google/wiki40b huggingface dataset:
רון פרושאור

ביוגרפיה

פרושאור שירת בצה"ל כקצין בחיל התותחנים והשתחרר בדרגת רב-סרן. במהלך שירותו הצבאי סיים תואר ראשון ותואר שני (בהצטיינות) במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים. נשוי להדס, ואב לשני בנים ובת.

שירות במשרד החוץ

בשנת 1986 הצטרף לסגל משרד החוץ והחל במילוי תפקידים בנציגויות ישראל בעולם. בתקופת שירותו כדובר השגרירות בבון היה מראשוני הנציגים הישראלים לכונן קשרים עם מזרח גרמניה ולאחר איחודה עם מערב גרמניה פעל לכינון קשרים עם המדינות הפדרליות החדשות בשטחה. לאחר מכן עבר לשמש דובר שגרירות ישראל בלונדון ומאוחר יותר היה יועץ מדיני בשגרירות ישראל בוושינגטון (1998–2002) והשתתף במשלחת הישראלית לניהול המשא ומתן שקדם לחתימת הסכם ואי ובמשלחת לועידת קמפ דייוויד (2000). במטה המשרד בירושלים עבד באגף מערב אירופה, כיהן כדובר המשרד ושימש ראש המטה המדיני לשר החוץ ומשנה למנכ"ל משרד החוץ.
באוקטובר 2004 מונה פרושאור למנכ"ל משרד החוץ. בתפקיד זה שימש בתקופת תוכנית ההתנתקות ועד יוני 2006. בנובמבר 2007 מונה לשגריר ישראל בבריטניה. בשנת 2011 מונה לשגריר ישראל באו"ם.

שגריר ישראל לאו"ם

רון פרושאור היה השגריר ה-16 של מדינת ישראל באו"ם. בתקופת כהונתו נמשך תהליך ההכרה הבינלאומית במדינה פלסטינית בגבולות 1967, חרף התנגדותה של ישראל: ב-29 בנובמבר 2012 החליטה העצרת הכללית של האומות המאוחדות ברוב גדול להכיר בפלסטין כמדינה משקיפה שאינה חברה מלאה.
פרושאור הרבה לבטא את התנגדותה של מדינת ישראל למשטרו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד בעקבות מלחמת האזרחים בסוריה. הוא התייחס לנושא זה ברבים מנאומיו בעצרת הכללית ובמועצת הביטחון של האו"ם.
ביוני 2012 נבחר להיות אחד מ-21 סגני נשיא עצרת האו"ם, והיה לשגריר הישראלי השלישי שמכהן בתפקיד זה.
ביולי 2014, במהלך כינוס מועצת הביטחון של האו"ם על רקע מבצע "צוק איתן", השמיע פרושאור לנוכחים אזעקת צבע אדום על מנת להמחיש את המצב בעת הזו בערים שונות בישראל שהותקפו בטילים על ידי ארגון חמאס.
באוקטובר 2015 סיים פרושאור את כהונתו באו"ם, והוחלף על ידי דני דנון.

לאחר הפרישה

בשנת 2016, לאחר סיום כהונתו כשגריר ישראל באו"ם, פרושאור הצטרף למרכז הבינתחומי הרצליה והחל לעמוד בראש מכון אבא אבן לדיפלומטיה בינלאומית. במסגרת המכון הוא מוביל מחקרים ישומיים שנועדו להביא לשינוי תפיסה לשירות החוץ הישראלי ולהכרזה על חזבאללה כארגון טרור באירופה.  
בשנת 2017 פרושאור היה בין המועמדים לתפקיד יו"ר הסוכנות היהודית, במקומו של נתן שרנסקי.   
בשנת 2019 התמנה ליועץ לחברת הקנאביס תראפיקס.
אלכסנדר קולר

ביוגרפיה

קולר נולד בשנת 1886 בעיר לבוב (לֶמבֶּרג) שבגליציה המזרחית, האימפריה האוסטרו-הונגרית, בנו של דב קולר. למד בגימנסיה גרמנית בעירו, ולאחר מכן באוניברסיטאות וינה, ברלין וגרנובל, והשתלם באוניברסיטת לונדון. בשנת 1908 קיבל תואר דוקטור.
במשך כמה שנים היה מורה בגימנסיות ממשלתיות ומנהל גימנסיות יהודיות בגליציה.
בשנת 1921 עלה לארץ ישראל. בארץ ניהל את בית הספר בזכרון יעקב. לאחר שנה עבר לנהל את בית הספר התיכוני למסחר, שאותו ניהל בשנים 1922–1930. בשנת 1931 ייסד את גימנסיה בלפור בתל אביב. בשנת 1934 ייסד את בית ספר אהל שם ברמת גן, וניהל את שני בתי הספר במקביל.
קולר היה מראשוני המושבה רמת גן, ובשנת 1927 נבחר למועצת המועצה המקומית.
קולר נפטר בביתו בחיפה בינואר 1948, בן 62 במותו. נקבר בבית הקברות בזכרון יעקב.
על שמו נמסר גביע לתלמידים מצטיינים בבית ספר אהל שם ברמת גן.
בנו דב קולר היה פרופסור לבוטניקה באוניברסיטה העברית בירושלים. נכדתו דפנה קולר היא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד.
יחסי פינלנד–קניה

היסטוריה

פינלנד הכירה בקניה ב-13 בדצמבר 1963. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-14 ביוני 1965.

