google/wiki40b huggingface dataset:
אלמנך (כתב עת)

אלמנך הוא כתב עת ספרותי עברי. גליונו הראשון ראה אור בסתיו 2006. עורכי כתב העת הם אור גראור ויעל טומשוב (מייסדי כתב העת), וכן פאר פרידמן.
בגיליון הראשון הופיעו בין היתר שירים מאת רוני סומק, לידור יעקב, סלי מצוינים ויחזקאל נפשי. כמו כן הופיעו סיפורים מאת יחזקאל רחמים, בלה שייר ופרק מתוך "הרביניסט האחרון", ספרו של הסופר והמבקר רן יגיל, שיצא לאור כחודש לאחר הופעת הגיליון. את הגיליון הראשון מלווים צילומיו של גלעד בנארי.
הגיליון השני של כתב העת יצא כחצי שנה מאוחר יותר (מרץ 2007), וכלל מסה מאת אורי הולנדר על שיר של המשורר הוותיק טוביה ריבנר, כמו גם שירים מאת עודד פלד, סיון בלס, נדב ליניאל, פאר פרידמן ולירז מושיוב, וסיפורים מאת ירון אביטוב, שמעון מרמלשטיין, ונועה סיון. בגיליון זה פורסמו גם טקסטים בפרוזה ושירה מאת העורכים. את הגיליון הקדים מוטו בסינית מאת ג'ואנג-דזה, וליווה אותו האמן גידי לנדן. ביוני 2006, לאחר הפוגה ארוכה, ראה אור הגיליון השלישי של כתב העת, בליווי האמן אריק ונונו. לקראת פרסום הגיליון השלישי הצטרף למערכת המשורר והעיתונאי פאר פרידמן.
את כתב העת מעצבת מיכל אליש.

מטרות וביקורת

בדבר העורכים המופיע בפתח הגיליון הראשון, כתבו העורכים, בין היתר:
הקמנו את 'אלמנך' כי אנחנו אוהבים לכתוב, ואנחנו אוהבים לכתוב, קודם כל, מפני שאנחנו אוהבים לקרוא. אין כותב טוב, בין אם הוא סופר, משורר, מחזאי וכו', שאינו מכור לקריאה. אי-אפשר להפריד את שתי הקהילות הבסיסיות של עולם הספרות - הקוראים והכותבים.
עם זאת, בשני העשורים האחרונים אנו עדים להתרחקות בין הקהילות, לשריפה של הגשרים הרבים שחיברו ביניהן בעבר. חנויות הספרים העצמאיות מתמעטות, נדחקות לשוליים על ידי הרשתות המסחריות; מוספי הספרות של העיתונים הגדולים מצטמצמים, קטנים, מאבדים את יכולתם להשפיע על הקורא; וכתבי-העת, שפעם היו שערי הכניסה לעולם הספרות, נקראים בעיקר על ידי הכותבים בהם.
בהמשך דבר העורכים, שאלו בשם הקוראים: "איפה השירים והסיפורים? למה אני לא רואה אותם בחנויות?"; וענו:
 
כי הם תקועים בתורים הארוכים בהוצאות הספרים ובמכתבי הדחייה האין-סופיים, כי הם נבלעים בתוך מתקפות המבצעים בחנויות הספרים, כי הם עדיין לא התאימו את עצמם לצורכי המאה ה-21. אנחנו יכולים רק לקוות שאתם, הקוראים, תיהנו מהסיפורים ומהשירים שקיבצנו כאן, ושתעזרו לנו לשנות את המצב, שתעזרו לנו לשבור את המחסום בין קהל הכותבים לבין קהל הקוראים.
בפתח הגיליון השני הכריזו העורכים על מהדורה אלקטרונית מורחבת לכתב העת. כמו כן הודיעו כי אחד הגיליונות הבאים יוקדש כולו ליצירות מתורגמות.
לאחר צאת הגיליון הראשון זכה כתב העת לביקורות מעורבות, לרוב במסגרת מאמרים שדנו בגל כתבי העת הצעירים שראו אור באותה תקופה, ביניהם כתם, דקה, אורבניה ומאגמה.
פרדריק ג'ון קיזלר

קורות חיים

קיזלר נולד בצ'רנוביץ, בעת שזו הייתה חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1926 היגר לארצות הברית. 
בשנת 1965 הושלמה בנייתו של היכל הספר שתיכנן קיזלר יחד עם האדריכל ארמן פיליפ בארטוס, לאחר כ-11 שנות עבודה. מלכתחילה, הייתה הבחירה בבארטוס ובקיזלר מעוררת מחלוקת: בארטוס היה חתנו של הנדבן העיקרי להקמת היכל הספר, דוד שמואל גוטסמן בעוד שקיזלר לא סיים את לימודי האדריכלות (אם כי החזיק ברישיון אדריכלות מטעם מדינת ניו יורק). היו בין האדריכלים הישראליים שטענו כי היה נאות להטיל את התכנון על אדריכל ישראלי. 
קיזלר נפטר בשנת 1965 בעיר ניו יורק.
I've Been Expecting You

רקע

רובי ויליאמס אמר על האלבום: "רוב השירים שכתבתי הם באמת אישיים, בעיקר החלומות הללו, שהם יותר כמו מלאכים. זה באמת גרם לי לבכות בפעם הראשונה שכתבתי אותו".
ב-2001, האלבום יצא מחדש, מאחר שויליאמס נתבע על כך ששורה מהשיר Jesus in a Camper Van מועתקת משירו של לאוודון ווינוורייט השלישי, "I am the Way". הרצועה הוחלפה בשיר "I Am the Way".

