google/wiki40b huggingface dataset:
ערן ישיב

ביוגרפיה

ערן ישיב נולד בישראל בשנת 1959. העביר את רוב ילדותו בנסיעות עם משפחתו בעקבות עבודתו של האב, שמילא תפקיד בכיר בחברת אל-על. השהות במדינות מגוונות העירה בו סקרנות לתרבויות אחרות, והתלהבות מיוחדת מתרבויות המזרח, דתן והאומנות שיצרו. בנעוריו היה כתב בעיתון לנוער, וכך נחשף למתרחש מאחורי הקלעים של הפוליטיקה הישראלית, ונפתח בו הרצון להשפיע ולגרום לשינוי.
משנים אוהד מסור של קבוצת הכדורגל האנגלית ארסנל.
לאחר לימודי פסיכולוגיה וכלכלה לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים (1986), ותואר שני בכלכלה (בהצטיינות יתרה), סיים את לימודי הדוקטורט, גם הם באוניברסיטה העברית בירושלים (1992), והתקבל כבתר דוקטורט לתוכנית מיוחדת ב–MIT תחת הנחיתו של פרופ' סטנלי פישר, כלכלן מוביל, ולימים נגיד בנק ישראל.
ערן ישיב הוא פרופ' לכלכלה בבית הספר לכלכלה ע"ש איתן ברגלס באוניברסיטת תל אביב. התמחותו במקרו-כלכלה הקנתה לו שם בינלאומי בתחום של כלכלת עבודה, מדיניות מוניטרית ישראלית ועולמית. ישיב הוא מומחה בינלאומי לכלכלת אבטלה, פורץ דרך בחקר היחסים בין חברה לעובדיה וההשפעה על הון החברה, חיפוש והתאמה של עובדים. הוא חקר את החיתוכים שקיימים בשוקי העבודה, והצליח להראות איך הם משפיעים על רמת האבטלה במשק, ועל משתנים מאקרו-כלכליים אחרים. מאמרו המשפיע ביותר שנחשב פורץ דרך בתחום הוא (The Determinants of Equilibrium Unemployment (AER 2000.
במסגרת מחקריו בנושא שוק העבודה בישראל מתרכז ישיב בבחינת שוק העבודה של נשים וגברים ערבים, ובמיוחד בהיבטים של השתלבותם במשק, דרך שוק העבודה, ליצירת גוף ידע גדול בנושאים אלה, שמשפיע על החלטות מדיניות בנושא, בין היתר היוו את התשתית והרקע להחלטת הממשלה 922.
ישיב היה ראש החוג למדיניות ציבורית באוניברסיטת תל אביב (2013-2012), ראש התוכנית לכלכלה ולביטחון לאומי במכון למחקרי ביטחון לאומי (2018-2014), הוא היה יועץ מקצועי לבנק ישראל ולבנק המרכזי של אנגליה.
ישיב חבר בגופי מחקר מובילים בכלכלה כמו ZA, CEP, CfM, CEPR, CReAM. והוא פרופסור אורח באוניברסיטאות מובילות כמו
MIT, DELTA, Ecole Normale Superieure (Paris) HEC School of Business (Paris), NYU Stern School of Business, LSE and UCL.
שלמה חרון

ביוגרפיה

שלמה חרון נולד בשנת 1930 בסלוניקי שביוון. הוריו היו נתינים טורקים שהיגרו ליוון לצורכי פרנסה. 
כשגרמניה כבשה את יוון בשנת 1942, והגסטאפו התחיל להתארגן לקראת גירוש היהודים למחנות ההשמדה, הצליח אביו להשיג היתר יציאה לטורקיה, וכך המשפחה נמלטה ברגע האחרון והגיעה לאיסטנבול ב-1943.
בשנת 1944 עלה בגפו ארצה במסגרת עליית הנוער, ונקלט בקיבוץ שדה נחום. ב-1946 התגייס לפלמ"ח ועבר לקיבוץ גבעת ברנר לצורך אימוניו. עם החלטת כ"ט בנובמבר 1947, עבר עם מחלקתו לקיבוץ צאלים שם שירת בחזית הדרומית נגד המצרים.

