google/wiki40b huggingface dataset:
ז'ול לז'ה

ילדות וקריירה

ז'ול לז'ה נולד בסנט אניצ'ט שבקוויבק, לארנסט ולאלדה (לבית בוווה). לז'ה, יחד עם אחיו הגדול פול-מייל (שלעתיד יהיה חשמן), גדלו במשפחה דתית אדוקה. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, המשיך לז'ה לקולג' דה ואליפילד ולאחר מכן למד באוניברסיטת מונטריאול, שם היה בוגר אוניברסיטה במשפטים. לאחר מכן נרשם לז'ה לסורבון בפריז שבצרפת, משם הוענק לו תואר דוקטור בשנת 1938. ב-13 באוגוסט באותה שנה, נשא לאישה את גבריאל כרמל, שאותה פגש באוניברסיטת פריז. לבני הזוג היו שתי בנות, פרנסין והלן.
כשחזר לחיות בקנדה בסוף 1938, הוא הועסק כעורך דין שותף של במשרד עורכי דין "Le Droit" שבאוטווה, אך נשאר שם רק שנה אחת לפני שפנה ללימודי פרופסוריה להיסטוריה דיפלומטית באוניברסיטת אוטווה עד 1942. במקביל, הצטרף לז'ה בשנת 1940 למשרד החוץ הקנדי, ובמשך קצת יותר מ-13 שנים קיבל את מינויו הדיפלומטי הראשון שלו מחוץ לקנדה והיה שגריר קנדה במקסיקו. לאחר פרישתו ממשרד החוץ ב-1 באוגוסט 1954, הוא חזר לאוטווה כדי לכהן בתפקיד מזכיר המדינה לענייני חוץ, עד שב-25 בספטמבר 1958 הוא מונה לשגריר ונציג קבוע של קנדה במועצת ארגון האמנה הצפון-אטלנטית (נאט"ו). הוא כיהן בתפקיד זה עד ה-5 ביולי 1962. כמו כן, ז'ה היה נציג קנדה בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי בפריז.
לאחר מכן, בין 1962 ל-1964, כיהן לז'ה כשגריר קנדה באיטליה, ובשנים 1964–1968 היה שגריר קנדה בצרפת. בתקופה זו, ביולי 1967, ביקר נשיא צרפת שארל דה גול בקנדה כדי להשתתף באקספו 67'. במהלך ביקורו בקנדה, קרא דה גול לקהל המונה מעל 100,00 איש "Vive le Québec libre!" ("תחי קוויבק החופשית!"). ההצהרה, שפורשה כתמיכה בעצמאות קוויבק, הכעיסה את ממשלת קנדה ואת הקנדים האנגלופונים. אירוע זה גרם לצינה דיפלומטית במשך שנים רבות בין קנדה לצרפת ולז'ה קרא לטיפול רגיש לכל הנוגע למדיניותו של דה גול כלפי קוויבק.
ב-1968 חזר לז'ה לבירת קנדה והתמנה לתפקיד תת-מזכיר המדינה וסיפק את הבסיס האדמיניסטרטיבי למדיניות החוץ של ראש ממשלת קנדה לסטר פירסון. לז'ה עזב את משרתו ב-1972 ושימש זמן קצר כשגריר קנדה בבלגיה ובלוקסמבורג בין מרץ 1973 לינואר 1974.

המושל הכללי של קנדה

ב-5 באוקטובר 1973 מינתה אליזבת השנייה את ז'ול לז'ה, בחירתו של ראש הממשלה פייר אליוט טרודו' לתפקיד המושל הכללי של קנדה. לז'ה החליף את רולנד מיצ'נר כנציגה של המלוכה הקנדית. הוא הושבע רשמית לתפקיד לאחר מכן בטקס שנערך בסנאט הקנדי ב-14 בינואר בשנה שאחר כך.
רק חצי שנה מאוחר יותר, ממש לפני הטקס שבו היה אמור לקבל תואר כבוד מאוניברסיטת דה שרברוק, סבל לז'ה משבץ מוחי. שבץ זה הותיר אותו פגוע בדיבור ועם זרוע ימנית משותקת. אף על פי שהוא חזר לתפקידו זמן קצר לאחר מכן והנהיג את מסדר קנדה בדצמבר 1974, סייעה לו רעייתו בהזדמנויות רבות, ואפילו קראה חלקים מנאומיו מן הכס ב-1976 וב-1978. ובכל זאת, לז'ה השקיע מאמצים באיחוי סכסוכי ריבונות בקוויבק. כמו כן, לז'ה פעל לקידום האמנות תוך קבלת סיוע ידידותי מציירים ידועים כמו ז'אן פול לאמיו ואלפרד פלאן. בשנת 1978 ייסד לז'ה את פרס ז'ול לג'ה למוזיקה קאמרית חדשה. הוא גם הקים פרס על שימור מורשתו כדי לקדם מצוינות אקדמית ותוכניות דו-לשוניות באוניברסיטת רג'ינה.
ויין אלינגטון

נעורים ומכללות

אלינגטון נולד בוינווד שעל יד פילדלפיה, פנסילבניה, ובנערותו למד ב"אקדמיה האפיסקופלית" (Episcopal Academy) לצד שחקן ה-NBA לעתיד ג'רלד הנדרסון.
בשנת 2006 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ובשלוש עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל שלה קלע 14.7 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו השלישית עזר לקבוצה לזכות באליפות טורניר המכללות, כששיתף פעולה עם טיילר האנסברו, טיי לוסון ודני גרין. במשחק הגמר מול אוניברסיטת המדינה של מישיגן קלע אלינגטון 19 נקודות, ובסיום הטורניר זכה בתואר השחקן המצטיין של הפיינל פור.

