google/wiki40b huggingface dataset:
חאבייר בלבואה

קריירת מועדונים

בלבואה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ריאל מדריד. בקיץ 2005 הצטרף לריאל מדריד ב', את עונתו היחידה במועדון סיים עם 32 הופעות ושער אחד. בקיץ 2006 הושאל לראסינג סנטנדר על מנת לצבור דקות משחק. ב-16 בדצמבר 2006 הוא הבקיע את שער הניצחון נגד מאיורקה. בקיץ 2007 חזר לריאל מדריד, אך הוא ערך רק 5 הופעות בעונה. ב-19 בדצמבר 2007, הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בריאל מדריד במסגרת גביע המלך הספרדי בתיקו 1-1 נגד אליקנטה.
ב-25 ביוני 2008, בלבואה חתם בבנפיקה ליסבון ל-4 שנים תמורת 4 מיליון אירו. ב-28 בינואר 2010, בלבואה הושאל לקרטחנה מליגת המשנה בספרד. בקיץ 2010 חזר לבנפיקה אך לא התאמן עם המועדון ובינואר 2011 הושאל לאלבסטה.
ב-13 באוגוסט 2011, בלבואה שוחרר מבנפיקה ויומיים לאחר מכן חתם בביירה מאר. בקיץ 2013 חתם באשטוריל. לאחר שנתיים באשטוריל חתם בלבואה בקבוצת אל-פאייסלי מערב הסעודית.
ב-27 בינואר 2017 חתם בטריקלה מהליגה היוונית השנייה.
ב-23 ביולי 2017 בלבואה חתם באל-מסימייר.
בקיץ 2018 פרש מכדורגל.

קריירה בינלאומית

בלבואה נולד במדריד להורים מגינאה המשוונית והוא בחר לייצג אותה בזירה הבינלאומית. ב-2 ביוני 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 לרואנדה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2008.
ב-21 בינואר 2012, בלבואה כבש את שער הבכורה בנבחרת בניצחון נגד לוב במסגרת גביע אפריקה לאומות 2012. הוא היה שותף להעפלה של הנבחרת לחצי גמר גביע אפריקה לאומות 2015 - הישג השיא של הנבחרת. הוא גם היה מלך השערים של הטורניר ביחד עם 4 שחקנים נוספים.
קו 11 (הרכבת התחתית של מדריד)

מסלול הקו

קו 11 הוא הקו היחיד שלא עובר כלל במרכז העיר. מסלולו מתחיל בדרום מערב מדריד ומסתיים בפרברים המערביים של העיר. הקו מקשר בין הפרברים המערביים לקו 6 משם ניתן להגיע לכל חלקי העיר במסלולו המעגלי של קו 6.
פטר אסטרהאזי

פטר אסטרהאזי (בהונגרית: Esterházy Péter; ‏14 באפריל 1950 - 14 ביולי 2016) היה סופר ומסאי הונגרי.
אסטרהאזי נחשב לאחד הסופרים ההונגרים החשובים ביותר בזכות כתיבתו הפוסט-מודרניסטית. מוצאו במשפחת אצולה, ובהשכלתו הוא מתמטיקאי. הוא סיים את לימודיו ב-1974 ועבד כמתמטיקאי עד שנת 1978. מאז ואילך הוא מתפרנס מכתיבתו הספרותית. 
אסטרהאזי זכה בפרסים יוקרתיים רבים, הן בארצו הן מחוץ לגבולותיה, למשל באוסטריה, בצרפת, בגרמניה, בסלובניה ובנורווגיה.
עומר ריינגולד

אודות

ריינגולד נולד בתל אביב וגדל בגבעתיים. הוא למד במגמת התיאטרון בתיכון תלמה ילין. שירת במסגרת גרעין נח"ל אמנויות במצפה רמון. 
הוא למד לתואר ראשון מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב, ואחרי שנה עבר ללימודי מדעי המחשב. הוא סיים את התואר בשנת 1994 וסיים דוקטורט במכון ויצמן בהנחיית פרופסור מוני נאור. הוא עשה לימודי פוסט דוקטורט במכון ויצמן, במעבדות שנון של חברת AT&T ובמכון ללימודים מתקדמים שבפרינסטון.
בשנת 2004 הצטרף למחלקה למדעי המחשב ולמתמטיקה שימושית במכון ויצמן למדע. מאוחר יותר עבר לאוניברסיטת סטנפורד.
באוקטובר 2004 הוכיח, במאמר פורץ דרך, את שקילות מחלקות הסיבוכיות L ו-SL.
בשנת 2009 זכה יחד עם סליל ואדן ואבי ויגדרזון בפרס גדל על עבודתו בנושא "מכפלות 'זיג-זג' של גרפים".
חנה הירש

