google/wiki40b huggingface dataset:
אימאם

אימאם (בערבית: إمام; תעתיק מדויק: אִמאם;  תרגום מילולי: זה שלפני) הוא תואר מנהיגות דתי מוסלמי, שהגדרתו שונה בזרמים השונים באסלאם.

סונה

באסלאם הסוני, האימאם הוא ראש המסגד, מנהל התפילה בציבור ודרשן. מכאן באה משמעות המילה: 'זה שלפני' - האיש שעומד לפני כולם במסגד. האימאם משיב במקרים רבים על פניות הקהילה בנושאי דת, ולעיתים הוא גם מנהיג הקהילה. האימאם הוא לעיתים קרובות האדם המשכיל ביותר בתחום הדת בקהילה, ה-עלים (علِيم). חלק מהאסכולות המיסטיות באסלאם הסוני רואות בעומד בראשן את האימאם הנעלם, כולל המהדיה שבסודאן והאיבאדיה שבעומאן.

שיעה

באסלאם השיעי, האימאם הוא ראש העדה המוסלמית כולה, מצאצאיו של עלי ושל חמיו ובן דודו מוחמד. לאימאם השיעי מיוחסות סגולות על-אנושיות ומיסטיות.

שיעת השנים עשר

הזרם הגדול ביותר בשיעה הוא זרם שנים עשר אימאמים. לפי אמונת הזרם הזה, נעלם האימאם השנים-עשר במאה ה-9, והוא עתיד לשוב באחרית הימים בתור המהדי.

השיעה האיסמאעילית

לפי האיסמאעיליה האימאם השביעי הוא שנעלם ונסתר, אבל אחת הכתות שלה רואה במנהיג שלה, אגא ח'אן, את האימאם.

השיעה הזיידית

הזיידיה מכירה בשרשרת רצופה של אימאמים גלויים. עד שנת 1962 כיהן האימאם הזיידי כראש המדינה בצפון תימן.
היחס הפלסטי

היסטוריה

הנזיר ההולנדי  האנס ואן דר לאן (Hans van der Laan) הוא שנתן ליחס הפלסטי את שמו ב-1928, אך הראשון שחקר את תכונותיו היה הצרפתי ז'ראר קורדונייה (Gérard Cordonnier) (1907-1977),ב-1924. ואן דר לאן (1904-1991), שהיה גם ארכיטקט, התייחס בעיקר לתכונותיו האסתטיות של המספר, וטען כי היחס, או הקירוב שלו, 4/3, הוא אחת מאמות המידה לתפיסה של גודלם השונה של עצמים תלת ממדיים.
מקהלת האמנים של לוס אנג'לס

מקהלת האמנים של לוס אנג'לס (באנגלית: Los Angeles Master Chorale) היא מקהלה מקצועית מלוס אנג'לס, קליפורניה. היא נוסדה ב-1964 בידי רוג'ר וגנר כאחת משלושת מוסדות התרבות המקוריים שפעלו במרכז המוזיקה של לוס אנג'לס. גרנט גרשון משמש כמנהל מוזיקלי של המקהלה מאז 2001, ולפניו היה בתפקיד פול סלמונוביץ', שמשמש כיום מנהל מוזיקלי אמריטוס.
במהלך עונת ההופעות שלה מקיימת מקהלת האמנים כעשר הופעות בשנה. בסה"כ קיימה המקהלה מעל 450 קונצרטים, ממוזיקת מקהלות קלאסית ועד ללחנים מודרניים. כמו כן, שרה המקהלה 24 יצירות מקוריות שלה ו-40 יצירות שהושרו לראשונה בביצועה. המקהלה מרבה בשיתופי פעולה עם התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס ועם תזמורת הוליווד בוול (Hollywood Bowl Orchestra), שתיהן פועלות במרכז המוזיקה, ואף שיתפה פעולה עם מנצחים מובילים כמו אסה-פקה סאלונן, זובין מהטה, אנדרה פרווין, פייר בולז, מייקל טילסון תומאס ורוג'ר נורינגטון. בשנותיה הראשונות שימשה מקהלת הבית של האופרה של לוס אנג'לס, עד שביססה את עצמה והקימה מקהלה עצמאית. המקהלה אף מקיימת קונצרטים לקהילה ברחבי דרום קליפורניה.
מעונה המקורי של המקהלה היה הדורותי צ'נדלר פביליון, אך מאז 2003 האולם המרכזי של המקהלה הוא אולם הקונצרטים על שם וולט דיסני. מורטן לאורידסן היה מלחין הבית (composer-in-residence) של המקהלה בין 1994 לשנת 2001.
טומאת מקדש וקדשיו

טומאת מקדש וקודשיו היא האיסור על כניסה למקדש או על אכילת בשר קורבן על אדם הנמצא במצב של טומאה. אדם שנכנס למקדש במזיד או אכל קדשים (=קרבנות) בהיותו טמא – חייב כרת. 
איסור זה נקרא בלשון חז"ל "טומאת מקדש וקודשיו" (קודשיו = הקרבנות). אף שהמקדש אינו נטמא בפועל עקב כניסתו של אדם טמא לתוכו, בלשון התורה מתוארת כניסת אדם טמא למקדש כטימוא המקדש.