היקף הסחר

בשנת 2014 סך הסיוע בפיתוח שהשקיעה פינלנד בקניה עמד על 13.9 מיליון אירו.
בשנת 2013 היקף הסחר בין פינלנד לקניה עמד על 35 מיליון אירו. קניה ייצאה סחורות בשווי 17 מיליון אירו לפינלנד ופינלנד ייצאה סחורות בשווי 18 מיליון אירו לקניה. קניה ייצאה בעיקר מוצרי גננות, תה וקפה, ופינלנד ייצאה בעיקר טכנולוגיות תקשורת מידע וציוד תחנות כוח.
בשנת 2014 חתמו שתי המדינות על חוזה מיסוי כפול לקידום סחר והשקעות.
בשנת 2013 ביקרו בקניה כ-2,000 פינים, בעוד שהקהילה הקנייתית בפינלנד מונה כ-700 קנייתים.

ייצוג דיפלומטי

לפינלנד יש שגרירות בניירובי וקונסוליית כבוד במומבסה.
קניה מיוצגת בפינלנד על ידי השגריר המוצב בסטוקהולם שבשוודיה.
וולפגנג שניידרהאן

ביוגרפיה

שניידרהאן נולד בווינה ולמד שם, ובשנת 1926 הופיע לראשונה בקופנהגן בנגינת הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון. הוא היה כנר ראשי בתזמורת הסימפונית של וינה משנת 1933 עד 1937, ואחר כך בתזמורת הפילהרמונית של וינה. בשנת 1940 הצטרף למפלגה הנאצית. הוא הקים רביעיית מיתרים, ניגן בשלישיית פסנתר עם אדווין פישר ואנריקו מיינרדי ועשה לו שם כסולן. עבד בהוראה בזלצבורג, וינה ולוצרן. בשנת 1956 ייסד את פסטיבל לוצרן לכלי מיתר יחד עם רודולף באומגרטנר.
שניידרהאן היה בעלה של זמרת הסופרן אירמגרד זיפריד. הוא מת בעיר הולדתו, וינה.
הגנרל הגרמני וולפגנג שניידרהאן הוא קרוב משפחתו וקרוי על שמו.
ווינסטון וסר דודלי דינג דונג

עלילה

הסדרה עוקבת אחרי הרפתקאותם של ילד צעיר בשם ווינסטון וחברו הכי טוב, דאדלי החתול שלו.
מיכאל הלברטל

ד"ר מיכאל הלברטל (נולד בשנת 1958 לערך) הוא רופא ישראלי, המכהן כמנהל המרכז הרפואי רמב"ם בחיפה.

ביוגרפיה

מיכאל הלברטל סיים את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה של הטכניון. התמחה בבית החולים רמב"ם ברפואת ילדים ובטיפול נמרץ ילדים. ב-1992 עבר התמחות עמיתים בבריטניה וב-1996 יצא להתמחות בבית החולים לילדים בטורונטו שבקנדה. הקים ברמב"ם את תחום טיפול נמרץ לב לילדים ועמד בראשו משנת 2001. משנת 2018 הוא מרצה בכיר בפקולטה לרפואה בטכניון.
בשנת 2009 מונה לחבר הנהלת בית החולים רמב"ם ומשנת 2013 היה סגן מנהל בית החולים. הקים בבית החולים את המנהלת לאיכות בטיחות וניהול סיכונים.
הלברטל הוא בעל תואר מוסמך בניהול מערכות בריאות (MHA) מאוניברסיטת תל אביב. סיים ברמב"ם גם התמחות במינהל רפואי.
שירת במילואים כרופא מוטס בחיל האוויר.
במרץ 2019 נכנס לתפקידו כמנהל ה-14 של המרכז הרפואי רמב"ם במקומו של פרופסור רפי ביאר.
הלברטל מתגורר בזכרון יעקב. הוא נשוי ואב לארבעה.
חמסיאן

חמסיאן (טיגראינית: ሓማሴን) מחוז היסטורי של האימפריה האתיופית. חמסיאן היא למעשה כל האזור הסובב כיום את בירת אריתריאה, אסמרה. רוב תושבי האזור הם תגרים נוצרים.
האיזכור הראשון של האזור הוא מהמאה ה-25 לפנה"ס כחלק מארץ פונט ונזכר בשם "אמסו", אך ישנם חילוקי דעות בדבר הזיהוי של מחוז זה. המסורת האתיופית מהכברה נגסט גורסת שזהו האזור שנולד בו מנליק לאחר שמלכת שבא חזרה מביקורה אצל שלמה המלך. האזכור הכתוב הראשון הוא מהמאה ה-9 לפנה"ס ולאחר מכן במאה ה-4 בכתובות של הקיסר אזנה בשם "חמסם". במהלך ימי הביניים המוקדמות האזור היה חלק ממדיר בהר ולאחר מכן מדינה כמעט עצמאית בזמן תקופת השופטים האתיופית והייתה ידועה מג'יימס ברוס בשם "רפובליקת חמסיאן", לאחר מכן האזור שוב נהפך לחלק מאתיופיה אחרי כיבוש האזור על ידי הקיסר יוהנס הרביעי כחלק מאזור שלטונו של אלולה אנגדה ממצרים. כאשר נחתם הסכם אוצ'ילי בין האתיופים לאיטלקים האזור נהפך לחלק מקולונית אריתריאה.
שבר לבן

