google/wiki40b huggingface dataset:
שיער באף

שיער באף הוא שיער קשיח באורך של מספר מילימטרים בסמוך לפתחי הנחיריים, שמטרתם סינון האוויר מחלקיקים של אבק, חול ולכלוך טרם כניסתו לחלל האף.
לאחר האזור השעיר בפתחי הנחיריים, ממוקמת רירית האף שמדפנת את חלל האף. הרירית מהווה מערכת הגנה נוספת אשר נועדה למנוע חדירת חלקיקים מיקרוסקופיים אל דרכי הנשימה.

הסרת שיער בולט

קיימים מכשירים חשמליים לקציצת שיער קשיח שבולט מפתחי הנחיר או מכונות גילוח שבהן התקן לקציצת שיער זה. טיפול אפשרי נוסף הוא מריטת השיער באמצעות מלקטת אולם פעולה זו כואבת ועלולה לגרום לדלקת בזקיק השיער.

סוגיות הלכתיות

הרב עובדיה יוסף קבע פסק הלכה שלפיו אין לחטט באף בשבת מחשש שמא במהלך הפעולה יתלשו שערות האף מדופן הנחיר וכתוצאה מכך יתקיים חילול שבת. פסק הלכה זה היה מושא ללעג והוצג כקוריוז אצל חלקים בציבור החילוני לנוכח התערבותו בפעולה מוצנעת ואזוטרית בחיי היום יום.
מתחם בושוולד

מתחם בושוולד או מכלול סלעי היסוד בושוולד (באנגלית: Bushveld Igneous Complex) הוא מחדר שכבתי גדול בתוך קרום כדור הארץ שהוטה ונסחף וכיום הוא מחשוף סביב שולי אגן מבני - אגן טרנסוואל. מתחם בושוולד שוכן בדרום אפריקה והוא בין האזורים העשירים ביותר במחצבים על פני כדור הארץ.
המתחם מכיל את העתודות הגדולות ביותר בעולם של מתכות קבוצת הפלטינה: פלטינה, פלדיום, אוסמיום, אירידיום, רודיום ורותניום, יחד עם כמויות גדולות של ברזל, בדיל, כרום, טיטניום וונדיום.
בנוסף למתכות חוצבים מכמה מקומות במתחם אבני גברו או נוריט לשם סיתות לבנייה. את האתר גילה הגאולוג ההולנדי גוסטף מולנגרף (Gustaaf Molengraaff‏; 1942-1860) ב-1898 כאשר זיהה בעת שצפה על האזור מהרים צפונית לפרטוריה את המבנה בצורת האגן .

תיאור

מתחם בושוולד נמצא בלב האזור המכונה בושוולד (Bushveld) - אזור נרחב באפריקה הדרומית המתאפיין בצמחיית בתה סובטרופית, וקרוי על שמו. המתחם מכסה שטח שצורתו דמויות אגס במרכז מחוז טרנסוואל. הוא מחולק לאונה מזרחית ומערבית בתוספת שלוחה צפונית. המרכז הגאוגרפי של המתחם שוכן צפונית לפרטוריה בירת דרום אפריקה, במפגש קו רוחב 25° דרום עם קו אורך 29° מזרח. אורכו כ-480 קילומטרים ורוחבו המקסימלי כ-240 קילומטרים. שטח המתחם כ-66,000 קמ"ר, דומה לשטחה של אירלנד. המתחם מוקף בחגורת הרים, והקרקע בו נוטה כלפי המרכז בשיפוע שבין 10° ל-20°. עובי המתחם משתנה, כשלעיתים מגיע לעובי של 9 קילומטרים.
כל שלושת החלקים של המערכת נוצרו באותו זמן, לפני כ-2 מיליארד שנים, והם דומים במידה ניכרת. כמויות גדולות של סלע מותך ממעטפת כדור הארץ נדחפו דרך סדקים אנכיים ארוכים בקרום כדור הארץ והגיעו לפני השטח כמחדרים לופוליתים - ויצרו את המחדר השכבתי המכונה מתחם בושוולד.
מחדרים אלו קדמו למכתש פרדפורט הסמוך בלפחות 30 מיליון שנים. לאורך זמן גרמו ההשפעות של הזרקות הסלע המותך, יחד עם ההתגבשות המינרלים השונים בטמפרטורות שונות, ליצירת מבנה הדומה לעוגת שכבות הבנוי משכבות סלע מובחנות, כולל שלוש שכבות המכילות מתכות מקבוצת הפלטינה, אותן נהוג לכנות שוניות. חלקים גדולים באזור המרכזי מכוסים בסלעים צעירים יותר.
סלעים געשיים כיסו את הסיל הדיאבזי הקדום יותר. ניתן לצפות במחשופים שלהם בצד הדרום-מזרחי של המתחם. צבעם בדרך כלל ירקרק והם בנויים מקלינופירוקסן, שהותמר להורנבלנדה ופלגיוקלז, והם נחשבים לשלב המוקדם ביותר של המתחם.
המתחם כולל מחדרים מאפיים (the Rustenburg Layered Suite - "המכלול השכבתי של רסטנבורג") ושלב פלסי.
הרכב הסלעים משתנה מסלעים אולטרה-מאפיים כדוגמת פרידוטיט, כרומטיט, הרצבורגיט וברונזיטיט בחלקים התחתונים של המתחם לסלעים מאפיים דוגמת נוריט, אנורתוסיט וגברו בחלקים העליונים, ומעל ל"מכלול השכבתי של רסטנבורג" המאפי יש שלב פלסי (the Lebowa Granite Suite - "מכלול הגרניט של לבווה").

