פנטזיה

פנטזיה (מאנגלית: fantasy – דמיון, דמיוני. בעברית קרויה היזיון) היא סוגה ספרותית, שבה העלילה תלויה בקיומם של דברים שמקובל במדע המודרני לראותם כבלתי-אפשריים או כבלתי-קיימים, כמו שדים, קסמים, חדי קרן וכל כיוצא בזה. מקורותיה של הפנטזיה באגדות, בפולקלור ובמיתולוגיה ליצירת הרקע שעליו מתבססת העלילה. סוגה זו קרובה למדע הבדיוני ולסיפורי אימה, וישנן יצירות אשר סיווגן איננו מובהק לאחד מן הז'אנרים האלו.

אפוסים היסטוריים - פנטסטיים

קשה לשים את האצבע על יצירה שכתיבתה הניחה את היסודות שעליהן נבנתה סוגה ספרותית זו. ההתפתחות הייתה הדרגתית מאוד ורבת שלבים והחלה מן הסתם עוד בשחר האנושות בדמות סיפורים שונים על עולמות דמיוניים. מכל מקום, היצירה הפנטסטית העתיקה ביותר ששרדה היא עלילות גילגמש, שנכתבה לפני כארבעת אלפים שנה בערך. בעת העתיקה היה ערבוב בין פנטזיה להיסטוריה ויצירות דוגמת האפוס השומרי הזה לא הציגו עצמן כפנטזיה, אלא כאמת היסטורית. 
גם לעמים אחרים היו סיפורים מסוג דומה, שתיארו או סיפרו על בריאת העולם ועל מעשי הגיבורים והאלים. הדוגמה של התנ"ך העברי היא כמובן הבולטת מכולן, אף כי ניתן למצוא גם אחרות, כמו למשל במהאבהארטה ובראמאיאנה ההודיות או האודיסיאה היוונית, שכולן נכתבו בערך באלף השלישי לפני הספירה (למעט הראמאיאנה, שרק סופרה מדור לדור). אפוסים אלה כוללים בתוכם, כולם, יסודות פנטסטיים, בהם קוסמים וכשפים ויצורים ואירועים שאינם מן העולם הזה, לפחות כפי שהמדע המודרני מכיר אותו. היסוד של הוויכוח בין הדתות על איזו דת היא "דת האמת" ושל הוויכוח בין הדתות לאתאיזם הוא האם הסיפורים והטקסטים שסביבם סובבת הדת ולרוב כוללים יסודות על טבעיים הם בגדר סיפורי פנטזיה או היסטוריה.
סיפורי הפנטזיה קיבלו דחיפה בימי הביניים, דהיינו במאות שלפני ואחרי שנת 1000 לספירה בערך, עם הופעת יצירות כמו סיפורי אלף לילה ולילה ומבינוגיון, כאשר במקביל באנגליה נכתב הביאוולף, בצפון אירופה הופיעו הסאגות הנורדיות ובפרס השאהנאמה.

המאה ה-18 וה-19

רק בעת החדשה התחילו להופיע סיפורים על תופעות שהיה ברור לקורא שמקורן בדמיונו של המחבר והן לא מתארות מציאות כלשהי. אחד הספרים הראשונים מהסוג הזה הוא "מסעות גוליבר", שנכתב ברבע הראשון של המאה ה-18 על ידי ג'ונתן סוויפט (הופיע לראשונה ב-1726) וכחמישים שנה לאחריו (1772) הופיעה הגרסה הראשונה והחלקית למחזהו המונומנטלי של יוהאן וולפגנג פון גתה, "פאוסט".
במהלך המאה ה-19 נכתבו מספר ספרי פנטזיה ידועים ובראשם "פרנקנשטיין" של מרי שלי, שיצא לאור ב-1818, "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול, שיצא לאור לראשונה כעבור כמחצית המאה, ב-1865 וכעבור עוד עשרים שנה ספרו של הנרי ריידר הגרד, "מכרות המלך שלמה" (1885). מרבית הסופרים האחרונים התבססו על המסורות שכבר היו קיימות בספרות האירופאית ויצקו לתוכן מהות חדשה. 
ל"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" יש עם זאת חשיבות מיוחדת עקב היותו אחד מספרי הפנטזיה הבודדים באותה תקופה שמטרתם לא הייתה דידקטית. הסיבה לגוון הדידקטי של מרבית סיפורי הפנטזיה דאז הייתה, הופעת המדע הבדיוני, בעקבות יצירותיהם של ז'ול ורן וה. ג'. ולס. הפנטזיה, בניגוד למדע הבדיוני, לא ניסתה למצוא הסברים מדעיים לפלאיה ולפיכך נחשבה לסוגה המיועדת בעיקר לילדים, ממש כמו שנחשבו מיתוסים ומעשיות.

