google/wiki40b huggingface dataset:
לוטפי מנסורי

לוטופלה "לוטפי" מנסורי (בפרסית: لطفی منصوری, באנגלית: Lotfi Mansouri, ‏15 ביוני 1929 - 30 באוגוסט 2013) היה במאי ומנהל אופרה איראני. משנת 1960 הוא ניהל להקות אופרה והתפרסם בעיקר כמנהל הכללי של להקת האופרה הקנדית ושל האופרה של סן פרנסיסקו משנת 1988 עד 2001. ב-1992 קיבל את אות ההוקרה אביר מסדר האמנויות והספרות של צרפת וביוגרפיה נכתבה עליו בשנת 1998.
מנסורי הביא לאופרה את כתוביות-העל - supertitles - כתוביות המוקרנות מעל הבמה ומאפשרות לקהל לעקוב אחרי הלברית בשעת ההצגה.

ביוגרפיה

מנסורי נולד בטהרן, בירת איראן. הוא נשא לאישה את מרג'ורי אן תומפסון ב-18 בספטמבר 1954; לזוג יש בת, שירין מלינדה.
מנסורי למד פסיכולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס וקיבל תואר בשנת 1953. בהמשך שימש שם מרצה בכיר בשנים 1957 - 1960. את קריירת הבימוי שלו החל בהפקה של כך עושות כולן של מוצרט בסיטי קולג' של לוס אנג'לס ובכמה הפקות תיאטרון מוזיקליות במרימאונט קולג'. משנת 1960 עד 1966 עבד כבמאי הבית של האופרה של ציריך. בשנתו הראשונה שם ביים הפקות חדשות של "אמאל ואורחי הלילה" של מנוטי, לה טרוויאטה, דון פסקואלה ושמשון ודלילה. משנת 1966 עד 1976 עבד כבמאי ראשי באופרה של ז'נבה. במהלך תקופה זו עבד מדי פעם בבתי אופרה רבים בארצות הברית, ביניהם המטרופוליטן אופרה ולהקות רבות קטנות יותר.
בין הפקותיו הזמינות על גבי DVD "בת הגדוד" של דוניצטי (עם בוורלי סילס, 1974) ו"האפריקאית" של מאיירבר (עם שירלי ורט ופלאסידו דומינגו, 1988).

להקת האופרה הקנדית

משנת 1971 עד שנת 1988 עבד מנסורי כמנהל כללי של להקת האופרה  הקנדית בטורונטו. מנסורי שילב כתוביות-על בהצגת "אלקטרה" של ריכרד שטראוס בינואר 1983, וזה נחשב בדרך כלל לשימוש הראשון שנעשה בשיטת תרגום זו.

האופרה של סן פרנסיסקו

בשנת 1988 התמנה מנסורי למנהל הכללי הרביעי של האופרה של סן פרנסיסקו, במקום טרנס מקיואן..
בראשותו של מנסורי הזמינה הלהקה כמה יצירות חדשות שזכו לשבחי הביקורת, בהן "מותו של קלינגהופר" מאת ג'ון אדמס (1992), "יחסים מסוכנים" של קונרד סוסה (סתיו 1994), "הרווי מילק" של סטיוארט ואלאס (1996) (הוזמנה בשיתוף עם גראנד אופרה של יוסטון והאופרה של ניו יורק), "חשמלית ושמה תשוקה" של אנדרה פרווין (סתיו 1998) ו"איש מת מהלך" של ג'ק הגי (סתיו 2000). צעד זה בנה את המוניטין של בית האופרה כאחד החדשניים ביותר בארצות הברית, ומוניטין אלה נשמרים עד היום.
לקראת סוף עונת 2001 הודיע מנסורי על פרישתו ואת מקומו תפסה פמלה רוזנברג, שבאה מן האופרה של שטוטגרט בגרמניה.
קארי-אן מוס

ביוגרפיה

מוס נולדה בברנבי, קולומביה הבריטית, קנדה.
בגיל 20 עברה לאירופה במטרה להתחיל בקריירת דוגמנות. תפקידה הטלוויזיוני הראשון היה בסדרת דרמה בשם "צדק אפל", שהופקה בעונה הראשונה בברצלונה. כשהפקת הסדרה עברה ללוס אנג'לס, עברה מוס לשם יחד איתה. לאחר מכן שיחקה במספר סרטים ופרסומות, עד לפריצתה הגדולה ב-1999, כשגילמה את הדמות "טריניטי" בסרט "מטריקס". היא שיחקה גם בשני סרטי ההמשך ותרמה את קולה למשחקי הווידאו ולסרטוני ההנפשה שנעשו לפי הסרט.  
בשנת 2000 היא שיחקה בסרטים "שוקולד" ו-"ממנטו", עליו זכתה בפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית המשנה הטובה ביותר.  
בשנת 2006 שיחקה בסרט "עוגת שלג", עליו זכתה בפרס ג'יני לשחקנית המשנה הטובה ביותר.  
בשנת 2009 כיכבה בסרט הרומנטי "אהבה כואבת" לצד ריצ'רד אי. גרנט.
בשנת 2012 כיכבה לצד רוב לאו במותחן הפוליטי "קרב סכינים" של הבמאי ביל גאטנטאג. בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה "הנס של סוזנה" בכיכובה של קלואי גרייס מורץ.

