google/wiki40b huggingface dataset:
מונטיאק שחור

תיאור

למונטיאק השחור כשמו יש פרווה כהה מאוד בצבע חום שוקולד או שחור, עם כתמים בהירים בצבע חום אדמדם או כתמתם על האוזניים, צידי האף ובחלק העליון של הראש. לעיתים השיער השחור שעל הכתפיים עשוי להיות מהול בשערות כתומות, ומצד שני הלחיים או אפילו הראש כולו עלולים להיות שחורים לגמרי. הזנב הוא קצר ובעל צבע שחור, וצידו התחתון של זנבו בולט מאוד בשל שערותיו הלבנות. מונטיאק גונגשאן אמנם בעל צבע זהה, אך בדרך כלל הוא בהיר יותר בכתפיים, פרותו מהולה בשערות כתומות גם בשדרה ובבטן, ופניו לעולם לא יהיו שחורים. לזכרי המונטיאק השחור יש זוג קרניים קטנות ובהם סיעוף אחד בלבד המוקפות כמעט עד סופם בפרווה גרמית; כמו כן הזכרים גם מתאפיינים בזוג ניבים מוארכים שלא תמיד בולטים מהשפה. גופו של מונטיאק זה הוא קופקטי, וצווארו וראשו קצרים. גבו מקושת מעט, רגליו קצרות יחסית והגפיים האחוריות גבוהות יותר מהקדמיות. האף גדול ושחור, העיניים קטנות ושחורות ותחתיהם בלוטות ריח גדולות, ומעליהם יש שני חריצים שחורים הנראים כגבות ונמשכים עד הפרווה הגרמית של הקרניים.
מידות גופו של המונטיאק השחור הן:
אורך הראש והגוף: 132-98 ס"מ.
גובה הכתפיים: 78-62 ס"מ.
משקל: 28.5-21 ק"ג.

תפוצה ואקולוגיה

המונטיאק השחור אנדמי למזרח סין העממית, ונפוץ שם במחוזות: דרום מזרח אנהוי, צפון פוג'יין וג'יאנג'קסי, וצפון מזרח ומערב ג'יאנגשי וז'איג'יאנג; בעבר הטווח התארך מעט מערבה למחוז גואנגדונג. ישנם דיווחים שהמין נצפה גם במחוז יונאן (דרום סין) וצפון מיאנמר, אך דיווחים אלו נובעים מבלבול עם מונטיאק גונגשאן.
בית גידולו של מין זה הוא בעיקר באזורים הרריים מיוערים עם צמחייה צפופה וגבוהה, כמו גם יערות נשירים, יערות מחט וירוקי-עד המעורבים עם שיחים בגבהים שבין 200 ל-1,000 מטרים מעל פני הים שבהם הפרעת האדם נמוכה. 
המונטיאק השחור הוא חיה מאוד זהירה, ובשילוב עם בית גידולו שאינו נגיש יחסית, הוא הפך למין שקשה מאוד לצפייה בטבע ולכן המידע עליו מוגבל מאוד. מין זה בדרך כלל בודד, ובמקומות מסוימים ניתן לראותו בקבוצות קטנות. הוא נזון בעיקר מעשבים ועשבי תיבול, כמו גם מעלים, שיחים, ענפים קטנים, זרדים, ופירות ופרחים שנפלו. עונת הרבייה של מין זה אינה קבועה, והנקבות יכולות להמליט בכל ימות השנה עופר בודד לאחר תקופת הריון של 210 ימים. הנקבה בדרך כלל ממליטה בצמחיית יער צפופה, והעופר נשאר חבוי בתוכה מספר שבועות עד שהוא מסוגל להסתובב עם אימו; העופרים של מין זה מגיעים לבגרות בגיל שנה. נקבות המונטיאק יכולות להרות שוב תוך כדי שהם עדיין מטופלות בעופר צעיר.

איומים ושימור

המספרים של המונטיאק השחור ירדו בצורה דרסטית (למעלה מ-30%) בשל כריתת יערות, הרחבת שטחי חקלאות, ציד לבשרו ועורו, והפרעות אחרות על ידי האדם, ומסווג כיום על ידי IUCN כמין במצב "פגיע" (VU). באזורים הקרובים לכפרים המונטיאקים גם סובלים מכלבי בית שהורגים חיות בגודל שלהם כאשר יש להם הזדמנות. ב-1980 דיווחו הסוקרים כי 500 מונטיאקים שחורים ניצודים מדי שנה לעורות ובשר הנמכרים לשווקים המקומיים. בשנת 1989 גודל האוכלוסייה נאמד בכ-5,000 עד 6,000 פרטים, וב-1998 בסביבות 7,000 עד 8,500 פרטים; עם זאת ייתכן כי המספר ירד מאז בהרבה.
בין מאמצי השימור של מין זה ניתן למנות את הכללתו בחוק הסיני הלאומי להגנת חיות הבר תחת הקטגוריה הראשונה מ-1988, ועל ידי רישומו בנספח א' של אמנת הסחר הבינלאומי בזנים נכחדים (CITES), שאוסרת סחר בינלאומי באייל זה. המונטיאק בשחור מצוי גם במספר אזורים מוגנים כגון חואנגשאן והרי וו-יי, אך כרגע הוא אינו נתון תחת פעולות שימור ספציפיות.
אהרון אספיס

