google/wiki40b huggingface dataset:
יז'י פבלובסקי

ביוגרפיה

פבלובסקי נולד בוורשה ולמד משפטים בעיר הולדתו. הוא החל לסייף בגיל מאוחר יחסית, בגיל 16. הוא השתתף ב-6 אולימפיאדות מאולימפיאדת הלסינקי (1952) ועד אולימפיאדת מינכן (1972) וזכה ב-5 מדליות כולל אחת מזהב (מקסיקו 1968) וכן באליפויות עולם משנת 1953 ועד שנת 1971 וזכה ב-18 מדליות, מהן 7 מדליות זהב, 3 מהן אישיות.
שימש כסוכן כפול, הן עבור הביון הפולני החל משנת 1950, והן עבור סוכנות הביון המרכזית של ארצות הברית החל משנת 1964. ב-24 באפריל 1975 נעצר וב-8 באפריל 1976 נשפט בבית משפט צבאי בוורשה ל-25 שנים בכלא, על ריגול שביצע מאז 1964 עבור נאט"ו ול-10 שנים של שלילת זכויות אזרח, חילוט כל רכושו ומחיקת שמו מכל רשומות הספורט הפולני.
עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1985, שוחרר פבלובסקי בחילופי מרגלים, שנערכו על גשר גליניקה שבברלין, אך הוא בחר להישאר בפולין ובילה את שארית חייו כצייר וכמרפא באמונה בוורשה, שם הוא נפטר.
יונה פוגל

יונה פוגל (נולד ב-26 במרץ 1954) הוא מנהל כללי של קבוצת "פז", יו"ר דירקטוריון פז בית זיקוק אשדוד ויו"ר דירקטוריון פז תעשיות, מאז אוקטובר 2007.

ביוגרפיה

פוגל נולד ברחובות בשנת 1954, בעל תואר שני בפסיכולוגיה, התמחות בייעוץ ארגוני. סיים את שירותו הצבאי כפסיכולוג אוגדתי בדרגת רב-סרן. עד שנת 2007 מילא שורה של תפקידים בבנק לאומי: חבר הנהלת בנק לאומי, ראש החטיבה הבנקאית, סמנכ"ל בכיר וראש מערך שיווק ופיתוח אסטרטגי, אחראי על אי-ביזנס וה- E-VENTURING בבנק, יו"ר דירקטוריון לאומי קארד.
באוקטובר 2007 מונה למנהל הכללי של קבוצת פז. עם כניסתו לתפקידו בפז ביצע שינוי ארגוני למבנה של קבוצה המבוססת על שלוש חטיבות הממוקדות בפלחי שוק שונים. במהלך התקופה מאז נכנס לתפקיד, נכנסה פז למדד ת"א 25 של הבורסה, הוקמה פז סולאר, זרוע האנרגיה החלופית של פז הושק המותג הפרטי Yellow, (רשת חנויות הנוחות של פז), והחברה גייסה אג"ח בהיקף של כמיליארד ש"ח. משמש כיו"ר פורום עסקים מקדמי נגישות לנכים ובעלי מוגבלות.
מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב ל-2 בנות.
משה פולקנפליק

ביוגרפיה

משה פולקנפליק נולד בנהריה וגדל במשפחה חילונית. לאחר שירותו בצה"ל למד משחק בבית הספר למשחק בית צבי.
פולקנפליק כיכב בתפקיד הראשי בדרמת הטלוויזיה בוצ'אצ'י, ששודרה בשנת 2001 בשידורי רשת בערוץ 2.
ב-2002 שיחק בסרט בית"ר פרובנס, הוא שיחק בסרט הללויה שיצא בשנת 2003 ובסרט "סיפור קיץ" בשנת 2004.
בהמשך הוא חזר בתשובה והיה לחסיד חב"ד. הוא מיעט לבצע תפקידי משחק, והחל לעבוד במקצועות הרחוקים מעולם המשחק, כגון מחסנאות ואבטחה.
פולקנפליק שיחק בתפקיד קטן בסדרה שטיסל. בעקבות היכרותו עם יוצר הסדרה יהונתן אינדורסקי. הוא שיחק ב-2018 בסרט דרייבר אותו ביים אינדורסקי וגילם את נחמן, נהג חרדי שמתפרנס מהסעת נוסעים לנדבנים. על תפקיד זה זכה בפרס השחקן הטוב לשנת 2018 מטעם פורום מבקרי הקולנוע בישראל. 
בשנת 2018 שיחק גם בסרט "גאולה" בתפקיד הראשי של מנחם, זמר להקת רוק שחזר בתשובה. על משחקו בסרט זה זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קרלובי וארי.
משה נגבי

