google/wiki40b huggingface dataset:
איליה גלפרין

איליה רומנוביץ' גלפרין (ברוסית: Илья Романович Гальперин, ‏אפריל 1905 סימפרופול,חצי האי קרים - 1984) היה בלשן ומילונאי יהודי רוסי, שפעל בברית המועצות וכיהן כפרופסור במכון הממלכתי לשפות זרות במוסקבה. גלפרין התמחה בשפה האנגלית ובחקר המשלב או הסגנון הלשוני, בין השאר של הסגנון העיתונאי.

קורות חיים

איליה גלפרין נולד בסימפרופול בשנת 1905 ובגיל 3 עבר עם משפחתו למוסקבה.
גלפרין סיים בשנת 1929 את לימודיו במחלקה לספרות ולבלשנות בפקולטה לחינוך של האוניברסיטה הממלכתית השנייה של מוסקבה. באותה שנה התחתן עם נדז'דה גולדמן,(ילידת 1908). החל משנת 1937 הואעבד במכון הממלכתי הפדגוגי לשפות זרות, שנקרא אז על שם מוריס טורז. עמד בראש הקתדרה לשפה האנגלית העכשווית, היה דקאן של הפקולטה לאנגלית, ועמד בראש הקתדרה למילונאות ולסגנון לשוני של השפה האנגלית. בשנת 1940 סיים את עבודת ה"קנדידט" במדעים. בעקבות פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941 התפנה גלפרין עם המכון לשפות זרות לצ'ליאבינסק בהרי אורל. ובשנת 1962 את עבודת הדוקטורט בפילולוגיה אנגלית בנושא "חקר הסגנון (סטיליסטיקה) של השפה האנגלית". 
איליה גלפרין היה הדקאן הראשון של הפקולטה לתרגומים ולפירושים לשוניים שהוקמה במוסקבה, שהוקם בשנת 1942. הוא היה נשוי לנדז'דה לבית גולדמן, גם היא בלשנית, מומחית בצרפתית, שלימדה במכון לשפות הזרות. בנם, יורי גלפרין, (2001-1932) היה אסטרופיזיקאי ידוע.
עם חברי המשפחה נמנה הסופר והמשורר סמואיל מרשק.
בשנת 1967 יחד עם הפסיכולוג אלכסיי לאונטייב אירגן קבוצה שעסקה ב"פסיכו-בלשנות".
אוגוסט רודן

ביוגרפיה

רודן נולד בפריז למשפחה ענייה. למרות כישרונו, מוצאו עמד לו לרועץ, ובתחילת דרכו האמנותית לא האירה לו ההצלחה פנים: במשך עשרים שנים תמימות התפרנס מביצוע עבודות גילוף, ושלוש פעמים נדחו בקשותיו להתקבל ל"אקול דה בוזאר" שבפריז.
המפנה חל באמצע שנות השבעים של המאה ה-19, עת סייר באיטליה והתבונן ביצירותיו של מיכלאנג'לו בואונרוטי, מהן שאב את ההשראה ליצירתו החשובה הראשונה (1875 - 1876) - "תקופת הברונזה". דמויותיו הריאליסטיות של רודן ביצירה זו נראו אנושיות והיו רחוקות מרחק רב מן הסגנון המקובל, עד שהאשימו אותו שייצר אותן ביציקת גופותיהם של דוגמנים חיים. אך, "תקופת הברונזה" הוציאה לו מוניטין ובשנת 1880 נרכשה על ידי ממשלת צרפת.
דור אלו