ביוגרפיה

אהרון אספיס נולד בשנת 1934 בארץ ישראל המנדטורית, וגדל בשכונת נווה צדק בתל אביב (ברחוב רוקח פינת רחוב שלוש, שם התגורר שנים לפני כן הסופר ש"י עגנון). התחנך בבית ספר תחכמוני (שם היה חברו לכיתה של חיים טופול) ובתיכון המקצועי מונטיפיורי בעירו, ולאחר מכן למד מתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
שימש כמורה למתמטיקה בתיכון עירוני ה' בתל אביב וכן בבתי ספר אקסטרניים, בהם אנקורי. בעת שהיה מורה החל לכתוב חוברות לימוד במתמטיקה שזכו לפופולריות, ולבסוף החל לפרסם ספרי לימוד.
אספיס נשוי ומתגורר בתל אביב. הוא אב לארבע בנות. בתו הבכורה היא האמנית אורית אדר בכר.

ספריו

ספריו של אספיס יצאו בהוצאה עצמית ואופיינו בעיצוב כריכה אחיד שבמרכזו משולש שווה-צלעות העומד על בסיסו ובתוכו שם הספר. חידושו הגדול של אספיס היה שמלבד הסברים, שרטוטים ותרגילים הכילו ספריו גם פתרונות לכל התרגילים, בשונה מהמקובל בספרי לימוד אחרים עד אז.]  בהמשך נהג כך גם מחבר ספרי המתמטיקה בני גורן. לדבריו של צביקה רייך, מרצה לתקשורת ומומחה להוצאה לאור, מחברי ספרי לימוד כאספיס וגורן התעשרו ממכירות ספריהם.
קבוצות כוכבים מבוטלות

קבוצות כוכבים מבוטלות או קבוצות כוכבים לשעבר הן קבוצות כוכבים שנקבעו במהלך ההיסטוריה האנושית אך אינן מוכרות כאלו יותר על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי מסיבות שונות. רבות מהן היו מוכרות במשך שנים רבות ואף מאות ויש להן ערך היסטורי, תרבותי והן מוזכרות במפות הכוכבים שנוצרו טרם הופעת האיגוד.

ארגו נאביס

ארגו נאביס (אוניית "ארגו") היא קבוצת הכוכבים היחידה מ־48 קבוצות הכוכבים של תלמי שאיננה מוכרת יותר רשמית. הסיבה לכך נעוצה בכך שעקב גודלה הרב היא פורקה על ידי ניקולא לואי דה לאקאי לשדרית, מפרש וירכתי הספינה שכמו כן הכניס לשימוש קבוצת כוכבים מצפן בסמוך לארגו נאביס.

קוואדראנס מוראליס

קוואדראנס מוראליס נקבע ב־1795 והייתה ממוקמת בין קבוצות כוכבים רועה דובים לדרקון. מטר המטאורים קואדראנטידים קרוי על שמה.

שרידי הנומנקלטורה

53 ארידאני שמר על שמו כשרביט מקבוצת הכוכבים שרביט הברנדנבורג.
סאקי (סופר)

הקטור יו מונרו (Hector Hugh Munro;‏ 18 בדצמבר 1870 - 13 בנובמבר 1916), מוכר יותר בשם העט שלו "סאקי" (Saki), היה סופר ומחזאי בריטי שנולד בבורמה. 
אביו היה מפכ"ל המשטרה הבורמזית כאשר המדינה עוד היוותה חלק מהאימפריה הבריטית, ולאחר מות אימו, נשלח מונרו בן השנתיים לאנגליה. מונרו התגייס ב-1893 למשטרה ההודית האימפריאלית והוצב בבורמה, כמו אביו לפניו, אולם לאחר שנתיים חלה במלריה ונאלץ להתפטר ולשוב לבריטניה. בבריטניה החל לעבוד כעיתונאי ובין השאר כתב עבור הדיילי אקספרס והמורנינג פוסט, עבורו פעל כמה שנים ככתב חוץ בערים אחדות באירופה. מונרו נהרג במלחמת העולם הראשונה, בצרפת, מירי צלף גרמני.

יצירתו

סיפוריו השנונים, ולעיתים אף מקבריים, של סאקי תיארו באופן סאטירי את התקופה האדוארדית ותרבותה. סאקי ידוע בעיקר בשל סיפוריו הקצרים, בזכותם הושווה לעיתים לאו. הנרי ולדורותי פרקר. סאקי הושפע רבות מאוסקר ויילד, לואיס קרול וקיפלינג, והשפיע בעצמו על אלן אלכסנדר מילן ופ. ג. וודהאוס.
בנוסף לסיפוריו הקצרים חיבר מונרו גם מחזה באורך מלא יחד עם צ'ארלס מוד, שני מחזות בני מערכה אחת, מאמר היסטורי בשם "עלייתה של האימפריה הרוסית" (אשר היה חיבורו היחיד שפורסם תחת שמו האמיתי), רומן קצר, ועוד כמה חיבורים.
ליביו ליברסקו