חיים אישיים

מוס נישאה לשחקן סטיבן רוי  בשנת 1999. לזוג שלושה ילדים.
מועצת אירופה

מועצת אירופה (באנגלית: Council of Europe, ובראשי תיבות CoE; בצרפתית: Conseil de l'Europe) הוא ארגון בינלאומי הפועל למען שיתוף פעולה בין מדינות אירופה, בייחוד בתחומי זכויות האדם, קידום הדמוקרטיה, ומשפט בינלאומי. הארגון הוקם ב-5 במאי 1949, וחברות בו 47 מדינות. ישראל היא מדינה משקיפה בארגון, מאז שנת 1957. בין שאר המדינות המשקיפות נכללות ארצות הברית, יפן וקנדה. המטה הראשי של הארגון נמצא בשטרסבורג שבצרפת, ותקציב הארגון הכולל מגיע לחצי מיליארד אירו בשנה. שתי השפות הרשמיות של הארגון הן צרפתית ואנגלית, אך במהלך עבודת הארגון ישנו גם שימוש בגרמנית, איטלקית, רוסית וטורקית.
מועצת אירופה הוקמה על ידי בלגיה, דנמרק, צרפת, אירלנד, איטליה, לוקסמבורג, הולנד, נורווגיה, שוודיה ובריטניה. יוון וטורקיה הצטרפו כעבור שלושה חודשים, ולאחר מכן איסלנד וגרמניה. המדינה האחרונה שהצטרפה היא מונטנגרו .
סעיף 4 של החוקה מציין כי החברות פתוחות לכל מדינה באירופה.
בין היתר, יזמה מועצת אירופה את אמנת הפשע המקוון והאמנה האירופית להגנה על ילדים מפני ניצול והתעללות מינית.
ארגוני זכויות אדם (כגון משמר זכויות האדם) העבירו ביקורת על המועצה על כך שמדינות האיחוד האירופי, שלכאורה נועד בשביל לשמור ולקדם את נושאי השלום, הדמוקרטיה וזכויות האדם בעולם, משתפות פעולה עם משטרים פחות דמוקרטיים כגון אזרבייג'ן.
הארגון מהווה ארגון משקיף באומות המאוחדות.

מועצת אירופה והאיחוד האירופי

מועצת אירופה והאיחוד האירופי הם גופים שונים. כל מדינה של האיחוד האירופי היא גם חברה במועצת אירופה כיוון שזהו תנאי להצטרפות לאיחוד. אף אחד מהארגונים הללו לא כפוף לארגון השני. לעיתים ישנו בלבול בין שני הארגונים מכיוון שלשניהם יש את אותו הדגל וההמנון. בניגוד לאיחוד האירופי, למועצת אירופה אין היכולת לחוקק חוקים מחייבים, אך יש להם את היכולת לאכוף הסכמים. שיתוף פעולה בין הארגונים התחזק בעיקר סביב תרבות וחינוך וכן על האכיפה הבינלאומית לצדק ולזכויות אדם.

מטרות והישגים

סעיף 1 (א) לחוקה קובע כי "מטרת מועצת אירופה היא להשיג אחדות גדולה יותר בין החברות לצורך שמירה ומימוש האידיאלים ועקרונות שהן המורשת המשותפת שלהן וקידום הכלכלי והחברתי שלהן."
הארגון קידם ויצר למעלה ממאתיים אמנות ומוסכמות שעוסקות בקידום השלום וזכויות האדם בעולם. הבולטת ביותר מכל אלה היא האמנה האירופית לזכויות אדם שנכתבה בשנת 1950 ומכך הוקם בית הדין האירופי לזכויות אדם.
נחל רבי ינאי

נַחֲל רַבִּי יַנַּאי הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון, מדרום לצפת.
ראשיתו של הנחל בשיפולי רמת רזים שמדרום מזרח לצפת, ברום של כ-700 מטרים מעל פני הים. מדרום לכביש 89 נעשה ערוץ הנחל לעמוק, והוא פונה לכיוון דרום מערב, בין צוקי רזים מצפון ובין הר עקביה מדרום. בהמשך, חובר הנחל אל נחל עכברה, למרגלות מצוק סלע עכברה.
בערוץ הנחל מצויים מעיין עין עקביה וציון קברו של עקביה בן מהללאל. שמו של הנחל הוא כשמו של האמורא מהדור הראשון רבי ינאי, שמוצאו לפי התלמוד הוא מעכברה הסמוכה.
סופווית טריפליין

ייצור ושירות

בשנת 1916 תכנן המהנדס הרברט סמית את הטריפליין עם 3 כנפיים דקות במדרוג זו מעל זו, ובכך ביקש לעלות אפילו על הסופווית פאפ בתכונות הנסיקה וכושר התמרון, אולם הצלחתו הייתה חלקית, והמטוס החדש נסק מהר יותר מכל כלי טיס אחר.
כמעט כל מטוסי הטריפליין נכנסו לשירות בזרוע האווירית של הצי הבריטי, והוכיחו את עליונותם על פני הרוב המכריע של המטוסים הגרמניים. ידוע למשל על מקרה שבו התכתשו 13 מטוסי טריפליין עם 15 מטוסים גרמניים, והפילו 5 מטוסים ללא כל אבידה לעצמם. בין מאי ליולי 1917 הפילו הטייסים הקנדיים של ה"גף השחור" של טייסת 10 87 מטוסים גרמניים.
ולורה

