודת הפסיכולוגים האמריקאית (APA), החברה לפסיכולוגיה ארגונית ותעשייתית, החברה להתנהגות ארגונית, האקדמיה לניהול והחברה הפסיכולוגית האמריקאית.

פרסים

ללוק הוענקו מספר פרסים חשובים, בהם פרס התרומה המדעית מטעם האקדמיה לניהול (מחלקת משאבי אנוש), פרס המרצה-חוקר המצטיין מטעם אוניברסיטת מרילנד, ופרס החבר ע"ש ג'יימס מק'קין קאטל מטעם האגודה למדע הפסיכולוגיה.
ישראל אפשטיין

ילדותו ונעוריו

נולד בעיר וילנה, בן לגיטל וזלאב אפשטיין, בתאריך ב' באב תרע"ד (25.7.1914). מצעירותו היה חבר הסתדרות "השחר" שהייתה אחר כך לבית"ר. תקופה ארוכה שימש כראש הסתדרות הצופים בגימנסיה שבה למד ובאותו זמן מילא תפקידים שונים בקן בית"ר בווילנה. כעבור זמן נתמנה למפקד הקן ואחר כך למפקד הגליל של אזור וילנה. בשנת 1935 נתמנה ל"קצין נציבות", חבר ההנהגה הארצית של בית"ר בפולין, וניהל בה את מחלקת התרבות והחינוך. תוך כדי פעילותו בנציבות שב לווילנה לתקופת-מה כדי לסיים את לימודיו בסמינריון למורים "תרבות". בראשית שנת 1929 נתמנה גם למזכיר ראשי של הנציבות והמשיך, בין שאר תפקידיו, להוציא חוברות חינוך והדרכה לתנועתו. אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה יצא לווילנה, שסופחה אז לליטא, שם פעל בארגון העלייה הבית"רית לארץ ישראל ועם זאת המשיך לעסוק בעבודתו התרבותית-חינוכית.

עלייה לארץ ישראל

זמן קצר לפני פרוץ מלחמת רוסיה-גרמניה יצא עם קבוצת בית"רים דרך רוסיה לטורקיה ומשם לארץ ישראל. עם הגיעו ארצה שימש כמורה בפתח-תקווה ותקופת-מה בחברת עליית הנוער הבית"רית בראש פינה. לאחר מכן צורף לנציבות בית"ר בארץ ישראל ובה פעל בעיקר בתחום החינוך וההדרכה. הוא יסד את "ספריית המפקדים" וערך את ירחון מפקדי בית"ר "המדריך".

פעילותו באצ"ל

בסוף 1943 קיבל מנחם בגין את הפיקוד על הארגון הצבאי הלאומי וישראל אפשטיין נמנה עם חבר עוזריו המקורבים. באצ"ל גמר קורס למפקדים ונקרא בכינוי המחתרתי "גונדר אביאל". מילא בארגון תפקידים חשובים, במשך תקופה מסוימת היה מזכיר ראשי של המטה, ערך את עתונה הבלתי-ליגאלי "חרות", ובתקופת הסתתרותו של המפקד הראשי מנחם בגין מפני השלטונות הבריטיים אי-שם בפרדסי פתח-תקוה, והוא ישראל אפשטיין, אז להסוואתו מורה בבית ספר בפתח-תקוה, היה הוא אחד מהמעטים שידעו את מקום מחבואו של בגין ומהמקשרים בינו ובין הארגון בהנהגת פעולותיו.
בסוף שנת 1946 נשלח לאירופה לפעול בתחום ההדרכה של סניפי האצ"ל ברחבי היבשת. בזמן שהותו באיטליה נערכה התקפת אצ"ל על בנין הצירות הבריטית ברומא (31.10.1946). כמה ימים טרם הפיצוץ נפגש ישראל עם ניוסה דלוגי (לובוצקי) מתא האצ"ל שביצע את הפיצוץ. בחיפושים שנערכו לאחר פיצוץ הבניין נאסרו כמה חשודים בריכוזי בית"ר, שנחשבו בעיני השלטונות כבסיסי האצ"ל וביניהם גם ישראל. מחשש שמא יסגירוהו האיטלקים לבריטים החליט לברוח מן המאסר. חבריו מבחוץ הגניבו לו סם שינה להרדים את השומרים וחבל לרדת בו מן הקומה השנייה בתחנת המשטרה שבה היה עצור. בהיותו במחצית דרך הירידה הבחין בו שומר, ירה בו ופגע בבטנו. שעות רבות נאבק ישראל עם המוות ולמחרת היום, בה' בטבת תש"ז (28.12.1946), מת מפצעיו בבית החולים. תחילה הובא לקבורה ברומא ואחר כך הועברה גופתו למילאנו ושם הוטמנה בקבר-אחים של לוחמים יהודים שנפלו במערכות אנטי-נאציות שונות. בשנת 1953 הועלו עצמותיו לארץ-ישראל והוא נטמן בבית הקברות של נחלת יצחק ליד תל אביב.