חייו

ליברסקו נולד בפלוישט שברומניה. במהלך מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו במחנה עבודה בטרנסניסטריה ובגטו בפוקשאן.
למד הנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטה הפוליטכנית של בוקרשט וסיים את לימודיו ב־1952. הוא המשיך לתואר שני באותה אוניברסיטה וקיבל תואר דוקטור במכניקת הזורמים (הידרודינמיקה) ב־1969 מטעם האקדמיה הרומנית למדעים.
בין השנים 1953 ל־1975 הוא עבד כחוקר במכון למכניקה יישומית, במכון למכניקת הזורמים ובמכון למכניקת הזורמים ומבני אוויר וחלל של האקדמיה למדע של רומניה.
תחת המשטר הקומוניסטי ברומניה ליברסקו היה מסורב עלייה לישראל. הוא הורשה לעזוב את רומניה רק אחרי שראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, ביקש זאת מנשיא רומניה ניקולאה צ'אושסקו.
עלה לישראל בשנת 1978. בין השנים 1979 ל־1986 היה פרופסור להנדסה אווירונאוטית ולהנדסה מכנית באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים המשיך לשתף פעולה עם הטכניון ואוניברסיטת תל אביב.
החל מ־1985 כיהן כפרופסור בווירג'יניה טק.
ליברסקו נמנה עם 32 הנרצחים בטבח בווירג'יניה טק ב־16 באפריל 2007. הוא נרצח בבניין נוריס הול להנדסה, בגיל 76‏. ליברסקו החזיק בגופו את דלת הכיתה סגורה בזמן שהרוצח צ'ו סונג הוי ניסה להיכנס. הוא נורה דרך הדלת אך הצליח למנוע מהרוצח להיכנס לכיתה בזמן שהסטודנטים ברחו דרך החלונות. תלמידיו של ליברסקו קראו לו "גיבור" בזכות פעולותיו, כאשר אחד מהם, עשהאל ארד, אמר שכל תלמידי הפרופסור "חיים בזכותו". גם נשיא ארצות הברית, ג'ורג' ווקר בוש, דיבר בשבחו של ליברסקו. בעקבות מעשה הגבורה שלו קיבל את עיטור "כוכב רומניה".
ארבעה ימים לאחר הטבח, הוטס ארונו לישראל, שם נקבר בבית העלמין ברעננה.
וידויו של מחסל כלכלי

תוכן

פרקינס החל לכתוב את ספרו בשנות השמונים ולדבריו - "איומים ושוחד תמיד שכנעו אותי להפסיק".
"כשהוא מגויס בחשאיות על ידי הסוכנות לביטחון לאומי ומקבל שכר מחברת ייעוץ, הוא נסע לאינדונזיה, פנמה, אקוודור, קולומביה, ערב הסעודית, איראן ומדינות אחרות בעלות חשיבות אסטרטגית. פרקינס חושף את המכניקה העדינה של השליטה האימפריאלית מאחורי כמה מהאירועים החשובים ביותר בהיסטוריה הנוכחית, כמו נפילתו של השאה האיראני, מותו של הנשיא הפנמי עומאר טרוחיוס, ופלישות ארצות הברית לפנמה ועיראק." (מתוך בלוג ביקורת באינטרנט, הערה 2 בוויקי אנגלית).
ע"פ ספרו, תפקידו של פרקינס היה לשכנע מנהיגי מדינות בלתי מפותחות לקבל על מדינותיהן הלוואות פיתוח עצומות ממוסדות כגון הבנק העולמי והסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID). כשהן אזוקות לחובות ענק אותם אין להם תקווה לשלם, נאלצו מדינות אלה להיעתר ללחצים פוליטיים מארצות הברית במגוון נושאים. לכן, טוען פרקינס המדינות המתפתחות מנוטרלות דה פקטו בזירה הבינלאומית, פערי העושר בתוכן מתרחבים, וכלכלותיהן משותקות לאורך זמן. בתפקיד זה נפגש פרקינס עם אח"מים שונים מרחבי העולם כולל עומאר טרוחיוס וגרהם גרין.
פרקינס מתאר את תפקיד המחסל הכלכלי באופן הבא:
"מחסלים כלכליים הם מקצוענים בעלי שכר גבוה המוציאים במרמה מיליארדים של דולרים מארצות מסביב לעולם. הם מזרימים כסף מהבנק העולמי USAID וארגוני "סיוע" אחרים אל כספותיהם של תאגידי ענק וכיסיהם של מיעוט משפחות עשירות השולטות במשאבי ארצם, אמצעיהם כוללים דו"חות כספיים מזויפים, בחירות מכורות מראש, סחיטה באיומים, סקס ורצח. הם משחקים משחק עתיק כימי האימפריות, אך כזה שתופס ממדים חדשים ומפחידים בעידן הגלובליזציה".
האפילוג למהדורת 2006 מספק הפרכה למהלך הנוכחי של מדינות G8 למחיקת חובות לעולם השלישי. פרקינס מאשים כי התנאים למחיקת החובות דורשים מהמדינות למכור את שירותי הבריאות, החינוך, החשמל והמים לתאגידים זרים. ארצות אלו יאלצו גם לבטל סובסידיות והגבלות סחר המגנות על עסקים מקומיים, אך לקבל את המשך סבסודם של עסקים מסוימים במדינות G8 וארצות הברית, והקמתן של חומות סחר על ייבוא המסכן תעשיות במדינות G8.
אלן דלון

