google/wiki40b huggingface dataset:
מיומנויות למידה

מיומנויות למידה הן אוסף של כישורים או יכולות נרכשות המאפשרים לבצע פעולות המובילות ללמידה יעילה מבחינת משאבי זמן ואנרגיה. 
התוצר של מיומנויות הלמידה יכול להיות רכישת ידע, פיתוח מיומנות חדשה או הישגים אקדמיים.

הקנייה של מיומנויות למידה

בשונה ממיומנויות נרכשות כמו דיבור או הליכה הנוצרות עם הבשלת המוח, מיומנויות הלמידה צריכות להילמד באופן מפורש על ידי תהליך של הוראה.
ניתן לקדם ולפתח מיומנויות למידה באמצעות רכישת טכניקות של אסטרטגיות למידה יעילות המתאימות ללומד.
הקנייה של מיומנויות למידה יכולה לתרום לצמצום התנהגויות לא כנות כמו רמאות, העתקה או גנבה ספרותית.

רבדים של מיומנויות למידה

קיימים שלושה רבדים של מיומנויות למידה:

בין יכולות ודרישות לימודיות

היכולות הלימודיות מתבטאות במאפיינים האישיים של הלומד, כמו משך הזמן שהוא מסוגל להתרכז ברציפות, סביבת הלימוד הנכונה עבורו והאם כדאי לו ללמוד לבד או עם חבר. היכולות האישיות מורכבות מתכונות מולדות שקיימות אצל הפרט באופן טבעי, ומההשפעות הסביבתיות שצבר במהלך חייו. היכולות משתנות ומתפתחות לאורך התבגרותו של האדם. 
את הדרישות הלימודיות מן הלומד קובעת על פי רוב המסגרת הלימודית בה הוא לומד. לכל מטלה דרישות לימודיות משלה. אם יש ללומד בחינה שבה עליו לפתור 20 תרגילים תוך שעה, הרי שהדרישה היא להיות מסוגל לפתור מהר; אם על אותו החומר בדיוק תהיה בחינה של 3 תרגילי הוכחות מתמטיות, שגם לה מוקצבת שעה, הרי שכאן נמדדים יותר ידע והבנה מתמטית, ולא מהירות. הדרישות הלימודיות מתלמידים וסטודנטים משתנות גם במעברים בין כיתות ובעיקר בין בית הספר היסודי לחטיבת הביניים, בין החטיבה לתיכון, ובמעברים בין השנים בלימודי תואר אקדמי. ישנן דרישות שונות למקצועות שונים (למשל מתמטיקה שונה מהיסטוריה), וגם למלמדים שונים.

אפיון אישי

כל לומד מתאפיין בסגנון למידה שונה, ובהתאמה, יישום של מיומנות למידה כלשהי מקבל ביטוי שונה בין כל לומד ולומד. לדוגמה, מיומנות הלמידה של יצירת סביבת לימוד נכונה מסייעת ללומד לבחון את הדרך הנכונה עבורו ללמידה בהתייחס למקום הלימוד, האם ללמוד עם מוזיקה ברקע או בשקט, האם לאכול תוך כדי למידה או לא, עזרי הלימוד הנכונים, הטמפרטורה המתאימה, התאורה המתאימה ועוד, כאשר הדגש הוא על יצירת אווירה המתאימה ללימודים.
קזבק (הר)

גאולוגיה וגאוגרפיה

קזבק ממוקם ברכס הרי החוח, רכס הרים בצפון הרי הקווקז, ונחתך על ידי ערוץ הנהרות ארדון וטרק. ההר עצמו שוכן בקצה העתק בורג'ומי-קזבקי, שהוא המשכו של העתק צפון אנטוליה. האזור פעיל מבחינה טקטונית, פעילות המתבטאת בריבוי רעידות אדמה קטנות המתרחשות במרווחי זמן קבועים. מערכת גאותרמית של מעיינות חמים מכתרת את ההרים.
קזבק הוא הר געש רדום המורכב מזרמי לבה טרכיטית. להר מבנה של חרוט געשי כפול, שבסיסו שוכן בגובה 1,770 מטרים. קזבק הוא הגבוה בקבוצת הרי הגעש החרוטיים בסביבתו, הכוללת את חברג'ינה שגובהו 3,142 מטרים. 
מדרונותיו התלולים של ההר אינם מאפשרים קיום של קרחונים גדולים, ושטחם הכולל של אלה המצויים בראשו מגיע ל-135 קמ"ר. ההתמוטטות האחרונה של קרחון קולקה בצפון אוסטיה שברוסיה ליד קזבק בשנת 2002 יוחסה לפעילות של סולפטרות במדרונות הצפוניים של ההר, אף שלא התרחשה התפרצות געשית. דייבדרוק – הקרחון הידוע ביותר בקזבק, משתרע מן הפסגה אל המדרונות הצפון-מזרחיים של ההר, לתוך ערוץ הנושא אותו שם. גובהו של הקרחון מגיע ל-2,295 מטרים. למרגלות ההר, מצדו המזרחי, עוברת הדרך הצבאית הגאורגית, החוצה את מעבר דריאל בגובה 2,378 מטר.
העפלה ראשונה לפסגת ההר נעשתה בשנת 1868 על ידי שלושה חברים במועדון האלפיני של לונדון בליווי מדריך שווייצרי. תשע העפלות נוספות נרשמו לזכותה של מטפסת הרים מרוסיה החל משנת 1900.
ואלין קיין

