google/wiki40b huggingface dataset:
תא דם אדום

תפקוד

תאי הדם האדומים מופרשים לדם ממח העצם, שם הם נוצרים, ובמצב זה הם מכילים בתוכם חלבון המוגלובין אשר תכונתו העיקרית היא נטייתו לקשור חמצן באופן רופף.
כאשר ההמוגלובין נחשף לסביבה עשירה בחמצן, בריאות, חמצן מהאוויר הנשאף עובר דרך לתוך הדם ונקשר להמוגלובין.
הדם זורם דרך הלב לכל חלקי הגוף, שם ישנה סביבה ענייה בחמצן ועשירה בדו תחמוצת הפחמן. בסביבה כזו ההמוגלובין נוטה עקב תכונותיו הכימיות לשחרר את החמצן המחובר אליו.
במצב רגיל, יקשר חמצן כמעט ל 100% מההמוגלובין כאשר הדם עובר דרך הריאות, ואילו בגוף ישתחרר חלק מחמצן זה, ורק 75% מההמוגלובין יישאר קשור לחמצן.
וכך ההמוגלובין בתוך תא הדם האדום זורם דרך הדם, ומעביר את החמצן מהריאות לכל תאי הגוף האחרים.
פחמן חד-חמצני פוגע בתפקוד ההמוגלובין משום שהוא נקשר אליו באופן בלתי הפיך ומונע אספקת חמצן לתאים.
התאמת המבנה לתפקוד: צורתם של תאי הדם האדומים - דיסקוס דו-שקערורי. מבנה זה מאפשר קשירה יעילה של חמצן, בשל הגדלת היחס בין שטח הפנים לנפח התא. כמו כן, מבנה זה מסייע בהצמדות לדפנות הנימים וכך גדל המגע של התאים עם דפנות הנימים, דבר המגדיל את השטח הזמין לפעפוע הגזים. תאי הדם גמישים ובכך מתאפשר מעבר קל דרך נימי הדם הצרים.

מחלות הקשורות בתאי הדם האדומים

בעיות בתאי הדם האדומים מתבטאות בכמות לא מתאימה שלהם (חוסר - אנמיה, או עודף - אריתרוציטוזיס), או בתפקוד לקוי שלהם.
הבעיה השכיחה ביותר של תאי דם אדומים היא אנמיה, חוסר תאי דם.
זו יכולה לנבוע מבעיית ייצור תאי דם (הסיבה הנפוצה ביותר לאנמיה בכלל היא חוסר ברזל), מהרס מוגבר, או מאיבוד דם. 
תפקוד לקוי של תאים אדומים יכול להביא לבעיה באספקת חמצן לאזורים שונים בגוף, או בהצטברות תאי דם וחסימת כלי דם.
בארץ הסיבות הנפוצות לאנמיה הן, מלבד אנמיה של חוסר ברזל הנפוצה בנשים בגיל הפריון:
חוסר ויטמין B₁₂ וחוסר חומצה פולית, אנמיה של מחלה כרונית, אנמיה כתוצאה מטיפול תרופתי, דימומים סביב פציעות וניתוחים, הרס תאי דם אדומים בחשיפה לחומרים בחולי G6PD ("רגישות לפול"), ונשאות לתלסמיה - מצב שאינו מחלה אך יכול לגרום מחלה בצאצאים.
בדרך כלל אנמיה, בעיקר בגברים או בנשים לאחר גיל הפריון, דורשת בירור רפואי, כדי לשלול מחלות הניתנות לגילוי וטיפול מוקדם.
בעיקר דורשת התייחסות אנמיה של חוסר ברזל, גם אם היא קלה, כיוון שזהו לעיתים הסימן הראשון לגידול במערכת העיכול.
רוב הבעיות של תפקוד לקוי או של יתר תאי דם אדומים הן נדירות. 
תפקוד לקוי של תאי דם אדומים יכול להיווצר בחשיפה לחומרים כימיים שונים, בחשיפה לתרופות, במחלות תורשתיות שונות הגורמות לבעיה בייצור תא הדם או ההמוגלובין.
יתר תאי דם אדומים נדיר יותר מאנמיה, אך עדיין קיים בחלק קטן של האוכלוסייה.
במעשנים או חולי ריאות צפוי להיווצר עודף תאי דם אדומים עקב חוסר החמצן הקבוע, בדומה לאנשים החיים בהרים גבוהים.
מחלה נדירה היא פוליציטמיה ורה ("יתר אמיתי של תאי דם") שהיא מחלה הנובעת מהפרעה במח העצם, הגורמת לייצור מוגבר של תאי דם אדומים. מחלה זו מתבטאת בכמות גדולה של תאי דם אדומים בספירת הדם, ללא קשר לרמת החמצן בדם.
אל אל קול ג'יי