קרבן כפרה לחטא

מי שעבר על איסור זה בשוגג - מביא קורבן חטאת. מלבד זאת, קבעה התורה שהציבור צריך להביא קרבנות חטאת בתאריכים קבועים, כדי לכפר על טומאות שהתרחשו במקדש.
שלמה שחורי

שלמה שְחורי (1909 – 16 במרץ 1976) היה עיתונאי ישראלי, ראש מערכת עיתון "דבר" בחיפה (1955–1975).
שחורי נולד ב-1909 בפולין, ובשנת 1930, כשהיה בן 21, עלה לארץ ישראל. בשנות ה-40 הצטרף כעיתונאי ב"דבר", ומאמצע שנות ה-50 עד פרישתו לגמלאות ב-1975 היה ראש מערכת העיתון בחיפה ובצפון. כיהן כיו"ר אגודת העיתונאים בחיפה, חבר הנהלת האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל וחבר הוועד הפועל של מועצת העיתונות בישראל.
התגורר בשדרות או"ם 38 בחיפה.
שחורי נפטר ב-1976 במרכז רפואי כרמל מסרטן, בן 67 במותו.
נקבר בבית העלמין בכפר סמיר.
הותיר אישה, אהובה, ארבע בנות: שולמית, נירה, לאה ודינה, ונכדים.
פרס לייטרסדורף לאומנויות

ייסודו של הפרס

משפחת לייטרסדורף ייסדה בשנת 2012, פרס שנתי ע"ש מעצבת האופנה פיני לייטרסדורף ז"ל על סך 50,000 ₪. נכדה של המעצבת הנודעת פיני,
דני לייטרסדורף, בנו של האדריכל טומס לייטרסדורף היה יוצר שאהב מאוד אמנות. הוא נפטר לאחר מחלה ממושכת בשנת 2015. לאחר פטירתו הטראגית החליטה משפחת לייטרסדורף ליזום את  פרס לייטרסדורף לאומנויות לזכרו יחד עם האוניברסיטה העברית.
נמל סינגפור

נמל סינגפור (אנגלית: Port of Singapore) הוא מערכת של מתקנים ומסופים שבהם מתנהלת תנועת האוניות הבאות ויוצאות מרציפי סינגפור.
נמל סינגפור, נכון ל-2012, הוא הנמל המסחרי השני העמוס ביותר בעולם על פי מדד מעמס האוניות העוברות בו (אחרי נמל שאנגחאי שחלף על פניו ב-2010). בנמל עוברות רבע מכלל מספר המכולות בעולם ונמל המכולות של סינגפור הוא העמוס בעולם, הנמל מטפל בחצי מכמות הנפט הגולמי הנסחר בעולם ואף במדד כמות הסחורות החולפות בנמל, בדרכן לנמלי יעד אחרים, זהו הנמל העמוס בעולם. נמל סינגפור היה, עד לשנת 2005, גם הנמל העמוס בעולם במדד משקל המטענים שחלפו בו, אז נטל את הבכורה נמל שנגחאי.
נמל סינגפור הוא עמוד השדרה הכלכלי של מדינת סינגפור, החסרה משאבי טבע ועתודות קרקע. הנמל מהווה ערוץ חיוני ליבוא משאבים טבעיים ויצואם לאחר שעובדו וזוקקו, כך למשל, זיקוק נפט. הנמל מהווה מקור הכנסה עיקרי לתעשיית שירותי האירוח והתיירות בסינגפור וכן לתעשיית המזון.
הנמל תועד בפרק בשם: "נמל סינגפור - הנמל ההומה ביותר בעולם" בסדרת הטלוויזיה בנייה מעולם אחר בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.
טומה פירס

טומה פירס (באנגלית: Tomé Pires; ‏1465? – 1524 או 1540) היה מרפא פורטוגזי מליסבון שבילה בשנים 1512 עד 1515 במלאקה מיד לאחר הכיבוש הפורטוגזי, בתקופה שהאירופאים הגיעו לראשונה לדרום מזרח אסיה. לאחר התנסויותיו הקשות בהודו ובמזרח, הוא עמד בראש השגרירות הרשמית הראשונה של אומה אירופאית בסין (לקיסר ג'נגדה הסיני, בתקופת שושלת מינג), שם נפטר.
פירס היה מרפא של אפונסו, נסיך פורטוגל, בנו של המלך ג'ון השני מפורטוגל. הוא נסע להודו בשנת 1511, השקיע כספו ביבוא סמים ותבלינים, הסחורות המזרחיות האלה היו מרכיב חשוב במה שמכונה דרך התבלינים. במלאקה ובקוצ'ין הוא אסף מידע על האזור המלאי-אינדונזי וביקר באופן אישי בג'אווה, סומטרה ומאלוקו.

