google/wiki40b huggingface dataset:
אלגברת קווטרניונים

במתמטיקה, אלגברת קווטרניונים היא אלגברה פשוטה שהממד שלה מעל המרכז (שהוא בהכרח שדה, נאמר F) הוא 4. סוג זה של אלגברה הוא הדוגמה מן הממד הקטן ביותר האפשרי לחוג פשוט או לחוג עם חילוק, שאינו שדה. את אלגברת הקווטרניונים הראשונה גילה המילטון ב-1843, והיא נקראת על שמו, אלגברת הקווטרניונים של המילטון.
דוגמה אחת לאלגברת קווטרניונים היא אלגברת המטריצות . זוהי אלגברת הקווטרניונים היחידה שיש בה מחלקי אפס, וכל אלגברת קווטרניונים אחרת היא חוג עם חילוק.

הרחבת סקלרים ושדות פיצול

אם Q אלגברת קווטרניונים שמרכזה השדה F, ו-  הרחבת שדות, אז המכפלה הטנזורית  היא אלגברת קווטרניונים שמרכזה K. בפרט, אם המכפלה היא אלגברת המטריצות מעל K, אז K נקרא שדה פיצול של האלגברה. אלגברה פשוטה (מממד סופי) מעל שדה סגור אלגברית מוכרחה להיות אלגברת מטריצות, ולכן הסגור האלגברי של F מפצל כל אלגברת קווטרניונים מעליה.

תת-שדות

כל איבר שאינו מרכזי באלגברת קווטרניונים Q יוצר תת-אלגברה מממד 2; אם Q חוג עם חילוק, תת-אלגברה זו היא בהכרח שדה. בין תת-השדות יש לאלגברה גם תת-שדות ספרביליים מעל המרכז (זוהי מסקנה של משפט קטה (Koethe), שהוכחתו עבור קווטרניונים קלה במיוחד). כל תת-שדה המכיל את המרכז הוא בהכרח תת-אלגברה מקסימלית. בפרט, כל תת-שדה K הוא המרַכז של עצמו.

הצגה על ידי יוצרים ויחסים

אם  תת-שדה ספרבילי, אז יש אוטומורפיזם לא טריוויאלי  של K מעל F. אם המאפיין של F שונה מ-2, יש ב- K איבר x המקיים , ואז ; אם המאפיין הוא 2, אז יש איבר המקיים , ואז .
לפי משפט סקולם-נתר, יש איבר  שהצמדה בו משרה את , היינו  לכל . במאפיין שונה מ-2, , ובמאפיין 2 . מכיוון ש- מתחלף עם K ועם y, b הוא איבר מרכזי.
פירושו של דבר שבמאפיין שאינו 2 ; יוצרים ויחסים אלה מציגים אלגברת קווטרניונים לכל , ומסמנים את האלגברה בקיצור בסימון  או , ולפעמים סתם .
במאפיין 2, ; גם כאן זוהי אלגברת קווטרניונים לכל  עם ; את האלגברה הזו מסמנים בסימון .
גיא בן-נר

ביוגרפיה

בן-נר נולד ברמת גן לסופר יצחק בן-נר ולאשתו נועה. בשנת 1997 סיים לימודי תואר ראשון באמנות במדרשה לאמנות ברמת השרון. בשנת 2003 סיים לימודי תואר שני באוניברסיטת קולומביה בניו יורק.
בן-נר יצר, החל מסוף שנות התשעים, מספר סרטים בהן שולבו ביטויי גוף מושגיים בתוך מסגרת עלילתית. בסרטים כגון "האי של ברקלי" (1999) או "מובי דיק" (2000) יצר בן-נר פרודיה על סיפורי הרפתקאות כדוגמת, מובי דיק ורובינזון קרוזו, על ידי שיחזורם בתוך המסגרת הביתית-משפחתית שלו. לבד מן השימוש בחשיפת אמצעי הייצור של הסרט, השתמש בן-נר גם בדימויים הקוטעים את רצף העלילה ומהווים מעין הרחבה ופרשנות על הנרטיב העיקרי של הסרט.
ב"מובי דיק" בן-נר ובתו, אליה, מעלים הצגה במטבח ובעזרת אבזרים בסיסיים החלל הופך לדמוי ספינה, בה ההצגה עוברת לסיפורו של מובי דיק. עוזי צור מתאר את יחסיו של בן-נר עם ילדיו בסרטיו כאל "מתח שבין הגבר, האב, האמן, לבין יוצאי-חלציו, שיצר-הקיום שלהם בא לתפוס ולמלא את מקומו בעולם אחרי שיפיקו ממנו את כל הדרוש להם.".
בשנת 2001 בן-נר עבר להתגורר בניו יורק יחד עם אשתו הראשונה נאוה ושני ילדיהם. הוא התמקם בברוקלין ולמד באוניברסיטת קולומביה לתואר שני. במהלך שהותו בניו יורק הציג תערוכת יחיד בגלריה פוסטמאסטרס והשתתף בתערוכות קבוצתיות במוזיאון לאמנות עכשווית בניו יורק ובארט פוקוס בישראל.
בשנת 2005 הציג תערוכת יחיד בביתן הישראלי שבביאנלה ה-51 בוונציה. במרכז המיצג "Treehouse Kit" ("ערכת בית-עץ") הציב פסל בצורת עץ העשוי מחלקי רהיטים. המונח על משטח העשוי משטיח מקיר לקיר ועליו דוגמה של עלים. בעבודת וידאו ארט, המשולבת במיצג, נראה בן-נר כשהוא עטור בזקן המזכיר את הרצל, כשהוא מפרק עץ זהה לזה שניצב בחלל ואיתו מלמד כיצד העץ הופך לסביבת מגורים, כשהענפים שהוא מפרק מתחברים מחדש לכדי רהיטים.
כיום, בן-נר עובד ויוצר בברלין ובתל אביב. הוא נשוי בשנית לסופרת והעורכת יערה שחורי ולשניים בת משותפת.
אוסגיליאת

