google/wiki40b huggingface dataset:
ביואינפורם

תכנים בולטים

כתב העת הקדיש גיליונות נושא לתחום תאי גזע, שימושיהם הרפואיים הקיימים והעתידיים והסוגיות הביואתיות הכרוכות בהם; ולתחום הריפוי ברמת ה-DNA ובכלל זה ריפוי גני וריפוי אפיגנטי. במגזין ראתה אור גם סקירה מקיפה בנושא הסינתזה של גנום מלאכותי ומשמעויותיה. 
בסדרת "דיוקן", ראיונות עם דמויות מרכזיות בתחום מדעי החיים בישראל, הופיעו ראיונות עם פרופ' בת שבע כרם, עם דוד צור מנכ"ל חברת קמהדע, עם ד"ר רון בבקוב מנכ"ל חברת ביונדווקס ועם רותי אלון, יו"רית האיגוד הישראלי למדעי החיים ושותפה בקרן ההון סיכון פיטנגו.

מערכת כתב העת

עורכת המגזין היא שלומית עוזיאל, ויועציו המדעיים הם פרופ' אילנה גוזס מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ד"ר עידן טמיר, יועץ בכיר ב-VBCC, ופרופ' עודד שוסיוב מהפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה באוניברסיטה העברית. 
מו"ל המגזין היא חברת אלון-טל הפקות בע"מ.
רומא עיר פרזות

הפקה

הסרט הופק וצולם זמן קצר לאחר סיום מלחמת העולם השנייה בתנאי הפקה קשים ביותר (סרטי הצילום נקנו כל פעם מרוכל ברחוב, הצילום לא בוצע באולפנים משום שהללו נהרסו בהפצצות, ומרבית הדמויות אינן מגולמות בידי שחקנים).
מטרתו המקורית של רוסליני הייתה ליצור סרט תיעודי קצר על דון מורוסיני, כומר שהוצא להורג על ידי הנאצים בגלל שיתוף פעולה עם המחתרת. במקביל עבד רוסליני על סרט תיעודי נוסף שהיה אמור לעסוק בילדים פרטיזנים ופעולתם במחתרת. בשלב מסוים הוחלט לאחד את שני הסרטים. והתסריט נכתב תוך שבוע בהשתתפות פדריקו פליני.

עלילה

עלילת הסרט מתרחשת בשנים 1943–1944 ומספרת את סיפורו של מעמד הפועלים ברומא הכבושה על ידי הנאצים, תוך התמקדות באוכלוסייה הלוחמת. סיפור העלילה מאחד בין שני כוחות אויבים: הקומוניסטים, והכנסייה המתאחדים במחתרת ונלחמים יחד בכיבוש. מנהיג המחתרת מנפרדי (מרצ'לו פליירו) מבוקש על ידי הגרמנים ומתחבא בבלוק הדירות של חברו פרנצ'סקו (פרנצ'סקו גרנדג'קט) וארוסתו ההרה פינה (אנה מניאני). תוך שהוא במסתור הוא מבקש מדון פייטרו (אלדו פבריצי) הכומר הקתולי חבר המחתרת, לבצע עבורו משלוח של כסף לשותפיו.
עלילת משנה של הסרט עוסקת במחתרת הילדים, בה חבר גם בנה הקטן של פינה. הסרט משחזר באופן מפורט את פעולות המחתרת תוך צילום באתרי התרחשות אותנטיים, והוא נע פעמים רבות בין המלודרמטי והקומי. דבר שהפנה נגדו את הביקורת ו"פסל" אותו בעיני רבים מהשתייכות לזרם הנאו ריאליסטי.
יחסי אוסטרליה–קוריאה הדרומית

היחסים בין 1884 ל-1950

לפני שנות ה-50, יחסיהם של שתי המדינות הללו היו מעטות מאוד ולכן אין כמעט פירוט אליהן.

מלחמת קוריאה

כאשר המלחמה פרצה בשנת 1950, אוסטרליה הגיבה במהירות, ושלחה כוחות סיוע לקוריאה הדרומית. בנוסף לאוסטרליה גם ארצות הברית הצטרפה לסיוע בקוריאה הדרומית.
אוסטרליה שלחה כ-17,000 חיילים לסיוע בדרום קוריאה. רוברט מנזיס היה ראש ממשלת אוסטרליה באותן שנים.
בשנת 1953 הכוחות האוסטרלים הוצאו מקוריאה הדרומית במסגרת הסכם הפסקת האש.

לאחר מלחמת קוריאה

היחסים עם דרום קוריאה ואוסטרליה חזקים והם ממשיכים לצמוח. כיום דרום קוריאה ואוסטרליה חולקות מערכת יחסים ידידותית ובריאה מאוד. שניהם חברים בארגון לשיתוף פעולה כלכלי באסיה הפסיפיק. ובשנת 2000 הגיע קים דיי יונג לקנברה. בשנת 2009 קוריאנית הנשיא לי מיונג-באק ביקר קווין ראד בקנברה. תוצאות הפגישה היו חיוביות מאוד, כאשר אוסטרליה ודרום קוריאה הכריזו רשמית על חוזה ביטחוני, בדומה לזה שכבר היה בין אוסטרליה ליפן. הם דנו בשיתוף פעולה עתידי ובהסכם סחר חופשי.