קריירת משחק

אל אל קול ג'יי מככב בסדרת הטלוויזיה NCIS : לוס אנג'לס, סדרת בת של סדרת הטלוויזיה NCIS.
בשנת 1991 שיחק בקומדיית האקשן "הדרך הקשה" לצד מייקל ג'יי פוקס. בשנת 1998 שיחק בסרט האימה "ליל המסכות: 20 שנה אחרי" בתפקיד רוני, ושיחק בקומדיה הרומנטית "וו" בכיכובה של ג'יידה פינקט סמית'. בשנת 1999 הוא שיחק את ג'וליאן "ג'י מן" וושינגטון בסרט "יום ראשון הגדול" ובאותה שנה שיחק בסרט האימה "ים כחול עמוק" לצד סמואל ל. ג'קסון.
בשנת 2001 שיחק בקומדיה "ממלכת השמיים" לצידם של אנתוני אנדרסון וג'יידה פינקט סמית'. בשנת 2003 שיחק בתור השוטר דיקון ״דיק״ קיי בסרט "ימ"מ יחידת פריצה". בשנת 2004 שיחק בתפקיד ראשי של סוכן משרד המשפטים, גייב ג'נסן בסרט המתח "ציידי המחשבות". בשנת 2005 שיחק בסרט הפשע "אדיסון" לצד ג'סטין טימברלייק, וב-2006 שיחקה בקומדיה "החופשה האחרונה" לצד קווין לטיפה. בשנת 2016 השתתף בסרט הקומדיה "שכנים 2".
צלב הגבורה הניכרת

תיאור העיטור

העיטור הוא צלב עשוי כסף המעוטר משני צדדיו בענפי דפנה. במרכז הצלב מוצג כתר אדוארד הקדוש. מהצד השני של העיטור מצוין שם המקבל ודרגתו. העיטור תלוי על סרט לבן בעל שני פסים כחולים משני אגפיו ופס אדום במרכזו, זהו גם סדר הצבעים המוצגים באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור הנענדת לא באירועים פורמלים).

לעיטור אפשר להוסיף אבזם כסף המציין כפל עיטורים, כלומר הענקה כפולה ויותר של אותו העיטור.
ממשל אלקטרוני

ממשל אלקטרוני עסקי

הצלחתו של ממשל אלקטרוני (Government eBusiness) תלויה בהתקדמות הטכנולוגית של העסקים האלקטרוניים (eBusiness). אוריינטציה עסקית בממשל מחייבת לפתח גישה שירותית שמיישמת תהליכים והליכים מובנים של ניהול קשרי לקוחות Customer Relationship Management ואולי גם ניהול קשרי אזרחים (Citizen Relationship Management), והיא מושפעת מההתפתחויות בסקטור העסקי.
פטגוניה

פטגוניה (Patagonia) היא חבל ארץ המשתרע על פני כמיליון קמ"ר בחלקה הדרומי של אמריקה הדרומית, בתחומיהן של ארגנטינה (כ-787 אלף קמ"ר) וצ'ילה (כ-256 אלף קמ"ר). האזור מיושב בדלילות, וחיים בו כ-2 מיליון תושבים, רובם בארגנטינה. 
מקור שמה של פטגוניה במילה פטגון (Patagón), שפירושה "בעלי כפות רגליים גדולות". כך כינה פרדיננד מגלן את תושביה הילידים של פטגוניה, שהיו גבוהים בהרבה מהאירופאים (באותה העת היה הגובה הממוצע של האירופאים כ-1.65 מ', בעוד תושביה של פטגוניה התנשאו לגובה של 1.80 מ').

בעלי חיים

עם בעלי החיים האופייניים לפטגוניה נמנים גואנקואים, פומות, שועלים ארגנטינאים, בואשים, מארות, ארמדילים, טוקן הטוקואים וויסקאשות. העופות כוללים, בין היתר, ננדואים, פלמינגואים, בזיים, תוכיים, אווזי מגלן וברווזי קיטור.
עם בעלי החיים הימיים החיים לחופי פטגוניה נמנים פילי ים, אריות ים, פינגוויני מגלן. כן נצפים בסמוך לחופים לוויתנאים כאובלנה דרומית וקטלן. שמורת הטבע בחצי האי ואלדס, שהוכרזה גם כאתר מורשת עולמית, נחשבת לאחד האתרים הטובים בעולם לצפייה בבעלי חיים אלה.