ילדותו ונעוריו

אלן דלון נולד בפרבר של פריז בצרפת ב-8 בנובמבר 1935. הוריו התגרשו כשהיה בן ארבע וכל אחד מהם התחתן בשנית. הוא התחנך בפנימיה קתולית, אולם לימודיו בה הופסקו בגלל התנהגותו והוא עבר מספר מסגרות חינוכיות. בגיל 14 עזב את לימודיו ועבד תקופה קצרה בקצביה אצל אביו החורג. בגיל 17 התגייס לצי הצרפתי ושירת במלחמת הודו-סין הראשונה. דלון סיפר כי מתוך ארבע שנות שרותו בצבא, שהה 11 חודשים בכלא בגלל בעיות משמעת. בשנת 1956 שוחרר מן הצבא על רקע התנהגותו ושב לצרפת. מיד לאחר שובו עבד בעבודות מזדמנות כמלצר, סבל, ואיש מכירות. באותה תקופה התיידד עם השחקנית בריז'יט אובר (Brigitte Auber) וליווה אותה לפסטיבל הקולנוע בקאן שם החל בדרכו כשחקן.

קריירה מקצועית

בעת ביקורו בקאן קיבל פנייה מצייד כשרונות של המפיק הידוע דייוויד או. סלזניק. הוא ניגש למבחן במה ולאחריו הציע לו סלזניק חוזה עבודה, בתנאי שילמד אנגלית. דלון חזר לפריז כדי ללמוד אנגלית, אולם לאחר פגישה עם הבמאי הצרפתי איב אלגרה (Yves Allégret), שכנע אותו האחרון להישאר ולעבוד בצרפת. לאחר שסלזניק הסכים לביטול חוזהו הציע לו אלגרה תפקיד בכורה בסרטו "Quand la Femme s'en Mêle". סרטו הבא, "Faibles Femmes" (בישראל - "היום זו מחר אחרת"), הוקרן אף בארצות הברית, שם הפך להצלחה גדולה.
פריצת הדרך של דלון החלה בשנת 1960 עם הסרט "הכישרון של מר ריפלי" ואחריו סרטים כמו "רוקו ואחיו", "הברדלס", "הטוליפ השחור", "הסמוראי", מר קליין ו"בורסלינו". בשנת 1961 הופיע לראשונה על במת התיאטרון במחזה "חבל שהיא זונה" ('Tis Pity She's a Whore) לצידה של רומי שניידר שהייתה מאורסת אליו משנת 1959, לאחר שכיכבו יחד, שנה קודם לכן בסרט "קריסטין". ב-1970 הופיע בסרט הפשע המעגל האדום בבימויו של זאן פייר מלוויל.  דלון נחשב באותה עת לאחד הכוכבים הצרפתיים הבולטים, אך מסוף שנות השבעים ובמהלך שנות השמונים החלה הקריירה הקולנועית שלו לשקוע. בשנת 1997 הכריז דלון על החלטתו לפרוש ממשחק קולנועי, אך מאז שיחק בחמישה סרטים נוספים והרחיב את הופעותיו על הבימה בהצגה המצליחה "Les Montagnes Russes".
בשיא הצלחתו נודע גם הודות לדואט "פארולה, פארולה" (Paroles, Paroles), אותו הקליט עם הזמרת דלידה בשנת 1973.
בשנת 1968 נקשר שמו של דלון לשערוריית כספים וסמים ושחיתות-בצמרת, לאחר שגופת שומר-ראשו נתגלתה במזבלה. לא הוגש נגדו כתב-אישום אך מעת לעת נתפרסמו שמועות על קשריו עם חוגי פשע בפריז.

דלון כמותג

דלון היה אחד מכוכבי הקולנוע הראשונים שניצל את שמו כמותג בבשמים, משקפיים, שעונים, בגדים, שמפניה ועוד. מותג המשקפיים של דלון הפך פופולרי מאד בהונג קונג לאחר שכוכב הקולנוע צ'או יון-פאט הרכיב משקפיים אלה בסרט "אויב המחר" בו שיחק בשנת 1986.
דלון הפך למוכר בישראל בעקבות סדרת מערכונים של ארץ נהדרת בה מוזכר שמו על ידי השחקן ירון ברלד ("מי הוא? מי הוא? אלן דלון?").
איווטה (מחוז)

היסטוריה

באזור בו שוכן כיום מחוז איווטה התיישבו אנשי תקופת ג'ומון (2,800-1,900 לפנה"ס). ראיות לכך ניתן למצוא בבורות קבורה מהתקופה בעיר נישידה, ובכלים מהתקופה שנמצאו ברחבי המחוז. 
האזכור הראשון לנוכחות יפנית באזור אירע בסביבות 630, אז נבנה מקדש האקוסן על הר קאנזן - כיום העיר הירַאיזומי. באותה תקופה עשו דרכם לאיווטה סוחרים, ציידים, נזירים ופושעים. מעט ידוע על היחסים בין יפנים אלה לאוכלוסיית האמישי (Emishi) המקומית, אך ב-776 הדרדרו היחסים כשכוחות גדולים של הקבוצה האתנית של היאמטו (כיום כינוי ליפנים) פלשו לאזור ותקפו את כפרי המקומיים. הלחימה נמשכה עד 787 כשאנשי היאמטו ספגו מפלה בסמוך לנהר קיטקאמי, בו טבעו 1,000 חיילים.
מחוז איווטה הנוכחי נוסד ב-1876, לאחר מלחמת בושין שהובילה לתקופת מייג'י.