קריירה ב-NBA

אלינגטון נבחר בבחירה ה-28 של דראפט ה-NBA לשנת 2009 על ידי מינסוטה טימברוולבס. לאחר 3 עונות במינסוטה, בהן קלע 6.5 נקודות בממוצע למשחק, נשלח לממפיס גריזליס בתמורה לדנטה קנינגהם.
באמצע עונת 2012/2013 הועבר בטרייד לקליבלנד קאבלירס, יחד עם מריס ספייטס וג'וש סלבי, בתמורה לג'ון לואר. לקראת עונת 2013/2014 חתם על חוזה בדאלאס מאבריקס.
לאחר עונה אחת בדאלאס נשלח בטרייד לניו יורק ניקס, יחד עם סמואל דלמברט, חוסה קלדרון ושיין לארקין, בתמורה לטייסון צ'נדלר וריימונד פלטון. כחודשיים לאחר מכן, בטרם שיחק עבור הניקס, הועבר לסקרמנטו קינגס אשר שחררה אותו מהקבוצה.
ב-22 בספטמבר 2014 חתם אלינגטון כשחקן חופשי על חוזה לעונה אחת בלוס אנג'לס לייקרס, עבור כמיליון דולר. כשבועיים מפתיחת עונת 2014/2015 נהרג אביו של אלינגטון לאחר שנורה על ידי אלמוני בזמן שנהג ברכבו בפילדלפיה.
ביולי 2015 חתם אלינגטון על חוזה לעונה אחת בברוקלין נטס, עבור כ-1.5 מיליון דולר. בסיום עונתו היחידה בברוקלין זכה בפרס גביע האזרחות של ג. וולטר קנדי, כהוקרה על שירותו ותרומתו לקהילה.
ביולי 2016 חתם אלינגטון על חוזה לשנתיים במיאמי היט, עבור כ-12 מיליון דולר. במשחק האחרון של עונת 2017/2018 קלע שיא קריירה של 32 נקודות בניצחון קבוצתו מול טורונטו ראפטורס. באותו משחק קלע 8 שלשות, ובכך העמיד את סך השלשות שלו באותה עונה על 227 בסך הכול, אשר הציבו אותו במקום השישי בליגה וכן היוו שיא מועדון במיאמי.
לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה חדש במיאמי לעונה אחת עבור כ-6.2 מיליון דולר. ב-7 בפברואר 2019 הועבר בטרייד לפיניקס סאנס, יחד עם טיילר ג'ונסון, בתמורה לראיין אנדרסון. ביום שלמחרת שוחרר מהקבוצה, מבלי ששיחק במדיה.
ב-9 בפברואר 2019 חתם על חוזה בדטרויט פיסטונס, עד לסיום עונת 2018/2019.
ב-9 ביולי 2019 חתם על חוזה בניו יורק ניקס.
קו Q של הרכבת התחתית של ניו יורק

מסלול הקו

הקו מתחיל את מסלולו במרכז מנהטן בסמוך לכיכר טיימס. במסלול משותף עם קווים רבים נוספים יורד הקו לכיוון מנהטן תחתית תוך שהוא מדלג על תחנות רבות והופך למהיר. אל ברוקלין הוא נכנס דרך גשר ויליאמסבורג וחוצה את ברוקלין במסלול אלכסוני לכיוון דרום. תחנתו הסופית של הקו היא בקוני איילנד שבדרום ברוקלין.
הוצאת מרטינוס נייהוף

הוצאת מרטינוס נייהוף (Martinus Nijhoff Publishers) היא הוצאה לאור שהוקמה באמצע המאה ה-19, אשר מתמחה בספרות מקצועית בנושאי המשפט ההומניטרי, זכויות האדם, משפט בינלאומי ויחסים בינלאומיים. ההוצאה נרכשה על ידי הוצאת בריל וכיום פועלת כהוצאה נפרדת בתוכה.
ההוצאה הוקמה על ידי המשורר והמסאי ההולנדי מרטינוס נייהוף, תחילה כחנות ספרים קטנה בעיר האג בשנת 1853 המתמחה בספרים נדירים.
מדי שנה מוציאה לאור ההוצאה כ-20 כתבי עת וכ-120 ספרים. עד כה יצאו בהוצאה מעל 2,000 ספרים.
פולסר