חייה

הירש נולדה ברחובות וגדלה בכפר ביל"ו. אביה, יצחק חסקין, היה גזבר הסתדרות העובדים הכללית. היא למדה ביסודי בבית הספר לילדי עובדים ברחובות. בסיום לימודיה התיכוניים, בתיכון חדש בתל אביב, הייתה הירש פטורה משירות צבאי עקב נכות אך החלה לעבוד בשירות הביטחון הכללי. לאחר מכן החלה בלימודי משפטים בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה בתל אביב והוסמכה לעריכת דין בשנת 1961, לאחר שהתמחתה אצל עורכי הדין ישראל לוין, שופט בדימוס, ויעקב בר-אור, פרקליט מחוז תל אביב.
בשנת 1962 התגייסה הירש למשטרת ישראל והחלה לשרת כעוזרת ליועץ המשפטי. בין השנים 1969–1972 שימשה יועצת לענף החקירות במחוז תל אביב והייתה לאישה הראשונה בעלת דרגת סגן ניצב.
בשנת 1974 מונתה הירש ליועצת המשפטית של משטרת ישראל ומשרד המשטרה ובסוף 1974 הועלתה לדרגת ניצב משנה. כהונתה נמשכה עד לפרישתה, במשך 17 שנים ותחת כהונתם של ארבעה שרי משטרה ושישה מפקחים כלליים. באפריל 1977 היא הייתה לאישה הראשונה לקבל דרגת תת-ניצב ובשנת 1989 מונתה על ידי המפכ"ל דוד קראוס, במקביל לתפקידה, לנשיאת בית הדין המשטרתי לערעורים והייתה לקצינה הראשונה בדרגת ניצב. בתקופתה הגדיל מערך הייעוץ המשפטי של המשטרה את היקף פעילותו ומספר עורכי הדין בו הוכפל. לשכתה התייחדה בהיותה מורכבת לאורך מרבית התקופה מנשים בלבד.
לאחר נישואיה בראשית 1953, עברה עם בעלה, שאול הירש, להתגורר באילת והייתה מתושבי העיר הראשונים (בשנים 1953–1955). אם לשני בנים, ד"ר גדעון הירש, שהיה מנכ"ל הוועד למלחמה באיידס ועו"ד ארנון הירש.
ב-28 בפברואר 1994 שמה הירש קץ לחייה.
מתורגמן

מתורגמן הוא אדם העוסק בתרגום של דיבור באופן סימולטני (בּוֹ-בַּזְּמַן) או מיד עם תום הדיבור (להבדיל ממתרגם, העוסק בתרגום של טקסטים כתובים).
עבודת המתורגמן מצריכה היכרות מעמיקה עם שפת היעד, שפת המקור וכן עם התחום שבו עוסק הדיבור.
מתורגמן משמש במפגש בין אנשים שאינם דוברים איש את שפת רעהו, למשל במפגש בין שני ראשי ממשלות, או בריאיון ברדיו או בטלוויזיה עם אדם שאינו דובר את שפת המאזינים. במצבים כאלה מחכה המתורגמן עד שהדובר יסיים את דבריו, ואז הוא מתרגם אותם. תרגום מסוג זה נקרא תרגום קונסקוטיבי (תרגום עוקב).
בכנס שבו יש משתתפים רבים, הדוברים שפות שונות, נעשה שימוש בתרגום סימולטני, שבו הנואם דובר בשפתו, ותוך כדי דיבורו מתורגמנים מתרגמים את דבריו לשפות המאזינים, וכל מאזין שומע את הנאום בשפה המובנת לו, באמצעות אוזניות. 
תרחיש נפוץ נוסף שבו נעזרים בשירותי מתורגמן (בדרך כלל בתרגום סימולטני) הוא כאשר אחד מהמשתתפים הוא חירש או חירש. במקרה זה דרוש מתורגמן מסוג שונה אך דומה – מתורגמן לשפת הסימנים.
הדמיון מתבטא בכך ששפת סימנים היא שפה בעלת מורכבות ברמה דומה לכל שפה טבעית אחרת:
"לפי אמונה שהייתה רווחת בעבר, שפת סימנים היא שפה דלה שאינה אלא פנטומימה והצגה חזותית ופשטנית של הדברים הנאמרים, ולא ניתן להביע באמצעותה רעיונות מופשטים ומורכבים. אולם בעשורים האחרונים של המאה ה-20 בלשנים התחילו לחקור ביתר רצינות את שפת הסימנים והגיעו למסקנה כי מדובר בשפה לכל דבר, בעלת אוצר מילים עשיר ודקדוק מורכב – ממש כמו כל שפה טבעית אחרת."
— "מהי שפת הסימנים הישראלית?" פסקת "טעויות נפוצות לגבי שפות סימנים"
 ולכן מלאכת התרגום ומורכבותה עבור המתורגמן דומות.
שם המשפחה של יהודים מארצות האסלאם "תורג'מן" מלמד כי אחד מאבות המשפחה עסק בתרגום.
אברהם פאוסט