ביוגרפיה

קיין נולדה וגדלה בעיר ניורי שבמחוז דאון. היא למדה בבית הספר Sacred Heart, ובבית הספר למחול אנמארי מורגן. מגיל 15 הופיעה בתיאטרון הלאומי לנוער, ותפקידה הבולט ביותר היה בהפקה של המחזה "20 Cigarettes". בגיל 18 עזבה את צפון אירלנד ועברה ללונדון. היא למדה משחק ב-Central School of Speech and Drama.

קריירה

הבמאי איוואן קוואנה ליהק אותה לסרט "The Fading Light" אחרי שראה אותה בסרט הקצר "July" שהועלה ליוטיוב. היא נבחרה מפני שאילתרה בהצלחה בסרט הקצר. ב-2013 שיחקה בתפקיד רוז סטאג בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "החטא הקדמון", ובתפקיד דארה במותחן הקומי האירי "Jump". עוד ב-2013 שיחקה קיין בתפקיד הראשי במחזה "העלמה יוליה" מאת יוהאן אוגוסט סטרינדברג בתיאטרון Reading Rep.
בין הסרטים הנוספים בהם השתתפה קיין היה "Still Early", סרט קצר שהוצג בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים גולוויי. ב-2016 שיחקה קיין בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה של ערוץ BBC3 "שלוש עשרה", בעונה השלישית של "החטא הקדמון", ובפרק בסדרה "Murder". עוד באותה שנה גילמה את אמו של הפרוטגוניסט בסרט "רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים".
בתיאטרון שיחקה קיין בתפקיד נאנס בהפקה של תיאטרון פינבורו למחזה "Autumn Fire", בהפקה של פאנצ'דרנק למחזה "The Black Diamond", ובתפקיד ליידי לידיה לנגוויש במחזה "The Rivals". היא גילמה את גירלין במחזה "The Lonesome West" מאת מרטין מקדונה.
ברדיו הופיעה קיין ב-BBC בתסכיתי הדרמה "The Demon Brother" ו-"Stroma Sessions" עליו זכתה בפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר.
האגודה הבינלאומית למינרלוגיה

האגודה הבינלאומית למינרלוגיה ידועה גם כ-IMA ‏(International Mineralogical Association) היא אגודה בינלאומית שהוקמה בשנת 1958 והיא איגוד של 38 ארגונים לאומיים. מטרתה היא לקדם את מדע המינרלוגיה ולתקנן את המינוחים של מעל ל-4,000 סוגי מינרלים ידועים. האגודה הבינלאומית למינרלוגיה מסונפת לאיגוד הבינלאומי למדעי הגאולוגיה (International Union of Geological Sciences או בקיצור ה-IUGS).

ועדות וקבוצות עבודה

הוועדה הפעילה ביותר באגודה הבינלאומית למינרלוגיה היא "הוועדה לשמות מינרלים ולמינרלים חדשים" (Commission on New Minerals and Mineral Names או בקיצור CNMMN). הוועדה הוקמה ב-1959 על מנת לתאם את הקצאת השמות למינרלים חדשים, בחינה מחדש של שמות קיימים וביטול שמות שגויים.
ג'פרי לונג

ד"ר ג'פרי לונג (באנגלית: Jeffrey Long, נולד ב-1954) הוא אונקולוג, סופר אמריקאי, וחוקר תופעת "חוויות סף מוות" (המכונות NDE). לונג רופא בהכשרתו, ועוסק ברדיותרפיה בבית חולים בלואיזיאנה. הוא המחבר של "עדות על חיים שלאחר המוות: המדע של חוויות סף מוות", אשר הופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. בשנת 1998 ייסד את Near Death Experience Research Foundation, העוסקת בתיעוד ומחקר אקדמי של תופעות NDE.

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
לאחר פרסום רב המכר "עדות על חיים שלאחר המוות: המדע של חוויות סף מוות" התראיין לונג בתוכניות מדיה רבות, כולל  The O'Reilly Factor, NBC Today, ABC (פיטר ג'נינגס), Dr. Oz Show, ערוץ ההיסטוריה, ערוץ הלמידה, נשיונל ג'אוגרפיק ו-Fox News יוסטון.
בשנת 2009 תרם לונג לכתיבת "המדריך לחוויות סף מוות: שלושים שנים של מחקר", שפורסם על ידי פרייגר. הספר מקיף סקירה מקיפה של המחקרים שבוצעו בתחום של חקר ה-NDE , ונחשב לפרסום משמעותי בתחום.
ג'יג