תיאור

השבר הלבן הוא צמח בעל גבעולים נושאי עלים הגזורים לאונות דקות. בחיק העלים שבראשי הענפים נישאים בראשית הקיץ פרחים לבנים. הפרי הוא הלקט שקוטרו כס"מ אחד, הנפתח בשלוש קשוות ומכיל זרעים רבים, שחומים ומזוותים. יש לו שימושים רבים ברפואה העממית. יהודי תימן השתמשו בעליו ובזרעיו לריפוי דלקות עיניים ולחיזוק הראיה, לכאבי ראש חזקים, לדלקות פרקים, לטיפול בפצעים, להגברת התיאבון, להפרשת ליחה ועוד. חלקי הצמח מכילים חומרים פעילים חריפים; הזרעים מכילים אלקלואידים ובהם מוכר במיוחד ההרמין (Harmine) המשמש ברפואה המודרנית במינון נמוך כחומר מעורר ומרפא, ובמינון גבוה לדיכוי מערכת העצבים ואף לגרימת מוות.
בתימן היה הצמח שכיח באזור צנעא, צעדה וערים אחרות, בעיקר בצידי דרכים ושדות בור. הוא נקרא "חרמל", ושימש לצרכים רפואיים ולטינון גרעיני תבואה לפני פסח, במקום השריית הגרעינים במים והסתכנות בהחמצתם, על מנת להסיר את הקליפה מהם לצורך ייצור קמח לבן.
סוואנים

הסוואנים (בגאורגית: სვანები, מילולית: סוואנֶבּי) הם קבוצה אתנוגרפית של הגאורגים שמתגוררים בעיקר במחוז ההיסטורי, סוואנתי שבגאורגיה. הם דוברים בשפה שלהם שנקראת סוואנית. כמו כן מתגוררים סוואנים בקודורי עילית שבאבחזיה, שעד לפני הפלישה הרוסית לגאורגיה הייתה האזור היחיד באבחזיה שהיה בשליטת הממשל בטביליסי.

היסטוריה

הסוואנים הם בדרך כלל מזוהים עם ה"סואנים" (Soanes) הנזכרים בכתבי סטרבון, שמיקם אותם, פחות או יותר, באזור סוואנתי של היום. 
עד שנת 1930, המגרלים והסוואנים במפקד האוכלוסין סווגו לקבוצות נפרדות, אבל נכללו באותה קטגוריה כגאורגים לאחר מכן. 
במאות ה-4 ה-6 התנצרו והשתייכו לכנסייה הגאורגית. למרות זאת, חלק מהפולתאיסטים המבוגרים שנותרו, נשארו עובדי אלילים. גיאורגי הקדוש, הקדוש הפטרון של גאורגיה, הוא הקדוש המכובד ביותר. הסוואנים שימרו הרבה ממסורתם, כולל נקמת דם. משפחותיהם קטנות, והבעלים הם ראשי המשפחה. הסוואנים מכבדים מאוד את הנשים הזקנות במשפחותיהם.
הנסיך מיכאיל סיומונביץ' וורונצוב, הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, הניח כי הסוואנים היו בעברם בני דת משה.

שפה

שפתם היא דו לשונית, הם משתמשים גם בגאורגית וגם בשפתם שנקראת, סוואנית, שיחד עם הגאורגית, המגרלית והלאזית מרכיבים את השפות הכרתווליות או השפות הדרום קווקזיות. השפה הסוואנית הוחלפה ברובה על ידי גאורגית תיקנית.

תרבות

התרבות הסוואנית שרדה בצורה נפלאה על שיריה וריקודיה. השירה הפולילונית שלה היא המורכבת ביותר בשירה הגאורגית.
קובנט גרדן

קובנט גרדן (באנגלית: Covent Garden) היא כיכר קניות ובילוי המצויה בין רובע וסטמינסטר לרובע קמדן שבמרכז לונדון. במקום מופיעים אומני רחוב מדי יום ראשון. כמו כן, בכיכר מספר חנויות ייחודיות המתמחות בתחומים שונים ומגוונים ויש אף אלו שיאמרו ביזארים (כגון, חנות לאביזרים לבתי בובות, חנות עפיפונים וכדומה).

התקופה הרומית עד המאה ה-16

כבר בתקופה הרומית הייתה באזור קובנט גרדן התיישבות כפרית (שנעזרה במרכז העירוני הרומאי הקרוב - לונדיניום).
השם "קונבנט גארדן" (באנגלית: "גן המנזר" - שם ששובש מאוחר יותר לשם הנוכחי "קובנט גארדן") ניתן למקום בתקופת מלכותו של המלך ג'ון (1199 -1256) והתייחסה לשטח של כ-160,000 מ"ר במחוז מידלסקס. באזור זה היה למנזר סנט פיטר שבווסטמיסטר גן מטבח בו גידלו מזון עבור המנזר ועבור העיר לונדון.
בעת ביטול המנזרים על ידי המלך הנרי השמיני החרים בית המלוכה את האדמות. הנרי השמיני החכיר את האדמה לג'ון ראסל, הרוזן הראשון מבדפורד שהיה ראש הצי הבריטי באותה עת. המלך אדוארד השישי נתן את שארית הגן לאדוארד סימור, דוכס סומרסט בשנת 1547, והוא בנה במקום את בית סאמרסט בצידו הדרומי של הסטרנד שנה מאוחר יותר. כאשר הוצא סימור להורג בגין בגידה בשנת 1552 הוחרם השטח על ידי בית המלוכה.