גאוגרפיה

מחוז איווטה פונה לאוקיינוס השקט במזרח. הגבול עם מחוז אקיטה במערב נתחם בעיקר בהרי אוֹאוּ (Ou). מחוז אאומורי שוכן מצפון לאיווטה, ומחוז מיאגי שוכן לדרומו.
ברכס הרי אואו במערב המחוז יש הרי געש פעילים, כגון הר איווטה (2,038 מטרים והנקודה הגבוהה ביותר במחוז) והר קוריקומה (1,627 מטרים). הר הָיַאצ'ינֶה (1,917 מטרים), השוכן בלב רכס קיטקאמי, הוא ההר המזרחי ביותר ביפן ולפיכך נוצרה בו מערכת אקולוגית אנדמית.
מלבד רכסי ההרים, מאפיין נוסף של מחוז איווטה הוא נהר קיטקאמי הזורם מצפון לדרום, בין רכסי ההרים. זהו הנהר הרביעי בגודלו ביפן והארוך באזור טוהוקו.
בעבר היה מחוז איווטה עשיר במינרלים, בעיקר זהב, כסף, ברזל, פחם וגופרית, אך כיום הופסקה הכרייה. בשל הפעילות הוולקנית יש באזור שפע של מעיינות חמים המהווים תעשייה משגשת. משאב נוסף בעל ערך הוא יערות המחוז. לפני מלחמת העולם השנייה העץ השכיח ביותר ביערות היה אשור, אך מאז ננטעו ארזים רבים.

כלכלה

כלכלת המחוז מתרכזת בעיר הבירה מוריאוקה ומתבססת על תעשיית תקשורת וייצור מוליכים למחצה.

דמוגרפיה

אוכלוסיית מחוז איווטה, נכון ל-1 באוקטובר 2007, עומדת על 1,363,702. 
מפקד האוכלוסין הראשון במחוז נערך ב-1907 ועמד על 770,406 תושבים. ב-1935 חצתה אוכלוסיית המחוז את קו מיליון התושבים, וב-1985 נרשם שיא האוכלוסייה עם 1,433,611 תושבים.
גלידרייה

גְּלִידֶרִיָּה היא מסעדה המתמחה בגלידות ומגישה לעיתים קינוחים נוספים כגון ופל, פרוזן יוגורט, משקאות קלים ומשקאות חמים כגון קפה ושוקו. ישנן גם גלידריות המגישות ארוחות קלות, כמו בבתי קפה. חלק מהגלידריות מציעות מקומות ישיבה, חלקן הן מזנונים המוכרים את מרכולתם מעבר לדלפק. 
בית הקפה Le Procope, שנפתח בפריז בשנת 1686 על ידי פרנצ'סקו פרוקופיו דה קולטלי (Francesco Procopio de Coltelli) הסיציליאני, (שהיה השף לשעבר של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת) נחשב כגלידרייה הראשונה משום שכלל מנות עשויות קרח ופירות.
גלידריות מציעות גלידה בתפזורת, בין שהיא גלידה אמריקאית רכה הנמזגת ממכונה, גלידה שנמכרת מתוך אריזות היצרן או גלידה המיוצרת במקום. גלידה אמריקאית נמכרת לרוב רק בטעמי שוקולד, וניל או שניהם יחד ("חצי-חצי"). גלידה רגילה נמכרת בגלידריות במגוון טעמים ומרקמים, לרוב במנה אישית שטעמיה נבחרים על ידי הלקוח, המוגשת בגביע גלידה אכיל או בקערית (המכונה "כוס"). יש גלידריות המציעות תוספות למנה האישית - טבילת הגלידה בשוקולד חם המתקרר ומתקשה, מזיגת סירופ על הגלידה, ציפויה בסוכריות צבעוניות זעירות או בפירורי אגוזים. 
בנוסף מוצעת הגלידה בגלידריות למכירה לצריכה ביתית, והיא נארזת לשם כך במקום באריזה חד-פעמית (מקלקר, למשל). הטעמים נבחרים על ידי הלקוח והאריזות קיימות במספר מידות. בגלידריות בישראל נפוצות אריזות של קילוגרם וחצי קילוגרם.
פרוזן יוגורט או גלידת יוגורט משווקים בגלידריות לרוב בטעם בסיסי יחיד. לתוך הפרוזן יוגורט נטחנות במקום תוספות לפי בחירת הלקוח; בגלידת יוגורט התוספות מוגשות מעל הגלידה. 
בחלק מהגלידריות קיים תפריט של מנות המבוססות על גלידה כגון מילקשייק, בננה ספליט, פנקייק או ופל עם גלידה, עוגת-גלידה, גלידת סנדיי (Sundae) - גביע גלידה גדול (לרוב מזכוכית שקופה) עם תוספות - פירות, אגוזים, סירופ, קצפת וכדומה.
בישראל חטיפי גלידה כגון שלגון, קרחון, טילון וכדומה אינם נמכרים לרוב בגלידריות אלא בקיוסקים, אך ישנן מדינות בהן הם נמכרים גם בגלידריות. בישראל מוצרי גלידה נמכרים גם במזנונים ניידים - כלי רכב המותאמים לכך, המכונים בסלנג "גזלן". כמו כן הם נמכרים בקיץ על שפת הים על ידי סוחרי רחוב, המוכרים אותם מתוך ארגזי קלקר.
במדינות חמות גלידריות פעילות כל השנה אך במדינות קרות חלקן נסגרות בחודשי החורף.
שנות ה-20 של המאה ה-12