קוריאנים באוסטרליה

אוסטרלי קוריאני הוא אדם שהיגר מדרום קוריאה אוסטרליה. כיום אוסטרליה מחזיקה בקהילה הקוריאנית השישית בגודלה מחוץ לקוריאה. האוסטרלים הקוריאנים מונים כ-150,873 אנשים ממוצא קוריאני. ההגירה החלה בשנות השבעים ועדיין ממשיכה את הצמיחה. באוסטרליה על פי נתונים סטטיסטיים של MOFAT מתגוררים 3348 מאומצים קוריאנים באוסטרליה. מאז סוף שנות ה-80 נכנסים לאוסטרלים קוריאנים רבים תחת הקטגוריה העסקית הנדרשת לצמיחה כלכלית. האוכלוסייה הקוריאנית באוסטרליה היא אוכלוסייה צעירה. ישנם גם קוריאנים רבים הלומדים באוניברסיטאות ובבתי ספר באוסטרליה. יש אוכלוסיות קוריאניות בכל ערי הבירה. מרבית הקוריאנים באוסטרליה גרים בסידני ובמלבורן. הקוריאנים באוסטרליה הגיעו לסטנדרטים גבוהים בתחום החינוך, העבודה והספורט באוסטרליה. לדוגמה, שחקן AFL, פיטר פ. בל, ששיחק במועדון הכדורגל פרמנטלה ובמועדון הכדורגל צפון מלבורן הוא ממוצא קוריאני.
מנוע רקטי

מנוע רקטי הוא מנוע שכל החומרים הנחוצים לפעולתו נמצאים בתוכו, בניגוד, למשל, למנוע סילון הצורך חמצן מהאטמוספירה בעת פעולתו. תכונה זו של המנוע הרקטי הופכת אותו למתאים למשימות הכרוכות ביציאה מהאטמוספירה של כדור הארץ.
מנוע רקטי מופעל באמצעות דלק מוצק או באמצעות דלק נוזלי. המנוע מייצר גזים בלחץ גבוה בתוך גוף המנוע באמצעות שריפה או תהליכים כימיים אחרים. פתח היציאה לגזים אלו נמצא בעורף המנוע הרקטי - כלומר הכלי שבו מותקן המנוע (למשל רקטה, רכב חלל או טיל) נדחף קדימה בעת פעולת המנוע. את פעולת המנוע הרקטי אפשר להסביר על בסיס חוק שימור התנע, או על בסיס החוק השלישי של ניוטון: על הגזים מופעל כוח על ידי המנוע שדוחף אותם לאחור, ועל כן הגזים מפעילים כוח שווה בגודלו והפוך בכיוונו על המנוע, שדוחף אותו לפנים.
הנעה רקטית רב-שלבית היא טכנולוגיה העושה שימוש במספר מנועים רקטיים לשם הנעת מערכת.
הקטלוג הכללי החדש

הקטלוג הכללי החדש של ערפיליות וצבירי כוכבים (באנגלית: New General Catalogue of Nebulae and Clusters of Stars, בדרך כלל מופיע בראשי התיבות NGC) הוא קטלוג שנערך על ידי ג'ון דרייר בשנת 1888 עבור החברה האסטרונומית המלכותית וכולל בתוכו 7,840 ערכים, רובם הגדול גלקסיות. הקטלוג הכללי החדש התבסס על הקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים של ג'ון הרשל משנת 1864, שהכיל 5,079 ערכים, אך הרחיב אותו ותיקן טעויות שהתגלו בו. בשנים שלאחר פרסום הקטלוג, הרחיב ג'ון דרייר את הקטלוג עוד יותר באמצעות שתי תוספות לקטלוג שכונו קטלוגי אינדקס (Index Catalogues) שבהם מוחלף הסימון NGC ב־IC והן מכילות 5,386 עצמים נוספים.

