google/wiki40b huggingface dataset:
ג'יימס תורנטון (שחקן)

ביוגרפיה

תורנטון נולד בעיר ברדפורד שבאנגליה. הוא שיחק בסדרות טלוויזיה וסרטים כמו "דייוויד קופרפילד" עיבוד לרומן מאת דיקנס, אופרת הסבון "אמרדייל", סדרת הדרמה "האגמים", הסדרה "כובע אדום" בכיכובה של טמזין אאותווייט, סרט הקולנוע "בין ענקים" ובעונה השלישית של הסדרה "סטלה".

חיים אישיים

בדצמבר 2003 התחתן תורנטון עם השחקנית ג'ואנה פייג'. ארבע שנים לפני כן הם הופיעו יחד בעיבוד של ה-BBC לרומן "דייוויד קופרפילד" מאת צ'ארלס דיקנס. הוא בתפקיד חם פגוטי והיא בתפקיד דורה ספנלו. לבני הזוג יש שלושה ילדים, בת ושני בנים.
ב-13 בפברואר 2010 נפגע תורנטון בתאונת דרכים בנסיעה ללונדון. כותבי הסדרה "אמרדייל" נאלצו לשכתב את הסצנות בהשתתפותו כדי להתאים אותן למצבו.
איינר גרהרדסן

ביוגרפיה

גרהרדסן נולד ב-10 במאי 1897 באקרסהוס שבדרום נורווגיה. החל להיות פעיל בנוער מפלגת העבודה כשהיה בן 17. גרהרדסן התחתן בשנת 1932 ונולדו לו כשני ילדים. באותה השנה נבחר למועצת עיריית אוסלו. בשנת 1938 החל לכהן כסגן ראש העירייה ובשנת 1939 נבחר להיות סגן יושב ראש המפלגה. בשנת 1940, לאחר כיבוש נורווגיה בידי גרמניה הנאצית, גרהרדסן החל לשמש כמנהיג המפלגה. במשך שבוע וחצי באוגוסט 1940 הוא גם כיהן כראש עיריית אוסלו, אך פוטר על ידי השלטון הנאצי שבתקופה זו הוציא את כלל המפלגות אל מחוץ לחוק.
בזמן מלחמת העולם השנייה השתתף גרהרדסן בהתנגדות המאורגנת נגד הכיבוש הגרמני ונעצר ב-11 בספטמבר 1941. הוא נכלא במחנה ריכוז בדרום המדינה. באפריל 1942 נשלח לזקסנהאוזן. בספטמבר 1944 הוחזר למחנה ריכוז בנורווגיה, ושם נשאר עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה, בסוף מאי 1945, שבה ממשלת נורווגיה הגולה לנורווגיה ובהתאם להבטחתה התפטרה כדי לפנות מקום לאנשים שלא היו מעורבים באחריות לתבוסה בשנת 1940. בתחילת יוני 1945, הגיע גם המלך חזרה לאוסלו, וב-19 ביוני הוא הטיל על גרהרדסן להקים ממשלת מעבר של כל המפלגות עד לבחירות באוקטובר של אותה השנה. בבחירות אלו ניצחה מפלגת העבודה והשיגה לבדה רוב של 76 מתוך 150 מושבים בסטורטינג. גרהרדסן המשיך לכהן כראש ממשלה, הפעם בראש ממשלה של חברי מפלגתו בלבד והוביל מדיניות של הלאמת ענפים מרכזיים במשק הנורווגי. בבחירות בשנת 1949 הגדילה מפלגת העבודה את הרוב שלה ל-85 מושבים ורבים ייחסו את הניצחון לגרהרדסן.
מינואר 1954 ועד ינואר 1955 כיהן כנשיא הסטורטינג. 
בבחירות בשנת 1961 ירד במעט כוחה של מפלגת העבודה וגרהרדסן ביסס את ממשלתו על 74 חברי מפלגתו ו-2 חברי הפרלמנט מהשמאל הקיצוני, שהיוו לשון מאזניים. באוגוסט 1963 הודח גרהרדסן בהצבעת אי אמון בה חברו 2 חברי הפרלמנט מהשמאל הקיצוני, אל האופוזיציה הימנית, בעקבות אסון במכרה בסבאלברד שאירע בנובמבר 1962, במכרה בבעלות הממשלה. חודש לאחר מכן חברו שני נציגי השמאל הקיצוני חזרה למפלגה הסוציאליסטית, ממשלת הימין הופלה וגרהרדסן שב לתפקיד ראש הממשלה. אולם בבחירות בספטמבר 1965 הפסידה מפלגת העבודה עוד 6 מושבים, ובכך הקיץ הקץ על שלטונו הארוך של גרהרדסן.
גרהרדסן פרש מהפוליטיקה בשנת 1969 אך גם לאחר מכן נחשב עדיין למעצב דעת קהל. הוא נפטר ב-19 בספטמבר 1987 באוסלו.