היסטוריה

ולורה הוקמה בידי מתיישבים יוונים במאה השישית לפני הספירה בשם אאולון (Αυλών), כאחת ממספר קולוניות שהוקמו לאורך חופי איליריה. היא נזכרת לראשונה בכתביו של תלמי. בהמשך שימשה כעיר נמל חשובה בפרובינקיה הרומית מקדוניה.
במהלך המאה החמישית הוקמה בעיר בישופות שהייתה כפופה לפטריארך, וב-733 הוכפפה לפטריארך קונסטנטינופול. ב-1345 נכבשה העיר בידי האימפריה הסרבית, וב-1417 בידי האימפריה העות'מאנית, ששלטה בה במשך כ-500 השנים הבאות, למעט אפיזודה קצרה בשנים 1691-1690, כאשר הוונציאנים הצליחו להשתלט עליה. במהלך המאה ה-16, בעקבות גירוש ספרד וגירוש פורטוגל, התיישבו בה יהודים רבים. ב-1851 נפגעה קשות ברעידת אדמה.
ב-28 בנובמבר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, הכריז בעיר איסמאיל צ'מאלי על עצמאות אלבניה. ההכרזה, וטענת האלבנים לנייטרליות, לא מנעו מהיוונים להטיל מצור על העיר, החל מ-3 בדצמבר 1912, במלחמת הבלקן הראשונה.
בתום מלחמת הבלקן העיר הייתה לבירתה הראשונה של אלבניה. בראשית מלחמת העולם הראשונה כבשה איטליה את העיר, וזכויותיה בה עוגנו בהסכם הסודי בינה לבין מדינות ההסכמה ב-1915. היא המשיכה להחזיק בעיר גם לאחר תום המלחמה, ובוועידת השלום בפריז ב-1919 מעמדה כלל לא נדון. ביוני 1920 החל כוח של 10 אלפים מתנדבים אלבנים בפיקודו של צ'אזים קוצולי לצור על העיר. המצור נמשך כשלושה חודשים, ובסיומו הסכימה איטליה להסיג את כוחותיה מהעיר, וויתרה על דרישותיה לריבונות בה.
ב-1939 כבשה איטליה את אלבניה כולה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה הוקם באי מול חופי ולורה בסיס צוללות ששימש את צבאות איטליה וגרמניה. לאחר המלחמה וכינון המשטר הקומוניסטי במדינה, שימש נמל העיר כבסיס צוללות של הצי הסובייטי, והסובייטים השקיעו בנמל הון רב. ב-1961 נקלעו יחסי אלבניה וברית המועצות למשבר, ושליט אלבניה, אנוור הוג'ה דרש מהסובייטים לפנות את הנמל. חרושצ'וב איים לכבוש את העיר, אך איומו לא יצא לפועל בשל משבר הטילים בקובה.
ב-1997 התעוררו בעיר מהומות קשות במהלך המשבר הכלכלי שפקד את אלבניה בעקבות תרמית פירמידה.

כלכלה

ולורה היא מרכז תעשייתי ומסחרי חשוב. הנמל הוא השני בחשיבותו באלבניה אחרי זה של דורס, וסביב העיר מופקים נפט, גז טבעי, אספלט ומלח. כן מתבצעת בעיר ובסביבתה פעילות דיג ענפה. מחוז ולורה הוא מרכז חקלאי בולט, ובין היתר מגדלים בו זיתים, דגנים, תירס, כותנה, בקר וצאן.
מאז נפתחה המדינה למערב, בשנות ה-90, הפכו חופי העיר ליעד תיירותי, והוקמו בה בתי מלון רבים.

חינוך ותרבות

אוניברסיטת ולורה פועלת משנת 1994, וכיום היא האוניברסיטה השנייה בגודלה באלבניה, ובה כ-15 אלף תלמידים. בתחילה נפתחו בה מסלולי לימוד במקצועות טכנולוגיים בלבד, אך במשך השנים נוספו פקולטות נוספות, וכיום מלמדים בה גם כלכלה, חינוך, משפטים, ועוד.
בעיר מספר מוזיאונים, בהם מוזיאון היסטורי, מוזיאון אתנוגרפי והמוזיאון הלאומי לעצמאות, שהוקם בבניין בו הוכרזה עצמאות אלבניה ב-1912.
שתי קבוצות כדורגל בולטות פועלות בעיר. פלאמורטרי ולורה משחקת בליגת העל האלבנית, והיא זכתה באליפות המדינה פעם אחת, ב-1991. קבוצת ולורה סיטי משחקת בליגה השנייה.
יחסי ארמניה–קזחסטן