המאה ה-17 ועד המאה ה-19

במאה ה-17 פותח האזור על ידי פרנסיס ראסל, הרוזן הרביעי של בדפורד, על פי תוכניות של האדריכל איניגו ג'ונס.
האזור הפך מרכז מסחרי עיקרי בלונדון מאחר שהשריפה הגדולה של לונדון בשנת 1666 העלתה באש את השווקים האחרים. השוק שימש בעיקר שוק מזון, אולם מוצרים אקזוטיים רבים יובאו לאנגליה והובאו ללונדון דרך התמזה ונמכרו בשוק המצוי בקרבת הנהר.
מופע פאנץ' וג'ודי הראשון המתועד (ביומנו של סמיואל פיפס) נערך בשוק בשנת 1662.

התקופה המודרנית

בסוף שנות ה-70 לא ניתן היה לשלוט בפקקי התנועה סביב השוק שנגרמו בשל המשאיות שהביאו תצרוכת לשוק. נערכו תוכניות להריסת הבניינים אולם בשל הסערה הציבורית שהתעוררה מהמחאות נגד הפרויקט הורה רוברט קאר, שר הפנים דאז, על מתן מעמד של בניינים היסטוריים לבינייני הכיכר ובכך מנע הריסתם.
בשנת 1973 עבר השוק לאתר חדש (ונקרא שוק קובנט גרדן החדש) והכיכר שופצה והפכה למרכז קניות וחנויות בשנת 1980. במקום ממוקם מוזיאון התחבורה של לונדון ובית האופרה המלכותי של לונדון.

בספרות

השוק זכה לאיזכור בסצנת הפתיחה של מחזהו של ג'ורג' ברנרד שו - "פיגמליון" בה פוגש פרופסור היגנס את אליזה דוליטל המוכרת פרחים בשוק.

בקולנוע

מספר סצנות מהסרט "פרנזי" - סרטו של אלפרד היצ'קוק משנת 1972 מתרחשות בשוק קובנט גרדן. היצ'קוק עצמו היה בן של מוכר ירקות שעבד בשוק. היצ'קוק גדל בקרבת השוק והכיר אותו היטב, ויש הרואים בסרט מבט נוסטלגי של היצ'קוק על ילדותו.
True Disaster

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של לו ב-29 בנובמבר 2016.
גליאצה

גליאצה (באיטלקית: galeazza, בצרפתית: galléasse, באנגלית: galleass) היא גליאה כבדת-חימוש, מונעת במשוטים ובמפרשים גם יחד, שפותחה על ידי הוונציאנים באמצע המאה ה-16. חימושה כלל תותחים שהוצבו לא רק בחרטום ובירכתיים, אלא גם בין ספסלי החותרים. על שלושת תורני הספינה הונפו מפרשים לטיניים, אשר שימשו לשיוט בלבד, והורדו לקראת הקרב. ההתנגשות הימית האחרונה בה השתתפו גליאסות הייתה ב-1715.
נופר סיני

נופר פורת סיני (נולדה ב-1975) היא יזמת ומנכ"לית ישראלית, לשעבר עיתונאית ומבקרת טלוויזיה.

ביוגרפיה

נופר סיני היא בוגרת תואר ראשון בסוציולוגיה (סיימה בשנת 2000) ותואר שני בתקשורת ולימודי מדיה (משנת 2003). שני תאריה מאוניברסיטת חיפה.
החלה את הקריירה המקצועית שלה ברשת מקומוני שוקן. בשנים 2004–2007 הייתה כתבת הצרכנות ב-TheMarker. בשנת 2007 זכתה סיני בתואר כתבת מצטיינת. באותה שנה גם הנחתה פינה אישית בתוכנית התחקירים המשמר האזרחי בערוץ 2.
 בין השנים 2007–2011 עבדה כעיתונאית בידיעות אחרונות ושימשה, ככתבת צרכנות במוסף "ממון" וכמבקרת הטלוויזיה של העיתון. בין השנים 2011–2013 שימשה ככתבת כלכלית ב-TheMarker ובין היתר, הכינה כתבות מצולמות ל-TheMarker TV.
בשנת 2014 הייתה ממייסדי חברת המדיה Vikki, ומשמשת כמנכ"לה. החברה הופכת מאמרים אקדמיים מובילים לסרטונים בני כשתי דקות. החברה יצרה שיתופי פעולה עם Themarker. ועם תאגיד השידור הישראלי, כאן, במסגרתו משודרים סרטוני מדע.
סיני נשואה.
בראד ליטל