ביוגרפיה

אברהם פאוסט סיים את עבודת הדוקטורט באוניברסיטת בר-אילן (תש"ס, בהנחיית פרופ' שלמה בונימוביץ ופרופ' זאב ספראי), והשתלם גם באוניברסיטאות אוקספורד (visiting graduate student, שם קיבל במכון לארכאולוגיה; מלגת רוטשילד) והרווארד (פוסט-דוקטורט, Fulbright Fellow). בנוסף, בשנת 2008 הוא שימש כעמית קנדי ליי (Kennedy Leigh Fellow) במרכז ללימודי עברית ויהדות באוניברסיטת אוקספורד, ובשנת 2012—2013 כיהן כפרופ' אורח במחלקה ללימודי שפות המזרח הקרוב ותרבויותיו (Near Eastern Languages and Civilizations) באוניברסיטת הרווארד. 
בשנים תשס"ו-תשס"ט שימש פאוסט כראש המכון לארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, ובשנים תש"ע-תשע"א כראש המחלקה ללימודי ארץ-ישראל וארכאולוגיה ע"ש מרטין (זוס).
פאוסט השתתף במספר חפירות וסקרים ארכאולוגיים בישראל ובחו"ל. בשנים 1997—2003 הוא ניהל, יחד עם פרופ' עדי ארליך, את חפירות ח' א-רסם, ומאז שנת 2006 הוא מנהל את פרויקט החפירות בתל עיטון והסקר בסביבותיו.
תחומי המחקר וההתמחות של פאוסט הם ארכאולוגיה והיסטוריה של ארץ-ישראל בתקופות השונות, בדגש על תקופת הברונזה והברזל (ארכאולוגיה מקראית), בעיקר בהיבטים חברתיים, אנתרופולוגיים ומתודיים. דגש מיוחד יש במחקריו על המגזר הכפרי, ועל שילוב שיטות מתחום מדעי החברה, ובעיקר אנתרופולוגיה, במחקר הארכאולוגי. 
מחקריו ככוללים היבטים של ארכאולוגיה של ההתנחלויות, אינטראקציה עירונית-כפרית, ריבוד חברתי-כלכלי, אתניות, תהליכים המורכבות החברתית, החפירות ושיטות הסקר והמתודולוגיה.
רבים ממחקריו בתחום זה עוסקים בחברה הישראלית בתקופת הברזל, בהיווצרות הזהות האתנית הישראלית בתקופה זו, וביחסי הישראלים, הפלשתים והכנענים. 
מאמרים מתודיים פרסם פאוסט גם על הסקר הארכאולוגי ואמינותו, על השוואת שיטות מחקר שונות לזיהוי ההיסטוריה של אתרים (עם חיה כץ) וכן על פיתוח שיטת סקר חדשה (עם יאיר ספיר) שעושה שימוש בתלוליות העפר שיוצרים חולדים על מנת ללמוד על קיומם של אתרים קדומים וגבולותיהם. 
פאוסט פרסם יותר ממאה וחמישים מאמרים, ומספר ספרים, במגוון נושאים הקשורים לארכאולוגיה ולהיסטוריה של ארץ-ישראל. בעיקר ספרים ומאמרים רבים העוסקים בהיבטים שונים של הארכאולוגיה הישראלית מתקופת הברונזה הקדומה ועד התקופה הביזנטית, עם דגש מיוחד על חברת הברזל.
לי תומפסון יאנג

ביוגרפיה

יאנג נולד בקולומביה, קרוליינה הדרומית. בגיל עשר, לאחר הצגה בה שיחק את דמותו של מרטין לותר קינג, בחר בקריירת משחק, ובשנת 1996 עבר לניו יורק על מנת לפתחה.
שנה לאחר מכן, החלה הפקת הסדרה The Famous Jett Jackson, בה כיכב. במהלך השנים שיחק יאנג במספר תפקידים בסרטים ובסדרות שונות, כגון סמולוויל, פלאש פורוורד ועוד.
בתפקידו האחרון שיחק בלש במשטרת בוסטון, בסדרת הטלוויזיה ריזולי ואיילס.

מותו

ב-19 באוגוסט 2013, לאחר שלא הגיע לצילומי הסדרה בה הופיע, בדקה משטרת לוס אנג'לס את דירתו בה נמצא יאנג ירוי. סוכנו הצהיר כי יאנג התאבד, אם כי לא השאיר אחריו מכתב התאבדות. יאנג סבל מהפרעה דו-קוטבית ונטל תרופות.
יאנג נקבר ביורק, קרוליינה הדרומית.
שני הפרקים הראשונים של העונה החמישית של סדרת הטלוויזיה בה כיכב, "ריזולי ואיילס", הוקדשו לזכרו, והדמות שגילם נהרגה בתאונת דרכים.
תיק