קורות חייו

נולד בישראל לזאב קצנלסון, משפטן ושופט בבית הדין לעבודה.
בשנת 1971 קיבל תואר ראשון במשפטים ובשנת 1976 קיבל תואר שני במשפטים, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבד בפרקליטות המדינה, והתמחה אצל השופט מישאל חשין, ששימש אז כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.
שירת בצה"ל מ-1971 עד 1974, תחילה כתובע בפרקליטות הצבאית, ובהמשך הועבר לחיל חינוך. דן מרגלית כתב שההעברה נעשתה לאחר שהנגבי נחשד בהעלמת הודאה של נאשם פלסטיני בכך שהטמין מוקש.
במהלך לימודיו ב-1969 התקבל לעבודה כעורך חדשות בקול ישראל, ועבד ברשות השידור עד לסגירתה ב-2017. ב-1981 החל לערוך ולהגיש בקול ישראל את התוכנית "דין ודברים", העוסקת בענייני משפט וזכויות אדם. בהמשך עברה התוכנית לשידור ב"כאן" - תאגיד השידור הציבורי.
בשנים 1984–1988 כתב בעיתון "חדשות".
ברב-שיח מטעם תנועת "יש גבול" שנערך ב-1990 בנושא הסרבנות אמר נגבי: "אם יחילו את הריבונות בלי לתת זכויות הצבעה [לערבים]... אחשוב שהסרבנות מוצדקת... יכול להיות מצב שבו אומר: לא שווה לקיים את החברה הזאת, ואז מלחמת אחים לא תפחיד אותי..."
ב-1997 היה עמית מחקר במרכז שורנסטיין לתקשורת ומדיניות ציבורית, באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית.
במשך שמונה שנים כתב טור בשם "חוק וסדר" בעיתון "מעריב". באפריל 2001 פוטר מהעיתון על רקע סירובו לכתוב פרשנות ביקורתית על מהלכי הפרקליטות בעניין זיכויו של אביגדור קהלני, שהיה ספיח לפרשת נמרודי, כדרישת עורכיו. פיטוריו עוררו סערה ציבורית וגרמו להתבטאויות חריפות של עיתונאים ואנשי ציבור נגד פיטוריו. על רקע זה, הוזהר נגבי על ידי בית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות, על כך שבפרשנותו על עסקת טיעון בפרשת נמרודי בטלוויזיה העמיד עצמו בניגוד עניינים, עקב פיטוריו על ידי עופר נמרודי.
נגבי שימש כפרשן המשפטי של קול ישראל ושל הערוץ הראשון עד לסגירתם, וכתב מאמרי דעה בעיתונים "גלובס" ו"הארץ". בשנת 1996 מונה למרצה בכיר במחלקה לתקשורת ועיתונאות באוניברסיטה העברית בירושלים, ובסוף 2013 קודם לדרגת פרופסור חבר. לימד בחוגים למדע המדינה ותקשורת באוניברסיטת תל אביב וביחידה לתקשורת ועיתונאות באוניברסיטת בר-אילן.
בשנים 1999–2000 לימד בבית הספר לתקשורת של מכללת ספיר.
משנת 2001 עד שנת 2007 לימד בבית הספר לתקשורת של המכללה האקדמית נתניה. הוא הרצה במכללה לפיקוד ומטה של משטרת ישראל, במכללה לביטחון לאומי, ובמדרשה לקצינים בכירים של צה"ל.
בעבר כיהן בהנהלת האגודה לזכויות האזרח.
משה נגבי היה נשוי לד"ר עירית נגבי, מרצה במכון לקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים ובחוג לקרימינולוגיה במכללת אשקלון, ולהם שלושה ילדים.
נגבי הלך לעולמו ב-27 בינואר 2018 לאחר מאבק בסרטן.
נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
פלייסטיישן 4

ההכרזה

חברת סוני הכריזה לראשונה על ההשקה המתוכננת של הקונסולה במסיבת עיתונאים שהתקיימה בניו יורק ב-20 בפברואר 2013 בה חשפה סוני לראשונה פרטים שונים על הקונסולה, בנוסף למשחקים בולטים שונים שמתוכננים לצאת לקונסולה החדשה. החברה ציינה לראשונה באירוע זה כי ההשקה העולמית של הקונסולה מתוכננת לרבעון הרביעי של שנת 2013 ואכן החלה להימכר בארה״ב ב-15 בנובמבר 2013 וב-29 בנובמבר הגיעה הקונסולה גם לאירופהומ-27 בנובמבר התחילה להימכר במזרח התיכון.
מאז השקת הקונסולה יצאו גרסאות מתוקנות (שתיקנו תקלות אשר נמצאו בקונסולה הקודמת) במרס 2016 ל-2 הקונסולות המוצעות בגודלי האחסון השונים, והם: דגם CUH1216B תקן ארופאי 1TB נפח אחסון. דגם CUH1216A תקן ארופאי לאחסון בנפח 500GB.
מקרא: 121 דגם. 6 ארץ. B/A נפח.
שניהם בשיטת שידור PAL הטובה בישראל.
ניתן לזהות את הדגם בתחתית הקונסולה ובנוסף הקונסולה החדשה מגיעה שכולה בצבע שחור מט (לא כמו הגרסה הקודמת שחצי שחור מט וחצי שחור מבריק שאגב עדיין נמכרת בחנויות).