ביוגרפיה

ליטל נולד ב-15 בפברואר 1954 במערב איידהו למשפחה ממוצא סקוטי. סיים את לימודיו התיכוניים בשנת 1972. למד באוניברסיטת איידהו וסיים את לימודי התואר הראשון בשנת 1976. עד שנת 2001 עבד בעיקר במגזר הפרטי. נבחר לכהן בסנאט של איידהו כארבע פעמים. בשנת 2008 מונה לתפקיד סגן המושל ונכנס לתפקידו בינואר 2009. נבחר לתפקידו שוב בשנים 2010 ו-2014.
ביוני 2016 הודיע ליטל על מועמדותו לתפקיד המושל בבחירות 2018. הוא ניצח בפריימריז הרפובליקניים עם כ-37% מהקולות ובבחירות הארציות ניצח עם כמעט 60% מקולות המצביעים. ליטל הושבע ב-7 בינואר 2019.
ליטל התחתן בשנת 1978 ונולדו לו שני בנים.
שיטת המיתר

באנליזה נומרית, שיטת המיתר היא שיטה איטרטיבית למציאת שורשים של פונקציה רציפה של משתנה אחד. 
שיטה זו דומה לשיטת ניוטון-רפסון למציאת שורשים. בשיטת ניוטון-רפסון יש צורך בנגזרת הפונקציה בנקודה האחרונה. שיטת המיתר מקרבת את הנגזרת על ידי שיפוע המיתר המחבר את שתי הנקודות האחרונות שחושבו, ומכאן שמה. סדר ההתכנסות של השיטה נמוך יותר מזה של שיטת ניוטון-רפסון: בשיטת ניוטון-רפסון הסדר הוא 2, ואילו בשיטת המיתר, הסדר הוא יחס הזהב (1.618 לערך). יתרונה של שיטת המיתר היא בכך שהיא אינה משתמשת בנגזרת: אם הנגזרת אינה ידועה, או שחישובה גוזל משאבי חישוב רבים, שיטת המיתר מתכנסת מהר יותר.

השיטה

ניקח שני ערכים התחלתיים,  ו-, הקרובים יחסית לשורש המבוקש.

נבנה את הישר העובר דרך הנקודות  ו- . משוואת הישר היא:

נבחר את , הערך הבא באיטרציה, להיות החיתוך של ישר זה עם ציר ה-x.

כעת נבנה ישר בין הנקודות  ו- , נחפש את החיתוך שלו בציר ה-x וכן הלאה. התהליך מוגדר בנוסחת הנסיגה הבאה:

ככל שנחשב יותר איטרציות של נוסחת הנסיגה, כך נקבל ערך קרוב יותר לערך השורש האמיתי.

התכנסות

השיטה לא תמיד מתכנסת, אך אם הפונקציה  רציפה וגזירה, הערכים ההתחלתיים  ו- קרובים מספיק לשורש, והשורש הוא שורש פשוט (כלומר נגזרתה של  לא מתאפסת באותה נקודה), אזי ניתן להראות כי השיטה מתכנסת לשורש של הפונקציה . סדר ההתכנסות הוא יחס הזהב , כאשר .
עמק הסיליקון (סדרת טלוויזיה)

עלילה

בביתו של ארליך בכמן (טי ג'יי מילר) בעמק הסיליקון שבקליפורניה, אותו הוא מכנה "האינקובטור", גרים סטארטאפיסטים אשר בתמורה ללינה בו, מבטיחים לארליך 10% מן הסטארטאפים שלהם. בתחילת הסדרה, גרים באינקובטור ריצ'רד הנדריקס (תומאס מידלדיץ'), ברטרם גילפויל (מרטין סטאר), דינאש צ'וגטאי (קומיל נאנג'יאני) ונלסון ביגטי (ג'וש ברנר), המכונה "ראש גדול" ("Big Head"). ריצ'רד ו-"ראש גדול", במקביל לעבודה על הרעיונות שלהם, עובדים בחברת "הולי" המנוהלת על ידי המנהל היהיר גאווין בלסון (מאט רוס).
יום אחד, כאשר ריצ'רד מציג לעמיתיו לעבודה את הפרויקט שלו, "פייד פייפר", שירות זיהוי זכויות יוצרים במוזיקה שהמשתמש יוצר, מתגלה אלגוריתם ייחודי אשר מסוגל לכווץ קבצים ללא אובדן איכות. בעקבות זאת, מוצעות לריצ'רד שתי אפשרויות: למכור 100% מהחברה לגאווין בלסון בעבור 10 מיליון דולר, או למכור 5% מהחברה ליזם פיטר גרגורי (כריסטופר אוון וולץ'), עבור 200 אלף דולר. ריצ'רד, לאחר התקף פאניקה, מחליט להשאיר את החברה בידו ולמכור את חמשת האחוזים לפיטר גרגורי, משנה את מטרתה של החברה לשירות כיווץ על הענן, ומצרף אליה את כל חבריו לאינקובטור. הסדרה מתארת את מהלך העבודה של החברה על המוצר, והתמודדותם עם הבעיות הרבות שבדרך.