שירותו במשטרה

ביוני 1949 התגייס שלמה חרון כשוטר טירון למשטרת ישראל. הוא הוצב כחניך בבית הספר הארצי של המשטרה בשפרעם והשתתף בקורס השוטרים הראשון של המשטרה.
משנת 1950 עד 1960 מילא תפקידי הדרכה בבית הספר הארצי לשוטרים. באותה תקופה הוא השתתף בצעדות ובתחרויות הליכה, נודע כהלך מצטיין וזכה בשנת 1956 בתחרות הליכה ל-3000 מטר, ביום ספורט של משטרת ישראל. בשנת 1960 סיים קורס קצינים, והוצב כמפקד יחידת סיור בנפה הצפונית במחוז תל אביב. בשנת 1962 מונה לדובר מחוז תל אביב. משנת 1961 שירת במוקד המרכזי בתל אביב (כיום היחידה המרכזית) כבלש בתפקידי פיקוד בדרגת פקד. משנת 1964 היה ראש מדור חקירות בענייני רכוש, סמים ומוסר וראש מפלג 1. בספטמבר 1967 הועלה לדרגת רב פקד. משנת 1970 עד 1973 כיהן כסגן ראש ענף תנועה במחוז תל אביב.
בשנת 1973 מונה לתפקיד ראש ענף ניהול לוגיסטיקה וכוח אדם והועלה לדרגת סגן ניצב. בשנת 1976 הועלה לדרגת ניצב משנה ועד 1978 כיהן כמפקד מרחב דן, ופיקד על מרחב ירקון משנת 1978 עד 1980. בשנת 1980 מונה לסגן מפקד מחוז תל אביב וקודם לדרגת תת ניצב. בשנת 1984 מונה לפקד על מכללת המשטרה. משנת 1986 עד 1988 פיקד על בית הספר לפיקוד ומטה לקצינים בכירים בנעורים.
בשנת 1988 קיבל דרגת ניצב והוצב כמפקד המחוז הצפוני. בסוף 1989 מונה לראש אגף כוח אדם, ובאוקטובר 1992 פרש לגמלאות.
הלך לעולמו ביום 6 בפברואר 2018 ונטמן בחלקת המשטרה בבית הקברות הצבאי קריית שאול. 
היה נשוי לדינה ולשניים נולדו בן ובת.
פרדס (אגודה)

"פרדס" הייתה אגודה קואופרטיבית של הפרדסנים בארץ ישראל שהוקמה בתחילת המאה ה-20 במטרה לדאוג לצרכיו של ענף הפרדסנות ולתנאי עבודתם ומחייתם של הפרדסנים.

היסטוריה

אגודת "פרדס" הוקמה בחנוכה תרס"א (1900). הייתה זו האגודה הקואופרטיבית החקלאית הראשונה שהוקמה בארץ ישראל. מייסדיה היו שמעון רוקח, ועמו יהושע שטמפפר וד"ר אהרון מאיר מזי"א. את תקנות האגודה ניסח יחיאל מיכל פינס. אחת התקנות הייתה שכל המכתבים, ספרי החשבונות והפרוטוקולים יתנהלו בלשון הקודש.
בתחילה מנתה האגודה תשעה חברים, ובתוך שנה עלה מספר החברים לארבעה עשר. בשנים הראשונות ניהל את "פרדס" יהושע רוקח. בתחילה עבדו חברי ההנהלה ללא שכר, ועם הזמן נטלו לעצמם משכורת בסך אלף פרנק לשנה.
אגודת "פרדס" שינתה את פני ההתיישבות החקלאית ממצב של תלות פיננסית בפקידי הברון רוטשילד למצב של עצמאות כלכלית. התארגנות האגודה הביאה לכך שבנק אפ"ק ניאות להעניק לה אשראי, ובאמצעותו התאפשר משלוח פרי הדר לאירופה.
האגודה סיפקה כסף מזומן לפרדסנים שהיו זקוקים להלוואה זמנית. בעונת החורף היו הפרדסנים מקבלים מן האגודה את האבזרים הנחוצים לאריזת הפרי וכן כסף מזומן להוצאות. האגודה גם דאגה לכל סידורי המשלוח על שלביו השונים עד שלב הטעינה.
עד הקמת האגודה כל פרי ההדר של הפרדסנות העברית שוּוק על ידי סוחרים ערבים. האגודה התנהלה כחברת כוח אדם שסיפקה עבודה לצעירים יהודים בפרדסי הברון ובפרדסים פרטיים. עם הזמן נקלטו בענף הפרדסנות מאות עובדים יהודים, אשר עסקו במלאכות שונות, מקטיף ואריזה ועד טעינת פרי ההדר.
על אף התנגדותו הראשונית של מושל יפו העות'מאני, הצליחה האגודה לקבל את הסכמתו למקם את מחסניה בנמל יפו, שהיה נמל ערבי. שמעון רוקח שכנע את הנהלתה של חברת אוניות אנגלית לפתוח קו ישיר מיפו לליברפול ולגלאזגו לשיווק פרי ההדר. ל"פרדס" היו סניפי מכירה בשש ערי חוף באנגליה, וכן בקהיר, אלכסנדריה ואיסטנבול.
בשנת 1922 נפטר שמעון רוקח, ובמקומו מונו לנהל את האגודה בנו יצחק רוקח וד"ר אהרון מאיר מזי"א. במקביל, באותה תקופה הוקמה התאחדות האיכרים, שאף היא שמה לה למטרה לדאוג לצורכי איכרי ארץ ישראל ובכללם בעלי הפרדסים. עם הזמן נוצר שיתוף פעולה בין שני הארגונים. בין הפעילים המרכזיים של שתי האגודות היו יצחק רוקח וצבי איזקסון, חתנו של ד"ר מזי"א, ולאחריו בנו אליהו איזקסון.
Who Owns My Heart

וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי רוברט הלס. הווידאו קליפ יצא ב-20 באוקטובר. הקליפ מתחיל בזה שהיא מתעוררת על מזרן בחדר השינה ואז היא יושבת על קצה האמבטיה ושרה ומתכוננת למסיבה הקרובה ולאחר מכן היא מופיעה במושב אחורי של לימוזינה וברגע שהיא מגיעה למסיבה באחוזה היא רוקדת על שולחן עץ גדול. בהמשך הקליפ היא רוקדת עם הרבה אנשים ברחבת הריקודים ואז הקליפ מסתיים בזה שהיא מתעוררת שוב בחדר השינה שלה. לשיר יש למעלה מ-140 מיליון צפיות.
מרתף

