google/wiki40b huggingface dataset:
קים נובאק

קריירה קולנועית

נולדה בשיקגו בשם מרילין פאולין נובאק למשפחת מהגרים קתולית מצ'כיה. בילדותה למדה אמנות ונמשכה לציור. ב-1954 נסעה ללוס אנג'לס עם חברות שהופיעו יחדיו כניצבות בסרט "הקו הצרפתי" בכיכובה של ג'יין ראסל. כך "התגלתה" על ידי מפיק הוליוודי שארגן לה חוזה באולפני קולומביה, ללא כל ניסיון משחק. מנהל האולפנים הארי כהן החליף את שמה ממרלין לקים (על מנת למנוע בלבול עם מרילין מונרו) ודרש שתצבע את שיערה לבלונד-פלטינה.
לאחר מספר סרטים בהם השתתפה הופיעה לראשונה בהצלחה בתפקיד משנה ב-1955 בסרט האיש בעל זרוע הזהב בבימויו של אוטו פרמינגר לצד פרנק סינטרה ואלינור פארקר. לדברי מבקר הקולנוע אורי קליין התעלל בה פרמינגר במהלך הצילומים, דבר שהעמיק את חוסר הביטחון שלה כשחקנית לכל אורך הקריירה הקצרה שלה. באותה שנה ביים אותה לוגאן לתפקיד ראשי ראשון בסרטו פיקניק, לצד ויליאם הולדן. על הופעה זו זכתה נובאק בפרס גלובוס הזהב להבטחת השנה ובפרס באפט"א לשחקנית הלא-אנגליה הטובה ביותר. 
ב-1956 הופיעה לצידו של טיירון פאואר בסרט "סיפורו של אדי דוצ'ין", ושנה לאחר מכן כיכבה שנית לצידו של סינטרה בשובר הקופות "חברי ג'ואי". ב-1958 בחר אלפרד היצ'קוק ללהק את השחקנית ורה מיילס לסרטו "ורטיגו". אולם מיילס נכנסה להריון ופרשה מהפרויקט. בחוסר רצון ליהק היצ'קוק את נובאק לתפקיד הכפול של מדלן/ג'ודי. הופעתה של נובאק בסרט זה נחשבת כיום לשיא הקריירה שלה ולאחת ההופעות הקולנועיות המפורסמות בהיסטוריה של הקולנוע, אולם עם צאתו של הסרט לאור זכתה לביקורות צוננות. באותה שנה הופיעה גם בסרט הקטן "פעמון, ספר ונר".
בראשית שנות השישים החלה הקריירה שלה דועכת. ב-1962 הופיעה לצד ג'ק למון ופרד אסטר בכישלון "The Notorious Landlady". ב-1964 הופיעה בהפקה מוחדשת של הסרט "בכבלי אנוש", לפי ספרו של סומרסט מוהם, אולם לא הצליחה להיכנס לנעליה של בטי דייוויס שהופיעה בהפקה הראשונה (ב-1934) בתפקיד מילדרד המרשעת. גם תפקידה בסרטו של בילי ויילדר "נשקני טיפשון" זכה לביקורות קטלניות ולאחר תפקידה ב"הרפתקאות מול פלנדרס" עזבה את עולם הקולנוע.

לאחר הפרישה

נובאק הופיעה מדי פעם בסרטים גם לאחר פרישתה, בין היתר ב"Just a Gigolo" מ-1978 לצד דייוויד בואי ובעיבוד עתיר הכוכבים לספרה של אגתה כריסטי "סדק במראה" מ-1980 לצד אנג'לה לנסברי, טוני קרטיס, רוק הדסון ואליזבת טיילור. ב-1985 הופיעה בפרק הפיילוט של סדרת הטלוויזיה "אלפרד היצ'קוק מגיש".
ב-1997 זכתה בפרס כבוד בפסטיבל ברלין. 
בפסטיבל קאן 2013 הייתה אורחת הכבוד בהקרנה חגיגית של עותק משוחזר של "ורטיגו".

חיים אישיים

במהלך קריירת המשחק שלה ניהלה נובאק רומן עם השחקן והבדרן האפרו-אמריקאי סמי דייוויס ג'וניור. אולפני קולומביה טרחו להסתיר את הרומן השערורייתי (של שחקנית לבנה עם אפרו-אמריקאי) מעיני הציבור. כן ניהלה מערכת יחסים עם הבמאי ריצ'רד קווין. ב-15 במרץ 1965 נישאה נובאק לשחקן הבריטי ריצ'רד ג'ונסון איתו שיחקה בסרט מול פלנדרס. השנים התגרשו כעבור כשנה, ב-23 באפריל 1966. 
מאז 1976 נשואה נובאק לוטרינר רוברט מולי והשניים חיים בחווה באורגון.
סיכון מחושב