מינים שנכחדו

בפטגוניה נמצאו מספר רב של סוגי דינוזאורים, בהם מספר מינים חשובים במיוחד: ההררזאורוס - מהדינוזאורים הקדומים ביותר הידועים כיום, הארגנטינוזאורוס ופטגוטיטאן - אולי  בעלי החיים הגדולים ביותר שהילכו אי פעם על פני האדמה, וגיגאנוטוזאורוס - טורף שהיה גדול יותר מהטירנוזאורוס רקס. לצידם חיו מגוון זאורופודים ענקיים מקבוצת הטיטאנוזאורים ששגשגו באזור עד סוף הקרטיקון.

כלכלה

כלכלת פטגוניה מבוססת על כרייה ועל חקלאות. גילוי נפט בסמוך לקומודורו ריוודוויה ב-1907 הביא להאצה בפיתוח הכלכלי של פטגוניה, והתוצר לנפש בחבל ארץ זה גבוה מהממוצע ביתר ארגנטינה וצ'ילה.
גידול כבשים היה הענף הכלכלי העיקרי בפטגוניה מאז סוף המאה ה-19. ירידת מחירי הצמר הביאה לדעיכה בענף, אך הוא עדיין מהווה ענף מרכזי באזור. בחלקה הארגנטינאי של פטגוניה כ-7.5 מיליון כבשים, כמחצית הכבשים בארגנטינה כולה. בפטגוניה גם חוות לגידול בקר, סוסים וחזירים, אך בשיעור נמוך יותר.
במחצית השנייה של המאה ה-20 החלה להתפתח התיירות בפטגוניה. אתרים כגון קרחון פריטו מורנו, חצי האי ואלדס, טורס דל פאינה, בארילוצ'ה ואזור האגמים הארגנטינאי מושכים אליהם תיירים רבים מדי שנה. תיירים אחרים מגיעים לפטגוניה בדרכם לארץ האש ולאנטארקטיקה.
טומי דאגלס

תומאס קלמנט "טומי" דאגלס (באנגלית: Thomas Clement "Tommy" Douglas; ‏20 באוקטובר 1904 - 24 בפברואר 1986) היה כומר בפסטיסטי ממוצא סקוטי שהפך לפוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי בכיר בקנדה, ומי שנחשב כאבי הרפואה הציבורית בקנדה. הוא היה מנהיגה של מפלגת CFC בפרובינציית ססקצ'ואן משנת 1942, והיה ראש ממשלת הפרובינציה בין השנים 1944 ל-1961. הוא הוביל את הממשלה הסוציאליסטית הראשונה בצפון אמריקה.

אבי ביטוח הבריאות הממלכתי

מאבקו העיקרי של דאגלס היה להקמת ביטוח בריאות ממלכתי בפרובינציה של ססקצ'ואן, בשנת 1959 הוא הבטיח ביטוח כזה בנאום בחירות, והדבר הפך לנושא העיקרי בבחירות המחוזיות של 1960, בהן ניצחה מפלגת CFC. דאגלס החל בקידום תוכנית זו, אך הוא נתקל באופוזיציה חזקה מצד הרופאים וגורמים בימין. עקב פרישתו של דאלגס למנהיגות המפלגה הדמוקרטית החדשה, הוא לא זכה לממש את התוכנית, וזו נכנסה לתוקף רק על ידי יורשו בתפקיד, וודרו לויד, בשנת 1962. הצלחת התוכנית בססקצ'ואן הובילה את הממשל הפדרלי בקנדה לעודד פרובינציות נוספות להצטרף לתוכנית. בשנת 1966 יזמה ממשלת המיעוט הליברלית בראשות לסטר פירסון תוכנית לביטוח בריאות ממלכתי בכל קנדה, שבה הממשל הפדרלי מממן חצי מההוצאות והמחוז מממן את החצי השני.

ציוני דרך בחייו

בשנת 1930 הוא נשא לאישה את אירמה דמפסי (Irma Dempsey), סטודנטית למוזיקה בקולג' ברנדון. הייתה להם בת יחידה, השחקנית שירלי דאגלס, ולאחר מכן הם אימצו בת שנייה, ג'ואן, שהפכה לאחות. שירלי היא אימו של השחקן קיפר סאתרלנד, נכדו של דאגלס. 
כאשר ה-CFC התאחדה עם "קונגרס העובדים הקנדי" כדי ליצור את "המפלגה הדמוקרטית החדשה" נבחר דאגלס כמנהיג הפדרלי הראשון שלה, ושירת בתפקיד זה בין השנים 1961 עד 1971. 
בשנת 1978 הוא פרש מהחיים הפוליטיים וכיהן בדירקטוריון של חברת הנפט Husky Oil.
דאגלס מת ממחלת הסרטן ב-24 בפברואר 1986, בגיל 81, באוטווה.
בשנת 2004 הוא נבחר כ"קנדי הגדול בכל הזמנים" בתחרות טלוויזיונית ארצית שאורגנה על ידי תאגיד השידור הקנדי. סיפור חייו הוקרן כמיני-סדרה בת 2 פרקים שהופקה בשנת 2005 על ידי רשת הטלוויזיה הקנדית CBC Television.
יון זליה קודריאנו