בקר השליטה

הקונסולה מכילה בקר חדש המכונה DualShock 4. הבקר בעל דמיון רב לבקר DualShock 3 אך הוא בעל עיצוב מעט שונה ומכיל מספר תכונות חדשות.
אחת מהתכונות החדשות היא משטח מגע מובנה הנמצא בחזית של הבקר, המשמש גם ככפתור פיזי. כמו כן, הבקר מכיל כפתור "SHARE" אשר יאפשר לשחקנים ללכוד ולשתף סרטוני וידאו ותמונות באינטרנט של חלקים מהמשחקים בהם שיחקו וכפתור "OPTIONS" שיחליף את כפתורי ה-"START" וה-"SELECT" הישנים. הבקר כולל גם פס תאורה צבעוני בעל צבעים מתחלפים המשמש לתקשורת עם המצלמה (המצלמה החיצונית מזהה את התנועות של הבקר על ידי הסתמכות על התנועות והעומק של פס התאורה על הבקר). הבקר כולל גם יציאה לאוזניות ורמקול מובנה. כמו כן שופרה מערכת הרטט ומערכות האקסלורומטר וגיירוסקופ (מערכות לזיהוי תנועות עם המכשיר)
WYSIWYG

המושג WYSIWYG (ראשי התיבות של What You See Is What You Get; בעברית: "מה שרואים הוא מה שמקבלים"; נהגה: "וויזיוויג") הוא כינוי לתוכנה המדמה את התוצר המוגמר כבר בזמן יצירתו ועריכתו.
WYSIWYG היא תכונה של תוכנות עריכה (מעבד תמלילים, עורך HTML וכו'), שבהן הדף המוצג על-גבי הצג בזמן עריכת המסמך זהה לזה שיוצג בתוצאה הסופית: דף במדפסת במקרה של מעבד תמלילים, דף בדפדפן אינטרנט במקרה של עורך HTML וכדומה. תכונה זו מאפיינת את מעבדי התמלילים לסביבת Windows, ובראשם Microsoft Word (גם מעבד התמלילים הישראלי "דגש" ניחן בתכונה זו, וכך גם גרסת Windows של QText).
טכניקה זו, המעניקה נוחות רבה למשתמש במעבד התמלילים, פותחה בסוף שנות השבעים במרכז המחקר של חברת זירוקס בפאלו אלטו ("זירוקס פארק"), במעבד תמלילים בשם בראבו. את הפיתוח הוביל צ'ארלס סימוני, שעבר לאחר מכן לחברת מיקרוסופט ושם הוביל את פיתוחו של Word.

יתרונות וחסרונות

בין יתרונות ממשקי WYSIWYG ניתן לציין את היתרון הבולט והברור מאליו - שהתוצאה הסופית (או גרסה הקרובה מאוד לתוצאה הסופית) מוצגת לעיני המשתמש והוא מסוגל לצפות במוצר, כפי שייבנה בסופו של דבר. במקביל לתוכנות בעלות מאפייני WYSIWYG ישנן גם תוכנות הנעדרות תכונה זו. תוכנות אלו דורשות מהמשתמשים בהן מאמץ רב יותר, ולעיתים אף היכרות מעמיקה יותר עם פקודות ושפות מחשב. כך למשל מעבד התמלילים המדעי LaTeX. עריכת דף HTML באמצעות עורך טקסט פשוט נעשית אף היא ללא תכונת WYSIWYG; עורכי HTML משוכללים יותר כוללים תכונה זו. החסרון הבולט בשיטת WYSIWYG הוא ביעילות הקוד המתקבל. לדוגמה, קוד של עמוד HTML ממוצע שנוצר באמצעות עורך כמו Microsoft Frontpage יהיה ארוך יותר מאשר קובץ שנוצר ידנית, ולרוב גם פחות נוח לשינויים, וזאת כתוצאה מכך שאוטומציית ההפיכה של תצוגה לקוד מחויבת בקבלת החלטות עבור המשתמש, שאינן עולות תמיד בקנה אחד עם הגרסה היעילה ביותר.
אקורד גיטרה

אקורד גיטרה הוא אקורד, צירוף של שלושה צלילים או יותר אשר מנוגנים יחד בו זמנית באמצעות גיטרה. היכולת לנגן אקורדים היא היכולת הנדרשת הבסיסית ביותר מרוב נגני הגיטרה. ישנם סוגי אקורדים רבים ולכל אקורד צליל משלו.
גיטרות שונות זה מזה במספר המיתרים שלהם וכן באופן בו הם מכוונים. לרוב הגיטרות בהן משתמשים כיום במוזיקה הפופולרית יש שישה מיתרים אשר מכוונים (מן המיתר הנמוך אל הגבוה): E-A-D-G-B-E.
האגודה ללימודי ישראל