קריירה

נולד בפתח תקווה לישראל וללילי אלו, ילידי ישראל ממוצא סורי, יווני ועיראקי. אלו התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. לקראת עונת 2012/2013 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, לאחר שירדה לליגה הלאומית, וב-10 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב בתיקו 0-0 נגד הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 0–2 נגד בית"ר תל אביב רמלה. לאחר המשחק נפצע ולא חזר לשחק עוד בעונה זו, בסיומה העפילה הקבוצה בחזרה לליגת העל. ב-31 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה, כשפתח בהרכב בהפסד 1–3 לבית"ר ירושלים, ובסך הכל שותף בשבעה משחקים בעונה זו.
בעונת 2014/2015 הגיע לקבוצה המאמן רן בן שמעון, אשר החליט להתבסס על שחקנים צעירים. אלו הפך לשחקן הרכב קבוע והיה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה בפלייאוף העליון. ב-8 במאי 2016 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי נתניה. בעונת 2016/2017 הפך לשחק מפתח בקבוצה, וכבש שער אחד ב-33 הופעות בליגת העל.
לקראת עונת 2017/2018 חתם בקבוצת הפועל באר שבע. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך 17 הופעות ליגה, ובסופה זכה עם הקבוצה באליפות. לקראת תחילת עונת 2018/2019 נפצע אלו בברכו, חזר לשחק בינואר 2019 וערך שמונה הופעות בליגת העל.
ב-6 באוגוסט 2019 הושאל לעונה אחת לבני יהודה תל אביב.

קריירת נבחרות

אלו זומן לראשונה לנבחרת ישראל ב-19 במרץ 2017 לקראת המשחק נגד ספרד.
אהרן קמפינסקי

ביוגרפיה

קמפינסקי נולד ב-1939 בנהריה. למשפחה ממוצא יקי. אביו היה אדריכל.
את לימודיו עשה באוניברסיטה העברית בירושלים: בשנת 1962 סיים תואר בוגר בארכאולוגיה והיסטוריה, ב-1967 קיבל תואר מוסמך בארכאולוגיה ואשורולוגיה וב-1975 קיבל תואר דוקטור בארכאולוגיה, על דיסרטציה בנושא "ארץ-ישראל וסוריה בשלבה האחרון של תקופת הברונזה התיכונה 2 ב: 1650–1550 לפנה"ס)"; ספרו על העיור בארץ-ישראל באלף השלישי לפנה"ס הוא סיכום של עבודה זו שלו. לאחר סיום לימודיו התמחה בגרמניה בתרבויות המזרח הקדום עם דגש על תרבויות אשור וחתים.
בשנת 1965 ערך חפירות בירור סטרטיגרפיות, יחד עם מורו-עמיתו המהנדס עמנואל דונאייבסקי, במגידו ובחצור. למגידו חזר פעם נוספת במשלחת של פרופ' יגאל ידין. חפירה נרחבת ערך יחד עם עמיתים מגרמניה בתל משוש שבבקעת באר-שבע, בתל בית העמק ובתל ערני שליד קריית גת. בחפירותיו האחרונות, שניהל מאז 1986 ועד למותו, בתל כברי שבגליל המערבי, העלה ממצאים חשובים שפתחו צוהר רחב לקשרים שבין ארץ-ישראל ובין העולם האֵגאי-המינואי באלף השני לפנה"ס.
קמפינסקי היה מדען בעל נטייה לביקורתיות מדעית ללא פשרות, אותה ביטא בכתב ובעל פה. כך למשל, היה נגד זיהוי המבנה שנחשף בהר עיבל עם המזבח שבנה יהושע בן נון כמסופר במקרא, ונגד ייחוס רימון השנהב שרכש מוזיאון ישראל, למקדש לאלוהי ישראל בירושלים. לחלק אחר של ביקורתו הנוקבת היה צביון של מאבק נגד דעות קדומות, ניצול של מידע ארכאולוגי לצרכים פוליטיים לאומניים וכן מאבק בממסד הארכאולוגי, שנכנע, לדעתו, לחוגים החרדיים בעניין חפירת קברים, סחר בעתיקות וכיוצא בזה.
הקים את אגודת הארכיאולוגים, שבה היה הכוח המניע. במסגרתה הקים במה נוספת לפרסומים בתחום הארכאולוגיה: כתב העת "ארכיאולוגיה". כתב העת הפיק רק 4 חוברות, ולאחר מותו פסקה פעילות זו.
על פי בקשתו, קמפינסקי נקבר בתחומי תל כברי, שבו ראה את אחד משיאי עבודתו המדעית הארכאולוגית.
.bh