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
משק אחיה

משק אחיה היא חברה העוסקת בייצור ושיווק מוצרי שמן זית ויינות שונים. 
החברה פועלת מאזור התעשייה של היישוב שילה שבבנימין. שטחי הגידול של המשק מכיל אלפי עצי זית ומאות דונמים של כרמי יין. למשק אחיה בית בד מודרני מהגדולים בישראל], והוא אחד ממותגי השמן היחידים שכוללים שמן ישראלי בלבד.

היסטוריה

המשק הוקם בשנת 2004 על ידי הרב יוסף חיים שוקר שיזם את פיתוח החקלאות העברית באזור השומרון יוסף נטע מאות עצי זית במספר מטעים באזור שילה. בשנים הראשונות, היה מוביל יוסף את זיתי המסיק לבתי בד שונים. משעה שמסק כמות זיתים משמעותית, החליט לייבא מאיטליה מכונות ולהקים בית בד עצמאי. בעקבות החלטתו זו הוקם בית הבד העברי הראשון בבנימין. שוקר הקים את בית-הבד ביישוב אחיה שהיה מייסדו,. לחברה שייסד קרא על שם היישוב "משק אחיה".
במהלך ניקוי המכונות, אחרי העצירה הראשונה, נפל יוסף לאחת המכונות של בית הבד, נפצע בצורה אנושה ולאחר כמה שנים נפטר.
לאחר שנתיים בית הבד הועבר לאזור התעשייה של גוש שילה.  מאז, המשק פרח וגדל וכיום ברשות המשק 350 דונם של עצי זית ו-350 דונם של גפנים.
מפלגת העבודה הסוציאליסטית של אמריקה

היסטוריה

בשנת 1872 העביר ארגון האינטרנציונל הראשון את מטהו לניו יורק. בשלב זה בתולדות הארגון, הוא היה חלש, לא מאורגן ושרוי במאבקים אידאולוגיים פנימיים שפילגו את הארגון. כעבור שנתיים פעילים מהארגון הקימו  בניו יורק ובפילדלפיה את המפלגה המרקסיסטית הראשונה בארצות הברית. לאחר שינויים אידאולוגיים וארגוניים, התכנסה בשנת 1876 וועידה בפנסילבניה ובה הוקמה המפלגה. בשנת 1877 קיבלה את שמה הנוכחי. אמנם בתחילה נהנתה המפלגה מתמיכה תקשורתית, אך בשנת 1878 חל משבר אידאולוגי במפלגה שפיצל אותה וגרם לירידה בתמיכה. בשנת 1886 ניסתה המפלגה להריץ מועמד לראשות עיריית ניו יורק, ונכשלה כהוגן.
לאחר שנים של פילוגים אידאולוגיים, שנת 1890 נחשבה ל"קו פרשת המים" ב-SLP. הסיבה היא הגעתו של דניאל דה ליאון. דה לאון, משכיל שהיגר לניו יורק לאחר תום לימודיו באוניברסיטת ליידן בשנת 1872, נטש את עבודתו האקדמאית על מנת להקדיש את כל מרצו ל-SLP. דה לאון הסתובב בכל רחבי הארץ בהרצאות אודות המפלגה ורעיונותיה, דבר שחיזק מאוד את הפופולריות שלה. אמנם דה לאון מעולם לא החזיק בתפקיד רשמי בראשות המפלגה שלה, אבל רבים החשיבו אותו כמנהיג התנועה. כך היה עד מותו בשנת 1914.
בתחילת המאה ה-21 המפלגה התקשתה לממן את עיתוניה וחבריה היו מועטים. נסגרה בספטמבר 2008.
ולדמאר הופן

ולדמאר הופן (10 בפברואר 1903 - 2 ביוני 1948), קצין אס אס והרופא הבכיר במחנה הריכוז בוכנוואלד, שם גם היה אחראי על המתת אסירים באמצעות הזרקת פנול ובנזין. הורשע כפושע מלחמה במשפט הרופאים בגרמניה והוצא להורג.