פולסר הוא כוכב נייטרונים מסתובב הפולט קרינה אלקטרומגנטית. כוכב נייטרונים הוא גוף צפוף מאוד שנוצר מכוכב מסיבי בעת סופרנובה. 
הפולסר קורן קרינה אלקטרומגנטית לחלל בשתי אלומות צרות בכיווני הקטבים המגנטיים שלו, שיכולים להיות שונים מכיוון ציר סיבובו. כאשר צופה נמצא קרוב מספיק לחרוט הדמיוני שיוצר ציר הקטבים המגנטיים של הפולסר במרחב, הוא יכול למדוד פולסים של קרינה, שמחזוריותם היא מחזוריות הסיבוב של הכוכב. פולסים אלו נתנו לפולסר את שמו.
הפולסר הקרוב ביותר למערכת השמש מקוטלג כ-CP0950. מרחקו ממערכת השמש כמאה שנות אור, ומחזור סיבובו 0.2530646 שנייה.
הפולסר הראשון התגלה ב-28 בנובמבר 1967 על ידי ג'וסלין בל ברנל ואנתוני היואיש מאוניברסיטת קיימברידג', ובתחילה חשבו האסטרונומים שמדובר בשידור של חוצנים אינטֶליגנטיים, בשל המחזוריות המדויקת שלו. הם אף כינו את המקור "LGM-1" כראשי תיבות של "Little green men" ("אנשים ירוקים קטנים")
יוסטינגראד

יוסטינגראד (ברוסית: Юстинград) הייתה עיירה יהודית (שטעטל) באימפריה הרוסית. כיום, היא מצויה במחוז צ'רקאסי שבאוקראינה.
העיירה נוסדה בשנת 1825 בעקבות גירושם של יהודים מהכפר סוקוליבקה. העיירה נקראה על שם יוסטינה, אשת האציל שמכר את אדמות העיירה ליהודים. בשנת 1900 היגרו רבים מתושבי העיירה לארצות הברית ובאוגוסט 1919 אירע פוגרום בעיירה. ב-27 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, הושמדה העיירה בידי הנאצים. כיום על אדמות העיירה הוקמה רפת, אך השלט המציין את מיקום העיירה עדיין עומד על תילו.

תולדות היישוב

בשנת 1765 החלו יהודים להגר לעיירה סוקוליבקה שבאוקראינה, אז באימפריה הרוסית. בשנת 1825 גורשו יהודי העיירה בפקודת ניקולאי הראשון והקימו שטעטל מעבר לנהר בסמוך לעיירה. מקור שם השטייטל החדש הוא בשמה של אשת האציל יוסטינה, שמכר את האדמה ליהודים. שם העיירה נקבע על ידי מועצת העיר, ונרשם כך בטפסים רשמיים ובשלט הכניסה לעיירה. בתחילה ישבו בעיירה כ- 585 יהודים אך בשנת 1897 גדלה העיירה ומספר תושביה היהודיים עלה מעל 2,000 איש. בשנת 1939 ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, נשארו בעיירה כ- 150 יהודים.

החיים ביישוב

החינוך בעיירה היווה חלק משמעותי ועיקרי בחיי היהודים. בעיירה נבנה חדר בו למדו חמישה עשר תלמידים בניהולו של ברוך ברנסטיין. שיטת הלימוד של ברוך ברנסטיין הייתה חדשנית מכיוון שלימד עברית על פי שיטה חדשה שפיתח בעצמו. בעקבות זאת הוקמו כשמונה חדרים בעיירה וכל ילדי הקהילה היהודית דברו עברית שוטפת והביקוש ללימודים עלה. בשנות ה-20 נפתח בעיירה בית ספר עברי ובית מדרש ללימודי התורה כחלק מהביקוש ללימודי השפה העברית. יהודים רבים בעיירה עבדו בבית הספר ובבית המדרש כמורים.
בעיירה הוקמו במהלך השנים שישה בתי כנסת: בית כנסת רבי פנחס, הבית כנסת הטולנר חסידי, בית המדרש הגדול, בית הכנסת הקנטקוזוב חסידי, בית המקדש הקטן בו השתמשו הנפחים ועובדי העבודה הפיזית ובית הכנסת החדש שיוסד על ידי הדורות הצעירים. רוב כספי בתי הכנסת הגיעו מאירועים כמו ברית, בר מצווה, חתונה ולוויה. 
כיום נשארו מהקהילה רק בית העלמין ושלט שעליו כתוב "ברוכים הבאים ליוסטינגראד". 
בין האנשים שנולדו ביישוב היה מוטל גרוביאן (1909-1972), משורר יידיש סובייטי.

במהלך מלחמת העולם השנייה

בשנת 1941 הגיעו הנאצים לעיירה וחייבו את היהודים לענוד טלאי צהוב, ולאחר מכן העיירה הושמדה. בזמן השואה כ-190 יהודים נהרגו בעיירה, שמותיהם של 184 מהם ידועים.
דמיטרי פופוב