תקציר העלילה

לואן ג'ונסון (מישל פייפר) היא חיילת מארינס לשעבר אשר עשתה הסבה להוראה, ומעוניינת לעבוד כמורה מחליפה. להפתעתה היא מתקבלת לעבודה כמורה במשרה מלאה בתוכנית "אקדמיה" לתלמידים מרקע חברתי וכלכלי קשה. היא מגיעה חדורת מוטיבציה לתפקיד, על אף הקושי שכיתה מסוג זה טומנת בחובה. עם הגעתה לכיתה היא אינה מצליחה להשתלט על התלמידים שעושים הכל על מנת לשבור את רוחה, כשם שעשו עם קודמותיה לתפקיד. במקום להישבר, היא קוראת ספרים בניסיון למצוא בהן דרכים להתגבר על הבעיה. היא משתמשת בשיטות בלתי מקובלות בהוראה על מנת למשוך את תשומת לבם של התלמידים: חלוקת ממתקים למשיבים תשובות נכונות, קיום תחרות דילן-דילן, שיעור קרטה, הבטחה לביקור בלונה פארק במקרה של הצלחה בלימודים, ביקורים אישיים בבתי התלמידים וכדומה, וכך היא זוכה באמונם. חרף גינוי מנהל בית הספר את שיטות הוראתה, לואן מתעלמת מהנהלים הרשמיים וממשיכה בדרכה. היא מלמדת אותם ספרות ושירה, ומלמדת אותם לאהוב זאת ואף ללכת לספריה ולקרוא באופן עצמאי. היא מעודדת אותם להאמין בעצמם בעקביות, והיא מדגישה בפניהם שציון "A" כבר ניתן להם ועליהם רק לשמור עליו.
לצד הצלחתה נתקלת לואן גם בקשיים. אמם של שני אחים בכיתתה אוסרת עליהם לבוא לבית הספר מכיוון שהחלו להשקיע בלימודיהם במקום לעזור בתשלום חשבונות הבית; תלמידה נוספת נכנסת להריון ומכוונת על ידי ההנהלה לעזוב לבית ספר לאמהות, על אף שהיא מבריקה לטענתה של לואן; והיא נאלצת להתמודד עם אמיליו, אחד התלמידים המשפיעים ביותר בכיתה, שהתחיל לצאת עם תלמידה מהכיתה שלא מזמן נפרדה מאסיר שהשתחרר זה עתה מהכלא ובא לנקום בו על כך שלקח לו אותה. כשנודע ללואן שאסון בפתח, היא לוקחת את אמיליו אליה הביתה ומשכנעת אותו לפנות למנהל ובכך "להציל אותו מהחיים של עצמו" וממה שתכנן- להרוג אותו לפני שהוא יעשה זאת לפניו. אמיליו משתכנע, נכנס לחדר המנהל, שמסלק אותו מכיוון שלא דפק קודם בדלת. אמיליו נרצח ולואן נשברת. היא מחליטה לעזוב, כי לא מצליחה להתגבר על רצף האירועים. התלמידים מתחננים בפניה שתישאר ומדגישים בפניה שהיא האור שלהם ושהם צריכים אותה ולבסוף היא משתכנעת ונשארת.

פסקול

שיר הנושא מהסרט "Gangsta's Paradise" ("גן עדן של גנגסטרים") של Coolio נחשב לאחד משירי הראפ המוצלחים וזכה בפרס גראמי בקטגוריית שירי ראפ.
אבראהים הראשון

ביוגרפיה

אבראהים הראשון היה אחיו של הסולטאן הקודם מוראט הרביעי, אשר בהיותו על ערש דווי הורה להוציא את אבראהים להורג, ייתכן משום שסבר כי הוא לוקה בנפשו. ההוראה לא בוצעה ואבראהים היה לסולטאן. הוא דירדר את האימפריה עד סף קריסה בתוך זמן קצר, אם כי אמו, הולידה סולטאן היוונייה קסם סולטאן (Kösem Sultan), הייתה השליט האמיתי במדינה בתקופה זו ושלטה באמצעות בנה. 
בתקופתו של אבראהים הראשון נלחמה האימפריה ברפובליקה של ונציה אשר כבשה ב-1646 את האי בוזג'אאדה בכניסה למצרי הדרדנלים. אבראהים הראשון סבל מדיכאון ומהפרעות נפשיות נוספות, והוא נצפה כשהוא מאכיל דגים בבריכת הארמון במטבעות, ואף השליך את בנו מהמט הרביעי לתוך באר זמן קצר לאחר שנולד, בעקבות מריבה עם אמו. בנוסף הייתה לו אובססיה לנשים שמנות, ואחת מאלה שהובאה מהקווקז הסבה לו הנאה כה גדולה, עד כי העניק לה קיצבה ממשלתית, ויש הטוענים שגם משרה ממלכתית כלשהי. בשל כל אלה זכה בכינוי "אבראהים המשוגע" (Deli İbrahim), ולבסוף, כאשר התנהגותו הפכה לפחות ופחות צפויה, הוא הודח על ידי הווזיר הגדול והוצא להורג עשרה ימים לאחר מכן.
דניאל בויארין

