google/wiki40b huggingface dataset:
תומאס רובינסון

קריירת המכללות

רובינסון החל את השנה השלישית ללימודיו באוניברסיטת קנזס, כשיחד עם חברו לקבוצה טיישון טיילור - היה צפוי להיות אחד ממנהיגי הקבוצה.
ב-31 בדצמבר 2011, במשחק נגד אוניברסיטת צפון דקוטה, קלע רובינסון 30 נקודות ולקח 21 ריבאונדים.
בטרם משחקם נגד אוניברסיטת טקסס ב-22 בינואר 2011 ערכו השחקנים, המאמנים והאוהדים של קנזס דקת דומייה לכבודו של רובינסון, שאיבד את סבתו, סבו ואמו והכל בטווח של שלושה שבועות זה מזה.
ב-9 באפריל 2012 החליט רובינסון לוותר על העונה האחרונה שלו במכללה והכריז שהוא ייבחן לדראפט ה-NBA בשנת 2012.

קריירה ב-NBA

ב-28 ביוני 2012 נבחר רובינסון חמישי בדראפט ה-NBA על ידי הסקרמנטו קינגס.
ב-7 בנובמבר 2012, ברבע ה-4 של משחק נגד דטרויט פיסטונס, פגע רובינסון ביונאס ירבקו בגרון עם המרפק, ויצא מהמשחק. ב-8 בנובמבר 2012 הושעה לשני משחקים.
ב-20 בפברואר 2013 רובינסון הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס יחד עם פרנסיסקו גארסיה וטיילר האניקאט בתמורה לפטריק פטרסון, טוני דאגלס וקול אולדריץ'.
ב-10 ביולי 2013 הועבר רובינסון לפורטלנד טרייל בלייזרס בתמורה לזכויות דראפט על קוסטס פאפאניקולאו ומרקו טודורוביץ', כמו גם שתי בחירות דראפט עתידיות בסיבוב שני.
הסגת גבול (אזרחי)

הסגת גבול היא פגיעה בקניינו של אדם אחר על ידי שימוש במקרקעין השייכים או מוחזקים על ידיו, ללא קבלת רשותו. בניגוד להסגת גבול בהיבטה הפלילי, במקרה של הסגת גבול בהיבט האזרחי, מתיר חוק המקרקעין, במקרים מסוימים, עשיית דין עצמי כנגד מסיג הגבול. בנוסף, עומדת למחזיק המקרקעין הזכות להגיש תביעה נזיקית, אם נגרם לו נזק כספי בעקבות הסגת הגבול.

המחזיק כדין

לפי הגדרת סעיף 15 לחוק המקרקעין, מחזיק הוא אדם השולט באופן פיזי במקרקעין או אם אדם אחר שולט מטעמו על המקרקעין.
סב

סבים הם האבות או האמהות של הוריו של אדם (המילים העבריות סב וסבה נתפסות בימינו כמשתייכות למשלב גבוה ואינן שימושיות בעברית היומיומית; במקומן נקלטו השמות המקבילים מארמית: סבא וסבתא). לכל אדם ישנם שני סבים, שתי סבות, ארבעה רב-סבים (סבא רבא) וארבע רב-סבות (סבתא רבתא) (לעיתים פחות מכך, עקב נישואים בין קרובי משפחה). בן הבן או בן הבת נקרא ביחס לסבו וסבתו נכד ובת הבת או בת הבן נקראת נכדה.
בתרבויות רבות לסבים תפקיד חשוב בגידול וחינוך הילדים ובמקרים רבים, שבהם ההורים מסרבים או לא מסוגלים לגדל את ילדיהם, לוקחים על עצמם הסבים את התפקיד.
הסבים מזוהים עם זקנה ואף משמשים לעיתים כסמל שלה.
בתרבויות המזרח-אסייתיות המסורתיות, אשר הושפעו מאוד מהקונפוציאניזם בו כיבוד האבות היה מן הערכים המוסריים החשובים ביותר במשפחה, נהגו הסבים במשפחה להשתמש בסמכות שלהם בענייני המשפחה, וצאצאיהם היו חייבים לציית להם. מסורת זו נעלמה עם ההתגברות של ההשפעות המערביות והגידול במספר המשפחות הגרעיניות בקרבם.

השערת הסבתא

תאוריה להסבר אריכות החיים האנושית ובפרט תוחלת החיים הגבוהה של נשים לאחר הפסקת מחזור הווסת מציעה כי לטיפול של סבות בנכדים לאחר הגמילה ולפני שיוכלו למצוא את מזונם בעצמם הייתה חשיבות בהישרדות של אבות האדם שהתקיימו על ציד ולקט. תאוריה זו - "השערת הסבתא" (Grandmother hypothesis) - מסתמכת על תצפיות בשבטי ציידים-לקטים כדוגמת שבט ההַדזָה בטנזניה, שם לסבות תפקיד מרכזי במציאת מזון (שורשים ופקעות) לילדים בזמן שהאם מטפלת בתינוקות. סבתא פעילה מאפשרת בחברות אלו ילודה גבוהה יותר של הבת כך שמתבטל החסרון שבתקופת הילדות הארוכה אצל בני אדם בהשוואה לבעלי חיים אחרים.