מדיניותו

בתקופת שלטונו, זכה גרהרדסן להערכה רבה, גם ממתנגדיו הפוליטיים. משנתו הכלכלית שילבה רגולציה ממשלתית, עם כלכלת שוק. הממשל ביצע רפורמות רבות במערך הפנסיה והקצבאות. העוני והאבטלה פחתו במידה ניכרת כתוצאה מתהליכי תיעוש, מערכת ביטחון סוציאלי מקיפה ומערכת מיסים פרוגרסיביים. נורווגיה בהנהגתו הייתה ממקימי נאט"ו.
סמואל דקסטר

ראשית חייו

דקסטר נולד בבוסטון. אביו היה סמואל דקסטר, פוליטיקאי ממסצ'וסטס וסבו, שגם הוא נקרא סמואל דקסטר, היה כומר. ב-1781 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד ואז למד משפטים בווסטר אצל לוי לינקולן האב, לימים התובע הכללי של ארצות הברית. לאחר שהוסמך כעורך דין, הוא החל לעבוד בלוננבורג שבמסצ'וסטס.

חבר הקונגרס

דקסטר נבחר לבית הנבחרים של מסצ'וסטס וכיהן שם בין השנים 1788 – 1790. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית וכיהן בקונגרס השלישי מ-4 במרץ 1793 עד 3 במרץ 1795. בהמשך הוא נבחר לסנאט וכיהן מ-4 במרץ 1799 עד 30 במאי 1800 בקונגרס השישי.
במהלך דיון בקונגרס על חוק ההתאזרחות, הציע חבר בית הנבחרים ויליאם ברנץ' גילס מווירג'יניה הצעה שנויה במחלוקת שכל המהגרים לארצות הברית יוכרחו לשאת שבועה לפיה הם מתנערים מכל תוארי האצולה שהם החזיקו בהם בעבר. בתגובה שאל דקסטר מדוע לא נדרשים קתולים להתכחש לכפיפותם לאפיפיור, שכן מעמד הכמורה יצר יותר בעיות במהלך ההיסטוריה בהשוואה לאריסטוקרטיה. הנקודות שהעלה דקסטר הרתיחו את ג'יימס מדיסון שהגן על הקתולים האמריקאים, שרבים מהם, כמו צ'ארל קארול מקרולטון, היו אזרחים טובים במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, וכדי להדגיש את העובדה שתאריי אצולה נאסרו בחוקת ארצות הברית.
בדצמבר 1799 כתב דקסטר את דברי ההספד מטעם הסנאט לג'ורג' וושינגטון. דקסטר כיהן בסנאט פחות משנה והתפטר כדי שיוכל לקבל על עצמו את תפקיד מזכיר המלחמה בממשלו של הנשיא ג'ון אדמס, והיה הסנאטור הראשון בהיסטוריה של ארצות הברית שהתפטר לצורך קבלת תפקיד בקבינט.

מזכיר המלחמה ומזכיר האוצר

כאשר מזכיר האוצר אוליבר וולקוט, הבן התפטר מתפקידו בדצמבר 1800, מינה הנשיא אדמס את דקסטר לתפקיד כממלא מקום והוא שימש בתפקיד מינואר ועד מאי 1801. כשנבחר תומאס ג'פרסון לנשיאות, הוא ביקש לעכב את בחירתו למזכיר האוצר, אלברט גלטין כמינוי פגרה עד מאי, ודקסטר הסכים להמשיך לכהן במקומו למשך החודשיים הראשונים לכהונתו של ג'פרסון כנשיא. במכתב לרעייתו מה-5 במרץ 1801 אמר גלטין שדקסטר התנהג "באדיבות רבה".

קריירה מאוחרת

דקסטר שב לבוסטון ב-1805 וחידש את פעילותו כעורך דין. הוא עזב את המפלגה הפדרליסטית והיה לחבר במפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית בשל תמיכתו במלחמת 1812. ב-1814, 1815 ו-1816 הוא התמודד בחוסר הצלחה על משרת מושל מסצ'וסטס.
דקסטר היה תומך נלהב של תנועת ההתנזרות ממשקאות חריפים והוא היה יושב הראש של ההתארגנות הפורמלית הראשונה שלה במסצ'וסטס. ב-1800 הוא נבחר כחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

מותו והנצחתו

סמואל דקסטר מת ב-4 במאי 1816, זמן קצר לפני יום הולדתו ה-55 ונקבר בבית הקברות מאונט אוברן שבקיימברידג', מסצ'וסטס. על שמו נקראו העיירה דקסטר שבמיין, וספינות של שירות ספינות המכס של ארצות הברית ושל משמר החופים של ארצות הברית.
היינו שקרנים

היינו שקרנים (באנגלית: We were liars), הוא רומן מסוגת המתח הפסיכולוגי אשר נכתב על ידי א' לוקהארט (E Lockhart). הספר ראה אור באנגלית ב-2013 ובעברית ב-2014. הספר זכה לסיקור רב וקיבל שבחים רבים, ביניהם, ביקורת של הסופר ג'ון גרין שאמר "מרגש, יפהפה וחכם. "היינו שקרנים" הוא ספר בלתי נשכח". בנוסף עורכי אמזון בחרו בו לספר הנוער הטוב ביותר לשנת 2014.