האגודה ללימודי ישראל (באנגלית: AIS - Association for Israel Studies) היא אגודה מדעית בינלאומית שהוקמה בשנת 1985 אשר עוסקת בקידום וטיפוח לימודי ישראל, תחום מחקר רב-תחומי המאגד את העוסקים במחקר של ישראל המודרנית בדיסציפלינות של מדעי הרוח וחברה. האגודה רשומה בארצות הברית וחברים בה כ-500 חוקרים מכל רחבי העולם.  
הנשיאה הנוכחית של האגודה הוא פרופסור דונה רובינזון דיווין  וסגן הנשיא הוא פרופסור יורם פרי. בין נשיאי העבר של האגודה: פנינה להב, רוברט פרידמן, יואל מגדל, חנה הרצוג, רחל ברנר, אלן דאוטי, אביבה חלמיש, גד ברזילי, מנחם הופנונג ואילן טרואן. 
האגודה מקיימת מדי שנה כנס במסגרתו היא מחלקת את פרס שפירא לספר הטוב ביותר בלימודי ישראל, על שם הסוציולוג יונתן שפירא, פרס הלפרין לעבודת הדוקטורט הטובה ביותר בלימודי ישראל, על שם הסוציולוג בן הלפרין ואת פרס קימרלינג להרצאה הטובה ביותר בכנס השנתי על שם הסוציולוג ברוך קימרלינג. כמו כן מעניקה האגודה מדי שנה, בשיתוף המכון הישראלי (Israel Institute) פרס על מפעל חיים לחוקר בולט בתחום לימודי ישראל ופרס לחוקר צעיר ומבטיח בתחום.
Low

הפקה

לאחר הקלטת אלבומו Station to Station והכנת החומרים לפס-קול הסרט "האיש שנפל מכוכב אחר" שבו השתתף, החלו להצטבר חומרים שנדחו מהפסקול כי נמצאו בלתי מתאימים על ידי במאי הסרט ניקולס רוג. החומרים עובדו על ידי בואי מחדש לקראת יצירת אלבום שלם.
בואי באותה עת החל להתעניין לעומק באמנות, כחלק מתהליך גמילה משימוש בקוקאין. כתוצאה מכך, רבים משירי האלבום עוסקים בעייפות, דיכאון והרס עצמי. מפיק האלבום טוני ויסקונטי, ציין כי שם האלבום, מעיד למעשה על מצבי הרוח בהם היה נתון בואי בעת כתיבת והקלטת שירי האלבום.
המבנה שנחבר לאלבום היה ייחודי וראשון מסוגו: חלקו הראשון של האלבום הכיל שירים קצרים וישירים, בעוד חלקו השני של האלבום הכיל שירים ארוכים שברובם היו קטעים כליים. לצורך יצירת חלקו השני של האלבום, שיתף בואי פעולה עם בריאן אינו שהיה בעבר חבר להקת רוקסי מיוזיק והתמחה בנגינה בקלידים וביצירת קונספט. בעת שבואי נאלץ להיעדר מיצירת האלבום, בשל משפט אותו ניהל נגד אמרגנו הקודם, תרם אינו מכשרונו באופן משמעותי לאלבום. על אף שמרבית ההשפעה באלבום זה באה מלהקת קרפטוורק וNeu!, אלבום זה נחשב לחלוץ בתחומו ובעל צליל ייחודי שטרם נשמע ומקדים את זמנו.
עם יציאת האלבום, זכה לביקורות מעורבות. האלבום זכה להצלחה מסחרית והגיע למקום ה-2 במצעד האלבומים הבריטי, ול-11 בארצות הברית. הסינגל "Be My Wife" הגיע למקום ה-3 בבריטניה. Low זכה להיכלל במהלך השנים ברשימות האלבומים הטובים: מגזין המוזיקה Q דירג אותו בשנת 2000 במקום ה-14 ברשימת 100 האלבומים הבריטים הטובים של כל הזמנים. בשנת 2003 דירג את האלבום מגזין המוזיקה רולינג סטון במקום ה-249 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.
בשנת 1992 יצר המוזיקאי פיליפ גלאס יצירה סימפונית לתזמורת בהשראת האלבום, שנקראה Low Symphony, ושיתף ביצירתה את בואי ואינו. בשנת 2013 הפיקה חברת סוני פרסומת לסמרטפון בה נעשה שימוש בגרסה המקורית של השיר Sound and Vision לאחר שהורדו ממנה כל כלי הנגינה למעט שירתו של בואי וכן קולות הרקע של מרי הופקינס. לצורך הפרסומת הוקלטה נגינת פסנתר על ידי רוב גנטרי. הצלחת השיר הביאה להפצה דיגיטלית של הגרסה החדשה על ידי חברת פרלופון באוקטובר אותה שנה.

השפעתו של Low על מוזיקאים אחרים היא הישג בפני עצמו, ובכך קידם את התפתחותם של זרמי מוזיקליים כדוגמת המוזיקה האלקטרונית, הפוסט פאנק והגל החדש.
ב

ייצוג האות ב'

בקוד ASCII מיוצגת האות ב' בערך E1, ובקוד Unicode היא מיוצגת בערך 05D1.
בקוד מורס מיוצגת האות ב' באמצעות הרצף (משמאל לימין): ...- (קו נקודה נקודה נקודה).
הוא ייצוגה של בּ' דגושה בכתב ברייל.
הוא ייצוגה של ב' רפה בכתב ברייל.

