google/wiki40b huggingface dataset:
FlightGear

חסרונות FlightGear

בניגוד ל-Flight Simulator X ו-X-Plane, שנחשבים לסימולטורים מהרמה הגבוהה ביותר שנמצאים בשימוש על ידי חברות תעופה ובתי ספר לטיסה, FlightGear הוא סימולטור חובבני בלבד, שלא מכיל את הפיזיקה המתקדמת הקיימת ב-FSX וב-X-Plane. בנוסף, המטוסים בסימולטור FlightGear הם לא מדויקים ואף לא קרובים למציאות, לעומת זאת, לסימולטורים FSX ו-X-Plane קיימות חברות פיתוח שמתמחות בפיתוח מטוסים לסימולטור הקרובים ככל האפשר למציאות כדוגמת חברת PMDG.

מזג אוויר

מזג האוויר ב-FlightGear ניתן לשינוי על פי מזג אוויר מעודכן און-ליין, או שניתן לשנותו בהגדרות טרום-טיסה. מזג האוויר יכול להשפיע בצורה רצינית על פעולת המטוס ויכול להפריע בהטסה שלו, וכך להוות אתגר לטייס.

נוף

ה-FlightGear מגיע עם נוף המותאם למיקום המטוס בעולם, על ידי Google Maps של חברת גוגל. ניתן לאפשר בהגדרות הטרום טיסה בנייה אוטומטית של מבנים, עצים ואובייקטים נוספים, על מנת לאפשר אתגר גדול יותר. בנוסף ניתן למצוא ב-FlightGear סירות ומטוסים נוספים על ידי הפעלת 'AI Modules' בהגדרות הטרום-טיסה.

סוגי מטוסים

סוגי המטוסים מגיעים עם המשחק, ואינם מכילים באגים. מטוסים כגון: בואינג 777-200, בואינג 777-300, מטוס ביצ'קראפט 1900, A6M זירו ועוד.
בנוסף, מתכנת המשחק הוסיף מודולים והגדרות פיזיקה מתוכנת הקוד פתוח בשם JSBSim. תוכנה זו תרמה רבות למשחק ואפשרה לו לצאת לפועל.

קוד המקור של FlightGear

ל-FlightGear יש קוד מקור אותו ניתן לשתף, אך הם אוסרים על פרסום הקוד הערוך תחת השם FlightGear. בנוסף, הם אוסרים לפרסם את אותו קוד המקור תחת שם אחר, אלא לשנותו במידה ניכרת ואז לפרסמו. קוד המקור שלהם משתמש ב-OpenAL,‏ OpenGL ו-c++ על מנת לפעול כראוי.

MultiPlayer

ל-FlightGear יש קהילת Multiplayer קטנה שניתן להתחבר אליה בכל עת על ידי בחירת שרת בכרטיסייה Multiplayer. ניתן לדבר חברים בקהילה בצ'אט, לטוס לצדם, ולראות את המטוסים של האחרים. בנוסף, קיימת מפת Multiplayer.

MultiPlayer Co-Pilot

FlightGear החליטו לאפשר למשתמשיהם להתחבר למטוס ולקבל שליטה בנוסף למטיס הראשי. לטייס המשנה יש שליטה מלאה על המטוס אך אינו יכול להזיז את ההגה כל עוד הטייס הראשי מתנגד לפעולה של טייס המשנה. אותו הדבר פועל הפוך.
אימונולוגיה קלינית

אלרגולוגיה ואימונולוגיה קלינית (באנגלית: Allergology and Clinical Immunology) הוא ענף ברפואה פנימית העוסק בחקר ובטיפול של מחלות הקשורות לפעילות מערכת החיסון.
המחקר בתחום מערכת החיסון התקדם והשתכלל רבות במהלך 40 השנים האחרונות, לפיכך תחום האימונולוגיה הוא תחום דינמי ברפואה.

הכשרה

אימונולוגים קלינים וכן אלרגולוגים (מומחי אלרגיה) עוברים הכשרה דומה לזו של מומחים רפואיים אחרים. 
תחילה הכשרה כללית ברפואה פנימית, ואחריה כמה שנים של התמחות נוספת באימונולוגיה ואלרגיה. הם עובדים בבתי חולים, במרפאות פרטיות, במעבדות מחקר ובחברות תרופות שם משמש הידע הקליני והתאורטי בפיתוח חיסונים ותרופות חדשות.
איסבל סרלי

ביוגרפיה

סרלי נולדה בקונקורדיה, ארגנטינה למשפחה ענייה. עבדה כמזכירה על מנת לפרנס את משפחתה. היא קיבלה הצעה לדגמן, ובעקבות הצלחתה במקצוע זה עזבה את עבודה המקורית.
ב-1955 היא נבחרה למלכת היופי של ארגנטינה, ובמיס תבל עלתה לשלב 15 מועמדות הגמר, ונפגשה גם עם נשיא ארגנטינה חואן פרון.
ב-1956 היא פגשה בתוכנית טלוויזיה את הבמאי ארמנדו בו, שהציע לה לשחק בסרטו, וכך החלה קריירה שבמהלכה שיחקה במעל 30 סרטים. 
סרלי היייתה אחת השחקניות הארגנטינאיות היחידות שהתפרסמו ברחבי העולם, והיו ידועות בתודעה העולמית, והיא נחשבה כסמל מין בארצה.
נפטרה בבואנוס איירס ב-25 ביוני 2019.
גילה גילאי