קורות חייו

דניאל בויארין נולד באסבורי פארק  בניו ג'רזי. הוא למד במכללת גודאר , בבית המדרש לרבנים באמריקה ובאוניברסיטת קולומביה ועשה דוקטורט בבית המדרש לרבנים באמריקה. לימד באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטת ייל, באוניברסיטת הרווארד, בישיבה יוניברסיטי ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1990 התמנה לפרופסור מן המניין לתלמוד במחלקה ללימודי המזרח הקרוב באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, משרה בה הוא מחזיק מאז.
הוא חבר סמינר חנוך  וחבר המועצה המייעצת ל-Journal Henoch , כתב העת של הסמינר. הוא מחזיק באזרחות כפולה, אמריקאית וישראלית.
ב-2005 נבחר כעמית באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בשנת 2015 זכה בפרס הומבולדט  מטעם קרן אלכסנדר פון הומבולדט הגרמנית.

השקפותיו וכתיבתו

עבודתו של בויארין עוסקת בצומת שבין הפילוסופיה והדת, המסורת והחדשנות. הוא מגדיר עצמו כיהודי אורתודוקסי. בויארין חוקר תחומים בהם עוסקים גם מלומדים כמו סנדר גילמן וג'יי גלר (Jay Geller), שהחלו לחקור את הזיקה בין פסיכואנליזה ליהדות. בספרו הראשון, העיון הספרדי: לפרשנות התלמוד של מגורשי ספרד, בויארין מנתח את פרשנויותיו התלמודיות של יצחק קנפנטון, מגדולי חכמי ספרד לפני הגירוש. בספרו הבשר שברוח: שיח המיניות בתלמוד, בויארין מנתח באמצעות כלים היסטוריציסטיים חדשים את היחס הרבני בתלמוד למיניות. בספרו A Radical Jew: Paul and the Politics of Identity, הוא מנתח כיצד קריאות שגויות של כתיבתו האוניברסלית של פאולוס הובילו לאלימות וכפייה.
עבור בויארין, תסביך אדיפוס גם מגלם וגם מבטא דחייה של פרויד מלהיות מסווג כנשי בהקשר של הזמן בו הוא חי, ימים בהם האנטישמיות הובילה לבסוף לשואה. בויארין סבור שהפסיביות היא תכונה מהותית של היהדות, ומכיוון שזהו אפיון המשותף לה ולהומוסקסואליות, יש לה יכולת לחולל בהלה בקרב היהודים שחרדים מעינה הפקוחה של הרשות. כתוצאה מכך הוא טוען שפרויד ראה בתסביך אדיפוס דרך לדחות את התכונה הנשית ביהדות, על ידי כך שהוא הציע שהיהודים נושאים בקרבם, לא פחות מהגויים, את התשוקה להרוג.
בויארין סבור שהפסיביות היא תכונה הכרחית ליהדות מכיוון שבדת היהודית קיימת דמות אל גברי חזק שדורש ציות. בויארין מסתמך על ההגדה של פסח ומנסה להראות שהבן החכם הוא תלמיד חכם ושהבן הרשע הוא איש המלחמה. באופן בלתי נמנע מוליכה השקפה זו את בויארין להתנגד לציונות, מכיוון שהוא חש שהמרכיב ההכרחי של האקטיביות והמלחמה כרוכים יחדיו בשליטה על חבל ארץ והם במחלוקת עם מה שהוא מזהה כזרם האמיתי והקבוע של המסורת. מרתה נוסבאום זוקפת לזכותה של השקפתו על היהדות את: "עיצוב הנורמות הרומיות של הגבריות, והבאת הטענה המדהימה שהאדם האותנטי שספון כל היום בחדרו וקורא ספר, לובש את הצורה הגופנית של מישהו שזהו כל עולמו."

יחסו לסכסוך הישראלי-פלסטיני

בקובץ המאמרים Wrestling with Zion‏, שיצא לאור בשנת 2003, נכלל מאמר מאת בויארין, שבו כתב: "כשם שייתכן שהנצרות מתה באושוויץ, טרבלינקה וסוביבור... כך אני חושש שיהדותי עלולה למות בשכם, דהיישה, בית אל וחברון." במאמר "Progressive Jewish Thought and the New Anti-Semitism" שפרסם פרופ' אלווין רוזנפלד מאוניברסיטת אינדיאנה מטעם הוועד היהודי האמריקאי (American Jewish Committee) בדצמבר 2006 נמתחה ביקורת חריפה על השמאל ביהדות ארצות הברית, ובין השאר האשים רוזנפלד את בויארין בהיעדר "מחשבה צלולה" כמו גם בהטיה בכך שהוא עורך אנלוגיה בין השואה לשלטון הישראלי בשטחים והתנהגותו כלפי הפלסטינים. גם גרשום גורנברג מתח ביקורת על בויארין עקב מאמרו זה, והאשים אותו ב"צביעות אנטי-ציונית".
החלטה 425 של מועצת הביטחון של האו"ם