הצלחת האלבום

"I've Been Expecting You" היה האלבום השני של ויליאמס. אלבומו הקודם, Life thru a Lens הצליח בעיקר בבריטניה, כשהגיע אל המקום הראשון במצעד האלבומים, ולמעמד פלטינה×8. לעומתו, I've Been Expecting You הצליח גם במדינות אחרות, והחל את הצלחתו של ויליאמס גם מחוץ לבריטניה - באירופה כולה.
בבריטניה, נכנס האלבום היישר אל המקום הראשון, מכר מעל לשלושה מיליון עותקים והגיע למעמד פלטינה×10.
באירופה, מכר האלבום למעלה מחמישה מיליון עותקים, והגיע למעמד לפטינה משולשת.

Millennium

Millennium היה הסינגל הראשון מהאלבום. השיר יצא לאור כסינגל ב-7 בספטמבר 1998, והופק על ידי גאי צ'יימברס וסטיב פאוור, ונכתב על ידי ויליאמס עצמו. השיר הושפע משירו של ג'ון בארי בסרטי ג'יימס בונד מתוך הסאר אתה חי רק פעמיים. בין השירים, יש דמיון רב מבחינת הפלייבקים של השירים.
השיר היה לשיר הראשון שהגיע לפסגת מצעד הסינגלים הבריטי.
מנזר מלק

מנזר מלק (גרמנית: Stift Melk) הוא מנזר בנדיקטיני הממוקם על צוק מעל העיר מלק במדינת אוסטריה תחתית אשר באוסטריה, וצופה על נהר הדנובה הזורם דרך עמק ואכאו. במנזר נמצא קברו של הקדוש הקתולי קולומן משטוקראו, ושרידיהם של מספר מלכים מבית באבנברג, שושלת המלוכה הראשונה של אוסטריה.

היסטוריה

המנזר נוסד בשנת 1089 כשלאופולד השני, המרגרייב של אוסטריה, העביר את אחת מהטירות שלו לנזירים ממנזר לאמבאך. במאה ה-12 נוסד במנזר בית ספר לנזירים וספריית המנזר התפרסמה במהרה בזכות אוסף כתבי היד העשיר שבה. הסקריפטוריום במנזר היה המקום העיקרי שבו נוצרו כתבי היד. במאה ה-15 הפך המנזר למרכזה של תנועת הרפורמות של מלק אשר הפיחה חיים חדשים במנזרי אוסטריה ודרום גרמניה. מבנה הבארוק הנוכחי של המנזר נבנה בין השנים 1702 ו-1736, לפי עיצובו של האדריכל יאקוב פראנדטאואר. בכנסייה של המנזר שמורות פרסקאות של הצייר יוהאן מיכאל רוטמאיר ועל קירות הספרייה, אשר מכילה בין השאר גם כתבי יד מוזיקליים, מוצגות פרסקאות של פול טרוגר.
בזכות פרסומו ומעמדו האקדמי, הצליח המנזר להינצל מסגירה בתקופת שלטונו של הקיסר יוזף השני, בזמן שמנזרים רבים אחרים באוסטריה הוחרמו ונסגרו בין השנים 1780 ו-1790. המנזר הצליח לשרוד גם בתקופת מלחמות נפוליאון והאנשלוס של אוסטריה בידי הנאצים ב-1938, כאשר בית הספר וחלק גדול מתוך המנזר הוחרמו על ידי המדינה. בית הספר חזר לרשות המנזר רק לאחר מלחמת העולם השנייה, וכיום לומדים בו 900 תלמידים משני המינים. החל משנת 1625 המנזר חבר בקהילת המנזרים הבנדיקטיניים של אוסטריה.

אזכורים בתרבות

ברומן הנודע של הסופר האיטלקי אומברטו אקו, "שם הוורד", שמו של אחד הגיבורים הוא "אדסון ממלק", כמחווה למנזר ולספרייה המפורסמת שלו.
המנזר מוזכר גם באוטוביוגרפיה של פטריק לי פרמור כאחד השיאים במסעו באירופה של לפני מלחמת העולם השנייה.
שלמה ניצני (אתלט)

אלוף ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1961 זכה ניצני לראשונה בקריירה הספורטיבית שלו במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.2 שניות.