אוצרות הטבע במתחם

גופי העפרות במתחם כוללים את שונית UG2 (ראשית תיבות של Upper Group 2 - "קבוצה עליונה מספר 2") המכילה עד 43.5% כרומיט, והשכבות המכילות פלטינה - שונית מרנסקי (Merensky Reef) ושונית פלאט (Plat Reef).
שונית מרנסקי קרויה על שם הגאולוג הגרמני ד"ר הנס מרנסקי (Hans Merensky‏; 1952-1871), שגילה את העפרה. עובי שונית מרנסקי נע בין 30 ל-90 סנטימטרים. זהו סלע נוריט עם שכבות נרחבות של כרומטיט ומינרלים סולפידיים המכילים את העפרה. ה"שונית" מכילה בממוצע 10 חלקים למיליון של מתכות קבוצת הפלטינה בפירוטיט, פנטלנדיט ופיריט כמו גם במינרלים נדירים של קבוצת הפלטינה ובסגסוגות.
שונית מרנסקי ושונית UG2 מכילים כ-90% מכל העתודות הידועות בעולם של מתכות קבוצת הפלטינה. כ-80% מהפלטינה וכ-20% מהפלדיום המיוצרים בעולם כל שנה מופקים משכבות אלו.
פסח (נצרות)

חג הפסח בנצרות נחוג על ידי מיעוט כנסיות נוצריות, בעיקר פרוטסטנטיות, בהן עדי יהוה, יהדות משיחית וכנסיות אדוונטיסטיות שונות, לצד, או במקום חג הפסחא המקובל בנצרות. בניגוד לחג הפסח שנחוג ביהדות ומציין את יציאת מצרים, מציין חג הפסח בנצרות את תחייתו של ישו, ומלווה במנהגים ייחודיים לנצרות.
את סדר הפסח עורכים הנוצרים בערבו של י"ד או ט"ו בחודש ניסן, בהתאם לספירה של הכנסייה הספציפית. ברוב הכנסיות תאריך החג נקבע על פי לוח השנה העברי הקדום (בדומה לזה המשמש את השומרונים), והלא העכשווי.

סיבות ומנהגים

רוב הנוצרים אינם מציינים בשום צורה את חג הפסח, מכוון שהוא שייך לחוקי הברית הישנה וליהדות, שלדידם התבטלו עם התגלותו של ישו כמשיח.
הכנסיות המציינות את הפסח, מדגישות את המסר של שחרור משעבוד כפי שנמצא באמונה הנוצרית בצורת שחרור מחטא על ידי מותו של ישו על הצלב, ולאו דווקא את הסיפור המקראי על שחרורו של עם ישראל משעבוד מצרים כבחג הפסח היהודי. מקור המנהג הוא בשאיפה של הכנסיות לחזור למקורות הקדומים של הנצרות, ולהתחקות אחרי דרכיו של ישו, אשר היה יהודי וציין את הפסח (לדוגמה בסעודה האחרונה שסעד עם שלחיו).
בין הכנסיות שכן מציינות את החג ישנם מנהגים שונים. יש כאלה אשר מציינים כמו שישו בברית החדשה, ואוכלים טלה צלוי, מרור ומצה. חלקם רוחצים את רגלי חבריהם, כפי שהשליחים עשו.
מצוות עשה

מִצְווֹת עֲשֵׂה היא הגדרה למכלול המצוות בתורה שציוויין 'קום ועשה'. אדם שעבר על מצוות עשה אינו לוקה. מניין מצוות 'עשה' מתוך תרי"ג (613) המצוות הוא רמ"ח (248).