היסטוריה

בשנת 1878, 14 שנים אחרי פרסום "הקטלוג הכללי" של ג'ון הרשל, פרסם ג'ון דרייר תוספת של 1,172 עצמים חדשים וכן תיקונים של טעויות. בשנת 1886 הוא הציע לחברה האסטרונומית המלכותית לפרסם תוספת נוספת לקטלוג, אך החברה האסטרונומית המלכותית בקשה ממנו לערוך קטלוג חדש ומעודכן. בשנת 1888 פרסם דרייר את "הקטלוג הכללי החדש של ערפיליות וצבירי כוכבים" שהכיל את העצמים מהקטלוג הכללי של הרשל ואת התוספות של דרייר וכן תיקונים של טעויות שהתגלו בקטלוג של הרשל.
התוספת הראשונה משנת 1895 (IC I) כללה 1,529 עצמים נוספים והתוספת השנייה משנת 1910 (IC II) כללה עוד 3,857 עצמים. שתי התוספות כללו גם הערות ותיקונים לקטלוג המקורי. אף על פי שדרייר צפה בחלק מהעצמים וגילה טעויות (בתיאור העצם או במיקומו) או אימת את המידע בעצמו, המספר הגדול של העצמים לא איפשר לו לאמת את רוב המידע המופיע בקטלוג והוא נאלץ להסתמך ברוב המקרים על רישומי התצפית של הרשל ושל האסטרונומים האחרים שדיווחו על העצמים שבקטלוג. כמו כן, דרייר עצמו הכניס מספר קטן של שגיאות כאשר העתיק את המידע לקטלוג החדש. מכיוון שדרייר הקפיד על ציון מקור המידע של כל אחד מהעצמים, ניתן היה לתקן טעויות אלה בקלות, אך עדיין הקטלוג כלל מידע שגוי רב. לאורך המאה ה־20 נעשו מספר ניסיונות לבצע אימות של המידע המופיע בקטלוג ולתקן את השגיאות המופיעות בו. חלק ממאמצים אלה התקבלו וחלק יצרו קטלוגים אחרים, מעודכנים יותר. הניסיונות העיקריים נעשו בשנים 1973 (הקטלוג הכללי החדש המעודכן), 1988 (הקטלוג הכללי החדש 2000) ו־1997 (עדכון של הקטלוג הכללי החדש ושל קטלוגי האינדקס). כמו כן החל בשנת 1993 פרויקט של זיהוי וצילום כל העצמים המופיעים בקטלוג באמצעות שיתוף פעולה של אסטרונומים מקצועיים וחובבים.
המדרגות

ביוגרפיה

שני חברי הלהקה נפגשו בשנת 1989 בזמן שהיו בתהליך של חזרה בתשובה. באלבומם הראשון ("בפתח הדלת") אשר יצא בשנת 2000 ישנם אזכורים לחיפוש הפנימי שהם עברו בחייהם הפרטיים.] את האלבום הראשון הפיקו השניים באולפן ביתי בעל שני ערוצי הקלטה בלבד, עובדה שהאטה את קצב הקלטת האלבום וגרמה לפער של כשנה ביו צאתו של הסינגל הראשון לבין שחרורו של האלבום. זמן העבודה הכולל על האלבום ארך 3 שנים.] אלבומם השני ("מעיין חיים") הוקלט באולפן מקצועי עם ציוד הקלטה מתקדם.] את האלבום השלישי ("שואף") הם הוציאו בחברת התו השמיני. האלבום השלישי שונה במקצת מהאלבומים הראשונים, מכיוון שהוא כולל פחות מילים מקוריות, ויותר פיוטים מתקופות שונות. אלבומם הרביעי ("עץ") הוא אלבום אוסף אשר כולל את מיטב עבודתם משלושת האלבומים הקודמים וכולל שני שירים חדשים.
הוד ואילן הם תלמידים של ימימה אביטל וגם אחרי שנפטרה ממשיכים להשתייך לקבוצות שלומדות בדרכה עם אמנים אחרים ובהם אברי גלעד ועוד.]
בעונה השנייה של הסדרה סרוגים מנסה אחת הגיבורות להפיק את עטיפת הדיסק החדש שלהם, הפרק מלווה בשירים של הלהקה אך הם לא מופיעים בו בעצמם. שירים של הלהקה מופיעים כשיר סיום הפרק גם בעונות האחרות של סרוגים.]
אחד הדברים שמייחדים את הלהקה היא שימוש במגוון רחב של כלים ייחודיים בשיריהם דוגמת: מלודיקה, חצוצרה, טנבור ושופר.
בשנת 2012 יצא לאור האלבום "הלב הרוח והנשמה" על פי שיריו של רבי אברהם אבן עזרא.
מינים ללא מספיק נתונים

מצב השימור ללא מספיק נתונים (באנגלית: Data deficient" DD") הוא מצב שימור שמהנתונים הקיימים לא ניתן להעריך את האוכלוסייה ולקבוע את סיכויי ההשרדות של המין. 
במקרים רבים הסיבה למחסור במידע היא שהמין נראה במקומות לא רצופים, ברחבי כל היבשות או הימים, אך לא בכמויות מספיקות ועם זאת באזורים החיות של המין הוא לא נמצא בסכנה או במצב של התדלדלות האוכלוסייה. סיבה נוספת היא מינים שלא נחקרו מספיק למשל בעלי חיים ימיים.
בשביל למנוע ממינים שלא נחקרים מספיק להגיע למצב זה, מין שיחקר במשך תקופה ממושכת ועדיין לא יתבהרו גודל האוכלוסיות שלו, יוגדר במצב סיכון.
מצב הדומה מאוד למצב זה הוא לא הוערך או לא הוגדר (Not Evaluated" NE"): במצב זה בעל החיים בכלל לא קיבל מצב שימור ברשימה האדומה של IUCN. ייתכן שהמין התגלה רק בעת האחרונה או חי באזורים מאוד מבודדים, כמו מעמקי הים או ביצות סבוכות ועוד לא הוערכו האוכלוסיות שלו.
רייבן רוג'רס

