רובאוס האגריד

רקע והתפתחות הדמות

דמותו של האגריד היא בין הראשונות שנוצרו על ידי רולינג. השיחות בבקתה של האגריד בינו לבין הארי, רון והרמיוני שימשו כאמצעי אקספוזיציוני לאורך כל הסדרה, כיוון שהשלישייה גילתה פעמים רבות מידע על הוגוורטס ועל המנהל אלבוס דמבלדור באמצעות האגריד, שהיה בעל הרגל לחשוף בטעות מידע חסוי. האגריד היה אחד מחבריו הטובים של הארי פוטר מאז תחילת הספר הראשון. הוא השגיח עליו לאורך הסדרה, ומגונן עליו במידה רבה כיוון שראה בו יתום ושונה. לאורך הסדרה מסופר כיצד הארי ראה בהאגריד חבר טוב ואחד האנשים החשובים בחייו, למעט חיבתו של האגריד לחיות מסוכנות. רולינג אמרה על הסצנה בספר האחרון שבה האגריד נשא את גופתו המתה לכאורה של הארי כמשמעותית מאוד, כיוון ש"האגריד הביא את הארי מהדרסלים. הוא מביא אותו אל עולם הקוסמים... הוא היה מעין שומר ומדריך עבורו... וכעת רציתי שהאגריד יהיה זה שמוביל את הארי אל מחוץ ליער". האגריד היה אחד הראשונים בסדרה שטען כי הרעיונות הנוגעים ל"טוהר הדם" הנם מיושנים.
באחד מהראיונות שנערכו עמה אמרה רולינג כי האגריד שובץ בבית גריפינדור כשהחל את לימודיו בהוגוורטס ב-1940‏. כשהצליח לרכוש עכביש מסוג אקרומנטולה הוא סולק מבית הספר, כיוון שהעכביש נחשד בהיותו "המפלצת של סלית'רין" שהוצגה בספר השני. אולם, מנהל הוגוורטס אז, ארמנדו דיפט, שוכנע על ידי אלבוס דמבלדור (שהיה אז מורה בהגוורטס) להשאיר את האגריד בתור אחראי הקרקעות, כך שהוא יוכל להישאר בהוגוורטס. בעת תחילת לימודיו של הארי פוטר בהוגוורטס האגריד היה גם שומר המפתחות, ולפי המתואר בספרים משמעות התפקיד היא שהוא היה אחראי על הכנסה והוצאה של אנשים מאדמות הטירה. חלק מעבודתו של האגריד היה להוביל את תלמידי השנה הראשונה בבית הספר בשיט על פני האגם הסמוך לו.

בסרטים

שחקן הקולנוע הסקוטי רובי קולטריין גילם את דמותו של האגריד בכל הסרטים בסדרה. רולינג אמרה כי כאשר כתבה את הספר הראשון היא חשבה שקולטריין יהיה השחקן האידיאלי עבור דמותו של האגריד. קולטריין אמר כי מבחינתו להיות חלק מסרטי הארי פוטר זה "דבר פנטסטי להיות מעורב בו". עוד לפני פרסום הספר האחרון בסדרה סיפרה רולינג לקולטריין מספר פרטי רקע על האגריד, כולל פרטי עלילה שנחשבו עד ליציאת הספר האחרון כספוילר.
שחקן הראגבי יוניון האנגלי מרטין בייפילד גילם את דמותו של האגריד כניצב בצילומים ממרחק רב, על מנת להדגיש את גובהו וממדיו הגדולים של האגריד. בייפילד הופיע גם בתפקיד האגריד הצעיר בסרט השני.

מראה חיצוני

בספר הראשון מסופר כי גובהו של האגריד הוא פי שניים מהגובה הממוצע של אדם נורמלי, ורוחבו פי חמישה, אם כי בספרים הבאים מסופר כי הוא רחב פי שלושה (ייתכן כי הוא הרזה בינתיים). האגריד ידוע בשל המבטא שלו שגורם לשיבוש מילים מסוימות. כיוון שהוא ענק למחצה יש לו חסינות מסוימת בפני קללות ולחשים בעלי פוטנציאל פגיעה בקוסמים רגילים. במהלך הספר החמישי ניסו דולורס אמברידג' ועוזריה לסלק אותו מהוגוורטס, והוא נאבק בהם. הם ניסו לשתק אותו ביחד, אך קרני הלחש ניתרו מגופו ולא השפיעו עליו כלל. תכונה זו באה לידי ביטוי גם בסוף הספר השישי, כאשר בפרק "מנוסתו של הנסיך" הוא לא מושפע מפגיעה ישירה של קללות אוכלי המוות.
הוא ידוע גם בשל המעיל מפרוות בונה, אותו הוא לובש פעמים רבות לאורך הסדרה.

אישיות

האגריד תואר כאדם חברותי וכבעל אישיות רחמנית, ולאורך הסדרה יש דוגמאות אחדות לרגישות מצידו המתבטא בבכי. הוא נאמן מאוד לידידיו, ובעיקר לדמבלדור, אותו הוא תיאר פעמים רבות כקוסם הגדול ביותר בכל הזמנים. הוא מפגין זעם רב כשמישהו בסביבתו מטיח עלבונות בדמבלדור, כפי שקרה בספר הראשון עם ורנון דרסלי ובספר הרביעי עם איגור קרקרוף. האגריד הפגין נאמנות רבה כלפי הארי, ובשל כך סבל פעמים אחדות לאורך הסדרה כשנאלץ להימלט על מנת להימנע ממאסר. רולינג אמרה עליו "האגריד תמיד היה אמור להיות כח בסיסי כזה. הוא כמו מלך היער, או האיש הירוק. הוא האיש החצי פראי הזה שמתגורר בקצה היער".