ענישה

מצוות 'עשה', בשונה ממצוות לא תעשה, לא גוררות עונש גשמי אחריהן (מלקות), והתמורה היחידה שמקבלים עליהן הוא בשכר ועונש שמימי. עם זאת ישנן שתי מצוות עשה שהענישה עליהן היא עונש כרת, על אף שעונש זה חמור מעונש מלקות: הימנעות מברית מילה והימנעות מאכילת קרבן פסח.
עם כל זה, מצוות עשה שנכתבה יחד עם לאו, לוקין עליה מצד הלאו שכתוב בה, אם הלאו אינו לאו הניתק לעשה.
כמו כן ישנן מצוות בודדות שאי קיומן כרוך בעונש חמור, כמו קרבן פסח וכן ברית מילה שהמבטלן במזיד נידון בכרת.
ראוי להוסיף, כי אף שאין עונש לאחר ביטול המצווה, קיימת כפיה לפני אי קיום המצווה כדי שיעשנה. בלשון התלמוד: כופין אותו עד שתצא נפשו.
הצהרת סינגפור

הצהרת סינגפור של עקרונות חבר העמים הבריטי (באנגלית: Singapore Declaration of Commonwealth Principles) היא הצהרה שהוצאה על ידי ראשי חבר העמים הבריטי שהתכנסו בסינגפור על מנת לקבוע את העקרונות של חבר העמים, ואת כללי ההצטרפות של מדינות לחבר העמים.
ההצהרה הוצאה ב-22 בינואר 1971 בסיום פגישת ראשי מדינות חבר העמים. 
ההצהרה (לצד הצהרת הרארה משנת 1991) היא אחת משני המסמכים המהווים חוקת הארגון.
ההצהרה מתארת את זהות חבר העמים, את היחסים בין חברי חבר העמים, ובין החבר עצמו לחבריו, וכן את המטרות העיקריות של הארגון:
חבר העמים הבריטי הוא איגוד על בסיס חברות רצונית של מדינות ריבוניות עצמאיות, כל אחת אחראית למדיניותה שלה, למטרת ייעוץ ושיתוף פעולה למען המטרות המשותפות של אנשי המדינות ולקידום הבנה בינלאומית ושלום עולמי.
הפרק השני של ההצהרה מתארת את השונות בין המדינות החברות בחבר העמים – הכולל הן מדינות עשירות, והן מדינות עניות על פני שש יבשות ולצד חמישה אוקיינוסים. 
הפרק השלישי של ההצהרה קובע כי כל מדינה יכולה להיות חברה בכל ארגון בינלאומי, או לבחור שלא לנקוט בצד כלשהו. פרק זה נכתב בשיאה של המלחמה הקרה ונועד לאפשר למדינות החברות להישאר בלתי מזדהות בסכסוך זה.
עשרת הפרקים הבאים מתארים את המטרות הפוליטיות של הארגון: קידום שלום עולמי ותמיכה בארגון האומות המאוחדות; קידום חירויות האדם ואגליטריות; מיגור העוני, הבורות, המחלוקת, וקידום שוויון כלכלי; קידום סחר חופשי; קידום שיתוף פעולה בין מוסדות של המדינות החברות בחבר; רב תרבותיות; דחיית לחץ פוליטי.
פסקת הסיכום של ההצהרה קובעת כי:
יחסים אלה אשר אנו רוצים לטפח ולקדם, מאחר שאנו מאמינים כי איגוד רב לאומי זה שלנו יכול לסייע לקדם את ההבנה בין בני האדם, ובין האומות, ולסייע למיגור ההפליה המבוססת על הבדלי גזע, צבע עור, או אמונה, לקדם ולחזק חרויות אדם, לתרום להעשרת חיי כולם, הלוות מקור רב השפעה על השלום בין האומות.
בסיום ההצהרה מצוין כי החבר יאבק ב"לחץ פוליטי" ככלי לקידום מדיניות. בכך הארגון שמט למעשה את היכולות שלו עצמו לקדם נושאים אחרים שאינם מפורטים לעיל. בעיה זו נפתרה במסגרת הצהרת הרארה אשר הרשתה לחבר להשפיע על חברי החבר עצמם.
ליטל בוטס

ביוגרפיה

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו.

1984-2005: ראשית חייה ותחילת הקריירה

האסקת נולדה בעיירה בבלקפול, לנקשייר שבאנגליה. לאביה יש עסק מכירת מכוניות ואמה היא סופרת. היא האחות הבכורה מן שלושה אחים.
מגיל 5 החלה ללכת ללימודי ניגון בפסנתר והחלה בגיל 6 ללמוד עם רות בירכל, לאחר מכן לקחה שיעורים מארתור לינגס ולבסוף זכתה במלגה במוזיקה. באותו תקופה זו למדה לנגן בחליל, הייתה במקהלת בית הספר ונסעה בקביעות למנצ'סטר לקחת שיעורים על הנבל שלה. מגיל 13 החלה לכותב שירים.