ביוגרפיה

בתקופת לימודיה בתיכון זכתה באליפות ארצות הברית לנוער בריצת 800 מטר. היא השתתפה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה בדונצק ב-2013 וזכתה במדלית ארד בריצת 800 מטר ובמדליית זהב עם נבחרת השליחות במרוץ שוודי.
בשנים 2015–2017 למדה והתאמנה באוניברסיטת אורגון. רוג'רס זכתה שלוש פעמים באליפות המכללות בריצת 800 מטר באצטדיון (2015, 2016, 2017) ופעם אחת באליפות באולם (2016). כמו כן זכתה ב-2017 עם נבחרת השליחות בריצת 4X400 מטר. על הישגיה במכללות זכתה בגביע באוורמן ב-2017. באוגוסט 2017 חתמה על חוזה מקצועני בחברת נייק.
בפברואר 2018 הייתה שותפה לשבירת שיא העולם בריצת 800X4 מטר באולם בתוצאה של 8:05.89 דקות. באליפות ארצות הברית באולם ב-2018 סיימה במקום השני לאחר אג'יי וילסון. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 סיימה במקום החמישי  בתוצאה של 2:01.44 דקות. היא הייתה שותפה לזכיית ארצות הברית במדליית זהב בריצת שליחות 4X400 מטר, כשהשתתפה במקצה המוקדמות.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכתה במדליית כסף בתוצאה של 1:58.18 שניות.
שצ'גובו

היסטוריה

היישוב שצ'גובו מוזכר לראשונה במסמך משנת 1349, מסמך המתייחס אליו כחלק מרכושו של הנסיך בולסלאב השלישי, עקום הפה, בן המאה ה-12. הוא מוזכר במסמכים מהמאות הבאות כחלק מרכושם של בני אצולה ובעלי תפקידי ממשל ושיפוט.

אתרים

בכפר כנסיית עץ על שם אנה הקדושה, שנבנתה בשנת 1756. המזבח הראשי הוא מהמאה ה-18, בסגנון הרוקוקו, ועבר שיפוץ בשנת 1959. ליד הכנסייה נמצא מגדל פעמון מהמאה ה-19. בכיכר סמוכה נמצאים שני אלונים עתיקים שלפי האגדה ניטעו בידי המלך קזימיר הגדול.
לכפר צביון תיירותי ובו בית מלון ומספר עסקים, אצטדיון, תיאטרון ותזמורת נוער מקומית. בבית הקברות של הכפר טמונים מספר לוחמים פולנים שלחמו במלחמה הפולנית-סובייטית בשנים 1919-1921 וכן במערכה בפולין בספטמבר 1939.

יהודי שצ'גובו

בין שתי מלחמות העולם חיו בשצ'גובו כ-600 יהודים מתוך כ-1,800 תושבי הכפר. הכפר נכבש על ידי גרמניה הנאצית בתחילת ספטמבר 1939, בעת המערכה בפולין. פולקסדויטשה השתלטו על הכפר והחלו לפגוע ביהודים. בקיץ 1940 הוקם במקום יודנרט, ובסוף 1941 הוקם במקום גטו. בינואר 1942 הובאו אל הגטו כ-1,000 פליטים מיישובי הסביבה, בהם שרפץ, וכן יהודים נוספים, שנמלטו מאקציות באזור. בנובמבר 1942 גורשו יהודי הכפר לטרבלינקה עם חלק מתושבי גטו מלאווה וכן לאושוויץ. מעטים מהצעירים בכפר הצליחו להימלט בעת חיסול הגטו, והצטרפו לפרטיזנים פולנים.
רופרט סמית

ביוגרפיה

עם גיוסו לצבא הבריטי נשלח לקורס קצינים בסנדהרסט. בתום הקורס התנדב להרגימנט המוצנח ושירת כמפקד מחלקה. סמית שימש בספר תפקידי מטה ופיקוד ברגימנט המוצנח ולקח חלק בפעילות מבצעית בלחימה בצפון אירלנד. על האופן בו פעל בלחימה באירלנד בשנת 1978 עוטר על אומץ ליבו. בשנת 1980 שימש כמפקד גדוד צנחנים. במלחמת המפרץ פיקד על הדיוויזיה המשוריינת ה-1. על האופן בו פיקד על הדיוויזיה עוטר באות השירות המצוין. במלחמת בוסניה פיקד על כוחות או"ם ובשנת 1999 שימש כסגן מפקד כוחות נאט"ו במלחמת קוסובו, בין היתר במבצע כוח מאוחד. סמית פרש מן הצבא בשנת 2002.
נקסטווייב