המאה ה-20 עד סוף שנות הששים

ב-1900 יצא לאור "הקוסם מארץ עוץ" וכעבור שש שנים הספר "מסע הפלאים של נילס הולגרסון" מאת סלמה לגרלף (1906). בעקבות היצירות הללו ואחרות קיבלה הסוגה דחיפה נוספת קדימה ובמחצית הראשונה של המאה ה-20 הופיעו ספרים רבים שעלילתם בדיונית לחלוטין.
בשנת 1919 נוסד בגרמניה המגזין Der Orchideengarten  אשר עסק באימה ופנטזיה, ונחשב למגזין הפנטזיה הראשון. המגזין הוציא לאור 25 גיליונות והפסיק את פעילותו בשנת 1921.
בשנת 1923 נוסד המגזין "Weird Tales" (באנגלית: מעשיות מוזרות), המגזין האמריקאי הראשון שהיה מבוסס לפחות בחלקו על הסוגה (חלק גדול אחר היה סיפורי אימה ועוד).
ב-1939 החל לצאת לראשונה המגזין Unknown, שהפך בהמשך ל-Unknown Worlds והיה המגזין האמריקאי הראשון שהוקדש כולו לסיפורי פנטזיה. מייסדו ועורכו היה ג'ון וו. קמפבל. הוא פתח במגזין זה ערוץ מקביל עבור סופרי המדע הבדיוני והפנטזיה, אשר עד אז נאלצו להתמקד במגזין Astounding Science fiction שלו, שפתח את שעריו לסיפורי מדע בדיוני בלבד. Unknown Worlds פעל במשך ארבע שנים בלבד ונסגר ב-1943 בשל המחסור בנייר בתקופת מלחמת העולם השנייה. במשך כ-25 שנים בערך אחר כך היה עולם הפנטזיה דליל ביותר בכותבים ויצירות וגם כל המגזינים שנפתחו כשלו בזה אחר זה.

עולם הפנטזיה כיום

הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין פתח את העידן הנוכחי של הפנטזיה. יצירתו הראשונה - ההוביט יצאה לאור ב-1937, אבל בשל התעקשותה של ההוצאה לאור שלו להפיץ את כתביו רק בכריכה קשה הצלחתו נשארה בשלב הראשון די מוגבלת. בסוף שנות הששים השתנה המצב בבת אחת עם יציאתם לאור של כתבי טולקין גם בכריכה רכה. סופר פורה זה, שבא מרקע אקדמי שדרג בכוחות עצמו את הסוגה כולה. הסופרים שקדמו לו לא יצרו, ברב המקרים, עולם דמיוני שלם עם מערכת שלמה של חוקים, עמים, היסטוריה, אמונה, שפות וכיוצא באלה. טולקין עשה זאת, תוך שחזורה של המיתולוגיה הגרמאנית העתיקה ושילובה בפולקלור האנגלוסקסי. 
סופרי פנטזיה רבים שכתבו מסוף שנות הששים ואילך המשיכו להעתיק את ההצלחה המחודשת של טולקין ויצרו עולמות שכללו בתוכם מספר גזעים, היסטוריה, גאוגרפיה ותרבות שהזכירו את אלו שהקורא מצא בספריו של טולקין. בגלל הקושי ליצור עולם שלם, משתמשים עד היום סופרים רבים בעולם שנוצר זה מכבר על ידי יוצרים אחרים ופורשים את עלילת ספרם בתוך עולם מוכן. דוגמה מובהקת לכך היא השימוש בעולם קרין שבו מתרחשת עלילת הספרים מסדרת רומח הדרקון. בגלל החזרה הרבה על פורמט קבוע, מכונה לעיתים תת-סוגה זו "פנטזיה נוסחתית" או "פנטזיה גנרית". פנטזיה גנרית שכזו שואבת למשל את שורשיה פעמים רבות ממשחקי תפקידים כמו מבוכים ודרקונים. במשחקי התפקידים, העולם הבדיוני מוגדר היטב ומאפשר לגזור ממנו קווי עלילה רבים נוספים.
סופרים אחרים ביקשו לפתח עולמות אחרים עם גזעים אחרים ללא קשר לעלילה של טולקין. בין תתי הסוגה האלה ניתן למצוא פרודיה פנטסטית המאפיינת את ספרי עולם הדיסק מאת טרי פראצ'ט. יוצרים אחרים דוגמת ג'יי קיי רולינג לקחו את הפנטזיה לשילוב של עולם בדיוני, המודע לקיומו של עולם אמיתי. במידה מסוימת, היו שראו בכך משום חזרה על סיפורי דברי ימי נרניה למשל, שנכתבו עוד באמצע המאה העשרים.
ההצלחה הספרותית של הסוגה תרמה את חלקה להתפתחותה בקולנוע, במשחקי וידאו ומחשב ובתעשיות אחרות. ספרים רבים עובדו לסרטים דוגמת טרילוגיית סרטי שר הטבעות. ספרים אחרים משמשים רקע למשחקי מחשב ואחרים דוגמת רומח הדרקון משמשים כרקע לעולם שלם של משחקי תפקידים.