תקציר העלילה

הסיפור מסופר מנקודת מבטה של נערה בשם קיידנס סינקלייר אשר מגיעה כל קיץ לאי הפרטי בבעלותו של סבה מול חופי מסצ'וסטס. הסיפור עוסק בעלילותיהם של ארבעה מדיירי האי. קיידנס, בן דודתה ג'וני, בת דודתה, מירן, ואחיינו של בן הזוג החדש של דודתה (אמא של ג'וני), גאט. הארבעה מכנים את עצמם "השקרנים" ומבלים באי כל שנה. בקיץ של גיל 15, מתחילה מערכת יחסים רומנטית בין גאט וקיידנס והכל נראה ורוד, עד שקיידנס עוברת תאונה מסתורית שגורמת לה לשכוח את כל הקיץ ולא לחזור לאי בקיץ של גיל 16. קיידנס חוזרת לבסוף לאי בקיץ של גיל 17, נפגשת עם השקרנים ומדברת איתם ודרך כך משיבה לעצמה אט אט את זיכרונותיה. לקראת סוף השהות על האי, קיידנס מגלה שהתאונה שלה הייתה קשורה בשרפה בבית המרכזי באי. לא הרבה אחר כך היא מגלה שהשקרנים, כולל עצמה, בהיותם שיכורים, גרמו לשרפה כמעשה התרסה כנגד הריב על הירושה בין האחיות (האימהות שלהם). היא מגלה בנוסף כי הכלבים של סבתה המנוחה, נהרגו בשוגג בשרפה. היא רצה לזרועותיו של גאט כאשר היא נזכרת במידע והשניים מתנשקים. קיידנס הולכת למחרת לדבר עם ג'וני והיא נזכרת בכל פרטי הקיץ של גיל 15, כאשר הפרט האחרון הוא ששלושת השקרנים האחרים (ג'וני, מירן וגאט) נספו בשרפה. הספר מתאפיין באגדות שמשולבות בו ומציגות את הסיפור בדרך של משל. בנוסף, הספר מסתיים בסוף פתוח, המשאיר את הקורא לתהות אם שלושת השקרנים שהופיעו בקיץ של גיל 17 היו רוחות רפאים, או פרי דמיונה של קיידנס.
זואי סלדנה

ביוגרפיה

נולדה בשם זואי ידירה זלדנה נזריו (Zoe Yadira Saldaña Nazario) בצפון הנובר, ניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה ממוצא פורטוריקני, דומיניקני, האיטיאני ולבנוני. בגיל 10 עברה עם משפחתה לרפובליקה הדומיניקנית, שם העבירה את שבע השנים הבאות בחייה. היא דוברת ספרדית ואנגלית. היא למדה בלט באחד מבתי הספר היוקרתיים לריקוד, ריטמוס אספסיו די דנזה. עם חזרתה לארצות הברית, היא החלה להשתתף בתיאטרון בניו יורק המעלה הצגות בעלות מסרים חיוביים לנוער במצוקה.

קריירה

ניסיונה כרקדנית וכשחקנית במה זיכה אותה לבסוף בתפקיד ראשון בסרט הקולנוע "מרכז הבמה" בשנת 2000.
עד להופעתה בשוברי קופות הוליוודים כ"שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה", "סטארטרק" ו"אווטאר", הופיעה סלדנה בסרטי נעורים כמו "קרוסרודס", "להתגבר" ו"שורת המתופפים", כמו גם בסרט הקומדיה של סטיבן שפילברג "טרמינל" ובמותחן "שמונה צדדים לאמת".
בשנת 2010 גילמה את שרה קוטון בדרמה הקומית "דקלים בוערים" של הבמאי כריסטופר ב. לאנדון.
בשנת 2011 שיחקה כשחקנית ראשית בסרט הפעולה "קולומביאנה", אותו הפיק לוק בסון.
בשנת 2016 שיחקה בסרט המדע הבדיוני "סטארטרק: אל האינסוף" לצד כריס פיין, זאכרי קווינטו ואידריס אלבה. זהו הסרט ה-13 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים" ומשמש כהמשכו הישיר של הסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק" משנת 2013.
ב-2016 שיחקה בדרמת הפשע "חי את הלילה", לצד בן אפלק, אל פנינג וסיינה מילר.