ביהדות

לפי ההלכה, מצוות כיבוד הורים כוללת גם את כיבוד הסבים:
חייב בכבוד אבי אביו ואבי אמו, ואֵם אביו ואֵם אמו... ויתן להם דין קדימה בדיבור ובאכילה, וידבר אליהם בלשון כבוד וחשיבות
— שולחן ערוך המקוצר, הלכות כיבוד אב ואם
במסכת ערכין מוזכר פתגם עממי שרואה את הסבתא כמועילה, לעומת הסב שמהווה נטל על בני הבית.
אמרי אינשי סבא בביתא פאחא בביתא סבתא בביתא סימא בביתא (אומרים: סבא בבית - מעמסה בבית, סבתא בבית - מטמון בבית)
— תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף י"ט, עמוד א'
Max Payne 3

משחקיות

Max Payne 3הוא משחק יריות מגוף שלישי, בו השחקן משחק את מקס פיין, שוטר לשעבר אשר כעת עובד כשומר ראש בסאו פאולו. במשחק ישנם כלי נשק מסוגים רבים כגון: מקלעים, רובי סער ואקדחים.
במהלך המשחק השחקן יכול להימצא בשלושה מצבים הכוללים: עמידה, כפיפה ושכיבה. במשחק יש את המצב זמן קליע (Bullet Time) בו השחקן נכנס להילוך איטי ויכול לירות יותר מדויק ובמספר רב יותר של אויבים. בנוסף יכול השחקן לקפוץ בהילוך איטי (Shoot Dodge) ובסיום קפיצה, מגיע לקרקע בשכיבה ויכול להסתובב 360 מעלות כדי לירות באויבים הנותרים.
במשחק מד החיים מאדים כאשר השחקן נפגע, הצבע האדום נצבע על פי אחוזי החיים של השחקן. לשחקן יש משככי כאבים, אותם מקבל או אוסף במהלך השלב. משככי הכאבים משמשים להעלאת החיים. כאשר מד החיים אדום כולו והשחקן עדיין מחזיק בלפחות משכך כאבים אחד, הוא יכנס למצב הנקרא "Last Stand" בו השחקן יצטרך לפגוע באויב האחרון שירה בו, אם יצליח הוא חוזר לחיים.

עלילת המשחק

כתשע שנים לאחר שהרג את ולדימיר לם, מקס פיין פרש מעבודתו במשטרת ניו יורק ועבר להתגורר בהובוקן, ניו ג'רזי. הוא החל לפתח התמכרות לאלכוהול ולמשככי כאבים. הוא נקלע לעימות עם אנתוני ד'מארקו ג'וניור, בנו של מאפיונר מקומי, אך אדם בשם ראול פאסוס מתערב ומקווה לשכור את מקס לעבודת אבטחה פרטית בדרום אמריקה. מקס מתנגד בתחילה, אך לאחר שהוא הופך למטרה בידי מתנקשי המאפיה בעקבות הריגתו של אנתוני בקטטת ברים, מסכים ללוות את פאסוס לברזיל.
מקס ופאסוס עובדים עבור משפחת ברנקו האמידה בסאו פאולו, אשר כוללת שלושה אחים - רודריגו איש העסקים, ויקטור הפוליטיקאי ומרצ'לו חובב המסיבות. במהלך מסיבה בפנטהאוז של רודריגו, הוא ואשתו פביאנה נחטפים בידי כנופיית רחוב שידועה בשם "קומנדו סומברה", אך מקס מציל אותם. פביאנה, אחותה ג'ובאנה ומרצ'לו הופכים למטרה בידי אותה כנופיה בעת ביקורם במועדון לילה, ופביאנה נחטפת. מקס ופאסוס מביאים תשלום כופר לאצטדיון, אך העסקה מתבטלת כאשר קבוצה צבאית פורעת חוק בשם "קראצ'ה פרטו", גונבת את הכסף. מקס ופאסוס מחליטים לפשוט על מחנה הקומנדו סומברה כדי להציל את פביאנה, אך הכנופיה נמלטת עימה.
מקס מגיע למשרדו של רודריגו אך העסק שלו מותקף וה-UFE, יחידות משטרתיות פולשים אליו. מקס הורג את רובם ומגיע לרודריגו שמתגלה כמת. מיד מקס מבחין בפצצה וקופץ מהחלון בזמן שכל המבנה מתפוצץ. לאחר פיצוץ המבנה מקס רואה חייל מ-UFE פצוע קשה וללא רגל, החייל מספר למקס איפה נמצאת פביאנה, מקס מגלח את ראשו ויוצא לחיפושים. הוא פוגש בשוטר בשם וילסון דה סילבה שעוזר לו. מקס מוצא את מרג'לו, פביאנה וג'ובאנה אך הקומנדו סומברה הורגים את פביאנה וה-UFE חוטפים את מרג'לו ואת ג'ובאנה. מקס מוצא אותם אך הוא מאחר שהם שורפים את מרג'לו בעודו חי. מקס מציל את ג'ובאנה ומביא אותה לפאסוס. פאסוס וג'ובאנה נפרדים ממקס ועוזבים את סאו פאולו.
לבסוף מקס עם דה סילבה מגיעים לתחנה של UFE ושם מקס הורג את מי שהרג את רודריגו ולבסוף פוגש את ראש ה-UFE, ארמנדו בקר. מקס חונק אותו אך לשם מגיע ויקטור שמכוון את אקדחו למקס ובוגד בו. ויקטור ובקר בורחים ומקס מתחבר לדה סילבה ושניהם מגיעים לנמל התעופה. מקס פוגש את בקר שנית ומחסל אותו. ויקטור מצליח לברוח עם מטוס אך מקס בעזרת דה סילבה מפוצצים אותו אך ויקטור ניצל. מקס בא להורגו אך דה סילבה מחליט שעדיף שהוא יכנס לכלא. שבוע לאחר מכן מקס צופה בטלוויזיה בבאהיה ורואה איך ויקטור נכנס לכלא. חייו של מקס השתפרו אחרי שהוא מצליח להשיג את שלושה מיליון הדולר שהוא איבד במגרש הכדורגל.
פורום תקנה