הנצחה

פרשת חייו ופועלו תוארה ב"זכרם נצח", ספר הזיכרון לחללי הארגון הצבאי הלאומי ובספר עולם שכולו טוהר - לדמותו של ישראל אפשטיין (גונדר אביאל). על שמו נקרא המושב אביאל שבקרבת זכרון יעקב, רחוב בפתח-תקווה, ספריה במועדון הנוער "תקוותנו" ברמלה וכיכר באשדוד.
מטוס אימון

מטוס אימון הוא מטוס ייעודי לצורכי לימוד טיסה, הדרכה ותרגול. המטוס כולל שני מושבים למתודרך ולמדריך, כאשר המדריך יכול לקחת פיקוד ולהטיס את המטוס במקרה חירום. מטוס האימון מכיל רק את המערכות הרלוונטיות לצורכי האימון והתרגול. המטוסים מיוצרים בשתי תצורות עיקריות: צד-בצד (Side-by-side), בו יושב המדריך לשמאלו של החניך וטנדם (Tandem) לשלבי האימון המתקדמים יותר בו יושב החניך בתא טייס נפרד, המדמה טוב יותר מטוס חד-מושבי והמדריך מאחוריו. למרות השימוש הגובר במדמה טיסה, אין תחליף לטיסה אמיתית לשם לימוד טיס ואימונים.

שימושים נוספים במטוסי אימון

במדינות בעלות חילות אוויר קטנים ומעוטי-אמצעים, נעשה שימוש במטוסי אימון לצרכים קרביים. גם ארגוני גרילה (למשל נמרי השחרור של טאמיל אילם) מנסים לשים ידם על מטוסי אימון קלים, פשוטים לתפעול ולהברחה, לצרכים צבאיים.
צוותי אווירובטיקה עושים פעמים רבות שימוש במטוסי אימון (למשל פוגה מגיסטר וגרוב G-120) לצורך פעלולים אוויריים.
קבר שיאולינג