חיים אישיים

ביוני 2010 התארסה סלדנה עם קית' בריטון, שחקן ומנכ"ל My Fashion Database. בנובמבר 2011 התפרסם כי סלדנה ובריטון סיימו בידידות את מערכת היחסים שלהם לאחר 11 שנים יחד. בין השנים 2011–2013 קיימה סלדנה לסירוגין מערכת יחסים עם השחקן בראדלי קופר.
מאז 2013 נשואה לאמן האיטלקי מרקו פרגו, לאחר מכן איחדו שמות משפחה שניהם, ב-2014 נולדו להם שני בנים תאומים, וב-2017 נולד בנם השלישי.
דשנים וחומרים כימיים

בעלות

חברת דשנים וחומרים כימיים הוקמה בשנת 1946. החברה הייתה בבעלות משותפת של גורמים ציבוריים ופרטיים, בהם ממשלת ישראל, פיק"א, המשביר המרכזי וחברת האשלג. משנות ה-50 הייתה רוב הבעלות של החברה בידי ממשלת ישראל. בסוף שנת 1958 ביקש שר האוצר לוי אשכול למכור את המפעל למשקיע פרטי, אולם בגלל התנגדות של שר הפיתוח ושל חברי כנסת, המכירה לא יצאה אל הפועל.
בשנת 1975 העבירה הממשלה את מניותיה לחברה הממשלתית דאז, כימיקלים לישראל ובכך הפכה את דשנים לחברה בת של כיל. במסגרת תהליכי ההפרטה של כימיקלים לישראל שהחלו ב-1992 הופרטה גם חברת דשנים וחומרים כימיים.

פעילות החברה

המפעל של חברת דשנים הוקם בצמוד לבתי הזיקוק בחיפה במטרה לנצל את הפסולת של בתי הזיקוק לייצור דשנים. בהקמת המפעל הושקעו כחצי מיליון לירות. בשנת 1951 המפעל היה מושבת במשך זמן רב בגלל העדר חומרי גלם. חברת דשנים קיבלה זיכיון לכריית פוספטים בנגב, ובספטמבר 1951 יצאו משלוחים ראשונים של פוספטים מהנגב למפעל בחיפה. בתחילת דרכו ייצר המפעל דשנים זרחניים בלבד. אולם בתחילת שנות ה-50 הורחב המפעל לשטח של מעל 600 דונם לייצור מגוון רחב של דשנים וחומרים כימיים. 
בשנת 1955 הותקן במפעל מתקן לייצור חומצה זרחנית בבעלות המדינה שנקנתה בכספי השילומים. בסוף שנת 1955 התקיימו 7 מפעלים שונים בשטח המפעל, ועבדו במקום כ-1000 עובדים. אולם המפעל לא מילא את הציפיות ובמאי 1956 הוקמה ועדת חקירה לברר את מצב החברה ובסוף השנה הממשלה לא נענתה לדרישת המפעל להמשיך בהזרמת תקציבי פיתוח גדולים למפעל. בשנת 1958 השקיעה המדינה 12 מיליון לירות, חציים כמענק וחציים כהלוואה, בהרחבת המפעל.
במשך שנים רבות נהנה המפעל ממעמד של מונופול לייצור דשנים בישראל. אולם באמצע שנות השמונים של המאה ה-20 הוקם מפעל דשן גת והשוק נפתח לתחרות מייבוא, דבר שהביא את החברה להפסדים כבדים. החברה טענה לתחרות בלתי הוגנת כלפיה, עד כדי מצב של להיות או לחדול.

חומרים מסוכנים

ועדת שפיר, שהקים המשרד להגנת הסביבה כחלק מתהליך הפקת הלקחים לאחר מלחמת לבנון השנייה לבחינת היערכות מתקנים המכילים חומרים מסוכנים בצפון הארץ למצבי חירום, ציינה את דשנים וחומרים כימיים כמפעל מסוכן. דו"ח הוועדה קובע כי במפעל דשנים וחומרים כימיים משתמשים מדי שנה ב-280 טון כלור המובא אליו באמצעות מכליות שאינן ממוגנות ועלולות להיפרץ מפגיעה צדדית או ישירה. פגיעה במכלית כזו עלולה לגרום, בתרחיש החמור, ל-70 אלף נפגעים בטווח של 8.2 ק"מ. התרחיש הקל מדבר על 20-50 אלף נפגעים, בטווח של יותר משישה ק"מ.
בנוסף למכלית הכלור, החברה מחזיקה במפרץ גם שני מכלים לאחסון אמוניה בקיבולת של 500 טון כל אחד, אך בפועל, על פי גורם בוועדה, מאוחסנת אמוניה רק במכל אחד. על פי הדו"ח מכל זה עלול להיפרץ במקרה של פגיעה ישירה. במקרה כזה קובע הדו"ח שעלולים להיפגע בין 5,000 ל-9,000 איש, בטווח של שלושה עד עשרה ק"מ.
על פי הדו"ח עמידות המתקנים במפעל בפני רעידת אדמה אינה ידועה ויש צורך לערוך בעניין סקר.
שדרן ספורט