שיאן ישראל

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה במכון וינגייט בסוף יוני 1962 זכה ניצני במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 48.5 שניות והגן על תוארו ובמדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.5 שניות.
באוניברסיאדה שנערכה בפורטו אלגרה, שבברזיל בתחילת ספטמבר 1963 סיים ניצני במקום רביעי בשלב המוקדמות בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.7 שניות ולא העפיל לריצת הגמר. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסאו פאולו שבברזיל הוא זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא ישראלי חדש של 47.9 שניות שיפור לשיא הישראלי של עמוס גלעד (48.1 שניות) ובכך היה לאתלט הישראלי הראשון שרץ ריצה זו מתחת ל-48 שניות.
במסגרת תחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל ה-8 שנערכו באצטדיון רמת גן בתחילת מאי 1966 זכה ניצני במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 48.7 שניות.
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה ביוני 1966 זכה ניצני בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 22.3 שניות ובריצת 400 מטר בתוצאה של 48.7 שניות, לפני אילן שזיפי (50.6 שניות) ועודד ברמן (51.7 שניות).
בתחרות שנערכה באל פאסו שבטקסס ארצות הברית ב-24 במרץ 1967 זכה ניצני במדליית זהב בריצת 400 מטר (במהלך ריצת 440 יארד) בהשוואת שיאו הישראלי בן ה-10 חודשים של עמוס גרודז'ינובסקי (47.6 שניות).
Communiqué

הקלטות

האלבום הוקלט בין ה-28 בנובמבר ל-12 בדצמבר 1978 באולפני "Compass Point Studios" שבעיר הבירה של איי בהאמה נסאו. הפקת האלבום נעשתה על ידי המפיקים הוותיקים ג'רי וקסלר ובארי בקט.
עטיפת האלבום נוצרה על ידי חברת הפרסום "Grant Advertising UK". ב-1979 זכתה העטיפה בפרס "עטיפת השנה" שהעניק מגזין NME.

הצלחת האלבום

האלבום הגיע למקום ה-11 במצעד בילבורד 200. האלבום היה הראשון של הלהקה שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הגרמני בשבוע הראשון ליציאתו. האלבום נמכר ברחבי העולם בכ-7 מיליון עותקים. הסינגל "Lady Writer" הגיע למקום ה-45 במצעד בילבורד הוט 100 האמריקאי.
פליפה החמישי, מלך ספרד

בצעירותו

פליפה החמישי, הידוע גם כפיליפ דוכס אנז'ו, היה המלך הספרדי הראשון לבית בורבון. פליפה נולד בורסאי ב-19 בדצמבר 1683 ללואי, הדופן הגדול, בנם של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת ומריה תרסה, נסיכת ספרד, בתו של פליפה הרביעי, מלך ספרד. אמו הייתה מריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה, בתם של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה, ואנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה. עם לידתו קיבל פיליפ את התואר דוכס אנז'ו, שם שליווה אותו תכופות טרום היותו למלך.

הטענה לכתר ומלחמת הירושה הספרדית

עם מותו בשנת 1700 של מלך ספרד קרלוס השני ללא יורשים, צפה ועלתה שאלת הירושה. כנכדה של אחות המלך, מריה תרסה, הייתה לפיליפ עדיפות בקבלת הירושה, אך גם קרל, ארכידוכס אוסטריה, בנו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, נעשה טוען לכתר.
בנסיבות אלו פרצה ב-1701 מלחמת הירושה הספרדית, בה השתתפו צרפת, בריטניה ומדינות נוספות. המלחמה הסתיימה ב-1713 בהסכם אוטרכט. פיליפ הוכתר כפליפה החמישי מלך ספרד, אך נשללה ממנו הטענה לכתר צרפת, וכך נפתרה סוגיית איחוד צרפת וספרד שאיימה על חלק מהמדינות באירופה.
ספרד גם ויתרה על האי מנורקה ועל מצר גיברלטר לטובת בריטניה. ארצות השפלה הדרומיות, נאפולי, חלק מדוכסות מילאנו וסרדיניה נמסרו לקיסרות האוסטרית, וסיציליה וחלק אחר מדוכסות מילאנו נמסרו לבית סבויה. כך נחלשה אחיזתה של ספרד באירופה, והאיום הפוטנציאלי על בריטניה ופורטוגל פחת.