יון זליה קודריאנו (ברומנית: Ion Zelea Codreanu)‏ 1871–1941 היה מורה ומחנך רומני, פוליטיקאי ימני קיצוני אנטישמי, חבר בפרלמנט הרומני, חסיד של אלכסנדרו קונסטנטין קוזה, אביו של קורנליו זליה קודריאנו וחמיו של יון מוצה.

ביוגרפיה

יון זליה קודריאנו נולד בצ'רנוביץ בשם יון זלינסקי והיה בנו של יערן ומכאן השם "קודריאנו" - איש היער. ב-1902 שינה את שמו ליון זליה קודריאנו, שם בעל צליל יותר רומני. ב-1903 השלים בהצלחה לימודי ספרות באוניברסיטת יאשי. הוא נשא לאישה את אליזה בראונר ולזוג נולדו שבעה ילדים, הבכור קורנליו זליה קודריאנו. קודריאנו לחם בצבא רומניה במלחמת העולם הראשונה והתקדם מדרגת סגן משנה לדרגת מאיור (מקביל לרב-סרן).
קודריאנו עבד כמורה לרומנית ולגרמנית בבית הספר התיכון של חוש והיה פעיל פוליטית בליגת ההגנה הלאומית נוצרית כתומך נלהב של המצע האנטישמי של פרופסור קוזה וב-1926 נבחר מטעמה לפרלמנט הרומני מטעם רדאוץ. קודריאנו היה מעורב במזימות אלימות דוגמת הקשר בגבעת ספירי ורצח מנצ'יו, אך לא הורשע.
מינואר 1930 הצטרף למפלגתו של בנו, התנועה הלגיונרית. בתחילת 1932 מת שר המשפטים הרומני והתפנה מקום בפרלמנט מטעם אזור הבחירה טוטובה. התנועה הלגיונרית החליטה לנסות לכבוש מקום זה והציגה כמועמד את יון זליה קודריאנו. בגלל מחסור בכסף התנועה חיפשה גימיקים זולים, שימשכו אליה את תשומת הלב ולפי הצעת קורנליו זליה קודריאנו הכריזו על מסע רגלי של 300 קילומטרים מבוקרשט לברלאד וקבוצת לגיונרים בהנהגת מיכאיל סטלסקו ביצעה זאת תוך עשרה ימים, חרף התנכלויות לאורך הדרך מצד ז'נדרמים. יון זליה קודריאנו ניהל מערכת בחירות מבוססת על מתקפות נגד היהודים וזכה ב-5,200 קולות מול 4,344 שקיבל המועמד הליברלי והיה לחבר הפרלמנט השני מטעם "קבוצת קורנליו זליה קודריאנו", השם בו השתמשה התנועה הלגיונרית.
ב-1932, בבחירות הכלליות, נבחר שוב כנציג ברלאד והיה אחד מחמשת חברי הפרלמנט של התנועה הלגיונרית. לאחר שהניקדורים רצחו את ראש ממשלת רומניה, יון גאורגה דוקה, נעצר ב-1934 יחד עם יתר הנהגת התנועה הלגיונרית והועמד למשפט, אך זוכה. ב-1937 נבחר שוב לפרלמנט הרומני ברשימת הגלגול החדש של התנועה הלגיונרית, "הכל למען המולדת". בשנים 1938 - 1939, כשהלגיונרים נרדפו על ידי השלטון, היה במחנה מעצר.
הלך לעולמו בעקבות ניתוח לא מוצלח.
יחיאל דומב