באלפבית צלילי מיוצגת האות ב' באמצעות המלה "בועז".
באיתות בדגלי סמפור ב' מיוצגת על ידי דגל אחד הפונה דרומה (כלפי מטה) ודגל שני הפונה מערבה.
רדקו דימיטרייב

תחילת דרכו

דימיטרייב נולד ב-24 בספטמבר 1859 בכפר גרדטס (מחוז סליבן), וגודל על ידי סבתו בקוטל. מאוחר יותר הוא למד בגימנסיה אפרילוב בגאברובו, והשתתף בארגון מרד אפריל בשנת 1876.
במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוא היה מתורגמן בדיוויזיית המשמר ה-2 של צבא האימפריה הרוסית. בשנת 1879 הוא סיים את בית הספר הצבאי בסופיה, בשנת 1881 הועלה לדרגת סגן, ובשנת 1884 הוא הפך לקפטן לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה של סנקט פטרבורג. בהיותו קפטן הוא היה אחד הקצינים הפרו-רוסים שהיו מעורבים בשנת 1886 במזימה לחטוף את אלכסנדר באטנברג, נסיך בולגריה ולהכריח את התפטרותו, ועל כך הוגלה על ידי ראש הממשלה סטפן סטאמבולוב. לאחר מכן הוא שירת במשך עשר שנים בצבא הרוסי, וחזר לבולגריה רק לאחר נפילת סטאמבולוב.
במהלך מלחמת בולגריה-סרביה בשנת 1885 דימיטרייב היה אחד ממפקדי הקורפוס המערבי, והשתתף בקרב המוצלח - קרב פרוט. אחרי המלחמה הוא השתתף בהפיכה לא מוצלחת; היגר לרומניה והפך לחבר במועדון הקצינים. מאוחר יותר היגר לרוסיה ושירת בצבא הרוסי.
הוא חזר לבולגריה בשנת 1898, והפך לסגן מפקד דיוויזיית הדנובה ה-5. ב-18 במאי 1900 הוא הועלה לדרגת קולונל, ומ-1904 עד 1907 היה ראש המטה הכללי של הצבא הבולגרי. ב-2 באוגוסט 1912 הועלה דימיטרייב לדרגת לוטננט גנרל.
במהלך מלחמת הבלקן הראשונה הוא פקד על הארמייה השלישית, אשר נצחה את הטורקים בלוצנגרד ובלולה בורגס בתרקיה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה ב-1913 הוא החליף את הגנרל מיכאיל סאבוב כסגן מפקד המפקד העליון. מאוחר יותר באותה שנה, לאחר תום המלחמה, הוא נשלח כראש המלחת הדיפלומטית לסנקט פטרבורג.
יחסי יוון–מלאווי

סקירה כללית

על פי משרד החוץ היווני "היחסים נחשבים ביוון ליחסים טובים וידידותיים מבלי כל בעיות". מלאווי היא אחת המדינות העניות בעולם ויחסי הסחר של יוון עמה נמצאים ברמה נמוכה מאוד. יש בערך 180 יוונים החיים במלאווי. רובם מתגוררים בבלנטייר, בירת הסחר והכלכלה של המדינה, הם הקימו בה קהילה יוונית.
אזרחים יוונים המגיעים למלאווי צריכים אשרת כניסה כדי להיכנס ליוון. אזרחים מלאווים המגיעים ליוון חייבים גם הם באשרה.
בנג'מין אינגרוסו

קריירה

הוריו הם הזמרים השוודים המפורסמים אמיליו אינגרוסו ופרנילה וולגרן (שהתחרתה גם היא מספר פעמים על הזכות לייצג את שוודיה באירוויזיון). כילד, הופיע במספר מחזות זמר, ואף זכה בשנת 2006 עם השיר "Hej Sofia" בתוכנית "פסטיבל שירי הילדים" (ילדי מלודיפסטיבלן במקור).
בנימין השתתף במספר מחזות זמר ומחזות, כמו "נילס קרלסון". ב-2006 זכה בפסטיבל שירי הילדים עם השיר "Hej Sofia" ונבחר לייצג את שוודיה בתחרות השירים של מחוז סקנידנביה.
ב-2014, הודיע כי הוא עובר מתחום המחזמר לטובת התעסקות בכתיבת שירים ובשירה. באוקטובר 2016 הוציא את הסינגל הראשון שלו בשם "Fall in Love". באותה שנה חתם על חוזה עם חברת ההקלטות "TEN".
ב-2017 השתתף בפסטיבל השירים השוודי עם שיר שהוא כתב ויצר והצליח להגיע לגמר, אך בסופו הגיע למקום החמישי. ב-2018 השתתף בשנית בתוכנית עם השיר "Dance You Off" והגיע למקום הראשון. הוא נבחר לייצג את שוודיה בחצי השני באירוויזיון 2018 שבליסבון עם השיר "Dance You Off". הסינגל עצמו קיבל בשוודיה מעמד של תקליט פלטינה. ב-10 במאי 2018 הופיע אינגרוסו בחצי הגמר השני של האירוויזיון. שירה של שוודיה היה מספר 15 בסדר ההופעות. בתום הערב הוכרזה שוודיה כעולה החמישית מבין עשר המדינות שעלו לשלב הגמר שהתקיים ב־12 במאי 2018. בגמר האירוויזיון הגיע אינגרוסו למקום השביעי עם 274 נקודות, לאחר שצוותי השיפוט העניקו לו את המקום השני עם 253 נקודות, והצבעות הצופים העניקו לו את המקום ה-24, עם 21 נקודות בלבד.