עלילה

צוות נקסטווייב מורכב ממוניקה רמבו, טביתה סמית', אלזה בלודסטון, אהרון סטאק/איש המכונה והקפטן. הקפטן היה אדם רגיל מברוקלין שנתקל בצמד חוצנים מזן לא ידוע שהעניקו לו כוחות-על כדי שיהפוך את ברוקלין למקום טוב יותר. הוא זכה לכוח, סיבולת, ראייה ועמידות על-אנושיים בנוסף לתעופה, והחליט למצוא שם קוד. שמו הקודם היה כל כך גס, שקפטן אמריקה הכה אותו בכעס וזרק אותו למזבלה. הוא ניסה למצוא צירופם אפשריים לשם "הקפטן" וגילה כי כולם תפוסים. בעוד הקפטן ובלודסטון חוקרים פעילות מסתורית של תאגיד Beyond Corporation©, רמבו, סמית' וסטאק מתעמתים עם מנהל סוכנות H.A.T.E דירק אנגר, ומגלים לו כי ערקו וגנבו רכב הדומה באפיונו לטארדיס לאחר שגילו ש-H.A.T.E ממומן בידי Beyond Corporation©, שנודעו בעבר כתא טרור בשם S.I.L.E.N.T. הקפטן ובלודסטון מתמודדים עם שיבוט של פין פאנג פום, ושאר חברי הצוות באים לעזרתם.
במהלך הקרב, סטאק מציל את סמית' ורמבו מצטרפת לקרב. הם מכניסים את סטאק לבטנו של פין פאנג פום, והוא הורג אותו מבפנים. באילנוי, שוטר בשם מנגל משתנה לנבל-העל אולטרה סמוראי, וסמית' נלחמת בו עד ששאר הצוות מגיע לעזרתה. סטאק מגלה את נקודת חולשתו, סמית' מפוצצת אותו ושניהם מסגירים את השוטר לאזרחים הזועמים. הם מחלצים את הקפטן מביוב וממשיכים בדרכם, כשברקע נשמעות יריות והשוטר נהרג. דירק אנגר מאתר את הצוות במתקן של Beyond Corporation©, והוא תוקף אותם עם "הצוללת האווירית" של H.A.T.E ושאר כלי הנשק שברשותו. סטאק מצליח לגרום לאנגר לסגת לאחר שאיים שישרוף אחת משמלותיו.
בקולורדו, אחד מעובדי Beyond Corporation© מזמן את השד מיסטי רוקאנו הדומה במראהו לדורמאמו, ומשכנע אותו לזמן עבורם את צבא "חסרי הבינה" המפלצתיים. אנגר צופה באירועים ומחליט לא להתערב בידיעה שהנקסטווייב יבואו, ומתאבד. הם באים ומגבים את המשטרה, הורסים את צבא חסרי הבינה והקפטן מביס את רוקאנו. הצוות מגיע לעיר רפאים, המתגלה כמזויפת ששומשה כדי לפתות את הצוות למלכודת. הם נתקלים בראש Beyond Corporation©, אשר משחרר נגדם קבוצות נבלים פארודיות, ביניהן קבוצת אוונג'רס פארודית, וצבא "אנשי ברוקולי". סטאק מגלה כי רוב הקבוצות הן אנשי ברוקולי מחופשים, והצוות מביסם בקלות. מנהיג האוונג'רס הפארודיים משתמש בכוחותיו כדי להשפיע על חברי הקבוצה כדי להראות בפניהם גרסה פארודית של חייהם הסיוטיים, אך לא מצליח להשפיע על סמית', שמביסה אותו בקלות. ראש התאגיד בורח, והצוות רודף אחריו.
הם עוקבים אחריו למבצר מעופף מעל נבדה, ומותקפים בידי הצוללת האווירית של H.A.T.E המוטסת בידי אנגר הזומבי והפסיכוטי, אשר מתרסקת על המבצר המעופף ללא סיבה ונהרג שוב. הם נלחמים בצבא פארודי נוסף, המורכב בין היתר מאפטוזאורים בעלי כוחותיו של סייקלופס. הם מביסים אותו ומתעמתים עם ראש התאגיד, שככל הנראה הורג את סטאק. סטאק נשאר בחיים בגלל גופו הרובוטי, והורס את ראשו של ראש התאגיד. מתגלה כי גופו של ראש התאגיד הוא גוף רובוטי הנשלט בידי תינוקם של מודוק ומודאם, והוא בורח כשלפתע מופיע ראש התאגיד האמיתי והורג אותו - שיבוט של הדינוזאור השטני , אשר חושב כי הוא המקורי. הוא מגלה להם כי הוא החל לשנוא את בני-האדם לאחר ששירת את מון-בוי שנים רבות, והצוות מנטרל אותו, כולא אותו מאורתו וסמית' מפוצצת אותו. הצוות מתפרק, ונפרד לדרכיו.
אהוד גרוסמן

אהוד גרוסמן הוא רופא פנימאי ישראלי, מנהל מחלקה פנימית ד' והיחידה ליתר לחץ דם בבית החולים תל-השומר, פרופסור מן המנין ברפואה פנימית, דקאן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מופקד על הקתדרה ליתר לחץ דם באוניברסיטת תל אביב.

תחילת דרכו כרופא

גרוסמן בוגר בהצטיינות של הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. כדי לממן את לימודיו, מהתקופה שהיה סטודנט שנה ג', עבד גרוסמן כאח, במשך כ-4 שנים במכון הלב, ביחידה לטיפול נמרץ בבית החולים תל-השומר בניהולו של הפרופ' הנרי נויפלד. את שנת הסטאז', עשה בתל-השומר.
לאחר סיום הסטאז' שירת בצה"ל כרופא צבאי, בחיל השריון. גרוסמן עבר לגור בקיבוץ סעד. אשתו שימשה אחות הקיבוץ והוא החל לעבוד במקביל לשירותו הצבאי כרופא בקיבוץ גבים ובמושב יכיני. בסיום שרותו הצבאי התמחה ברפואה פנימית בבית החולים תל השומר, במחלקתו של הפרופ' יחזקאל סמרה (ביתן 30) ובנוסף במחלקתה של פרופ' תלמה רוזנטל (ביתן 38), אשר עסקה בנושא של יתר לחץ דם.
לאחר סיום ההתמחות, יצא גרוסמן להשתלמות בארצות הברית בנושא יתר לחץ דם. גרוסמן השתלם שנה אחת בנושא המודינאמיקה של יתר לחץ דם ב Ochsner clinic בניו אורלינס ושנתיים בנושא מערכת העצבים הסימפטטית ויתר לחץ דם ב National Institute of Health במרילנד.