ג'יג הוא ריקוד מהיר שמקורו בריקוד העממי ז'יג האנגלי או הסקוטי אשר התפשט לאירופה במאה ה-16. יש הסבורים שמקור השם הוא בסוג של כינור קטן עממי מימי הביניים בשם ג'יג, בו ניגנו ריקודים באירלנד וסקוטלנד. מצויים בו משקלים משולשים שונים (למשל 3/4 או 12/16 או 6/8 או 9/12) וגם לא משולשים כמו 4/4. מקומו בסוויטה הוא כפרק עליז וערני המסיים את הסוויטה הבארוקית. צורת הריקוד היא דו חלקית, החלק השני פותח לעיתים קרובות בהיפוך של המוטיב העיקרי מהחלק הראשון.
ניקול ריצ'י

ביוגרפיה

נולדה בשם ניקול קמיל אסקוודו בברקלי, קליפורניה למשפחה נוצרית ממוצא מקסיקני, אנגלי ואפרו-אמריקאי. בגיל שנתיים, עברה ריצ'י לגור בביתו 
של הזמר ליונל ריצ'י ואשתו. בגיל 3, החלה ריצ'י ללכת לטיפולים פסיכותרפיסטים כל שבוע, והיא נשארה בטיפול במשך הילדות שלה. כשהייתה בת 9, אימצו אותה בני הזוג באופן חוקי. 
בנוסף להחלקה אומנותית, למדה ריצ'י בילדותה לנגן בגיטרה, צ'לו, כינור ופסנתר. 
ריצ'י למדה אומנות ומדיה במשך שנתיים באוניברסיטת אריזונה.

קריירה

ב-2003 הצטרפה לחברת הילדות שלה פריס הילטון לתוכנית מציאות חדשה בשם "החיים הפשוטים". התוכנית מתעדת את מסען ברחבי ארצות הברית כשהן עובדות בעבודות מזדמנות כפועלות וכמלצריות ומתארחות אצל משפחות שונות. התוכנית שודרה ברשת FOX והפכה ללהיט, ובשנים 2004 ו-2005 צולמו שתי עונות נוספות של התוכנית.
באותה שנה, הופיעה ריצ'י למסיבת הסיום של התוכנית כשהיא רזה וכחושה מאוד, ובעיתונות הצהובה נטען שהיא חלתה באנורקסיה, טענה שריצ'י הכחישה. בנוסף באותה תקופה, חל ריחוק בין הילטון וריצ'י בעקבות ריב ביניהן.
ב-2004, הייתה ריצ'י חברה בלהקת רוק בשם "Darling". מאז 2005, עובדת ריצ'י על אלבום בכורה, אך תאריך יציאתו אינו ידוע.
ריצ'י ביצעה הופעות אורח בסדרות "איב" ו"אמריקן דרימז", והשתתפה בסדרת "Kids in America". בנוסף לשירה ומשחק, ריצ'י דיגמנה ל"בונגו ג'ינס" ולמעצב הנעליים ג'ימי צ'ו.
בשנת 2007 נבחרה לייצג את קמפיין משקפי השמש של "ג'ורג'יו ארמני".
ב-2005, כתבה ריצ'י רומן אוטוביוגרפי בשם "האמת אודות יהלומים" (The Truth About Diamonds). הספר בעצם מתעד את הריב של ניקול ופריס רק בשמות אחרים.
בינואר 2006, דורג הספר במקום ה-32 של רבי המכר.

חיים אישיים

בדצמבר 2006, החלה ריצ'י לצאת עם הזמר האמריקאי ג'ואל מאדן, סולן להקת הפאנק רוק גוד שארלוט.
ב-11 בינואר 2008, נולדה בתה במרכז הרפואי בלוס אנג'לס. ב-9 בספטמבר 2009, ילדה ריצ'י בן. בדצמבר 2010 ריצ'י התחתנה עם מאדן. דרך נישואיהן לתאומים מאדן, ריצ'י היא גיסתה של קמרון דיאז.
בנובמבר 2007, הקימו ריצ'י ומאדן את "קרן ריצ'י ומאדן לילדים". הקרן יצרה משרד רישום באינטרנט כדי לעזור למשפחות במצוקה.

הסתבכות עם החוק

ריצ'י הידרדרה לסמים וב-2002 נכנסה למוסד גמילה מהרואין. 
בפברואר 2003, נעצרה ריצ'י במאליבו, קליפורניה, בחשד לאחזקת הרואין בזמן הנהיגה, ורישיונה נלקח ממנה.
ב-11 בדצמבר 2006, נעצרה שוב לאחר שנהגה בהיותה שיכורה. היא הודתה שהשתמשה במריחואנה ובויקודין לפני שנהגה, וב-27 ביולי 2007, היא נשלחה לרצות ארבעה ימי מאסר, אך לבסוף שוחררה כעבור כמה שעות בלבד. ריצ'י נשלחה לתוכנית לימודים של 18 חודשים, בה תלמד על נהיגה ללא שתייה וסמים קשים.
רכבת הידידות

רכבת הידידות (באנגלית: Friendship Train) הייתה יוזמה של עיתונאים ואזרחים אמריקנים ב-1947 למשלוח מזון ואספקה לצרפת ואיטליה, שכלכלתן נפגעה אנושות במהלך מלחמת העולם השנייה.