היסטוריה

את שושלת מינג יסד בן למשפחת אריסים ענייה ממזרח סין המרכזית בשם ג’וּ יוּאֶן ג’אנג (נולד ב-1328). ג'וּ עמד בראש אחת מחבורות המורדים בשלטון שושלת יואן שמוצאה ממונגוליה. בהדרגה השיג ג'וּ עליונות צבאית על קבוצות המורדים האחרות, ובסופו של דבר גם על הצבא של שושלת יואן. בשנת 1368 כבש צבאו של ג’ו יואן-ג’אנג את עיר הבירה של שושלת יואן, "חאנבליק" (בסינית דאדו, כיום בייג'ינג), ובכך בא הקץ לשושלת זו. באותה שנה (1368) יסד ג’ו יואן ג’אנג בנאנג'ינג (בסינית "הבירה הדרומית") שושלת קיסרים חדשה בשם מינג (בסינית "המזהירה") ונטל לעצמו את התואר הקיסרי "חונְגְווּ" (洪武 - "לחימה נרחבת") (שלט 1398-1368).
הקיסר חונְגְווּ התחיל לתכנן את אחוזת הקבר שלו כבר בשנה התשיעית לשלטונו (1376). מיקום האחוזה נקבע על פי עקרונות הפנג שווי על המדרון הדרומי של הר הארגמן. המקום כבר שימש כאתר קבורה מועדף לשושלות קיסרים קודמות, למשל סוּן צְ'וֵאן, מלך מממלכת וו בתקופת שלוש הממלכות (265-220). כהכנה להקמת האחוזה הורה הקיסר לפנות מהמקום המתוכנן את מקדש קָאישָׁאן שהוקם 1,000 שנים קודם לכן ואת פגודת גְ'ה-גונְג, בה היה קבור אחד הנזירים המפורסמים בתולדות סין, בָּאו גְ'ה. הקמת המאוזוליאום החלה ב-1381. החלק העיקרי הסתיים תוך שנתיים, אבל לאחוזה נוספו מבנים בהפסקות עד 1413. עלות הקמתו הייתה גדולה מאוד והועסקו בהקמתו כ-100,000 פועלים, כאשר קיימת טענה כי בבנייה הועסקו פושעים שהורשעו וכגודל אשמתם כך הוטלו עליהם עבודות קשות יותר. על העובדים שמרו כ-5,000 חיילים. שנה אחרי תחילת ההקמה (1382), מתה הקיסרית מָה חוֹאוּ ונקברה במקום בטקס גדול. עשר שנים אחר כך מת בנו הבכור של הקיסר ויורש העצר המיועד, ג'וּ בְּיָאו, והוא נקבר סמוך לקבר המשותף המיועד לקיסרית ולקיסר. הקיסר חונְגְווּ מת ב-1398 בגיל 71, ונקבר במזוליאום. למסע אל העולם הבא ליוו אותו עשרות פילגשים שנשרפו חיים, ונקברו בסמוך. סמוך לאחוזת הקבר נקברו גם פקידי ממשל חשובים בשלטונו של חונְגְווּ.
הקיסרים הבאים בשושלת מינג דאגו לתחזק את אחוזת הקבר. גם הקיסרים מהשושלת הבאה, שושלת צ'ינג שחשו כי הם המשך ישיר לשושלת מינג, דאגו לשמור על המקום. במרד טאיפינג (1864-1851) השתלטו המורדים על נאנג'ינג. הר הארגמן היה שדה קרב בינם לבין כוחות צבא שושלת צ'ינג ועקב כך נשרפו רוב המבנים שהיו עשויים עץ. עם דיכוי המרד שוחזרו רוב המבנים. כשמת ד"ר סון יאט-סן, מייסד הרפובליקה הסינית, ומי נחשב אבי האומה הסינית המודרנית, ב-1925 הוחלט על הקמת המאוזוליאום לזכרו על הר הארגמן, כחצי קילומטר מזרחית לקבר שיאולינג. כיום נוהגים רוב התיירים המבקרים בהר הארגמן לפקוד את המאוזוליאום של סון יאט-סן, ומיעוטם (כ-800,000 בממוצע לשנה) מבקרים גם במאוזוליאום מִינְג שְׂיָאולִינְג. על פי ההצעה של הממשל הסיני אישר ארגון אונסק"ו ב-2003 את הכללת המקום יחד עם אתר קברי שושלת מינג באתר המורשת העולמית הקרוי קברים קיסריים של שושלות מינג וצ'ינג.
מחלות חסימתיות של הריאה

מחלות חסימתיות כרוניות

קבוצה מחלות זאת מורכבת בעיקר משתי מחלות: ברונכיטיס כרונית, ונפחת. 
המחלה מוגדרת לרוב על ידי תפקודי ריאות לא תקינים, ונובעת מתגובה של הריאות ודרכי האוויר לשאיפה של גזים רעילים, לרבות עשן סיגריות. בברונכיטיס, יש חסימה של הברונכים, ואילו בנפחת, יש פגיעה ברקמת הריאה עצמה. הגורמים ל- COPD הם בין היתר עישון, חשיפה לזיהום סביבתי. לעיתים קיים קשר למעמד סוציו אקונומי נמוך. לעיתים יש השפעה גנטית, תגובת יתר של הסימפונות, או הפרעות בהתפתחות הריאות. 
אצל מעשנים המפתחים COPD ניתן לראות כי קצב הירידה ב- FEV1 גדול מקצב הירידה הרגיל (עם השנים קיימת ירידה בערך זה, אולם במחלות COPD הירידה מואצת).