שידור

עונתה הראשונה של הסדרה החלה את שידורה בארצות הברית ברשת HBO ב-6 באפריל 2014, ובישראל בערוץ yes Oh החל מה-9 באפריל 2014. העונה כללה 8 פרקים. בעקבות הצלחת הסדרה, חידשה HBO את הסדרה לעונה שנייה אחרי שידור של 3 פרקים בלבד. העונה השנייה החלה את שידורה ברשת HBO ב-12 באפריל 2015, ובישראל החל מה-28 באפריל 2015. העונה כללה 10 פרקים. פרק הפתיחה של העונה השנייה הצליח אף הוא, ויום לאחר שידורו חידשה HBO את הסדרה לעונה שלישית בת 10 פרקים, שעלתה לשידור ב-24 באפריל 2016 ובישראל ב-27 באפריל 2016.
העונה השלישית קיבלה דירוגים טובים ממבקרים אשר נחשפו אליה בהקרנות מוקדמות. בעקבות זאת, ב-21 באפריל 2016, כ-3 ימים לפני עליית העונה השלישית, חידשה רשת HBO את הסדרה לעונה רביעית, אשר עלתה ב-23 באפריל 2017. ב-25 במאי 2017 פורסם כי רשת HBO חידשה את הסדרה לעונה חמישית המיועדת לשידור בשנת 2018, ומספר שעות לאחר מכן פורסם כי טי. ג'יי. מילר (ארליך) יעזוב את הסדרה ולא ישתתף בעונה זו. העונה החמישית, בת 8 פרקים, עלתה ב-25 במרץ 2018. באפריל 2018 חודשה הסדרה לעונה שישית, שהפקתה התעכבה מעט ובעקבות זאת צפויה לעלות ב-27 באוקטובר 2019. במאי 2019 פורסם כי העונה השישית תהיה האחרונה בסדרה, ותכלול 7 פרקים בלבד (לעומת 8-10 פרקים בעונות קודמות).
צ'אלנג'ר 2

רקע

לקראת סוף שנות השמונים החלו הבריטים להבין שיש לבצע שינוי במערך הטנקים שלהם. הצבא הבריטי השתמש עדיין בטנקי הצ'יפטיין המיושנים, וגם טנקי הצ'אלנג'ר 1 החדשים יחסית היו בעלי חסרונות מרובים. הצבא הבריטי ביקש לקבל את ה-M1 אברהמס או את הלאופרד 2 הגרמני, אך שיקולים פוליטיים ואחרים גרמו להחלטת הממשל הבריטי לפתח מחליף מתוצרת בריטניה.
טנקי הצ'אלנג'ר 2 הראשונים נכנסו לשרות הצבא הבריטי ב־1998.

צ'אלנג'ר 2

למרות השם הזהה לקודמו, הטנק היה חדש כמעט לחלוטין. השריון בצ'אלנג'ר 2 הוא שריון צ'ובהם מדור שני. שריון הצ'ובהם מורכב ממתכות שונות, חומרים קרמיים, וחומרים אחרים המורכבים ביחד על מנת להשיג מיגון משופר בהרבה יחסית לפלדה. השימוש בצ'ובהם מדור שני, בעל יכולות הגנה טובות מאוד, בשילוב עם עיצוב הטנק, מצביעים על כך שהצ'אלנג'ר הוא מהטנקים הממוגנים בעולם. גם בתחום החימוש מדובר בטנק מצוין. מערכת בקרת האש שלו נחשבת למצוינת, ויש לו ציוד ראיית לילה תרמי למפקד, לתותחן ולנהג. בקרת האש הייתה החסרון העיקרי של הצ'אלנג'ר 1, ועם פתרון בעיה זו, הצליחה בריטניה לשוב למעמד של יצרנית טנקים מעולים. התותח הוחלף לתותח 120 מילימטר חרוק קנה (היחיד בין הטנקים המתקדמים) מתקדם יותר, היורה את כל סוגי התחמושת המודרנית. התותח מצטיין בטווח ובדיוק, אך נוטה להישחק יותר בחלקי הקנה יחסית לטנקים המקבילים (לדוגמה מרכבה סימן 4). המקלע המקביל הוא בעל מנגנון חשמלי. המנוע דומה למדי לזה של קודמו, אך המזקו"ם משופר בהרבה.

שימוש קרבי

הצ'אלנג'ר 2 עבר את טבילת האש שלו במלחמת עיראק. ביצועי הטנק היו טובים, ודווח שהוא עמיד ביותר לנשק נ"ט עיראקי. דווח גם שאחוז הכשירות המבצעית של הטנקים גבוה, מה שמרמז אולי שבעיית האמינות של הטנקים הבריטיים נפתרה. תקרית אש ידידותית שבמהלכה הושמד טנק צ'אלנג'ר 2 בריטי העיבה על הבכורה המוצלחת של הטנק. בנוסף נפגע הטנק מרקטת נ"ט מדגם RPG-29‏ ומטען גחון, שחדרו את שריון הטנק וגרמו פציעות לאנשי הצוות. לעומת זאת, דווח שטנק צ'אלנג'ר 2 שנלחם בבצרה שרד ירי של כ-70 רקטות נ"ט. בעקבות תקריות אלה והלוחמה בשטח בנוי, שודרג השריון של הצ'אלנג'ר 2, בין השאר באמצעות תוספות מיגון שפותחו ויוצרו על ידי החברה הישראלית רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.