היסטוריה

סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945, הותיר את אירופה חבולה ומדממת ואת כלכלתה הרוסה. מצבה של ארצות הברית, שהמלחמה לא התחוללה בשטחה, היה טוב לעין ערוך. במסגרת תוכנית מרשל, השתדלה ארצות הברית לשקם את אירופה. הרעיון של רכבת הידידות הוצע ב-1947 בידי העיתונאי דרו פירסון (Drew Pearson), בטורו היומי "The merry-Go-Round" אשר התפרסם בוושינגטון פוסט. הרעיון צבר תאוצה ברחבי העיתונות האמריקנית, ועד מהרה יצא אל הפועל. ב-7 בנובמבר של אותה שנה, יצאה רכבת מלוס אנג'לס ונסעה ברחבי ארצות הברית תוך שהיא עוצרת ב-25 תחנות שונות ברחבי הארץ. על הרכבת העמיסו אזרחים באופן פרטי תרומות של מזון, ביגוד ודלק, וכן תרומות כספיות. בסה"כ נאספו מוצרים בשווי של 40 מיליון דולר אמריקאי. בשל העומס, בניו יורק סיטי התעכבה הרכבת 11 ימים, ומכוניות נשלחו אל עוד תשע ערים ולאחר מכן המשיכה הרכבת מניו יורק.
מטען הרכבת הועמס על אוניות והושט לנמל לה האבר בצרפת. רכבת הידידות הייתה מחווה של רצון טוב, וסיוע לתוכנית מרשל. ב-1949 צרפת גמלה לארצות הברית באמצעות רכבת התודה (Merci Train), אשר יצאה מצרפת לניו יורק עמוסה במתנות לאזרחי ארצות הברית. ב-1967 ארגן ארגון נוער מגרמניה המזרחית "רכבת ידידות" לברית המועצות. הפוליטיקאי הרוסי סרגיי אברמוב ארגן ב-2004 "רכבת ידידות" לצ'צ'ניה.
קנטביוס קולדוול-פופ

נעורים ומכללות

קולדוול-פופ נולד בעיר תומאסטון שבג'ורג'יה, וגדל בגרינוויל הסמוכה. בשנתו האחרונה ב"תיכון גרינוויל" הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לחצי גמר אליפות התיכונים של ג'ורג'יה, לאחר שרשם ממוצעים של 31 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. בסיום אותה שנה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בו קלע 6 נקודות.
את קריירת המכללות שלו בחר להעביר באוניברסיטת ג'ורג'יה שהעניקה לו מלגת כדורסל. בעונת הפרשמן שלו קלע קולדוול-פופ 13.2 נקודות למשחק ונבחר ל"חמישיית הפרשמנים של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC All-Freshman Team). בעונה הבאה שיפר את ממוצעים ל-18.5 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק וזכה בתואר "שחקן השנה של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC Player of the Year). בסיום שנתו השנייה בחר לוותר על המשך לימודיו במכללה ולהתמודד בדראפט ה-NBA.

דטרויט פיסטונס

קולדוול-פופ נבחר בבחירה השמינית בדראפט 2013 על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס. מאמן הקבוצה מוריס צ'יקס בחר להעלות את קולדוול-פופ בחמישייה הפותחת כבר בעונת הרוקי שלו, לצד ברנדון ג'נינגס, ג'וש סמית', גרג מונרו ואנדרה דראמונד, אך במהלך העונה פוטר צ'יקס והוחלף בג'ון לוייר, שהציב את קייל סינגלר בחמישייה במקומו של קולדוול-פופ. בעונה הבאה מונה סטן ואן גנדי למאמן הקבוצה, וקולדוול-פופ תפס באופן קבוע את עמדת הקלע הפותח של הקבוצה בזכות יכולותיו ההגנתיות וקליעתו הטובה מטווח השלוש. 
בעונת 2015/2016 המשיך קולדוול-פופ במגמת השיפור כשהעמיד ממוצעי שיא של 14.5 נקודות למשחק, והיה אחד השחקנים המובילים בקבוצה המאוזנת לצד דראמונד, רג'י ג'קסון, טוביאס האריס ומרכוס מוריס. ב-16 בדצמבר 2015 קלע שיא קריירה של 31 נקודות בניצחון קבוצתו על בוסטון סלטיקס בתוצאה 119–116. את העונה הסדירה סיימה דטרויט עם המאזן השמיני בטיבו במזרח, 44–38, שהחזיר אותה למעמד הפלייאוף לראשונה מזה שבע עונות.