בערוב ימיו

פליפה, שלקה בהתקפי מניה דיפרסיה ודיכאון, ויתר על כתרו ב-1724 לטובת בנו לואיס, אך חזר לכהן כמלך עקב מותו של זה באותה שנה. מחלתו של פליפה מנעה ממנו לתפקד, ובשנים אלה דאגה רעייתו השנייה, אליזבטה פארנזה מפארמה, לנהל את הממלכה, כמו גם לתארים מלכותיים לילדיה, קרלוס (דוכס פארמה בין השנים 1732–1735, ואחר כך מלך נאפולי וסיציליה), פליפה (דוכס פארמה מ-1735), ומריאנה ויקטוריה (מלכת פורטוגל).
בתקופתו הייתה ספרד מעורבת במלחמת הירושה הפולנית בשנים 1733 עד 1738, שבעקבותיה קיבל בנו, הדוכס קרלוס, לימים קרלוס השלישי, מלך ספרד, את השליטה בנאפולי ובסיציליה.
בתקופתו של פליפה פרצה גם מלחמת אוזנו של ג'נקינס, מלחמה שנערכה באיים הקריביים בין בריטניה לספרד בשנים 1739 ו-1742, ונפסקה עקב מלחמה גדולה יותר שפרצה באירופה - מלחמת הירושה האוסטרית. פליפה מת ב-1746, בעיצומה של מלחמה זו. אחריו עלה לשלטון בנו, המלך פרננדו השישי.
המלך העדיף את המסחר של ספרד עם רכושו האמריקאי. במהלך סחר אטלנטי זה הופיע דמויות חשובות של ההיסטוריה הימית של ספרד, ביניהם אמארו פרגו. המלוכה נהנתה לעיתים קרובות מהפרטינר בפשיטותיו המסחריות.
אדליידה מלוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג

ביוגרפיה

אדליידה נולדה ב-3 באפריל 1831 בטירת לוונשטיין, קליינהויבאך, לקונסטנטין, נסיך הכתר של לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג ולאגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ואמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארוט. בשנת 1835 מתה אמה, ובשנת 1838 מת אביה, ואדליידה ואחיה קרל גודלו על ידי הורי אביה קרל תומאס, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג וסופיה, רוזנת וינדיש-גרץ.
ב-24 בספטמבר 1851 התחתנה אדליידה עם האינפנטה מיגל מפורטוגל, אשר מלך בפורטוגל בין השנים 1828–1834, והודח על ידי אחייניתו מריה השנייה, מלכת פורטוגל. בנוסף בשנת 1837 נשללה ממיגל אף זכות הירושה לכתר הספרדי, בעקבות סיועו של מיגל לאינפנטה קרלוס, רוזן מולינה במהלך המלחמה הקרליסטית הראשונה.
למיגל ואדליידה נולדו 7 ילדים, אולם מיגל מת במפתיע בשנת 1866 במהלך מסע ציד. אדליידה שהייתה אשה שאפתנית מאוד, השיאה את שש בנותיה עם בתי האצולה הכי נכבדים באירופה. בשנת 1895 פרשה אדליידה למנזר סנט-ססיל דה סולסמס שבצפון-מערב צרפת, וב-2 ביוני 1897 הפכה שם לנזירה. מאוחר יותר עברה אדליידה לקאווס ומשם לרייד שעל האי וייט, שם מתה ב-16 בדצמבר 1909. במהלך חייה מלכו 6 מלכים בפורטוגל: מיגל הראשון, מלך פורטוגל, מריה השנייה, מלכת פורטוגל ובעלה פרננדו השני, מלך פורטוגל, פדרו החמישי, מלך פורטוגל, לואיש הראשון, מלך פורטוגל, קרלוש, מלך פורטוגל ומנואל השני, מלך פורטוגל.
פאק צ'ונג-הי

ביוגרפיה

צ'ונג-הי  פאק נולד ב-14 בנובמבר או ב-30 בספטמבר 1917 במחוז קיונגסאנג בקוריאה (זאת הייתה כבושה באותה העת על ידי יפן), לא הרחק מהעיר טגו. בשנת 1937 עבר למנצ'וקוו (בזמנו, מדינת-חסות יפנית במנצ'וריה), שם נרשם לאקדמיה הצבאית היפנית. הוא עבר לאקדמיה הצבאית שבטוקיו והיה בוגר מחזור 1944. יריביו הפוליטיים לא שכחו לו את הפרק היפני בתולדותיו.
עם תום הכיבוש היפני בקוריאה בסיום מלחמת העולם השנייה, מצא דרכו לאקדמיה הצבאית של ארצות הברית בקוריאה הדרומית, שהקימו האמריקנים זמן קצר קודם לכן. במלחמת קוריאה, נלחם בשורות הצבא הדרום קוריאני.
ב-16 במאי 1961 עמד בראש הפיכה צבאית בקוריאה הדרומית. להפיכה, שנחלה הצלחה, היו שותפים כמה מבכירי הצבא. בלחץ ממשל קנדי האמריקני, הושב השלטון האזרחי על כנו. עם עריכת בחירות ב-15 באוקטובר 1963 גבר פאק ברוב קטן על יריבו, נציג המפלגה הדמוקרטית ונשיאה הקודם של קוריאה הדרומית, יון פוסאן.
הגם שנוהגים לייחס לפאק תפקיד מכריע בהתפתחות הכלכלה הדרום-קוריאנית, הרי שנטייתו הידועה לשמצה לריכוז סמכויות השלטון בידיו זיכתה אותו בביקורת רבה בארצו שלו ובמדינות המערב גם יחד. ב-1964, הביא לנרמול היחסים הדיפלומטיים עם יפן. היה זה צעד מאוד לא פופולרי, שגרם לסערה בציבור. בתגובה, הכריז על מצב חירום במדינה והשיב על כנו את המשטר הצבאי בה. אף כי מוסדות הדמוקרטיה לא בוטלו, הועצמה עד מאוד סמכות הנשיא בחוקתה החדשה של הדמוקרטיה הדרום-קוריאנית, פרי יצירתו, "חוקת יושין" (1972).
ב-15 באוגוסט 1974 נכשלה התנקשות של סוכני קוריאה הצפונית בפאק, שבמהלכו נהרגה אשתו. ב-26 באוקטובר 1979 נרצח פאק צ'ונג-הי, בשעת ארוחת הערב, בידי קים צ'ה-גיו, ראש סוכנות הביון המרכזית של קוריאה הדרומית.
ב-2012 נבחרה בתו של פאק, פאק גון-הייה, לנשיאת קוריאה הדרומית.
גדעון כהן שאולי