מרתף (באנגלית: Basement או Cellar) הוא קומה אחת או יותר בבניין, הממוקמת, כולה או חלקה, מתחת לקומת הכניסה שלו. שימושיה של קומת המרתף מגוונים ועשויים לכלול מערכות בניין גדולות כדוגמת: דוד חימום, מחמם מים מיידי, לוח חשמל ראשי, מערכת מיזוג אוויר מרכזית ועוד. בנוסף יכולה לשמש לחניית כלי רכב, מחסן, מקלט בשעת הצורך, חדר כושר, ייצור יין ועוד. בערים בהן יוקר המחיה גבוה משמשים מרתפים לעיתים קרובות כמגורים בסטנדרט גבוה או דירות סטודיו.

איטום המרתף

בשל מיקום המרתף, כולו או חלקו, מתחת לפני הקרקע, יש לבצע עבודות איטום והרחקת מים בשעת בנייתו.
הרחקת המים נעשית באמצעות הנחת צינור שרשורי מחורר מסביב לרצפת המרתף, המנקז את המים אל שוחת הביוב מחוץ למגרש. שכבות חצץ ויריעת בד גיאוטכני המונחים מעל לצינור מונעים סחיפת קרקע אל הצינור במהלך הניקוז.
מוסר הלכה למעשה

שחרור בעלי חיים

סינגר טוען שעלינו לקבוע כיצד יש להתחשב באינטרסים של ישות על פי תכונותיה הקונקרטיות (כגון מודעות עצמית ורציונליות), ולא על פי השתייכותה לקבוצה מופשטת כלשהי (כגון המין האנושי). ההפרדה המוסרית בין בעלי חיים לבני אנוש היא שרירותית ונשענת על דוקטרינות דתיות. העדפה על יסוד המין הביולוגי אינה אלא סוגנות – מונח שנוצר על משקל גזענות ומציין אפליה פסולה של יצורים מסוגים אחרים. 
בהתאם לכך טוען סינגר כי כאשר מדובר בבעלי חיים רציונליים ומודעים לעצמם, אסור להשתמש בהם לצורכי מזון ומחקר. עלינו להתחשב באינטרסים של בעלי חיים כשם שאנו מתחשבים באינטרסים של בני אנוש. 
הצמחונות של סינגר אינה משרתת רק את עמדותיו בקשר לבעלי חיים אלא גם את עמדותיו בנוגע לסיוע לרעבים ולהגנת הסביבה. סינגר כותב שהארצות העשירות משתמשות ברוב התבואה כדי להזין בעלי חיים, כלומר הן הופכות אותה לבשר, לחלב ולביצים; אילו חילקו את התבואה הזו לנזקקים, הן היו מעבירות את הרעב מן העולם. צעד זה היה משרת גם את הסביבה, מפני שתעשיית הבהמות למאכל אחראית לחלק ניכר מגזי החממה.

איכות הסביבה

בספרו טוען סינגר שכדי לקבוע אם קיימת הצדקה לפגוע בטבע יש להביא בחשבון לא רק שיקולים כלכליים אלא גם שיקולים אסתטיים והיסטוריים; יתר על כן, יש להתחשב באינטרסים של כל היצורים החישוניים (כלומר היצורים המתנסים בכאב ובהנאה) הנוגעים בדבר. עם זאת, לטענת סינגר אין מקום להרחיב את תחומי המוסר אל מעבר ליצורים חישוניים – לצמחים, למערכות אקולוגיות או לנטיפים. זאת משום שבמקרים אלה קשה להעניק פשר למושג האינטרס: פרחים ואגמים אינם מתנסים בהנאה ובכאב.

עניי העולם ופליטים

ארוחת הצהריים של אדם רעב היא צורך בסיסי יותר ממכונית שנייה של משפחה מבוססת, מציין סינגר. לכן האדם המוסרי בארצות השפע חייב לוותר על חלק ניכר מהכנסתו כדי לספק את צורכיהם הבסיסים של עניי העולם. אם הוא אינו עושה כך, הוא מניח לעניים לגווע ברעב והדבר דומה לרצח. 
דאגה לעניי העולם באה לידי ביטוי גם בפרק המוקדש לסוגיית הפליטים. אליבא דסינגר, מדינות חייבות לגבש מדיניות הגירה על יסוד האינטרסים של כל האנשים המושפעים ממנה, אזרחים ופליטים כאחד. האינטרס של הפליטים במזון, במלבוש, במחסה, במרפא ובחינוך מכריע את האינטרס של האזרחים במותרות. מדינות השפע חייבות לקלוט פליטים כל עוד ההגירה אינה מסכנת את שלום הציבור ואת איכות הסביבה.

הפלות, המתות חסד והסערה הציבורית בגרמניה ובאוסטריה

סינגר מאמין שאין מקום להעניק הגנה לחייהם של אנשים העתידים להתענות בייסורים חשוכי מרפא, יהיו אלה עוברים, תינוקות בני יומם או בוגרים נוטים למות. לחיי אנוש יש ערך משתנה, טוען סינגר, ולעיתים ראוי ליטול חיי אנוש בכוונה – למשל אם אדם חושב שטוב מותו מחייו. עמדות אלה מעוררות התנגדות עזה בארצות דוברות גרמנית, היות שבעיני תושביהן הן דומות לתוכנית "המתות החסד" של הנאצים. בנספח למהדורה השנייה מתוארת הסערה שחולל הספר בארצות דוברות גרמנית.