תיק הוא כלי לאחסון, העשוי מחומר גמיש. תיק לבית הספר, הנישא בידי תלמידים, נקרא לרוב ילקוט או תרמיל.  תיק טיולים, המכיל תאים וכיסים רבים, נקרא תרמיל ומכונה "מוצ'ילה", תיק קטן לנשיאת כסף נקרא ארנק, וכן תיק ערב המשמש בעיקר נשים המכונה תיק קלאץ.
התיק משמש לאחסון ו/או לנשיאת חפצים. לשם כך התיק יכול להכיל רצועה או מספר רצועות (לדוגמה נרתיק הנישא על הכתף או תיק גב אשר נישא על הגב).
יש תיקים בעלי אפשרות לסגירת התיק על ידי רוכסן, כפתור/ים או על ידי קיפול (למשל בתיק העשוי מנייר). ישנם גם תיקים בעלי מנעול (תיקים לנשיאת כסף או חפצים יקרים).
תיק הוא גם אוסף כל הפרטים והמסמכים העוסקים בנושא מסוים, ומכאן תיק אישי - אוסף כל הפרטים והמסמכים העוסקים בעובד; תיק משטרתי - אוסף כל הפרטים והמסמכים שיש בידי המשטרה ועוסקים בחקירת מעשים החשודים כפשע.
בהשאלה תיק הוא כינוי להחזקה של משרד ממשלתי בידי שר, ובהתאם לכך יש גם שר בלי תיק - מי שמונה לשר (חבר בממשלה) אך אינו מחזיק משרד ממשלתי.
סדרה חשבונית

נוסחה לסכום הסדרה

ניתן לחשב את סכום הסדרה עד האיבר ה- (כולל) לפי הנוסחה:
בסדרה חשבונית, כל איבר מהווה ממוצע חשבוני של האיברים הקודם והעוקב לו:
 ומכאן שְׁמָהּ (בדומה לסדרה הנדסית ולסדרה הרמונית).
הוכחה לנוסחת הסכום:
את הסכום של  האיברים הראשונים בסדרה: , ניתן לרשום בשני אופנים:
נחבר בהתאמה את האגפים של שני השוויונות האלה, ולאחר שאיברים שווי ערך אך שוני סימן יבטלו זה את זה נקבל:
ולכן:
 (גם זו נוסחה שימושית במקרים רבים)
כזכור, מצאנו מקודם שמתקיים: , והצבת נתון זה בנוסחת הסכום האחרונה תיתן:

נוסחאות נוספות

נוסחה לחישוב ההפרש בין סכום האיברים הזוגיים לבין סכום האיברים האי-זוגיים: .
הוכחת הנוסחה:
נתונה סדרה: , כאשר מספר האיברים הוא זוגי והאיבר האחרון הוא  (כלומר, יש  איברים בסדרה).
נחשב את סכום האיברים הזוגיים והאי-זוגיים על פי נוסחת הסכום.
מכיוון שמספר האיברים הוא זוגי, אז מספר האיברים שמיקומם (האינדקס שלהם) זוגי שווה למספר האיברים שמיקומם אי-זוגי, ומכיוון שמספר האיברים הכולל הוא , אז ישנם  איברים שמקומם זוגי ו- איברים שמקומם אי-זוגי.
סכום האיברים הזוגיים:
 הוא האיבר הראשון בסדרה הזוגית, ומכיוון שהפרש הסדרה הוא , אז ההפרש בין כל שני איברים שמקומם זוגי הוא .
נציב  במשוואה המקורית. לאחר פישוט נקבל: .
נעשה כך גם עם הסדרה האי-זוגית, ונקבל: .
נחסר את המשוואה השנייה מן המשוואה הראשונה, ונקבל: 
מכיוון שמספר האיברים המקורי שלנו הוא  ואנו מעוניינים בנוסחה עבור סדרה בת  איברים, נחלק את ה- במשוואה שהתקבלה בשתיים (נציב  במקום ). 

נקבל:
מאיה לובינסקי

ביוגרפיה

מאיה לובינסקי נולדה בישראל והעבירה את שנות ילדותה בשליחויות של הוריה בחו״ל. לבסוף השתקעה בלונדון, שם למדה לתואר ראשון במשחק בבית הספר לאמנות ArtsEd.
ב-2014 החלה לשחק בעונה הראשונה של הסדרה "משפחה טובה" מאת איתן פוקס ובבימויו של אלון זינגמן שמשודרת בערוץ 1.
לובינסקי מגלמת את ג'ו סמית, אשת עסקים יפה ומסתורית המגיעה לישראל לרכוש חברת סטארט אפ ישראלית.
לובינסקי כיכבה במספר הפקות של חברת התיאטרון הבריטית פאנצ'דרנק. באנגליה כיכבה בהצגה שוברת הקופות "מסכת המוות האדום" כמדלן, דמות הלקוחה מסיפורו של אדגר אלן פו "נפילת בית אשר". בניו יורק השתתפה בהפקה "סליפ נו מור", המבוססת על יצירתו של שייקספיר "מקבת".
לובינסקי מתגוררת כיום בברוקלין, כותבת ומשחקת.
מקס פקטור

מקס פקטור (Max Factor;‏ 5 בספטמבר 1872 - 30 באוגוסט 1938) היה מאפר ממוצא יהודי, הידוע כאבי הקוסמטיקה המודרנית.