ייצוא

הצ'אלנג'ר 2 יוצא לעומאן, שם הוא נכנס לשרות בשנת 2001 בכמות של גדוד מוגבר. הבריטים מעוניינים למכור את הטנק לעוד מדינות, בהן ערב הסעודית וקטר, ואף פיתחו דגם ייצוא מיוחד לשם כך.
מעוז חביב

ביוגרפיה

חביב נולד ב-1941 בגבתון להורים חקלאים ממייסדי המושב. הוא למד במושב וברחובות, הצטרף לתנועת הנוער התנועה המאוחדת, והתגייס עם גרעין ההגשמה שלו לשירות בנח"ל המוצנח.
עם תום שירות הצבאי הצטרף לקיבוץ צרעה, שם הוא חבר עד היום. ב-1965 סיים את הכשרתו בסמינר הקיבוצים, נטש את עבודת השדה בפלחה והתמסר לחינוך ולהוראה. ב-1973 יצא לשליחות בארצות הברית, והיה שליח מרכזי של תנועת יהודה הצעיר. בתום שליחותו שב לצרעה והשתלב במערכת החינוך וההוראה שם, בשנים הראשונות כמורה ומחנך של הכיתות הגבוהות ובהמשך כמנהל בית הספר הקיבוצי במקום.
החל מראשית שנות ה-80 נכנס לתחום היזמות העסקית בהקימו מערך תיירותי ייחודי בשם "mini kibbutz seminars" בקיבוץ. מסגרת זו יועדה להציג ולהסביר לקבוצות תיירים ומבקרים מרחבי העולם מהו הקיבוץ במסגרת ביקור בן שעות ספורות במקום. התוכנית נעשתה בהמשך לדגם לקיבוצים שונים בישראל.
עם סיום לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים נקרא לנהל את השיווק במפעל "רהיטי צרעה". בהמשך הקים וניהל אולפן ללימודי עברית לעולים צעירים ממדינות ברית המועצות לשעבר ומהמערב. ב-1994 יצא עם משפחתו לשליחות שנייה בארצות הברית, כשליח מרכזי של תנועת "Nfty", תנועת הנוער של התנועה הרפורמית בצפון אמריקה.
עם חזרתו, נקרא לעמוד בראש תנועת הנוער הרפורמית העולמית, "נצר" - נוער ציוני רפורמי. חביב הנהיג את התנועה ברחבי העולם משנת 1996, משך כמעט 21 שנה, עד 2017, עת יצא לגמלאות בגיל 76. בימיו גדלה תפרוסת התנועה לכל היבשות, ומ-3 מדינות התפרשה אז על 15, בהן רוסיה, בלרוס ואוקראינה, שהיו עד כניסתו לתפקיד מעבר למסך הברזל, גרמניה, שאוכלוסייתה היהודית גדלה מאוד בראשית המאה ה-21 וכן, מדינות נוספות באירופה, דרום אמריקה ואסיה. כמו כן, הוא הקים עם כניסתו לתפקיד את ארגון הצעירים "תמר", תנועת מגשימים רפורמית, הפועל גם בקהילות יהודיות בהן נצר איננה פועלת. בסך הכול התרחבה בימיו הפעילות והגיעה לכ-15,000 צעירי הקהילות הרפורמיות ברחבי העולם.
מאז יציאתו לגמלאות, מקדיש חביב זמנו הן להדרכת טיולים לישראלים ולתיירים, כמורה דרך מוסמך, והן לאירוח מבקרים בקיבוצו, צרעה, במסגרת התוכנית שיצר להכרת הקיבוץ. הוא מקדיש את זמנו לכתיבה בשבועוני התנועה הקיבוצית, בשבועון המועצה האזורית מטה יהודה ולהוצאת ספרים הנוספים.

כתיבה

את כתיבתו החל חביב עם סיום הצבא. סיפורו הראשון שפורסם בירחון הנוער העובד והלומד - "ברווזים בהיאחזות" זכה בפרס ראשון בתחרות כתיבת סיפורים לעיתון. מאז כתב ברציפות משך כ־20 שנה לשבועוני הילדים והנוער - דבר לילדים, משמר לילדים, הארץ שלנו, מעריב לנוער, סלעית, פשוש ועוד. בגיל מבוגר יותר, פרסם עשרות סיפורים מחיי הקיבוץ במדור האינטרנטי - "סיפורי קיבוצים". ספרו - "קיבוץ, מאה שנים ועוד" על הקיבוצים בישראל, התפרסם בהמשכים במגזין אגודת מורי הדרך בישראל בשנת 2019.
נושאי כתיבתו של חביב חביב חופפים את סיפור חייו: ילדותו בטבע ובמושב, הזדהות עם היישוב תחת שלטון המנדט הבריטי, והווי תנועת הנוער וחברת הילדים בקיבוץ. הוא זכה על כתיבתו בפרס יציב לספרות ילדים בשנת 1974 , בפרס יהודאי לפרסומי מחקרי טבע בשנת 1965 ובפרס האוניברסיטה העברית ע"ש הרצל הלוי למחקרים בתחום הגיאוגרפיה בשנת 1990.