ביוגרפיה

הופן נולד וגדל בפרייבורג. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עבד כפועל חקלאי בדנמרק, שוודיה וארצות הברית. בשנת 1925 שב לפרייבורג ושימש כפקיד בסנטוריום שבבעלות אחיו.
משנת 1930 עבר לפריז ועבד שם עבור ברון. לאחר עליית הנאצים לשלטון ב-1933 שב לגרמניה, השלים תעודת בגרות והחל בלימודי רפואה באוניברסיטת פרייבורג. הופן הצטרף לשורות האס אס בשנת 1934. הוא סיים את לימודיו ב-1939.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה עבר הכשרת חי"ר ומשנת 1940 שימש כקצין רפואה של הוואפן אס אס במחנה הריכוז בוכנוואלד. מיולי 1942 שימש כראש המחלקה הרפואית במחנה, ומינואר 1943 כסגן מנהל "המכון להגיינה של הוואפן אס אס" (Hygiene-Institut der Waffen-SS).
הופן נעצר בספטמבר 1943 בהוראת שופט האס אס קונראד מורגן במסגרת חקירת שחיתות במחנה סביב קארל קוך. הופן נחשד בהמתת אנשי אס אס שרצו להעיד כנגד קוך. לאחר שישה חודשי חקירה הועמד הופן לדין על ידי האס אס. הוא הורשע בהזרקה קטלנית של אקוניטין לקצין אס אס, אשר היה עד פוטנציאלי בחקירה כנגד אילזה קוך, שאיתה, על-פי עדויות מסוימות, קיים רומן, ונדון למוות. הוא ריצה 18 חודשים במעצר בבוכנוואלד לפני שנחון, מכיוון שלנאצים היה מחסור ברופאים. בתחילת אפריל 1945 שוחרר.

לאחר מלחמת העולם השנייה

עם תום מלחמת העולם השנייה הועמד לדין במסגרת משפט הרופאים בגרמניה.
בשנת 1947 נשלל ממנו תואר הדוקטור לאחר שהתברר שעבודת הדוקטורט אותה הגיש ביולי 1943 נכתבה בידי שני אסירים במחנה.
הוא נמצא אשם בביצוע פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות וחברות בארגון פושע. 
הוא נתלה ב-2 ביוני 1948 בכלא לנדסברג שבבוואריה.
אמנדה קלמנט

ביוגרפיה

קלמנט נולדה בהדסון  שבדרום דקוטה. אביה נפטר בצעירותה, ואמה, הארייט קלמנט, פרנסה אותה ואת אחיה האנק באמצעות בישול ארוחות לעובדי הרכבת. בילדותה, נהגה לשחק בייסבול עם אחיה בפארק השכונתי, אולם משום שהייתה ילדה, לא תמיד הורשתה לשחק עם הבנים, אולם כן הורשתה לשפוט. בגיל 17, עברה עם משפחתה לאיווה, שם אחיה שיחק כמגיש . באחד המשחקים, השופט לא הגיע והאנק הציע שאחותו, שישבה בצד, תכהן כשופטת. חברי הקבוצה הסכימו והתרשמו מיכולות השיפוט שלה, ולמחרת היא שפטה משחק נוסף. בשנת 1904, הפכה לאישה הראשונה בעולם ששפטה משחק בייסבול מקצועני. בין השנים 1904–1908 שפטה עשרות משחקי בייסבול מקצועניים באיווה, מינסוטה, נברסקה ודקוטה. פעמים רבות, היא הייתה הבחירה הראשונה לתפקיד השיפוט הן על ידי הקבוצות והן על ידי האוהדים. בשנת 1906, כתבה טור בעיתון The Cincinnati Enquirer  בו טענה כי נשים שופטות משחקי בייסבול טוב יותר מגברים. 
בשנת 1908 היא השתכרה בסכום שבין 15–25 דולרים למשחק, הצליחה לחסוך עבור לימודים ונרשמה למכללת ינקטון . בשנת 1911, לאחר שהשלימה את לימודיה במכללה, נרשמה ללימודי חינוך גופני באוניברסיטת נברסקה . בתקופה זו, פרשה משיפוט באופן קבוע אולם המשיכה לשפוט באופן מזדמן. מאוחר יותר, עסקה בהוראת חינוך גופני בבתי ספר בדרום דקוטה, בצפון דקוטה ובויומינג. כמו כן, עסקה גם בעבודות שיטור ובאימון נערים. בשנת 1929, פרשה מעיסוקיה וחזרה לדרום דקוטה לטפל באמה החולה. לאחר שאמה נפטרה בשנת 1934, קלמנט עברה לסו פולס ועסקה בעבודה סוציאלית.
נפטרה ב-20 ביולי 1971 בסו פולס.
חורבן העולם באלף השביעי

על פי היהדות, חורבן העולם עתיד להיות בתחילת האלף השביעי, באחרית הימים לאחר ביאת המשיח וימות המשיח. לדברי רב קטינא המובאים בגמרא במסכת סנהדרין במשמעותם הפשוטה, העולם עתיד להתקיים ששת אלפים שנה מבריאת העולם, ולאחר מכן, מתחילת האלף השביעי של הלוח העברי יהיה חרב למשך אלף שנים.
מאחר שישנן שלוש שיטות למניין השנים מבריאת העולם בלוח העברי, השנה האחרונה של האלף השישי תסתיים בחודש ספטמבר בשנת: 2240, 2241, או 2242 בלוח הגריגוריאני.