סומה אוריינטל

על מסעותיו המאליים-אינדונזיים הוא כתב ספר, המהווה ציון דרך חשוב על תולדות הסחר באסיה. הוא כתב את הספר במלאקה ובהודו בין השנים 1512 - 1515, והשלים אותו לפני מותו של אפונסו דה אלבוקרקי (דצמבר 1515).
זהו התיאור האירופי הראשון של הארכיפלג המלאי והתיאור העתיק והנרחב ביותר של המזרח הפורטוגזי. זהו אוסף של מגוון רחב של מידע: היסטורי, גאוגרפי, אתנוגרפי, בוטני, כלכלי, מסחרי וכו', כולל מטבעות, משקולות ומידות. פירס הקפיד לחקור את דיוק המידע שנאסף מסוחרים, מלחים ואחרים איתם היה בקשר. למרות הכתיבה הסבוכה שלו, ספרו עדיף על ספרים של פורטוגזים אחרים מאותה תקופה. הספר נכתב כדו"ח למלך מנואל מפורטוגל, ואולי גם כמילוי התחייבות שנתן לפני שעזב את ליסבון,  הספר נחשב לאחד המקורות הראשוניים החשובים ביותר ללימוד הגאוגרפיה והסחר באיי במזרח באותה תקופה, כולל אחד המקורות החשובים ביותר לחקר האסלאם בן זמננו באינדונזיה. אף על פי שלא ניתן לראות בו מקור נקי לחלוטין מאי-דיוקים בפרטים מסוימים, הוא מתחבר להפליא עם עדויות מזמנו. מתחרה איתו כמקור רק ספרו הידוע יותר של דוארטה ברבוסה, ומאוחר יותר גרסיה דה אורטה.
הסומה אוריינטל, שלא פורסם ונחשב שאבד, נמצא בארכיון ב 1944, כולל התיאור הראשון בכתב של 'איי התבלין' של בנדה במאלוקו,  האיים שמשכו את האירופאיים לראשונה לאינדונזיה.  גם ארבע מכתבים שנכתבו על ידי פירס שרדו, ויש התייחסויות אל ספרו על ידי בני זמנו, כולל מכתב אלבוקרקי למלך, 30 בנובמבר 1513.
פירס הזכיר בכתב ידו כמה ערים טמיליות בציילון בהן ביקר במסעותיו כולל קאלי, ניגומבו, סלבאו וטנווארקה.

שגריר בסין 1516

בשנת 1516 נסע טומה פירס לקנטון (גואנגז'ואו) בצי של פרנאו פירס אנדראדה, שמטרתו הייתה לפתוח שגרירות מטעם המלך מנואל הראשון אצל הקיסר ג'נגהד בסין. [10] עם זאת, הוא מעולם לא התקבל על ידי הקיסר, עקב מספר כישלונות, כולל חשדם של הסינים. כמו כן האשמות שתלו בו, אנשי הסולטאן המודח מחמוד שאה לאחר כיבוש מלאקה על ידי הפורטוגלים בשנת 1511. השגרירות הותקפה, וחלק מהמשרתים בה נהרג. הדבר פתח שלושה עשורים של רדיפת הפורטוגזים בסין. אומרים כי טומה פירס מת ממחלה בשנת 1524 בסין. אם כי ישנה השערה שהוא חי עד שנת 1540 בג'יאנגזו, ללא אישור לעזוב את סין.
זו הייתה השגרירות הרשמית הראשונה של מדינה אירופאית בסין לאחר שג'ובאני דה-מריניולי נשלח כשגריר על ידי האפיפיור (בבייג'ינג בין השנים 1342 - 1345).
אייפון 6S

תכונות

החומרה של האייפון 6S דומה לזו של המכשיר הקודם, האייפון 6. האייפון מכיל את המעבד A9, שלדברי אפל מהיר ב-80% מקודמו, ובנוי בטכנולוגיית 14 ננומטר במעבד המיוצר על ידי סמסונג ו-16 ננומטר בזה המיוצר על ידי TSMC. המסגרת האחורית עשויה מאלומיניום 7000, שהוא חזק יותר מקודמו, לדברי החברה, וימנע התקפלויות. לדברי אפל, גם זכוכית המסך חזקה יותר. הסוללה בעלת נפח של 1715mAh, נמוך יותר מהדגם הקודם, אך לטענת אפל יתאפשר אותו זמן שימוש.

