מרד הנפילים

שם הספר

שם הספר במקור, Atlas Shrugged, "אטלס משך בכתפיו", שאוב מן המיתולוגיה היוונית. אטלס (ביוונית Άτλας: "זה שהעז או סבל") הוא בנם של הטיטאנים יאפטוס ואסיה, ואחיהם של פרומתאוס, אפימתאוס ומנויטיוס. בשל מלחמתו לצד הטיטאנים נגד אלי האולימפוס, העניש אותו זאוס בנשיאת הנטל של כיפת השמים והארץ על כתפיו. מכאן שם הספר, לו אטלס ימאס במשימתו וימשוך בכתפיו - העולם ייפול. יתרה מכך בהגות מזוהה דמותו של אטלס עם סבלנות והתמדה. ראנד משתמשת באטלס כמשל לאותה קבוצת פרטים מצומצמת שבכישרונם ויכולתם לחדש וליזום תלויה למעשה החברה האנושית. העלילה מתארת דיסטופיה בה עקב התעמרות ושחיתות ממשלתית המסוות בססמאות הנוגעות לשוויון אותם פרטים – אנשי עסקים, יזמים וגדולי רוח, נוטשים את העולם.
שם הספר בעברית - מרד הנפילים, ניתן לו על ידי המוציא לאור שמואל פרידמן. השם ניתן בהשראת ספר בראשית, פרק ו', בו מסופר על נפילים, שעל פי המסורת היהודית הם חצי-מלאכים חצי בני-אנוש, ומחזיקים בכישרונות ויכולות חריגות.

פילוסופיה

מרד הנפילים הוא רומן פילוסופי. הרעיונות המובעים בו הם חלק מתורה פילוסופית שראנד פיתחה, המכונה אובייקטיביזם. התורה מבוססת על הכרה בלתי מתפשרת של המציאות, הרואה את היצירתיות האישית של הפרט כעמוד תווך של החברה. היא קוראת לאנשים לחיות למען עצמם, כאשר התכלית המוסרית של חייהם היא השגת אושרם האישי, תוך דחיית כל צורה של קולקטיביזם והקרבה עצמית. הספר תוקף גם את הדתות, ובמיוחד את אידאת ההקרבה העצמית של הנצרות, קומוניזם ופשיזם.
הספר ממחיש כיצד כוחה של החברה ושגשוגה נובעים בזכות פרטים בעלי יכולת וכוח יצירתי, וכי חברה שאותו מיעוט זה ינטוש אותה תחלש, תשקע ואף תתמוטט לחלוטין. ראנד רואה כבלתי מוסרי ובלתי מעשי את הרעיון כי ניתן להציב את הכלל לפני הפרט. חתירה ליעדים כמו העולם הבא, "הדורות הבאים", "טובת הכלל" או הקרבה עצמית כערך מוסרי פסולים בעיניה. הספר קורא להעמיד במרכז את הפרט הבודד, כאדם חופשי ורציונלי, המשתף פעולה עם אחרים מרצון בסחר הדדי ולמען רווח הדדי. זכות הקיום היחידה שיש לממשלה היא בהגנה על זכויות אלה.

עלילה

הספר מתרחש בעולם המזכיר מבחינת מאפייניו הטכנולוגיים את שנות השלושים והארבעים של המאה העשרים, אך עם מספר שינויים בולטים. הפרטים נותרים מעורפלים במכוון, אך ניתן להבין כי מלחמת העולם השנייה לא התרחשה, ואילו רוב מדינות העולם הפכו למדינות קומוניסטיות, כאשר ארצות הברית נותרת המדינה היחידה המחזיקה בחופש כלכלי כלשהו. העלילה, המתרחשת בארצות הברית, מתארת את תהליך הקריסה כאשר עולים לשלטון אנשים בעלי אידאולוגיה סוציאליסטית. במקביל לתהליך זה נעלמים אנשים יוצרים: תעשיינים, בנקאים, מלחינים והוגים.
לאורך הספר מופיעה כצל דמות מופלאה, הנזכרת תחילה רק באימרה השגורה בפיהם של האנשים – "מיהו ג'ון גאלט?" שמשמעותה "אין מה לעשות" ואותה אנשים אומרים כהשלמה עם המתרחש. גיבורי הספר, שאינם משלימים עם אוזלת היד, מציבים להם את ג'ון גאלט כאויבם וכאחראי להידרדרות התעשייה, הכלכלה והתרבות המתרחשת בספר. דאגני טאגרט היא סגנית נשיא למבצעים בחברת הרכבות "טאגראט טרנסקונטיננטל"; בפועל היא מנהלת את החברה. לצידה ניצב האנק רירדן, בעל תעשיות "פלדת רירדן", היוצר סוג חדש של סגסוגת פלדה חזקה וקלה במיוחד. שניהם הם אנשי תעשייה בולטים אשר מסרבים להיכנע ל"מחריב". הם נתקלים בקשיים אשר הולכים וגוברים בעבודתם, כאשר אנשי המעשה האחרים, שעליהם סמכו במשך שנים, נוטשים את מפעליהם ונעלמים ללא הסבר. לאורך הספר הם מנסים לגלות מדוע אנשי המעשה עושים זאת והיכן הם נמצאים. טאגרט קוראת תיגר על המחריב, הגורם להיעלמות, ונשבעת לחסלו כשתמצא אותו. אך ככל שעובר הזמן מבינים טאגרט ורירדן בהדרגה שאינם חייבים כלום לחברה, והדרך היחידה להציל את העולם היא לנטוש אותו, כי עבודתם ומאמציהם לא עוזרים לעולם אלא נופלים לידי הסוציאליסטים שממשיכים לגרום לשקיעת העולם בעזרתם. לבסוף, טאגרט מוצאת בעצמה את הכוח להסתלק ולהניח לחברת הרכבות להתמוטט. סופו של הספר הוא בהתמוטטות ארצות הברית בעקבות נטישת כל אנשי היצירה. אולם, התמוטטות זו מוצגת כפתח להיווסדות חברה חדשה, שתבוסס על ההכרה בחשיבותם של אנשי המעשה והיצירה.