דיסקוגרפיה

סינגלים
"dance you off"
"Crystal clear"
"Good lovin"
"Behave"
"i wouldn't know"
כאן (קבוצת תקשורת)

על החברה

בשנת 2005 התקיים מכרז לקבלת זיכיון לשידור בערוץ 2 בעשר השנים הבאות. לצורך המכרז, נדרשו המתמודדים להגיש לרשות השנייה מצע שידורים עתידי וכן, סכומי כסף משוערים שישולמו כדמי הזיכיון. למכרז ניגשו שלוש זכייניות ערוץ 2 (קשת, רשת וטלעד) ובנוסף אליהן, קבוצת "כאן" שהוקמה לצורך מכרז זה, ואשר לא שידרה בעבר. מבין הארבע נבחרו ב-13 באפריל 2005 "קשת" ו"רשת" להוביל את שידורי הערוץ לעשור העוקב.

לאחר המכרז

בשנת 2007 פנתה "כאן", יחד עם קשת לרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו בבקשה לקיום מכרז חוזר. בעקבות דחיית הפנייה והחלטת ראשי החברה שלא להרחיב את תחומי פעילות החברה, החברה פורקה בסוף שנת 2007.
אחמד אבו אל-רייט

המחלוקת בעניין דברי האפיפיור על האסלאם

בהקשר למחלוקת סביב דברי האפיפיור בנדיקטוס השישה-עשר על האסלאם, אל-רייט אמר: "זאת הייתה הצהרה מצערת מאוד, וזאת הצהרה שמעידה כי ישנו חוסר הבנה [בסיסי] על מהותו האמיתית של האסלאם, ובשל כך אנו מקווים כי הצהרות ועמדות שכאלה לא ייאמרו, כדי שלא לאפשר למתח, חוסר אמון ואשמת נגד להתבשל בקרב מוסלמים כמו גם במערב".
טלפונקן

טלפונקן (בגרמנית: Telefunken) הוא תאגיד אלקטרוניקה גרמני המתמקד בעיקר בייצור מקלטי רדיו וטלוויזיה.

היסטוריה

בראשית המאה ה-20 התמודדו שתי קבוצות מחקר גרמניות עם אתגרי הפיתוח של ציוד תקשורת אלחוטית, קבוצה אחת הייתה חלק מתאגיד AEG והשנייה הייתה שייכת לחברת Siemens & Halske. בשנת 1903 הורה וילהלם השני, קיסר גרמניה לשתי החברות, שנחלקו בקשר לזכויות, לשתף פעולה מול התחרות הבריטית שהציבה חברת מרקוני. כך קמה ב-27 במאי 1903 חברת Gesellschaft für drahtlose Telegraphie System Telefunken ("החברה לאלחוט וטלגרף"). ב-1923 שונה שמה לטלפונקן.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הפכה החברה לשחקנית מרכזית בתחום הרדיו והאלחוט הן לשימוש צבאי והן לשימוש אזרחי. בין היתר פיתחה החברה ציוד לניווט באמצעות רדיו, שאיפשר לצפלין ניווט מעל הים הצפוני בכל מזג אויר.
ב-1928 ייצרה החברה את מגבר נורות הריק הדו-שלבי הראשון (V-41). גרסה משופרת של מגבר זה, V-72, הפכה לציוד הגברה סטנדרטי באולפני רדיו ואולפני הקלטות. חברת התקליטים Teldec נוצרה בשיתוף פעולה של טלפונקן עם חברת דקה הבריטית. משנת 1962 יצאו התקליטים תחת המותג "טלפונקן".
גרמניה הנאצית הייתה חלוצה בשימוש רחב היקף בשידורי טלוויזיה (תחנת הטלוויזיה הממשלתית הייתה למעשה תחנת הטלוויזיה הראשונה בעולם ששידרה על בסיס קבוע עם לוח שידורים מתוכנן מראש) ועודדה מפעלים לייצר מכשירי טלוויזיה במחיר שווה לכל נפש. טלפונקן, שפיתחה מקלטי ומשדרי טלוויזיה אלקטרוניים היוותה את אחת הנשכרות העיקריות מכך. בין היתר ייצרה (וברישיון, גם חברות נוספות) את ה-Volkfernseher, ששווק במחיר 650 רייכסמרק. בספטמבר 1942 הוקם משדר טלפונקן של הטלוויזיה הגרמנית בראש מגדל אייפל. מצלמות וציוד שידור טלוויזיה זעיר שימש גם למאמץ המלחמתי והותקן על טורפדו וטילים.
ב-1941 רכשה AEG את מניות סימנס בטלפונקן. במהלך מלחמת העולם השנייה סיפקה טלפונקן שפופרות ריק לצבא ופיתחה מכ"ם למערכת ההגנה האווירי הגרמני. 
ב-1959 החל מפעל החברה בהיילברון לייצר מוליכים למחצה וטרנזיסטורים. ב-1963 פיתח מהנדס החברה, ולטר ברוש (Walter Bruch), את שיטת שידור הטלוויזיה PAL, הנפוצה ברוב מדינות העולם. ב-1967 התמזגה טלפונקן ל-AEG ונוצרה חברת AEG-Telefunken. 
בשנות השבעים ייצרה החברה מחשבים מרכזיים, דגמים TR4 ו-TR440 היו נפוצים באוניברסיטאות גרמניות. ייצור המחשבים הופסק ב-1985 והחטיבה נמכרה לדיימלר בנץ, שמכרה אותה ב-1998 לפליקס זנדמן מייסד ויושב ראש של חברת וישיי אינטרטכנולוג'י העולמית.
ב-2005 יסדה החברה מכון מחקר ופיתוח בשם Transradio SenderSysteme Berlin AG, המתמחה במחקר וייצור משדרי רדיו יעילים. השם Transradio שימש את טלפונקן כבר ב-1919 כמותג משדרי רדיו.
חיים כהן (רופא)

