איווה

מקור השם

השם איווה נגזר מאנשי האיווה, השייכים לשבט הסו הילידי. זהו אחד מן השבטים שיישב את המדינה בעת חקירתו על ידי האירופאים. היא המדינה היחידה ששמה המקוצר מכיל שתי אותיות תנועה (IA).

היסטוריה


האירופים הראשונים שביקרו באזור איווה היו ז'אק מארקט ולואי ז'ולייה, שתיעדו בשנת 1673 כמספר כפרים אינדיאניים ליד נהר המיסיסיפי. האזור היה בריבונות צרפת עד שזו העבירה את הריבונות לידי ספרד בשנת 1763, לאחר מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. למרות השלטון הספרדי, צרפת והממלכה המאוחדת הקימו תחנות סחר רבות לאורך נהר מיסיסיפי. בשנים אלו איווה הייתה חלק מלואיזיאנה הצרפתית, ועברה לשלטון צרפת בשנת 1800, כאשר נרכשה על ידי נפוליאון בונפרטה. בשנת 1803 איווה נקנתה על ידי ארצות הברית כחלק מרכישת לואיזיאנה.
ביוני 1833 החלו להתיישב באזור מתיישבים אמריקאים, בעיקר מאוהיו, פנסילבניה, ניו יורק, אינדיאנה, קנטקי, ווירג'יניה. ביולי 1838 הוקמה הטריטוריה של איווה, אשר כללה באותה את 23,242 תושבים.
ב-28 בדצמבר 1846 הפכה איווה למדינה ה-29 בארצות הברית, באישורו של הנשיא ג'יימס פולק.
בזמן מלחמת האזרחים, (1861–1865) איווה תמכה באיחוד, ולא התקיימו בה שום קרבות. באופן יחסי לכלל ארצות הברית (גם בדרום וגם בצפון), איווה החזיקה בשיא הגיוס לצבא.
לאחר מלחמת האזרחים, אוכלוסייתה של המדינה גדלה באופן דרמטי: מ-674,913 תושבים בשנת 1860 עד כדי 1,194,020 בשנת 1880. בתקופה זו ועד המשבר הכלכלי העולמי בשנת 1929, איווה נהנתה משגשוג וצמיחה בחקלאות ובתעשייה. לאחר המשבר החל תהליך של אורבניזציה ותיעוש. בשנות ה-80 התרחש משבר גדול בחקלאות, דבר שגרם לעוני רב ולמשבר דמוגרפי, שנמשך כעשור.
כיום, אחוז הצמיחה הדמוגרפי של איווה הוא הגדול ביותר בכלל מדינות ארצות הברית, וכלכלת המדינה תלויה פחות ופחות בחקלאות.

גאוגרפיה


המדינה גובלת בצפון במינסוטה, במזרח בויסקונסין ואילינוי כשביניהן עובר נהר מיסיסיפי, בדרום במיזורי כשביניהן עובר נהר המיזורי, ובמערב בנברסקה ודרום דקוטה.

רוב שטחה של איווה הוא ערבה.

ממשל ופוליטיקה


בירת המדינה היא דה מוין. איווה שולחת שני סנאטורים וארבעה נציגים לקונגרס של ארצות הברית. כיום, שני הסנאטורים ושלושה מחברי הקונגרס מהמדינה הם מהמפלגה הרפובליקנית, לעומת חבר קונגרס אחד מהמפלגה הדמוקרטית.
הרשות המחוקקת המדינה היא האספה הכללית והיא פרלמנט דו-ביתי, בה חברים כ-150 חברים (100 בבית הנבחרים וכ-50 בסנאט). הרכב האספה (נכון ל-2017):

זכויות אזרח

איווה הייתה מהמדינות הראשונות במאה ה-19 שחוקקו חוקים נגד אפליה גזעית. ביולי 1839 בית המשפט העליון אסר את העבדות במדינה. בשנת 1851 הותרו נישואים בין גזעיים במדינה, יותר ממאה שנה לפני ההיתר הארצי בנושא. בהמשך המאה נחקקו חוקים הנוגעים לשוויון גזעי, בעיקר בחינוך, בכלכלה, במרחב הציבורי ובאוניברסיטאות.
בשנת 1847 אוניברסיטת איווה הייתה האוניברסיטה הציבורית הראשונה בארצות הברית שהחילה שוויון מלא בין גברים לנשים. בהמשך היו ניסיונות רבים לתת זכות בחירה לנשים, אך ניסיונות אלו נפלו. לבסוף, נשים קיבלו זכות בחירה רק ב-1919, יחד עם שאר המדינות.
בשנת 1976 בוטל האיסור על הומוסקסואליות, 27 שנים לפני פסק דין לורנס נגד טקסס. בשנת 2009 אושרו נישואים חד-מיניים במדינה, מה שהפך אותה למדינה השלישית בארצות הברית ולמדינה הראשונה במערב התיכון שאישרו נושא זה.

כלכלה

איווה מהווה חלק מחגורת התירס וככזו, מהווה החקלאות מרכיב עיקרי בכלכלת המדינה. הגידולים העיקריים הם: בשר חזיר, תירס, פולי סויה, שיבולת שועל, בקר ומוצרי חלב.

התוצרת התעשייתית מורכבת בעיקר מעיבוד מזון ומכונות.

איווה היא היצרנית הגדולה ביותר בארצות הברית של אתנול.

יהדות איווה

היהודים הראשונים היגרו לאיווה בשנת 1833. הקהילות היהודיות במדינה גדלו מאוד עם הגעת גלי ההגירה מרוסיה ופולין.
כיום יש באיווה כ-8,000 יהודים שהם כ־0.26% מכלל האוכלוסייה, מתוכם כ-3,000 בבירה דה מוין.