לקריאה נוספת

פיטר סינגר, מוסר הלכה למעשה, מאנגלית דבי אילון, בעריכת מרב רוזנטל-מרמורשטיין, סדרת בדיוק: הפילוסופיה האנליטית (ירושלים: מאגנס, 2009)
פרנסין שפירו

ביוגרפיה

שפירו נולדה לדניאל ושירלי שפירו ברובע ברוקלין בניו יורק, במשפחה בת ארבעה ילדים. אביה היה מכונאי ובעל חברת מוניות. אחותה, דברה, מתה בגיל תשע, כשפרנסין הייתה בת 17. סיימה תואר ראשון (1968) ושני (1974) בספרות אנגלית. ב-1974, כאשר עבדה במשרה מלאה כמורה לאנגלית, היא נרשמה לתוכנית הדוקטורט בספרות אנגלית באוניברסיטת ניו יורק (NYUׂׂׂ). ב-1979, במהלך לימודיה לדוקטורט, חלתה במחלת הסרטן, ובעקבות החלמתה החליטה להתמחות בתחום השפעת הלחץ הנפשי על המערכת החיסונית.
שפירו ניסתה לפתח ידע מעשי, שיוכל לסייע לאנשים במניעת מחלות ובטיפול עצמי כדי למנוע לחץ, ליצור תהליכים חדשניים להתמודדות עם לחץ, ולהפיץ אותם לציבור הרחב. במהלך השנים השתתפה במספר סדנאות ותוכניות שעסקו בהפחתת לחץ, ופנתה ללימודי פסיכולוגיה כדי להרחיב את הידע שלה בנושא. היא קיבלה השראה בתחום זה מעבודותיהם של נורמן קאזנס ואחרים.
ב-1987 גילתה במקרה שתנועות עיניים מקלות על רמת המצוקה של מחשבות וזיכרונות שליליים. התנסות זאת הובילה אותה לבדוק את התופעה באופן שיטתי. היא עבדה עם 70 מתנדבים כדי לפתח שיטות שניתן יהיה ליישם אותן קלינית, ויצרה את בסיס התזה שלה, שכללה מחקר מבוקר עם מטופלים הסובלים מטראומה. ב-1988 סיימה דוקטורט בפסיכולוגיה קלינית מבית הספר המקצועי ללימודי פסיכולוגיה בסן דייגו שבקליפורניה, ומחקרה פורסם ב-1989 ב-Journal of Traumatic Studies. בעקבותיו פורסם מאמר נוסף ב-Journal of Behavior Therapy and Experimental Psychiatry. מאז הקדישה עצמה לפיתוח ולמחקר של שיטת EMDR שפיתחה.
ב-1995 הוציאה ספר הוראה למטפלים העוסק בשמונת השלבים של טיפול ב-EMDR.
שיטה זו מומלצת כיום כטיפול אפקטיבי בטראומה על ידי מספר ארגונים בינלאומיים, כולל ארגון הפסיכיאטרים האמריקאי ומשרד ההגנה האמריקאי.
שפירו כיהנה כמרצה בכירה במוסד המחקר לבריאות הנפש של פאלו אלטו שבקליפורניה. הייתה מנכ"ל ארגון EMDR, והמייסדת והנשיאה של העמותה לפרויקטים הומניטריים של EMDR, ‏(EMDR Humanitarian Assistance Programs), מלכ"ר שמתאם מענה לאסונות, הדרכות קליניות והכשרות בהתנדבות ברחבי העולם. הארגון קיבל ב-2011 את פרס העמותה הבינלאומית ללימודי לחץ טראומטי עבור מצוינות קלינית.
שפירו הייתה חברה בצוות המומחים של ארגון הפסיכולוגים האמריקאי וארגון הפסיכולוגים הקנדי לטיפול במצבי מלחמה אתנו-פוליטיים, וכיהנה כיועצת לטיפולי טראומה. כתבה יותר מ-60 מאמרים, פרקים וספרים על EMDR, בהם ספרה המרכזי "Eye Movement Desensitization and Reprocessing: Basic Principles, Protocols and Procedures", שיצא לאור ב-2001.
נפטרה בברוקלין ב-16 ביוני 2019.

פרסים

כממציאה ומפתחת ה-EMDR, קיבלה שפירו מספר פרסים על תרומתה לפסיכולוגיה, בהם הפרס הבינלאומי לפסיכותרפיה על שם זיגמונד פרויד מהעיר וינה (International Sigmund Freud Award for Psychotherapy of the City of Vienna) שניתן בשיתוף המועצה העולמית לפסיכותרפיה, פרס ארגון הפסיכולוגים האמריקאי לתרומה מצטיינת לטיפול בפסיכולוגיית טראומה, ופרס ההישג המדעי יוצא הדופן בפסיכולוגיה של ארגון הפסיכולוגים של קליפורניה.
Looking

הפקה

פרק הפיילוט לסדרה נכתב בידי מייקל לאנן, בהתבסס על סרטו הקצר מ-2010 Lorimer, ובויים בידי אנדרו האיי. במאי 2013 הזמינה רשת HBO עונה ראשונה בת שמונה פרקים. העונה צולמה באזור מפרץ סן פרנסיסקו בין ה-16 בספטמבר ל-7 בנובמבר 2013. על פי לאנן, שבעה מתוך תשעת כותבי הסדרה הם גברים הומוסקסואלים ואחת היא אישה.
מפיקי הסדרה הם דייוויד מרשל גרנט, שרה קונדון ואנדרו האיי.