לוס אנג'לס לייקרס

ב-13 ביולי 2017 חתם קולדוול-פופ על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס לעונה אחת, עבור כ-18 מיליון דולר. בדצמבר 2017 נגזר על קולדוול-פופ מאסר של 25 ימים בשל נהיגה תחת השפעת אלכוהול. לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה בלייקרס לעונה נוספת, עבור כ-12 מיליון דולר. ביולי 2019 חתם בקבוצה על חוזה נוסף לשנתיים נוספות.
אנטופגסטה

היסטוריה

האזור היה בשליטת בוליביה, למרות שפעלו בו כורים וחברות צ'יליאנים. העיר הוקמה רשמית ב-22 באוקטובר 1868 כעיירת כורים בשם לה צ'ימבה, ושמה שונה לאחר מכן לאנטופגסטה.
ב-1873 בוליביה חתמה על הסכם הגנה הדדי עם פרו. למרות שההסכם קבע שאף אחת מהמדינות לא תחתום על הסכם סידור גבולות עם צ'ילה, בוליביה הפרה את החלק הזה וחתמה על הסכם כזה עם צ'ילה כעבור שנה. חלק מההסכם קבע שבוליביה לא תגבה מס מהצ'יליאנים או מהחברות שלהם בבוליביה. הבוליביאנים הפרו את החלק הזה וכתוצאה מכך הצ'יליאנים פלשו לבוליביה וכבשו את אנטופגסטה, בה היה רוב צ'יליאני, ובכך נפתחה מלחמת האוקיינוס השקט. העיר נשארה בשליטה צ'יליאנית גם לאחר המלחמה, אם כי הובטחה לבוליביה תנועה חופשית לנמל העיר בהסכמי השלום לאחר המלחמה, מאחר שהיא איבדה במלחמה את מוצאה לים.
ב-1995 העיר סבלה מרעידת אדמה בעצמה 7.3 בסולם ריכטר. למרות שנהרגו שלושה אנשים ונפצעו כמאה, הרס המבנים היה קטן ביחס לעצמת הרעידה.

כלכלה

כלכלת העיר מתבססת בעיקר על כריית נחושת ומינרלים אחרים. בעיר פועל גם נמל חשוב, אם כי בשנים האחרונות הוא איבד את ההובלה בין נמלי האזור לאור הקמת נמל ענק בעיר מחיונס.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, כשהמרכזיות בהן הן אוניברסיטת אנטופגסטה והאוניברסיטה הקתולית של הצפון.

תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי סרו מורנו נמצא במרחק של כ-10 קילומטרים מצפון לעיר.
העיר מקושרת בקווי רכבת למספר ערים, כשהחשוב מביניהם הוא הקו ללה פאס.
ראובן ינאי

ביוגרפיה

נולד וגדל בליפנו, פולין. למד בגימנסיה עברית "תרבות" בפולין עד גיל 13. ב-1935 עלה לארץ עם הוריו והשתקעו בתל אביב. המשיך ללמוד בבית הספר העממי "הכרמל" ובבית הספר התיכון "גאולה", שם ערך את עיתון בית הספר עם חברו הטוב לספסל הלימודים שמעון פרס.
שירת ב"הגנה" ולאחר מכן לחם במלחמת העולם השנייה בבריגדה העברית. עם חזרתו לארץ, התגייס לצה"ל, והקים את העיתון "במחנה גדנ"ע".
לאחר מכן, התבקש על ידי בעלי עיתון מעריב, להקים את עיתון הנוער הראשון בישראל - הוא "מעריב לנוער" במסגרת עבודתו נתן ינאי במה עיתונאית לכישרונות רבים, ביניהם דן אלמגור, הצייר יוסי שטרן, פוצ'ו, ואף לכתבי נוער מבטיחים כאבשלום קור, יוסי ביילין ואחרים. לצד עבודתו ב"מעריב לנוער", ינאי גם כתב מעת לעת בעיתון מעריב, כחבר המערכת. ידועה במיוחד ביקורת התיאטרון שכתב אודות ההצגה "מלכת אמבטיה" של חנוך לוין. הביקורת השנונה אך החריפה ביותר של ינאי, הופיעה גם על עיצוב התקליט של שירי המחזה על ידי האמן דוד טרקטובר.
ינאי נישא לאביגיל לבית ורטהים בשנת 1949. לימים רעייתו אביגיל עבדה כעיתונאית אף היא, וחיברה את תשבצי ההגיון בשבועון ״העולם הזה״. לזוג נולדו בן ובת. בנו איל, הוא המייסד והמנכ"ל המשותף של חברת BDI ישראל. שחקן התיאטרון גלעד קלטר הוא נכדו של ראובן ינאי.
ראובן ינאי נפטר בשנת 1986 בתל אביב.
דרייב אין