אוֹסְגִילִיאַת היא עיר בדויה בארץ התיכונה בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין. העיר הוותה בירתה הראשונה של גונדור. שם העיר גזור משפת הסינדארין - בה משמעותו "כיפת הכוכבים" או "מעוז הכוכבים", על שם המבנה החשוב בעיר אשר אכלס את הפלנטיר (אבן־רואי) של אוסגיליאת. 
העיר הוקמה על ידי אלנדיל ובניו לקראת תום העידן השני על גדות נהר אנדואין. היא ישבה בין מינאס טירית למינאס איתיל. בין הגדות חיבר גשר אבן גדול, ומספר גשרים פחותים. לאורך מפגש הנהר עם העיר שכנו מתקני עגינה עבור ספינות - מעין נמל. 
בעוד שאלנדיל משל בממלכת ארנור, איסילדור ואנאריון משלו יחד בגונדור, עם אוסגיליאת כבירתם. 
סאורון שנחשב למת עקב שקיעת נומנור (אליה נלקח כשבוי של המלך אר-פאראזון), שב לארץ התיכונה, ובשנת 3429 פלש לגונדור. התקפתו נבלמה באוסגיליאת על ידי אנאריון, אולם מינאס איתיל נפלה לידי הנאזגול. סוף התוקפנות ממורדור בעת ההיא באה לאחר תבוסת סאורון לברית האחרונה, ומינאס איתיל חזרה לידי גונדור. 
בתחילת העידן השלישי המשיכה לשמש העיר כבירת גונדור, תחת מלכי בית אנאריון, אולם תלאות מלחמת האחים אשר כללו את אובדן הפאלאנטיר והעברת הבירה לפלרגיר בידי המורדים ל־10 שנים החלישו את אוסגיליאת. כמאה ותשעים שנה מאוחר יותר, מגפת 1636 המיטה מכה קשה לעיר וכעבור ארבע שנים עבר מושב המלך למינאס אנור. בשנת 1980 שב המלך-המכשף מאנגמר למורדור, אחר תבוסת אנגמר. ב-2002 שם המלך־המכשף מצור למינאס איתיל, וכבשה בשם סאורון. שם העיר הוסב למינאס מורגול, ובתגובה הוסב שמה של מינאס אנור למינאס טירית. 
פלישת האורקים של שנת 2475 לעיר נהדפה על ידי בורומיר הראשון, אולם העיר נתרוקנה סופית מיושביה והפכה לעיי חורבות. כעבור חמש־מאות ועשר שנים בהן החליפה העיר ידיים, הוצב בה חיל־מצב מטעם הסוכן דנתור השני. סאורון תקף את העיר, אך הוא נטש את ההתקפה שהייתה הסחה לטובת יציאתם של הנאזגול למרדף אחרי פרודו באגינס. התקפה מאוחרת יותר של סאורון הצליחה לשבור את חיל־המצב בראשות פאראמיר, בן דנתור. 
אחרי השמדת סאורון והטבעת האחת שוקמה העיר, אך לעולם לא הגיעה לעושרה העתיק. 
בסרטו של פיטר ג'קסון, "שר הטבעות: שני הצריחים", פאראמיר לוקח את פרודו באגינס, סאם גמג'י וגולום לאוסגיליאת, שם הם צופים בקרב. סצנה זו נכתבה במיוחד בשביל הסרט ואינה מופיעה בספר המקורי.
עקרבישאים

תיאור

העקרביש דומה לעכביש,יש להם 4 זוגות רגליים והראשונות הם רגלי מחוש (מין שרוכים ארוכים דקיקים) רגישות ביותר. יש להם "ידיים" הבנויות מ-2 פרקים, לאורך כל ה"יד" (פידיפלפי) יש הרבה חודים קטנים וזיפים שנועדו לתפיסת הטרף. צבע העקרבישים בישראל נע בין חום כהה לצהבהב. רוב המינים נעים בין חום לאפור ואדום, אך יש גם מינים שצבעם ירוק. יש להם ראש-חזה (צפאלוטוראקס) בצורת חצי עיגול, בקדמת הראש-חזה יש 2 עיניים ובכל צד יש עוד 3 עיניים קטנות (כמו אצל העקרבים) הבטן שלהם אליפטית המחולקת ל7 פרקים. הם נושמים דרך שני זוגות של ריאות בעלות שכבות (ריאות ספר) שממוקמות בתוך בטנם. גוף העקרביש הוא דק מאד מה שמאפשר לו לחיות בסדקים, תנועתו איטית והוא מסוגל לנוע גם לצדדים.