ביוגרפיה

דומב נולד בסוף שנת 1920 בלונדון. שני הוריו היו יהודים אורתודוקסים שהיגרו מגליציה. לדוקטורט למד באוניברסיטת קיימברידג' בהנחיית פרופ' פרד הויל. שימש כפרופסור לפיזיקה בקינגס קולג' באוניברסיטת לונדון משנת 1954 עד ל-1981. בשנות ה-60 הגיע כמרצה אורח למכון ויצמן, ובשנת 1971 היה מרצה אורח בבר-אילן. 
באותה שנה עלה לישראל, והחל ללמד באוניברסיטת בר-אילן, שם שימש כפרופסור אמריטוס עד מותו בשנת 2012. ב-1981 זכה בפרס מקס בורן לפיזיקה. 
דומב שימש כנשיא אקדמי של המרכז האקדמי לב בירושלים בין השנים 1985-1993. 
דומב התעניין בקשרי תורה ומדע. הוא קרא להקמת מוסד מדעי לבירור נושאים הלכתיים, השתתף בכנסים בענייני תורה ומדע ובשנת 1995 היה העורך המייסד של בד"ד, כתב עת לענייני תורה ומדע של אוניברסיטת בר-אילן ובהמשך שימש כעורך יועץ. על פועלו זה זכה ב-2005 בפרס לב.
הוא התגורר עם אשתו שירלי, אב לשישה ילדים, בהם הרב יואל דומב, בירושלים. נפטר בגיל 91.
הומופלסיה

דפוסים אבולוציוניים

תחת ההגדרה הומופלסיה נכללים שלושה דפוסים אבולוציוניים: אבולוציה מתכנסת, אבולוציה מקבילה (parallel evolution) והיפוך אבולוציוני (evolutionary reversal).

אבולוציה מקבילה

דומה לאבולוציה מתכנסת, אך מופיעה אצל מינים קרובים או דומים. מינים אלו ירשו מאביהם הקדמון "נקודת ההתחלה" דומה, כגון מבנה גוף או גן מסוימים, ובשל לחצים סביבתיים דומים "הובלו" בדרכים התפתחותיות דומות אל אותו הפתרון. לדוגמה, אצל קבוצות סרטנאים רבות, חלק מגפי החזה (thoracic legs) – המבנה ההתחלתי אותו ירשו מאביהם הקדמון המשותף – התפתחו לכדי מבני אכילה (Maxillipeds). חלק מהחוקרים אינם רואים בדפוס אבולוציוני זה דבר נפרד מהאבולוציה המתכנסת.

היפוך אבולוציוני

התפתחותם של מאפיינים מאוחרים (derived state) למצב המזכיר מאפיינים מוקדמים יותר של אביהם הקדמון. לדוגמה, הדינוזאורים התרופודים המודרניים,  העופות, התפתחו ממינים תרופודים אחרים שחסרו את יכולת התעופה. עם זאת, קבוצות מיני עופות אחדים (כמו הפינגוויניים) איבדו את יכולת התעופה שלהם, ובכך הפכו דומים לאבותיהם.
הזכרת נשמות

הזכרת נשמות היא תפילה יהודית המאזכרת את המתים. אצל האשכנזים, שתי התפילות העיקריות של הזכרת נשמות הן יזכור ואל מלא רחמים. אצל הספרדים, תפילת הזכרת נשמות נקראת השכבה.

זמן אמירתה

במקורות מוזכרים מנהגים שונים לגבי אמירת הזכרת נשמות. אלו כוללים אמירתה בימים שני וחמישי לאחר קריאת התורה, בשבת בתפילת שחרית בימים בהם אומרים אב הרחמים ובשבת בתפילת מנחה בכל ימות השנה. כן נהוג לאמר את תפילת יזכור בסיומם של שלוש הרגלים וביום הכיפורים.

הזכרת נשמות בשלשה רגלים

במחזור ויטרי כתוב:
"ופוסקים צדקה ברבים על החיים לבדם ... וכן מנהג בכל יום אחרון של רגלים שקורין פרשה זו לפסוק צדקה על החיים לבדם ולא על מתים שלא להצטער עליהם. דכתיב בהו ברגלים: "והיית אך שמח" וכן מנהג בארץ אשכנז שאין פוסקין צדקה על המתים בג' רגלים אלא ביום הכיפורים בלבד"
בכל זאת השתרש המנהג להזכיר נשמות בשלוש הרגלים והוא מוזכר על ידי הרב מרדכי יפה בספר הלבוש וכן מוזכר למשל בקיצור שולחן ערוך:
"גם ביום אחרון של פסח וביום שני של שבועות ובשמיני עצרת מזכירין נשמות, לפי שקורין בהם "כל הבכור", וכתיב שם: "איש כמתנת ידו" (דברים, טז, יז), לכן נודרין מתנות לצדקה. וכיון שנודרין לצדקה, נהגו ליתנה בעבור הנשמות שיזכור אותם אלהים לטובה, וגם אותנו יזכור עמהם לטובה בזכיותיהם".
אמירת הזכרת נשמות ברגלים החל בקהילות האשכנזים של מזרח אירופה ומשם התפשט גם לחלק מקהילות האשכנזים במערב גרמניה. אולם ישנם קהילות במערב אירופה, כמו אלזס ושווייץ שעד היום לא נוהגות לומר "יזכור" אף ביום הכיפורים.
היו שיצאו נגד אמירת הזכרת נשמות ברגלים בגלל העצבות שזה גורם. במיוחד הטענה נאמרה נגד אמירת יזכור ברגלים בארץ ישראל, בה הזכרת הנשמות נאמרת לא ביום טוב שני של גלויות, אלא ברגל עצמו. למשל, הרב אברהם סופר מביא בשם אביו, הרב שמעון סופר, שאין זה נכון להזכיר הנפטרים ולעורר אבל ביום טוב.
ליאון לויטה