קריירה

פופוב החל לשחק כדורגל שלו במחלקת הנוער של שיניק ירוסלבל, וכשהיה בן 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה אז בליגת המשנה הסובייטית. פופב שיחק בשיניק בשני תפקידים - חלוץ וקשר התקפי, ובשנת 1987 תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. בשנת 1989 חתם בספרטק מוסקבה, קבוצת הצמרת של ליגת העל הסובייטית. מאמן ספרטק, אולג רומנצב, החליט לשנות את תפקידו של פופוב על המגרש, ומיקם אותו כקשר צד, עמדה בה שיחק מאז במשך כל הקריירה. פופב היה חלק מההרכב הקבוע של ספרטק בשנים 1990–1993. עם הקבוצה זכה פעמיים באליפות רוסיה ופעם אחת בגביע, והגיע עמה עד לשלב חצי הגמר של גביע אירופה לאלופות בשנת 1991.
בשנת 1993 מכרה ספרטק את כרטיס השחקן שלו לקבוצת ראסינג סנטנדר שעלתה אז לליגה הספרדית הבכירה. פופוב שיחק בשורות הקבוצה במשך 3 שנים. לקראת סוף עונת 1995/1996 נפצע באחד המשחקים ולמעשה סיים את העונה. הפציעה הזו הביאה את הנהלת ראסינג להחלטה לא לחדש את חוזה של פופוב בתום העונה. הוא עבר לקבוצת קומפוסטלה מהליגה הספרדית השלישית, במדיה חתם לשלוש שנים.
לקראת עונת 1999/2000 הגיע פופוב לישראל וחתם בקבוצת מכבי תל אביב. כעבור ארבעה חודשים עזב את המועדון, שב לספרד וסיים את העונה בקבוצת טולדו. בקיץ 2000 פרש ממשחק פעיל.

נבחרת לאומית

פופוב זומן לנבחרת חבר העמים שהוקמה לקראת יורו 1992 בעקבות התפרקות ברית המועצות, אך לא הצליח להשתתף במשחקי הנבחרת לאחר שבאחד ממשחקי הליגה הוא שבר רגל. לאחר שהחלים מהפציעה זומן לנבחרת רוסיה משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול מקסיקו, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. פופוב היה בסגל נבחרת רוסיה למונדיאל 1994, ושותף במשחק אחד בלבד, מול שוודיה, בו הוא הוחלף כבר בדקה ה-41. פופוב היה אמור להשתתף ביורו 1996, אך כמה חודשים לפני כן נפצע והחמיץ את התחרות.

לאחר הפרישה

לאחר פרישתו ממשחק פעיל המשיך פופוב להתגורר בספרד, ושימש כמאמן במחלקת הנוער של ראסינג סנטנדר ומאמן נבחרת בית ספר בסנטנדר. בשנת 2005 שיחק בנבחרת רוסיה בכדורגל חופים.
בשנת 2006 צורף פופוב לצוות הניהולי של ספרטק מוסקבה, ובשנת 2008 מונה למנהל הספורטיבי של המועדון, תפקיד אותו מילא עד 2016.
ויקטור צ'אנוב

קריירה

צ'אנוב החל את דרכו בקבוצת שחטאר דונצק, ואת מרבית הקריירה עשה בקבוצת דינמו קייב, עמה זכה בשלוש אליפויות וחמישה גביעים, וכן בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1986.
בשנים 1982 - 1990 שיחק צ'אנוב 21 משחקים במדי נבחרת ברית המועצות. בכל תקופת השתתפותו בנבחרת היה צ'אנוב שוער שני, כאשר הבכורה ניתנה לרינאט דסאייב. צ'אנוב היה בסגל הנבחרת בשלוש אליפויות עולם (מונדיאל 1982, מונדיאל 1986, מונדיאל 1990) וביורו 1988. אבל, בכל המפעלים הללו, השתתף בשני משחקים בלבד - במשחק מול נבחרת קנדה בשלב הבתים של מונדיאל 1986 ובמשחק מול נבחרת אירלנד בשלב הבתים של יורו 1988 (נכנס כמחליף בדקה 69).
בתחילת שנות ה-90 הגיע צ'אנוב לישראל והוחתם בקבוצת מכבי חיפה על ידי יעקב שחר, מספר ימים לאחר ששוער הקבוצה, גיורא אנטמן, הפגין יכולת חלשה בהפסד הקבוצה 0–5 למכבי נתניה. בארבעת המשחקים הראשונים שלו בישראל לא ספג צ'אנוב אף שער, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בדאבל. בסך הכל שיחק שלוש שנים בחיפה, ובעונתו האחרונה בישראל הושאל לקבוצת בני יהודה תל אביב. לאחר מכן חזר למולדתו, ושיחק את עונתו האחרונה בקריירה בקבוצת צסק"א קייב.
לאחר פרישתו אימן את ארסנל קייב לתקופה קצרה, ובעונת 2006/2007 היה חלק מהצוות המקצועי בדינמו קייב.
תזמורת הבמה הישראלית

פעילות התזמורת

התזמורת מופיעה ברחבי הארץ בסדרות למנויים והשתתפה בפסטיבלים כגון: פסטיבל ישראל, פסטיבל אבו גוש, צלילים במדבר, פסטיבל אישה (חולון), צלילי ילדות (חולון), ימי תרבות ועוד.
התזמורת משלבת בין מוזיקה קלאסית לאמנויות הבמה השונות – תיאטרון, מחול, מולטימדיה ועוד לילדים וגם למבוגרים. 
תזמורת הבמה הישראלית נותנת במה לנגנים שעלו ארצה ולנגנים צעירים, המשתתפים בהפקות השונות. בנוסף, מעבירה התזמורת סדנאות לחינוך מוזיקלי במוסדות שונים במטרה להקנות לקהל הצעיר הרגלים להאזנה למוזיקה תזמורתית כבר מגיל צעיר.
תזמורת הבמה הישראלית נתמכת על ידי משרד התרבות והספורט.
משה אהרן אפשטיין