2014-2017: Business Pleasure ו-Working Girl

ב-1 בדצמבר 2014, יצא המיני-אלבום החמישי של בוטס: "Business Pleasure". הסינגל הראשון והמוביל של האלבום נקרא "Taste It", יצא חודש לפני צאת האלבום.
ב-10 ביולי 2015, יצא האלבום האולפן השלישי של בוטס "Working Girl". חודשיים לאחר מכן בחודש ספטמבר, הוציאה בוטס שני אלבומי רמיקס שנקראים "(Working Girl (The Remixes Part 1)" ,"Working Girl (The Remixes Part 2".
ב-28 באוגוסט, הוכרז כי בוטס שיתפה פעולה עם ז'אן מישל ז'אר, בשיר "If..!", אשר נכלל באלבום "Electronica 1: The Time Machine".
ב-17 ביוני 2016, יצא המיני-האלבום השישי של בוטס הנקרא Afterhours. מיני-אלבום זה הוא המשך לאלבום האולפן השלישי שלה Working Girl.

2018-הווה: Burn ואלבום רביעי

ב-6 באפריל 2018, בוטס הוציאה את המיני-אלבום השביעי שלה "Burn", אשר כלל את סינגל "Shadows", בשיתוף ג'ויס מוניז.
ב-6 באוגוסט 2019, יצא המיני-אלבום השמיני שלה "Jump", אשר כולל את הסינגל "Secret", שיצא לאור ב-14 ביוני.

סגנון מוזיקלי והשפעות

המוזיקה של בוטס משלבת דיסקו, האוס, דאנס-פופ, סינת'פופ, אלקטרופופ. לבוטס יש סוג קול סופרן. כמוזיקאית בוטס שרה ומנגנת בפסנתר, קלידים, סינתיסייזר, סטיילופון ומכשיר אלקטרוני יפני בשם טנורי-און.
בוטס הושפעה מאמנים רבים, ביניהם: פינק פלויד, בריטני ספירס, קפטן ביפהארט, היומאן ליג וכדומה.
חולויוב

תולדות היישוב

חולויוב נזכרת לראשונה בשנת 1462, ובאמצע המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1921 נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי חולויוב

יהודים ישבו בעיירה מראשית המאה ה-18. במהלך מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיירה הקוזקים, ולאחר המלחמה עזבו את היישוב רבים מיהודיו.
בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעל בה בית ספר עברי. בשנים אלה נמנו בעיירה 793 יהודים, כחמישית מתושביה. עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית בעיירה.
העיירה נכבשה בידי הגרמנים במהלך מבצע ברברוסה, לאחר שהופצצה מהאוויר, ואלו החלו מיד לחטוף את יהודיה לעבודות כפייה שונות.
ב-15 בספטמבר 1941 פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על בתי היהודים בעיירה, וריכזו את כל יושביהם בכיכר השוק בעיירה, תוך ירי בנמלטים. משם נלקחו יהודי העיירה וכפרי הסביבה אל מחוץ לעיירה, ונרצחו בבור ירי. כעבור שישה שבועות נרצחו יתר יהודי העיירה וסביבתה.
טלוויזיה במעגל סגור

מערכת טלוויזיה במעגל סגור (טמ"ס, באנגלית: Closed-circuit television) היא מערכת טלוויזיה, אשר נבדלת מטלוויזיה בשידור פתוח, בכך שהיא משדרת את התמונות הנקלטות במצלמות שלה, רק לקבוצה מצומצמת ומוגדרת של יעדים.

סוגי מצלמות

המרכיב העיקרי במצלמות הוא חיישן ה-CCD. חיישן זה קולט את האור וממיר אותו לאותות חשמליים. אותות אלו מורכבים מפיקסלים רבים והם מייצגים את התמונה המצולמת בפועל. אותות אלו מוקלטים בתוך אמצעי אחסון נתונים כדוגמת כרטיס SD או משודרים מהמצלמה הלאה לכיוון ציוד הקלטה (כדוגמת NVR), ולאמצעי צפייה (כגון מסך צפייה, או תוכנת צפייה במחשב).

CCTV Day Black & White

מצלמת אבטחה שחור-לבן היא בין המצלמות הטובות ביותר עבור תפקידי אבטחה, כיוון שמשאבי המערכת אינם מתבזבזים מהעברת הצבע וכתוצאה מכך איכות התמונה גבוהה יותר].
הדבר נובע עקב כך שבשחור/לבן הרזולוציה היא גבוהה יותר] ובנוסף רמת הרגישות לאור גבוהה יותר דבר שמאפשר צפייה באזורים לא מוארים במיוחד.

מצלמות צבע מתחלפות יום/לילה

מצלמות צבעוניות אשר הופכות למצלמות שחור לבן בעת ירידה ברמת האור הן מצלמות אשר מצוידות באביזר מיוחד המודד את רמת האור הנקלטת בעדשה ומעביר את המצלמה למצב לילה בשחור לבן.