ליאון לויטה (1878, ורשה - 17 בדצמבר 1944, ארץ ישראל) היה ממנהיגיה של התנועה הציונית בפולין.

ביוגרפיה

הוא הצטרף ל"קדימה", אגודת סטודנטים ציונית בוורשה. הוא פעל למען אוצר התיישבות היהודים. בעקבות מהפכת הטורקים הצעירים והדחת סולטאן עבדול חמיד השני פעל לויטה מול השלטונות הטורקים החדשים כדי לשכנע אותם להגביר את ההתיישבות היהודית בארץ-ישראל, אך הצעותיו נדחו. עם תחילתה של מלחמת העולם הראשונה הוא עבר למוסקבה, אך עם הקמתה של הרפובליקה הפולנית השנייה ב-1918 הוא חזר לוורשה והצטרף אל ההנהגה של התנועה הציונית בפולין.
לעומת מנהיגי ציונות פולין רבים אחרים שהתמקדו בעיקר בפוליטיקה יהודית בפולין, לויטה התמקד בעיקר בעניין העלייה. ב-1919 הוא השתתף עם מספר נציגי יהדות פולין בוועד המשלחות היהודיות בועידת ורסאי. הוא השתתף בוועידה של התנועה הציונית בלונדון ב-1919 ונבחר לוועד הפועל הציוני. ב-1925 הוא ייסד את לשכת המסחר פולין-ארץ ישראל ועמד בראשה עד 1939. בעקבות המשבר הכלכלי של העלייה הרביעית הוא ריכז את פעילותו באיסוף תרומות ושליחתן לארץ.
לויטה עלה לארץ ישראל ב-1939, אך בעיות רפואיות מנעו ממנו להמשיך בפעילות ציבורית. הוא נפטר ב-1944, בגיל 66, ונקבר בבית העלמין טרומפלדור.
לויטה היה קרוב של נחום סוקולוב.
עקרון ההחלפה של ליסקוב

החלפה הוא עקרון תכנות מונחה עצמים לפיו, בתוכנת מחשב, אם S הוא תת-טיפוס של T, אז אובייקטים מטיפוס T עשויים להיות מוחלפים עם אובייקטים מטיפוס S מבלי לשנות את ההתנהגות של T (נכונות, ביצוע משימות, ועוד).  עקרון ההחלפה של ליסקוב הוא הגדרה מסוימת של קשר בין טיפוסים לתת-טיפוסים שנקרא strong) behavioral subtyping) שהוצג לראשונה ב-1987 על ידי ברברה ליסקוב, וב-1994 יחד עם ג'נט ווינג היא ניסחה את העיקרון בתמציתיות על דף נייר כדלקמן:
תהי (f(x תכונה שניתן להוכיח את נכונותה עבור אובייקטים x מטיפוס T, ויהי S תת-טיפוס של T, אזי (f(y צריכה להיות נכונה עבור אובייקטים y מסוג S.

עקרון

הרעיון של ליסקוב לגבי טיפוסיות מגדיר את הרעיון של החלפה עבור אובייקטים; כלומר, אם S הוא תת-טיפוס של T, אזי אובייקטים מטיפוס T בתוכנית עשויים להיות מוחלפים עם אובייקטים מטיפוס S מבלי לשנות את התנהגות התוכנית.
בצורה מעט פחות פורמלית, כך ניסח רוברט מרטין את העיקרון: תוכנית שעושה שימוש ביכולת של אובייקט מטיפוס מחלקת-אב חייבת להיות מסוגלת להשתמש באובייקט מטיפוס תת-מחלקה של מחלקת האב, מבלי לדעת שהיא עושה זאת.