תפוצה

העקרבישים חיים באזורים טרופיים וסוב טרופיים, הם שוכנים תחת אבנים, סדקים, מערות לחות ואפילו בבתים. רוב העקרבישים שוכנים באזורים עם מקור מים (נחל, מקווה). 
הם לא מתחפרים בגלל גופם השטוח המאפשר להם לחיות כמעט בכל מקום אפשרי. עקרבישים הם חיות ליליות ואין כמעט סיכוי לפגוש אותם ביום . 

חיזור ורבייה

זיווג העקרבישים דומה מעט לשל עכבישים ולשל עקרבים, כאשר זכר ונקבה נפגשים הם מגששים זה את זה עם רגלי המחוש, אחרי כמה זמן של גישושים הזכר מסתובב ומפריש נרתיק זרע (ספרמטופור) שנצמד לאדמה. 
לאחר מכן הזכר מסתובב, פוער פתח עם הקליצרות שלו בנרתיק ואז מוביל את הנקבה עם רגלי המחוש אל הנרתיק והיא "לוקחת" את הזרע לגופה. 
העקרבישות מטילות את ביציהם לכיס צמוד לגחונם, לאחר כ-2–3 חודשים בוקעים כ-20–40 צאצאים, לאחר הגחתם הם עולים על גב האם, הם עדיין לא מסוגלים לאכול בגיל הזה ורק אחרי נשירת הנשל הם מתפזרים וכל אחד הולך לדרכו למצוא לעצמו את ארוחתו הראשונה.
עקרבישות יכולות להטיל פעמיים בשנה ולעיתים נדירות אפילו שלוש.

הנשל

כמו העקרבים והעכבישים, העקרבישים נולדים עם שכבת עור לבנבנה עבה מאד. תוך כשבוע-שבועיים העקרבישים הצעירים מתנשלים וכל אחד הולך לדרכו, עקרביש מתנשל כ-6–8 פעמים בשנה עד לבגרות וכ 1–2 התנשליות בשנה מהגיעם לבגרות. 
בזמן הנשל נזהר העקרביש מאד בהוצאת רגלי המחוש כי הם יכולים להתנתק בקלות (מוכרת אצלם תופעת ניתוק הרגליים (אוטוטומיה) והתחדשותם (רגנרציה). 
עקרבישים חיים שנים אחדות בשבי אך מינים מסוימים יכולים לחיות למעלה מ7 שנים (לדוגמה הטנזני הענק).
גלידת סנדיי

גלידת סנדיי (באנגלית: Sundae) היא קינוח אמריקני המורכב מגביע גלידה גדול (לרוב בכוס זכוכית שקופה וגבוהה) עם תוספות שונות כמו פירות, אגוזים, סירופ בטעמים, ופלים, קצפת וכדומה. 
המנה הסטנדרטית של הסנדיי כוללת גלידת וניל, שעליה סירופ ממותק, קצפת ודובדבן מסוכר. המנה הקלאסית קרויה בדרך כלל לפי הסירופ בה משתמשים להכין אותה: סנדיי שוקולד, סנדיי תות, סנדיי דובדבן וכו'.
באנגלית מכונה הגלידה Sundae, וההשערה המקובלת כי השם הגיע מהמילה יום ראשון באנגלית, Sunday. קיימות מספר רב של גרסאות אודות המצאת המנה. יש הטוענים כי היא נקראת סנדיי, מכיוון שבעת המצאתה היו בארצות הברית חוקים כחולים, חוקים המונעים כל מיני פעילויות ביום ראשון הקדוש לנוצרים ובהם מכירת גלידה. על פי השערה זו, השם שונה כדי לא לפגוע ברגשות הדתיים.
אסלאם בנפאל

הקהילה האסלאמית בנפאל היא מזערית ועל פי מפקד אוכלוסין שנערך ב–2011, עולה כי 4.4% מתושבי נפאל מגדירים את עצמם מוסלמים.
דת האסלאם הוצגה לראשונה בנפאל ככל הנראה על ידי מתיישבים מוסלמים הודים ומוסלמים פקיסטנים. מספר המוסלמים מהפלג האחמדי מונה קהילה קטנה עוד יותר.
Great Wall Voleex C30

היסטוריה

בתוך עשרה חודשים מתחילת הייצור פרסמה גרייט וול מוטורס כי נמכרו כבר 100,000 יחידות של הרכב.
הרכב זכה בפרס "רכב הנוסעים הקומפקטי של השנה בסין" לשנת 2010.
הרכב זכה בחמישה כוכבי בטיחות במבחן הבטיחות הסיני שנערך לרכב בפברואר 2011, וקיבל אישור בטיחות מהאיחוד האירופי בדצמבר 2011.
הרכב מאיץ מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 11.3 שניות.
מתמטיקה בדידה