פורום תקנה הוא עמותה המורכבת מאישים בציונות הדתית, המיועדת לטיפול בתלונות על הטרדה מינית מצד בעלי סמכות בציבור הדתי-לאומי.

פעילות הפורום

פורום תקנה הוקם בשנת 2003 לשם מתן מסלול חלופי ודיסקרטי לטיפול בתלונות על הטרדה מינית של בעלי סמכות בקרב הציונות הדתית. הטרדה מינית לסוגיה היא עבירה פלילית, אך בשל העובדה שהיא נעשית פעמים רבות ללא עדים וגורמים נוספים מגיעים רק חלק קטן מהמקרים מגיע לבירור במשטרה, ובמקרים שונים הקורבנות אינם מעוניינים להיחשף. בפרט נכון הדבר כאשר ההטרדה נעשית במסגרת יחסי מרות. באתר הפורום מוצגת מטרת הפורום: "ליצור דרך נוספת עבור המתלוננות לטפל בתלונה ביעילות, ולמנוע את הישנותה ואת נזקיה למתלוננת ולנשים נוספות". השימוש בלשון נקבה הוא ברוח "דיבר הכתוב בהווה", והפורום משמש לטיפול בתלונות שני המינים. הפורום אינו רואה עצמו כתחליף למערכת אכיפת החוק הרשמית, אלא כגוף המיועד לטפל בתלונות שלא הגיעו למשטרה או שאופיין אינו פלילי. הפורום פועל בשיתוף פעולה עם היועץ המשפטי לממשלה והוא מתייעץ איתו ביחס למקרים סבוכים המגיעים לפתחו.
ברוח החוק למניעת הטרדה מינית חיבר הפורום "תקנון לטיפול ומניעה של הטרדה ו/או תקיפה מינית".
עם חברי הפורום בהווה ובעבר נמנים אישים רבניים בולטים בציונות הדתית ומשפטנים דתיים, ובהם הרבנים יעקב אריאל, הרב אהרון ליכטנשטיין, הרב יובל שרלו, הרב אליקים לבנון, הרב יהושע שפירא, הרב איתן איזמן, הרבנית מלכה פיוטרקובסקי, פרופ' ידידיה שטרן, פרופ' אביעד הכהן ואחרים, גברים ונשים. מנהלת הפורום ומייסדתו היא הרבנית יהודית שילת, סגנית יו"ר אמונה לשעבר. בפורום 30 חברים, אך העבודה השוטפת מתקיימת בדרך כלל בקבוצות של ארבעה.
טיפולו של הפורום בתלונה נעשה בדרך כלל בצנעה. מאז הקמת הפורום ועד תחילת 2010 טיפלו צוותים מטעמו, שרובם כללו גברים ונשים, ב-15 תיקים של ניצול מרות וסמכות בציבור הדתי. בפברואר 2010 חרג הפורום ממנהגו, ובעקבות תלונות שונות פרסם הודעה בעניינו של הרב מרדכי (מוטי) אֵלון. לפי ההודעה הוטלו על הרב אלון הגבלות שונות בגין "מעשים המנוגדים לערכי קדושה ומוסר", אך כדברי ההודעה: "לצערנו התברר לנו לאחרונה כי ההגבלות יושמו רק באופן חלקי, וכי ההגנה על הציבור ומניעת מכשול מחייבת אותנו להביא את הדברים לידיעת הרבים". בתגובה על אופן קבלת ההחלטה ופרסום המקרה פרשו מהפורום נציגות תנועת "קולך". בנוסף, פורסמו ידיעות על מעורבות של הפורום במקרים נוספים, כגון פרשת דוידי פרל ופרשת הטרדות מיניות שבעקבותיה פרש מתפקידו מפקח בחמ"ד.
מעיין שרה

היסטוריה

תייר יהודי משנת רפ"ב שביקר בחברון, מתאר את המקום "ראיתי מקוה גדולה מאד עם ארבעה עמודים מרובעים גדולים והוא עמוק ונפלא עם סולם של אבנים שיורדים בו, אומרים שהיה בית הטבילה לשרה אמנו ע"ה"
הרחוב הראשי בחברון, נקרא "עין שרה" על שם המעיין. גם המקווה בקריית ארבע נקרא "עין שרה", אף הוא על שם המעיין.