חיים כהן (1914–1988) היה רופא עור, פרופסור לדרמטולוגיה,  בבית הספר לרפואה, האוניברסיטה העברית בירושלים, מנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בירושלים.
כהן היה מראשוני החוקרים בארץ בתחום "דלקת עור ממגע" (Contact Dermatitis) ו"דלקת עור ממגע לכרום.

ביוגרפיה

כהן נולד בשנת 1914 בלאריסה בירת חבל תסליה ביוון.
בשנת 1939 סיים כהן את לימודי הרפואה ב"אוניברסיטת אתונה" באתונה, יוון.
בשנת 1944 סיים כהן את התמחותו במחלות עור ומין, בבית החולים "Andreas Syggros Hospital" באתונה.
בשנת 1944 נמלט כהן מהנאצים, לטורקיה, משם לסוריה ומשם ללבנון.
בשנת 1944 עלה כהן לארץ ישראל.

בישראל

בשנת 1946 התיישב כהן בירושלים.
בשנת 1947 קיבל כהן משרה קבועה במחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בירושלים במחלקה שניהל הפרופסור אריה דוסטרובסקי.
בין השנים 1951–1953 השתלם כהן בדרמטולוגיה בניו יורק אצל הפרופ' סולצברגר.
בשנת 1966 מונה כהן לפרופסור לדרמטולוגיה, בבית הספר לרפואה, באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1978 מונה חיים כהן לנהל את מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה, לאחר שהפרופ' פליקס זגהר פרש לגמלאות.
ביו השנים 1978–1982 ניהל כהן את מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בירושלים.
בשנת 1982 פרש כהן לגמלאות. מנהל המחלקה שמונה בשנת 1982 היה הפרופ' קרל הולובר.
כהן נפטר בשנת 1988.
ישראל צווייגנבאום

ביוגרפיה

צווייגנבאום נולד למשפחה יהודית בעיר דרבנט שברוסיה. אביו, שהיה במקור מבנדין, פולין, ברח לברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה. אמו קווקזית, נולדה בברית המועצות.
הרקע היהודי שלו משתקף בציוריו.
בין השנים 1976 - 1980 למד אמנות ביזבירבאש קולג', שביזבירבאש, דגסטן, רוסיה. ב-1991 סיים תואר שני באמנויות באוניברסיטת מדינת קובאן בקרסנודר, רוסיה. 
בנובמבר 1993 ואפריל 1994 ערך את שתי התערוכות האחרונות שלו ברוסיה. הראשונה נערכה במזרח מוסקבה ונקראה "רפסודיה יהודית", בבית המרכזי של האמן על 'קרימסקי ואל'. השנייה, רפסודיה יהודית, הייתה מוקדשת לאביו. 
ביולי 1994 עזבו צווייגנבאום ומשפחתו את רוסיה. כיום הוא תושב אולבני, ניו יורק בארצות הברית. 
ציורו של האמן נחתמים בשמו הפרטי בעברית: ישראל, או בגרסה מקוצרת: יש, פרט לציורי "הילד מוביל מלאך העיוור"
(1997) וה"פרחים" (1998) בהם חתם בשם Tsvaygenbaum. שמו נכתב בפינה השמאלית או הימנית. הוא כותב את כותרות הציורים בצד האחורי של הבד. כותרים קודמים נכתבו ברוסית, ואלה שהופקו לאחר שהיגר לארצות הברית בשנת 1994, נכתבים באנגלית.
צווייגנבאום נשוי לקתרינה, בתו של הפובליציסט הרוסי יגוטיל מישיאב. לזוג שלוש בנות.
דניאל דה מוטה