ביקורות

Looking זכתה לביקורות חיוביות מהמבקרים. אתר Rotten Tomatoes מצביע על 89% ביקורות חיוביות, בקרב 36 מבקרים, עם ציון ממוצע של 7.6/10. האתר מתמצת את הביקורות ״מצחיקה בלי להיות מגיעה, Looking מספק סיטואציות אותנטיות שמרגישות אוניברסליות עם דיוק בפרטים ומשחק מצוין״. באתר הביקורות Metacritic, לסדרה ציון ממוצע של 74/100, בהתבסס על 25 ביקורות, מה שמעיד על ״ביקורות חיוביות באופן כללי״.
סינמסקופ

סינמסקופ (מאנגלית: CinemaScope) היה פורמט להצגת סרטים במסך רחב, שהיה בשימוש רב בין 1953 ל-1967. מאז מצולמים רק מעטים מהסרטים בפורמט זה. פורמט אנאמורפי מאפשר לעבד את הסרט עד ליחס של 1:2.66, יחס כפול מזה שהיה נהוג עד אז, של 1:1.33. אף על פי שפורמט הסינמסקופ בוטל לאחר מספר שנים לטובת שיטות טכנולוגיות חדשות יותר, השיטה האנאמורפית להצגת סרטים, שהתחילה עם הסינמסקופ בשנות ה-50 ממשיכה עד היום.
סינמסקופ היא שיטת צילום והקרנה של סרטים כך שתמונות הסרט מנצלות טוב יותר הן את שטח הפילם והן את שטח מסך הקולנוע. בפילם של סינמסקופ אין קטע של רווח שחור בין התמונות ובעת ההקרנה הסרט תופס שטח רחב יותר על מסך בית הקולנוע. כדי להקרין סרט בסינמסקופ, בית הקולנוע צריך להצטייד במסך רחב ובעדשות סינמסקופ למקרנה. אם סרט סינמסקופ מוקרן בעזרת עדשה רגילה, התמונות נראות מעוותות על המסך – השחקנים נראים כאילו הם גבוהים ורזים מאוד.
צילום סרט בסינמסקופ דורש גם הוא ציוד מיוחד ויקר. על כן מרבית הסרטים אינם מצולמים בסינמסקופ.
יחסי אוסטרליה–טג'יקיסטן

סקירה כללית

אוסטרליה העלתה אזהרת מסע בנוגע לטג'יקיסטן וממליצה לא לבקר בכל אזור מזרח המדינה ובאזור הגבולות, הנימוק לאזהרה באזור הגבול עם אפגניסטן הוא: "הסכסוך הטליבאני-ממשלתי שמתקיים באפגניסטן וזליגתו לאזור הגבול הטג'יקי." הנימוק לאזהרה באזור הגבול עם קירגיזסטן ואוזבקיסטן הוא: "פשע רב ביותר, ללא אכיפה." במזרח המדינה אסור לבקר עקב אלימות רבה באזור.
אזרחי אוסטרליה ואזרחי טג'קיסטן זקוקים לאשרה כדי להיכנס האחד למדינה של השני.
אצטדיון אל-ח'ור

תוכניות

אצטדיון אל-ח'ור תוכנן על ידי שארמיין ואלדי, בצורת קונכייה סימטרית, כדי שהגג יעמוד בדיוק מעל הכיסאות. האצטדיון יחובר עם כמה מערכות תחבורה. החניון באצטדיון יוכל לאפשר חנייה לכ-7,000 מכוניות, בחניון יהיו כ-1,000 חניות שמורות למוניות, 350 לאוטובוסים ו-150 למיניבוסים. כמו כן, האצטדיון מתוכנן לאכלס כ-46,000 אנשים - 45,000 ביציעי האוהדים ו-1,000 עיתונאים ביציע העיתונות.
סטניסלאב שסטאק