מאפייני הפנטזיה

פנטזיה מתאפיינת בראש ובראשונה בעלילה המתרחשת כולה או מקצתה בעולם בדיוני. לעיתים קרובות נעשה שימוש בקסמים וביצורים בדיוניים. כמו כן, לעיתים קרובות העולם שבו מתרחשת העלילה נמצא בתקופה הדומה לימי הביניים הכוללת מלכים ואבירים, טירות ומבצרים, וכלי הנשק כוללים חליפות שריון, חרבות וחץ וקשת. מאפיין נוסף שמשותף לסוגה זו ולסוגות אחרות הוא המאבק בין טוב לרע. העלילה מתמקדת, לא אחת, בכוחות הטוב ואילו הרוע לרוב מתואר, לעיתים, כאויב ערטילאי, רב עוצמה ביותר ומעורר אימה.
לעיתים נדירות מתמקדים סיפורי הפנטזיה בתיאור ריאליסטי של חיי היום יום בעולמות הפנטזיה, כשלרוב הם משמשים כרקע בלבד לסיפור שהוא בבסיסו סיפור הרפתקאות. לעיתים קרובות הגיבורים המייצגים את הטוב נקלעים להרפתקה ללא כוונה של ממש; במקרים רבים הבחירה אינה נתונה בידם מאחר שהם כבר נבחרו בידי כוח עליון כלשהו ויש פעמים שם יוצאים להרפתקה מבחירה.
פעמים רבות, ניתן לראות בסיפור הפנטזיה אלגוריות על המתרחש בעולמנו שלנו. למשל, ספרי "עולם הדיסק" של טרי פראצ'ט מהווים בבירור סאטירה על החברה שלנו לא פחות מאשר הם מהווים סאטירה על ז'אנר הפנטזיה עצמו. לעומת זאת, לעיתים חיפוש הקבלות יכול להיות שגוי או שנוי במחלוקת. למשל, ג'.ר.ר. טולקין התנגד בצורה נחרצת לניסיונות לראות ב"שר הטבעות" אלגוריה למלחמת העולם השנייה.

מאפיינים כללים של עולמות מערכה פנטסטיים

ישנן מספר נקודות אשר נוטות לאפיין עולמות פנטזיה של יוצרים שונים, אם כי אין הכרח כי תופענה בכל יצירת פנטזיה. להלן תובאנה מספר נקודות שכאלה.

קסם

ברוב עולמות הפנטזיה ישנה צורת קיום כלשהי של קסם. הצורה, התפוצה, המקור והתפקיד של הקסם משתנים מעולם לעולם. בחלק מן העולמות, מהווה הקסם חלק מן התשתית המציאותית ומהווה אבן יסוד בדרך פעולתו של העולם, באחרים משמש הקסם יותר כ"כלי פעלולים". ברוב העולמות שבהם מתקיים הקסם, קיימים גם בני אדם המסוגלים לנצל את הקסם למטרותיהם, אלו נקראים, בדרך כלל, קוסמים או מכשפים. לעיתים, בוחרים המחברים שמות נוספים לאנשים אלו; אחת הדוגמאות הבולטות הן האאס סדאי (Aes Sedai) בסדרת כישור הזמן.