תולדותיו

נולד בירושלים לרב משה כהן שאולי ולאסנת. 
למד בישיבת הדרום, בישיבת כרם ביבנה ובבית המדרש להוראה לרבנים בבית שמואל שבירושלים. נסמך על ידי הרב נסים דוד עזראן והרב עובדיה יוסף.
השתתף בקרבות מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה. 
היה מורה ורב בית ספר. על פעילותו בתחום החינוך קיבל בשנת תשס"ו את אות יקיר החינוך הדתי בישראל. 
בשנת תשס"ז הוענק לו תואר יקיר העיר אשדוד. 
פעל למען שחרור יהודים שנאסרו באיראן בידי השלטונות.
מדי שבוע בימי שישי משודרים דבריו בתוכניתו של אבישי בר אושר בתחנת הרדיו כאן מורשת.
ארל תומסון

ביוגרפיה

תומסון נולד בבירץ' הילס שבססקצ'ואן. בגיל 8 עבר עם משפחתו לקליפורניה בשל האוויר החמים שהיטיב עם אמו. 6 שנים לאחר מכן הוא קפץ ממרכבה לאחר שנורה ונפגע בבית החזה שלו. עוד באותו הלילה הוא נותח ורופאיו היו בטוחים שפציעתו קטלנית. למרות זאת הוא שרד והחלים היטב. הוא למד שנה באוניברסיטת דרום קליפורניה ואחר כך למד בדרטמות' קולג'. הוא סיים את לימודיו בשנת 1922.
במלחמת העולם הראשונה שרת תומסון בחיל האוויר המלכותי הקנדי.
באליפות איגוד האתלטים החובבים שנערכה בשנת 1918 זכה תומסון במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות.

אלוף אולימפי ושיאן עולם

למרות שרצה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת אנטוורפן (1920) נאלץ תומסון לייצג את קנדה. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 14.8 שניות, לפני הרולד בארון (15.1 שניות) ופג מוריי (15.1 שניות) שניהם מארצות הברית. שיא זה החזיק מעמד 8 שנים.
שנה לאחר האולימפיאדה השווה תומסון את שיאו העולמי וזכה באליפות איגוד האתלטים החובבים ובאליפות המכללות (NCAA). שנה לאחר מכן, זכה בפעם השלישית באליפות איגוד האתלטים החובבים ולאחר מכן פרש מספורט תחרותי.
תומסון עבד כמאמן אתלטיקה מצליח בארצות הברית וכמאמן אתלטיקה ראשי במשך 36 שנים בהאקדמיה הימית של ארצות הברית, באנאפוליס, מרילנד עד לפרישתו.
בשנת 1971 נפטר תומסון באושנסייד, קליפורניה.
אייל עמית

ביוגרפיה

עמית נולד, גדל והתחנך בגבעתיים. בצה"ל שירת בחיל המודיעין כעתודאי. לאחר השירות למד במכללת אפקה וסיים לימודים כמהנדס אלקטרוניקה.
בשנת 1999, בעקבות שוד מזוין שחווה בטיול בברזיל, החל לעסוק בכתיבה. בשנת 2001 הוציא לאור את ספרו הראשון, "צבע בכחול וזרוק לים", 38 סיפורים קצרים אודות הטיול אחרי השירות הצבאי. בשנת 2003 סיים לימודי תסריטאות בבית הספר חשיפה.
בשנת 2004 זנח את עולם ההייטק והקים את מוזה הוצאה לאור, הוצאת ספרים עצמית לספרי מסע, פנטסיה ועידן חדש. ההוצאה מנסה לתת דגש ליצירות מקור וליוצרים בעלי קול חדש, רענן וייחודי. באותה שנה הוציא לאור את ספרו השני כושי בלאנטיס, סיפור פנטסיה ניו-אייג' שמנסה לשפוך אור על נושא עבדות ההייטק בישראל. 
בשנת 2009 פתח בלוג בשם הטור של אייל עמית והופיע כמספר סיפורים באירועים פרטיים ובתיאטרון הידית.
בשנת 2012 הקים סטודיו לבניה ונגינה בדיג'רידו. במקביל יצא במופע סטנדאפ-סיפורים בסגנון ספוקן סטוריז, ז'אנר שהיה חדש בארץ. המופע החליף במהלך השנים כמה שמות - "מופע הסיפורים של אייל עמית", "עכשיו!!!!", "תופעת יחיד" ועוד. בהמשך הופיע עמית גם בצוותא, בבית ציוני אמריקה, ובתיאטרון הקאמרי.
בשנת 2017, בעזרת גיוס הדסטארט, הוציא לאור את ספרו השלישי "וכתבתָּ", סיפורים אמיתיים מחייו של עמית, בסגנון הספוקן סטוריז.
עמית נשוי לענת, ולהם שני ילדים. בשנת 2007 עבר עם משפחתו לפרדס חנה-כרכור, שם הם גרים היום.
בסוף שנת 2017 יצא עמית עם משפחתו לטיול בעולם בלי תאריך חזרה מוגדר מראש.
גואיוטה