דברי רב קטינא

בתלמוד במסכת סנהדרין (דף צ"ז, עמוד א') מובאים דברי רב קטינא לפיהם לאחר ששת אלפים שנות קיום העולם ייחרב למשך אלף שנה:
אמר רב קטינא: שית אלפי שני הוו עלמא וחד חרוב שנאמר וְנִשְׂגָּב ה' לְבַדּוֹ בַּיּוֹם הַהוּא. אביי אמר תרי חרוב שנאמר יְחַיֵּנוּ מִיֹּמָיִם בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי יְקִמֵנוּ וְנִחְיֶה לְפָנָיו. תניא כותיה דרב קטינא כשם שהשביעית משמטת שנה אחת לז' שנים כך העולם משמט אלף שנים לשבעת אלפים שנה שנאמר ונשגב ה' לבדו ביום ההוא, ואומר מִזְמוֹר שִׁיר לְיוֹם הַשַּׁבָּת - יום שכולו שבת, ואומר כִּי אֶלֶף שָׁנִים בְּעֵינֶיךָ כְּיוֹם אֶתְמוֹל כִּי יַעֲבֹר. תנא דבי אליהו ששת אלפים שנה הוי עלמא שני אלפים תוהו שני אלפים תורה שני אלפים ימות המשיח ובעוונותינו שרבו יצאו מהם מה שיצאו
בהמשך מביא התלמוד דעות אחרות לגבי זמן העולם. לפי הדעה שהעולם יתקיים ששת אלפים שנה עדיין לא מפורש מה יהיה כשיגיע האלף השביעי. הוא מושווה לשבת, לשמיטה, ואילו רב קטינא סובר שהעולם יהיה חרב באלף זה. במקום אחר הגמרא שואלת היכן יהיו הצדיקים בזמן הזה ומתרצת שה׳ יברא כנפיים לצדיקים והם ישוטו על פני המים.

ביאת המשיח

בעקבות דברי רב קטינא רווחת האמונה כי עד שנת ששת אלפים מוכרח שיבוא משיח, שהרי לאחר מכן ייחרב העולם. הרב יוסף חיים מבגדאד כתב כי משיח מוכרח לבוא יותר ממאה שנים לפני סוף האלף השישי כדי שעד סוף האלף יהיה זמן מספיק להתקיימות הנבואות שנאמרו על ימות המשיח.
בספר "עולמו של צדיק" מובא תיאורו של הרב סלמאן מוצפי, מה יעשו היהודים אם האלף השישי יסתיים ומשיח עדיין לא יגיע:
ואם חלילה יגיע סוף אלף השישי לבריאת עולם ומשיח עוד לא בא, ביום כ"ט באלול תת"ר ימתינו לו המוני בית ישראל, ואם יבושש לבוא חס ושלום לא יפלו מאמונתם, ילכו לטבול במקווה, ילבשו בגדי יו"ט ויכנסו לבתי כנסיות ויאמרו: אף על פי שאמרו חז"ל שית אלפי שני הוי עלמא ולא יותר, נעשה את שמוטל עלינו. ויתחילו בתפילת ערבית לראש השנה הראשון של האלף השביעי. משיאמרו את הפיוט "אחות קטנה" הפותח את התפילה - ודאי אז יבוא המשיח.
— עולמו של צדיק עמוד 134
בתלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ט, עמוד א' הובאו כמה דעות תנאים ואמוראים לגבי משך זמן ימות המשיח. לפי רוב הדעות לא ייתכן שהעולם יחרב כבר בתחילת האלף השביעי כי לא נשאר מספיק זמן.
This Is Me (האמן הגדול מכולם)

הופעות חיות

השיר בוצע לראשונה בהופעה חיה בפני קהל על ידי יו ג'קמן באוסטרליה, במהלך סיבוב ההופעות "Broadway to Oz" בשנת 2015.‏ קיילה סטל ביצעה את השיר במופע Carols by Candlelight במלבורן, ב-24 בדצמבר 2017.‏ היא ביצעה את השיר גם יום קודם לכן, כחלק מחזרה לקראת ההופעה, ולאחריו נתנה גם הדרן. סטל ביצעה את השיר בשידור חי בטלוויזיה, במופע של גראהם נורטון ב-9 בפברואר 2018.‏ מאוחר יותר היא הופיעה גם במופע של אלן דג'נרס ב-21 בפברואר 2018.‏ היא ביצעה את השיר גם בטקס פרסי אוסקר ה-90 ב-4 במרץ 2018.

וידאו קליפ

וידאו קליפ של השיר מתוך האלבום The Greatest Showman: Reimagined יצא ב-20 בדצמבר 2018. הקליפ מציג ארבעה מתוך חמשת כוכבי הסדרה "עין קווירית" של נטפליקס (אנטוני פורובסקי, ג'ונתן ון נס, טאן פראנס ובובי ברק) כשהם מדריכים שלושה בני-נוער לקראת הופעתם בתחרות כשרונות צעירים. את הסרטון ביים ג'ארד הוגאן.