ביוגרפיה

פקטור נולד בזדונסקה וולה שליד לודז' שבפולין, עבד עם הבלט המלכותי הרוסי והיגר בשנת 1904 לארצות הברית.
במהלך שנות השלושים של המאה העשרים, שהיו תור הזהב של הוליווד, פקטור היה אחד המאפרים הראשיים של כוכבי הקולנוע של אותה עת, ומיוחסות לו המצאות רבות בתחום (ביניהן הריסים המלאכותיים).
פיליס הייבר, קלודט קולברט, בטי דייוויס וכמעט כל השחקניות החשובות האחרות היו לקוחות קבועות בסלון היופי שלו, שמוקם לא הרחק משדרות הוליווד. מקס פקטור הוזכר בקרדיטים של סרטים רבים ואף הופיע בתפקידים זעירים.
כוכבניות קולנוע רבות הסכימו להופיע עבורו בפרסומות צבע במגזינים, וכך מותג הקוסמטיקה "מקס פקטור" הפך לנודע בעולם כולו ומהווה אחת מחברות הקוסמטיקה הגדולות בעולם (תחת תאגיד פרוקטר אנד גמבל). המותג נמכר בכ-3 מיליארד דולר.
עיט ניצי

תיאורו

אורכו 55-65 ס"מ בעל מוטת כנפיים של כ-150 ס"מ. החלק העליון של גופו בצבע חום כהה עם כתם לבן בין הכנפיים. החלק התחתון לבן עם פסים כהים והכנפיים שחורות. זנבו הארוך אפור מלמעלה ולבן בתחתית ולו פס רוחבי בודד שחור בקצהו. הרגליים והעיניים בצבע צהוב.
הצעיר נבדל מעט במראהו ולו בטן בצבע חלודה עם פספוס חזה מטושטש. בתעופה ניכר בזנבו וכנפיו הארוכות ומזכיר מבנה של "צלב מעופף".

רבייה

העיט הניצי מקנן על גבי צוקים או עצים גדולים בקינים בגודל של כ2 מטר אותם הוא בונה מענפים בשימוש חוזר.

תזונה והתנהגות

העיט הניצי ניזון לרוב מציפורים אך לעיתים הוא מגוון את תזונתו גם ביונקים קטנים, זוחלים, חרקים ואף נבלות. בזמן הציד לרוב הוא מגיח ממקום מסתור בצמרות העצים אך לעיתים הוא צד בדומה לעיטים אחרים בצלילה ממצוקים תלולים או מדאיה באוויר. רוב הטרף ניצוד על גבי הקרקע.
העיטים הניציים נוטים לאמץ ולגדל גוזלים יתומים מאותו המין בקינים ריקים במקרה בהם אובדן הביצה או הגוזל שלהם התרחש זמן קצר (שעות ספורות) קודם לכן. לעיתים יאמצו גם גוזלים בוגרים שכבר למדו לעוף.

מצב שימור

למרות ירידה דרסטית באוכלוסייתו העולמית בעיקר כתוצאה משימוש בחומרי הדברה איבוד בתי גידול, התחשמלויות, פגיעה מטורבינות רוח וציד, עד כה המין אינו מוגדר בסכנה ממשית (ללא חשש). באירופה ובישראל מוגדר כמין בסכנת הכחדה. בשנת 2017 דווח כי נותרו בישראל כ-3 זוגות מקננים ולפיכך הועלתה דרגת הסיכון שלו בארץ מסכנת הכחדה (EN) לסכנת הכחדה חמורה (CR).
הילד הרע

מבנה השיר ותכניו

השיר משולב בחריזה (בעיקר באמצעות מילים בעלות הצליל רָx), והוא בנוי מחמישה בתים.
השיר מדבר על גד, ילד האומר על עצמו שהוא משתדל להיות מנומס ונעים, אך "לפתע נכנס בי הילד הרע" וגורם לו להתנהג בצורה אלימה ומעליבה. המסר של השיר מדבר על הרצון להתגבר על "הילד הרע ... תמיד הוא נכנס בי בלי שום אזהרה".
המטפלת שוש מעוז אריה מציעה פרשנות האומרת כי בשיר מתואר ילד הסובל מהפרעת קשב מסוג ADHD, וכי על ההורים לברר מדוע הוא מתפרץ ולא לכעוס עליו ולתייג אותו כ" יֶלֶד רַע"

הבית הראשון והאחרון בשיר

הָיִיתִי אֶתְמוֹל בְּבֵית הַדּוֹדָה,

אָמַרְתִּי "שָׁלוֹם" וְאָמַרְתִּי "תּוֹדָה",

אָמַרְתִּי "סְלִיחָה" ו "בְּבַקָּשָׁה".

שָׁאַלְתִּי תָּמִיד: "זֶה מֻתָּר? אַתְּ מרשה?"