סקירה כללית

לפני 1918, שתי המדינות היו חלק מהאימפריה הרוסית, ועד 1991 הן היו חלק מברית המועצות לשעבר, בתור מחוזות אוטונומיים למחצה; הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-27 באוגוסט 1992. מאז 1992 מיוצגת ארמניה בקזחסטן באמצעות שגרירות באלמטי, הבירה לשעבר של המדינה. קזחסטן מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירות בירוואן, בירת המדינה.
שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירואסייתי, בארגון האמנה לביטחון משותף, ארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, חבר המדינות והאומות המאוחדות. ישנם 25,000 איש ממוצא ארמני המתגוררים בקזחסטן. קזחסטן ואוזבקיסטן הן המדינות הטורקיות היחידות שקיבלו את המיעוט הארמני בהן לכל אורך ההיסטוריה.
פול בנקס

ביוגרפיה

בנקס נולד בעיירה קלאקטון-און-סי שבמחוז אסקס, אנגליה. כשהיה בן שלוש, עזבה משפחתו את אנגליה ועברה לבלומפילד הילס, שבמישיגן, ולאחר מכן לספרד, שם למד בבית הספר האמריקאי של מדריד. לאחר מכן עזב אביו למקסיקו, שם גם למד בנקס בתיכון אמריקאי, בו השתתף בהפקות תיאטרון, וגילם את התפקיד הראשי במחזמר סאות' פאסיפיק.
לאחר התיכון, למד בנקס באוניברסיטת ניו יורק אנגלית וספרות השוואתית. לאחר סיום לימודיו עבד כעורך במגזינים Gotham ו- Interview. לאחר מכן עבד בהזנת נתונים ובבית קפה, כדי להקדיש יותר זמן למוזיקה.
בניגוד לצליל המלנכולי של אינטרפול, בנקס היה מעריץ של מוזיקת היפ-הופ מאז שהיה בכיתה ז'. הוא עבד בתור די.ג'יי היפ-הופ, תחת הכינוי DJ Fancypants.

אינטרפול

בנקס הצטרף לאינטרפול בקיץ של שנת 1997, כשנתקל בדניאל קסלר, אותו פגש קודם לכן בתוכנית לימודים בפריז. תחילה כשהתבקש להצטרף לאינטרפול, בנקס סירב, אך לאחר שהקשיב לקלטת עם מוזיקה שלהם, החליט להצטרף.
הקול של בנקס, סגנון השירה שלו וכתיבת המילים מושווים באופן תדיר לאיאן קרטיס, סולן להקת ג'וי דיוויז'ן. בנקס לעומת זאת הצהיר, כי הוא אינו מנסה לחקות את האומנים הגדולים שהשפיעו עליו, כי הוא פשוט לא יוכל לעמוד בכך. ("לעולם לא אנסה לשיר כמו פרנק בלאק או קורט קוביין, כי אתה פשוט לא יכול לעשות את זה").
בשנים 2002–2010, הוציאו בנקס ואינטרפול ארבעה אלבומי אולפן.

פרויקט סולו

באוגוסט 2009, בנקס הוציא אלבום סולו תחת הכינוי ג'וליאן פלנטי. האלבום נקרא  Julian Plenti Is... Skyscraper. בנקס אמור להוציא בשנת 2012 אלבום נוסף שיקרא "like Julian Plenti".
מיל מי-24

מאפיינים

מערכת ההנעה הבסיסית של המסוק נלקחה מהמי-8 (היפ H), כולל צמד מנועי הטורבינה על גג המסוק המניעים רוטור יחיד בן חמישה להבים בקוטר 17.3 מטר ורוטור זנב בן 3 להבים. מיקום המנועים וכונסיהם מקנה למסוק את צלליתו הקדמית האופיינית, הנשלטת גם על ידי תאי הטייסים השוכנים זה מעל זה בתצורת טאנדם. אלמנטים אחרים במסוק הגיעו מהמי-14.
בנוסף הותקנו במסוק כנפיים קצרות המספקות עילוי ונקודות לתליית חימוש (3 בכל צד). גוף המסוק משוריין בלוחות טיטניום, כמו גם הרוטור העמיד בפגיעת קליעים עד קוטר 12.7 מ"מ (חצי אינץ'). תאי הצוות מדוחסים להגנת הצוות בתנאי אב"כ. למסוק כן נסע גלגלי תלת אופני מתקפל.

בעיות

משקלו הכבד של המי-24 וגודלו מגבילים את יכולת התמרון ואת הטווח שלו. בפניות חדות המסוק מתגלגל בשיעור גבוה עקב אובדן העילוי בכנפיים, וזאת אחת מהסיבות לתורת ההפעלה הרוסית, שלפיה פעלו המסוקים תמיד בצמדים או בקבוצות גדולות יותר, תוך תקיפה ממספר כיוונים בבת אחת.
בעיה נוספת היא אפשרות פגיעת הרוטור הראשי בזנב במהלך תמרונים חריפים, ואי היכולת לרחף במטען מלא.
הוגו לופס מרטינס