ביוגרפיה

טרם מינויה למנכ"ל מפעל "מרכז הנדסה ופיתוח", אחד המפעלים החשובים של התעשייה האווירית, הנמצא במעמד של חטיבה, מילאה שורת תפקידים בכירים בו, ביניהם סגנית מנהל המרכז, ראש מנהל פיתוח ואנליזות מבנים, סגנית ראש המנהל, וראש תחום פיתוח טכנולוגיות.
לגילאי תואר ראשון ושני בהנדסה אזרחית מהטכניון, ונחשבת אחת המומחים בישראל בתחום העיסוק שלה.
תמיר קליסקי

ביוגרפיה

בצבא שרת בחטיבת הנח"ל, לאחר שרותו הצבאי הוא למד מוזיקה ברימון. לאחר לימודיו הוא חבר לזאב נחמה ללהקת המחאה מוסקבה (1985) ובאותה שנה גם הוציא שני תקליטי שדרים: "צא מזה" ו"בניין קלפים" בהם התנסה לצד כתיבה והלחנה, גם בשירה. הוא חבר לפרויקט אומנות וחברה (1987). יחד עם זאב נחמה ויועד נבו שיצרו מספר שירים באנגלית שפנו לשוק בחו"ל. ב-1989 השלושה הקימו את להקת "אתניX", שם קליסקי הוא אחד היוצרים המרכזיים.
פרק מרכזי ביצירתו, נעשה עם שותפו באתניקס זאב נחמה. נחמה וקליסקי אחראים למהפכת המוזיקה שהתחוללה באמצע שנות התשעים, אשר הפכה את השוליים הים תיכוניים לזרם מרכזי במוזיקה העברית. שלושת האלבומים שיצרו לאייל גולן, "בלעדייך", "חייל של אהבה" ו"הסתכלי אלי", הנפיקו להיטי זהב רבים אשר יחד עם "התמונות שבאלבום" שיצרו לחיים משה, זיכו אותם בשלוש נוצות זהב של אקו"מ ליצירה מקורית.
תמיר קליסקי הלחין ועיבד מאות שירים באתניקס, התמחה כמפיק מוזיקלי של אלבומים לזמרים רבים, ביניהם שירים שהלחין עבור הזמר אייל גולן כמו "צאי אל החלון", "יפה שלי" או האלבום "בת הקוסם", אלבומה השני של שרון חזיז, או "בושם צרפתי" שירה של שרית חדד, ושירים לזמרים נוספים כמו חיים משה, ריטה, ואחרים.
ב-2008 יצא לרדיו השיר "מאושרת" בביצוע זהבה בן למילים של שירי שמר ולחן, עיבוד והפקה מוזיקלית של אלעד אלחרר ותמיר קליסקי. בנוסף, גם עיבד והפיק את ההופעה של עידן יניב.
בשנת 2009, הפיק קליסקי את ההופעה של שלומי סרנגה, "מונו". בשנת 2010 החל לעבוד עם אתי ביטון אותה הוא מנהל מוזיקלית. קליסקי גם היה שותף עם אהרון קמיקרוב בהפקת שיר הבכורה שלה, "פתגם סיני" שראה אור בשנת 2011.
ביוני 2011 שימש קליסקי כמפיק ומנהל מוזיקלי של תוכנית הטלוויזיה "היכל התהילה" של ערוץ 24.
בקיץ 2016 התפרסם שקליסקי מגבש תביעה נגד זאב נחמה, מנהל הלהקה מיקי דה פז וחברת הליקון־כנען המייצגת את אתניקס, בטענה לאי־סדרים כספיים בלהקה שמנעו ממנו הכנסות בסך מאות אלפי שקלים בשנים האחרונות. לאחר שכשלו הניסיונות לפתור את המחלוקות הובא קלידן מחליף במקומו, הלהקה השעתה אותו מכל תפקידיו והגישה נגדו תביעה על סך 2 מיליון ₪.
ב-10 באוקטובר הגיש תמיר קליסקי לבית־המשפט המחוזי בתל אביב בקשה להוציא צו מניעה זמני שיאסור להשעותו מההרכב. בחודש ינואר 2017 דחה השופט את העתירה לצעדים זמניים, וקבע כי הלהקה תמשיך לפעול בלעדיו תוך העברת חלקו מההופעות לחברת "שולטן".
בקיץ 2017 קליסקי ייסד להקה חדשה בשם אקזיט.
אחיו הוא דרור קליסקי, המשמש בין השאר גם מפיק להקת אתניX.
אלוקסנה