רקע

החלטת מועצת הביטחון התקבלה חמישה ימים לאחר פלישת ישראל ללבנון ב-14 במרץ, שבאה בעקבות רצח 35 ישראלים בפיגוע כביש החוף ב-11 במרץ על ידי אנשי אש"ף שבאו מלבנון. הייתה זו התקפה אחת בסדרת פיגועים שמקורם בלבנון באותה תקופה. מטרת המבצע הייתה לסלק את בסיסי אש"ף מדרום לנהר הליטני ולהבטיח את גבולה הצפוני של ישראל.
האו"ם, בעידודה של ארצות הברית, ביקש להקים כוח שמירת שלום שייכנס לשטח אותו כבשה ישראל כדי לאפשר את נסיגת צה"ל ולבסס את שלטון ממשלת לבנון בדרום המדינה. מאמצים אלו נשאו פרי בהחלטת האו"ם 425, שנתקבלה במהלך ישיבה מס' 2074 של מועצת הביטחון של האו"ם ב-19 במרץ, שהובילה להקמת יוניפי"ל.

לאחר ההחלטה

חיילי יוניפי"ל החלו להגיע ללבנון ב-23 במרץ - ארבעה ימים לאחר קבלת ההחלטה. צה"ל סיים את נסיגתו מהשטח בחודש יוני. אולם ישראל פלשה שוב ללבנון בשנת 1982 במבצע שלום הגליל והחזיקה בשטח לבנוני עד מאי 2000. מזכ"ל האו"ם הכריז ב-16 ביוני שישראל עמדה בתנאי החלטת מועצת הביטחון, וקו הגבול בין המדינות זכה לכינוי "הקו הכחול".
לבנון טענה שישראל עדיין מחזיקה באדמות השייכות לה בחוות שבעא. ישראל טוענת (והאו"ם מקבל את טענתה) שהחוות הן שטח סורי ועל כן אינן נכללות בהחלטה זו. ממשלת לבנון לא פרסה את צבאה בדרום לבנון, כפי שנדרשה לעשות בהחלטה 1391 של מועצת הביטחון של האו"ם והשטח היה למעשה בשליטת ארגון החזבאללה. ישראל התלוננה על כך באו"ם מספר פעמים. רק לאחר מלחמת לבנון השנייה נפרס צבא לבנון לאורך הגבול עם ישראל.
הגביע הצ'כי בכדורגל

היסטוריה

שורשיו של הגביע הצ'כי הם בטורניר שהתקיים החל משנת 1961. הזוכה בטורניר נפגשה מול המנצחת בטורניר הגביע הסלובקי בגמר הגביע הצ'כוסלובקי.
טורניר הגביע במתכונתו הנוכחית נוסד בשנת 1993, עם פירוק צ'כוסלובקיה, והוא מתקיים באופן רצוף החל מעונת 1993/1994. מחזיקת הגביע הראשונה היא ויקטוריה ז'יז'קוב, שגברה בגמר על ספרטה פראג בדו-קרב פנדלים.
משחק הגמר של הטורניר מתקיים באופן מסורתי באצטדיון נייטרלי. משנת הקמתו ועד לעונת 2003/2004, התנהל משחק הגמר בעיר פראג, אך החל מעונת 2009/2010 הוא מתנהל באצטדיון אחר בכל עונה.

שיטת המפעל

הגביע הצ'כי, בדומה למפעלי גביע אחרים, מנוהל בשיטת נוק-אאוט במשחק בודד או בשיטת בית-חוץ. במידה והמשחק, או צמד המשחקים, מסתיים בשוויון, הוא עובר להכרעה בהארכה. במידה וגם ההארכה מסתיימת בשוויון, ההכרעה תושג בדו-קרב בעיטות עונשין. 
במפעל משתתפות כל קבוצות הכדורגל הרשומות בצ'כיה, והוא מתחיל בסיבוב מוקדמות בהן משתתפות קבוצות הליגה הרביעית ומטה. 
השלב הסופי של הטורניר מורכב משבעה שלבים. בסיבוב הראשון, מצטרפות קבוצות ליגת המשנה לעולות משלב המוקדמות, ובסיבוב השני מצטרפות גם קבוצות הליגה הבכירה לטורניר. שני סיבובים אלו, כמו גם הסיבוב השלישי, מוכרעים בשיטת נוקאאוט במשחק בודד. מידה והקבוצות הנפגשות ביניהן לא משחקות באותה הליגה, יתרון הביתיות יינתן לקבוצה מהליגה הנמוכה יותר.
המנצחות בסיבוב השלישי עולות לשלב שמינית הגמר, שמוכרע בשיטת בית-חוץ, תוך התחשבות בחוק שערי חוץ. שיטה דומה מתקיימת גם בשלבי רבע הגמר וחצי הגמר.
שלב הגמר מוכרע במשחק בודד באצטדיון נייטרלי, והמנצחת זוכה בתואר מחזיקת הגביע הצ'כית.
נתז