קריירה

לופס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברצלונה אליה הצטרף בגיל 14. לאחר שסיים את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים של אלמריה, כעבור שנה הושאל ממנה לקבוצת המילואים של ספורטינג חיחון. בשנת 2010 הצטרף לנוחה. בעונת 2011/2012 הצטרף לאתלטיקו פורטוגל הפורטוגזית. בסיום העונה חתם בסלביה סופיה הבולגרית במדיה התקשה להשתלב ובדצמבר 2012 חתם בהפועל ניר רמת השרון. ב-26 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי רמת השרון בניצחון 0-4 נגד בני סכנין לופס היה שותף לעלייה של המועדון לפלייאוף העליון שנחשב להישג השיא של המועדון אי פעם. בתום העונה עזב את ישראל וחתם באנוסיס נאון פראלימני הקפריסאית. בינואר 2014 חתם לשנה וחצי באפולון לימסול. ב-30 ביולי 2015 חתם בהפועל כפר סבא. ב-11 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי כפר סבא בתיקו 0-0 נגד מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. ביוני 2016 חתם באתלטיקו סלאיה מהליגה המקסיקנית השנייה.
חסידות פרוסקורוב

חסידות פרוסקרוב היא חסידות שפעלה בפודוליה (כיום באוקראינה). החסידות נוסדה בדור החמישי לחסידות על ידי רבי לייבוש ליברזון. אין ידועים פרטים רבים על השושלת ואדמו"ריה.

תולדות השושלת

רבי לייבוש ליברזון מקים השושלת היה בנו של רבי אליקים געציל נינו של רבי ליבר הגדול מברדיטשוב וחתנו של רבי יוסף יונגרלייב מיאמפולה בנו של רבי יחיאל מיכל מזלאטשוב.
רבי לייבוש היה חתנו של רבי יעקב יחיאל מקוריץ בנו של רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב  ובשנית חתנו של רבי משה יהושע מפיקוב בנו של רבי ישראל מפיקוב בנו של רבי לוי יצחק מברדיצ'ב. שימש כאדמו"ר בעיר פרוסקורוב (כיום חמילנצקי). חתנו היה רבי יעקב מנובומינסק.
בדור השני שימש כאדמו"ר בנו רבי משה חיים אפרים. בן נוסף של רבי לייבוש (מזיווג שני) היה רבי מרדכי מקישינב, חתן רבי אברהם מקוניב וחותנם של רבי אהרן מברזנה-לובושוב ורבי יחיאל מיכל מלוצק.
בדור השלישי שימש כאדמו"ר בנו של רבי משה חיים אפרים, רבי יצחק קטן. כיהן כאדמו"ר במונסטריץ' ובטיסמניץ. חתניו היו רבי צבי אלימלך שפירא מלנצהוט ורבי יוסף הגר מטיסמניץ (בן רבי מנחם מנדל מזבלטוב).
בדור הרביעי שימש כאדמו"ר בנו של רבי יצחק, רבי מתתיהו קטן. היה תלמיד חכם גדול ובעל תפילה מצוין. שימש כאדמו"ר במונסטריץ' ובסטניסלב שם בנה בית מדרש שנקרא על שמו 'ר' מאט'ס שול'. חתנו רבי יעקב יוסף טברסקי (בן רבי נחום מרחמסטריווקא) מילא את מקומו. נפטר בי"ג באייר תרצ"א.
כיום מכהן בארצות הברית רבי שלמה יעקב קטן כאדמו"ר ממונסטריץ'.
נכדו של רבי יצחק, רבי יצחק שפירא-קטן (בן חתנו רבי צבי אלימלך) כיהן כאדמו"ר מטיסמניץ בבורו פארק. היה חתנו של רבי אלישע מגורליץ. נפטר בי"א באייר תשנ"ט.
ננדו הפונה

תיאור

גובהו כ־90 עד 100 ס"מ, ואורכו הוא כ־92 עד 100 ס"מ; משקלו הוא כ־15 עד 28.6 ק"ג. ככל המינים בסדרה, לננדו ראש קטן ומקור קצר, בעוד רגליו וצווארו ארוכים. כנפיו ארוכות יותר משל שאר מיני העופות בעל־סדרת העופות המפותחים חסרי השיניים, ומאפשרות לו לרוץ מהר יחסית; הוא עשוי להגיע למהירות של 60 קמ"ש, מה שמאפשר לו לברוח בקלות מטורפים. על רגליו יש טפרים חדים, שמשמשים להגנה עצמית.
נוצותיו חומות ומנוקדות בלבן. צבעי גופה של הנקבה דהויים יותר, ויש לה פחות כתמים לבנים על גבה. נוצותיהם של ננדו צעירים חומות, ולא מוכתמות בלבן; נוצותיהם מתחלפות 3–4 שנים לאחר היוולדם.

התנהגות

ננדו הפונה הוא עוף חברתי, ומורכבות קבוצות שלו שכוללות 3–50 פרטים ממגדרים שונים ובגילאים שונים. למרות זאת, הננדו שומרים מרחק מסוים זה מזה, ואם ננדו אחד מתקרב לאחר יותר מדי, הננדו שהתקרבו אליו יפתח בתצוגת הרתעה, שכוללת הטלת הראש קדימה ושריקה.
תזונתו של ננדו הפונה ורכבת בעיקר מחומרים צמחיים, בין השאר שורשים, פירות, זרעים ועלים; אך הוא ניזון לעיתים גם מבעלי חיים קטנים, כמו לטאות, חיפושיות וחגבים. הננדו כמעט ולא שותה, מכיוון שאת רוב הנוזלים הדרושים לו הוא מקבל ממזונו.