מתמטיקה בדידה, או מתמטיקה דיסקרטית (Discrete mathematics), היא תחום רחב של המתמטיקה העוסק בחקר מבנים מתמטיים בדידים באופיים, כלומר כאלה שאינם רציפים. העצמים הנחקרים במסגרת המתמטיקה הבדידה הם רובם קבוצות בנות מנייה.
מתמטיקה בדידה זוכה לפופולריות גוברת מאז החצי השני של המאה העשרים, בזכות שימושיה במדעי המחשב: מחשב ספרתי (להבדיל ממחשב אנלוגי) פועל בצורה בדידה, צעד אחר צעד ובעזרת יחידות בדידות, ולכן למתמטיקה בדידה רלוונטיות גבוהה ליסודות התאורטיים של אופן פעולתו.
קשר דייגים

קשר דייגים הוא שיטה לחיבור חבלים רטובים, לחים או רכים. הקשר נחשב לחזק, אך לא בטיחותי. הוא נוצר על ידי יצירת קשר בוהן על כל חבל, בעזרת החבל השני אותו רוצים לחבר. שמו בא משימושו בדיג, בו דייגים חיברו חבלים ארוכים בעלי קרסים והניחו אותם בקרקעית. קשר זה מתאים למשימה של חיבור חבלים במים, מכיוון שאינו תלוי בחיכוך החבלים אחד בשני, אלא בחיכוך החבל על עצמו.
.Showbiz and A.G

.Showbiz and A.G (ידועים גם כ .Show and A.G), הם צמד ראפרים מהברונקס, ניו יורק, ארצות הברית. Showbiz הוא המפיק בצמד ו- .A.G (קיצור של André the Giant) הוא הראפר. הצמד התחילו באלבום Funky Technician של Lord Finesse, שיצא לאור ב-1991. .Show and A.G הם חברים בלהקה Diggin' in the Crates Crew. יחד עם הראפרים:
Lord Finesse ,Diamond D, פאט ג'ו, Buckwild ,Big L ו-.O.C.

ביוגרפיה

צמד הראפרים הוציאו לאור את הEP הראשון שלהם Soul Clap ב-1992. באותה השנה הם הוציאו לאור את האלבום הראשון שלהם Runaway Slave, האלבום הגיע למקום ה78 במצעד אלבומי הB&R/היפ הופ של בילבורד. ב-1993 Showbiz התחיל להיות פופולרי בציבור בגלל ההפקה שלו לסינגל "Sound of da Police" של KRS-One.
בשנת 1994 .Showbiz and A.G התארחו באלבום "Non-Fiction" של הלהקה Black Sheep, בשיר ".E.F.F.E.C.T". באותה תקופה Showbiz קצר את השם שלו ל-Show, ושנו את השם של הצמד ל-.Show & A.G. ב-1995 יצא לאור האלבום השני שלהם Goodfellas, שכלל את האומנים D-Flow,Lord Finesse ,DJ Premier, Roc Raida, Dres ,Diamond D ו-מת'וד מן. השיר הכי מוצלח מהאלבום היה "Next Level" שכלל רימקס של DJ Premier.
אחרי שחרור המיני אלבום Full Scale ב-1998. הצמד הפסיקו להוציא לאור הקלטות שלהם והתחילו לעבוד עם הלהקה  D.I.T.C, כמו כן הם התחילו לעבוד על קריירת הסולו שלהם. ב-1999 .A.G הוציא לאור את אלבום הסולו הראשון שלו The Dirty Version, שכלל את המפיקים: Buckwild ,showbiz ,Lord Finesse, ו-DJ Premier. ואורחים שונים כמו: פאט ג'ו ,Diamond D ,O.C. ,KRS-One, גורו וביג פן.
בשנת 2000 .Show & A.G נרתמו לשאר חבריהם בלהקה  D.I.T.C והוציאו לאור את האלבום (D.I.T.C. (Worldwide תחת הלייבל טומי בוי רקורדס. Showbiz היה אחד ממפיקי האלבום, ובין היתר הפיק את השירים "Get Yours", "Where You At", "Way Of Life", "Drop It Heavy", "Weekend Nights" ו-"Stand Strong" מהאלבום. .A.G התארח בשירים:
 "Thick", "Day One", "Foundation", "Drop It Heavy", "Stand Strong", "Weekend Nights" ו-"Tribute" (שיר שנכתב לזכרו של Big L שנפטר ב-1999).
יער בארי

יער בְּאֵרִי משתרע על פני כ-11,000 דונם ושוכן בנגב המערבי, בחבל הבשור. ראשיתו של היער בנטיעות שביצעו חברי קיבוץ בארי. הקיבוץ הוקם בשנת 1946, במוצאי יום הכיפורים, כאחד מ-11 נקודות התיישבות שהוקמו בנגב הצפוני, ונקרא ע"ש ברל כצנלסון, שבארי היה שמו הספרותי.
ביער מגוון עצים, עצי מחט, עצי בוסתן ועצים רחבי עלים. והוא מתכסה בחודשי החורף והאביב במקבצים של פרחי כלניות, סחלבים, צבעונים, עיריות, ופרחים רבים נוספים. וכן, מגוון של עולם חי, צבים, לטאות, צבאים ודרבנים.  
שמו הקודם של אזור בארי הוא "נאחביר", שפירושו בערבית 'אזור בתרונות'; בתחומו של היער נמצאת "שמורת בתרונות בארי".
ב-2 במאי 2018 נפגע היער קשות משריפת יער שהצית עפיפון תבערה ששילחו מחבלים פלסטינים מרצועת עזה.