גואיוטה (בספרדית: Guayota) הוא שד במיתולוגיה הגואנצ'ית. השם שלו מגיע אולי מהמילה האבוריג'ינית Wa-yewta (המשחית), שיכול להיות קשור לפעילות וולקנית.   
על פי האגדה חי גואיוטה בתוך הר טיידה שבטנריפה. במיתולוגיה של הגואנצ'ים היה גואיוטה מיוצג בדרך כלל ככלב שחור המלווה בעדת שדים, שנקראים טיביקנה, אף הם בדמות כלבים שחורים מכוסים בפרווה. על פי האגדה חטף גואיוטה את אל השמש והאור מאגק וכלא אותו בהר, ועקב כך חשך כל העולם. הגואנצ'ים פנו בבקשת עזרה לאל העליון אצ'מן. אצ'מן נלחם בגואיוטה, שחרר את מאגק מכלאו בהר, כלא במקומו את גואיוטה וחסם את הפתח העליון של א'ציידה בחרוט סוכר. מאז לכוד גואיוטה בטיידה. כשהיו הגואנצ'ים עולים על טיידה בזמן התפרצות געשית הם נהגו להדליק מדורות על מנת להבהיל את גואיוטה.
קיים דמיון בין גואיוטה לבין אלים מרושעים בתרבויות אחרות, המתגוררים אף הם בהרי געש, דוגמת האלה פלה במיתולוגיה של הוואי המתגוררת בהר הגעש קילוואה. את ההתפרצויות התכופות מהר זה מייחסים ילידי הוואי לפרצי הזעם של האלה.
שביל רגליים יחפות

שביל רגליים יחפות (קרוי גם: פארק רגליים יחפות) הוא שביל או מתחם שמיועד להליכה עם כפות רגליים יחפות המאפשר לחוות חוויות חושיות שונות בסוליות כפות הרגליים על ידי כך שהן דורכות על משטחים עם מרקמים מסוגים שונים. מסלולים קצרים עם סוגי אדמה וקרקע שונים, כמו גם מסלולים ארוכים של שבילי הליכה יחפים נכללים תחת ההגדרה של "שביל רגליים יחפות". פעילויות פנאי אלו נועדו לקדם טיפולים בריאותיים ופיזיים (לא רק לילדים), לעורר עניין בציבור לטבע או פשוט ליצור אטרקציות תיירותיות מקוריות עבור המבקרים.

רעיון ההליכה היחפה

רעיון ההליכה היחפה פותח לראשונה במאה ה-19 על ידי סבסטיאן קנייפ  - אחד ממקימי התנועה לרפואה נטורופתית. קנייפ האמין כי חשיפה ומגע של כפות הרגליים למגוון של גירויים טבעיים תהווה צעד ליתרונות טיפוליים. שיטה זו של קנייפ התבססה על פרקטיקה עתיקה של רפלקסולוגיה, שהונהגה בסין במשך אלפי שנים לצורך הרפיה וקידום אריכות ימים.

תפוצה

במדינות אירופה, כולל אוסטריה, דנמרק, צרפת, גרמניה, הונגריה, שווייץ ובריטניה, ישנו מגוון רחב מאוד של פארקים יחפים או שבילי הליכה יחפה. פארקים אלו נשמרים נקיים ומתוחזקים על בסיס קבוע, כך שאת ההליכה היחפה ניתן לבצע בסביבה מתאימה לאנשים הרגילים בכך. פארקים יחפים כוללים מגוון של תחנות הרפתקה, המאפשרים למבקרים לחוות תחושות של אדמה עם מרקמים שונים מתחת כפות הרגליים, כמו לדלג בין נהרות, הליכה בבוץ, בנחלים ובבריכות ומספקים מקומות שבהן ניתן לבצע התעמלות לכפות רגליים, איזון וטיפוס. השביל היחף (Barfußpfad) בעיר בד סוברנהיים שבגרמניה, מושך למעלה מ-100,000 מבקרים מדי שנה וראה למעלה ממיליון מבקרים מאז הקמתו בשנת 1999.
בשנים האחרונות, גם בישראל נפתחו כמה שבילי רגליים יחפות.
דוד ורדיגר