רבייה

עונת הרבייה של הננדו אינה קבועה. הזכרים פוליגמיים, ולכל זכר יכולות להיות 2–12 נקבות. הם מתחרים על טריטוריות בעזרת מעופים קצרים, ולאחר מכן הם מחזרים אחרי הנקבות, על ידי ריצה עם כנפיים פתוחות לכיוונן. כשהזכר הצליח לאסוף כמה נקבות, הוא מבצע איתן "טקס חיזוק הקשרים": הוא רץ סביבן ומשמיע קריאות שונות. בסופו של תהליך החיזור הנקבות מטילות 5–55 ביצים צהובות־ירקרקות ליד קינו של הזכר. הזכר מעביר את רובן לתוך הקן, אך משאיר חלק מהן מחוצה לו. הביצים שנשארו בחוץ נרקבות, ומושכות זבובים; אותם אוכלים זכר הננדו ולאחר מכן גם הגוזלים. תקופת הדגירה נמשכת 30–44 ימים.
SHA-3

SHA-3 השלישי במשפחת האלגוריתמים Secure Hash Algorithm, בשמו המקורי Keccak הוא פונקציית גיבוב קריפטוגרפית שפותחה ב-2008 על ידי גוידו ברטוני, יוהאן דאמן ממפתחי AES, מיכאל פיטרס וג'יל ואן אשה ונבחרה על ידי NIST כתקן גיבוב פדרלי של ממשלת ארצות הברית. פונקציית גיבוב היא מרכיב חיוני בכל מערכת קריפטוגרפית מודרנית. הפונקציה מפיקה ממסר בכל אורך רצוי, ערך ייחודי בגודל קבוע שנקרא "ערך גיבוב" או "תמצית המסר" ומטרתו להוות ייצוג קומפקטי או טביעת אצבע דיגיטלית של המסר.

Keccak

אלגוריתם Keccak (מבוטא קֵצַ'אק, על שם ריקוד באלינזי עתיק) פותח ב-2008 על ידי Guido Bertoni, Joan Daemen, Michaël Peeters ו-Gils Van Assche. זוהי משפחה של פונקציות גיבוב המבוססת על פונקציית ספוג שהיא מבנה גנרי שהומצא במהלך פיתוח אלגוריתם RadioGatun. ב-Keccak הפונקציה הפנימית  היא פרמוטרציה אחת מתוך אוסף של שבע פרמוטציות אפשריות המסומנות , כאשר  נקרא רוחב המצב הפנימי. המצב הפנימי בנוי כמערך תלת-ממדי בעל אורך ורוחב קבועים  נתיבים (lanes) בעומק משתנה  כאשר  כמתואר בתרשים. על מעבד 64 ביט נתיב (lane) ב- ניתן לייצוג במילה אחת בגודל 64 סיביות. פונקציית הספוג  מקבלת את הפרמטרים קצב (bitrate) המסומן  וכן קיבולת (capacity) המסומנת . מפונקציה זו מתקבל מבנה ספוג יחד עם כלל ריפוד מתאים. כלל הריפוד הוא . כלומר תחילה מוסיפים סיבית "1" בסוף המסר, מרפדים באפסים ולבסוף מסיימים עם סיבית "1" נוספת, מספר האפסים הוא פונקציה של גודל הבלוק, כך שלבסוף יתקבל לפחות בלוק שלם באורך  סיביות.
הומר סטיל קאמינגס

ביוגרפיה

קאמינגס נולד בשנת 1870 וגדל בבאפלו, ניו יורק. בשנת 1891 סיים את לימודי המשפטים שלו באוניברסיטת ייל. לאחר סיום לימודיו, החל לעבוד כעורך דין. הוא הקים משרד עורכי דין, שאותו ניהל עד שנת 1933. בשנת 1896 תמך קאמינגס באופן פומבי במועמד הליברלי-דמוקרטי לנשיאות ארצות הברית ויליאם ג'נינגס ברייאן. בתחילת המאה נבחר כשלוש פעמים לראשות עיריית סטמפורד מטעם המפלגה הדמוקרטית. בזמן כהונתו כראש עיר, קאמינגס שם דגש רב על שיפור התשתיות והביוב, וסידור מחדש של מחלקות המשטרה וכיבוי האש.
בשנת 1932 פעל רבות בסנאט למען היבחרו של המועמד הדמוקרטי פרנקלין דלאנו רוזוולט. לאחר היבחרו של רוזוולט לתפקיד היה קאמינגס אמור להתמנות לתפקיד המושל הכללי בפיליפינים, אך הוא לבסוף מונה לכהן כתובע הכללי. קאמינגס עבד בתפקיד זה כמעט 6 שנים, והוא היה התובע הרביעי בהיסטוריה האמריקאית באורך כהונתו.
במהלך עבודתו כתובע הראשי, פעל קאמינגס למען חיזוק ה-FBI שנוסד באותה התקופה, הגדלת הרגולציה בעניין החזקת נשק ומתן גיבוי לתוכנית הניו דיל. הוא פרש מהתפקיד בינואר 1939.
קאמינגס היה נשוי ארבע פעמים, כאשר הפעמיים הראשונות הסתיימו בגירושין והפעמיים האחרונות הסתיימו במות האישה.
טינו מושקוביץ