שדרן ספורט הוא אדם המתאר את המתרחש, במסגרת שידור תחרות ספורט, לאוזניו של המאזין או הצופה בטלוויזיה או ברדיו. בטלוויזיה מופיע השדרן לעיתים בתחילתה ובסופה של התחרות, אך במהלך התחרות עצמה רק קולו נשמע ברקע כשהתמונה המשודרת היא שידור התחרות.
על פי רוב, לצד שדרן הספורט ישב פרשן שתפקידו להעניק ניתוח מקצועי לתחרות הספורט, אך גם להעניק לשדרן רגעי אתנחתא במהלך השידור. אולם, השדרן הוא הדמות הבכירה והדומיננטית בשידור התחרות: רשות הדיבור נתונה לו לאורך רוב השידור, והוא האחראי להעניק אותה למשתתפים נוספים בשידור אם ישנם כאלה, כמו הפרשן או שדרן הקווים. כמו כן, בשידורי טלוויזיה, מעביר לעיתים השדרן בקשות או הנחיות לבמאי, בעיקר בנוגע להילוכים חוזרים. לשדרן השפעה רבה על אופי השידור, והוא עושה זאת באמצעות צורת ההתנסחות, משלב הדיבור, עוצמתו והאינטונציה שלו בהתאם למתרחש בתחרות.
שדרן הספורט יהיה לרוב נייטרלי ויתאים את דבריו והאופן שבו הם נאמרים לביצועי הספורטאי או הקבוצה, אולם בתחרויות שבהן מתמודדים ספורטאי או קבוצה שעמם השדרן מזדהה, כמו ספורטאי יחיד, קבוצה או נבחרת לאומית המייצגים את מדינתו או קבוצה שאותה הוא אוהד, הוא עלול לחטוא בחוסר אובייקטיביות או בהפגנת פטריוטיות. עם זאת, לעיתים כלל לא יצופה מהשדרן לנקוט בגישה נייטרלית, כתלות בקהל הצופים או המאזינים.
לצד מהלכים בולטים שנצרבו בתודעתם של אוהדי הספורט, כמו שערים שהובקעו או סלים שנקלעו, זכור בדרך כלל גם האופן שבו תוארו על ידי צוות שידור הספורט, בעיקר כשמדובר בתיאורים נלהבים ומלאי רגש.
תפקיד שדרן הספורט אינו דורש רישיון או לימודי תעודה, אולם במדיות השונות ניתנת עדיפות לאנשים בעלי רקע וידע בתחום הספורט, ובישראל מתקיימים מאז שנות התשעים קורסים ייעודיים לשדרני ספורט.
תקשורת הספורט נוהגת לפרסם באופן תקופתי דירוג של שדרני הספורט לפי איכות השידור שהפגינו בפרק זמן זה. השדרנים נמדדים בדרך כלל על פי בקיאותם כפי שבאה לידי ביטוי בשידור, דיוק בפרטים ומידת העניין שהם מעוררים בקרב הצופים.
קודו (קבוצת מתופפים)

קודו (KODO), או מתופפי קודו, הם קבוצת מתופפים יפנים מהאי סאדו (SADO) המנגנים על תופי טאיקו. נגינתם מושפעת מאלמנטים יפנים מסורתיים כמו גם מנגני סווינג וג'אז. מטרת הקבוצה היא לשמר את המסורת היפנית אך במקביל גם לתת לה פירוש חדש. למילה קודו ביפנית שתי משמעויות : הראשונה היא "פעימת לב" והשנייה "ילדי התוף".
נגן בקבוצה עובר הכשרה של שנתיים ועוד שנה של התלמדות בטרם הוא הופך להיות חלק מהקבוצה. החל מפסטיבל ברלין שנערך בשנת 1981 העלתה קבוצת קודו למעלה מ-3000 הופעות בחמש יבשות שונות ברחבי העולם.
קראנג

סדרת הטלוויזיה מ-1987

קראנג היה מפקד צבא חיילי סלע בהנהגתו של גנרל טראג. לאחר בניית הטכנודרום, בסיס נייד מבוצר דמוי כדור ענק, לקח אותו קראנג לעצמו ולאחר מכן גירש את וון דרקוס שעזר לו לבנות את הטכנודרום לכדור הארץ. בעקבות גירושו של וון דרקוס ולקיחת הטכנודרום לעצמו הוגלה קראנג ממימד אקס לכדור הארץ, הופשט מגופו וקיבל מראה של מוח אנושי עם זרועות קטנות. קראנג מגיע לכדור הארץ וכורת ברית עם שרדר, מנהיג שבט הרגל, ויחד הם בונים מחדש את הטכנודרום. בנוסף שרדר בונה לקראנג בתמורה חליפה בצורת גוף אנושי. מטרתו של קראנג היא להשתלט על כדור הארץ, כנראה מכיוון שהוגלה אליו אך נקודה זו לא הובהרה מעולם.
בפרק השמיני בעונה השמינית של הסדרה, "Turtle Trek", מסיים קראנג את בניית הטכנודרום אך הצבים הורסים את מנועי הטכנודרום ולוכדים את קראנג בתוך מימד אקס. את השנתיים הבאות בילה במימד אקס בחוסר מעשה עד שהתקשר לחברו ד"ר דרגג העוזר לו לחזור לכדור הארץ כדי להילחם בצבים. לאחר שחוזר קראנג לכדור הארץ הוא מצליח ללכוד את הצבים יחד עם ד"ר דרגג, דרגג לא פועל לפי התוכנית ומרכז את אנרגיית החיים של הצבים ולוקח אותה לעצמו ובכך דרגג הופך לחזק מכולם. לבסוף הצבים מצליחים להשתחרר, לסכל את תוכניתו של דרגג וללכוד אותו, את שרדר ואת קראנג חזרה במימד אקס.