יצורים וגזעים

בפנטזיה קיימים בדרך כלל (אך לא תמיד) יצורים תבונתיים וגזעים שונים מלבד בני האדם. בין הנפוצים נכללים אלפים, גמדים, דרקונים, ענקים, קנטאורים, שדים, פיות ועצים מדברים. לצידם קיימים בדרך כלל גם יצורים לא תבוניים (במידה זו או אחרת) ומרושעים כגון טרולים, אורקים, גובלינים ואל-מתים רבי עוצמה.
לרב משתנה תפקידם של הגזעים התבוניים מיצירה ליצירה. בחלק מן היצירות מוסיפים המחברים גזעים תבוניים "משלהם" כדוגמת המולפה, הדובים המשוריינים והגליווספים המופיעים בטרילוגיית "חומריו האפלים".
בנוסף לגזעים נוספים ויצורים תבוניים, ניתן למצוא ביצירות פנטסטיות רבות אזכורים ליצורים ומפלצות מיתולוגיים או כאלה שהומצאו על ידי הסופר, כדוגמת גרסאות ענק לחיות מוכרות, הכלאות בין כמה מינים (כגון הכימרה או הגריפון), מפלצות בעלות כוחות קסם (ההידרה או הבסיליסק למשל) ויונקים מעופפים (פגסוס, גריפון) אך יש כאלה שלא. יצורים רבים מבין אלו לקוחים ממיתולוגיות שונות. כדוגמה ליצורים שהומצאו על ידי הסופר, ניתן לקחת את הסוהרסנים מסדרת "הארי פוטר".

אלים וישויות עליונות

בסיפורים מסוימים קיימים בעולם הפנטסטי כוחות רבי עוצמה ובני אלמוות, החזקים מכל היצורים החיים על פני האדמה. חלק מהם הם אלים. בחלק מן היצירות לאלים אלו קהל סוגדים וקהילת כהנים שמבצעת נסים בשמם.
לרוב, ישויות אלה משמשות ככוח מניע בעלילה של הסיפור או כהסבר לקסם בעולם ולחסד הנופל על הגיבורים ועוזר להם במשימתם או כדמויות של ממש.

אל-מתים

ביצירות פנטסטיות רבות, המוות איננו מהווה תחנה סופית. אגדות רבות מתרכזות סביב סיפורם של ישויות שחזרו מן המתים במצב ביניים של אל-מתים וחזרו לרדוף את החיים. האל-מתים בספרות הפנטזיה נעים מיישויות ששמרו את בינתם וגופם כגון ערפדים, כאלו ששמרו רק את נשמתם כגון רוחות רפאים וגלמים, וגופות מונפשות וחסרות בינה או אופי כגון זומבים, ושלדים המופעלות כבובות רצחניות בידי כוחות אפלים יותר, או שפועלות בעצמן ותוקפות יצורים חיים באינסטינקטים חייתים חסרי אבחנה.

גישה לטכנולוגיה

חלק מספרי הפנטזיה מתרחשים בעולמינו או בעולמות דומים ומכילים אזכורים לטכנולוגיה מודרנית, כדוגמת ספריו של ניל גיימן המתרחשים ברובם בעולמנו ובהווה, טרילוגיית חומריו האפלים שמתרחשת בין השאר בעולמנו (אך גם בעולם שבו מוצגת טכנולוגיה אלטרנטיבית) ובסדרת ספרי ארטמיס פאול.
לעומתם, בספרי פנטזיה רבים, נבנים עולמות פנטסטיים בהם אין טכנולוגיה מתקדמת, לעיתים אף להפך: רוב העולמות נמצאים בשלב התפתחותי המקביל לזה של ימי הביניים (אם כי יש עולמות שמבוססים על תקופות קדומות יותר). עולמות כאלה קיימים לעיתים עשרות אלפי שנים. בספרים המתרחשים בעולמות מסוג זה, נוקטים המחברים במספר שיטות להסבר אי-ההתפתחות הטכנולוגית, למשל: נפילתה של תרבות מתקדמת, אסון עולמי שהביא לתוהו ובוהו, התבססות על קסם שמייתרת את הצורך בטכנולוגיה או שלטון שמרני שמכתיב אי-התפתחות טכנולוגית (כמו ביפן הפיאודלית).

תת ז'אנרים בפנטזיה

ניתן לבצע חלוקות רבות של ספרות הפנטזיה לז'אנרים על פי סגנונם, עלילתם, והמקורות שמהם הם שואבים השראה. חלוקה מובהקת אחת מבוססת על היחס של העולם המשמש כרקע לסיפור הפנטזיה לעולמנו שלנו.

עולם מקביל לעולמנו שלנו

בספרים אלו לרוב מוצגת העלילה דרך דמויות שבאו מהעולם שלנו ודרכן אנו מתוודעים לעולם החדש, אם כי לעיתים עומדות במרכז העלילה דווקא דמויות שבאו מעולם אחר המבקרות בעולם שלנו. כדוגמאות לסוג הראשון ניתן להביא את סדרת הספרים דברי ימי נרניה של ק.ס. לואיס והספר הסיפור שאינו נגמר של מיכאל אנדה. כדוגמאות לסוג השני ניתן להביא את טרילוגית חומריו האפלים של פיליפ פולמן וסדרת ספרי אמבר של רוג'ר זילאזני.