בתרונות בארי

בתרונות בארי היא שמורת טבע המאופיינת במדרונות תלולים ומשתרעת על פני 5,000 דונם. היא נוצרה על ידי מי גשמים המגיעים מאגנו העילי של נחל סחף, אשר חרצו ובתרו את אדמת הלס הצחיחה והאופיינית לאזור. כך במשך הזמן הבתרונות הפכו לעמק דמוי מכתש שקירותיו מתנשאים לגובה של 10–15 מ', וקרקעיתו מבותרת על ידי יובלי הנחל. 
בחודשי החורף והאביב הבתרונות מתכסים בפרחים. פריחת הכלניות בחורף מהווה מוקד משיכה למטיילים.
במרכזו של העמק נמצא אתר פרהיסטורי שבו ריכוזים גדולים של כלי צור מתקופת האבן הקדומה. כמו כן, בבתרונות שרדו בעלי חיים וצמחייה שנעלמו ממישורים אחרים באזור בשל עיבוד אינטנסיבי. 
בתחומי השמורה ישנם כ-175 מיני צמחים, בהם צמחים ים-תיכוניים הנמצאים בסמוך לגבול תפוצתם הדרומי, כדוגמת סירה קוצנית. וצמחים מדבריים הנמצאים בגבול תפוצתם הצפוני, כדוגמת רותם המדבר. בנוסף, השמורה מהווה את גבול תפוצתם הדרומי של מספר בעלי חיים כדוגמת הצב המצוי. חלקם, כמו לטאת שנונית באר שבע, נמצאים בסכנת הכחדה.
בשמורה מטע אגבה, שניטע על ידי מקימי קיבוץ בארי בניסיון להקים תעשיית חבלים מסיביהם, ניסיון שכשל בשל העלות הגבוהה של ייצור חבלים מחומרים טבעיים אל מול זאת של החבלים מחומרים סינתטיים.
תעשיות רכב נצרת עילית

היסטוריה

חברת "תעשיות רכב בנצרת עילית" הוקמה בשנת 1966 על ידי חברת מכשירי תנועה שעסקה ביבוא מכוניות פורד וקרייזלר לישראל.
בתחילה, בהתאם לחלוקת שוק ייצור הרכבים בישראל על ידי הממשלה, "תעשיות רכב נצרת עילית" עסק רק בהרכבת טנדרים ומשאיות קלות, בעיקר משאיות דודג' לצבא של דגמים: D500 (אוטובוסים, משאיות וג'יפים), משאיות W200/W600. קומנדקרים ראשונים נמסרו לצה"ל במרץ 1967.
במקביל המפעל לחץ לאשר לו גם ייצור מכוניות פרטיות והגיע להסכם עם פורד אנגליה שהמכוניות שלו לא ייוצרו במפעל קייזר-אילין בחיפה, אלא בתעשיות רכב. הדגמים הראשונים של מכוניות אזרחיות שיצאו מפס הייצור המפעלי היו דגמי פורד אנגליה וארצות הברית למיניהם: פורד אסקורט (הורכבו קרוב ל-5,000 יחידות), פורד טרנזיט, משאיות סדרה D, אוטובוסים. טקס השקת המכוניות הראשונות שיצאו מהמפעל התקיים במאי 1968.
לאורך השנים במפעל הורכבו דגמים שונים של כלי רכב עבור צה"ל: משאיות М809 (ריו) של חברת אמריקן מוטורס, משאיות אינטרנשנל נביסטאר, freightliner. כמו כן המפעל ייצר וממשיך לייצר מספר דגמים של פיתוח עצמי: משנת 1972 עד שנת 1989 - משאית קלה נושאת נשק או נ.נ. (קומנדקר M325), אחר כך החליף אותו אביר (М-462), ג'יפ הסופה, М-626/G Desert Raider.
בתחילת שנות ה–80 הופסקה הרכבת המכוניות והמפעל התמקד בפיתוח והרכבת כלי רכב מיוחדים בעיקר לצבא ולמשטרה. בשנת 2005 כאשר אריה קיזמן היה מנכ"ל המפעל, בעקבות החלטות של משרד הביטחון המפעל נכנס למשבר
עד שנת 2010 הורכבו ויוצרו במפעל יותר מ-90,000 כלי רכב.
המפעל אמור היה להרכיב את רכבי ההאמר, אך ההרכבה הועברה למפעלים בארצות הברית. במפעל מתוכננת ומיוצרת סופה 3 וכן משלים בימים אלה בניית דגמים ראשונים של רכב "אביר 2".
לאוניד ברנשטיין

לאוניד יפימוביץ' ברנשטיין (ברוסית: Леонид Ефимович Беренштейн; ‏15 ביולי 1921 - 31 במרץ 2019) היה מפקד יחידת פרטיזנים בתקופת מלחמת העולם השנייה שפעלה בשטחי אוקראינה, פולין וצ'כוסלובקיה.