היחס לספר

הספר זכה לפופולריות רבה לצד ביקורות שליליות רבות. מבקרים רבים התלוננו על אורכו, מעל 1,100 עמודים. הוצאת הספרים דרשה לקצר את הנאום של ג'ון גאלט אולם ראנד סירבה והסכימה לוותר על חלק ניכר משכר הסופרים בתמורה לפרסומו המלא. סגנון הספר זכה אף הוא לביקורת. נקבע כי הדמויות שטוחות, מדברות באותו קול, קול הסופרת, ומייצגות ברובן רעיון אחיד. למרות זאת הספר זכה לפופולריות רבה בעשורים שלאחר פרסומו עד שנות התשעים. בסקר שערכה ספריית הקונגרס ב-1991 הוא דורג כספר המשפיע ביותר בחיי האמריקאים אחרי התנ"ך.
ב-2008 חלה בארצות הברית התעניינות מחודשת בספר והגותו, בעיקר בקרב הציבור הרפובליקני, זאת נוכח המשבר הכלכלי וניצחון המפלגה הדמוקרטית. בעקבות כך חלה עלייה ניכרת במכירותיו והוא הגיע שוב לרשימת רבי המכר, למעלה מ-50 שנה אחרי צאתו לאור.

סרט

נעשו מספר ניסיונות לעבד את "מרד הנפילים" לסרט. ב-1972, אלברט ס. רודי הציע לראנד להפיק סרט המבוסס על הספר. ראנד הסכימה אך דרשה לאשר אישית את התסריט הסופי, רודי סירב וההפקה נגנזה. ב-1978, הנרי ומייקל ג'ף ביקשו להפיק מיני סידרה לטלוויזיה, הם שכרו את סטירלינג סליפנט לכתוב את התסריט וזכו לאישורה של ראנד. אבל מנכ"ל רשת NBC, פרד סילברמן, גנז את ההפקה.
ראנד החליטה לעבד בעצמה את הספר לתסריט אבל הספיקה להשלים רק שליש ממנו לפני פטירתה ב-1982. הזכויות לספר נמסרו על פי צוואתה לתלמידה לאונרד פיקוף. פיקוף מכר את הזכויות למייקל ג'ף ולאד סינדר אך לא הסכים לתסריט שהם כתבו והעסקה לא יצאה לפועל.
ב-20 ביולי 2011 יצא לאקרנים הסרט "מרד הנפילים: חלק 1". הוא זכה לביקורות שליליות מצד מבקרים בארצות הברית.
ב-12 באוקטובר 2012 יצא לאקרנים סרט ההמשך: "מרד הנפילים: חלק 2" ובדיוק שנתיים לאחר מכן יצא לאקרנים הסרט השלישי והאחרון.

תרגום לעברית

המו"ל שמואל פרידמן רכש את זכויות היוצרים לתרגום ספריה של איין ראנד ב-1953 בפגישה אישית עימה. הסכום ששילם היה 100 לירות ארץ-ישראלית. הספר יצא לאור בשנת 1960 בתרגום יצחק אברהמי. על מנת לחסוך בנייר הודפס הספר באותיות קטנות ונעשו קיצוצים מהמקור, הבולט שבהם הוא נאום ג'ון גאלט אשר קוצץ בכשליש.
ב-1999 הוצא הספר בעריכה מחודשת על ידי עמיקם שפיר. במהדורה זו הודפס הספר באותיות גדולות, נעשו שינויים קלים בתרגום המקורי והוסף כתיב מלא.
בסוף שנת 2008 קנתה הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר את הזכויות על מרד הנפילים וכמעיין המתגבר. פרויקט תרגום הספרים ארך כשנתיים. במהדורה זו תורגם הספר במלואו. הספר תורגם על ידי יעל סלע-שפירו ויצא לאור בשנת 2012.