גישה למעיין

בהסכם חברון נמסר השטח שבו שוכן המעיין לרשות הפלסטינית. על פי ההסכם, המשטרה הפלסטינית אחראית לאפשר גישה חופשית של יהודים למעיין. המשטרה הפלסטינית לא קיימה את התחייבותה, ומאז מסירת השטח לידיה, לא התאפשרה הגעת יהודים למעיין.
חצי חינם

היסטוריה

בשנות ה-80 של המאה ה-20 הרחיב מרדכי קופרלי את דוכן הפירות והירקות שהיה בבעלותו בשוק הכרמל למינימרקט, ההתמחה בחומרי ניקוי במחירים נמוכים. בניו של קופרלי, ששי ומוטי, ובן דודו זכי שלום הצטרפו לעסק.
תחילה הוקם מחסן לחומרי ניקוי בחולון, ולאחר מכן נפתח במקום סופרמרקט תחת השם "חצי חינם". ב-2002 הקימה "חצי חינם" סופרמרקט ענק ברחוב המרכבה באזור התעשייה חולון. מרבית הסניפים הבאים שהקימה גודלם דומה. עם השנים הוקמו שלושה סניפים באזור התעשייה החדש בראשון לציון וסניף בפתח תקווה.
במאי 2005 הורשעה הרשת בהטעיית צרכנים.
בשנת 2009 רכשה "חצי חינם" את ויטה פרי הגליל.
ב-2010 נכנסה "חצי חינם" לתחום הנדל"ן המניב, בעת הקמת מתחם שרונים בהוד השרון, הכולל קניון מקורה בן שתי קומות וסניף של "חצי חינם". כמו כן נאלצה לסגור את הסניף במתחם ירקונים שפעל ללא היתר בנייה או רישיון עסק.
בנובמבר 2011 החל סכסוך מתוקשר בין "חצי חינם" ל"אסם", שבמסגרתו הורידה "חצי חינם" מוצרי "אסם" ממדפיה. הסכסוך הסתיים כחודש לאחר מכן.
ב-2018 רכשה "חצי חינם" את קניון אמריקן סיטי ברחובות, שהוקם על ידי משה ויגאל גינדי ונכשל במשך כמעט כל שנות קיומו. במסגרת הרכישה הקניון יעבור שיפוץ כולל והרחבה הכוללת סניף של "חצי חינם", ויוקם מגדל מגורים בן 9 קומות מעל האגף הקיים של הקניון. באותה השנה השיקה "חצי חינם" מותג פרטי בשם "PERFECT", המיועד לחומרי ניקוי וטואלטיקה.

סניפים

ל"חצי חינם" שבעה סניפים, שכולם בבעלותה. שני סניפים בחולון, שלושה סניפים בראשון לציון כאשר אחד מהם מיועד לפירות וירקות בלבד, אחד בפתח תקווה ואחד בהוד השרון.
בנוסף ישנו סניף בתהליכי בנייה הנמצא ברחובות.

עיסוקים נוספים

בנוסף להיותה כרשת סופרמרקטים מחזיקה "חצי חינם" בשלושה מרכזים מסחריים, בעלת ויטה פרי גליל ו-50% בחברת "ארמונות חן", הבונה בנייני מגורים בעיקר במרכז הארץ.
הרמן בהם

ביוגרפיה

בהם נולד ב-18 בינואר 1884 בעיר ריבניק, שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. העיר נמצאת כיום בתחומי פולין המודרנית. ב-1 באפריל 1903 הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני, ואת ההכשרה הבסיסית שלו עשה על האונייה "שטיין". ב-19 בספטמבר 1914 הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט ופיקד על ספינות טורפדו שונות. הוא סולק מהצי ב-1919 עם פיזורו של הצי הקיסרי, אך הוחזר ב-1920 עם הקמתו של הרייכסמרינה. הוא מילא תפקידי מטה עד 1933.
ב-3 באוקטובר 1933 מונה למפקד האנייה "הסן" במשך שנה, ובסתיו 1934 הועלה לדרגת קונטראדמירל ומונה למפקד כוחות הסיור של חיל הים. מ-25 באוגוסט 1936 עד 3 באוגוסט 1937, במהלך השלבים הראשונים של מלחמת האזרחים בספרד, הוא פיקד על כוחות הצי הגרמניים מול חופי ספרד. ב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת ויצה-אדמירל ומונה למפקד הכוחות בים הצפוני. בתחילת 1938 הוא הועלה לדרגת אדמירל ומונה למפקד הצי (Flottenchef) - התפקיד השלישי במעלתו בצי הגרמני, המקביל למפקד צי הבית (Home Fleet) בצי הבריטי.
בעקבות קרב נהר לה פלטה, הוחלף בהם בתפקיד בווילהלם מרשל, ונותר ללא תפקיד במשך מספר חודשים. בעקבות המערכה בנורווגיה באפריל 1940, הוא מונה למפקד כוחות הצי הגרמניים באזור והועלה לדרגת גנרל-אדמירל. במרץ 1943 הוא נקרא חזרה מנורווגיה, ובמאי של אותה שנה שוחרר משירות פעיל. מ-1 במרץ 1944 עד 31 במרץ 1945, הוא שימש כמפקח על תוכנית החינוך של הקריגסמרינה, לפני ששוחרר סופית מהשירות. הוא נפטר בביתו בקיל ב-11 באפריל 1972 בגיל 88.
אליהו מייטוס

אליהו מֶיְיטוּס (מיטוס; Meitus; ו' בתשרי תרנ"ג, 27 בספטמבר 1892, קישינב, בסרביה, האימפריה הרוסית – 19 ביוני 1977, תל אביב) היה משורר עברי ומתרגם פורה. מורה ואיש חינוך באירופה ובישראל.