טינו (קונסטנטין) מושקוביץ (נולד ב-1982 בדונייצק שבאוקראינה) הוא משורר, מתרגם, ומבקר ספרות ישראלי. חתן פרס שרת התרבות למתרגמים לשנת 2018.
שיריו ותרגומיו נדפסו בכתבי עת שונים (בהם 'מטעם', 'דחק' ו'עכשיו') ובעיתונות היומית.
מושקוביץ משמש כמבקר במוסף הספרים של עיתון 'הארץ' וכמרצה בבית הספר לאמנויות המילה.
באיאן

הבאיאן הוא כינוי כולל לכלל חיבוריו של סייד מוחמד עלי שיראזי, הבאב. בנוסף, באיאן (פרסית וערבית بیان, בערבית - "הארה") הוא גם שמם של שני חיבורים באביים חשובים מאת הבאב - "הבאיאן הפרסי" ו"הבאיאן הערבי" - שנכתבו באחרית חייו (1847–1850). הבאיאן הערבי קצר מהפרסי ובעיקרו הוא מסכם את דברי האחרון, אם כי הוא כולל גם מידע נוסף.
כל אחד משני הכתבים היה אמור לכלול 19 יחדות (واحد - "ואחיד") שבכל אחד מהם 19 פרקים (باب - "שער"), דהיינו 361 פסוקים סך הכל (בגימטריה ערבית - "קול-אי שאי" או "כל דבר"), אך הם לא הושלמו. בבאיאן הפרסי כתב הבאב תשעה פרקים, ובבאיאן הערבי אחד-עשר. הבאב הורה  כי יורשו, אותו כינה "זה שהאל יגלה אותו", ישלים את חיבור הבאיאן  "בבוא העת". נושא זה יצר את אחת מאבני המחלוקת בנוגע לזהות יורשו של הבאב. המחלוקת נגלעה בין שני האחים למחצה מירזא יחיא נורי, שכונה סובח-י אזל (صبح ازل), ומירזא חוסין עלי נורי, הידוע בכינוי "בהאא אללה". מירזא יחיא  חיבר את הספר "משלים הבאיאן" (Mutammim-i Bayān), בתור ההשלמה החסרה לבאיאן, כך שגם הוא כולל 11 פרקים בדומה לבאיאן הערבי.
הבהאים טוענים כי השלמת כתיבתם של שני הספרים אמורה להיות מושלמת על ידי "זה שהאל יגלה אותו", שהוא לשיטתם מייסד הדת הבהאית, בהאא אללה. העובדה כי בהאא אללה השלים את פיתוח לוח השנה הבאבי-בהאי מהווה, לטענת הבהאים, עוד הוכחה להיותו יורש הבאב.
בלה והבולדוגס

עלילה

בלה המעודדת מרשימה במקרה את מאמן קבוצת הפוטבול של בית הספר, והוא מזמין אותה להיבחן לתפקיד הקוורטרבק. רבים מתלמידי בית הספר, ובמיוחד הבנים בנבחרת, לא רוצים בת בקבוצה. בלה מתקבלת לקבוצה, אבל הבנים עדיין לא רוצים לשחק בקבוצה עם בת, וחברותיה המעודדות מרגישות שזנחה אותן. בלה צריכה לעמוד במבחן בין החיים בקבוצת פוטבול לבין חיים עם החברות.
סנט אפולינרה אין קלאסה

עיטורי הכנסייה

מבנה אולם האורך מוביל אל אפסיס מונומנטלי ומוגבה, אליו מובילות 12 מדרגות. קשת האפסיס מציגה את ישו במרכז, בתוך מדליון ומשני איבריו מופיעים ארבעת האוונגליונים המופיעים כדמויות סמליות ומכונפות. ברגיסטר נמוך יותר מופיעים 12 כבשים היוצאות משערי העיר ומטפסות אל מרכז קשת האפסיס. הן מייצגות את 12 השליחים של ישו. בצידי הקשת מופיעים שני עצי תמר, המסמלים באמנות הנוצרית את גן העדן.
באפסיס עצמו, מעל שורה של ארבעה חלונות גדולים מופיע פסיפס גדול ממדים המציג נושא אסכטולוגי. במרכז הפסיפס מופיע צלב גדול המוקף במדליון עטור כוכבים. משני עבריו מופיעים דמויותיהם של משה ואליהו. הצלב מסמל לא רק את ישו כי אם גם את הטרנספיגורציה שלו, כלומר, את שינוי הצורה שלו מאדם לאל. לפיכך, הופעתו של אליהו אשר "עלה בסערה לשמיים", אינה מקרית כי אם מהוור רמז מקדים במסורת ה"פרה פיגורציה" הנוצרית. מתחת לתיאור זה, מופיע אפולינרה הקדוש בתוך תיאור אידיאלי של גן העדן. לצידו מופיעים שוב 12 השליחים בדמותן כבשים.
מעל שורת הקשתות שבאולם האורך (ה"ספינה המרכזית"), מופיים תיאורים של ארכיבישופים של העיר רוונה. פרסקאות אלו, מתוארכות למאה ה-18. חלקים גדולים בכנסייה חפים מעיטורים ופסיפסים. עיטורים אלו, כנאה, נהרסו במהלך ההיסטוריה. ייתכן שהושמדו במהלך ההתקפה של הצבא הוונציאני, בשנת 1449.
חידושי רבנו חיים הלוי