ארצ'י קומיקס

בהרצה של ארצ'י קומיקס המבוססת על סדרת הטלוויזיה מ-1987 תואר קראנג כהרבה יותר מרושע מאשר בסדרת הטלוויזיה. כמו בסדרת טלוויזיה, מוגלה קראנג מכוכבו והוא מגיע לכדור הארץ במטרה לכבוש אותו.

IDW Publishing

בהרצת הקומיקס המחודש של IDW Publishing מתאור קראנג כיצור אפל שהגיע לכדור הארץ במטרה לכבוש אותו. בחוברת Teenage Mutant Ninja Turtles #7 מופיע קראנג לראשונה בשם גנרל קראנג שפולש לכדור הארץ יחד עם חייליו במטרה לכבוש את כדור הארץ, קראנג חובר לשרדר ולבקסטר סטוקמן ויחד עם מתכננים את כבישת כדור הארץ.
במהלך קשת הסיפור "מלחמת אוטרום" חוזר קראנג למימד שלו ומתחיל בכיבוש דיקטטורי. מחתרת חייזרים אינה מצליחה להביסו לבדה ולכן קוראת לצבים. עם הגעת הצבים נחלש קראנג והוא מובס.

סדרות טלוויזיה

מינים חייזרים זרים הדומים ליצורי הקראנג הופיעו בסדרת הטלוויזיה מ-2012 של ניקלודיאון בשם "הקראנג" והיו היריבים המרכזיים של הצבים בעונה הראשונה. את יצורי הקראנג דיבב נולאן נורת'. בפרק סיום העונה הראשונה, "עימות", מביסים הצבים את הקראנג ומסכלים את תוכניתו; בפרק פתיחת העונה השנייה, "מצב מוטציה", נראה כי הקראנג חי והוא מצליח לחזור לחיים. כמו כן, מוצג שהמין הקרוי קראנג הוא למעשה צבא של שיבוטים שיצאו מאולטרם בשם קראנג.
היסטולוגיה

הִיסְטוֹלוֹגְיָה (באנגלית: Histology, על פי האקדמיה ללשון העברית: תּוֹרַת הָרְקָמוֹת, חֵקֶר הָרְקָמוֹת) היא תחום בביולוגיה החוקר את מבנה הרקמות.
ג'וליה גארנר

ביוגרפיה

גארנר נולדה בברונקס שבניו יורק, בתם של תמי גינגולד ותומאס גארנר. אמה היא שחקנית ישראלית לשעבר שהיגרה לארצות הברית ואביה מורה לאומנות. 
בגיל 15 החלה ללמוד משחק. תפקידה הראשון בקולנוע היה במותחן "Martha Marcy May Marlene" מ-2011. ב-2012 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Electrick Children". באותה שנה שיחקה בסרט "כמה טוב להיות פרח קיר". היא הופיעה בסרטי האימה "אנחנו מה שאנחנו" ("We Are What We Are") ו-"The Last Exorcism Part II". ב-2014 שיחקה בסרט "עיר החטאים: עלמה להרוג" וב-2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "סבתא", וב-2016 שיחק בקומדיה "חופשה הראשונה" לצד זואי דויטש. ב-2017 שיחקה בסרט הדרמה "אחוז אחד יותר לח" לצד ג'ונו טמפל. 
בשנים 2015–2018 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האמריקאים", משנת 2017 משחקת באחד התפקידים הראשיים בסדרה "אוזרק" (Ozark) המשודרת בנטפליקס, על תפקידה זכתה ב-2019 בפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה. ב-2018 שיחקה במיני-סדרה "וייקו".
זמן קליע

זמן קליע (מאנגלית Bullet time) היא טכניקה של צילום קולנועי בריבוי מצלמות. הטכניקה מבוצעת בסרטים להמחשת אירוע שכביכול עובר כהרף-עין (כגון ירי קליע), אך הצופה חווה אותו בצורה איטית. הדבר נעשה כך שברגע שבו הפעולה מתחילה, האובייקט מוקפא או זז בהילוך איטי ואילו המצלמה ממשיכה לנוע רגיל.