נֶתֶז (או רִיקוֹשֵט, מלועזית: Ricochet) הוא עצם שניתז כתוצאה מפגיעת קליע או פגז או כתוצאה מהתפוצצות פצצה. נתז שנוצר כתוצאה מירי מורכב בדרך כלל מהחומר שממנו עשוי העצם שבו פגע הקליע או הפגז. במקרים מסוימים עשוי הנתז להיווצר מחלקי הקליע עצמו שהתפרק לאחר שפגע במטרה קשיחה ושחלקיו שינו את כיוון תנועתם. על פי חוק שימור האנרגיה, סך האנרגיה הקינטית של כל הנתזים שנוצרו כתוצאה מירי אחד יהיה נמוך מהאנרגיה שהייתה בקליע טרם פגיעתו. הפרש האנרגיה הקינטית הוא החום שנוצר בעת הפגיעה. צורתם וגודלם של הנתזים משתנה בהתאם למשתנים רבים ובהם זווית הפגיעה, מהירות הפגיעה, החומר ממנו עשוי הנתז, טמפרטורה ועוד. לעיתים לנתז צורה פחוסה שמשפיעה על המסלול הבליסטי של הנתז.
טוביאס היסן

קריירת מועדונים

בשנת 2002 הצטרף היסן להאקן ורשם במדיה 66 הופעות וכבש 13 שערים. בשנת 2004 חתם ביורגודן ל-4 שנים. בעונתו הראשונה זכה עם המועדון בגביע השוודי ובשנת 2005 זכה עם המועדון בדאבל.
ב-23 באוגוסט 2006 חתם בסנדרלנד תמורת 1.7 מיליון פאונד. היסן ערך את הופעת הבכורה שלו נגד וסט ברומיץ' אלביון. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד לסטר סיטי, בסיום אותה עונה עלה עם סנדרלנד לפרמייר ליג לאחר שנה של העדרות.
בקיץ 2007 היה נחוש בדעתו לחזור לשוודיה לאחר שחש געגועים לחברתו ולמשפחתו, וב-25 באוגוסט חתם בגטבורג. בעונת 2009 כבש 18 שערים וביחד עם ואנדרסון היה מלך השערים של הליגה. בעונת 2010 סבל היסן משורה של פציעות, וכבש רק 10 שערים. באותה עונה דחה הצעה מקלאב ברוז' וחתם בגטבורג לעוד 4 שנים. בעונת 2011 כבש 16 שערים והיה סגן מלך השערים באותה עונה אחרי מתיאס ראנגאיי.
בינואר 2014 חתם בשאנגחאי SIPG הסינית לשנתיים תמורת סכום המוערך ב-1.25 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

בצעירותו היסן היה חלק מהנבחרת הצעירה של שוודיה. בינואר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד קוריאה הדרומית במשחק ידידות. ב-22 בינואר 2011 כבש את שער הבכורה שלו במשחק ידידות נגד דרום אפריקה היסן השתתף עם הנבחרת ביורו 2012 ונכון לאוקטובר 2013 כבש 10 שערים ב-31 הופעות בנבחרת.
לשכת לאוטארו

לשכת לאוטארו (בספרדית: Logia Lautaro) הייתה אגודת סתרים שנוסדה בלונדון בשנת 1797 בידי המהפכן הוונצואלני פרנסיסקו דה מירנדה (Miranda). מטרת האגודה הייתה להביא לעצמאותה של אמריקה הלטינית.  האגודה קרויה על שמו של מנהיג המפוצ'ה בן המאה ה-16, לאוטארו, שהיה לסמל להתנגדות לכיבוש הספרדי בראשית מלחמת האראוקו, בצ'ילה. 
הלשכה קיבלה השראתה והתבססה על הבונים החופשיים, אולם ככל הנראה לא נמנתה עליהם. בראשית המאה ה-19 הוקמו אגודות משנה אזוריות בחלקים שונים של אמריקה הספרדית שמנו יחדיו כמה עשרות חברים. בלשכה היו חברים מספר ממנהיגי העצמאות של אמריקה הספרדית, עליהם ניתן למנות את סימון בוליבר, חוסה דה סן מרטין ואת ברנרדו או'היגינס.
Back It Up