ביוגרפיה

לאוניד ברנשטיין נולד בעיירה שפיקיב שבמחוז ויניצה באוקראינה, בן לחיים ורבקה. כשהיה בן חמש, נפטר אביו. אמו עברה עם הילדים לקייב, שם התחתנה בשנית. לאוניד למד בבית ספר יסודי ולאחר מכן עבר ללמוד בפנימיה צבאית. היה ספורטאי מצטיין - אלוף אוקראינה באיגרוף לנערים במשקל קל. בשנת 1939 גויס לצבא האדום, למד בבית הספר לקציני חי"ר. במאי 1941 הוסמך לקצונה. נשלח לשרת בגדוד מקלעים שהוצב באזור פשמישל.
כבר ביום הראשון לפלישה הנאצית לברית המועצות לקח חלק בקרבות. בהמשך נסוג עם יחידתו מזרחה. במהלך הקרבות באזור מחוז צ'רקסי נפל בשבי. נמלט מן השבי, נתפס ושוב נמלט. הוסתר על ידי האוכלוסייה המקומית. בעזרת אחד התושבים הצליח להשיג תעודה של תושב מקומי לא יהודי. עבד כפועל בתחנת הרכבת, שם יצר קשר עם מחתרת מקומית. לקח חלק בפעולות חבלה שביצעה המחתרת במסילת הברזל באזור. בתחילת 1942, ביחד עם חברו למחתרת, עזב את תחנת רכבת ויצא למסע חיפוש פרטיזנים ביערות הסביבה. בסופו של דבר הצליח למצוא אותם והצטרף לשורותיהם. בהתחלה היה חלק מצוות החבלה של היחידה - עסק בהטמנת מוקשים בקווי רכבת ופיצוץ רכבות. בהמשך הפך למפקד כוח הסיור של יחידתו.
בתחילת 1943 עבר ליחידת פרטיזנים גדולה שכללה כ-1500 לוחמים. ביחידה זו מונה לראש המטה וסגן מפקד היחידה. תכנן וביצע עשרות פעולות נגד הנאצים ומשתפי הפעולה המקומיים שלהם. השתתף בפעולות חבלה כנגד רכבות גרמניות - יחידתו פיצצה והשמידה כ50 רכבות. בסוף 1943 יחידתו של ברנשטיין הצליחה לתפוס שטח ברוחב של כמה קילומטרים על שתי גדותיו של נהר דנייפר, צפונית לעיר צ'רקסי. הפרטיזנים הצילחו להחזיק בשטח עד להגעת הכוחות של הצבא האדום. לאחר שהשטח, בו פעלה יחידתו, שוחרר על ידי הצבא האדום - פורקה יחידת הפרטיזנים.
ברנשטיין קיבל תפקיד חדש - הוטל עליו להקים יחידת פרטיזנים חדשה, אשר תפעל בשטחה של פולין. בפברואר 1944 הוצנח בראש לוחמיו בדרום מזרח פולין. יחידת הפרטיזנים בפיקודו של ברנשטיין פעלה בפולין עד אוגוסט 1944. עסקה בפעולות חבלה בקווי ההספקה של הצבא של גרמניה הנאצית ובתקיפת חילות מצב גרמנים. במהלך יוני 1944 גילו הפרטיזנים של ברנשטיין אתר ניסויים של טילי V-2 בקרבת העיר דמביצה. ברנשטיין שידר את מיקום האתר למפקדת הפרטיזנים במוסקבה. אתר הניסויים הושמד על ידי מטוסי חיל האוויר הסובייטי (המטוסים הוכוונו אל היעד על ידי פרטיזנים מיחידתו של ברנשטיין).
באוגוסט 1944 עבר יחידתו של ברנשטיין לשטחה של סלובקיה, שם המשיכה לפעול עד לתחילת 1945 (עד שהאזור, בו פעלה, שוחרר על ידי הצבא האדום).
על פועלו במהלך המלחמה עוטר ברנשטיין בעיטור הכוכב האדום, ארבעה עיטורי המלחמה הפטריוטית הגדולה, מדליית הפרטיזן. כמו כן הוענקו לו עיטורים ומדליות פולנים וצ'כוסלובקים.
לאחר המלחמה התגורר בקייב. בשנת 1946 התחתן עם אלכסנדרה (שבמהלך המלחמה שירתה כקשרית ביחידה, עליה פיקד לאוניד ברנשטיין). נולדו להם שני ילדים (בן ובת). ברנשטיין סיים לימודי משפטים באוניברסיטת קייב.
בשנות ה-70 כתב שלושה ספרים על פעילותם של הפרטיזנים באוקראינה במהלך המלחמה.
בשנת 1993 עלה לישראל. התגורר בקריית אתא. היה פעיל באגודת יוצאי אוקראינה בישראל.
נפטר ב-31 במרץ  2019 ונטמן בבית העלמין של קריית אתא.
בית גרושקביץ

היסטוריה והווה

המוזיאון ממוקם בבניין ששימש בעבר כביתו של אריה גרושקביץ, שהיה ראש המועצה הראשון במקום. בית המשפחה נתרם לצורכי ציבור ושימש תחילה כספריית השאלה ביישוב. המבנה ניצב ברחוב גרושקביץ הנושא את שמו של ראש המועצה מאז פטירתו. אז, הוסב שמו של הרחוב מהשם "רחוב התקווה".
בשנת 2004 הוחלט לשפץ את המבנה ולשמר אותו, ושנתיים לאחר מכן נחנך המוזיאון. בחלק המוזיאוני פריטים מחיי היום יום ששימשו את המתיישבים הראשונים ביישוב, כגון כלי עבודה, כלי בית וביגוד. בחלק הארכיוני נשמרים מסמכים ופרוטוקולים הקשורים ליישוב, שנכתבו החל משנת 1935, לצד תמונות מחיי היישוב, סיפורי מייסדים, אוסף קטעי עיתונות אודות היישוב ודגם של היישוב בראשיתו.
באליאן מאיבלין

באליאן מאיבלין (נולד במחצית הראשונה של המאה ה-12; נפטר ב-1193) היה אציל צלבני שלקח חלק באירועים היסטוריים הרי-גורל בממלכת ירושלים, בן למשפחת איבלין שהשפעתה במדינה הצלבנית הייתה מרחיקת לכת.