ביוגרפיה

ורדיגר נולד בקרקוב לישראל אריה ורדיגר, חסיד גור שעסק במסחר בבגדים. ורדיגר היה ילד אחרון לאחר שבעה ילדים, ארבע בנות ושלושה בנים. בגיל 6 כבר שר סולו בבית הכנסת ר' אייזיק ר' יעקל'ס. בגיל 12 ביקר בקרקוב המלחין והמנצח הגוראי יעקב תלמוד, שצירפו למקהלת חסידי גור, ששרה בחגים וימים נוראים בחצרו של הרבי מגור, ה"אמרי אמת".
בשנת ת"ש גורש עם משפחתו לגטו פודגוז'ה. לאחר מכן גורש עם משפחתו לפרושוביץ. בהמשך שהה חמישה חודשים בפלאשוב. הוא הועמד בפני כיתת יורים, וניצל לאחר שביצע מולם את תפילת אל מלא רחמים. לאחר מכן עבד במפעלו של אוסקר שינדלר. בהמשך הועבר למאוטהאוזן, ועבד בעבודות כפייה בלינץ, עד לשחרור המחנה באייר תש"ה. לאחר המלחמה מצא את אחיו יעקב מאיר ואחותו יעטא.  לימים פרסם ספר ובו קורותיו בימי השואה.
לאחר השואה נישא למלכה גולדינגר (תרפ"ג - תש"מ) והתיישבו בפריז שם נולד להם בנם הבכור ישראל אריה. בשנת תש"י היגרו לארצות הברית והתיישב ב ניו יורק.
בבואו לניו יורק החל לכהן כחזן בבית הכנסת "ווארשעווער שול" (ביידיש: בית הכנסת הוורשאי), לאחר כשנה עבר לבית הכנסת על שם "חתם סופר" בלואר איסט סייד ובהמשך בבית הכנסת של תלמוד תורה "ניו לאטס", שהיה מפורסם בחזניו.
על אף שהתבלט בעיקר כחזן ולא כזמר, הוא הקליט אלבומים של מוזיקה חסידית מקורית, של החסידויות הבאות: גור (בעיקר ניגוני יעקב תלמוד), באבוב, בויאן, סאטמר, סקולען, סדיגורה, מעליץ וראדומסק. הפצת תקליטים אלו הייתה אחד הגורמים של תפוצת המוזיקה החסידית מחוץ לחצרות החסידיות, ואף בזכותה המוזיקה החרדית קיבלה את הכינוי "מוזיקה חסידית".
בנוסף הוא עסק בהלחנה, והלחין בין היתר ניגונים לחסידות גור.
ארבעת ילדיו הלכו בדרכו ועסקו בתחום המוזיקה ומקצתם זמרים מפורסמים; בניו: מרדכי בן דוד, מנדי ורדיגר, חיים וישראל אריה. בין נכדיו שעוסקים בתחום המוזיקה: ישראל ורדיגר, יידל ורדיגר.
ורדיגר הקים את סוכנות הנסיעות "סוכנות ורדיגר" וממנה התפרנס.

שיתופי פעולה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
עץ פילוגנטי מושלם

עץ פילוגנטי מושלם הוא מונח מתחום הביולוגיה החישובית המציין עץ פילוגנטי, שבו לכל מין המתפצל מאב קדום ישנה תכונה השייכת אך ורק לפרטים המתפצלים מאותו המין והלאה. כתוצאה מכך במורד הענפים בעץ לא תמצא הומופלסיה, מונח המתאר תכונות אשר התפתחו ממנים שונים אך מבחינה פונקציונלית מבצעים את אותה הפעולה באותו האופן. כאשר אין הומופלסיה נגרר בהכרח שהתכונות לא עוברות אבולוציה מתכנסת, מונח המתאר תהליך של הסתגלות לסביבה מסוימת הגורמת לפיתוח תכונה דומה בין מינים ללא אב קדמון משותף. תכונה נוספת של עץ פילוגנטי מושלם היא שבכל צומת בעץ עומד אב קדמון משותף של הענפים היוצאים ממנו מה שגורר שאין העברה גנטית הוריזונטלית בין מינים כלומר אין ערבוב גנים בין פרטים שהם לא מאותו המין.
סימפוניית החיים