דרייב אין (מאנגלית: Drive-in) הוא הכינוי הרווח בעברית המדוברת לבית קולנוע באוויר הפתוח, הבנוי ממגרש חניה לכלי רכב, תא הקרנה ומסך קולנוע גדול הניצב מולם. 
הביטוי השתרש בעברית בעקבות פתיחתו של בית הקולנוע היחיד אשר פעל בשיטה זו בישראל ואשר אימץ אותו כשמו. באנגלית מקיף הביטוי שירותים רבים הניתנים לנוסעים בעודם ברכב, כגון שירותי בנקאות, הסעדה וכו', ונהוג להתייחס אל בית קולנוע מסוג זה בביטוי "Drive-in theater".
הצופים מגיעים אל הדרייב אין ברכביהם ונותרים בהם משך כל זמן הקרנת הסרט. בדרייב אין עשויים להיות שירותים נוספים המקובלים בבתי קולנוע רגילים, כגון קפיטריה, עם או בלי שירות מלצרים, ובתי שימוש. במספר בתי קולנוע מסוג זה נבנו אזורים עם מושבים למען הצופים המעדיפים שלא להשאר בכלי הרכב, ובמקומות אחרים הוקמו פינות משחק לילדים.
הפסקול הושמע בתחילה באמצעות רמקולים רגילים שהותקנו סמוך למסך. לאחר מכן הותקנו עמודים ליד עמדות החניה ואלה נשאו רמקולים שנתלו על חלונות המכוניות. בהמשך הוחלפו הרמקולים בשידורי רדיו בעוצמה נמוכה שנקלטו במכשירי הרדיו בכלי הרכב. 
הדרייב אין הראשון נפתח בשנת 1932 בניו ג'רזי. בתי קולנוע אלה הגיעו לשיא הפופולריות שלהם בארצות הברית בשנות ה-50 ובשנות ה-60. לאחר מכן הביאה התייקרות הנדל"ן במדינה לשקיעתו של הענף. 
הדרייב אין בתל אביב, שהיה היחידי בישראל שכן בעבר הירקון, בשטח התחום על ידי משולש מסילות הרכבת מצפון למרכז הירידים. הוא נפתח ב-1973 ונסגר ב-2000. בימי שישי בלילה הוקרן במקום סרט פורנו, ורבים העדיפו לצפות בו בחינם מגבעת האוניברסיטה. לאחר מכן שימש המקום כקריטריום לאימוני רוכבי אופניים, ובשנת 2011 נעשה ניסיון להקרין במקום סרטים עבור סטודנטים הלומדים באוניברסיטת תל אביב הסמוכה. בשנת 2014 נבנה במקומו של הדרייב אין אולם ספורט.
סמסונג גלקסי נוט אדג'

תכונות

הקצה המעוגל של המסך כולל תכונות חכמות וייחודיות כגון הפעלת יישומים נבחרים בסרגל הפעלה מהיר, תצוגה מקדימה לשיחות נכנסות, הודעות ואימיילים, שליטה על אפליקציות המצלמה והמוזיקה, הצגת עדכוני סטטוס ברשתות חברתיות, דיווחים על מזג אוויר וספורט ועוד. הוא גם כולל את תכונת ה-"Quick Tools" מאת סמסונג הכוללת אפשרויות כגון שימוש כשעון עצר או טיימר, שליטה בנורת הלד והקלטה קולית. חברת סמסונג מצפה לפיתוח הקצה ולשפר את חווית המכשיר.
אינדי פולק

אינדי פולק, או "אינדי עממי", הוא סוגה של מוזיקת הפולק. זרם המוזיקה הופיע בשנות ה-90 של המאה ה-20 אצל זמרים וכותבי שירים מתחום האינדי רוק אשר הושפעו ממוזיקת הפולק של שנות ה-50, ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, ממוזיקת קאנטרי ומאינדי רוק. 
האמנים הראשונים בסוגה כוללים את לו ברלו, ג'ף באקלי ואליוט סמית'. הסוגה מתקשרת בעיקר לסגנונות הבארוק פופ, Freak folk ,‏ Psychedelic folk ‏ ו-New Weird America. הסוגה התרחבה באופן משמעותי בשנות האלפיים, כאשר זמרים ולהקות כמו ברייט אייז, ביירות, בון איבר, פליט פוקסס, The Decemberists  וממפורד אנד סאנז יצרו מוזיקה בסוגה זו.
דוד צבי זילברשטיין

הרב דוד צבי זילברשטיין (תרנ"ז, 1897 – י"ט בחשוון תשל"ט, 19 בנובמבר 1978) היה רב, איש חינוך ופעיל ציבור חרדי בפולין ולאחר מכן ביישוב החדש בארץ ישראל. כיהן כמזכיר מרכז חינוך התורה בארץ ישראל ומרבני תל אביב.