וְאֵינֶנִּי יוֹדֵעַ, כֵּיצַד זֶה קָרָה-

לְפֶתַע נִכְנָס בִּי הַיֶּלֶד הָרַע

וְאָמַרְתִּי: אַתְּ טִפְּשָׁה!"
...
"לֵך מִפֹּה" אֲנִי מְבַקֵש אוֹתוֹ 

כִּי אֲנִי רוֹצֶה לְגַרֵש אוֹתוֹ!

אֲבָל הוּא נִטְפַּל וְנִטְפָּל!

כְּבָר נִיסִיתִי הַכֹּל, אֲבָל אֵין לִי בְּרֵרָה. 

מָה לַעֲשוֹת בּוֹ, בַּיֶלֶד הַרָע?
אוֹ אוּלַי- כְּשֶקְצַת אֶגְדָל-

יַעֲזוֹב אוֹתִי וַחֲסָל!
לחנך את ריטה

עלילה

הסרט "לחנך את ריטה" הוא גרסה מודרנית למחזה פיגמליון מאת ג'ורג' ברנרד שו, שבעצמו נכתב בהשראת אגדה מהמיתולוגיה היוונית על הפַּסָּל פיגמליון. סוזן וייט היא ספרית נשואה בת 26, היא משתוקקת ללמוד ונרשמת לקורס באוניברסיטה הפתוחה. סוזן שינתה את שמה לריטה כי הספר האהוב עליה הוא מאת הסופרת ריטה מיי בראון. בעלה מתנגד לכך שתלמד באוניברסיטה והוא רוצה שהיא תלד לו ילדים. בפתיחת הסרט ריטה פוגשת את המורה שלה באוניברסיטה, ד"ר פרנק ברייאנט, מרצה כושל המרבה לשתות לשוכרה. אין לו ניסיון עם תלמידים ממעמד הפועלים אך הסכים לקבל את התפקיד כיוון שהוא זקוק לכסף.
במרוצת הזמן מתגבר פרנק על רתיעתו ללמד ספרות אנגלית מישהו חסר השכלה לחלוטין. שאיפתו להפוך את ריטה לאישה משכילה ומכובדת מביאה לידי ביטוי את המיטב שבו. כשפרנק נוכח לדעת שהיא פקחית ולומדת במהירות הוא מתחיל להתאהב בה. פרנק שאינו מבחין שריטה כבר עצמאית ואינה תלויה בו יותר, מבקש ממנה לחיות איתו, אבל ריטה, שכעת חזרה לקרוא לעצמה סוזן, מסרבת בנימוס.
השישה ביוני

תקציר העלילה

לוחמי הכוח המיוחד מס' 6 ממתינים לנחיתתם בחוף נורמנדי 40 דקות לפני הכוח העיקרי, כדי להשמיד סוללת תותחים גרמנים, העלולה להקשות על הפלישה (במציאות היה זה קרב פואנט דו אוק). הכוח מורכב מלוחמים בריטים, קנדים ואמריקאים במידה שווה.
מפקד הכוח הזה הוא קולונל ג'ון ווינטר (ריצ'רד טוד), ואחד מקציניו הוא קפטן בראד פארקר (רוברט טיילור). לאחר שווינטר מתדרך את קציניו, הוא נפגש עם פארקר על סיפון האונייה ושניהם שוקעים בזיכרונות.
ואלרי ("ואל") ראסל (דנה ווינטר) היא בתו של בריגדיר מתוסכל, ששוחרר מהצבא לאחר פינוי דנקרק. ווינטר מחזר אחריה, אך דרכיהם נפרדות לאחר שהוא נשלח להילחם במערכה בצפון אפריקה.
ואל מתגייסת ומשרתת בצלב האדום האמריקאי בלונדון, שם היא פוגשת בפארקר. הוא מודיע לה שהוא נשוי, אך למרות זאת הרומן ביניהם מתלהט.
פארקר הוא אמריקאי שנפצע בצניחה, ונשלח לשרת במפקדת בעלות הברית בלונדון כסגנו של לויטננט קולונל טימר (אדמונד או'בראיין). 
לאחר זמן רב חוזר ווינטר ללונדון פצוע וצולע. ואל עוזבת את פארקר וחוזרת לטפל בווינטר שמשתקם וחוזר לתפקד.
טימר מתמנה למפקד הכוח המיוחד מס' 6, אך נמצא בסערת נפש בגלל ניסיונו המר בפשיטה על דייפ. באחת הפעמים הוא משתכר בפאב, ומוסר בפומבי פרטים על המבצע הסודי עליו הוא אמור לפקד. הוא מודח ובמקומו מתמנה ג'ון.
בהתקפה מצליח הכוח לכבוש את עמדת התותחים. פארקר נפצע ווינטר דואג לפינויו, אולם כעבור זמן קצר דורך ווינטר על מוקש ונהרג.
ואל מקבלת את הידיעה על מותו של ווינטר. היא מבקרת את פארקר הפצוע, ולא מספרת לו על כך. הוא מאחל לה כל טוב עם ווינטר לפני חזרתו לארצות הברית.
קורטה סקוט קינג