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באחוזה מפוארת, שם נראים השלושה כשהם לבושים בבגדים יוקרתיים, עם מלצרים ורקדנים. לאורכו של הקליפ ניתן לראות את השלושה רוקדים לצלילי המוזיקה, שרים את השיר ומבלים באותה אחוזה. את השיר שרים כל השלושה ביחד. בין לבין ניתן לראות את כל אחד מן השלושה במסך כחול. 
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של רויס באותו זמן שהוכרז כסינגל רשמי, ומונה הצפיות שלו נכון לאוקטובר 2017, עולה על למעלה מ-265 מיליון צפיות.
עוזי ברוך

ביוגרפיה

נולד וגדל בשכונת קריית משה בירושלים ליצחק ואסתר. אחיו חזקי ברוך ואלירן אהרון ברוך הם כתבים בערוץ 7. עוזי הוא אחיינו של הרב אריה בצלאל, לשעבר מנהל בית הספר נועם בנות בקריית משה.
בראשית שנות האלפיים החל את דרכו התקשורתית עם הקמתה של תחנת הרדיו "קול חי" יחד עם אורי אורבך, שאול מייזליש ונחום עידו. בתחנה שימש גם כמפיק התוכנית של יהורם גאון.
התגייס לחיל האוויר ובתום השירות הצבאי החל את דרכו בתחנת הרדיו "ערוץ 7" תחילה שימש ככתב, ובהמשך מפיק יומן הבוקר של הערוץ, בהמשך ניהל את בית הספר לתקשורת במכללת ליפשיץ בירושלים ומאז 2009 משמש כמנכ"ל ועורך ראשי.
את עבודתו בערוץ הוא רואה כשליחות לתקשורת טובה יותר ציונית, המחבקת את כל העולם היהודי על כל גווניו תחת קורת גג אחת. עמית במכון גשר למנהיגות. בעל תואר ראשון במדעי החברה והרוח של האוניברסיטה הפתוחה.
נשוי לאורלי - כתבת בערוץ 7, ולהם ארבעה ילדים. ברוך התגורר 18 שנה ביישוב בית אל ובעשור השני של המאה ה-21 עבר לשכונת הולילנד בירושלים.
כיכר קטלוניה

כיכר קטלוניה או פלאסה דה קטלוניה (בקטלנית: Plaça de Catalunya; ספרדית Plaza de Cataluña) היא כיכר גדולה במרכז ברצלונה. הכיכר נחשבת גם למרכז העיר וגם למקום בו העיר העתיקה (אל ראבאל והרובע הגותי בסיאוטאט ויה) נפגשת עם בנייה מהמאה ה-19 של האישמפלה.
חלק מן הרחובות הראשיים של העיר עוברים בכיכר קטלוניה: לה ראמבלה, פסץ' דה גראסיה, ראמבלה דה קטלוניה ועוד. גודל הכיכר הוא כ-50 דונם. הכיכר ידועה בעיקר בשל המזרקות והפסלים שבה, קרבתה לאתרים הפופולריים בעיר ולהקות היונים המתרכזות במרכזה.
סביב הכיכר חנויות רבות, מסעדות, בתי קפה, מלונות ובנקים. בכיכר יש תחנה של הרכבת התחתית של ברצלונה והיא משמשת כמרכז תיירותי חשוב של העיר ברצלונה, כולל תחנות מידע לתיירים ותחנת יציאה לסיורים ואטרקציות תיירות שונות.

היסטוריה

לאחר שחומות העיר מימי הביניים נהרסו במאה ה-19, פותחו תוכניות שאפתניות לשטחים הציבוריים בעיר תחת השגחתם של מתכנני ערים ידועים. כיכר קטלוניה תוכננה בשנת 1859, אך לא ניתן אישור רשמי מהממשל עד לתערוכה העולמית של ברצלונה (1888). 
הכיכר נפתחה לראשונה בשנת 1902 ועברה שינויים נוספים בשנת 1929 לכבוד התערוכה העולמית של ברצלונה (1929), שכללה גם בניית תחנת רכבת תחתית במקום. האדריכל פרנסיסקו נבוט היה אחראי לשינויים שנערכו בשנת 1929.
ממשלת פרנסואה פיון