חידושי רבנו חיים הלוי היה במשך שנים רבות הספר היחיד שכתב רבי חיים סולובייצ'יק, אבי שיטת בריסק, והוא נסוב על עניינים נבחרים במשנה תורה לרמב"ם.

כתיבת הספר

רבי חיים מבריסק כתב חידושים רבים והיו בביתו ארגזים שונים של חידושי תורה שכתב. עם זאת, הוא בירר את חידושיו מספר פעמים, והרשה להכניס רק את החידושים שהיה בטוח ללא ספק כי הם אמת לאמיתה. הוא גם דייק בכל מילה שכתב בספר, וחידושים ארוכים ומפולפלים כלל במילות בודדות.
הספר יצא לאור לראשונה בשנת תרצ"ו, בעיר בריסק. וכך כותבים בניו של המחבר ב"הקדמת בני המחבר" לספר:
וכשם שנפלאה שדרכו של  אאמו"ר  בעניין שיטת הלימוד והחידוש, שיגע בהן יגיעות נוראות במוחו הכביר והנפלא שיהא הכל מכוון לאמתה של תורה בעמקות נוראה, כן באותה המדה עצמה התנהג גם בעניין כתיבת החידושים והעלותם על ספר, שגם זה היה אצלו פרק של לימוד, והעמיק דעתו בזה כמו בעניין הלימוד עצמו, ובפלס תבונתו הרבה והעמוקה שקל כל תיבה ותיבה ממש, וזיקק אותה שבעתיים, שיהיו הדברים מכוונים ומדוקדקים ומצומצמים כחוט השערה, אמת לאמתו כפי עומק כוונתו וסברותיו הדקות, ולגודל ענוותנותו שנה הכל בדרך קצרה ובדברים מעטים, עד שפעמים רבות כלל חידושים גדולים ונכבדים במלה אחת או שתיים ממש, כאשר המעיינים יבינו בדברים, ולא יאומן כי יסופר למי שלא ראה בעיניו גודל יגיעתו ודקדוקו בזה, כי נתן נפשו על כל קוץ וקוץ מן הספר, שיהא הכל מכוון ומאומת ומדוקדק, ולא שקט ולא נח ולא זז מהעניין עד שהוציא כל דבר לאמתו ולאורו, ואז פנה לעניינים אחרים, ואחרי כל הנ"ל עדיין לא נחה דעתו, והיה שוקד תמיד על כתביו לתקנם ולהגיהם ולרקדם ולנפותם, וניפה הכל במאה נפה, עד שהוציא מהם סולת נקייה וטהורה לפי דעתו הרחבה ולאמתה של תורה, הוא הספר הזה שאנחנו נותנים לפניכם היום.
הספר נדפס בדפוס באותיות רש"י, ובצורת דף מיוחדת. לאחר שמדפיסים שונים הדפיסו את הספר באותיות מרובעות ובצורת דף אחר, מחו ראשי ישיבת בריסק נגד הדפסת הספר שלא כצורתו. בעקבות זאת הספר נדפס לאחרונה במספר מהדורות בצורה מחודשת, אך באותיות רש"י ובצורת הדף הישנה.

חשיבות הספר

הספר נחשב לאבן יסוד בשיטת בריסק המפורסמת, תלמידי השיטה מייחסים חשיבות מיוחדת לאמור בספר ומדייקים בכל מילה הכתובה בו. הלימוד בספר אינו מתוך רפרוף בעלמא, אלא נעשה מתוך עיון מעמיק, וכלשון בני המחבר בהקדמה: "כי אין הספר הזה כשאר ספרים הנקנים בקריאה ועיון בעלמא, רק ספר של לימוד, שאינו נקנה רק ביגיעה ועיון ועמל רב בדרכה של תורה, ואשרי מי שיעמוד על אמתתן ועומקן של דברים גם אחרי היגיעה והעיון המרובה בינו זאת".
רבי יצחק זאב סולובייצ'יק היה מורה לבניו ללמוד את הספר כצורתו עוד לפני שידעו את התלמוד]. בנו רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק העיד כי הוא למד את הספר לאחר בר מצווה], על פי הוראת אביו, והיה בקיא בו בעל פה.
גדולי ישראל התייחסו לספר בהערצה מיוחדת. כך למשל רבי אברהם ישעיה קרליץ בעל החזון איש, כתב את הגהותיו לספר "חידושי רבינו חיים הלוי", והגהותיו אלו הם חידושיו היחידים של החזון איש על ספרי האחרונים.