באייפון 6S טכנולוגיית תצוגה חדשה, המכונה 3D Touch, מזהה את עוצמת הלחיצה על המסך ומאפשרת לבצע פעולות שונות בהתאם לעוצמת הלחיצה.
למצלמה האחורית חיישן 12 מגה פיקסל, במקום 8 מגה פיקסל בדגם הקודם, וכן ניתן לצלם בה וידאו ברזולוציית 4K (בקצב של 30 פריימים לשנייה). המצלמה הקדמית בעלת 5 מגה-פיקסל מאפשרת שיחות וידאו באיכות HD ובעלת יכולת צילום עם פלאש באמצעות המסך. 
 אפל הציגה בנוסף תוסף ששמו live photo: האייפון מצלם שנייה וחצי סרטון אחרי ולפני צילום וכך אחרי לחיצה חזקה (באמצעות טכנולוגיות ה-3D Touch), התמונה תתחיל לזוז והתוסף הזה ידוע בשם "סלפי זז" או "תמונה זזה". 
האייפון מגיע בנפחים 16GB, 64GB, 128GB. ובגוון זהב, אפור (space gray), ורוד (rose gold) וכסף.
מאטיה דסטרו

קריירת מועדונים

דסטרו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אסקולי. בשנת 2005 הצטרף למחלקת הנוער של אינטר מילאנו. ב-20 ביולי 2010 עבר לגנואה במסגרת עסקת העברתו של אנדראה ראנוקיה שעשה את הדרך ההפוכה. ב-12 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' בהפסד 3-1 נגד קייבו ורונה.
בשנת 2011, דסטרו הושאל לסיינה תמורת 1.5 מיליון אירו עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו. דסטרו הפך למלך השערים של המועדון עם 12 שערים.
ב-30 ביולי 2012 חתם ברומא תמורת 16 מיליון אירו. ב-2 בספטמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד אינטר מילאנו. ב-4 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-4 נגד פאלרמו, אך לאחר שהוריד את החולצה תוך כדי חגיגת השער קיבל צהוב שני והורחק. דסטרו הבקיע 5 שערים בגביע והפך למלך השערים של המפעל בעונתו הראשונה במועדון.
בינואר 2015 הושאל למילאן עד לסיום העונה.
ב-20 באוגוסט 2015 חתם בבולוניה לחמש שנים עבור 6.5 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

דסטרו היה חלק מכל הנבחרות הצעירות של איטליה, והשתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2013 שהייתה האליפות האחרונה שלו בנבחרות הצעירות. דסטרו נכלל בסגל המורחב של הנבחרת הבוגרת לקראת יורו 2012 אך בסופו של דבר לא נכלל בסגל הסופי של הנבחרת לאליפות. ב-15 באוגוסט 2012, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-1 נגד אנגליה. ב-11 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 נגד מלטה. הוא נכלל גם בסגל הרחב של הנבחרת לקראת מונדיאל 2014 אך בסופו של דבר לא נכלל בסגל הסופי.
ניקולאי קריוצ'קוב

חייו

ניקולאי קריוצ'קוב נולד במוסקבה. בגיל 14 הוא התחיל ללמוד בבית הספר המקצועי ליד מפעל טקסטיל ולאחר סיומו עבד במפעל. במקביל, שיחק בתיאטרון ליד המפעל. בשנים 1928-1930 קריוצ'קוב למד משחק במקביל לעבודה במפעל. בתחילת שנות ה-30 הוא שיחק בתיאטרון של הנוער העובד במוסקבה. בשנת 1933 קריוצ'קוב לראשונה הצטלם בסרט קולנוע. בשנת 1939 קריוצ'קוב השתתף בסרט של איוואן פירייב "הטרקטוריסטים" לצד בוריס אנדרייב ופיוטר אלייניקוב. הסרט זכה להצלחה גדולה. על השתתפות בסרט זה קריוצ'קוב קיבל בשנת 1941 פרס סטלין.
במהלך שנות ה-30 וה-40 קריוצ'קוב השתתף במספר רב של סרטים בהם גילם נער צעיר שפועל נמרצות לטובת המולדת הקומוניסטית. בשנת 1949 הצטלם בסרט "הכוכב" לפי רומן של עמנואל קזקביץ'. יוסיף סטלין לא אהב את הסרט והקרנתו נאסרה עד לשנת 1953.
בסך הכול השתתף בכ-120 סרטים, האחרון צולם בשנת 1993. על פעילותו בתחום הקולנוע הוענקו לו מספר עיטורי ברית המועצות כולל עיטור לנין, עיטור הדגל האדום, עיטור מהפכת אוקטובר ועוד. בשנת 1980 הוענק לו תואר גיבור העמל הסוציאליסטי.
קריוצ'קוב היה נשוי 4 פעמים. אשתו השלישית נהרגה בשנת 1959 בתאונת דרכים לנגד עיניו. עם אשתו הרביעית הוא התחתן בשנת 1961, היא הייתה צעירה ממנו בכ-20 שנים והם היו נישואים מעל 30 שנים עד למותו. 
קריוצ'קוב נפטר במוסקבה בה התגורר כל חייו והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.
ג'ון ג'ייקוב אסטור