דוגמה

הדוגמה הקלאסית בה משתמשים בשביל להדגים את העיקרון, היא מחלקה של מלבן, ותת-מחלקה של ריבוע שיורשת ממנה.
 1 class Rectangle 2 { 3 virtual void setWidth(int width) { this->width = width; } 4 virtual void setHeight(int height) { this->height = height; } 5  6 public: 7     int getWidth() { return this->width; } 8     int getHeight() { return this->height; } 9 10 protected:11 int width, height;12 };
עבור מחלקת המלבן, המתודות setWidth ו-setHeight טריוויאליות. לעומת זאת, עבור מחלקת ריבוע, לא נוכל לאפשר רוחב ואורך שונים.
1 class Square : public Rectangle2 {3 void setWidth(int width) override { this->width = this->height = width; }4 void setHeight(int height) override { this->setWidth(height); }5 };
כעת, משתמש נעזר במחלקות אלו, ואין הוא מודע כלל לכך שאם הוא יעביר אובייקט מטיפוס ריבוע לפונקציה שלו, מאחורי הקלעים מחלקת ריבוע תשנה לו את האורך או הרוחב וההנחה שהוא מניח לגבי שטח הצורה כלל איננה נכונה! 
 1 int area(Rectangle& rectangle) 2 { 3 return (rectangle.getWidth() * rectangle.getHeight()); 4 } 5  6 void f(Rectangle& rectangle) 7 { 8 rectangle.setWidth(2); 9 rectangle.setHeight(4);10 //area(rectangle) == 811 }
הבעייתיות במקרה זה נגרמת מכיוון שלא נשמר עקרון ההחלפה של ליסקוב, במחלקה היורשת שינינו את התנהגות הפונקציה כך שכבר לא ניתן להשתמש בה בפונקציות המוגדרות עבור מחלקת האב. לפי עקרון זה, מחלקת ריבוע לא צריכה לרשת ממחלקת מלבן כיוון שההתנהגות של ריבוע שונה מהתנהגות של מלבן ולא ניתן לקיים אותם כמחלקה ותת-מחלקה.
מצו"ב

מרכז צופן, סייבר וביטחון, המוכר בראשי התיבות מצו"ב הוא יחידה בחטיבת ההגנה בסייבר של אגף התקשוב בצה"ל. היחידה מוגדרת כיחידה הלאומית להצפנה ואבטחת מידע. למרות היותה יחידה צה"לית, היחידה מספקת שירותים לכל מערכת הביטחון הישראלית.

כוח האדם וההכשרה

היחידה קולטת לשורותיה מגוון רחב של חיילים למגוון תפקידים בעיקר בעלי אופי תכנותי בשפות שונות, ומונה כיום כמה מאות.
דרכי ההגעה ליחידה כוללים את מסלול האיתור של היחידה בחיל התקשוב, מסלול האיתור של היחידה באמ"ן, תלפיות, פסגות, ארזים. בנוסף בשנים האחרונות משרתים מספר גדל של בוגרי קורס התכנות של בסמ"ח וקורס מגן בסייבר.
החל משנת 2015 נשלחים ליחידה גם בוגרי קורסים שונים של חיל מודיעין.
לאחר הקליטה ביחידה עוברים החיילים תהליך הכשרה מקצועי ארוך שמטרתו להעניק להם ניסיון וידע רב בתכנות בנוסף להבנה רבה בתחום התקשורת, אבטחת המידע וההצפנה.
בוגריה ממשיכים לרוב בשירות קבע או יוצאים לתעשיית ההיי-טק ולחברות סטארט-אפ.

פעילות

עיקר פעילות היחידה הוא בתכנון ומימוש יכולות הצפנת מידע ותקשורת המוטמעות בקרב המערך הלוחם של צה"ל. בנוסף ביחידה פועלים צוותי התקפה – המנסים לפרוץ לרשתות הצבא וצוותי ניטור.
בשל אופייה הייחודי של היחידה מעט ידוע על התוצרים של פעילותה. למרות זאת ידוע כי מערכות ההצפנה שלה משולבות במערכת צבא יבשה דיגיטלי ומערכת כיפת ברזל.
רלי מרגלית

ביוגרפיה

מרגלית התגייס בשנת 1994 לחיל השריון. שירת כלוחם. לאחר קורס קצינים שימש כמפקד מחלקת טנקים. בהמשך שירת כמפקד פלוגה. לאחר מכן שימש סגן מפקד גדוד 74 בין השנים 2002–2003. במאי 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 74. בתקופת פיקודו נחשפה פרשת התעללות בחיילים צעירים בגדוד ונרשמה לו על כך הערה פיקודית. לאחר מכן שימש סגן מפקד חטיבה 460. באוגוסט 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת קרייתי, ושימש בתפקיד עד 11 ביוני 2017. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת הפלדה בין השנים 2017–2018. ב-16 באוקטובר 2018 מונה למפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף.
יוסף אהרונוביץ'