קורטה סקוט קינג (באנגלית: Coretta Scott King;‏ 27 באפריל 1927 - 30 בינואר 2006) הייתה פעילת זכויות אדם אפרו-אמריקאית בארצות הברית ואשתו של פעיל זכויות האדם מרטין לותר קינג.
היא נישאה למרטין לותר קינג בשנת 1953. לאחר הירצחו בשנת 1968 המשיכה את פועלו והפכה לפעילה מרכזית בתנועה לשוויון זכויות נשים והתנועה לזכויות להט"ב בארצות הברית.
בשנת 1968 ייסדה קורטה את "מרכז קינג למען שינוי חברתי ללא אלימות", (אנגלית :King Center for Nonviolent Social Change) - מרכז מחקר אקדמי לקידום זכרו ומורשתו של מרטין לותר קינג.
בשנת 1995, קינג עברה לטבעונות. היא נחשפה אל הפילוסופיה לזכויות בעלי חיים בזכות בנה, דקסטר סקוט קינג, פעיל זכויות בעלי חיים וטבעוני מסוף שנות השמונים שדוגל בפילוסופיית אי האלימות של אביו, ורואה במעבר לטבעונות צעד לוגי מתבקש הנגזר ממשנתו של אביו.
היא נפטרה ביום 30 בינואר 2006, במרכז רפואי אלטרנטיבי במקסיקו, סיבת המוות העיקרית נקבעה ככשל נשימתי שנבע מקריסת מערכות בגין בעיות בריאות קשות ובהן סרטן השחלות וסדרה של אירועי שבץ מוחי. היא נקברה בטקס רב משתתפים ביום 7 בפברואר 2006 בכנסיית המסיון של הלידה מחדש במדינת ג'ורג'יה.
סמלים בהאיים

הסמל הרשמי של הדת הבהאית הוא הכוכב המחומש, המכונה "הייכאל" ("היכל", "מקדש"). לצדו משמשים מספר סמלים נוספים, ובהם הכוכב בעל תשעה קודקודים, הבהאא, סמל אבן הטבעת, ועיצוב קליגרפי של "השם הגדול".

הייכאל

ההיכאל, כוכב מחומש, נקבע כסמל באבי על ידי הבאב, והוא הרבה לכתוב מכתבים, תפילות וכתבים אחרים בצורת כוכב. ההייכאל מסמל את גופם של הנביאים המכונים ה"ההתגלמות" או ה"גילוי" (Manifestations), והוא מופיע גם בסמל אבן הטבעת (ראו להלן). בהאא אללה אימץ את הסמל ואף הוא הרבה לכתוב כתבים בצורה זו.

הכוכב בעל תשעת הקודקודים

הכוכב בעל תשעת הקודקודים, או אניאגרם, הוא כיום הסמל המזוהה ביותר עם הדת הבהאית למרות שאין לו מעמד בכתבי הדת הבהאיים. ניתן להשוות את מעמדו וסמליותו למגן דוד ביהדות. זיהוי הדת עם הסמל נובע מכך שהספרה 9 מזוהה עם שלמות, אחדות ועם המילה "בהאא" ("זוהר"), שבגימטריה ערבית מסתכמת בסכום של 9. בענינו של סמל זה ציין שוגי אפנדי:
"הכוכב בעל תשעת הקודקודים אינו חלק מהתורה הבהאית, ומשמש רק כסמל המסמן את הספרה "9". בכל מובן הכוכב המחומש הוא סמל הדת".
"...הכוכב בעל תשעת הקודקודים לא היה סמל מיוחד של הדת הבהאית, אך הוא התפתח... לסמל שניתן לעשות בו שימוש. שוגי אפנדי אף אישר את השימוש בסמל על מצבות בהאיות"
לא קיימות הנחיות מפורשות על דרך העמדתו של הסמל, אך מקובל שאחד הקודקודים מצביע כלפי מעלה.

בּהאא

המילה הערבית "בּהאא" (بهاء) שמשמעותה "זוהר" או "תהילה" אומצה על ידי הדת כשמה, והיא נכתבת בסמלים בהאיים בסגנון קליגרפי קבוע. "בהאא" מופיעה, בין היתר, בשמה של הדת ובשמם של מאמיניה, בשמו של בהאא אללה (זוהר/תהילת האל), בשמו של עבדול בהאא (עבד הזוהר/תהילה) וב"שם הגדול" (ראו להלן). עוד היא מופיעה במשפט "אללה (ו) אבהא" ("האל זוהר/רב תהילה"), שהבהאים מצווים לדקלמו 95 פעמים בעת תפילה או מדיטציה.