תולדות חייו

נולד בעיר וולדורף, ליד היידלברג שבמדינת באדן-וירטמברג בגרמניה בשם יוהאן יאקוב אסטור. בגיל 16 הצטרף לאחיו ג'ורג' (גיאורג) בלונדון ויחד פתחו בית מלאכה וחנות לממכר כלי נגינה (בעיקר חלילים). ב-1784 היגר לארצות הברית יחד עם אח אחר, הנרי. בתחילת דרכו התגורר אסטור בבולטימור ועסק בייצור וממכר כלי נשיפה מעץ, אך עד מהרה עבר לניו יורק.
אסטור פתח חנות פרוות בניו יורק וסחר בפרוות אותן רכש מאינדיאנים. עד 1807 סחר עם אירופה וסין, אולם אז נמנע הסחר האמריקאי (בצעד שהוביל למלחמת 1812). כפיצוי קיבל אסטור היתר מהנשיא תומאס ג'פרסון ליצור את מונופול המסחר הראשון בארצות הברית - חברת הפרוות האמריקנית (American Fur Company). עסקיו השתרעו בכל האזורים המיושבים של ארצות הברית וקנדה. בשנת 1810 היה מחלוצי המסחר עם מערב ארצות הברית באמצעות חברת הפרוות הפסיפית (Pacific Fur Company). מספר תחנות מסחר ברחבי ארצות הברית היו לערים הנקראות עד היום אסטור או אסטוריה (בהם אזור שהוא כיום חלק מקווינס, ניו יורק) וערים במדינות אורגון, אילינוי ודקוטה הדרומית, איווה, פלורידה, ג'ורג'יה וקנזס).
במקביל לעסקי הפרוות עסק אסטור מ-1816 לערך בסחר באופיום. חברת הפרוות שברשותו רכשה אופיום בטורקיה ומכרה אותו בקנטון שבסין. לאחר 1818 מכר אסטור אופיום לבריטניה.
בשנת 1804 חכר אסטור מסגן הנשיא ארון בר שטח אדמה במנהטן בחוזה ל-99 שנים. בשנת 1830 פרש אסטור מעסקי הפרוות והקדיש את כל זמנו לרכש שטחי נדל"ן במנהטן. כך היה לבעל האדמות הגדול ביותר בניו יורק, שהפכה באותה תקופה לאחת הערים הגדולות בעולם.
אסטור השתמש בהונו לתמיכה באמנים. בין היתר היה פטרונו של הסופר אדגר אלן פו.
עם מותו היה אסטור האדם העשיר ביותר בארצות הברית. הונו במותו הוערך ב-20 מיליון דולר. לפי יחס ההון לתמ"ג האמריקאי הוערך ההון במונחי 2006 בכ-110 מיליארד דולר, דבר שהופך את אסטור לאמריקאי השלישי או הרביעי בעושרו בהיסטוריה.
400,000 דולר מירושתו הוקדשו להקמת ספריית אסטור, הספרייה הציבורית הראשונה והגדולה ביותר באמריקה דאז. כיום מהווה הספרייה חלק מספריית העיר ניו יורק.
בלוטת יותרת המוח הקדמית

פעילות מוגברת

פעילות מוגברת של בלוטת יותרת המוח הקדמית, היפרפיטויטריזם, הוא מצב בו הבלוטה מפרישה כמויות עודפות של הורמונים, דבר הנובע בדרך כלל מאדנומה בבלוטת יותרת המוח הקדמית. ישנם שלושה סוגים עיקריים של הפרעות בייצור הורמונלי בקטגוריה זו. אדנומה המפרישה כמויות גדולות של הורמון גדילה (GH), היוצרת מצב הנקרא אקרומגליה. פרולקטינומה, אדנומה הגורמת להפרשת כמויות גדולות של פרולקטין. הסוג השלישי הוא אדנומה המפרישה כמויות גדולות של ACTH שהפרשתו גוררת הפרשה מוגברת של קורטיזול הגורמת למחלת קושינג.

תת-פעילות

תת-פעילות של בלוטת יותרת המוח הקדמית, היפופיטויטריזם, הוא מצב בו קיימת ירידה בהפרשת ההורמונים של הבלוטה. מחסור בהפרשת הורמון גדילה בילדות, למשל, עלול לגרום לגמדות. אי ספיקת יותרת הכליה משנית עלולה להתפתח ממחסור בהפרשת ACTH שאחראי על הפרשת אדרנל מקליפת האדרנל. תת-פעילות עשויה להיגרם כתוצאה מפגיעה או הסרה של בלוטת יותרת המוח הקדמית בעקבות טראומה, סרטן וגורמים אחרים, מצב הנקרא תסמונת שיהאן.
All That Matters

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם ובוים על ידי קולין טילי, ופורסם ב-2 בדצמבר 2013, בערוץ היוטיוב של ביבר. הקליפ צולם בכיכובו של הדוגמן קיילין רוסו. 
בראיון בדצמבר 2013, אישר ביבר שהוא כתב את השיר כשהוא נמצא ב-"מקום מאושר" ביחסיו עם סלינה גומז, עד שהם נפרדו בתחילת 2013.