ביוגרפיה

אליהו מייטוס נולד בשנת 1892 בקישינב שבבסרביה. (אז באימפריה הרוסית; כיום במולדובה). למד בחדר ואחר כך אצל מורים פרטיים. סיים את הגימנסיה באודסה. השלים לימודיו בסורבון שבפריז. בעת מלחמת העולם הראשונה חזר לרוסיה, למד פילולוגיה וסיים לימודיו עם תואר מוסמך במדעי הרוח באוניברסיטת פטרוגראד (סנקט פטרבורג). בפרוץ המהפכה הרוסית נמלט לרומניה. החל משנת 1920 ניהל גימנסיה עברית מרשת "תרבות" בסורוקי שבבסרביה ולימד בבית המדרש למורים ביאשי, רומניה. בשנת 1935 עלה מייטוס לארץ ישראל. כל שנותיו היה מורה לספרות בבתי ספר תיכוניים, עד לפרישתו.
שירו הראשון של מייטוס, "לילית", התפרסם ב"השילוח" בשנת ה'תר"ע (1910). בשנת 1938 יצא ספרו הראשון, "משירתנו החדשה". מייטוס היה מעורה בשירה הצרפתית, והעשיר את השירה העברית בצורות ונושאים הנטולים משירה זו. בראשית יצירתו השירית היו נושאיה העיקריים געגועים לעולם הילדות והתרפקות על הנופים והחיים שהותיר מאחוריו באירופה.
אליהו מייטוס היה מתרגם פורה, בעיקר מלשון יידיש, צרפתית ורוסית. תרגם בין השאר מיצירתם של דוד ברגלסון, פרץ מרקיש, ראסין, טולסטוי, פושקין, אונורה דה בלזק, אמיל ורהארן, בודלר, אלכסנדרו תומא וורלן.
נפטר בשנת 1977, בן 85 במותו. נקבר בבית העלמין קריית שאול.
אדוורד גרק

ביוגרפיה

נולד בכפר פורבקה הסמוך לעיר סוסנוביץ, למשפחת כורי פחם. אביו נהרג בתאונה במכרה כשהיה בן 4. אמו נישאה בשנית והיגרה לצפון צרפת, בה גדל. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצרפתית ב-1931, ונשלח לפולין כדי לארגן שביתה. שירת בצבא הפולני בסטרי שבגליציה. ב-1934 עבר לבלגיה, עבד במכרה פחם, והצטרף למפלגה הקומוניסטית הבלגית. במהלך מלחמת העולם השנייה נותר פעיל במפלגה הקומוניסטית הבלגית.
גרק חזר לפולין ב-1948 והתקדם בשורות המפלגה הקומוניסטית, עד שהפך ב-1957 לחבר הפרלמנט הפולני. כמזכיר מחוז קטוביץ יצר לעצמו כוח פוליטי, והפך למנהיג הצעירים במפלגה. 
ב-1970 התרחשה מחאה ציבורית רחבה בשל העלאה חדה של מחירי מוצרי היסוד, מחאה שדוכאה בכוח על ידי המשטר והובילה למותם של עשרות מפגינים. הדבר הוביל להדחתו של מנהיג פולין ולדיסלב גומולקה, על ידי מנהיגות המפלגה בשיתוף עם לאוניד ברז'נייב. במקומו מונה גרק ב-20 בדצמבר 1970 לראש המפלגה והמנהיג דה פקטו של פולין.
גרק הבטיח רפורמות כלכליות, ומיסד תוכנית לתעשייה מודרנית ולהגברת הזמינות של מוצרי הצריכה, דברים שביצע בפועל בעיקר באמצעות הלוואות מגורמי חוץ. יחסיו החיוביים עם פוליטיקאים מערביים, במיוחד נשיא צרפת ואלרי ז'יסקר ד'אסטן ונשיא גרמניה המערבית הלמוט קוהל, איפשרו את הסיוע וההלוואות ממדינות המערב.
במהלך תקופת כהונתו בשנות השבעים עלתה רמת החיים בפולין, והפופולריות של גרק גברה. עם זאת, הכלכלה הפולנית נפגעה במהלך משבר הנפט של 1973, וב-1976 הוא נאלץ להעלות מחירים. ביוני 1976 פרצו מרידות שדוכאו בכוח, אך בעקבותיהן בוטלו העלאות המחירים.
ב-1979, למרות ניסיונותיו של ברז'נייב למנוע זאת, נאלץ גרק לאפשר את ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בפולין, הביקור הראשון של אפיפיור במדינה קומוניסטית, שהיווה בדיעבד נקודת ציון בשינויים הדמוקרטיים שחלו בפולין ובמדינות קומוניסטיות נוספות בשנים שלאחר מכן.
ב-1980 ביצע גרק רפורמות כלכליות חדשות, בעקבות חובות לאומיים גבוהים, מחסור במזון ותעשייה מיושנת. עליית המחירים הביאה למחאה ברחבי המדינה, במיוחד בגדנסק ובמספנות שצ'צ'ין. גרק נאלץ להעניק מעמד משפטי חוקי לתנועה האנטי-קומוניסטית סולידריות שמחתה נגד הרפורמות, וחתם על הסכם גדנסק שאפשר את הזכות לשביתה. 
זמן קצר לאחר מכן, ב-5 בספטמבר 1980, הודח גרק מראשות המפלגה ומהנהגת פולין, והוחלף על ידי סטניסלב קאניה. בדצמבר 1981 נכלא גרק לשנה על ידי מנהיגה הבא של פולין, הגנרל וויצ'ך ירוזלסקי.
גרק היה נשוי לסטניסלבה ז'דרוסיק, ונולדו להם שני בנים; אחד מהם הוא אדם גרק, פרופסור באוניברסיטת שלזיה וחבר הפרלמנט האירופי מ-2004. 
גרק מת ב-2001 לאחר מחלת ריאות, בצ'שין, שבה התגורר בשנותיו האחרונות. הוא נקבר בבית הקברות פובונזקי.
ב-1990 נכתבו אודותיו שני ספרים ממחברים שונים שהתבססו על ראיונות נרחבים עם גרק; הספרים הפכו לרבי-מכר בפולין.
התארכות אפית