על הטכניקה

טכניקת הצילום נוצרת כאשר מוצבות מאות מצלמות סטילס מסביב לשחקן כדי ללכוד את הסצנה; מצלמות אלו מצלמות בקצב גבוה של פריימים, כולם יחדיו. כל מצלמות הסטילס מסודרות מסביב לאובייקט המצולם. הבמאי בעריכה מחליט האם לעבור בין המצלמות באותו הפריים - דבר היוצר תנועה סביב אובייקט מוקפא; או לעבור בין המצלמות בסדר עולה בפריימים - דבר היוצר תנועה של המצלמות וגם של האובייקט. מהירות התנועה של האובייקט נקבעת בהתאם לקצב המעבר בין הפריימים העולים.

שימוש בטכניקה

הטכניקה יושמה בסרט "מטריקס" (1999) ארבע פעמים. היוצרים השתמשו בטכניקה מתוחכמת של ריבוי מצלמות סטילס, רקע ירוק, מנוף וכבלים. בנוסף משמשת השיטה בסרטים נוספים, סדרות טלוויזיה, קליפים ומשחקי וידאו.
פרש הנחושת

היסטוריה

הפסל נוצר בידי הפסל הצרפתי אטיין פלקונה שעבד עליו בין השנים 1768–1770. ראשו של פיוטר הגדול פוסל על ידי תלמידתו של פלקונה, מארי-אנה קולו. יציקת הפסל מארד הסתיימה בשנת 1778.
היה קושי למצוא את האבן שתהיה בסיס מתאים לפסל הענק. בסופו של דבר נמצאה האבן שמשקלה היה 1,600 טון. בשל משקלה, היה קושי רב בהעברת האבן לעיר, והעברתה נמשכה מנובמבר 1769 עד ספטמבר 1770. לאחר הבאתה בדרך היבשה לשפת המפרץ הפיני, נבנתה אונייה מיוחדת להעברתה לסנקט פטרבורג. בסופו של דבר הגיעה האבן לעיר ב-26 בספטמבר 1770. ככל הנראה זוהי האבן הגדולה ביותר שהועברה בשלמותה בידי אדם לצורך בנייה.]
בשנת 1778 התקררו עד מאוד היחסים בין יקטרינה הגדולה לבין פלקונה, והוא נאלץ לעזוב את רוסיה. עבודות בניית הפסל נמשכו ללא הדרכתו, והוא אף לא הוזמן לפתיחה הרשמית של הפסל ב-7 באוגוסט 1782.

תיאור הפסל

הפסל היה הראשון שבו מוצג צאר רוסי כשהוא רוכב על הסוס, וזאת בהתאם לעמדתו של פלקונה לפיו פיוטר הגדול הוא מדינאי ולא מצביא. הפסל מתאר את הצאר בבגדים פשוטים כדי להבליט את האדם שבמרכז הפסל. 
גובהו של בסיס הפסל הוא כ-7 מטר, וגובה הפסל עצמו הוא 6 מטרים נוספים.
האבן הענקית שבבסיס הפסל מהווה סמל לקשיים הרבים שהיו לפיוטר הגדול בהגשמת רעיונותיו. רק חרבו של הצאר והזר שעל ראשו מסמלים את ניצחונותיו כמצביא צבאי.
בדיון בדבר מראה הפסל השתתפו, בנוסף ליקטרינה הגדולה, גם וולטר ודני דידרו.
על בסיס הפסל מצויה הכתובת: "יקטרינה השנייה לפיוטר הראשון, קיץ 1782" ( ПЕТРУ перьвому ЕКАТЕРИНА вторая лѣта 1782). המשפט מרמז על המשכיות של שלטון יקטרינה לאחר סיום תקופת פיוטר הגדול.

הפסל בתרבות

הפסל הפך להיות לנושא מרכזי במספר יצירות ספרותיות. כמו כן הולחן בלט מאת ריינהולד גליאר.
בנוסף נוצרה בעיר מסורת, לפיה העיר לא תיכבש על ידי צבא זר כל הזמן שהפסל עומד על מכונו. ייתכן שזו גם הסיבה שבמלחמת העולם השנייה בזמן המצור על לנינגרד, עת שיצירות אמנות אחרות פונו מן העיר, נשאר הפסל במקומו ורק כוסה על ידי שקי חול להגנתו.
בשנת 2002 התפרסם בעברית הספר המתורגם מאנגלית בשם "פרש הברונזה" בהוצאת מודן. הספר מתאר את תקופת מלחמת העולם השנייה ואת מתקפת גרמניה הנאצית על לנינגרד. הדמות של פרש הברונזה כפי שהיא מצוטטת משירו של פושקין מהווה השראה לאירועים ולאחד מגיבורי הספר.
פרסום בזמן אמת