היסטוריה

האזור סביב אגם אלוקסנה היה מאוכלס על ידי שבטים פינים ולטגלים. תושבי היישוב הלטגלים נכבשו על ידי אנשי המסדר הליבוני בשנת 1342. הם בנו טירה בשם מריינבורג (על שם מריה, אם ישו) באי הסמוך, אשר שימש הגנה לנתיבי מסחר מריגה לפסקוב. מריינבורג נתפסה על ידי כוחות של איוואן הרביעי, צאר רוסיה בשנת 1560 במהלך מלחמת ליבוניה. העיירה שולבה באיחוד הפולני-ליטאי, בשנת 1582. העיר הפכה חלק של האימפריה השוודית בשנת 1629.
ארנסט גלוק, כומר לותרני והמתרגם הראשון של התנ"ך ללטבית, ייסד את בית הספר הראשון בשפה הלטבית בוידזמה ב-1683. עכשיו זהו מוזיאון אלוקסנה. הצבא הרוסי כבש את העיר במהלך המלחמה הצפונית הגדולה ב-1702, אשר גרמה נזק רב באזור ולגירוש כל התושבים.
האי של העיירה נקרא טירת האי והאי מריה. טירת אלוקסנה משמשת כתיאטרון באוויר הפתוח.
יידישע קולטור

יִידישע קולטור (ביידיש: 'תרבות יהודית') היה ירחון יידי שהוציא "האיגוד הכול-עולמי לתרבות יהודית (איקוּ"ף)" בניו יורק מ-1938 ועד 2004.

מייסדו ועורכו במשך שנים רבות היה הסופר והעיתונאי נחמן מייזל. אחריו ערך את העיתון יצחק גולדברג.

מלבד העורכים, השתתפו בו ה. לייוויק, פרץ הירשביין, אברהם ביק, משה כץ, ד"ר רפאל מאהלר, קלמן מרמר ואחרים.
דוג'ה

דוג'ה (באיטלקית: Doge) הוא תואר איטלקי למנהיג, צבאי או אחר, מן המקור הלטיני DUX (שממנו צמחו גם התארים דוצ'ה ודוכס). התואר הוענק במקור למנהיגים נבחרים של מדינות במספר רפובליקות-מלוכניות באיטליה, כגון ונציה, גנואה, אמאלפי וסנאריקה.
עם כיבוש איטליה על ידי נפוליאון ב-1797, הופסק השימוש בתואר ונשלל מעמדו.

הדוג'ה של גנואה

בגנואה נוסד מוסד הדוג'ה לראשונה בשנת 1339 עם מינויו של סימון בוקנגרה לתפקיד. חייו של בוקנגרה אף הונצחו במחזהו של ורדי, הנקרא על שמו. בדומה לוונציה, גם בגנואה נבחר הדוג'ה בשיטה מורכבת על ידי חברי המועצה הגדולה של הרפובליקה. אולם סמכויותיו של הדוג'ה בגנואה היו מוגבלות יותר והחל משנת 1528 אף קוצרה כהונת הדוג'ה לשנתיים בלבד. עם זאת התפקיד משך מאבקי כוח רבים בין משפחות האצולה בעיר, אשר לעיתים אף הסלימו לגילויי אלימות ואף לקרבות של ממש.

שימוש אצל תיאודור בנימין זאב הרצל

הרצל הציע במספר חיבוריו כי ראש המדינה היהודית שתקום יקרא "דוג'ה".
עוצמה מודיעין

היסטוריה

המועדון נוסד ב-1997 על ידי טל ודהאוזן ושמעון סלל רוה רודריגז.
בעונת 2014/15 הודיעו על צירופו של לביא חלפי, לסגל המועדון. חלפי, המשמש גם כמנהל המקצועי של בית הספר העירוני לכדורסל, הוא מאמן כדורסל מוסמך, שעד לאחרונה עבד כמורה, מחנך וסגן מנהל בית ספר. חלפי נכנס לתפקיד שעד עתה טרם אויש במועדון, וישמש כרכז חברתי של עוצמה מודיעין.
בעונת 2014/15 יצא לדרך חידוש נוסף במועדון, הקמה של אקדמיה לכדורסל, מתוכה יבחרו שחקני "סגל הזהב".כאשר מתוך קבוצות נערים ב', נערים א' ונוער, מכיתות ט' עד י"ב, יבחרו עד כ-20 שחקנים ל"סגל הזהב" של המועדון, ויעברו אימונים נפרדים עם מאמנים שונים מהשורה הראשונה ובראשם רותם ארליך. האקדמיה כוללת פעילויות העשרה, לדוגמה: שני אימוני אתלטיקה שבועיים. בעונת 2016/17 עלתה הקבוצה לליגה א'.
בעונת 2016/17 עלתה הקבוצה הבוגרת לליגה א'.

קבוצות נוספות במועדון

למועדון 26 קבוצות ליגה, מתוכן 6 קבוצות נשים. כיותר מ-300 שחקנים ושחקניות משחקים ומשחקות במועדון. במועדון עוצמה מודיעין יש שלוש קבוצות קט-סל ב' (כיתות ה'), קבוצה של קט-סל בנות ושלוש קבוצות קט-סל א' (כיתות ו'). בנוסף יש שלוש קבוצות ילדים ב' (כיתות ז') ושלוש קבוצות ילדים א' (כיתות ח') אחת בלאומית ושתיים במחוזית. במועדון שתי קבוצות ילדות בין הכיתות ז'-ח' אשר אחת מהן משחקת במקביל גם בליגת נערות ב'. במועדון יש שתי קבוצות נערים ב' (כיתות ט') בלאומית, וקבוצה אחת של נערים א' (כיתה י') המשחקת בליגה הלאומית גם כן. במועדון 2 קבוצות נוער (כיתות יא'-יב') אחת משחקת במחוזית והשנייה משחקת בליגה הלאומית. במועדון 2 קבוצות נשים, אחת בליגה א' והשנייה בליגה הארצית.