קורות חייו

לא ידוע הרבה על ילדותו של איבלין. הוא נולד למשפחת אצולה מקומית בממלכת ירושלים שצמחה - כמו רוב המשפחות המקומיות - מרקע של אצולה נמוכת דרגה, המשפחה קיבלה את איבלין - יבנה למשמרת - אז כחלק משרשרת המבצרים ששמרה על אשקלון הפטימית - מצרית לבל יצאו ממנה גדודי פשיטה מצריים אל עומק השטח הצלבני.
בשנת 1169 קיבל באליאן את האחוזה המשפחתית לידיו בעוד הסניורה של רמלה עברה לידי אחיו בלדווין. בשנת 1177 בעת קרב גזר נלחמו האחים שכם אל שכם בחוד החנית של ההתקפה הצלבנית שניפצה את שורות הצבא המצרי בפיקודו של צלאח א-דין. באותה שנה נישא בליאן למריה קומננה המלכה - אלמנה אשתו של המלך המנוח אמלריך הראשון, מלך ירושלים וכנדוניה קיבל את השליטה על העיר שכם. בליאן נפל בשבי המוסלמי במהלך קרב בנות יעקב בשנת 1179 ושנה לאחר מכן שוחרר בתמורה לתשלום דמי כופר ששולמו על ידי מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית - קרוב רחוק של מריה קומננה.
במהלך המאבק על ירושת בלדווין הרביעי, מלך ירושלים תמכו בליאן ובלדווין ד'איבלין ברמון השלישי מטריפולי במאבקו מול גי דה ליזיניאן. תחילה תמכו האחים לבית בליאן בהכתרת בלדווין החמישי, מלך ירושלים ובמהלך טקס ההכתרה אף נשא באליאן את המלך-ילד על ידיו.
באביב 1185 מת המלך בלדווין הרביעי, אחת הדמויות הטרגיות וההירואיות בהיסטוריה של ממלכת ירושלים וארץ ישראל ואת מקומו ירש בלדווין החמישי, בן השש. בעוד השלטון נמצא למעשה בידי ריימון מטריפולי. באביב 1185 נחתמה שביתת נשק בין הצלבנים למוסלמים לאחר ששני הצדדים הגיעו לאפיסת כוחות. בשנה לאחר מכן נפטר המלך בלדווין החמישי במפתיע. למרות החלטת מועצת האצילים שחייבה החלטה של וועדת שליטים אירופאים לגבי המלך החדש של ממלכת ירושלים פעלה מפלגת החצר - שהתנגדה להחלטה ובהפיכת בזק בוטלו כל סדרי הממשל שנקבעו בעבר. מפלגת החצר בראשות ז'וסלין דה קורטני אפוטרופסו של המלך המנוח תפסה את ירושלים וניהלה בה מהלכים להכתרת גי דה ליזיניאן ומתנגדיהם בראשות ריימון מטריפולי שהתכנסו בשכם מתוך כוונה להכתיר את איזבל ובעלה. במהלך מפתיע, המכריע את הכף - ככל הנראה על מנת להימנע מעימות, או מחוסר עניין בכיסא המלך - חמק אונפרוא מטורון בלילה משכם והופיע למחרת בבוקר ה-20 ביולי 1186 בכנסיית הקבר שבירושלים ונשבע אמונים לסיבילה ובעלה - המלך החדש של ירושלים. מפלגת אצילי הממלכה בראשות ריימון מטריפולי התפרקה, והם הופיעו זה אחר זה בפני גי וסיבילה ונשבעו אמונים. בלדווין מאיבלין, אדון רמלה, העדיף לעזוב את ממלכת ירושלים מלשרת את גי דה ליזיניאן, באליאן נשאר כאדון הנחלות המשפחתיות ואפוטרופוס של בנו בכורו של בלדווין.
תקופת שלטונו של גי דה ליזיניאן, קצרה, נמהרת ועמדה באופן מוחלט בצל הטרגדיה של קרב קרני חיטין. בתקופה הקצרה בין הכתרתו לקרב מואצים כל התהליכים ההרסניים בממלכת ירושלים והמדינה חדלה מלתפקד.