פרסום בזמן אמת, או מכירה בזמן אמת (RTB - Real Time Bidding), היא טכנולוגיה המאפשרת לאתרי תוכן ברשת האינטרנט לפרסם מודעות המתבססות על דפוסי העניין של הגולשים בזמן אמת וברמת החשיפה הבודדת. 
השיטה היא מעין בורסה הפועלת בדומה לבורסה לניירות ערך, המתנהלת באמצעות מערכת ממוחשבת המבצעת תיווך בזמן אמת בין גורמים המעוניינים למכור שטחי פרסום באתרי אינטרנט וגורמים המעוניינים לקנותם. השיטה מאפשרת עלויות נמוכות יותר בהשוואה לקניית שטחי פרסום במדיה הדיגיטלית באופן המסורתי, וניצול תקציבי הפרסום באופן מקסימלי תוך היחשפות לשוק מפולח וממוקד יותר.

אופן פעולת השיטה

מערכת ה-RTB בנויה על אלגוריתמים מורכבים המחקים עוגיות ספציפיות, בעיקר כאלה הכוללות נתונים דמוגרפיים והתנהגותיים של הצרכן. המערכת מאפשרת למפרסמים לבחור את מאפייני הגולש אשר אליו מעוניינים לפנות ולשלם מחיר משתנה בעבור חשיפה לגולש, וזאת על פי מידת התאמתו לדרישותיהם.
תנועה מעגלית

בפיזיקה, תנועה מעגלית (או תנועה סיבובית) היא תנועה של עצם דו או תלת-ממדי במסלול מעגלי, סביב נקודה או סביב ציר סיבוב. עצם המסתובב סביב מרכז המסה שלו נקרא מסתובב סביב עצמו או סביב צירו. תנועה מעגלית נפוצה מאוד בטבע. דוגמאות למערכות המתוארות על ידי תנועה מעגלית: לוויין המקיף את כדור הארץ, מסה מסתובבת הקשורה לחוט מתוח, מטען חשמלי בשדה מגנטי וכוס שמסתובבת, אפילו כשמסובבים אותה בעוצמה חלשה מאוד.

תנועה מעגלית קצובה

תנועה מעגלית קצובה היא תנועה בה גודל המהירות לא משתנה אלא רק הכיוון שלה. מאחר שמהירות היא גודל וקטורי, תנועה זו איננה תנועה שוות מהירות. 
 המהירות הזוויתית של הגוף היא קבועה: , כאשר T הוא זמן המחזור של התנועה. כמו כן, המהירות הקווית של הגוף, שכיוונה משיק למעגל, קבועה והיא: .

גודל התאוצה המקיימת תנועה מעגלית קצובה הוא  וכיוונה כלפי ציר הסיבוב (מרכז המעגל). תאוצת הגוף אנכית למהירותו, כך שגודל המהירות בכיוון המשיק למעגל אינה משתנה, אלא רק כיוונה.
מהחוק השני של ניוטון נובע שגודל הכוח הדרוש לשמור על תנועה מעגלית קצובה הוא: . 
כיוונו ככיוון התאוצה, כלומר לכיוון מרכז המעגל, והוא נקרא כוח צנטריפטלי. היות שהכח השקול פועל בניצב למהירות הגוף, הוא אינו מבצע עבודה והאנרגיה נשמרת.

ההעתק הזוויתי שעבר הגוף לאחר זמן t הוא: 
.

תנועה מעגלית שאינה קצובה

תנועה מעגלית מתאפשרת גם כאשר גודל המהירות אינו קבוע. דוגמה לתנועה מסוג זה היא תנועת מטוטלת אנכית בהשפעת כח הכבידה.
 בתנועה זו המהירות הזוויתית  משתנה ולכן קיימת תאוצה זוויתית: .
לכן, גודל המהירות הזוויתית הוא  ובפרט כאשר התאוצה הזוויתית קבועה: .
גודל המהירות הקווית, שכיוונה משיק למעגל, משתנה בזמן: .

תאוצת הגוף בתנועה זו מורכבת מרכיב רדיאלי:  המשנה את כיוון המהירות המשיקית ומרכיב משיקי:  המשנה את גודל המהירות המשיקית.

באותו אופן, הכח השקול הפועל על הגוף הנע גם כן שווה לסכום וקטורי של שני רכיבים - רכיב רדיאלי המכוון למרכז המעגל, האחראי על קיום התנועה המעגלית ועל השינוי בכיוון מהירות הגוף; ורכיב משיקי, האחראי על השינוי במהירות הגוף.

תנועה מעגלית כתופעה מחזורית

תנועה מעגלית קצובה היא תופעה מחזורית והיא מתאפיינת בזמן מחזור T (פרק הזמן בו מבצע הגוף מחזור שלם) ובתדירות f (מספר המחזורים בשנייה): 
במקרה של תנועה מעגלית קצובה, התדירות הזוויתית, המוגדרת , שווה למהירות הזוויתית .