רופא בכיר

עם חזרתו ארצה הצטרף גרוסמן למחלקה פנימית והיחידה ליתר לחץ דם בבית החולים תל השומר. בשנת 1997 נתמנה גרוסמן למנהל מחלקה פנימית ד' בבית חולים שיבא, ומשנת 2003 גרוסמן מנהל גם את היחידה ליתר לחץ דם המסונפת למחלקה. בשנת 2000 קודם לדרגת פרופסור מן המניין לרפואה פנימית באוניברסיטת תל אביב ומשנת 2004 גרוסמן מופקד על הקתדרה ליתר לחץ דם באוניברסיטת תל אביב. גרוסמן חבר בארגון האירופאי והאמריקאי ליתר לחץ דם. בין השנים 2001–2003 כיהן גרוסמן כמזכיר החברה ליתר לחץ דם בישראל ומאוקטובר 2003 עד 2005 היה יו"ר החברה ליתר לחץ דם בישראל.
גרוסמן משלב את עבודתו כקלינאי, איש אקדמיה ואיש ניהול. בין השנים 2003–2004 כיהן גרוסמן כסגן מנהל האגף לרפואה פנימית בבית החולים תל השומר. בין השנים 2005–2014 כיהן גרוסמן כיו"ר וועדת ההתמחות וסגן יו"ר המועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל. בין השנים 2006–2014 כיהן גרוסמן כסגן דיקן לקידום אקדמי בבית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. מחודש ספטמבר 2014 מכהן גרוסמן בתפקיד דקאן הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב.
גרוסמן מכהן כעורך מדעי בכתב העת מדעי רפואי "Medicine".
גרוסמן פרסם מאות מאמרים מדעיים

משפחתו

גרוסמן נשוי לרחל (לבית בן ברוך), אחות במקצועה. לזוג 2 בנים רופאים פנימאים ובת העוסקת בכלכלה ומינהל עסקים. הבן הבכור, אלון גרוסמן פרופסור לרפואה פנימית ומנהל מחלקה פנימית ב בבית חולים בלינסון, הבן חגי פנימאי וראומטולוג, מרצה בכיר בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב וסגן מנהל מחלקה פנימית ו בתל-השומר.
מייקל רוזנבאום

ביוגרפיה

רוזנבאום נולד למשפחה יהודית באושן סייד שבניו יורק וגדל בניובורג שבאינדיאנה. לאחר שהשלים תואר ראשון בתיאטרון, עבר לניו יורק, והחל בקריירת משחק. כיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס.

קריירה

רוזנבאום השתתף במספר סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה, אך עיקר פרסומו הגיע ב-2001, כאשר לוהק לתפקיד לקס לות'ר, בסדרה "סמולוויל", תפקיד אותו גילם עד  2008. תפקיד זה הקנה לו בשנת 2002 את פרס סאטורן בקטגוריית שחקן המשנה בסדרת טלוויזיה. ב-2008, רוזנבאום עזב את הסדרה "סמולוויל", יחד עם שני יוצרי הסדרה, אלפרד גו ומיילס מילר.
בשנת 2012 שיחק בסרט האקשן של הבמאי דקס שפרד, "לפגוע ולברוח" לצד קריסטן בל. החל משנת 2015 שיחק בסדרה אין לו אלוהים בתפקיד הראשי כבאדי דובס. הסדרה בוטלה לאחר שתי עונות.

עבודת דיבוב

בנוסף על משחק, רוזנבאום מדבב מאז שנת 1999 דמויות שונות בסדרות אנימציה ובמשחקי מחשב, כמו רוקט פאוור, הרפתקאות ג'קי צ'אן, באטמן הדור הבא, באטמן: האמיצים והנועזים, סטטיק שוק, לוליפופ צ'יינסו, את קולו של תניס חצי-אלף בסרט האנימציה רומח הדרקון - דרקונים של דמדומי הסתיו וכן את קולו של הפלאש וולי וסט בסדרות ליגת הצדק, הטיטאנים והסרט "ליגת הצדק: אבדון".
Quake engine