מצלמות ממונעות

מצלמות ממונעות או בשמם המקצועי PTZ (ר"ת Pan Tilt Zoom), מאפשרות שליטה ושינוי אזורי צילום בהתאמה אישית.
כאשר אנחנו מסתובבים באזורים ציבוריים, כדוגמת קניונים, שדות תעופה בעיקר, ניתן להבחין במצלמות גדולות מהרגיל לרוב בצורת כיפה או פנס רחוב.
מצלמות אלו מאפשרות מעקב אחר אובייקטים בשל היכולת שלהן לנוע סביב צירן, כמו כן ביצוע תקריב והגדלה אופטי של התמונה ואזור הצילום.
יכולת זו מעניקה מעקב צמוד אחר המתרחש.
ישנן מצלמות מסוג אלו אשר ברמת האלקטרוניקה מאפשרות מעקב אוטומטי אחר תנועת האובייקט, דבר החוסך מגע יד אנוש באמצעי השליטה במצלמה.
ישנן מערכות אבטחה אשר מסוגלות ברמת התוכנה להניע מצלמות PTZ במעקב אחר אדם ההולך באזור המצלמה.
מחשוף (גאולוגיה)

מחשוף (באנגלית: outcrop) הוא חלקה החשוף והנראה לעין של יחידת סלע – חבורה, תצורה או יחידה קטנה יותר. ניתוח ודיגום של מחשופים חשובים להבנת ההיסטוריה של כדור הארץ. מחשופים נראים רק בחלק מפני הקרום, ובמרבית המקומות הם מכוסים בשכבת קרקע, צמחייה או מים, אינם נראים או שאינם נגישים למחקר. חשיפת הסלעים מתרחשת באמצעות סחיפה או בליה, בעיקר בגדות נהרות ובמדרונות אך גם באזורים פעילים מבחינה טקטונית. דרך נוספת ליצירת מחשופים היא חציבה לצורך כרייה, בנייה או סלילת כבישים.

חשיבות ושימושים

שימוש בעקרונות אלה ומדידת ההשתרעות של יחידות הסלע הנחשפות מספקים מידע מדויק המאפשר ללמוד את ההיסטוריה הגאולוגית של האזור הנחקר. המחשופים מאפשרים בחינה ישירה ודגימה של שכבות הסלע אין סיטו (במקום היווצרות הסלעים) לצורך ניתוח ויצירת מפה גאולוגית. התמונה המתקבלת מניתוחים אלה מורכבת ממבנה ברור של האזור, קמטים המשפיעים על צורת השכבות והצירים לאורכם הם פועלים, שינויים בפאצייס ("פני הסלע", מראה חיצוני) המעידים על התהליכים הגאולוגיים שפעלו בעבר, פליאומגנטיזם – כיוון השדה המגנטי של כדור הארץ בעת היווצרות הסלעים, הכרת הפאונה והאקלים שהתקיימו בזמן הגאולוגי בו הורבדו ועוד. בנוסף לחשיבותם המדעית, למחשופים יש חשיבות מעשית בהנדסה ובכלכלה. ניתוחם מאפשר להבין את תנאי הקרקע באזור המיועד לבנייה ולחיפוש מחצבים. על כן, מחשופים נחשבים ליסוד מרכזי של מדע הגאולוגיה.
סוברמניק

"סוֹבְרֵמֶנִיק" (ברוסית: Современник, "בן זמננו") היה מגזין בשפה הרוסית שיצא לאור בסנקט פטרבורג בין השנים 1836–1866, והוקדש לספרות ולאקטואליה.

תקופת פושקין

המגזין נוסד על ידי אלכסנדר פושקין בשנת 1836, והחל לצאת לאור 4 פעמים בשנה. במגזין פורסמו יצירות של ניקולאי גוגול, ואסילי ז'וקובסקי, פיודור טיוטצ'ב וסופרים נוספים. למגזין לא הייתה תפוצה גדולה. לאור העובדה שהיו לו רק 600 מינויים, הוא לא נשא רווחים ולא היה כסף לשלם את שכר העובדים. את המהדורות האחרונות מילא פושקין ביצירותיו, שעל פי הרוב התפרסמו בעילום שם. לאחר פטירתו, המשיכה קבוצת סופרים בהוצאת המגזין עד לשנת 1846. בסוף 1846 נמכר המגזין לניקולאי נקראסוב.