ביוגרפיה

אפשטיין למד נגינה בחליל אצל אורי טפליץ וניצוח ותאוריית המוזיקה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, שם סיים את לימודיו ב-1975 בהצטיינות יתרה. בשנת 1976 קיבל תעודת אמן ויצא להמשך לימודים בשווייץ אצל אורל ניקולה והשתלם גם בקורסים עם מרסל מואיז.
בשנים 1980–1986 היה אפשטיין סולן בסינפונייטה הישראלית באר שבע.
משנת 1981 היה חבר בסגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, שם הוא לימד חליל, מתודה ומוזיקה קאמרית, וכיהן כמנהל מוזיקלי ומנצח של התזמורת הקאמרית של האקדמיה.
בין השנים 1999–2012 הוא כיהן כפרופסור בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בהמבורג.
מאז שנת 2013 מכהן כדיקן הפקולטה לחינוך מוזיקלי במכללת לוינסקי.
אפשטיין מגיש כיתות אמן שנתיות בגרמניה ומוזמן להרצות באוניברסיטת ייל בארצות הברית, באוסאקה ביפן, בבית הספר הגבוה למוזיקה בפרנקפורט ועוד. כמו כן הופיע כמנצח וסולן עם תזמורות קאמריות מהחשובות בישראל ובפסטיבלי מוזיקה בינלאומיים. הופיע בין השאר כסולן עם התזמורת הפילהרמונית של ברלין.
משה אהרן אפשטיין הוציא עד כה שני תקליטורים והקלטות רבות לרדיו. ספרו על האספקט הטכני של הנגינה בחליל יצא בהוצאת צימרמן-פרנקפורט.
שדה התעופה יאמביו

מיקום

שדה התעופה יאמביו נמצא בנפת יאמביו במחוז אקווטוריה המערבית שבדרום סודאן, בסמוך לגבול עם הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו והרפובליקה המרכז-אפריקאית.
שדה התעופה ממוקם בצפון מזרח העיר בסמוך למרכז העסקים הראשי של העיר ובמרחק 355 ק"מ (מרחק אווירי) משדה התעופה ג'ובה, הגדול ביותר במדינה.
הקואורדינטות של השדה הן: 4° 34' 12.00"N, 28° 25' 320.02"E והוא נמצא בגובה 724 מטר מעל פני הים. 
בשדה התעופה מסלול המראה ונחיתה יחיד לא סלול שאורכו אינו ידוע, נכון לשנת 2012.

רקע

שדה התעופה יאמביו הוא שדה תעופה אזרחי המשרת את העיר יאמביו והסביבה. לשדה התעופה אין לוח זמנים מסודר.
מעון ההארחה הממלכתי

מעון ההארחה הממלכתי (רוסית Государственная гостевая резиденция), נודע בעבר כמעון 4-K. המעון נחשב למעונו הרשמי של נשיא רוסיה ושוכן בדלתה של נהר נייבה, בסנקט פטרבורג באי האבן (קאמני אוסטרוב). המעון נבנה על ידי חברת אלסו-גרופ.
הנשיא אינו מתארח במעון זה, אלא בארמון קונסטנטין. בשנת 2008 המעון עבר שיפוצים והפך למעון ממלכתי שבו הנשיא מארח אורחים זרים בכירים. מדבדב אירח כאן ראשי מדינות שבאו לביקור ממלכתי בעיר סנקט פטרבורג, כמו קאנצלר גרמניה, אנגלה מרקל.
המתחם כולל 3 בניינים - לנשיא, עורכיו ואחד לפמליית העורכים.
אלקטרון וולט

אלקטרונוולט או אלקטרון וולט (eV) הוא יחידת מידה של אנרגיה. אלקטרונוולט אחד שווה לאנרגיה שמקבל אלקטרון חופשי כאשר הוא עובר מפל מתחים של וולט אחד. אלקטרונוולט אחד שווה ‎1.6021766208×10⁻¹⁹ J‎. במונחי מסה, לפי שקילות המסה והאנרגיה, אלקטרונוולט אחד שווה ‎1.782661907×10⁻³⁶ kg‎.
יחידות של אלקטרונוולט משמשות לעיתים קרובות למדידה של אנרגיות ומסות של עצמים זעירים, כגון חלקיקים יסודיים, האדרונים, גרעינים, אטומים ולעיתים רחוקות יותר, מולקולות. כך, לדוגמה, מסת המנוחה של החלקיק המסיבי בעל המסה הנמוכה ביותר, הניוטרינו, היא כ-0.12 אלקטרונוולט (סכום שלושת הטעמים). מסת המנוחה של החלקיק היסודי בעל המסה הגבוהה ביותר, קוארק עליון, היא כ-172,440,000,000 אלקטרונוולט, או 172.44 ג'יגה אלקטרונוולט (GeV). מסת המנוחה של אלקטרון היא 510.9989461 קילואלקטרונוולט (keV) וזו של פרוטון היא 938.2720813 מגה אלקטרונוולט (MeV).
כאשר יחידות אלקטרונוולט משמשות למדידת מסה, היחידה אינה אלקטרונוולט לבדו, אלא eV/c², כלומר, אלקטרונוולט חלקי מהירות האור בריבוע. זאת, בהתאם למשוואה E=mc². אולם, בדרך כלל, ה-c² מושמט, מכיוון שמהירות האור היא קבועה. הלכה למעשה, מניחים כי c=1.