בית ספר לכדורסל

למועדון יש בית ספר לכדורסל מגיל הגן ועד לכיתות י'. המנהל המקצועי של בית הספר לכדורסל הוא לביא חלפי.
ציפי לוין בירון

חיים אישיים

נשואה ואם לארבעה ילדים.
תנומת כוח

תנומת כוח (באנגלית: Power nap) היא שינה קלה במהלך היום לזמן מוגבל של כעשרים דקות ולכל היותר שלושים דקות.
עשרים דקות של שינה רדודה מכינים את הגוף לשינה עמוקה, אך עדיין לא מתחילים אותה. במהלך השינה הזאת יש התאוששות של המוח ועסקים רבים בארצות הברית מאפשרים לעובדיהם לקחת הפסקת שינה. בחברות תעופה אמריקאיות אפילו מחייבים את הטייסים לעבור הפסקת שינה לפי התור.
הנושא נחקר באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת דיסלדורף, שמצאה שיפור משמעותי ביכולת הזכירה לאחר תנומת כוח.
עדה המאירית (שוורץ)

עדה המאירית (שוורץ) ((Ada Hameirit (Schwarz‏; מאי 1934 – יולי 1995) הייתה אמנית, ציירת, מאיירת, מעצבת תפאורות לתיאטרון ולטלוויזיה ומרצה בחוג לתולדות התיאטרון של האוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה

עדה המאירית נולדה במאי 1934 בווינה בירת אוסטריה. אביה, ד"ר אימרה (מאיר) שוורץ, היה רופא, ואמה, ד"ר טובה (טוני), הייתה דוקטור למתמטיקה ונצר למשפחת חסידי הרבי מסדיגורה. כשהייתה ילדה צעירה, מעט אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה, נאסר אביה והועבר למחנה ריכוז, ואילו היא ואמה עלו לארץ ישראל, התיישבו בחיפה, שבה גרו כבר קרובי משפחה, והאם ניהלה בית קפה בעיר. לאחר זמן מה, הצליח האב להימלט מאירופה ולעלות לארץ לאחר שהייה ממושכת במחנות ההשמדה, אך מצבו הפיזי היה גרוע והוא נפטר זמן קצר לאחר עלייתו. בהיות עדה כבת שמונה נפטרה גם האם לאחר מחלה קשה, ועדה עברה להתגורר בביתם של דודים מבוגרים. בבגרותה החליפה את שם משפחתה המקורי, שוורץ, בשם "המאירית", לזכר אביה.
את לימודיה היסודיים סיימה בבית הספר היסודי ליאו בק בחיפה, ואת לימודי התיכון בבית הספר הריאלי, שם הייתה תלמידה מצטיינת, אצנית מצטיינת ושם גם התגלה על ידי המורה והאמן דב מדזיני כישרון הציור שלה.
בעיות גב חמורות מנעו ממנה לשרת בצה"ל, אך היא תרמה בהדרכת גדנ"עים. לאחר התיכון עזבה את חיפה ועברה לחיות בירושלים, שם למדה ספרות ומחשבת ישראל באוניברסיטה העברית ולמדה קבלה אצל פרופ' גרשום שלום.
ב-1955 זכתה המאירית במלגה מטעם ממשלת צרפת ונסעה לפריז ללמוד ציור בבוזאר המסונף לסורבון אצל פרופ' הוניש. בעת שהייתה בפריז התוודעה לחוגי הבוהמה של ישראלים רבים שחיו אז בעיר.
המאירית נמנתה עם צוות המייסדים של הטלוויזיה הישראלית של רשות השידור, הקימה וניהלה במשך מספר שנים את מחלקת שירותי האמנות של הרשות. היא עיצבה תפאורות לתוכניות טלוויזיה ולתיאטרון. לאורך השנים הרצתה באוניברסיטה העברית בתחומי העיצוב, ועיצבה את התפאורות למרבית ההצגות שהעלה החוג לתיאטרון.
בשנותיה האחרונות חלה ירידה בקריירה שלה, והיא קיבלה פחות תוכניות לעצב. בשנים אלו נתגלתה מחלה בעיניה שגרמה להפחתה ניכרת בראייה ובשדה הראייה והקשתה את התפקוד, אך היא המשיכה לעבוד הן בטלוויזיה והן באוניברסיטה כמרצה בשני קורסים: עיצוב במה ועיצוב אביזרים. בשנתיים האחרונות לחייה נטלה חלק בהקמת אולם תיאטרון קטן ואינטימי של החוג לתיאטרון במרתפי האוניברסיטה.
בחודש יולי 1995 נמצאה המאירית מתה בביתה לאחר שמספר ימים לא נוצר קשר עמהּ; ככל הנראה נטלה מינון רב מדי של כדורי הרגעה בעת שבבניין שבו גרה התבצעו עבודות שיפוץ שהטרידו את מנוחתה.
במהלך שנות עבודתה איירה עדה המאירית מספר ספרים. צילומי חלק מעבודותיה ופרטים ביוגרפיים שמורים בתיק על שמה במרכז המידע לאמנות ישראלית שבמוזיאון ישראל בירושלים.
הנרי פלהם