‏‎.bh היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בבחריין. הסיומת נפתחה בשנת 1994, היא סיומת פעילה ונפוצה ביותר בעיקר בקרב תושבי בחריין. 
סיומת זו מנוהלת על ידי BATELCO.
NGC 4459

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 10.4 והיא התגלתה ב-14 בינואר 1787 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1789 תחת הציון I.161. הוא תיאר אותה כבהירה מאוד, די גדולה ובעלת צורה לא סדורה. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה מספר פעמים והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1288, כשהיא מתוארת כדי בהירה או עמומה, עגולה ובעלת מרכז בהיר, וכן ציין שיש כוכב עם דרגת בהירות 8 כ-2 דקות קשת מדרום-מזרח לה. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3012 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4459, כאשר היא מתוארת כדי בהירה, די גדולה, בעלת צורה לא סדורה ומרכז בהיר, וכן שניתן להבחין בכוכבים בתוכה.

תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקו הצפוני של צביר הבתולה שגולש לקבוצת הכוכבים שערות ברניקי, מעט צפונית לגבול עם קבוצת הכוכבים בתולה, כ-8.7 מעלות ממערב-צפון-מערב לכוכב וינדמיאטריקס, כ-9.7 מעלות ממזרח לכוכב הבולט דנבולה וכ-10.5 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב α בשערות ברניקי. כ-0.9 מעלות מצפון-מזרח לה נמצאת M88, כ-1.7 מעלות ממזרח-צפון-מזרח לה נמצאת M91, כ-0.4 מעלות מדרום-מזרח לה נמצאת NGC 4477, כ-0.6 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת NGC 4473, כמעלה מדרום-דרום-מערב לה נמצאות "העיניים" – NGC 4435 ו-NGC 4438 וכ-1.2 מעלות וכ-1.4 מעלות מדרום-מערב לה נמצאות בהתאמה M86 ו-M84, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4459 הוא כ-3.5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של קרוב ל-55,000 שנות אור, מעט יותר מחצי מהקוטר של שביל החלב, מסתה מוערכת בכ-‎1.5×10¹¹‎ מסות שמש, כרבע ממסת שביל החלב, כאשר למעלה מ-70% ממסתה או כ-‎1.1×10¹¹‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך יחסית שמוערך בכ-7 מאיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-14 שנים. בהתאם לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא די זקנה וגילה הממוצע מוערך בכ-7 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים היא רק כ-80% מזו של השמש. במרכז הגלקסיה נמצאת דיסקת אבק שקוטרה הזוויתי כ-9 שניות קשת ששקול לקוטר של כ-2,300 שנות אור, ונראה שבחלקה הפנימי של הדיסקה עדיין מתרחשת יצירה של כוכבים חדשים. את הגלקסיה מקיפים כ-220 צבירים כדוריים ונראה שבליבת הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי שמסתו כ-70 מיליון מסות שמש.
וורונז' (נהר)

וורוֹנֶז' (ברוסית: Воронеж; נהגה: וַארוֹנֶז', ולפעמים: וַארוֹנֶשׁ) הוא נהר באובלסטים טמבוב, ליפצק ווארונז' שברוסיה, יובל שמאלי של נהר דון. אורכו של וורונז' 342 ק"מ, עם אגן הניקוז של 21,600 קמ"ר. הנהר קופא במחצית הראשונה של דצמבר ונשאר תחת הקרח עד סוף מרץ. הערים ליפצק ו-וורונז' שוכנות לאורך הנהר.
במעלה הנהר הוא יוצא מנהר הדון דרומית לעיר וורורנז' ועולה צפונה במקביל ומזרחית לדון לאורך כ-150 קילומטרים. מערבית לעיר מוצ'ורינסק הנהר פונה מזרחה ומתפצל לשני הנהרות לסנוי ופולנוי וורונז' (וורונז' היער, וורונז' השדה). אלו עולים צפונה כ-75 קילומטרים עד גבול האובלסט ריאזאן.
הנהר קרוי על שם עיירה שנהרסה על ידי המונגולים בעת פלישתם לרוסיה דאז.
אליס מילר