טכנולוגיה

המנוע היה הראשון מבית איד, ובין הראשונים בכלל, שהציג רינדור תלת-ממד בזמן אמת, בכך שבניגוד למנוע הישן ששירת את דום בו היה שימוש בספרייטים כדי ליצור את הסביבה והמודלים התלת ממדיים, בנה את תצוגת התלת ממד באמצעות פוליגונים שמאפשרים מראה הרבה יותר ריאליסטי. בכך, העומס שנדרש מהמעבד ומהמעבד הגרפי כדי להציג את הגרפיקה פחת בצורה משמעותית, וכדי להציג את המנוע בצורה מיטבית היה מספיק "רק" במעבד במהירות 55MHz. עורך המפות עוצב כתוכנה לעיצוב תלת-ממדי, שבו נעשה שימוש במברשות וכלי עריכה שונים כדי ליצור אובייקטים גרפיים על גבי המפה. כמו כן, המנוע הציג יכולת לחשב מקומות מוארים ומוצללים מראש בתלות באזור הרצוי, טכנולוגיה שהשתמשו בה הרבה משחקי תלת ממד עד למנוע דום 3 שהציג את טכנולוגיית ההצללה וההארה המאוחדת. המנוע גם הציג טכניקה להצגה הדרגתית של חלקים מרוחקים במפה (הכוונה היא שאזורים מרוחקים מהשחקן יראו באופן מטושטש או כדי להפחית את העומס הגרפי, וכן טכניקות שונות שמטרתן הייתה להאיץ את תהליך הרינדור ומניעת יצירה מחדש של טקסטורות או מודלים שרונדרו כבר.
המנוע השתמש בטכניקת הצללה ייחודית עבור המודלים התלת ממדיים הנעים, בעוד שעבור הטקסטורות והמודלים הסטאטיים נעשה שימוש במפת-תאורה (Lightmap).
המנוע, שתוכנן לרוץ באמצעות האצת תוכנה מותאמת לדוס ולWindows בנפרד, היה גם הראשון שהציג גם האצה מבוססת-חומרה שהטילה את העיבוד הגרפי על כרטיס המסך ולא רק על המעבד המרכזי. עבור כך הם השתמשו בממשק פריסת התצוגה OpenGL, שעל בסיסו פותחו גם המנועים הבאים תוצרת id.
בנוסף לחידושים הגרפיים, המנוע הציג יכולות מתקדמות לשליטה בתנועות השחקן בשילוב המקלדת והעכבר. Quake היה המשחק תלת ממד הראשון מבית id שהציג יכולת קפיצה. כמו כן נוספה האפשרות של מבט חופשי באמצעות העכבר לכל הכיוונים וכן האפשרות לכוון ולירות באופן ידני על אויבים שנמצאים מעל השחקן או מתחתיו, מה שהוסיף לתחושת הריאליזם. (בניגוד לדום, שם הכיוון היה אוטומטי לאויב לא משנה אם הוא נמצא מעל השחקן או מתחתיו ואף בלי שום צורך להזיז את העכבר ממש לכיוונו)
מבחינת מצב מרובה משתתפים, המנוע תמך בשני מצבי משחק: Co-op וקרב "כולם על כולם" (Deathmatch) אם כי פותחו מודים צד שלישי שהוסיפו עוד מצבי משחק. המשחקים יכלו להתקיים דרך האינטרנט או דרך רשת מחשבים פנימית (LAN). המנוע השתמש לשם כך במודל לקוח-שרת, שאפשר הקמה של שרתים ביתיים וגם שרתי משחק ייעודיים. מודל זה שוכלל ושודרג במנועים הבאים וכן ביתר גלגוליהם.
סאקו אוליסך

קריירה

אוליסך נולד במונרוביה בירת ליבריה, ובגיל צעיר עבר למשפחה מאמצת בניגריה. הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של אבדאיי המקומית ובגיל 16 עבר למיידטלנד הדנית. ב-26 באוקטובר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-0 לברונדבי. ביולי 2009 הושאל לצסק"א מוסקבה הרוסית. ב-4 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בצסק"א מוסקבה בליגה נגד קובאן קרסנודאר ובמשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו בקריירה. בדצמבר של אותה שנה חתם במועדון ל-5 שנים. בתחילת עונת 2010 התקשה לקבל דקות משחק במקום מילוש קראסיץ' שזכה למקום בהרכב. בקיץ של אותה עונה, עזב קראסיץ' ליובנטוס ואוליסך תפס את מקומו בהרכב וזכה עם צסק"א בגביע בסיום העונה. בינואר 2013 הושאל לפאוק סלוניקי לעונה וחצי. ביולי 2014 הושאל שוב הפעם לקובאן קרסנודאר לחצי עונה. בתום עונת 2014/2015 עזב את צסק"א לאחר שהחוזה שלו הסתיים. באוגוסט 2015 חתם באל-גארפה הקטרית, בה לא שיחק כלל. ב-2016 חתם באסטרה ג'יורג'יו מליגת העל הרומנית, בה גם לא שיחק, ובסוף חתם בדאליין ייפאנג מליגת העל הסינית, בה שיחק 10 משחקים ועזב את הקבוצה. מאז לא חתם בקבוצה אחרת.