ביוגרפיה

נולד בפולין, בנו של אביגדור זילברשטיין, מחסידי גור. קיבל חינוך תורני. בצעירותו הצטרף לפועלי אגודת ישראל בפולין והחל בפעילות ציבורית. בשנת תרפ"ג (1923) השתתף כנציג פועלי אגודת ישראל בכנסייה הגדולה הראשונה. במהלך הדיונים הוא דיווח על פעילותה של תנועת פועלי אגודת ישראל והעלה דרישה מבעלי בתי חרושת החרדים להעסיק פועלים שומרי דת. שימש כמנהל ישיבת "תורת חסד" בפולין. פרסם מאמרים בבטאונים האגודאיים בפולין "דרכנו" ו"דגלנו".
בשנת תרצ"ד (1934) עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. היה ממייסדי בית הספר החרדי הראשון בתל אביב "סיני" ונמנה עם צוות מחנכיו ובהם זלמן ינקלביץ ויהודה מאיר אברמוביץ. כמו כן, היה מורה בסמינר שרנסקי בתל אביב.
בשנות ה-30 ייסד הרב שמואל גריינימן את "מרכז חינוך התורה החרדי", שאיגד את מוסדות החינוך הדתיים והתורניים בארץ ישראל, מתוך מטרה לשמור על עצמאות החינוך החרדי. הרב זילברשטיין התמנה למזכיר הארגון והיה הרוח החיה בפעילותו. הוא יזם וערך בתל אביב כינוסי רבנים ואנשי ציבור והיה מהנואמים המרכזיים. בלט בכישרונו הרטורי והרבה לדרוש ברבים ועורר את הצורך לעסוק בחיזוק הדת. היה ממעוררי הרעיון של "מסע התשובה" בערים ובמושבות הארץ והיה יד ימינו של הרב הרצוג במסע זה. 
לאחר קום המדינה הוקם "הזרם הרביעי" ולאחר מכן החינוך העצמאי ופעילותו של "מרכז חינוך התורה" פסקה. עם זאת המשיך הרב זילברשטיין בפעילות ציבורית וחינוכית ענפה. הוא ארגן כינוסים שונים בנושאי חינוך, שבהם קרא להגביר את הפעילות בקרב ילדי העולים מארצות אירופה וצפון אפריקה. הוא גם פרסם מאמרים בנושא בכתבי העת החרדים של אותה תקופה, ובהם "הנאמן" ובית יעקב", ובהם הציע את רעיונותיו. 
במשך כעשרים וחמש שנה כיהן כרב בתל אביב וראש מחלקת השבת ברבנות המקומית. בתקופת רבנותו המשיך לפעול לחיזוק ענייני הדת בעיר. 
נפטר בשנת תשל"ט, ונקבר בבית הקברות קריית שאול. בתו בלה נישאה ליוסף אנגל. הם היגרו לארצות הברית, שם נישאה בתם הניה לרב חיים וואלקין.
דייוויד פאלמר (דמות בדיונית)

אודות הדמות

דייוויד פאלמר סיים תואר ראשון בכלכלה פוליטית באוניברסיטת ג'ורג'טאון וקיבל תואר דוקטור מבית-ספר למשפט של אוניברסיטת מרילנד. לפני שנבחר לנשיא ארצות הברית, הוא שימש כחבר קונגרס וסנטור מטעם מדינת מרילנד. במהלך לימודיו בקולג' הוא היה שחקן וכוכב בנבחרת הכדורסל, וקלע את קליעת הניצחון המכריעה בפיינל פור, נגד קבוצת אוניברסיטת דה-פול.
פאלמר נבחר לתפקיד נשיא ארצות הברית, לאחר שניסיונות ההתנקשות בו, ביום הבחירות המקדימות בקליפורניה עבור מועמד המפלגה הדמוקרטית לנשיא, סוכלו על ידי סוכן CTU ג'ק באואר. למרות שבתחילה הוא התכוון להתמודד על תקופה כהונה שנייה, בסופו של דבר הוא פרש מהמרוץ לאחר שנודע לו כי המועמד היריב גילה כי פאלמר שיקר למפכ"ל המשטרה על מנת להגן על אשתו לשעבר, שרי פאלמר, שהייתה חשודה במעורבות במותו של אחד מתומכיו המרכזיים.
לאורך כל הסדרה, פאלמר, כנשיא ארצות הברית, ממלא לעיתים קרובות תפקיד שמתגלה כחיוני, בפעילויותיה המוצלחות של היחידה לסיכול טרור (CTU). פאלמר נתפס כמנהיג טוב שמקבל החלטות קשות ללא היסוסים רבים. במספר הזדמנויות, התערבותו כנשיא והשימוש שלו בסמכויותיו הנשיאותית עוזרות ליחידה ללוחמה בטרור.

פרסים ומועמדויות

הייזברט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב, לפרס סטלייט ולשלושה פרסי NAACP על גילום דמותו של פאלמר. בסקר של בלוקבסטר, פאלמר נבחר לנשיא האהוב ביותר בקולנוע ובטלוויזיה בקרב המשיבים. גולשי אתר האינטרנט TV.com בחרו בו בתור הנשיא הטלוויזיוני שהם הכי היו רוצים לראות בחדר הסגלגל.