ראשית חייו

פלהם היה בנם הצעיר של הברון תומאס פלהם ושל אשתו גרייס, בתו של רוזן קלייר. הוא התחנך בבית ספר וסטמינסטר שבלונדון ובקולג' הארטפורד שבאוקספורד. הוא נבחר לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה סיפורד (Seaford) שבסאסקס וייצג אותו עד 1722.
בהיותו בן למשפחה רבת השפעה ובהמלצתו של רוברט וולפול הוא מונה ב-1721 כלורד האוצר. בשנה שלאחר מכן הוא חזר לגור במחוז הולדתו וב-1724 הוא התמנה כשר המלחמה. ב-1730 קיבל את התפקיד המכניס יותר של האחראי על תקציב הצבא. הוא בלט בתמיכתו ברוברט וולפול בדיון על הבלו. יחד עם אחיו ועם וולפול הם היו נפגשים בצוותא ודנים בענייני הממלכה.

ראש ממשלה

כתוצאה מהקמתה של קואליציה של מפלגות שהוקמה ב-1742, התמנה פלהם שנה לאחר מכן כראש ממשלה, בנוסף לתפקידים של שר האוצר ויושב ראש בית הנבחרים. בשנה הראשונה לקיומה של הממשלה כיהן בה הלורד קרטרט (Carteret) וכאשר הוא אולץ לעזוב אותה, הפך פלהם לדמות הדומיננטית בממשלה. אך כאן הפך אחיו של פלהם להיות הדמות המשפיעה ולמרות יחסי הקרבה ביניהם, היו ביניהם גם חיכוחים.
עקב היותו רודף שלום ניהל פלהם את חלקה של בריטניה במלחמת הירושה האוסטרית ביד רפה ובאדישות, אך המדינה, בהיותה עייפה מהמאבק האינסופי, השלימה עם מדיניות החוץ שלו. ב-1746 פנה המלך ג'ורג' השני ללורד באת' כדי שיקים ממשלה יחד עם קרטרט. אך אלה לא הצליחו לעשות כן ועוד קודם לכן התפטרו האחים פלהם מהממשלה. בסופו של דבר נכשלה יוזמתו של המלך והאחים פלהם שבו לכהן בתפקידיהם.
ב-1749 חוקק חוק שאירגן מחדש את מבנהו של הצי המלכותי. ב-1751 אורגן מחדש לוח השנה הבריטי ושנה לאחר מכן קיבלה בריטניה את הלוח הגרגוריאני. בסוף תקופת כהונתו העביר פלהם שני חוקים חשובים: חוק שאפשר ליהודים להתאזרח בבריטניה, להיות בעלי רכוש ולשאת במשרות ללא צורך לשאת את השבועה הנוצרית, שחוקק ב-1753 וחוק הנישואין שחוקק באותה שנה שהגביל את הגיל המינימלי לנישואין. עם מותו של פלהם התמנה אחיו דוכס ניוקאסל.
עורק החזה ושיא הכתף

ענפים

ענפי החזה יורדים בין שני שרירי החזה ומספקים דם להם ולשד, תוך שהם יוצרים השקה עם הענפים הבין-צלעיים של עורק החזה הפנימי ועם עורק החזה הצדי.
ענף שיא הכתף מתקדם הצדה בעוברו מעל זיז החרטום ותחת שריר הדלתא, אשר אותו הוא מספק. הוא חודר את השריר ומסתיים בשיא הכתף ברשת עורקית העשויה מענפים של העורק הרום-שכמי, עורק החזה ושיא הכתף ועורק עצם הזרוע הכותר האחורי.
ענף הבריח מתקדם מעלה ותיכונית לעבר מפרק החזה והבריח ומספק דם למפרק זה ולשריר התת-בריחי.
ענף הדלתא, אשר לעיתים קרובות יוצא יחד עם ענף שיא הכתף, חוצה מעל שריר החזה הקטן ועובר במענית, שבה עובר גם וריד האגודל, בין שריר החזה הגדול לשריר הדלתא. שרירים אלה מקבלים דם מענף זה.
תא טלפון (סרט)

עלילה

סטו שפרד (פארל), איש יחסי ציבור ניו יורקי, נכנס לתא טלפון ציבורי כדי לערוך שיחת טלפון אישית לפילגשו, זאת כיוון שאשתו נוהגת לעבור על תדפיס השיחות שלו בטלפון הסלולרי. כאשר הטלפון מצלצל, מרים סטו את השפופרת, ומתבשר על ידי האדם בצד השני של הקו כי רובה צלפים מכוון אליו, ואם יניח את השפופרת, יחוסל במקום. סטו מוצא עצמו בתסבוכת, שרק מתעצמת כאשר הצלף יורה בעובר אורח, והשוטרים שמגיעים למקום בטוחים שסטו הוא הרוצח, ושיש להם עסק עם מטורף. רוב עלילת הסרט מתרחשת בתוך תא הטלפון.
יעקב דוד מנדל לייב פרידמן

רבי יעקב דוד מנדל לייב פרידמן (נולד בג' באלול תשי"ז, 30 באוגוסט 1957) הוא האדמו"ר הנוכחי מבוהוש.