התארכות אפית (אנגלית: Epic lengthening) היא תופעה בפונטיקה לפיה ניתן לשקול תנועה קצרה כארוכה עבור המטריקה. 
 ◡ - ◡   ◡-  ◡◡  - ◡ ◡  - -  - ◡  ◡ -
ἠὲ κασίγνητον ὁμογάστριον ἠὲ καὶ υἱόν
Hom. Il. 24.47
התופעה יכולה להתרחש גם בהיאטוס: 
 - -◡◡  -  -  -  ◡  ◡  -◡ ◡   - ◡◡ -
χρυσέῳ ἐν δέπαϊ, ὄφρα λείψαντε κιοίτην
Hom. Il. 24.285
יוטה הייתה צריכה להיות קצרה בשל correption אולם במקום יש התארכות יוטא. 
לעיתים ביוונית הומרית יש שינוי תנועה במילה לדוגמה: 
φαινομένη λήθεσκεν ὑπεὶρ ἅλα τ᾽ ἠϊόνας τε.
השפה היוונית הלירית לעיתים רבות יצרה צירופים תנועות כדי להקל על המשקל. במקרה לעיל ὑπείρ היה צריך להיות ὑπέρ אולם כדי שהמילה תתאים למשקל האפסילון נכתב כדיפתונג.
מחלף קפלן

מבנה המחלף

ב-31 במרץ 2003 הסתיים שדרוג המחלף מהצומת שהיה קיים באזור. עלות הפרויקט הייתה למעלה מ-90 מיליון שקלים. במסגרת השדרוג נבנה שיקוע לדרך בגין ומעליו גשר אשר מחבר את הרחובות גבעת התחמושת וקפלן. התנועה במחלף אפשרית לכל הכיוונים דרך הצומת, כאשר תנועה מצפון לדרום על דרך בגין מתבצעת ללא רמזורים.
בשנים האחרונות מבצעת נת"ע עבודות בנייה נרחבות באזור המחלף לטובת הקמת שתי תחנות עבור הקו האדום של הרכבת הקלה: תחנת שאול המלך ותחנת יהודית.
בסמוך למחלף עוברת כמות גדולה של קווי אוטובוס, במספר רב של תחנות אוטובוס שמפוזרות לצידו.

הפגנות במחלף

במהלך העשור השני של המאה ה-21 הפך המחלף, יחד עם מחלף השלום הסמוך, למקום פופולרי עבור הפגנות רבות. המפגינים מגיעים למחלף וחוסמים את הכביש, לעיתים לשעות ארוכות, וזאת במטרה למשוך סיקור תקשורתי עבור ההפגנות. מרבית ההפגנות הללו מתקיימות ללא אישור של המשטרה והן מפריעות לסדר הציבורי ולעוברים במקום. בין הקבוצות שקיימו הפגנות במחלף: תושבי עוטף עזה (במחאה על ההסלמה במצב הביטחוני), עובדים סוציאליים (במחאה על שכרם), קהילת הלהט"ב (במחאה על תיקון לחוק הפונדקאות שנחקק בשנת 2018), הפגנות יוצאי אתיופיה, הפגנת האפודים הצהובים (במחאה על יוקר המחיה) ועוד.
המושבה היוונית

המושבה היוונית היא שכונה באזור עמק רפאים בדרום ירושלים, דרומית למושבה הגרמנית. הרחוב הגובל בין שתי השכונות הוא רחוב רחל אמנו. ממזרח תוחם אותה רחוב עמק רפאים וממערב רחוב אלעזר המודעי ושכונת קטמון. רחובה הראשי הוא רחוב יהושע בן נון (לשעבר אפתימיוס) המקביל לרחוב עמק רפאים.