דמותו בקולנוע

דמותו של באליאן, בגילומו של אורלנדו בלום, משמשת כדמות המרכזית בסרט "ממלכת גן עדן" משנת 2005. הסרט מציג תיאור אירועים שונה מזה שאירע במציאות. על פי הסרט באליאן הוא נפח ממזר (ככל הנראה בנו של גוטפריד מבויון) היוצא במסע הצלב לארץ הקודש, ולאחר הגעתו לארץ הקודש מתקיים רומן בינו לבין סיבילה, מלכת ירושלים, והוא עובר להתגורר באחוזה באיבלין. הסרט אכן מציג את באליאן כמגינה היחיד של ירושלים, אולם בניגוד למציאות בה הגן באליאן על העיר יחד עם הפאטריארך, בסרט הם מוצגים כיריבים.
בירגיט פרינץ

מועדונים

ב-1992, החלה פרינץ לשחק כדורגל מקצועני כשהצטרפה לקבוצת FSV פרנקפורט מההבונדסליגה. היא שיחקה בקבוצה שש שנים, במהלכן זכתה בשתי אליפויות ובשני גביעי מדינה. בשנתיים האחרונות שלה בקבוצה, ב-1997 וב-1998, סיימה כמלכת השערים של הליגה. ב-1998, עברה ליריבה העירונית, FFC פרנקפורט, שם נחלה הצלחה מרובה. ב-13 עונות בקבוצה, זכתה פרינץ בשש אליפויות בונדסליגה, בשמונה גביעי מדינה ופעמיים בתואר מלכת שערי הליגה (2001 ו-2007). הישג השיא שלה בקבוצה היה כאשר פרנקפורט זכתה שלוש פעמים בליגת האלופות ופעם נוספת הגיעה לגמר.
למשך עונה אחת, הצטרפה לקבוצת קרוליינה קארג' מליגת הכדורגל האמריקאית, ה-WUSA. במהלך עונה זו, זכתה הקבוצה באליפות הליגה כשהיא מחוזקת בשחקניות כמו פרינץ, האגה רייסה וקרלה אוברבק. אחרי גביע העולם ב-2003, קיבלה פרינץ הצעה מפתיעה מנשיא קבוצת כדורגל הגברים האיטלקית, פרוג'ה, להצטרף אליו ולחתום בקבוצה תמורת שכר של בין חצי מיליון למיליון אירו. למרות השכר הגבוה, פרינץ סירבה להצעה בטענה שמדובר ב"תעלול שיווקי" ומפחד מישיבת יתר על הספסל. 
במהלך שנותיה בפרנקפורט זכתה פרינץ גם במספר רב של תארים אישיים; היא קבעה שיא של שמונה זכיות רצופות בתואר כדורגלנית השנה בגרמניה (2001-2008). היא נבחרה שלוש פעמים ברציפות לתואר כדורגלנית השנה בעולם (2003-2005), וארבע שנים רצופות סיימה במקום השני אחרי מרטה הברזילאית (2007-2010).

נבחרת גרמניה

ביולי 1994, כשהיא בת 16 בלבד, ערכה פרינץ את הופעת הבכורה שלה בנבחרת גרמניה במשחק נגד קנדה. היא נכנסה כמחליפה בדקה ה-72 וכבשה את שער הניצחון בדקה ה-89. שנה לאחר מכן, היא זכתה בתואר בינלאומי ראשון עם הנבחרת, כאשר כבשה בניצחון על נבחרת שוודיה בגמר אליפות אירופה. באותה שנה, הייתה חלק מסגל הנבחרת שסיים במקום השני בגביע העולם. במשחק הגמר, נגד נורווגיה, הפכה פרינץ לכדורגלנית הצעירה ביותר אי פעם שמשחקת בגמר הגביע העולמי. 
בעשור הבא, הפכה פרינץ לאחת הכדורגלניות הבינלאומיות המצליחות ביותר. היא זכתה ארבע פעמים נוספות באליפות אירופה - ב-1997, 2001, 2005 ו-2009. היא שיחקה עם גרמניה בשלוש אולימפיאדות (סידני 2000, אתונה 2004 ובייג'ינג 2008), אך מעולם לא הובילה את הנבחרת ליותר ממדליית ארד. בגביע העולם ב-2003, הגיעה פרינץ לשיאה כאשר הובילה את גרמניה לזכייה היסטורית בטורניר, תוך כדי שהיא זוכה בתוארי כדור הזהב (השחקנית המצטיינת של הטורניר) ונעל הזהב (מלכת השערים). ארבע שנים לאחר מכן, בתור קפטנית, הייתה פרינץ שותפה מרכזית לזכייה השנייה ברציפות של הגרמניות בגביע העולמי.
ב-12 באוגוסט 2011, בגיל 33, לאחר שכשלה עם נבחרתה ברבע גמר המונדיאל, החליטה פרינץ לפרוש מכדורגל מקצועני. 
פרינץ מחזיקה במספר לא מבוטל של שיאים לאומיים ובינלאומיים. עם 14 כיבושים, היא סגנית מלכת השערים של המונדיאל בכל הזמנים - שנייה רק למרטה הברזילאית. בנוסף, היא מחזיקה בתואר סגנית מלכת השערים של המשחקים האולימפיים בכל הזמנים עם עשרה כיבושים. פרינץ היא שיאנית ההופעות ושיאנית השערים בנבחרת גרמניה, 214 ו-128 בהתאמה, וכמו כן, היא הכדורגלנית הלא-אמריקאית בעלת מספר ההופעות הרב ביותר בהיסטוריה של הכדורגל.