אבן הטבעת

סמל זה עוצב על ידי מירזא חוסיין-י אספהאני, קליגרף שנודע בכינוי "מִשכּין קַלאם" (مشكن قلم - "העט השחור" או "העט עוטה המסיכה"), והנחשב לאחד משליחי בהאא אללה. מִשכּין קלאם עיצב את הסמל לבקשת בהאא אללה בהיותם באדירנה. הסמל מופיע פעמים רבות על טבעות, ומכאן שמו, אך גם על שרשראות, כריכות ספרים ובציורים. הוא מורכב משני כוכבים מחומשים (הייכאל) המייצגים את הבאב ואת בהאא אללה, וביניהם המילה "בהאא" בעיצוב מיוחד. הקו התחתון מייצג את האנושות, העליון את האל והאמצעי את הנבואה. הקו האנכי מחבר בין השלושה ומייצג את רצון האל העובר דרך הנבואה אל האנושות.

"השם הגדול"

"השם הגדול" (של האל) הוא עיצוב קליגרפי של המשפט הערבי "يا بهاء الأبهى" ("יא בהאא אל-אבהא"), היינו, "הו, הזוהר רב הזוהר"/"הו, עטור התהילה רב התהילה" (באנגלית "O Thou the Glory of the Most Glorious"), וגם הוא עוצב על ידי מִשכּין קלאם. "השם הגדול" מופיע בבתי הבהאים ומונח על ארונות קבורה בעת הלוויות, אך לא על מצבות, ולעיתים גם על טבעות. סמל זה נחשב לשמו המפורש של האל, ועל כן הוא הקדוש מבין כל הסמלים הבהאיים, והשימוש בו הוא בהתאם.

המספרים 9 ו-19

כאמור, המספר 9 מזוהה עם הדת הבהאית. בגימטריה סכום האותיות במילה "בהאא" ("זוהר") הוא תשע, וזהו המספר הגבוה ביותר המיוצג בספרה בודדת, דבר שנודעת לו משמעות סמלית של "שלמות". תשע הוא, לדוגמה, מספר החברים בבית הצדק העולמי ובאספה רוחנית בהאית ומספר צלעות מבנה בית התפילה הבהאי. 
סכום האותיות במילה הערבית "ואחד" (אחדות) הוא 19, ולכן גם מספר זה נחשב לבעל משמעות לבהאים. שליחי בהאא אללה מנו 19 איש, בכל חודש בהאי 19 ימים והשנה הבהאית מונה 19 חודשים. הכרזת בהאא אללה על עצמו כנביא התרחשה בגני רידוואן בבגדאד ב-1863, דהיינו, בשנה ה-19 לספירה הבהאית, הנמנית מ-1844.
זו הדרך (שיר)

זוֹ הַדֶּרֶך הוא שיר מאת  רחל המשוררת, אשר נחתם בסוף קיץ, תרפ"ט 1929. חובר על ידי המשוררת ללא כותרת, ושמו נקבע על ידי המוציאים לאור של שירתה לאחר פטירתה. 
השיר הוכנס אל מסכת השירים שנהוג  לקרוא או לשיר בטקסים חגיגיים בתקופת יישוב ולאחר הקמת המדינה.

פרקי השיר ותכניו

"זו הדרך" ביטא נאמנה את ערכי תנועת העבודה, כפי שנתפסו בתקופת היישוב: חלוציות, נחישות, עקשנות, שתיקה, געגועים והסתפקות במועט, עד להשגת היעדים: הקמת חברה יהודית עמלנית, שתפנית, חופשית וריבונית בארץ ישראל.
השיר המחורז כולל שלושה בתים. כמו בשיריה האחרים, העדיפה המשוררת גם ב"זו הדרך" להשתמש בדימויים ומטאפורות מתחום החקלאות האהובה עליה; וכך, היא מדמה את אהבותיה לפרח, ואת חייה, שהנחילו לה אכזבה, לגינה שוממה, שאדמתה "כבדה", שגרגיריה דבוקים זה לזה ללא רווחים המאפשרים אוורור וניקוז ומבלעדיהם לא תיתכן צמיחה. המים המאוזכרים בשיר הם טיפות טל ודמעה המנוגדים כביכול; האחד מסמל את איתני הטבע ואת היופי שבבריאה, והשנייה, מקורה בעין האדם, היא תוצר של העצב והבכי. שני הבתים הראשונים מספרים על החוויה הנפשית הפנימית, ואילו נושאו של הבית השלישי הוא המולת כוחות הנפש בהתנהלות המתמשכת אל היעד הנשגב, התנהלות המכונה "הדרך". כמו באמרתו של יוסף טרומפלדור: טוב למות בעד ארצנו, אין מיצרים למסירות הנדרשת מן החלוץ או החלוצה במאבקם למען תחיית האומה, ובמילותיה של רחל: "אַחֶרֶת אֵינֶנָּה,/ בָּהּ לָלֶכֶת, לָלֶכֶת עַד תֹּם", כאשר התום הוא גם קץ החיים, כמחיר למאבק על היעדים או בדרך הטבע, בעת זקנה ושיבה.

לחן וביצועים לשיר

הבית השלישי, המתחיל במילים "זו הדרך", הולחן על ידי המוזיקאי אפרים בן-חיים, מגרעין המייסדים של קבוצת קריית ענבים.