תולדות חייו ופועלו

אהרונוביץ' נולד בכפר קיריבקה שבקרבת העיירה ברשד (Бершадь) בדרום האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה), נין ונכד למשפחת אדמו"רים. הוא היה אוטודידקט, שלמד בעצמו עד גיל הגיוס. בשנת 1905, לאחר סיום שירותו הצבאי פרצה מלחמת רוסיה-יפן. על מנת להימנע מגיוס לשירות מילואים הוא עבר לברודי שבגליציה, ושם עסק בחינוך נוער יהודי.
עלה לארץ ישראל בשנת 1906, בעקבות ה"קול קורא" שפרסם יוסף ויתקין. הוא החל לעבוד כפועל חקלאי פשוט ברחובות. יזם הקמת חנות קואופרטיבית של פועלי רחובות. אהרונוביץ' האמין שתחילה יש לכבוש את עבודת האדמה ורק אז לרכוש קרקעות, בניגוד לדעתו של ויתקין.
בשנת 1907 השתתף אהרונוביץ' כציר בקונגרס הציוני השמיני, שנערך בהאג. בקונגרס זה הוחלט על הקמת "המשרד הארצישראלי" ביפו, ועל הקמת "חברת הכשרת היישוב". הוא נבחר כציר גם לקונגרס התשיעי ולקונגרס האחד-עשר.
כאשר נוסד העיתון "הפועל הצעיר", בשנת 1908, התמנה אהרונוביץ' לעורכו. הוא עמד בראשו עד תחילת שנת 1923. אהרונוביץ' היה מדובריה הראשיים של מפלגת הפועל הצעיר. הוא היה איש רב פעלים, הוגה דעות, ומראשי דובריה של "מפלגת פועלי ארץ ישראל" (מפא"י), שנוסדה בשנת 1930 מהאיחוד שבין שתי מפלגות הפועלים, "הפועל הצעיר" ו"אחדות העבודה". אהרונוביץ' יזם את הוצאת הספרים "לעם" על۔ידי "הפועל הצעיר", ביחד עם יוסף שפרינצק והמורה ישראל יהודה אדלר. יחד עם ר' בנימין ואז"ר הוא ערך את כתביו של יוסף ויתקין, והיה אחד מעורכי כתביו של אהרון דוד גורדון.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה התעת'מן אהרונוביץ', על מנת להישאר בארץ, והיה המזכיר של "הוועד להקלת המשבר" בראשותו של מאיר דיזנגוף. בחורף 1915 נאסר ביחד עם שאר מנהיגי היישוב - ברוך הוז, מרדכי בן הלל הכהן, בצלאל יפה ואחרים. הם הובאו לירושלים, אל המושל, ושוחררו בהשפעת ארתור רופין והנרי מורגנטאו, שגריר ארצות הברית בטורקיה. גם קבלת האזרחות העות'מאנית לא עזרה לו, והוא גורש יחד עם אשתו דבורה בארון ובתם ציפורה למצרים. במצרים עסק בחינוך ולימד את הגולים.
יוסף אהרונוביץ' שימש כנשיא אגודת הסופרים וחבר במועצת עיריית תל אביב. ב-6 בדצמבר 1922 הודיעו אהרנוביץ על פרישתו מעריכת "הפועל הצעיר" ואשתו דבורה על פרישתה מכתיבה וכחודש מאוחר יותר עבר לנהל את "בנק הפועלים", שבו עבד עד למותו. נפטר בשנת 1937, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור שבתל אביב.
תנועת העבודה הנציחה את שמו במושב בית יוסף שבעמק הירדן. את קובץ מאמריו והגותו ערכה אשתו דבורה בארון, ביחד עם אליעזר שוחט, שהיה ידידו הקרוב. נקראים על שמו רחובות בתל אביב, רחובות, חולון, פתח תקווה, קריית חיים וכפר סבא. עוד קרוי על שמו בית הספר היסודי ממלכתי של מועצה אזורית דרום השרון ששוכן בנווה ירק.
ג'אמשדפור

דפוסי אקלים

האקלים באזור ג'אמשדפור הוא טרופי. עונת הקיץ מתחילה באמצע מרץ ויכול להיות חמה במיוחד במאי וביוני. במהלך הקיץ הטמפרטורה הממוצעת נעה בין 35 ל-49 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה המינימלית במהלך החורף היא 5 מעלות צלזיוס. ישנם גשמים עזים באזור ג'אמשדפור מיולי עד ספטמבר ובממוצע כ-1,200 מ"מ של גשם יורדים באזור ג'אמשדפור בשנה.