קריירה

שסטאק החל לשחק כדורגל בקבוצת טאטרן פרשוב. בדצמבר 2001, הוא עבר לשחק בקבוצת סלובן ברטיסלאבה. בברטיסלאבה, הוא שיחק במשך שתי עונות ב-58 משחקי ליגה, בהם כבש 9 שערים. בדצמבר 2003, שסטאק חתם במ.ש.ק. ז'ילינה. את עונת 2005-2006, שסטאק סיים כמלך השערים של הליגה הסלובקית. בשנה שלאחר מכן, הוא זכה יחד עם קבוצתו באליפות סלובקיה, כאשר הוא מסיים הפעם כסגן מלך השערים של הליגה עם 15 כיבושים.
ב-7 ביוני 2007, שסטאק חתם במועדון הגרמני בוכום על חוזה לארבע עונות. כבר במשחקו הראשון בקבוצה, משחק קדם עונה נגד היידוק ספליט הקרואטית, הוא כבש את שערו הראשון עבור מועדונו החדש. בשנת 2010 הושאל לקבוצה הטורקית אנקרהגוצ'ו ובשנת 2011 חתם בקבוצה הטורקית בורסאספור.
בקיץ 2014 חתם בבוכום הגרמנית מהבונדסליגה השנייה. בקיץ 2015 חתם בפרנצווארוש ההונגרית. בתחילת 2017 חזר שסטאק לסלובקיה כאשר חתם בפ.ק. פופרד מהליגה השנייה. 
שסטאק היה לשחקן סגל קבוע של הנבחרת הסלובקית. באופן אירוני, משחקו הראשון בנבחרת (לא משחק הבכורה) לאחר שעבר לשחק בבוכום, היה מול נבחרת גרמניה. את שעריו הראשונים בנבחרת כבש ב-13 באוקטובר 2007, במשחק נגד סן מרינו. ב-15 באוקטובר 2008, הוא כבש שני שערים מהירים בדקות הסיום במשחק נגד פולין, והפך את תוצאת המשחק מפיגור 0-1, לניצחון 2-1. לאחר יורו 2016 הודיע שסטאק על פרישתו מהנבחרת.
סליהורסק (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה סליהורסק 134,608 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 88.87% בלארוסים, 7.08% רוסים, 1.0% אוקראינים ו-3.05% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (62.54%) ורוסית (32.39%).
פלאוגנטיקה

פָּלֵאוגנטיקה (באנגלית: Paleogenetics, "פלאו" מיוונית = עתיק, "גנסיס" מיוונית = מוצא) הוא תחום במדעי החיים העוסק בחקר הדנ"א והגנים של אורגניזמים קדומים, כמו בני-אדם, בעלי-חיים וצמחים שמתו לפני שנים רבות. מחקר כזה דורש לרוב מיצוי של הדנ"א מתוך דגימות עתיקות של תאים מתים - רקמות משומרות, מומיות או עצמות מאובנות. מונחים קרובים במשמעותם הם ארכאוגנטיקה ופלאוגנומיקה. 
נכון לשנת 2011, בין המינים הנכחדים שלפחות חלק מן הדנ"א שלהם מוצה ניתן למצוא את האדם הניאנדרטלי, האדם הדניסובי, הממותה, המסטודון, דוב המערות, הזאב הטסמני, הקואגה ועוף המואה. כמו כן מוצה דנ"א ממומיות רבות אשר שימש, למשל, להתחקות אחר שושלות פרעונים, כמו זיהוי אמו של תות ענח' אמון.
הביולוג השוודי סוונטה פבו, אשר בשנת 1984 היה הראשון למצות דנ"א עתיק ממומיה מצרית בת 2,400 שנה, נחשב לעיתים כאב המייסד של התחום.

מונחים והגדרות

המונח "פלאוגנטיקה" נטבע בשנת 1963 על ידי לינוס פאולינג ואמיל צוקרקנדל כצרוף של המונחים פלאונטולוגיה וגנטיקה, והוא מתייחס לרוב לדנ"א שמוצה ממאובנים.
כאשר מדובר בדנ"א שמוצה ומופה בכמויות המגיעות לחלק משמעותי מתוך הגנום, או לפחות חלק משמעותי מתוך הגנום המיטוכונדרי, נוהגים כיום להשתמש לעיתים במונח "פלאוגנומיקה".
המונח "ארכאוגנטיקה" נגזר על ידי הארכאולוג הבריטי קולין רנפרו מן המונח "ארכאולוגיה", ומשמש לרוב בהקשרים ארכאולוגים כגון מחקר של מומיות בני-אדם, אך לעיתים מתייחס גם לרצף הגנום של אוכלוסיות עתיקות אשר שוחזר על פי דנ"א שמוצה בשיטות הרגילות מבני-אדם חיים, למשל הרצף של חווה המיטוכונדרית. בספרות הארכאולוגית נוהגים להתייחס לדנ"א שמוצה מדגימות עתיקות במונח "דנא עתיק" (אנגלית: Ancient DNA או בקיצור מקובל aDNA).

מחקר פלאוגנטי בשושלות פרעונים מצריות

החל משנת 2007 מיצה צוות חוקרים מרשות העתיקות של מצרים, אוניברסיטת בולצאנו באיטליה ואוניברסיטת טובינגן בגרמניה דנ"א עתיק מ-16 מומיות מן השושלות הפרעוניות ה-18, ה-19 וה-20, מן המאות ה-16 עד ה-11 לפני הספירה. על-מנת למנוע שגיאות כתוצאה מזיהום דנ"א, המחקר נערך באופן בלתי-תלוי בשתי מעבדות נפרדות. מחקר זה אפשר שחזור יחסי הקרבה בחמישה דורות מאבותיו של תות ענח' אמון. בין השאר זוהו שתיים מן המומיות כאביו ואמו, וכן נמצא שאשתו הייתה גם אחותו המלאה. בדנ"א אותרו מספר פגמים תורשתיים שהצטברו בשושלת הפרעונים כתוצאה מנישואי קרובים.
נחל גיבורים