המרה טבעית

עקב השקילות של יחידות פלאנק, ניתן להמיר גודל נתון של אנרגיה לגודל מסוים של טמפרטורה, תדר, אורך או זמן.
במונחי טמפרטורה, אלקטרונוולט אחד שווה 11,604.5221 קלווין. זאת, לפי קבוע בולצמן והמשוואה E = kBT.
במונחי תדר, אלקטרונוולט אחד שווה 241,798,926,250,375 הרץ או כ-241.8 THz, בערך פי 2.4 מיליון מהתדר של תחנת רדיו המשדרת ב-100 MHz.
במונחי אורך, הרי בהתאם למהירות האור, אלקטרונוולט אחד שווה ‎1.23984197386209×10⁻⁶‎ מטר, כלומר, כ-1.24 מיקרון. זה הוא אורך הגל של חלקיק שהמסה שלו (או האנרגיה שלו, במקרה של חלקיק חסר מסה) היא 1 eV.
במונחי זמן, אלקטרונוולט אחד שווה ‎4.135667662×10⁻¹⁵‎ שניות. זה ההפרש בין שיאי גל סמוכים בגל החומר של חלקיק שמסתו היא 1 eV.
ל'אקווילה

גאוגרפיה

העיר שוכנת בקרבת הפיסגה הגבוהה של הרי האפנינים, גראן סאסו. היא מצויה בגובה של 721 מטר מעל פני הים בעמק אטרו-פסקרה. מסביבה ארבעה הרים בגובה של 2,000 מטר מעל פני הים. ההרים מונעים את כניסתו של אויר לח וחם לעיר מהים התיכון ולכן שורר בה אקלים חם ויבש.
נוהגים לומר כי מזג האוויר בעיר מניב 11 חודשי קור וחודש אחד קר במיוחד.

יחודה של העיר

שטח השיפוט של העירייה הוא גדול במיוחד: 467 קמ"ר. הוא נחשב לשטח השיפוט הששי בגודלו מבין ערי איטליה. לפניו באות, בין השאר, הערים: רומא - מקום ראשון, רוונה - בצפון איטליה וסאסארי - בסרדיניה. בגלל גודל שטחה, והיותו הררי ברובו, קיימים בה 59 רבעים ושכונות. בשטחה סלולים קרוב ל-3,000 ק"מ כבישים ובנויים אלפי קמ"ר של מבנים. לשרות תושביה עשרות בתי ספר, מרכזים מסחריים רבים, כמאה כנסיות ועשרה בתי קברות.

רעידות אדמה

לעיר היסטוריה של רעידות אדמה. נרשמו בה רעידות אדמה בשנים 1349, 1452, 1501, 1646 1703 1706,. 
בחודש ינואר 2009 הורגשו בעיר אירועים סייסמיים בעוצמה שנעה בין 2.9 ל-6.3 
בסולם ריכטר.
ב-6 באפריל 2009 בשעה 3:32, התרחשה רעידת אדמה שמוקדה היה במרכז הרי האפנינים. הרעידה הורגשה במחוזות נוספים: בלאציו שבמזרח, במוליזה שבדרום, באומבריה שבצפון-מערב ובקמפניה שבדרום איטליה. ברעידה זו נספו 289 בני אדם, 1,500 נפצעו. מחצית מהבתים בעיר העתיקה חרבו, ורוב בתי העיר ניזוקו. כתוצאה מכך נותרו עשרות אלפים ללא קורת גג.
צ'ינקווה טרה

גאוגרפיה

לאורך רצועת החוף של הים הליגורי מתנשאים הרים על פני גובה של כמה מאות מטרים, כשחלקם משתפלים לתוך הים. צ'ינקווה טרה מורכבת מחמישה כפרים קטנים ותלולים הנמצאים על שפת הים, מהשבילים המחברים את אותם כפרים בינם ובין עצמם, מהשבילים בינם ובין הכפרים הנמצאים במעלה ההר ומהחורש והשטחים החקלאיים הנמצאים בכל אותו מרחב. ארבעה מתוך חמשת הכפרים ממוקמים ממש על החוף, ואילו קורניליה שוכן על מצוק סלעי כ-100 מטר מעל פני הים.
שמואל בלקין

הרב פרופסור שמואל בֶּלקין (Samuel Belkin; כ"א בכסלו תרע"ב, 12 בדצמבר 1911 – י"ח בניסן תשל"ו, 18 באפריל 1976) היה חוקר מדעי היהדות, בפרט מחשבת ישראל והיהדות ההלניסטית ונשיאהּ השני של "ישיבה יוניברסיטי" בניו יורק.