תולדותיו

נולד בתל אביב לישראל שלום יוסף פנחס פרידמן, בנו של רבי יעקב דוד מפאשקאן וחתנו של רבי יצחק (השני) מבוהוש. למד בתלמוד תורה "יסודי התורה" בתל אביב, בישיבת בית ישראל רוז'ין בבני ברק ובישיבת תפארת ישראל רוז'ין של חסידות בויאן. הסתופף אצל רבי שלמה חיים פרידמן מסדיגורה. נישא לבתו של ראש ישיבת רוז'ין, הרב יהושע השיל ברים. לאחר חתונתו התגורר בירושלים ובהמשך עבר לבני ברק. היה תלמיד וחסידו של סבו רבי יצחק, שהועידו לממשיכו באדמו"רות. לאחר פטירתו הסב באב תשנ"ב (אוגוסט 1992) מינוהו החסידים תחתיו. לאחר פטירת סבו היה נוסע לרבי ישראל מרדכי טברסקי מרחמסטריווקה.
רבי יעקב מנדל שינה מספר הנהגות מסבו ונחשב לקנאי המקורב לעדה החרדית, לעומת סבו שהיה משתייך למזרחי ואף היה אומר הלל ביום העצמאות. בניגוד לדרך אדמו"רי רוז'ין, רבי יעקב מנדל אינו לובש קולפיק ואינו לובש עניבה.
בכל דברי תורתו מזכיר אימרה מסבו.
עפרוני פסגות

תיאור הציפור

עפרוני הפסגות דומה לעפרוני ענק אך נבדל מעט בגודלו. אורך גופו 16-18 ס"מ, מקורו גדול, עבה וכבד, ראשו עם פס גבה לבן ורחב, פס עין כהה ופס כהה נוסף מתחת לעין, ולחלקים העליונים שולי נוצות בהירים יותר. צבע תת-הכנף חום אפרפר והזנב קצר וקצהו לבן. בצידי החזה ישנם כתמים כהים. החלקים העליונים חומים ומפוספסים והחלקים התחתונים אפרפרים לבנים.

מזון

עפרוני פסגות אוכל זרעים, צמחים וחרקים.

אזורי קינון

עפרוני פסגות מקנן באזורים של מישורים סלעיים צחיחים (בספר-המדבר) ועל צלעות ההרים. לעיתים הוא מקנן גם בשדות מעובדים כמו עפרוני הענק, אך לרוב בגובה רב יותר.  בישראל: נדיר באביב ובסתיו, בעיקר בחלקים המזרחיים של הארץ, ובחורף נדיר ביותר בערבה.
מקום מומלץ לצפייה: שדות חקלאיים בערבה באביב.

קולות

הקריאה של עפרוני כוללת פטפוט יבש בנוסח "טריפ, טרופ" המזכיר עפרונן קצר אצבעות, אך גס ומגוון יותר. משמיע גם "טצ'ר" צורמני. השירה דומה לשירת עפרוני ענק, אך מעט נמוכה ונוקשה יותר. היא כוללת פטפוט מהיר, יבש ומתגלגל (ללא סלסולים), חד-גוני יותר ודל יותר בחיקויים, וצלילים רכים מזה של שירת עפרוני ענק.

הערכת סיכון

עפרוני הפסגות התחיל להיכחד כמקנן בישראל בתחילת שנות ה-2000 ומאז לא נצפו ניסיונות קינון של המין בישראל. כיום נותרו מעטים המקננים באזורי רמת הגולן.
ליסה פרנקטי