נחל גיבורים (ואדי רושמיה, מארמית: ראש מיא, "ראש מים") הוא נחל אכזב במזרח חיפה היוצא מהכרמל ונשפך אל הים התיכון מערבית לנמל הקישון. שמו של הנחל ניתן לו לזכר אנשי גדוד 22 של חטיבת כרמלי שניצחו בקרב שניטש על גשר רושמיה והבית ששימש כמשרד של 'איחוד השכונות הערביות' (נקרא בטעות בית הנג'אדה) הסמוך לו במלחמת העצמאות.
תוואי הנחל מתחיל באזור כיכר חורב אך בשל התפתחות העיר נותר חשוף החלק המתחיל בין שכונת רמת ספיר לרוממה הישנה ומשם ממשיך לעיר התחתית, בקרבת שכונת חליסה, ולבסוף נשפך אל הקישון. הנחל ויובליו (שאנן, זיו, רמז, ורדיה, תן) מפרידים בין רובע הדר הכרמל לבין רובע נווה שאנן.
באפיק הנחל היה מצוי המטווח העירוני של חיפה שהצוק שבצד האפיק שימש לו חומת מפגע.
במעלה ההר, בשכונת רמת בן-גוריון, נמצאת מצודת חורבת ראש מים מהתקופה הביזנטית. חפירות ארכאולוגיות במקום מעידות על קיום התיישבות במקום מאותה תקופה. בתחילת שנות ה-20 התיישבו במקום פועלים אשר עבדו בעיר התחתית בחיפה. בשנות ה-50 וה-60 החלו להתיישב בוואדי משפחות של עולים חדשים וערבים ישראלים, בשנות ה-80 פעלה עיריית חיפה לפינוים. הדיירים האחרונים בוואדי הסכימו להתפנות תמורת פיצוי בשנת 2010.

גשר רושמיה

מעל הנחל עוברים שני גשרים. גשר רושמיה הישן וגשר גדוד 22 החדש על שם הגדוד בחטיבת כרמלי שלחם במלחמת העצמאות באזור הנחל.

פיתוח בנחל

בשנות ה-90 הוחל בשני מיזמים מרכזיים שפגעו בתוואי הנחל. הראשון הוא הגרנד קניון והשני הן מנהרות הכרמל שעוברות מעל תוואי הנחל. כמו כן נסלל בנחל "כביש נחל גיבורים", כביש דו מסלולי ודו כיווני, באורך של 2.3 ק"מ, שמחבר בין ציר שמחה גולן שעל הכרמל לבין דרך בר יהודה בעיר התחתית. הציר נפתח לתנועה ב-4 בדצמבר 2013. בכוונת עיריית חיפה להפוך את אזור נחל גיבורים "לסנטרל פארק של חיפה". מתוכנן בו אגם מלאכותי, פינות נופש ומרכז סנפלינג.
מיסטר טי

ביוגרפיה

הוא נולד וגדל בדרום שיקגו יחד עם 4 אחיות ו-7 אחים, שיחק פוטבול בתיכון ולמד אמנויות לחימה. זכה במלגת ספורט מטעם אוניברסיטת "פריירי ויו" בטקסס ממנה סולק לאחר שנת לימודים אחת והשלים את לימודיו בשתי מכללות קטנות בשיקגו. לאחר סיום לימודיו שירת מיסטר טי כשוטר צבאי בצבא ארצות הברית וניסה להתקבל לקבוצת הפוטבול גרין ביי פקרס אך קריירת הפוטבול שלו נקטעה עקב פציעה בברך. 
התחלת דרכו בהוליווד הייתה כשומר ראש לכוכבים כמו דיאנה רוס ומייקל ג'קסון והוא אימץ לעצמו הופעה מפחידה שהבולט בה הייתה תספורת ייחודית אותה ראה בתמונה של לוחם מנדינקה אפריקאי בנשיונל ג'יאוגרפיק וכן תכשיטי זהב רבים אותם אהב לענוד. בשנת 1982 כיכב מיסטר טי בתפקיד קלאבר לאנג בסרט רוקי 3 תפקיד שבעקבותיו הגיע לסדרה "צוות לעניין" בה כיכב 5 עונות בתור B.A (לורנס) באראקוס (ראשי תיבות של: Bad Attitude - על שום יחסו הרע לקצינים), מהנדס צבאי בריון של יחידת קומנדו מובחרת.
בשנת 1985 התאבק מיסטר טי ב-WWF ואף היה בן זוגו של האלק הוגאן בקרב הצמדים שסיים את הרסלמניה הראשונה. בשנים שלאחר מכן שיחק מיסטר טי במספר סרטים וסדרות, ביניהם "צוות לעניין".
בשנת 1987, קנה מיסטר טי אחוזה מיוערת בשטח נרחב של שבעה אקר בפרוור הצפוני של שיקגו הקרוי לייק פורסט. למחאת השכנים והעיתונאים, מיסטר טי כרת את החורש הטבעי הנרחב שבאחוזתו, בעצמו, בעזרת מסור שרשרת. הוא סיפר לעיתונאים שהוא "אלרגי לעצים". בעקבות פעולתו זו, חוקק חוק עזר עירוני ביישוב המצריך קבלת רישיון לגדיעת עצים גבוהים בשטח פרטי.
בשנת 1995, הוא אובחן כחולה במחלת הסרטן, שהטיפול בה רושש אותו מרוב כספו (עד שאפילו נאלץ למכור את תכשיטיו הרבים) אך הוא החלים ונהיה נוצרי אדוק. כיום מתגורר מיסטר טי בקליפורניה.