אליס מילר (נולדה ב-23 בינואר 1972) היא מהנדסת אווירונאוטיקה ובעלת רישיון טיס אזרחי דרום אפריקאי, שנאבקה למען פתיחת קורס הטיס בצה"ל לנשים.

ביוגרפיה

אליס מילר עלתה לישראל ב-1979 מדרום אפריקה בגיל שש וגדלה בהוד השרון, אחרי ששוכנה במרכז קליטה ברעננה. בשל שאיפתה להיות אסטרונאוטית למדה תעופה ואווירונאוטיקה ולאחר תום לימודיה הגבוהים, ואף קיבלה רישיון טיס אזרחי אחרי שלמדה כיצד להטיס מטוס במסגרת לימודים אישיים בדרום אפריקה. בשל כך, גם הייתה מעוניינת להתקבל לקורס טיס של חיל האוויר, אולם בקשתה נדחתה על הסף, עקב היותה אישה.
בשנת 1994, בעת שהייתה סטודנטית לאווירונאוטיקה בטכניון במסגרת העתודה האקדמית, עתרה לבג"ץ נגד משרד הביטחון ונגד צה"ל בעניין אי קבלתה למיונים לקורס טיס וזאת רק משום היותה אישה. עתירתה של מילר נתקבלה על ידי בג"ץ, אולם היא עצמה לא צלחה את הבחינות שנערכו בשלב המיון, בשל "מוטיבציית יתר". מילר סיימה תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה ושימשה כקצינה בחיל האוויר. תפקידה האחרון בחיל היה מפקדת גף מבנה וייצור בבסיס שדה דב. במהלך השירות הצבאי למדה גם לימודי תואר שני במינהל עסקים בפקולטה לניהול - בית הספר למוסמכים במינהל עסקים ע"ש ליאון רקנאטי באוניברסיטת תל אביב, אותו סיימה בשנת 2006.
בשנת 2005 השתחררה מצה"ל בדרגת רב-סרן על רקע הסתייגותה מתקיפות חיל האוויר.
לאחר שחרורה ניהלה מילר (כיום מילר-גאלוט) יחד עם בעלה ההודי שאלב גאלוט, חברת קיאקים ורפטינג בהודו. היא חזרה לישראל ושימשה סמנכ"ל מחקר ופיתוח בחברה המקימה בריכות שחייה בטכנולוגיה המאפשרת להפחית את כמות הכלור במים. לאחר סירוב של משרד הבריאות להעניק רישיון לבריכות של החברה בגלל שיעור נמוך מדי של כלור, פנתה לבג"ץ. אולם היא משכה את העתירה לאחר שהשופטים המליצו לה לבצע ניסוי בבריכה פרטית אשר אינה חייבת ברישוי.
אליס מילר-גאלוט חיה לסירוגין עם בעלה ושתי בנותיהם בכפר הקטן שיווננדי, השוכן בהרי ההימלאיה. מדי פעם מתגוררת מילר בביתה שבקיבוץ חוקוק, לרבות פעמים בהן מוכה מקום מגוריה בשיווננדי באסונות טבע. מילר ניהלה עם בעלה כפר נופש אקולוגי בהודו. ביתה בישראל הוא ביישוב האקולוגי שבקיבוץ חוקוק.
בשנת 2015 הדליקה משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-67.
סכר הובר