חיים אישיים

חביב היה נשוי לתקוה, בת ירושלים, עד לפטירתה. נולדו להם ארבעה ילדים. בתו עדית נדרסה למוות ב-1987 בגיל 18 בצאתה מבחינת בגרות.
חביב הוא אחיו הצעיר של סופר הילדים יפרח חביב.
כללי טיסת ראייה

טיסה לפי כללי טיסת ראייה (בראשי תיבות: כט"ר; באנגלית: Visual flight rules; בראשי תיבות: VFR) היא טיסה שבה הניווט מתבצע לפי הראייה. הטייס מנווט את המטוס על ידי התייחסות לנקודות קרקעיות שאותן הוא מכיר. לרוב מדובר בתוואי קרקע בולט כגון נחל, הר או כל גוף בולט.
כדי לטוס טיסת ראייה חוקית ישנם מספר תנאים החייבים להתקיים כגון ראות אופקית מספקת ומרחק מעננים ומגורמים אחרים החוסמים את הראייה. טיסה שבמהלכה המטוס טס בנתיבים מסוימים, בגובה מסוים, ונקודות שאותן מזהים ע"פ מראה בלבד, הנקודות האלה הן "צומת אווירי" שבהן בדרך כלל עוברים מנתיב לנתיב. נקראת כטר"מ, כללי טיסת ראייה מבוקרת (CVFR)
מחט הצהרים

הפסגה

בפסגת ה"מחט" ניתן למצוא תצפית פנורמית, בית קפה וחנות מזכרות. אפילו בקיץ, הטמפרטורות באזורי התצפית הפתוחים עשויים להגיע לעשר מעלות מתחת לאפס המבקרים נדרשים הן ללבוש בגדים חמים והן משקפי שמש כדי כהגנה מאור השמש הבהיר מאוד. בגלל הסכנה, למטיילים אסור לצאת מאזור המבקרים בפסגה, אבל מטפסי הרים וגולשים יכולים לעבור דרך מנהרה אל רכס הקרח החשוף והתלול מאוד שיורד עד הקרחון שנמצא למטה.
בדצמבר 2013, תא זכוכית שנקרא "צעד אל הריק" נפתח על פסגת המחט (3,842 מטר). הנוף נפרש 1035 מטר כלפי מטה וגם אפשר לראות את המון בלאן בכיוון דרום. אטרקציה תיירותית נוספת היא "הצינור" שהוא שביל בתוך צינור שמקיף את הפיסגה, נפתחה במאי 2016.
בחודשי הקיץ בלבד, פעיל הרכבל עמק בלאנש עובר בין המחט לפונטה הלברונר (3,462 מטר) שבצד האיטלקי של מאסיב מון בלאן. פונטה הלברונר הוא גם תחנת הקצה של רכבל מונטה ביאנקו שמתחיל בכפר "לה פאלוד" ליד העיירה האיטלקית קורמאיור שנמצאת בעמק אאוסטה. מה שמאפשר מעבר אווירי משאמוני שבצרפת לקרומאיור שבאיטליה - דרך שבדרך כלל עוברים במנהרת המון בלאן.
חסידות טמשוואר

חסידות טמשוואר היא חסידות רומנית, ענף מחסידות נדבורנה. למעשה שם החסידות ניתן רק בדור השלישי לחסידות ועד אז כונו האדמו"רים על שם מקום מגורם. אבי השושלת הוא רבי יוסף לייפר, בנו של רבי ישכר בער מנדבורנה. חסידות נוספת מאותו גזע היא חסידות נדבורנה אראד.

תולדות החסידות

רבי יוסף מבורשה אבי השושלת היה בנו של רבי ישכר בער (ר' בערטשע) מנדבורנה. לאחר פטירת רבי בערטשע בשנת תר"ח מילא את מקומו בנדבורנה בנו רבי מרדכי לייפר ולאחר שעבר לבושטינה כיהן בנדבורנה רבי אהרן לייב, אחיו של רבי מרדכי. רבי יוסף סירב לשמש באדמו"רות ונכנע לאחיו רבי מרדכי. היה מפורסם בשמירתו משיחת חולין. לאחר פטירתו בניו החלו לשמש באדמו"רות.

נדבורנא אראד

רבי יחיאל לייפר, בנו של רבי לוי יצחק (בן רבי יחיאל ממיהלוביץ), מילא את מקום אביו באדמו"רות נדבורנא אראד. נולד י"ג באדר תרצ"א. התגורר בירושלים והיה חתנו של הרב משה צבי מינצברג (בן הרב דוד מראשי חסידות אשלג). נפטר י"ג באדר תשנ"ג. 
בנו רבי יוסף (נולד: כ"ג בסיוון תשל"ו), הקים את החסידות בבית שמש, הוא בנה בית כנסת, מקווה ומפעיל במקום כוללי אברכים. 
רבי דוד (נולד: י"ד בטבת תרצ"ד) בנו של רבי לוי יצחק אף הוא מכונה האדמו"ר מנדבורנא אראד בירושלים. הוא חתנו של הרב דוד שלמה אייכלר שהיה יו"ר הנהלת העדה החרדית עד לפטירתו ב-2008. חתנו הוא קרובו רבי משה רוזנבוים מסטניסלב ביתר.
אדמו"ר נוסף המכונה נדבורנא אראד ומתגורר בברוקלין הוא רבי יוסף מאיר לייפר.