עולמנו עם טוויסט פנטסטי

בסיפורים אלו הרקע להתרחשות הוא העולם שלנו, בתקופה זו או אחרת, בה המקרים של תופעות על-טבעיות כה נדירות עד אשר הן נחשבות לשמועות ואגדות (בדומה לעולם שלנו). בסיפורים האלה, הגיבור - שהוא לרוב ספקן המאמין בכוח ההגיון ומפקפק בסיפורי השדים - חוקר תופעה מסתורית ולומד שאותן אגדות עם ואמונות תפלות אכן מכילות גרעין של אמת. ברבים מסיפורים אלה התופעה העל-טבעית היא אל-מת, מפלצת או דמות אגדתית אחרת.
דוגמאות: סליפי הולו (סיפור הפרש בלי ראש), הסרט "האחים גרים - למבוגרים בלבד" והסרט מכסחי השדים.

פנטזיה המשולבת עם מדע בדיוני

המדע הבדיוני פתח בפני סופרי הפנטזיה אפיקים חדשים של מסע לחלל, רובוטים ואנדרואידים, חייזרים טובים ורעים, מחלות ומחולליהן. כל אלו שימשו ומשמשים כר לפנטזיות הנכתבות במחצית השנייה של המאה ה-20 ובמאה ה-21, חלקן מבוססות רק על חומרי המדע הבדיוני וחלקן משלבות לחשים וקסמים, יצורי אופל ושאר מרכיבי פנטזיות מקובלים.

פנטזיה במשחקי מחשב ווידאו

עלילות פנטסטיות הן בסיס למשחקי וידאו ומחשב רבים. במקרים רבים, משחקים פנטסטיים רבים, בעיקר בז'אנר ההרפתקאות, מתבססים על גיבור היוצא למסע בעולם פנטזיה גנרי כשמטרתו של השחקן היא להנחותו בדרך למטרה מסוימת, לעיתים בלוויית חברי צוות נוספים המצטרפים למסע. במשחקים אלה רב השימוש באלמנטים של פנטזיה גנרית כגון קסמים, מפלצות, טכנולוגיה ארכאית וחפצים מכושפים.
משחקי רשת רבים, כדוגמת World of Warcraft, מתקיימים בעולם פנטסטי.

השפעות תרבותיות ומקום תרבותי

ספרות הפנטזיה מאגדת סביבה קהילות חובבים ומעריצים רבות. חלק מקהילות אלו מקיימות פעילות אינטרנטית כדוגמת פורומים ואתרי מידע ואחרות מתרכזות או משלבות בפעולתן פעילויות חוץ אינטרנטיות, בין אם חברתיות ובין אם נושאיות, כדוגמת מפגשים וכנסי חובבים. בארץ מתקיימים מדי שנה פסטיבל אייקון ובנוסף אליו כנסים נושאיים שונים כמו "כנס עולמות", "כנס מיתופיה" או "כנס ביגור". קהילות חובבים נוספות בארץ ומחוצה לה מקיימות כנסים משלהן.
בשנים האחרונות הופך הז'אנר מקובל יותר בקרב תרבות המיינסטרים ומספר סטריאוטיפים אשר שויכו לו ולחובביו, אשר נתפסו לעיתים כתמהונים או ילדותיים, תופסים היום מקום פחות משמעותי בהלך המחשבה המקובל.
סביב תרבות הפנטזיה התפתחו מספר תחביבים המקובלים, ברמות שנות, על חלק מחובבי הז'אנר. העיקריים שבהם הם משחקי תפקידים וספרות חובבים.

פנטזיה בישראל

ספרות הפנטזיה בישראל דלה למדי. בישראל יצאו לאור רק ספרי פנטזיה מקוריים בודדים. ביניהם ניתן למנות את: סדרת ארמדין מאת חנן קוגל, הלוויתן מבבל מאת הגר ינאי, הלב הקבור מאת שמעון אדף, כפירה מאת נמרוד הראל, כתר הדרקון מאת אורי אורלב, האפוס הבדיוני שיר טאהירה מאת אמיר אור, מלחמת בני ארץ בבני שחת מאת דן צלקה, הסדרה וינטר בלו, ילדת פיות מאת אשכר ארבליך בריפמן, מסע הפלאים של תרה בארץ לא נודעת מאת כרמלה בן-נון משה והסדרות אמא קסומה ותעתועים מאת אתי אלבוים.