הופעות

ביבר ביצע את השיר באופן רשמי עם אריאנה גרנדה בסיבוב ההופעות השני שלה, "The Honeymoon Tour". מאוחר יותר באמצע שנת 2015, ביצע ביבר את השיר בפסטיבל "Wango Tango".
יון ודובה

יוֹן וֶדוּבָה (ברומנית: Ion Văduva, נולד ב-25 בנובמבר 1935 באוטשאן שבמחוז ולצ'ה) הוא מתמטיקאי ומומחה רומני במדעי המחשב, פרופסור באוניברסיטת בוקרשט (מ-2007 - פרופסור אמריטוס), אחד מתלמידיו של גריגורה מויסיל ומחלוצי מדעי המחשב ברומניה.

ביוגרפיה

יון ודובה נולד בשנת 1936 ביישוב קרסטנשט (Cârstănești) שבכפר אוטשאן (Oteșani) במחוז ולצ'ה במשפחת איכרים רומנים. בשנים 1950-1947 הוא למד בגימנסיה ביישוב הורזו שבה מורה פליטה מבסרביה בשם קסניה פנצ'נקו משכה את עניינו למדעי יסוד. המשיך לימודיו בתיכון בעיר רמניקו ולצ'ה ואחר כך בפקולטה למתמטיקה באוניברסיטת בוקרשט, שבה בלטו כישוריו לגאומטריה ותחומי מתמטיקה אחרים והיה תלמידם של גאורגה ורנצ'אנו, מירון ניקולסקו, דן ברביליאן, גריגורה מויסיל, אוקטב אוניצ'סקו, גאורגה מיחוק, וסילה ולקוביץ' ואחרים.  
הוא סיים בשנת 1960 את לימודיו באוניברסיטת בוקרשט עם עבודת תואר ראשון על המרחבים עם קישור אפיני קבוע מחובר אל אלגברות ריאליות ("Spații cu conexiune afină constantă atașate unor algebre reale"). נדחתה הצעת מוריו לקבלו כמדריך בחוג לגאומטריה בגלל מידע על "מוצא לא בריא" של הוריו שסירבו להיכנס למשק חקלאי שיתופי. לבסוף התקבל כחוקר סטאז'ר במחלקה החדשה להסתברויות וסטטיסטיקה" שבמכון למתמטיקה שבניהולו של סימיון סטוילוב.

פעילותו המדעית והאקדמית

בשנת 1964 התחיל ודובה לעבוד במרכז החדש לסטטיסטיקה מתמטית של האקדמיה הרומנית בהנהגת גאורגה מיחוק שבו פתר בעיות יישומיות שונות -
של אופטימיזציה מורכבת, יישומי תורת הגרפים וכו', בין היתר גם בעזרת המחשב Programma Olivetti.  
בשנת 1968, תחת הדרכתו של גאורגה מיחוק, סיים באקדמיה הרומנית את הדוקטורט במתמטיקה עם עבודה שכותרתה "תרומות לתורת ההערכות הסטטיסטיות של צפיפויות הפיזור ויישומים".
בשנת 1969 סיים גם תואר שני במחשוב אוטומטי במכון למדע וטכנולוגיה במנצ'סטר באנגליה, עם העבודה "Computer generation of random variables for queueing systems, illustrated by a machine interference problem".
ודובה הוזמן כחוקר אורח במרכז לחקר טכנולוגיית המידע (GMD-Forschungszentrum Informationstechnik) בעיר בון בגרמניה (1976 ,1974), באוניברסיטת שפילד האלאם בבריטניה (1992), באוניברסיטה הטכנית בדרמשטאדט בגרמניה (1993) וכו'.
ודובה לימד כמרצה בשנים 1991-1971 ואחר כך בשנים 2007-1991 כפרופסור באוניברסיטת בוקרשט. בשנים 1993-1972 היה מנהל טכני ואחר כך מנהל המרכז למחשוב של אוניברסיטת בוקרשט שהוקם בשנת 1962 על ידי גריגורה מויסיל (1973-1906). ב-1972 חיבר את תוכנית הלימודים של החוגים למדעי המחשב שהוקמו בחמש הפקולטות למתמטיקה ברומניה. 
בשנים 1982-1973 עמד במרכז למחשוב של אוניברסיטת בוקרשט בראש הקורס הבינלאומי הפוסט-אוניברסיטאי "מדעי המחשב ומתמיקה יישומית במחקר המדעי" בסבסוד אונסק"ו.
החל משנת 1971 הדריך ודובה 63 עבודות דוקטורט (22 של סטודנטים זרים).
בשנים 2007-1993 היה מנהל המרכז למחקר במדעי המחשב בבוקרשט ובשנים 2004-200 פרודקאן הפקולטה למתמטיקה ולמדעי המחשב.
תחומי מחקריו כוללים סטטיסטיקה מתמטית, סטטיסטיקה הממוחשבת, סימולציה, שיטת מונטה קרלו, מודלים סטוכסטיים, מהימנות מהימנות וחידוש, מהימנות התוכנות, מערכות בינה המבוססות על מידע לא בטוח ולא מדויק, מערכות ממוחשבות לניהול, מודלינג עמום, 
קבלת החלטות מסוג MADM, סטטיסטיקת סריקה וכו'.
סי.אל. סמוט