יכולות קסם

בעקבות סילוקו מהוגוורטס שבר משרד הקסמים את שרביט האלון של האגריד, ואסר עליו לבצע קסמים. הוא שמר את שברי השרביט בתוך מטרייה ורודה, ומדי פעם ביצע עמם כישופים קטנים; אולם, מבחינה טכנית הוא הפר את החוק עד הספר השלישי, וכיוון שלא סיים את הכשרתו כקוסם הוא היה פחות טוב בהשוואה לקוסמים בוגרים אחרים, אך מדי פעם כן הצליח לבצע קסמים מורכבים.

משפחה

בספר הרביעי נחשפת האמת על הוריו של האגריד; אביו, ששמו מעולם לא הוזכר בספרים, נישא לענקית בשם פרידוולפה. היא נטשה את בעלה ובנה זמן קצר לאחר שילדה אותו, ולדברי האגריד היא מעולם לא הייתה בעלת כישורים מתאימים של אמא. מאוחר יותר היא ילדה את גרעפ, שהיה ענק טהור. היא מתה זמן רב לפני שהאגריד הגיע אל הענקים בספר החמישי. האגריד תיאר את אביו כאדם נמוך קומה, וסיפר כי אהב אותו מאוד; בספר השלישי הוא סיפר כי מות אביו היה אחד הרגעים הקשים ביותר בחייו.
גובהו של גרעפ הוא כחמישה מטרים, ולדברי האגריד בספר החמישי מדובר בענק קטן יחסית. פרקי האצבעות שלו עבים מאוד, ככל הנראה בגודל של כדור קריקט. הענקים שעמם חי גרעפ היו מציקים לו, והייתה זו הסיבה העיקרית לכך שהאגריד החליט לקחת אותו עמו בחזרה להוגוורטס. גרעפ ידע מילים בודדות בלבד באנגלית, והיה מחוסר כישורים חברתיים לחלוטין (כמו רוב הענקים). לפי המסופר בספר החמישי נראה כי בתחילה גרעפ לא התייחס לנסיונותיו של האגריד לחנך אותו, והעדיף לבלות את זמנו בעקירת עצים. לאחר שהאגריד נמלט מהוגוורטס הוא הותיר את גרעפ לטיפולם של הארי, רון והרמיוני. כשהם נלכדו ביער במהלך עימות עם חבורת קנטאורים הם הופתעו לגלות שגרעפ הצליח לזהות אותם, וניצלו את הסחת הדעת שגרם על מנת להימלט.
בספר השישי הועבר גרעפ למקום מגורים בהרים המקיפים את הוגוורטס, וככל הנראה למד שם באופן חלקי כיצד להתנהג בחברת בני אדם. הוא השתתף עם האגריד בהלווייתו של אלבוס דמבלדור, התלבש באופן המתאים לאירוע מסוג זה ואף התנהג בצורה רגילה לחלוטין. בפרק זה תואר גם כי הוא ככל הנראה הצליח להבין רגשות במידה מסוימת, כיוון שניחם את האגריד וטפח בעצמה על שכמו.
בספר השביעי נמלט גרעפ ביחד עם האגריד וכלבו פנג, לאחר שהאגריד אירח בביתו "מסיבת תמיכה בהארי פוטר", וככל הנראה סייע בהימלטות. הוא היה הענק היחיד שנלחם נגד אוכלי המוות בקרב על הוגוורטס, ככל הנראה בניסיון להגן על האגריד, ופעמים רבות קרא לו תוך כדי לחימה. גרעפ השתתף בחגיגות הניצחון לאחר תבוסתו של וולדמורט, אך בגלל ממדיו העצומים נאלץ לשבת מחוץ לחלונות האולם הגדול שבו ישבו התלמידים והביעו את הערכתם בין השאר באמצעות השלכת מזון לתוך פיו הפעור.
בסרט החמישי נוצרה דמותו של גרעפ באמצעים ממוחשבים בלבד, והשחקן טוני מודסלי תרם את קולו לדיבוב הדמות.

בתרבות הפופולרית

דמותו של האגריד הופיעה במספר פרודיות המבוססות על הארי פוטר. הוא הופיע במערכון של התוכנית האמריקנית סאטרדיי נייט לייב, בגילומו של הורציו סאנז, לצדה של לינדזי לוהן שגילמה את הרמיוני. בתוכנית The Big Impression של השחקן הבריטי אליסטייר מק'גואן הוא הופיע במערכון הנקרא "לואיס פוטר וביסקוויט החכמים" (Louis Potter and the Philosopher's Scone), בגילומו של רובי קולטריין עצמו. דמותו של האגריד, בגילומו של רוני קורבט נמוך הקומה, נכללה גם ב"הארי פוטר וסיר הלילה הסודי של אזרבייג'ן (Harry Potter and the Secret Chamberpot of Azerbaijan), שהיה מערכון שהופק על ארגון הצדקה הבריטי קומיק רליף בשנת 2003‏.