תקופת נקראסוב

בסוף שנת 1846 עבר המגזין לבעלותו של ניקולאי נקראסוב, והחל לצאת אחת לחודש. בשנים 1847–1848 העורך הראשי היה אלכסנדר ניקיטנקו. הפרוגרמה של המגזין ועמדותיו הוגדרו על ידי ויסאריון בלינסקי.
נקראסוב שיתף בהוצאת המגזין את איוון טורגנייב, איוון גונצ'רוב, אלכסנדר הרצן, לב טולסטוי וסופרים נוספים. בנוסף לכך, פורסמו תרגומים של סופרים אירופיים כמו צ'ארלס דיקנס, ז'ורז' סאנד, ויליאם מייקפיס תאקרי ועוד.
תקופת 1852–1862 נחשבת לתקופת הזוהר של הירחון. בשנים 1859–1861 התנהל מעל דפי כתב העת ויכוח עם "קולוקול" של אלכסנדר הרצן על דרכי ההתפתחות של הדמוקרטיה ברוסיה.
בשנת 1853 היה ניקולאי צ'רנישבסקי, במקביל לנקראסוב, בין העורכים המובילים במגזין. הוא הביא למערכת את ניקולאי דוברוליובוב, מבקר ספרות ופובליציסט ידוע בדעותיו האנטי-שלטוניות. בהדרגה החל המגזין להיות מרכזם של המהפכנים הרוסים. כתוצאה מכך, עזבו אותו לב טולסטוי ואיוון טורגנייב.
בשנת 1861 הגיעה תפוצת כתב העת ל-7,126 עותקים. בשנת 1862 הופסקה הוצאת המגזין למשך 8 חודשים. בראשית 1863 חודשה הוצאתו, ומיכאיל סלטיקוב-שצ'דרין היה בין חברי ועדת העורכים. הכללת עורכים בעלי דעות מתונות גרמה לכך שמדיניות כתב העת השתנתה. בשנת 1866, בעקבות התנקשות בחיי אלכסנדר השני, נסגר כתב העת.
הסכם דייטון

הסכם המסגרת הכללי לשלום בבוסניה והרצגובינה, הידוע גם כהסכם דייטון, הסכמי דייטון, פרוטוקול פריז והסכם דייטון-פריז, הוא הסכם מסגרת כללי לכינון שלום בבוסניה והרצגובינה, אשר שם קץ למלחמת בוסניה (אחת ממלחמות יוגוסלביה), שלוש שנים וחצי לאחר שפרצה.
ההסכם נוסח בחודש נובמבר 1995 בבסיס חיל האוויר האמריקאי רייט-פטרסון ליד העיר דייטון, אוהיו, ונחתם באופן רשמי ביום 14 בדצמבר 1995 בפריז.
המשא ומתן לקראת ההסכם החל לאחר ניסיונות כושלים קודמים להשכנת שלום באזור, ולאחר מבצע סופה (קרואטית Operacija Oluja) של הצבא הקרואטי באוגוסט 1995, במהלכו הדף הצבא הקרואטי את צבא הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה ממרבית שטחה של קרואטיה. ברקע למגעים לקראת ההסכם עמדו גם הפצצות נאט"ו כנגד הכוחות הסרביים של בוסניה (מבצע כוח מכוון, Operation Deliberate Force), הפעולות כנגד צבא רפובליקה סרפסקה, טבח סרברניצה וניסוח כתבי האישום כנגד מנהיגי הסרבים בבוסניה בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.
בחודשים ספטמבר ואוקטובר 1995, הפעילה הקהיליה הבינלאומית, ובעיקר ארצות הברית ורוסיה, לחץ גובר על מנהיגי שלושת הצדדים המעורבים בסכסוך - הקרואטים, הסרבים והבוסניאקים - לקחת חלק בדיונים בדייטון. הדיונים התקיימו בין ה-1 בנובמבר ל-21 בנובמבר 1995 בהשתתפות סלובודן מילושביץ' מטעם הסרבים, פרניו טוג'מן בשם הקרואטים, ונשיא בוסניה אלייה איזטבגוביץ' בלווית שר החוץ שלו מוחמד סצירביי (Muhamed Sacirbey) בשמם של הבוסניאקים. הישיבות נוהלו על ידי ריצ'רד הולברוק האמריקאי יחד עם קארל בילדט מטעם האיחוד האירופי והמשנה לשר החוץ הרוסי איגור איוונוב (Игорь Иванов). עוד נכחו בדיונים גנרל וסלי קלארק (Wesley Clark) האמריקאי וקולונל ארונדל ליקי (Arundell Leakey) הבריטי.
ההסכם הסופי נחתם כאמור בפריז ב-14 בדצמבר 1995 גם על ידי נשיא צרפת ז'אק שיראק, נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ראש ממשלת בריטניה ג'ון מייג'ור, קנצלר גרמניה הלמוט קוהל וראש ממשלת רוסיה ויקטור צ'רנומירדין. ההסכם ניסח את חלוקתה המדינית של בוסניה והרצגובינה לשתי ישויות נפרדות - רפובליקה סרפסקה והפדרציה של בוסניה והרצגובינה, לאורך קו הפרדת הישויות (IEBL, Inter-Entity Boundary Line) שאורכו 1,080 ק"מ. בנוסף קבע ההסכם את הרכב ממשלתה של בוסניה והרצגובינה והעניק מנדט למספר ארגונים בינלאומיים לפקח על ההסכמות שהושגו במסגרתו, ובין היתר לכוח היישום של נאט"ו (IFOR, Implementation Force) שהתפרס בשטח המדינה ב-20 בדצמבר 1995 והחליף את כוחות האומות המאוחדות. 
קורט באוסנר, מומחה אמריקני לבוסניה, הגדיר את תוצאת ההסכם: "מערכת להכלת שרי צבא מקומיים, שהיא גם מערכת לסיפוק משאלותיהם".
בהסכם דייטון נעשה לראשונה שימוש בתצלומי לווין תלת-ממדיים ובטכנולוגית מיפוי ממוחשב לשם קביעת קו גבול בהסכם רשמי.
שימושא רבא