היסטוריה

השכונה נוסדה ב-1900 על ידי בני העדה היוונית-אורתודוקסית שחיפשו מענה לצפיפות המגורים שלהם ברובע הנוצרי בעיר העתיקה, שם חיו סביב מתחם הפטריארכיה היוונית, ותוכננה בדגם של רשת רחובות מקבילים וניצבים זה לה. בני הקהילה היוונית הוזמנו להשתתף בהגרלת חלקות אדמה, והמשפחות שזכו בהגרלה התחייבו לממן ולדאוג לביצוע הבנייה. השכונה התפתחה במיוחד בשנות ה-20 וה-30, כאשר לארץ ישראל הגיעו מהגרים יוונים אורתודוקסים רבים שגורשו מטורקיה. בשכונה גרו גם משפחות ערביות וארמניות וכן משפחות של פקידים וקציני צבא בריטיים.
עם פרוץ מלחמת העצמאות ב-1948 מצאו רוב תושבי המושבה מקלט במנזרי העיר העתיקה. עם שוך הקרבות בנובמבר אותה שנה, לא יכלו הבורחים לחזור, עקב חלוקת העיר בין ירדן וישראל. רבים מאלה שמצאו עצמם בירושלים הירדנית היגרו אל מעבר לים ולא חזרו. המושבה הפכה לשכונה ישראלית, ואוכלסה במהירות בעולים חדשים אשר לא שמרו על הסדר והטיפוח שהשכונה הייתה בנויה בהם. תוספות מאולתרות קלקלו את צורתם של הבתים ויש גם עדויות לביזה והרס מכוונים שנעשו. חלקים גדולים של השכונה הפכו למשכנות עוני.
מספר זעום של משפחות יווניות נותר במושבה במהלך המלחמה ולאחריה, אך רק לאחר 1967 חודשה הפעילות החברתית והתרבותית במועדון היווני שברחוב יהושע בן נון 8 שבמרכז השכונה. המועדון עבר שיפוץ והחייאה מחדש בתחילת שנות ה-80 בידי התושבים שנשארו במקום, ובידי אלה שחזרו מהעיר העתיקה. כיום נמצא המועדון תחת חסות ממשלת יוון ומתקיימות בו פעילויות הקשורות בתרבות יוון, כמו לימוד השפה היוונית וריקודים יווניים. בשנים 1984–2014 שימש הארכאולוג ד"ר וסיליוס צפיריס כנשיא הקהילה.
בתים רבים מן השכונה המקורית לא נשמרו או שנעשתה בהם תוספת בנייה שלא תמיד היטיבה עם חזותם האסתטית. עם זאת במשך השנים עלתה קרנה של השכונה וניתנה תשומת לב לערכם המיוחד של הבתים, בדומה לתהליך שעברה בקעה הסמוכה. בעקבות כך הפכה המושבה היוונית לשכונה השנייה ביוקרתה בירושלים (אחרי טלביה), והיא נחשבת לשכונה מטופחת במיוחד ובעלת ייחוד. בחלקה הפונה לרחוב עמק רפאים נפתחו חנויות, מסעדות ובתי קפה ובהם קפה הלל בו התרחש פיגוע התאבדות ב-2003.
חיפושית הקמח

התפתחות

נקבת חיפושית הקמח מטילה סביב 400 ביצים על מצע של קמח או אבקות אחרות. רבות מהביצים נאכלות על ידי זחלים שכבר בקעו, כמו כן, חיפושיות בוגרות עשויות לאכול את הזחלים הקטנים או הביצים. הזחל גדל במשך מספר ימים עד שבועות, לפי תנאי הגידול וזמינות האוכל, ולאחר מכן מתגלם. מן הגולם בוקעת חיפושית בוגרת שבשלב ראשון צבעה חום בהיר, ועם הזמן משתנה לחום כהה או שחור. גודלו של הזחל בראשית התפתחותו סביב 5 מ"מ, ולקראת ההתגלמות גודלו עשוי להגיע לכדי 3 ס"מ. גודלה המרבי של החיפושית הבגירה כ-1.5 סנטימטר.

אזורי מחיה ומזון

חיפושית הקמח למיניה, כמו פרוקי רגליים רבים ובעלי דם קר אחרים, מתפתחת בעיקר במקומות חמים ובעלי לחות גבוהה.
נקבת החיפושית מטילה את ביציה במקומות אבקתיים כמו קמח, סובין, תבלינים טחונים, ואפילו מלח. לאחר גדילתם, ניזונים זחלי החיפושית ממאכלים נוספים כמו בוטנים, פולי קקאו, פירות יבשים, ועוד.

גידול תולעי קמח

בשל גודלן והתפתחותן המהירה בתנאי גידול פשוטים, וערכן התזונתי, רבים ממגדלי חיות המחמד הניזונות מחרקים, כמו דגים, לטאות וציפורים שונות, עושים שימוש בגידול מבוקר של תולעים אלו לשם האכלת בעל החיים שברשותם. לשם כך נעזרים באבקת סובין של חיטה או דגן אחר, מטמינים בו את חיפושיות הקמח בעומק של מספר סנטימטרים, ושומרים על לחות גבוהה בעזרת פרי חתוך וכדומה.
פמפה (אי)

גילוי האי

האי מופיע לראשונה במפה ששורטטה על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899).

מקור השם

שמו של האי ניתן לו על ידי המשלחת הארגניטאית לאנטארקטיקה (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1947–1948).
האי נקרא על שמו של מעבר פמפה הסמוך לו (אשר שמו ניתן לו על ידי המשלחת הארגנטינית), וזאת על שם הספינה "פמפה" של המשלחת הארגנטינאית.
רבי שמעון בן נתנאל

רבי שמעון בן נתנאל היה תנא בדור השני, תלמידו של רבן יוחנן בן זכאי, שכינה אותו ירא חטא. היה כהן ונשא לאישה את בתו של רבן גמליאל הזקן.