ביוגרפיה

בלקין נולד לרב שלמה ומינה בסביסלוץ' שבפולין. כשהיה בן שמונה, אביו נורה ונהרג בידי שוטר פולני. כילד גדל בעוני ומחסור. למד בישיבת מיר וראדין הוסמך לרבנות בגיל 17. ב-1929 היגר לארצות הברית, למד באוניברסיטת הרווארד אצל הארי אוסטרין (צבי) וולפסון, וב-1935 קיבל באוניברסיטת בראון תואר דוקטור (בהצטיינות) על מחקר בנושא כתבי פילון (ב-1940 התפרסם ספר המבוסס על הדיסרטציה שלו: Philo and the Oral Law: The Philonic Interpretation of Biblical Law in Relation to the Palestinian Halakah).
שנה לאחר כך נתמנה למורה לתלמוד בישיבת רבי יצחק אלחנן (הישיבה של ישיבה יוניברסיטי ). ב-1940 התמנה לפרופסור מן המניין. עם פטירתו של דב רבל התמנה לדקאן הישיבה, וב-23 במאי 1944 התמנה לנשיא. אחת מהצלחותיו המהירות הייתה השגת מעמד אוניברסיטאי לישיבה מטעם מדינת ניו יורק.
ב-1975 התפטר ממשרת הנשיא עקב מחלה, ונתמנה נגיד האוניברסיטה, עד לפטירתו שנה לאחר מכן.
היה חבר ההנהלה של עשרות מוסדות חינוך, מדע וציבור, בהם איחוד הרבנים האורתודוקסים בארצות הברית וקנדה, הסתדרות הרבנים דאמריקה, הציונים הדתיים באמריקה, ועוד.
היה סופר וחוקר פורה, והשתתף ככותב קבוע בכתבי עת שונים.
היה נשוי לסֶלמה (Selma) ואב לילדים. לאחר גירושיו נישא לאבּי (Abby).

בלקין נפטר ב-1976, בגיל 64. הותיר את אשתו אבי, ילדיו ונכדיו.
לופאדוטמאכוס...פטריגון

לוֹפַּדוֹטֵמַכוֹסֵלַכוֹגַלֵאוֹקְרַניוֹלֵיפְּסַנוֹדְרִימִיפּוֹטְרִימַּטוֹסִילְפִיוֹקַרַבּוֹמֵלִיטוֹקַטַקֵכוּמֵנוֹקִיכְלֶפִּיקוֹסּוּפוֹפַטּוֹפֵּרִיסְטֵרַלֵקְטְרוּוֹנוֹפְּטוֹקֵפַלִּיוֹקִיגְקְלוֹפֵּלֵיוֹלַגוֹסִירַיוֹבַּפֶטְרַגַנוֹפְּטֵרוּגוֹן 

(ביוונית: Λοπαδοτεμαχοσελαχογαλεοκρανιολειψανοδριμυποτριμματοσιλφιοκαραβομελιτοκατακεχυμενοκιχλεπικοσσυφοφαττοπεριστεραλεκτρυονοπτοκεφαλλιοκιγκλοπελειολαγοσιραιοβαφη

τραγανοπτερύγων)
הוא שמו של מאכל בדיוני המוזכר בקומדיה מהפכת הנשים מאת המחזאי היווני אריסטופנס, בין השורות 1169 ו-1175.
מילה זו היא הארוכה ביותר בשפה היוונית ולה 170 אותיות ולמעלה מ-70 הברות. עד המאה ה-19 הייתה זו המילה הארוכה ביותר בכל השפות בעולם, אז החליפו אותה שמות של תרכובות בכימיה. זו עדיין המילה הארוכה ביותר בספרות. 
מאכל זה כולל כ-20 מרכיבים ובהם: חלקי דגים, דג תריסנית, דג הכלב (גילדן כלבי), שומר, סרטן או סרטן הנחלים, נשר, גבינה, דבש, יונת עצים, "יונת בית", קיכלי, תרנגולת, ראש ציפור צלויה, יין, עז או פירות, ארנבת, וכנף של ציפור.
צירוף (בלשנות)

צירוף תוארי (AP)

צירוף שהגרעין שלו הוא שם תואר. צירוף תוארי אינו עצמאי והוא מופיע רק כמשלים לגרעין שמני בתוך צירוף שמני. לדוגמה: החכמים, הגדולה, שמתחת לשולחן, שבסוף השביל.
לפי הדקדוק המסורתי, הצירוף התוארי משמש בדרך כלל כלוואי.
אדם המזיק

במשפט העברי אדם המזיק הוא אדם שגורם על ידי מעשיו נזק לאחר, בממונו או בגופו. ונכלל לפי דעה אחת כאחד מארבעה אבות נזיקין.

הפן הממוני

אדם המזיק ממונו של חברו חייב לשלם. יסוד הלכה זו נלמד מהפסוק:
"ומכה בהמה ישלמנה"
— ספר ויקרא, פרק כ"ד, פסוק כ"א

אולץ להזיק באונס

כאמור אדם שהזיק באונס עצמי למשל מתוך שינה או שהקיא בלא כוונה על חפץ וגרם לו נזק, חייב בתשלום מלא. אך לגבי אדם שנאנס באיומי מוות להזיק ממון של אדם אחר - נחלקו הפוסקים. הרמב"ם פסק שחייב לשלם, מכיוון שבסופו של דבר הוא גרם נזק וחייב גם במקרה של אונס כאמור. הראב"ד פסק שפטור, כיוון שמבחינה הלכתית מותר לו להזיק כדי להציל את נפשו, ואין לחייב אדם בתשלום נזיקין, על דבר שמותר לעשותו.