ביוגרפיה

ב-1991 קורי החל לשתף פעולה עם פיט רוק, ושניהם הוציאו יחד באותה השנה את המיני אלבום "All Souled Out". שנה לאחר מכן הם הוציאו יחד לאור את אלבום הבכורה שלהם, שנקרא "Mecca and the Soul Brother. ב-1994 קורי ופיט רוק הוציאו לאור את האלבום "The Main Ingredient". למרות שהאלבום זכה לביקורות טובות כמו האלבום הקודם, הצמד החליט להתפצל וללכת לדרכים נפרדות.
ב-1995 קורי התארח בשיר "Only the Strong Survive" של די ג'יי קראש. ב-2005 הוא התארח בשיר "Magic Hour" של AZ. ב-2006 קורי הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, שנקרא "American Me". ב-2007 הוא הוציא לאור את אלבומו השני, "The Outsider". באותה השנה הוא התארח בשירים: "Sky is Falling" של המפיק היפני נוג'בס ו-"All I Know" של די ג'יי ג'אזי ג'ף, שנכנס לפסקול של המשחק NBA Live 08.
ב-2010 קורי ופיט רוק השתתפו במסע ההופעות לאנרגיה נקייה, שבה הם ערכו שש הופעות ברחבי קליפורניה.
דולומיט (מינרל)

בעיית הדולומיט

קיימת אי־ודאות משמעותית לגבי הסיבה להיווצרות הדולומיט. מרבצים עבים של דולומיט, לעיתים של מאות מטרים מצויים בחתכים גאולוגיים, אך המינרל נדיר למדי בשכבות מודרניות. לעובדה זו מתייחסים כאל "בעיית הדולומיט". דולומיט מהווה כ-10% מכל סלעי המשקע, כולל כאלו שנוצרו במקור על פני השטח. במעבדה הצליחו ליצור דולומיט רק בטמפרטורה העולה על 100 מעלות, ועם זאת נראה כי רוב הדולומיט המופיע בחתכים של סלעים נוצר דווקא בטמפרטורות נמוכות. נראה כי הטמפרטורה הגבוהה מזרזת את תנועת היונים של הסידן והמגנזיום כך שהם מוצאים את מקומם במבנה המסודר של סריג הגביש בתוך זמן סביר. עובדה זו מרמזת כי ייתכן שהעדר הדולומיט מסלעים הנוצרים כיום נובע מגורמים קינטיים.
עם זאת, תחת תנאים מיוחדים, נוצר דולומיט גם כיום. דולומיט בתהליכי היווצרות אותר בימות המלוחות של אזור קורנוג שבאוסטרליה הדרומית, במפרץ הפרסי ובאזור ריו דה ז'ניירו בלגונות רדודות שהקשר שלהם לים הפתוח רופף ולכן נוצרת תמלחת מרוכזת בשל ההתאדות. דולומיט מסוג זה קרוי דולומיט סינגנטי. גבישי דולומיט נוצרים גם במשקעים על קרקעית אזורים עמוקים בים מקום בו תכולת החומר האורגני גבוהה. דולומיט מסוג זה מכונה דולומיט אורגנוגני.
אחד ההסברים המקובלים לבעיית הדולומיט היא שהמינרל מתחיל כקלציט או ארגוניט היוצרים אבן גיר ואז כשתמיסות עשירות במגנזיום שוטפות את הסלע מוחלף הקלציט בדולומיט, תהליך הקרוי דולומיטיזציה.

שימושים

הדולומיט משמשת כאבן לקישוט וכחומר גלם לייצור מלט, כחצץ לבניין וללבנים חסינות אש. לעיתים משתמשים בדולומיט כתחליף לקלציט בתהליך יצור ברזל ופלדה לשם סילוק זיהומים.
לינפורד כריסטי

ביוגרפיה

לינפורד כריסטי נולד בסיינט אנדרו בג'מייקה, הוא גודל על ידי סבתו. בגיל שבע הוא היגר לבריטניה בעקבות הוריו שהיגרו חמש שנים קודם לכן. הוא למד בבית הספר הנרי קומפטון בפולהאם, בדרום מערב לונדון. הוא לא לקח את האתלטיקה ברצינות עד גיל 19.
תחילת הקריירה שלו לא הבטיחה רבות. הוא כשל במבחנים הבריטיים להיכלל בנבחרת לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). לאחר שהחל להתאמן תחת הדרכתו של רון רודן החל לממש את יכולתו.