בחירתו וכהונתו של הנשיא ברק אובמה

בעונה הראשונה של הסדרה (ששודרה בין נובמבר 2001 למאי 2002), הסנטור האפרו-אמריקאי דייוויד פאלמר מתמודד בבחירות על תפקיד נשיא ארצות הברית, זוכה בבחירות בפרק הזמן שבין עונות 1 ו-2 (שהחלה באוקטובר 2002), והופך לנשיא האמריקאי השחור הראשון אי פעם. בשנת 2008, כ-8 שנים מאוחר יותר, ברק אובמה הופך לנשיא האמריקאי השחור הראשון. פרשנים פוליטיים רבים, ואף דניס הייזברט עצמו, טענו כי האופן בו הייזברט גילם את דמותו של פאלמר איפשרה לצופים רבים להרגיש נוח יותר עם הרעיון של נשיא אפרו-אמריקאי, וכתוצאה מכך ייתכן שסייעו לקמפיין הפוליטי של אובמה, שנבחר לנשיא ה-44 של ארצות הברית ב-4 בנובמבר 2008, והיה לנשיא ארצות הברית האפרו-אמריקאי הראשון. פרשנים קראו לתופעה זו "אפקט פאלמר", בניגוד לאפקט בראדלי. בתוכנית "הדיילי שואו" ששודרה ב-4 ביוני 2008, העיר המנחה ג'ון סטיוארט (בהתייחסות ברורה לדייוויד פאלמר) שברק אובמה, בזמנו - עדיין מתמודד בפריימריז של המפלגה הדמוקרטית, יהיה המועמד האפרו-אמריקאי הראשון לנשיא ארצות הברית "מאז העונה הראשונה של 24".
העונה השלישית של הסדרה (ששודרה בין אוקטובר 2002 למאי 2003) סובבת סביב קמפיין בחירתו מחדש של הנשיא דייוויד פאלמר. במהלך עימות טלוויזיוני, ג'ון קילר, יריבו של פאלמר, מאשים אותו בהתרועעות "עם אנשים בעלי אופי מוסרי מפוקפק", בהתייחסות למערכות היחסים הרומנטיות שלו עם הדמויות שרי פאלמר ואן פקארד. האשמות דומות הופנו כלפי ברק אובמה, במהלך קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, בהתייחסות להתחברות שלו עם ג'רמיה רייט. קילר גם מציין את חוסר ההצלחה של פאלמר בתחום התעסוקה, שזו גם הביקורת העיקרית כלפי תקופת נשיאותו הראשונה של אובמה, ואחד מהנושאים שעלו במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. בהמשך העונה, פעיל פוליטי בשם אלן מיליקן מאיים לטרפד את הצעת החוק של פאלמר בתחום הבריאות, בדומה למאבק של אובמה לחקיקת חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה בשנת 2010.
הארמייה העשירית (צרפת)

מלחמת העולם הראשונה

ב-1 באוקטובר 1914 במהלך המירוץ אל הים, הוקמה הארמייה העשירית בפיקוד גנרל לואי דה מודהוי. הארמייה שכללה את הקורפוסים ה-10, ה-21, ה-33, הפרשים ה-1, והפרשים ה-2, השתתפה בקרב אראס והצליחו למנוע מהגרמנים לכבוש את העיר. ב-2 באפריל 1915 עבר גנרל מודהוי לפקד על הארמייה השביעית, ובמקומו מונה גנרל ויקטור דורבאל. בין ה-9 במאי ל-18 ביוני 1915 השתתפה הארמייה בקרב ארטואה השני. בין ה-25 בספטמבר ל-13 באוקטובר 1915 השתתפה הארמייה בקרב ארטואה השלישי. ב-4 באפריל 1916 פוטר גנרל דורבאל מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה גנרל ז'וזף אלפרד מישלר. החל מיולי 1916 סייעה הארמייה לכוחות הבריטיים בקרב על הסום. ב-27 בדצמבר 1916 עבר גנרל מישלר לפקד על קבוצת הארמיות של המילואים, ובמקומו מונה גנרל דני אוגוסט דושן. באפריל 1917 השתתפה הארמייה בקרב השני על האן שהיה חלק ממתקפת ניוול. באוקטובר 1917 לאחר ההפסד האיטלקי בקרב קפורטו, נשלחה הארמייה שתוגברה בקורפוס ה-12 יחד עם חיל משלוח בריטי לאיטליה, על פי בקשת המפקד העליון האיטלקי לואיג'י קאדורנה. ב-11 בדצמבר 1917 עבר גנרל דושן לפקד על הארמייה השישית, ובמקומו מונה גנרל פול מייסטר. ב-26 במרץ 1918 חזרה הארמייה לצרפת (ללא הקורפוס ה-12 שנשאר באיטליה), והשתתפה בקרב השלישי על האן ובקרב השני על המארן שהיו חלק ממתקפת האביב הגרמנית. ב-10 ביוני 1918 עבר גנרל מסטר לפקד על קבוצת הארמיות הצפונית, ובמקומו מונה גנרל שרל מנז'ן. לאחר מכן השתתפה הארמייה במתקפת מאה הימים והדפה את הכוחות הגרמניים שהיו מוצבים מולה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הייתה הארמייה חלק מצבא הכיבוש הצרפתי בריינלנד. ב-21 באוקטובר 1919 התמזגה הארמייה יחד עם הארמייה השמינית לארמיית הריין הצרפתית.

מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הוקמה הארמייה העשירית בפיקוד גנרל רובר אלטמאייר ב-24 במאי 1940, והועמדה באגף השמאלי הקיצוני של הצרפתים, בניסיון לעצור את הכוחות הגרמניים. בין ה-7 ל-8 ביוני כותר הקורפוס ה-9 של הארמייה יחד עם דיוויזיה 51 הבריטית בסן-ולרי-אן-קו, הקורפוסים ה-10 וה-25 של הארמייה הופנו לפלגת הארמייה של פריז, ואילו מפקדת הארמייה שתוגברה ביחידות חדשות ונשלחה לבלום את הכוחות הגרמניים שפרצו את קו וייגאן, אולם לבסוף נכנעו כוחות הארמייה לגרמנים ב-19 ביוני 1940.