משפט קליט

המשפט הקליט המזוהה ביותר של מיסטר T הוא I Pity the Fool (בתרגום חופשי לעברית: אני מרחם על השוטה). משפט זה לקוח מן התסריט של הסרט רוקי 3.
TOS-1

פיתוח

הרעיון של משגר  רב קני קצר טווח המצויד בראש נפץ תרמובארי (ראש נפץ המצית אש) התעורר בשלהי שנות ה-70 של המאה ה-20. מערכת לחימה הכוללת כלי לחימה, רקטות ואת כלי הטעינה פותחה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 באומסקטרנסמש (מפעל המפתח, מייצר ומעצב כלי לחימה) באומסק, הפרויקט נשאר סודי זמן רב.
הTOS-1 מיועד לפגיעה בחיל רגלים, ציוד צבאי ומבנים צבאיים (כולל מבנים מוגנים). המשגר נבנה על מרכב ושריון של טנק T-72, זאת עקב המשקל הרב של המשגר והצורך בשריון חזק ועמיד במיוחד.
כלי הטעינה, TZM, נבנה על מרכב (שאסי) משאית הקרוס קאונטרי, Kraz-225B. 
ב-2001 נוצרה מערכת משודרגת, הTOS-1A, שנכנסה לשרות עוד באותה שנה. השדרוג כלל הגדלת הטווח ל-8 קילומטר ושיפור המחשב הבליסטי.

היסטוריית מלחמות

הTOS-1 לראשונה שימש את הצבא האדום בקרב עמק פנז'שיר במלחמת אפגניסטן, לאחר מכן השתתף בקרב על גרוזני במלחמת צ'צ'ניה השנייה. 
הTOS-1A לראשונה שימש את צבא עיראק נגד כוחות דאעש
אברהם אלכסנדרוביץ

ביוגרפיה

אברהם אלכסנדרוביץ נולד בגרודנו שבפולין. למד בפקולטה להנדסת חשמל באוניברסיטה הטכנית של שצציו, פולין. שם קיבל את התואר הראשון בשנת 1951 ואת התואר השני ב-1956. בתקופה זו שימש כאסיסטנט וכמרצה בפקולטה.
עלה ארצה ב-1957 והתקבל כחבר סגל משתלם לתואר דוקטור בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון. בשנת 1960 התמנה שם למרצה, וב-1962 הוענק לו תואר דוקטור. בשנת 1965 נתמנה כמרצה בכיר בטכניון, ב-1972 כפרופסור חבר, וב-1985 כפרופסור מן המניין.
בשנות השבתון שלו שימש כפרופסור אורח באוניברסיטה של דרום קליפורניה, לוס אנג'לס; באוניברסיטת פוליטכניק, ניו יורק; באוניברסיטת נטאל, דרום אפריקה ובחברת החשמל "קון אדיסון", ניו יורק.
פרופ' אלכסנדרוביץ לימד קורסים רבים במסגרת לימודי תואר ראשון, שני ושלישי. פעילותו המחקרית התרכזה בעיקר בנושאים הבאים: מערכות הספק, הֶנע חשמלי ודינמיקה של מכונות חשמל.
בטכניון שימש כראש המעבדה להֶנע חשמלי והמרת אנרגיה, סגן דיקן ללימודי הסמכה וחבר ועדת תוכנית הלימודים. כן כיהן כיושב ראש בית המשפט לערעורים של הסטודנטים ויושב ראש ועדת הדיפלומה המרכזית. ייצג את הטכניון בוועדות שונות של משרד האנרגיה ומכון התקנים.
פרסם מעל 80 מאמרים אקדמיים וספר, "הֶנע חשמלי" (הוצאת מכלול, 1972). הנחה כ-50 תלמידים לתארים שני ושלישי, והכשיר דורות של מהנדסים בתחום הנדסת הספק חשמלי.
בשנת 2013 הוענק לו אות הערכה והוקרה על מפעל חיים בתחום הנדסת חשמל מטעם שר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים.
דאנוביו

היסטוריה

ב-1 במרץ 1932 נוסד מועדון הכדורגל דאנוביו על ידי שני אחים ילידי בולגריה, מיגל וחואן לאזארו, ביחד עם עוד בחורים מבית הספר "רפובליקה דה ניקרגואה" במונטווידאו. שמו של המועדון ניתן לו על שם הנהר דנובה העובר בבולגריה.
מהקבוצה יצאו חלק מהשחקנים הגדולים בתולדות הכדורגל באורוגוואי בפרט ובדרום אמריקה בכלל, כגון אלבארו רקובה, רובן סוסה, מרסלו זלאייטה ורובן אוליביירה. גם שחקנים כגון נרי קאסטייו ודייגו פורלאן החלו את הקריירה שלהם בקבוצה.
הקבוצה זכתה באליפותה השלישית בעונת 2006/07 לאחר שגברה פעמיים על פניארול, הן באפרטורה והן בקלאוסורה.