היסטוריה

לפי החלטה של ניקולא סרקוזי, נשיא הרפובליקה, פרנסואה פיון מונה לראש הממשלה ביום חמישי, 17 במאי 2007. ממשלת פיון, שהייתה ממשלתו הראשונה של הנשיא ניקולא סרקוזי, הוקמה ב-18 במאי 2007.
ב-18 ביוני 2007, על פי מסורת הרפובליקה של צרפת, לאחר הבחירות לפרלמנט, ראש הממשלה פרנסואה פיון הגיש את התפטרות ממשלתו לנשיא ניקולא סרקוזי, והלה מינה אותו מחדש לראש הממשלה. הרכב ממשלת פיון השנייה שונה ותוקן עשר פעמים לאחר מכן.
הממשלה כיהנה ברציפות עד נובמבר 2010, כשפיון הגיש לנשיא שוב את התפטרות הממשלה (ב-13 בנובמבר 2010), והנשיא שב ומינה אותו לראש הממשלה, וכך הוקמה ממשלת פיון השלישית.
במהלך הקמפיין לנשיאות, ניקולא סרקוזי הודיע ​​על כוונה לפעול לשוויון בין המינים בממשלתו, אך הנשים היו עדיין מיעוט בממשלתו. בזמן מינוי ממשלת פיון הראשונה היו 33% נשים בסך הכל, ו-49% גברים וארבעת מזכירי מדינה היו גברים. היחס לא השתנה גם במהלך ההכרזה על הקמת ממשלת פיון השנייה: בין מזכירי מדינה היו ארבע נשים, אך שלושה משרדים ממשלתיים בלבד היו בידי אישה: משרד המשפטים, משרד הפנים (שאז מונתה שרת פנים אישה לראשונה בתולדותיה של צרפת) ומשרד הכלכלה (גם היא, שרת הכלכלה האישה הראשונה בהיסטוריה הצרפתית).
בממשלת פיון השלישית היו 13 נשים (5 שרות, ו-8 מזכירות מדינה) ו-25 גברים (16 שרים ו-9 מזכירי המדינה). במינוי ממשלת פיון השלישית היו כ-34.2% נשים כנגד 65.8% גברים. אף על פי שהיה ייצוג מכובד לנשים במזכירויות המדינה, חלקן בדרגי הממשל הבכירים היה עדיין נמוך מאוד (24% שרות אל מול 76% גברים).
ממשלת פיון השלישית התפטרה לאחר שהנשיא ניקולא סרקוזי הפסיד בבחירות לנשיאות למועמד הסוציאליסטי פרנסואה הולנד, שמינה במקום פיון את ז'אן-מארק ארו לתפקיד ראש ממשלת צרפת.

הישגי הממשלה

הממשלה יישמה רפורמות שהובטחו על ידי הנשיא ניקולא סרקוזי במהלך מסע הבחירות לנשיאות. הנשיא היה מעורב מאוד במדיניות הממשלה ובמספר רב של פרויקטים.
מאז בחירתו של ניקולא סרקוזי הייתה הממשלה מעורבת מאוד בהליכי חקיקה. הממשלה הציעה חוק לרפורמה חוקתית והתחייבה להפחית את הגירעון הציבורי. בין החוקים השונים שנחקקו על ידי הממשלה היו גם החוק להגנה פלילית של נכסים ספרותיים ואמנות ביצירה באינטרנט, שהטיל עונש פלילי על מי שגונב יצירות ספרותיות.
הממשלה הציעה גם חבילת מס ופטור ממס, כולל הפחתה של מסי ירושה, ופטור ממס עבור סטודנטים (במקום גיל 21 היו זכאים גם סטודנטים בני 25).
עקב החמרת המשבר הפיננסי בספטמבר 2008, בתקופה שצרפת הייתה נשיאת האיחוד האירופי, הממשלה הובילה צעדים רבים לריסון המשברים בכלכלה הצרפתית. עם זאת, המשבר הפיננסי גרם להאטה, ובדצמבר 2008 הכריז סרקוזי על חבילת תמריצים בגובה 26 מיליארד אירו. על רקע זה פנה נשיא הרפובליקה סרקוזי במכתב לראש הממשלה והודיע לו על הצורך להוריד 10% מהוצאות הממשלה בשלוש השנים שאחר כך.
בחודשים אוקטובר ונובמבר 2007 יזמה הממשלה את הרפורמה בפנסיה. הרפורמה זכתה לביקורת כי היא לא אפשרה חיסכון אמיתי בתקציב המדינה בתקופה של משבר פיננסי. בינואר 2008 יזמה הממשלה רפורמה ברשויות המקומיות. חלק מכך היה שינוי במס המקומי, עם סיוע לעסקים קטנים.
גבעת הרקפות (קריית ביאליק)

גבעת הרקפות היא שכונה בקריית ביאליק שנוסדה בעשור הראשון של המאה ה-21.

היסטוריה

השכונה נבנתה בתחילת עשור הראשון של המאה ה-21 והתושבים הראשונים בה התאכלסו בשנת 2005. היא הוקמה במזרח העיר על קרקע של מינהל מקרקעי ישראל כשכונה המיועדת למשפרי דיור, וממוקמת מזרחית לכביש עוקף קריות. סמוך לשטח הבנוי של השכונה, פעלה בשנות ה-50 מעברת "עיר המפרץ".
השכונה בנויה בצורה מעגלית כך שבמעגל החיצוני נבנו יחידות הדיור בשכונה, ובמעגל הפנימי קיימים מעט מבני ציבור ומסחר. הבנייה בשכונה מאופיינת בבנייה רוויה, ללא בתים צמודי קרקע. 
בשנת 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה פגעו בשכונה שתי רקטות אשר שוגרו על ידי החזבאללה. אחת מהן גרמה לנזק לכ-80 דירות.
בשנת 2015 נפתח בשכונה בית ספר יסודי "רקפות" אשר נבנה בבנייה ירוקה.
שמות הרחובות בשכונה נקראים על שמות פרחים וצמחים. הרחוב הגדול והארוך ביותר בשכונה הוא רחוב "יקינטון", שגם מקיף את השכונה.
נכון לשנת 2018 התגוררו בשכונה כ-3,800 תושבים.
סיפיווה טשאבאלאלה