הקמה

הסכר נקרא על שם הרברט הובר, הנשיא ה-31 של ארצות הברית. הסכר נקרא בהתחלה סכר בולדר היות שהיה מתוכנן להיבנות בקניון בולדר. השם סכר הובר הוענק לו באופן קבוע ב-30 באפריל 1947 על ידי הקונגרס האמריקאי. הנשיא הובר תמך באופן נלהב בבניית סכר בטון גבוה מעל נהר הקולורדו שישלוט בזרימת הנהר, יספק מי השקיה לאדמות המעובדות הסמוכות ויאפשר אספקה מבוקרת של מים לקהיליות של דרום קליפורניה.
בניית הסכר החלה בשנת 1931 ויציקת הבטון האחרונה בוצעה בשנת 1935. הנשיא פרנקלין רוזוולט חנך את הסכר ב-30 בספטמבר 1935, הכנפיים של תחנת הכוח ההידרואלקטרית הושלמו בשנת 1936, והגנרטור הראשון החל את פעולתו באוקטובר אותה שנה. הגנרטור מספר שבע-עשרה נכנס לפעילות מסחרית בשנת 1961. באותה עת היה סכר הובר הסכר הגדול ביותר.
בניית הסכר הובילה ליצירת מאגר מים על נהר הקולורדו. מאגר המים נקרא אגם מיד על שם נציב לשכת הטיוב של ארצות הברית ד"ר אלווד מיד והוא מאגר המים הגדול ביותר באמריקה אשר נוצר ביד אדם. בכוחו לאגור 35.2 קילומטר-מעוקב מים, כמות שוות ערך כמעט לכמות המים הזורמת בנהר במשך שנתיים בממוצע.
עלות הסכר המקורית, 165 מיליון דולר, הוחזרה בתוספת ריבית למשרד האוצר הפדרלי ממכירת חשמל המופק מן הסכר.
הסכר, המשמש לאגירת מים ושליטה בזרימת הנהר, מספק מים להשקיה של יותר מ-250,000 דונם, אספקת מים לצרכים ביתיים של יותר מ-18 מיליון אנשים בלאס וגאס, לוס אנג'לס, סן דייגו, פיניקס, טוסון ובערים ויישובים נוספים בדרום מערב ארצות הברית, וכן לשמורות האינדיאניות באריזונה, נבדה וקליפורניה.
סכר הובר וסביבותיו הם אתרי נופש, המושכים יותר מ-9 מיליון מבקרים, לכל אורך השנה. במהלך מלחמת העולם השנייה היה קיים חשש שהיפנים יפציצו את הסכר מהאוויר, ולכן האזור כולו נסגר למבקרים עד תום המלחמה.
במהלך שנות ה-80 גרף הסכר מספר תארים, המכירים בחשיבותו, ביניהם הוכר כציון-דרך בהיסטוריה ההנדסית הלאומית של ארצות הברית, וכציון-דרך לאומי היסטורי.
בשנת 1999, זכה הסכר בתואר ה"הישג המבני" החמישי במספר של המאה ה-20.
מערך אשלון