התהליך הדלקתי במחלות חסימתיות כרוניות

תאי הדלקת העיקריים ב- COPD הם נויטרופילים, מקרופאגים, ותאי T מסוג CD8. קיימת הפרשה של ציטוקינים שונים, ויש הפרה של שיווי המשקל בין הפרוטאזות לאנטי פרוטאזות. כתוצאה מפעילות יתר של פרוטאזות, נוצר הרס באלוואלי, היפרפלזיה של האפיתל, היפרטרופיה של הבלוטות בברונכים, ופיברוזיס של דרכי האוויר, ישנה הפרשה רבה של ריר בליווי פגיעה בשעריות (cilia). כל התהליכים האלו מגבירים את החסימה הנוצרת בדרכי האוויר, ונוצרת ירידה בתפקודי הריאות, החמרה של המחלה, וירידה כללית במצב החולה. החמרה של COPD כוללת הופעת קוצר נשימה קשה, ובמצבים קיצוניים אי ספיקה נשימתית- שיעול קשה, ליחה ירוקה, וחום. החמרה ב- COPD היא מסוכנת, ב-9% מהמקרים האירוע מוביל למוות, והתמותה גבוהה יותר בתקופה שלאחר מכן. כ- 15% מהחולים חוזרים לאשפוז תוך שלושה חודשים, ומחצית מהחולים תוך חצי שנה. 
כ- 60%-70% מהמקרים נובעים מזיהומים, כשלפחות מחצית מהזיהומים הם ויראליים. אם מדובר בזיהום בקטריאלי, החיידקים העיקריים שמעורבים הם Streptococcus pneumoniae‏, Moraxella catarrhalis, ו-Haemophilus influenzae בברונכיטיס כרונית.
מחלות חסימתיות של הריאה מאופיינת בפעילות משמעותית של אינטרלוקין 8 (נחשב כמוקין) אשר מגייס ניוטרופילים לרקמה על ידי כמוטקסיס.

טיפול במחלות COPD

מטרות הטיפול בחולי COPD הן מניעת הידרדרות במצבו של החולה, שיפור תפקודי הריאות, הקלה על הסימפטומים, שיפור היכולת של החולה לבצע פעילות, והפחתת ההתחדדות (החמרה) של המחלה. 
הטיפול המניעתי- הורדת החשיפה לזיהום והפסקת העישון- חשוב ביותר. כאשר החולה סימפטומטי, ניתנים מרחיבי ברונכים כטיפול תרופתי על מנת לתת תמיכה נשימתית- אינהלציה, משאף, סטרואידים. 
בחולים קשים יותר (בדרגת חומרה 3 או 4, ראו להלן) מטפלים בשיקום ריאות: שיפור הכושר הגופני כדי לשפר את ניצולת החמצן, וטיפול בחמצן עצמו- מעל 15 שעות ביום, כשהמטרה היא להגיע ללחץ חלקי של חמצן מעל 60 מ"מ כספית, או סטורציה של מעל 90 אחוז חמצן. כשמדובר במחלה קשה, קיימות אופציות ניתוחיות כגון כריתת של ה- bulla (בולקטומיה)- מבוצע באמצעות צריבת שורש הבועה על ידי טורסקופיה, או הורדת נפח הריאה- כריתת האזורים הפגועים בריאה על ידי התערבות לא פולשנית, כלומר הכנסת שסתומים חד כיווניים לדרכי האוויר הבינוניות. 
במקרים של נפחת קשה או חוסר באלפא 1 אנטיטריפסין מתבצעת לפעמים השתלת ריאות.

ברונכיוליטיס כרונית

זהו מצב של דלקת כרונית בברונכיאולות המאופיינת בפיברוזיס שלהן. מדובר בדלקת נדירה יחסית שעלולה לגרום לנפחת.