ביוגרפיה

פרנקטי נולדה ברוצ'סטר שבמדינת ניו יורק. ב-1985 סיימה לימודי תואר ראשון והתגייסה לצי ארצות הברית במסגרת תוכנית עתודת הקצונה. לאחר שנתיים בהן שירתה במרכז הגיוס של הצי עברה ב-1987 לשרת במערך הימי. היא סיימה קורס חובלים בניופורט והוצבה באוניית העזר "שננדואה". לאחר מכן שירתה באוניית העזר "USS Monongahela". עם פתיחת האפשרות לשירות נשים במערך הלוחם של הצי ב-1994, עברה לשרת במשחתת "USS Moosbrugger", שימשה כקצינת מטה בפלגת המשחתות השנייה, כסגנית מפקד המשחתת "USS Stout" וכעוזרת קצין המבצעים של קבוצת התקיפה על נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון".
פרנקטי פיקדה על המשחתת "USS Ross" (ספטמבר 2003 עד מרץ 2005) ופיקדה על פלגת המשחתות ה-21 כשהיא על נושאת המטוסים "ג'ון סטניס" (דצמבר 2009 עד מרץ 2011). במסגרת זאת עמדה בראש כוח המשלוח ההומניטרי של הצי "Pacific Partnership" ב-2010 בראשות אוניית בית-חולים "USNS Mercy".
תפקידי מטה שמילאה ביבשה כללו בין היתר שירות כעוזרת לסגן ראש המבצעים הימיים, מפקדת גדוד באקדמיה הימית של ארצות הברית, ועוזרת צבאית למזכיר הצי.
בספטמבר 2013 מונתה למפקדת כוחות הצי בקוריאה, והייתה האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה. באוגוסט 2015 מונתה למפקדת קבוצת התקיפה התשיעית כשהיא מוצבת על נושאת המטוסים "ג'ורג' וושינגטון" ונושאת המטוסים "תאודור רוזוולט". בינואר 2016 מונתה במקביל גם למפקדת קבוצת התקיפה ה-15. ביוני 2016 מונתה לראש מטה אגף התכנון במטות המשולבים.
במרץ 2018 מונתה למפקדת הצי השישי של ארצות הברית.
פרנקטי בעלת תואר ראשון בעיתונאות מאוניברסיטת נורת'ווסטרן, היא בוגרת מכללת המלחמה של הצי ובעלת תואר שני בניהול ארגוני מאוניברסיטת פיניקס. היא נשואה ואם לבת.
אייזיק ראבוי

ביוגרפיה

נולד ביער זאווליה ליד קמניץ-פודולסקי, וזמן קצר אחרי לידתו עברה המשפחה לרישקאן (Rîșcani) שבבסרביה. עד גיל 14 למד אצל מלמדים. השתלב בקבוצת משכילים והתחיל ללמוד רוסית בכוחות עצמו.
ראבוי וחבריו ניהלו בעיירה ספרייה ופתחו בית ספר יהודי. ב-1904 היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק, שם עסק בייצור כובעים. הוא כתב הרבה אבל לא הצליח לפרסם, דבר שגרם לו דיכאון והוא תכנן להתאבד בשל כך. חבריו יואל אנטין ודוד פינסקי עודדו אותו וב-1906 פרסם לראשונה בעיתון "ווארהייט" את סיפורו הראשון.
אחרי שפגש בדוד איגנטוב, מני לייב פרסם את סיפורו "די רויטע בלום" (הפרח האדום) במאסף "יוגענד", שהיה הביטאון הראשון של קבוצת המשוררים והסופרים די יונגע. רבוי השתייך לקבוצה זו במשך כמה עשרות שנים.
ב- 1908 החליט להיות חוואי ולמד חקלאות בבית הספר לחקלאות של הברון הירש בוודביין. אחרי תום לימודיו עבד בחוות סוסים בצפון דקוטה. ב-1913 חזר לניו יורק ופתח חנות אך הוא נכשל בעסקיו וחזר לעבוד יצרן כובעים.
הוא נפטר בלוס אנג'לס ב-1944.

יצירתו

ראבוי כותב על הטבע הפראי שבערבות המערב. הוא נחשב לסופר הרומנטי ביותר שבין סופרי יידיש, ג'ק לונדון ביידיש הוא פרסם שלושה רומנים המהווים, לדעתו של שמואל ניגר יצירה אחת העוסקת בסוסים, ערבות, יערות, שוורים, געגועים, צער ושמחה: הער גאלדענבארג, שפורסם ב-1916, א פאס פון ים (1918), דער יידישער קאובאי (1942). ב-1918 פרסם עוד רומן העוסק בחיים במערב: אין דער ווייטער וועסט.   הוא כתב גם אוטוביוגרפיה מיין לעבן (1945-‏1947) שיצאה גם בתרגום עברי: פרקי חייו של סופר עברי 
(1969). בנוסף לרומנים פרסם גם כמה מחזות: אידישע מנהגים (1926), שטעכיק דראט (חוט תיל דוקר) שהוא עיבוד מומחז לספרו הער גאלדענבארג. ב-1933 כתב מחזה מיטן פנים צום שאפ (עם הפנים לסדנת היזע). 
ניגר אומר שרבוי אינו מספר סיפורים גדול, הוא לא מפתח את דמויותיו מבחינה פסיכולוגית. כוחו הוא ברעננות הסגנונית. הוא לא כותב רומנים כי אם ליריקן מוסווה. אולגין טוען בהקדמה שכתב לספר דער יידישער קאובאי שרבוי פרש מחבורת די יונגע משום שהיה קרוב יותר ברוחו לעם הפשוט, העמל בבתי החרושת ובסדנאות היזע. הוא לא כותב, כמו אנשי די יונגע ליושבי בתי הקפה ולאינטליגנציה. "דרכו, יותר מאשר בני קבוצת די יונגע עברה המסורת של ספרות חברתית לתקופה חדשה".
משמרת יהויריב

משמרת יהויריב היא המשמרת הראשונה מבין עשרים וארבע משמרות כהונה מתקופת בית ראשון הנזכרות בתנ"ך בספר דברי הימים א, כד, ז.