קריירה

טשאבאלאלה שיחק באקדמיה של קייזר צ'יפס. בשנת 2003 עבר לאלכסנדרה יונייטד שבליגה השנייה של דרום אפריקה. לאחר שנה באלכסנדרה יונייטד חתם לשלוש שנים בפרי סטייס סטארס.
הוא התקבל לקייזר צ'יפס כחלק מפרויקט שחקנים של הקבוצה. השחקן נראה היה כאחד מבעלי ההשפעה הגדולים המקומיים שיכול להוביל את הקבוצה לניצחונות ואליפויות.
ב-28 באוגוסט 2018 טשאבאלאלה חתם בארזורומספור מליגת העל הטורקית.

קריירה בנבחרת הלאומית

משחקו הראשון של טשאבאלאלה במדי נבחרת דרום אפריקה, היה במשחק ידידות נגד מצרים ב-14 בינואר 2006.
הוא היווה חלק בגביע אפריקה לאומות 2006, גביע אפריקה לאומות 2008, ובגביע הקונפדרציות 2009. ב-11 ביוני 2010, הוא הכניס את שערו הראשון במונדיאל 2010 נגד מקסיקו בדקה ה-55. 
אותו משחק נגמר בשוויון 1-1. מאוחר יותר, השער הוכרז כגול השנה על ידי פיפ"א.
המכון הקולינרי הצרפתי

המכון הקולינרי הצרפתי (באנגלית: French Culinary Institute; בראשית תיבות: FCI), הידוע גם כמכון הקולינרי הבינלאומי (International Culinary Center), יש לו בתי ספר בסוהו, בעיר ניו יורק ובאזור מפרץ סן פרנסיסקו בקליפורניה. 
הוא נוסד ב-1984 בידי דורותי קאן המילטון, קמפוס המכון בניו יורק מציע קורסים במשרה מלאה באמנויות הקולינריה, אמנויות המגדנאות, עיצוב עוגות ואפיית לחמים. בית הספר מציע גם שיעורים מיוחדים בניהול מסעדות, קורסי יין, וטכנולוגיית מזון, ובנוסף לכך מגוון שיעורי בישול ויין לחובבנים. המכון מדורג בקביעות בין עשרת בתי הספר הטובים ביותר בארצות הברית וקנדה. 

בשנים 2006 ו-2010 המכון הקולינרי הצרפתי זכה ב"פרס המצוינות לבית הספר למקצועות הבישול מהאיגוד הבינלאומי של מקצועני הקולינריה" (International Association of Culinary Professionals) ‏(IACP).
תותח מרדף

תותח מרדף (באנגלית: chase gun או chaser) הוא תותח ימי שהוצב בחרטומה או בירכתיה של אוניית מפרשים מלחמתית ושימש לירי היישר לפנים על כלי שיט נרדף או לירי היישר לאחור על כלי שיט רודף. הירי נעשה בדרך כלל אל עבר החיבל של כלי השיט (התרנים, המפרשים והחבלים) על מנת להאט את מהירותו ולחבל בכושר התמרון שלו. בהתאם למיקומם באונייה הבחינו בין תותח מרדף קדמי (bow chaser) ותותח מרדף אחורי (stern chaser).
תותחי מרדף קדמיים יכלו להיות תותחים רגילים, שהועלו מסיפון התותחים והוצבו כשקניהם מזדקרים החוצה דרך אשנבי-תותחים מיוחדים לדבר או משני צדי מוט החרטום, או תותחים ייעודיים, ארוכי-קנה וקלים יחסית, שהוצבו בחרטום. תותחי מרדף אחוריים יכלו גם הם להיות תותחים מאולתרים או תותחים ייעודיים, שניצבו דרך קבע, מכוסים, בקבינות הקצינים בירכתיים והיוו חלק מן הריהוט והציוד בתא.
מרדפים בתקופת אוניות המפרשים יכלו להימשך שעות ולפעמים ימים, כשכל צוות מכוונן בעדינות את מפרשי האונייה כדי לנצל לתועלתו את השינוי הקל ביותר בעוצמת הרוח וכיוונה. כדור תותח אחד שכוון היטב יכול היה לפגוע בחבל חשוב או לקרוע מפרש אם נשבה רוח חזקה. בשעת מרדף או התחמקות מאונייה רודפת הפקידו בדרך כלל את הירי בידיהם של טובי הקלעים מבין תותחני האונייה.