הפקה

ריצ'רד דרייפוס מגלם את דמותו של גלן הולנד, מוזיקאי ומלחין, הנאלץ להרוויח את לחמו כמורה למוזיקה על מנת לממן את שכר הדירה למגורי משפחתו ולצורכי בנו החירש. במעט זמנו הפנוי הוא משווע לממש את חלומו: הלחנת יצירה מוזיקלית שתטביע את חותמה בעולם. הולנד לומד על בשרו כי "החיים הם מה שקורה לך כאשר אתה מתכנן תוכניות אחרות", ועם חלוף השנים התשוקה למוזיקה שהוא מקרין על תלמידיו נעשית בעיניו להצלחה של חייו.
בסרט משתתפים גם גלן הדלי, ג'יי תומאס, אולימפיה דוקאקיס, ויליאם ה. מייסי, אלישיה וויט, טרנס הווארד, ג'ין לואיזה קלי וג'ואנה גליסון.
הסרט מלווה בפסקול תזמורתי מאת מייקל קיימן ויצירות קלאסיות רבות.
קיימן הוא מלחין "הסימפוניה האמריקנית", היצירה עליה שוקד הולנד לאורך הסרט.
הסרט נכתב בידי פטריק שין דאנקן (תסריט שזיכה אותו במועמדות לפרס גלובוס הזהב).
דרייפוס היה מועמד לפרסי האוסקר וגלובוס הזהב בעבור משחקו בסרט.
אגודת הקולנוע האמריקנית סיווגה את הסרט כ-PG, בשל שפה בוטה (לרבות קללות בשפת הסימנים).
קנט בייזמור

קריירת מכללות

בייזמור נרשם לאוניברסיטת אולד דומיניון, ושיחק עבור קבוצת הבית ה"אולד דומיניון מונרכ'ס". בעונת 07–2008 ישב בייזמור על הספסל, והתחיל לשחק באופן פעיל בעונת 08–2009. בשנת הפרשמן שלו, בייזמור היה שחקן מפתח ברוטציה של המונרכ'ס, עם ממוצעים של 4.5 נקודות ו-3.1 ריבאונדים למשחק אשר סייעו לאולד דומיניון מונרכ'ס לזכות בטורניר "CollegeInsider.com" ב-2009. בשנתו השנייה באוניברסיטה, הוא עבר להרכב הפותח והיה אחד מהשחקנים הבולטים של קבוצתו. בייזמור קלע בממוצע 8.4 נקודות, 3.4 אסיסטים, 4.2 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות למשחק. בהמשך בייזמור נבחר לנבחרת ההגנה הטובה ביותר של העונה. בשנתו השלישית באוניברסיטה הגיע לממוצעים של 12.3 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-2.2 חטיפות למשחק ונבחר לשחקן ההגנה של השנה של ליגת המכללות, ואף זכה להכרה ארצית בזכות זכייתו בגביע "לפטי דריזל" לשחקן ההגנה הטוב ביותר של השנה. בשנתו האחרונה במונרכ'ס, השיג ממוצעים של 15.4 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק.

גולדן סטייט ווריורס

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA‏ 2012, שיחק בייזמור עבור אוקלהומה סיטי ת'אנדר בליגת הקיץ של ה-NBA באורלנדו, ועבור גולדן סטייט ווריורס בליגת הקיץ של לאס וגאס. ב-26 ביולי חתם בגולדן סטייט. במהלך עונת הרוקי שלו, וכן במהלך עונתו השנייה בליגה, הועבר מספר פעמים לסנטה קרוז ווריורס מליגת הפיתוח של ה-NBA.

לוס אנג'לס לייקרס

ב-19 בפברואר 2014 הועבר בייזמור, לצד מרשון ברוקס, בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, תמורת סטיב בלייק. ב-7 באפריל הושבת לשארית העונה לאחר שקרע את גיד רגלו הימנית.

אטלנטה הוקס

ב-23 בספטמבר 2014 חתם בייזמור באטלנטה הוקס. הוא קלע שיא קריירה של 28 נקודות ב-14 בדצמבר 2015 בהפסד קבוצתו למיאמי היט. ב-7 ביולי 2016 חתם על חוזה נוסף בהוקס.

פורטלנד טרייל בלייזרס

ביוני 2019 הועבר בטרייד לפורטלנד טרייל בלייזרס, בתמורה לאוון טרנר.
מבנה ראשוני

בביוכימיה, מבנה ראשוני של מולקולה ביולוגית (כדוגמת חלבון או DNA) הוא תיאור של ההרכב האטומי והקשרים הכימיים המחברים את האטומים. 
המבנה הראשוני של חלבון הוא מבנה קווי פשוט, הבנוי אך ורק מהקשר הפפטידי בין חומצות האמינו המרכיבות אותו.
המבנה הראשוני קובע במידה רבה את כל שאר המבנים של החלבון, שכן הקשרים האפשריים בין חומצות האמינו והזוויות שיכולות להיות בין חומצות אמינו שכנות קובעים את צורת החלבון במבנים השניוני והשלישוני.
ניתן "לקרוא" מבנה ראשוני של חלבון מניתוח ה-RNA שקודד אליו.
את המבנה הראשוני של חלבון מקובל לתאר החל מהקצה האמיני (N' טרמינל) עד הקצה הקרבוקסילי (C' טרמינל).