בעת עליית עזרא

על פי הגמרא במסכת תענית, דף כ"ז, עמוד ב', בתחילת ימי שיבת ציון לא נכללה משמרת זו בין ארבע משמרות הכהונה שעלו מן הגולה בתחילת תקופת בית שני, ושמהן ייסדו עשרים וארבע משמרות חדשות, במקום המשמרות המקוריות. נקבע אז שאפילו אם מאוחר יותר תעלה משמרת יהויריב, היא תהיה טפלה למשמרות שעלו בראשונה.
אמנם בספר נחמיה (יא, י) נזכר השם יהויריב "מן הכהנים ידעיה בן יויריב יכין", אך כנראה זהו שמו הפרטי של כהן שאינו קשור למשמרת.

בתקופת בית שני

על פי התוספתא מסכת תענית (ליברמן) ג, ט, חרב בית המקדש הראשון (ואולי אף השני) בזמן שמשמרת יהויריב שרתה במקדש, ורבי יוסה אומר שהדבר מלמד על מעשיהם הרעים של בני משמרת זו.
בתלמוד הירושלמי (תענית ד, ה) מובאים דברי רבי לוי, האומר שמשמרת יהויריב גלתה צפונה לעיר מירון הקדומה, ורבי ברכיה אומר ששם המשמרת מרמז על מרי של בני המשמרת כלפי ה'. לא ברור לאיזו תקופה מכוונים דברי ביקורת אלה כלפי המשמרת.
בעקבות מקום המגורים החדש של המשמרת אחר חורבן בית שני, מכונה רמה שלמרגלות מרום הגליל בשם "רמת יהויריב".
בקינה איכה ישבה חבצלת השרון של רבי אלעזר הקליר מכונים בני משמרת זו בשם "מסרבי מירון": "איכה ישבה חבצלת השרון, ודמם רון מפי נושאי ארון, ונעו ממשמרותם כוהנים בני אהרון, כנמסר הבית במסרבי מירון".
THOR (מערכת סילוק פצצות)

THOR היא מערכת לניטרול מטעני חבלה וסילוק פצצות תוצרת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות הישראלית. המערכת נמצאת בשירות חיל ההנדסה הקרבית של צה"ל תחת השם "אש קרה" ורשמה טבילת אש מבצעית בדצמבר 2017. עיקרון הפעולה שלה כפול: שימוש במק"כ M2 בראונינג 0.5 BMG או בקרן לייזר רבת עוצמה, על מנת לנטרל את המטען על ידי שריפת חומר הנפץ שבו או פיצוצו מרחוק.

בצה"ל

המערכת נקראת בצה"ל "אש קרה" ומותקנת על גבי רק"מים של חיל ההנדסה הקרבית, כולל על הפומ"ה ועל הנמ"ר ההנדסי. המערכת נקלטה בצה"ל ב-2011 ובשנים האחרונות נקלט דגם משופר. המערכת רשמה טבילת אש מבצעית בדצמבר 2017 נגד מטען חבלה בציר הוברס העוטף את רצועת עזה. השימוש בה נדיר עקב רמת הסיווג של המערכת והמגבלות שיש בחוק הבינלאומי על שימוש צבאי בלייזר.
TUGS

עלילה

עלילת הסדרה התרחשה בשנות העשרים הסוערות ועסקה בעלילותיהם של שני ציים של גוררות מואנשות: צי הכוכבים (Star Fleet) וארובות האפס (Z-Stacks) בנמל העיר הבדיונית ביג (Bigg) סיטי. שני הציים התחרו ביניהם כדי לחתום על חוזים להכנסת כלי שיט גדולים לנמל, כגון אוניות נוסעים, אוניות שוטטות ומפרשיות.
הסדרה הופקה על ידי חברת "Tugs Ltd" בעבור TVS ו-Clearwater Features Ltd. פסקול הסדרה הולחן על ידי מייק אודונל וג'וניור קמפבל, שהלחינו גם את המוזיקה ב"תומס הקטר וחברים".

הדגמים

חלק מהדגמים, ביניהם העגורן ביג מיקי, נמכרו כדגמי רקע לשימוש ב"תומס הקטר וחברים". היו שטענו שרוב הדגמים המקוריים נצבעו מחדש, אם כי באמצע שנת 2012 רבים מתבניות הבעות הפנים נמכרו ב-eBay, ובדצמבר 2012 התגלה שדגמי הדמויות עדיין קיימים. נכון ל-9 בינואר 2013, נמכרו הדגמים בתור אוסף כמעט מלא (חלק מהם, ובעיקר טופ האט, חסרים), והם נשמרו על ידי ארגון "Star Tugs Company Ltd", שהתחיל פרויקט כדי לשחזר ולשמור את הדגמים. הדגמים נמסרו לבעליהם החדשים ב-26 בינואר 2013. החברה הפעילה קמפיין קיקסטארטר כדי להקים תערוכה קבועה של הדגמים, אותה מימנו ב-16 בפברואר 2014.

דמויות

פרק זה דורש שכתוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולשכתב אותו. 
בסדרת הטלוויזיה הבריטית TUGS משתתפות שתי קבוצות של ציי גוררות מאונשים: צי הכוכבים וארובות האפס. הם מתחרים אחד נגד השני בעיר הנמל הבדיונית ביג סיטי.