קריירה

דה מוטה התחיל את הקריירה המקצוענית שלו במועדון בעיר הולדתו, אצלה אטלברוק. בעונת 2005/2006 כבש 16 שערים ובעונה לאחר מכן זכה בתואר מלך השערים של הליגה עם 24 שערים.
ביולי 2008 עבר למועדון הגדול בלוקסמבורג F91 דודלאנג' תמורת 65,000 אירו. עם קבוצת דודלאנג' זכה דה מוטה ב-6 אליפויות וארבעה גביעים.
דה מוטה בן להורים פורטוגלים שעבדו בלוקסמבורג. ב-2007 השיג אזרחות לוקסמבורגית ומשחקו הראשון היה במסגרת מוקדמות יורו 2008 נגד נבחרת אלבניה. ב-9 בפברואר 2011 כבש את 2 שעריו הראשונים במדי הנבחרת בניצחון נגד סלובקיה במשחק ידידות. ב-7 בספטמבר 2012 כבש את שערו הראשון במסגרת רשמית בהפסד 2-1 לפורטוגל.
דובוני אכפת לי (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

חבורת "דובוני אכפת לי" גרים בין העננים בארץ אכפתיה. לכל דוב תכונה ייחודית לו שמוצגת על בטנו באמצעות סמל. בעזרת הדודנים שלהם והחברים שלהם, הם יוצאים למשימות "אכפתיות" ברחבי העולם בעוד רשעים שונים מנסים לסכל את משימותיהם. בעונה הראשונה היה זה פרופסור לב קר הרשע ועוזרו לב שפל, ובעונות המתקדמות - חסר לב ועוזריו ספחת וצרחת.
ובעונה המשודרת בערוץ הופ נלחמים דובוני אכפת בנבל בשם דוב זדון שמתכנן למחוק את אכפתיה מעל פני האדמה.
אגוטה קריסטוף

אגוטה קריסטוף (Agota Kristof, בהונגרית "קרישטוף"; 30 באוקטובר 1935 – 27 ביולי 2011) הייתה סופרת שווייצרית ממוצא הונגרי, שכתבה בצרפתית.

ביוגרפיה

קריסטוף נולדה בעיירה צ'יקוואנד, בצפון-מערב הונגריה, בשנת 1935. בגיל 9 עברה עם משפחתה לעיר קסג הקרובה לגבול עם אוסטריה. בגיל 21 נאלצה לעזוב את מולדתה, בעקבות דיכוי המרד ההונגרי בידי הצבא הסובייטי. היא ברחה יחד עם בעלה (שהיה לפני כן המורה שלה להיסטוריה בבית-הספר) ועם ביתם בת הארבעה חודשים לעיר נשאטל (Neuchâtel) שבשווייץ. בתום חמש שנים של בדידות וגלות, היא התפטרה מעבודתה במפעל ועזבה את בעלה. היא החלה ללמוד צרפתית, ומאוחר יותר פתחה בכתיבת רומנים בשפה זו.

יצירותיה

צעדיה הראשונים של אגוטה קריסטוף היו בכתיבת שירה ומחזות (John et Joe, Un rat qui passe) - שלא זכו להדים שעוררה הטרילוגיה שלה. בשנת 1986 יצא לאור הרומן הראשון והמצליח של קריסטוף, "המחברת הגדולה" (Le Grand Cahier). שנתיים אחריו הופיע ההמשך, "ההוכחה" (La Preuve). החלק השלישי פורסם בשנת 1991 תחת הכותרת "השקר השלישי" (Le Troisième mensonge). בין הנושאים המרכזיים בטרילוגיה: ילדות בזמן מלחמה, אהבה ובדידות, תשוקה ואובדן, אמת ובדיון.
אגוטה קריסטוף זכתה בפרס האירופי לספרות צרפתית (European prize for French literature) עבור "המחברת הגדולה". הרומן תורגם ללמעלה מ-30 שפות.
בשנת 1995 פרסמה רומן נוסף, "אתמול" (Hier).
בשנת 2004 יצא לאור ספרה L'analphabète (צרפתית: "האנלפבית"). זהו טקסט אוטוביוגרפי, אשר מתחקה אחר אהבתה של קריסטוף לקריאת ספרים בהיותה ילדה, ומזמין את הקוראים לטיול בפנימיה שלה, ומשם, דרך הגבול לאוסטריה, לשווייץ. היא, שנאלצה לעזוב את ארצה בשל כישלון המרד האנטי-קומוניסטי, מקווה לחיים טובים יותר בציריך.
יצירתה האחרונה היא אוסף של סיפורים קצרים אשר יצא לאור בפריז ב-2005 תחת הכותרת C'est égal (בתרגום חופשי: "זה אותו דבר", או "לא משנה").
מרבית יצירותיה יצאו לאור בפריז, בהוצאת Editions du Seuil. ב-2008 זכתה בפרס אוסטריה לספרות אירופית.
קריסטוף נפטרה בשנת 2011 בגיל 75 בנשאטל. אפרה נקבר לפי בקשתה האחרונה בעיר שבה גדלה בהונגריה, קסג. היא הורישה את עזבונה הספרותי לארכיון לספרות של שווייץ בברן.
אגוטה קריסטוף התחתנה והתגרשה פעמיים וילדה שלושה ילדים.