נבחרת לאומית

אוליסך העביר את רוב חייו כניגרי, אך בספטמבר 2010 זומן לסגל נבחרת ליבריה. ב-5 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ואף הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק שנגמר בתיקו 1-1 נגד זימבבואה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2012. ב-2014 פרש מהנבחרת.
דייל צ'יהולי

חייו

צ'יהולי, יליד טקומה וושינגטון, למד באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל עיצוב פנים, אדריכלות וניפוח זכוכית.
ב-1967 קיבל תואר שני בפיסול מאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון וב-1968 קיבל תואר שני בעיצוב מבית הספר לעיצוב של רוד איילנד. 
ב-1976 איבד את הראייה בעינו השמאלית בתאונת דרכים. הפציעה גרמה לצורך להרכיב רטייה על עינו השמאלית. למרות הפציעה המשיך במלאכתו. בשנת 1979 פרק כתף במהלך גלישת גוף ובעקבות פציעה זו הפסיק לנפח זכוכית בעצמו, והחל לעצב פסלים וגופי תאורה מזכוכית, כאשר אומנים אחרים מנפחים אותם עבורו. היה ממקימי בית הספר לזכוכית פילצ'וק בארצות הברית.
עד שנת 2010, ביקר צ'יהולי שלוש פעמים בישראל: בשנת 1963 ביקר בקיבוץ להב. בשנים 1999–2000 הציג תערוכת פסלי זכוכית במגדל דוד בירושלים. בשנת 2010 הגיע לישראל לתערוכה בגלריה ליטבק. באותה שנה הוצגו שש דלתות זכוכית בעיצובו על במת האופרה הישראלית החדשה באופרה "טירתו של כחול הזקן" של בלה בארטוק.
בשנת 2009 הוצגה יצירתו "אש ומים" בלובי מרכז אש התורה העולמית בעיר העתיקה בירושלים. היצירה משמשת כמנורה הראשית של המרכז כשחלקה העליון מסמל את להבות האש ובחלקה התחתון טיפות המים המסמלים יחד את משמעות השם "אש התורה". היצירה נתרמה למרכז ועלותה מוערכת בכמיליון שקלים.
צ'יהולי נשוי בפעם השנייה ולו בן אחד.
אלפרד סומר

ביוגרפיה

סומר נולד בשנת 1942 בעיר ניו יורק שבארצות הברית. הוא סיים לימודי רפואה ביוניון קולג' שבסקנקטדי, ניו יורק בשנת 1963. בהמשך קיבל סומר תואר "דוקטור לרפואה" מבית הספר לרפואה שבאוניברסיטת הארוורד בשנת 1967, וכן תואר "מאסטר לרפואה" מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בשנת 1973. כיום סומר הוא פרופסור לאפידמיולוגיה ובריאות בינלאומית, וכן פרופסור לרפואת עיניים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. בין השנים 1990–2005 היה סומר דיקן אוניברסיטת ג'ונס הופקינס, כאשר במהלך כהונתו סייע בגיוס כספים ובהרחבה חסרת תקדים של המחקר באוניברסיטה.
בעקבות מחקרו של סומר אודות השפעותיו החיוביות של ויטמין A, הוא זכה בשנת 1997 בפרס לסקר, וכן בפרס דנונה הבינלאומי לתזונה בשנת 2001.
בשנת 2008 סומר נבחר כחבר הדירקטוריון של קרן לסקר, האחראית בין השאר על הענקתו של פרס לסקר, הפרס הנחשב ביותר כיום בעולם בתחום רפואת העיניים. 
בזכות ההשפעה הרבה שהיו למחקריו, בחודש יוני 2013 הוכרז כי לפרופסור סומר מוענק פרס דן דוד לשנת 2013. 
נכון ל-2013 עוסק סומר במחקר חדש, במטרה להבין את מלוא השפעתו של ויטמין A, ואת ההשלכות של מחסור בו אצל בני אדם.

מלגת סומר

בשנת 2004, אוניברסיטת ג'ונס הופקינס יסדה תוכנית מלגות חדשה בסכום של 22 מיליון דולרים, כאשר לכבודו של ד"ר סומר כינויים של החוקרים נקבע כ"סומרים".
אמדאו השמיני, דוכס סבויה

ביוגרפיה

אמדאו נולד ב-4 בספטמבר 1383 בשיאמברי, לאמדאו השביעי, רוזן סבויה ולבון מברי, בתם של ז'אן, דוכס ברי וז'אן מארמניאק.
בשנת 1391 מת אביו אמדאו השביעי, רוזן סבויה, ואמדאו עלה לשלטון במקומו. מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו בון מברי כעוצרת עד לבגרותו. בשנת 1416 העלה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את אמדאו למעמד של דוכס, ובשנת 1418 איחד אמדאו את כל נחלות בית סבויה לאחר מותו של לודוביקו מסבויה-אכאיה.
אמדאו הרחיב את שלטונו במהלך השנים, ואף ניסה כמה פעמים לתווך על מנת להביא לסיום מלחמת מאה השנים. לאחר מות אשתו הקים אמדאו את מסדר סנטי מאוריציו ולצארו יחד עם 6 אבירים אחרים, וחי עמם בהתבודדות בקסטלו די ריפאליה על יד ז'נבה. בשנת 1439 נבחר אמדאו על ידי ועידת בזל לאנטי-אפיפיור בשם פליקס החמישי לאאוגניוס הרביעי, ובעקבות כך מסר אמדאו את דוכסות סבויה לבנו לודוביקו, דוכס סבויה. אמדאו כיהן כאפיפיור עד לאפריל 1449, וב-7 בינואר 1451 מת אמדאו בקסטלו די ריפאליה.