שימושא רבא הוא חיבור קצר על הלכות תפילין, אשר חובר בתקופת הגאונים 
החיבור הועתק בשלמותו על ידי הרא"ש בפסקיו על הלכות תפילין (המכונות הלכות קטנות) ומובא בדפוסי הש"ס, בסוף מסכת מנחות.
הרא"ש מקדים לחיבור את המילים: "ועתה אכתוב הלכות תפילין הנמצאים על שם גאון ז"ל ונקרא שימושא רבא".
החיבור מופיע גם באחדת מכתבי היד של הלכות גדולות כתוספת להלכות תפילין, בשם 'הלכות שימושי תפילין'.

מחברו

מחברו עדיין לא ידוע לנו, אם כי רוב הראשונים מייחסים אותו לראשית תקופת הגאונים, כנראה לתקופת ר' שמעון קיירא, בעל הלכות גדולות.
יש אומרים שמחברו הוא ר' שר שלום גאון.

תוקפו ההלכתי

ר' יהודה בן ברזילי הברצלוני העתיק כנראה את החיבור כולו, או את רובו לספר 'העיתים' שלו, בחלק שלא הגיע לידינו, ושם השיג על כמה מהלכותיו וכתב שאולי לא רבוואתא קמאי (רבנים קדמונים) כתבוהו לעצמם אלא אחד מן התלמידים בשם רבותיו או שיש בו טעויות סופר. גם את השגה זו העתיק הרא"ש והביאה מיד לאחר החיבור. טענות המפקפקים נובעות בשל העובדה שהוא מכיל מספר הלכות שאינן כתובות בתלמוד.
לעומתם רבנו תם ראה בו ספר מחייב להלכה, והוא מרבה לצטט אותו בכל הנוגע להלכות תפילין. ובעקבותיו רוב חכמי אשכנז וגם ספרד שאחריו ראו בו חיבור בר סמכא ומרבים לצטטו.

תפילין ד'שימושא רבא'

כאמור לעיל ישנם כמה הלכות הנמצאות בשימושא רבא, שלא התקבלו להלכה על פי הנהוג כיום. 
למרות כך, יש שהקפידו להחמיר ולהניח גם את התפילין על פי הנפסק בשימושא רבא. תפילין אלו מכונות 'תפילין דשימושא רבא'. 
לדעת התוספות (מנחות לד ב) סדר הפרשיות בתפילין אלו הוא כדעת רש"י, אמנם לדעת ספר העיטור "והלכות גדולות" זו שיטה שלישית, לפי דעה זו, אכן הוא כדעת רש"י, אך לא כפי שנראה מצד הקורא העומד מול המניח כשיטת רש"י, אלא כפי הנראה מצד המניח. 
הנוהגים להניח תפילין אלו, היו מניחים אותן בתפילת מנחה.
מסופר על גדולי המקובלים כר' חיים ויטאל שהיו מניחים זוג תפילין אלו, אחרי שהיו מניחים תפילין דרש"י ותפילין דר"ת. מכל מקום כיום כמעט ואין מניחים תפילין אלו.
אלכסנדר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן

ביוגרפיה

אלכסנדר נולד ב-26 בנובמבר 1462, ללודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ויוהנה מקרוי, בתם של אנטואן הראשון, רוזן קרוי ומרגריט מלורן-וודמון. בילדותו חלה אלכסנדר באבעבועות שחורות ונותר משותק ברגל אחת, ובשל כך כונה "הצולע".
בשנת 1489 מת אביו לודוויג הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, ואלכסנדר ואחיו קספר, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ירשו את נחלותיו בשותפות. בשנת 1490 הדיח אלכסנדר את אחיו מהשלטון, וכלא אותו בטענת אי שפיות. בשנת 1495 יצא אלכסנדר עם בן דודו אנטואן דה קרוי, בישוף תרואן וגיסו יוהאן לודוויג, רוזן נסאו-זארבריקן למסע עלייה לרגל לארץ הקודש, ואף הוסמך שם כאביר מסדר הקבר הקדוש. לאחר חזרתו לגרמניה בנה אלכסנדר כנסייה חדשה, כפי שהבטיח קודם יציאתו למסע.
במהלך מלחמת לנדסהוט פעל אלכסנדר בשירות מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וכבש ובזז באישורו מנזרים רבים. לאחר המלחמה קיבל אלכסנדר תוספת שטחים לנחלתו, אולם ויתר על זכויותיו לרשת את פפאלץ-נוימרקט ופפאלץ-מוסבאך.
ב-21 באוקטובר 1514 מת אלכסנדר, ובנו לודוויג השני, רוזן פפאלץ-צווייבריקן עלה לשלטון במקומו.
אנדרטת המחתרות

הקמה

האנדרטה הוקמה כחלק ממיזם פיוס של איש ההגנה, יהודה אראל, להנצחה משותפת המחתרות תוך הצגת המשותף להן כמו גם את ערכיהן. נציגי המחתרות וראש עיריית רמת גן צבי בר, בחרו להקים בעיר את "גינת המחתרות", ולהציב בה את האנדרטה. למיקום הגינה, אותה תכננה האדריכלית רחל אסף, נבחר צומת פלד (דרך בן-גוריון פינת רחוב אבא הלל סילבר). האנדרטה הוצבה במקום ב-11 באפריל 2006 ונחנכה ביום העצמאות שחל מעט לאחר מכן.
סמוך מאד לאנדרטת המחתרות ניצבת אנדרטת הצליחה, המציינת את קרב צליחת מעברות הירקון.

תיאור

רעיון הפסל המרכזי אומץ משירו של אורי צבי גרינברג, "הזכרת נשמות". בעת שלחם במלחמת העולם הראשונה חזה גרינברג בחיילים שנהרגו ונותרו תלויים הפוכים על גדר תיל, כשנעליהם המסומרות מופנות מעלה.
וְרָאִיתִי אֶת אַחַי הַגְּדֵלִים בְּרַגְלַיִם לְמַעְלָה,

עַד אֲשֶׁר יַגִּיעוּ בְמוֹתָם לִבְעֹט בַּשָּׁמַיִם;

וְאֶת הַיָּרֵחַ רָאִיתִי מְחַכֵּה כַּחַי אֶת פָּנָיו הַכְּסוּפִים

בַּמַּסְמְרִים הַשְּׁחוּקִים עַל סֻלְיוֹת חַיָּלִים הֲפוּכִים.
רגלי החלל מחזיקות את אדמת המדינה, וממנה צומחים שלושה ברושים המסמלים את שלוש המחתרות.
פסל נוסף, קטן יותר, ניצב מימין לפסל המרכזי ומתאר נערה מנגנת בחליל.
האנדרטה מופיעה על בול שיצא לציון 70 שנה לתנועות המרי העברי
Google Classroom

היסטוריה

פיתוח האפליקציה Google Classroom הוכרז לראשונה ב-6 במאי 2014, אך הושק רק בתאריך ה-12 באוגוסט 2014. ב-29 ביוני 2015, הודיעה חברת גוגל על ממשק חדש, המאפשר למנהלי בית הספר והמורים לצור כיתה משלהם ללא צורך בחשבון G Suite for Education. ב-24 באוגוסט באותה שנה, חברת גוגל שילבה את שירותי יומן Google, על מנת לסייע למורה לקבל עדכונים ותאריכי הגשה של העבודות שנתנו לתלמידים. בחודש מרץ 2017, חברת גוגל הפיצה את האפליקציה לכל המשתמשים בעלי חשבון Gmail, ללא צורך בהרשמה לתוכנית. חודש לאחר מכן, אף אפשרה לכל המשתמשים לפתוח כיתה אישית משלהם.

מאפיינים

מערכת Google Classroom מונעת הצגת פרסומות בפני התלמידים ואינה משתמשת במידע התלמיד לצורכי פרסום. האפליקציה לנייד זמינה עבור משתמשי iOS ו- Android. האפליקציה מאפשרת למשתמשים לצלם ולצרף קובצי מדיה למשימות שלהם מיישומים אחרים בגישה לא מקוונת. האפליקציה משלבת את שירותי Google drive, Google Docs, Google sheets ועוד. למורים ישנה גישה לתת ציון "הערכה" למשימות המוגשות על ידי התלמיד. התלמיד מקבל את ציוניו באימייל עם ההערה של המורה. למורה ישנה אפשרות לתת לתלמידים להגיב למשימותיו, צורה זו מאפשרת לתלמיד לתקשר עם המורה ועם שאר תלמידי הכיתה.