חומרות נוספות

דינים נוספים שישנים באדם המזיק בשונה משאר המזיקים הוא לעניין מקום ההיזק, שבאדם המזיק לעולם אין הבדל אם הנזק נעשה ברשות הניזק או שהניזק בא לרשותו של המזיק ושם פגע בו בעל הבית.
במקום שבו היו שותפים בנזק מספר בני אדם נאמר דין שהנזק מתחלק בין כולם.

הפן האיסורי

מלבד עצם העניין שמחויב הוא לשלם מדיני נזיקין, עובר המזיק באיסור כגנב וכגזלן הנוטלים ממון אחרים. אמנם אם שילם ועשה תשובה נתכפר חטאו ואינו זקוק למחילת הנזק, וזאת, בניגוד לגנב וגזלן שמלבד החזרת הגניבה והתשובה עדיין זקוקים הם למחילת הנגזל.
אודלסק

יהודי אודלסק

ההתיישבות היהודית באודלסק החלה בסוף המאה ה-17, עם הגיעם של יהודים שגורשו בידי שלטונות פרוסיה מחלקים של פולין שנפלו לידי פרוסיה בחלוקת פולין, לאחר שהוגדרו כיהודים קבצנים. האוכלוסייה גדלה וב-1849 הקימו חלק מיהודי אודלסק בעידוד הממשל הרוסי את קולוניה איזאקה , בקרבת מקום לאודלסק.
הקהילה המקומית הקטנה הגיעה לשיאה בסוף המאה ה-19 עם התעוררות המסחר באזור בשל סלילת מסילת הברזל, ובמפנה המאה העשרים הגיע שיעור היהודים באוכלוסייה המקומית לכ-16%. האוכלוסייה היהודית התדלדלה בגלי ההגירה הגדולים, ערב מלחמת העולם הראשונה, לארצות הברית ודרום אפריקה.
יהודי הקהילה גורשו עם קהילת קולוניה איזאקה הסמוכה למחנה המעבר קיילבשין (פול') ומשם לאושוויץ-בירקנאו.
כלב ים נזירי מצוי

מאפיינים

כלב ים זה נמצא בחלקים של הים התיכון, במזרח האוקיינוס האטלנטי, ובאזורים אחרים בחוג הסרטן. נקבת כלב הים נמנעת להמליט או לטפל בגוריה בקרבת בני אדם ולכן הולך הזן הזה ונעלם מחופים מתוירים. בעשרות השנים האחרונות נכחד כלב הים הנזירי מעשר ארצות: סנגל, פורטוגל, ספרד, צרפת, איטליה, מלטה, לבנון, סוריה, ישראל ומצרים. מאות הפרטים הבודדים ממין זה מרוכזים במערב טורקיה, איי יוון ואזור מאוריטניה, שם הוכרזו מספר אזורים מבודדים יחסית עם תנאים טובים להמלטות וגידול (עם נקרות באזור החוף) כעל שמורות טבע סגורות לטובת כלב הים הנזירי. למרות מאמצי השימור האלה, יש הסוברים כי המין ייכחד עד אמצע המאה הנוכחית.]
בישראל נצפו פרטים בודדים בצפון החוף של הים התיכון, שכנראה הגיעו מחופי לבנון. בשנת 1934 ניצודו אם וגור בחוף דור-הבונים. החוקר ישראל אהרוני מספר שנתפסו אם ושלושה גורים בחוף הכרמל, ומאז נכחדו מנוף הארץ. לאחר שני דיווחים על כלבי ים שנראו מול החוף, שהתקבלו במחמל"י בסוף שנת 2009, התקבל בתחילת שנת 2010 דיווח מצולם על נקבת כלב ים נזירי ליד המרינה בהרצליה. זמן קצר לאחר מכן, נצפה כלב ים נזירי זכר באזור ראש הנקרה וב-2012 נצפה על ידי דייגים בחוף הבונים. בחודש יוני 2014 נצפה שוב כלב ים נזירי ליד ראש הנקרה. בחודש אפריל 2015 נצפה פעם נוספת כלב ים נזירי מול חופי ראש הנקרה. בתאריך 4 בנובמבר 2018 כלב ים נזירי ים תיכוני נצפה סמוך לחוף בת גלים בחיפה על ידי דייג מקומי.
אורכו של כלב ים נזירי הוא בסביבות 80 ס"מ עד 2.4 מטר ומשקלו עשוי להגיע עד ל-320 ק"ג. הנקבות קטנות במקצת מהזכרים. צבע פרוותם הוא חום או אפור כהה ובטנם לבנה. הגורים נולדים בעיקר בסתיו, נכנסים למים שבועיים לאחר מכן ונגמלים מיניקה בגיל של כ-18 שבועות. הם מגיעים לבגרות מינית בסביבות גיל 4. אורך חייהם הוא כעשרים שנה.
כלבי ים הם פעילי יום וניזונים מדגים ומרכיכות, בעיקר מתמנונים, עד ל-3 ק"ג ביום.