אמרותיו

במשנה שבה מסופר על חמשת תלמידיו של רבי יוחנן בן זכאי, שהאחד מהם רבי שמעון בן נתנאל, מסופר, כי רבי יוחנן בן זכאי אמר לחמשת תלמידיו: "צאו וראו איזה דרך יבחר בו האדם... רבי שמעון אומר, הרואה את הנולד... אמר להם צאו וראו איזה היא דרך רעה שיתרחק ממנה האדם... רבי שמעון אומר, הלווה ואינו משלם, אחד הלווה מן האדם כלווה מן המקום, שנאמר לווה רשע ולא ישלם וצדיק חונן ונותן". מעשה ברבן יוחנן בן זכאי שהיה מהלך על הדרך רוכב על החמור ורבי אלעזר בן ערך מהלך אחריו, אמר לו למדני פרק אחד במעשה מרכבה, וכיון ששמעו רבי יוסי הכהן ורבי שמעון בן נתנאל אף הם פתחו במעשה המרכבה, אמרו יום אחד בתקופת תמוז היה ורעשה הארץ ונראתה הקשת בענן ויצאה בת קול ואמרה להן הרי המקום פנוי לכם והטרקלין מוצע לכם, אתם ותלמידיכם מזומנים לכת שלישית

מקום קבורתו

מקום קבורתו על פי המסורת נמצא בעלמה סמוך לקבר רבי אלעזר בן ערך וסומן על ידי ועד "אהלי צדיקים".
WE3

קונספט

גראנט מוריסון מנסה להביע דרך הקומיקס את דעותיו על האלימות והזילות של האדם כלפי בעלי החיים. מוריסון נלחם נגד תעשיות הקוסמטיקה והניסויים בבעלי החיים, ומתאר דרך הקומיקס דוגמה בדיונית לצעדים רחוקים למדי בשימוש בבעלי החיים למען מטרותיו האישיות של בן האדם. הוא כינה את סגנון האיור בשם "מאנגה מערבית". 
למרות שאין תיעוד לכך, נרמז בידי מוריסון כי הניסוי הממשלתי הוא למעשה חלק מ"נשק פלוס", התוכנית הממשלתית שאחראית ליצירתם של קפטן אמריקה, וולברין, סייברטות', דדפול, ליידי דת'סטרייק, X-23 ופנטומאקס, דמויות בדיוניות מבית מארוול קומיקס (גראנט מוריסון הוא יוצרה של תוכנית "נשק פלוס", כפי שהוצגה בחוברת New X-Men #128 מאוגוסט 2002).

ביקורות

סדרת הקומיקס התקבלה בחום בקרב המבקרים והן אצל הקוראים.
הביקורות השליליות דיברו על ממדי האלימות והדם הגדולים בסדרה, וכן על הטכניקה האיורית של הקומיקס - שימוש בכמות גדולה ומרוכזת של מסגרות קטנות המתארות בנפרד אירוע אחד, הטענה היא שהדבר מקשה על חוויית הקריאה.
בורה (שטלנד)

בורה (Burra, בנורדית עתיקה: Barrey) הוא שם קולקטיבי לשניים מאיי שטלנד בסקוטלנד, מערב בורה ומזרח בורה. שני האיים הם חלק מקבוצת איי סקלווי (Scalloway) הממוקמת מדרום מערב למיינלד. שטחו של מערב בורה הוא 7.43 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 776 תושבים (2011). שטחו של מזרח בורה הוא 5.15 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 76 תושבים (2011).
שני האיים מחוברים בגשר אחד לשני, ולמיינלנד של שטלנד דרך טרונדרה.
בסאגת אורקניינגה, שמגוללת את תולדות אורקני, האיים נקראים בשם "Barrey".
ונצל פוקס

חייו

פוקס למד בקונסרבטוריון של אינסברוק עם ואלטר קפר (Kefer) ובאקדמיה למוסיקה של וינה עם פטר שמידל.
הוא הופיע עם האופרה הממלכתית של וינה, התזמורת הפילהרמונית של וינה, האופרה העממית של וינה ועם תזמורת הרדיו של וינה.
בגיל 19 הפך פוקס לסולן תזמורת האופרה העממית בווינה, חמש שנים מאוחר יותר לסולן תזמורת הרדיו של וינה, ומשנת 1993 הוא מכהן כנגן הקלרינט הראשון בהתזמורת הפילהרמונית של ברלין.
מאז 2008 הוא מכהן כפרופסור בבית הספר למוזיקה על שם האנס הייזלר בברלין, בנוסף הוא מחזיק בתואר פרופסור לשם כבוד מקונסרבטוריון שנחאי והוא מוזמן רבות להעביר כיתות אומן ביפן וברחבי העולם.
פוקס חבר בהרכב כלי הנשיפה של סולני התזמורת הפילהרמונית של ברלין, אנסמבל השמיניה של הפילהרמונית של ברלין, אנסמבל מטרופוליס ותזמורת ה"סופר וורלד"
פוקס זכה בפרס משרד המדע והאומנות האוסטרי ובמספר פרסים בתחרות הלאומית הגרמנית למוזיקאים צעירים.