אלוף אירופה

בשנת 1986 הוא זכה במפתיע באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בריצת 100 מטר במדליית זהב בתוצאה של 10.15 שניות וכן במדליית כסף במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכה באדינבורו בתוצאה של 10.28 שניות, אחרי בן ג'ונסון מקנדה (10.07 שניות).
באולימפיאדת סיאול (1988) כריסטי זכה במדליית הכסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.97 שניות, אחרי קרל לואיס מארצות הברית שקבע שיא עולם חדש בתוצאה של 9.92 שניות ולפני קלווין סמית אף הוא מארצות הברית (9.99 שניות). את הריצה ניצח בן ג'ונסון הקנדי בזמן של שיא עולם מדהים 9.79 שניות, אך הוא ניפסל וניזרק מהאתר האולימפי בבושת פנים עקב שימוש בסמים אסורים.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה כריסטי במדליה היוקרתית ביותר, מדליית הזהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 9.96 שניות לפני פרנקי פרדריקס מנמיביה שקבע תוצאה של 10.02 ודניס מיצ'ל האמריקאי שקבע זמן של 10.04 שניות.

אלוף עולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט בשנת 1993 זכה כריסטי במדליית הזהב בריצת 100 מטר בשיא בריטי חדש של 9.87 שניות, לפני האצנים מארצות הברית אנדרה קסון (9.92 שניות) ודניס מיצ'ל (9.99 שניות). אותה שנה כריסטי החזיק בכל ארבעת התארים החשובים בריצת 100 מטר אלוף אולימפי, אלוף עולם, אלוף אירופה ואלוף חבר העמים הבריטי.
בשנת 1993 כריסטי זכה בתואר ספורטאי השנה מתאם ה-BBC.
שנת 1994 הייתה פחות מוצלחת עבורו והובילה לירידה בהישגיו. באולימפיאדת אטלנטה (1996) הוא ניפסל עקב שני זינוקים מוקדמים בריצת הגמר ל-100 מטר וכך לא זכה להגן על תוארו. 
באופן רשמי הוא פרש בשנת 1997 מריצה תחרותית.
נכון ל-2006 משמש כריסטי כמאמן אתלטים צעירים בארצו.
סיף (מיתולוגיה)

אדה פואטית

בבית 48 של "הפואמה של הורברד" מהאדה הפואטית, אודין במסווה פוגש את ת'ור במפרץ. השניים מתחרים בהטחת עלבונות, ואודין מסרב להעביר את ת'ור מעבר למפרץ. בין העלבונות הרבים, אודין טוען שיש לסיף מאהב בבית. בתגובה, ת'ור אומר שאודין מדבר בחוסר זהירות "על מה שנראה נורא בשבילי". 
בבתים 53 ו-54 של השיר "ההתנצחות של לוקי", אחרי שמזגו ללוקי תמד בגביע קריסטל בזמן סדרת עלבונותיו כלפי האלים. סיף מעידה שאין דבר שלוקי יכול להגיד בנוגע אליה. בתגובה, לוקי טוען שסיף ניהלה רומן איתו:
סיף לא מגיבה, והעלבונות עברו לביילה. סיף מוזכרת גם בשיר "הזמר של הומיר" (שם ת'ור מוזכר כ"בעלה של סיף" השלישי), וב"הזמר של ת'רום" (שם ת'ור מוזכר כ"בעלה של סיף").
הרולד לם

ביוגרפיה

נולד בעיר ניו ג'רזי שבארצות הברית בשנת 1892, לפרדריק לם ואליזה רוליסון. הוא היה נכדו של האדריכל צ'ארלס רוליסון לם . מגיל צעיר התעניין בהיסטוריה של עמי אסיה. למד באוניברסיטת קולומביה, ובשנת 1929 זכה במלגת גוגנהיים. בתחילה כתב בעיקר סיפורים בסגנון המדע בדיוני, שבתחילה התפרסמו בעיתונים זולים, אולם בהדרגה החלו להתפרסם גם במגזינים יוקרתיים כדוגמת ה-"Adventure". לאחר שביוגרפיה שפרסם על ג'ינגיס חאן זכתה להצלחה אדירה, החל לכתוב ביוגרפיות של מצביאים גדולים. ספריו מצטיינים בדיוק רב והיצמדות להיסטוריה, לצד סגנון ספרותי קולח ובהיר. הבמאי המפורסם ססיל ב. דה-מיל התלהב מאחד מספריו ומאז נעזר בו בסרטים שיצר. הוא נפטר בניו יורק בשנת 1962.