מערך אשלון (באנגלית: Echelon Formation - מערך אלכסון, מערך מדורג) או תדריג הוא מערך צבאי שבו הלוחמים מסודרים באלכסון. כל לוחם (או כלי מלחמה אחר) ממוקם מאחורה ומימין ('אשלון ימני'), או מאחורה ומשמאל ('אשלון שמאלי'), ללוחם שמקדימה לו. מקור השם הוא מהמילה הצרפתית échelle שפירושה הוא סולם וכך נראה המערך כשהסתכלו עליו מלמעלה.
שימוש במערך זה מקורו בחילות רגלים וחילות פרשים עתיקים, שרצו לאגף את האויב או לפרוץ אגף מסוים באופן מוחץ. אחד השימושים הראשונים נעשה בקרב לאוקטרה, כאשר התבאים התקיפו את האגף הימני הספרטני עם 50 טורים של חיילים, בזמן שהאגפים הימני והמרכזי נסוגו אחורה, ויצרו את הצורה של האשלון.
הטקטיקה הצבאית קיימת עד היום, כאשר מערך אשלון מנוצל בקביעות על ידי כל החילות של הצבאות המודרניים. מבחינה טקטית, מערכי אשלון מנוצלים בשל טווח הראייה הרחב שהם מאפשרים לכל משתתף במערך. מערך זה מנוצל במיוחד על ידי חילות השריון עקב שטחי האש הגדולים והחופפים שהוא מאפשר לכל טנק; ואף על ידי מטוסים, כאשר הם טסים צמוד אחד לשני במבנה אשלון הופך המבנה כולו לאווירודינמי יותר, מה שמפחית את הגרר הפועל על המטוסים ומאפשר חיסכון בדלק.
מערכי אשלון מופעלים בנוסף על ידי משטרות לפיזור הפגנות כדי להזיז את קהל המפגינים ימינה או שמאלה.
שם המערך אומץ גם על ידי קהילת הצפרות כדי לתאר מערכי הטיסה בצורת ה-V של אווזים, ברווזים וציפורים נודדות אחרות.
גם במירוצי אופני כביש משתמשים במונח האשלון. בדרך כלל הדבוקה מתפצלת למספר אשלונים כאשר קיימת רוח צד חזקה.
נמל התעופה צ'ליאבינסק

היסטוריה

מ-1938 נחתו טיסות אזרחיות לצ'ליאבינסק בנמל התעופה שאגול הצבאי לאחר שהוסב לשימוש אזרחי. בסוף 1953 נפתח לשימוש נמל התעופה הנוכחי שכלל בית נתיבות קטן בסגנון קלסיציזם סטליניסטי שקיים עד היום, ומסלול טיסה לא סלול.
בדצמבר 1962 נסלל המסלול ושנה לאחר מכן מטוס הסילון הראשון (טופולב Tu-104) נחת בנמל התעופה. בית נתיבות חדש וגדול יותר נחנך ב-1974.
ב-1994 הופרט נמל התעופה וקיבל רישיון לביצוע טיסות בינלאומיות. בשנות ה-90 ירדה תנועת הנוסעים בנמל, אך זו המגמה השתנתה בעשור הראשון של שנות ה-2000 וב-2013 נשבר שיא חדש עת עברו בנמל התעופה 1.2 מיליון נוסעים. ב-1999 נחנך מסלול טיסה חדש, ארוך יותר, והמסלול הישן הוסב למסלול הסעה.
אבדילאזיז

ביוגרפיה

אבדילאזיז נולד באיסטנבול ב-8 בפברואר 1830, והיה בנו של מהמוט השני. בשנת 1861 מת אחיו אבדילמג'יט הראשון, ואבדילאזיז עלה לשלטון במקומו.
בעשור הראשון לשלטונו המשיך אבדילאזיז ביישום עקרונות הטנזימאט שבהם החל אחיו לפניו. בין היתר, הוא העניק זכויות למילֶט הנוצריים להקים אספה, כמו האספה הארמנית שהוקמה ב-1863, הקים את הבורסה לניירות ערך הראשונה באיסטנבול ב-1866 והעניק מעמד אזרחי אחיד לכל תושבי המדינה ב-1869. בתקופתו נערך ארגון מחדש של אזורי השלטון באימפריה ב-1864, מערכת החינוך עברה ארגון מחדש בהשפעת המודל הצרפתי, והוקמה מועצת מדינה ב-1868. בשנת 1861 הוא מינה מנהל חדש לשירותי הדואר והנחה אותו לייעל את הארגון ולהכניס לשימוש בולים בבתי הדואר. 
בתחום יחסי החוץ כונן אבדילאזיז יחסים טובים עם בריטניה וצרפת. הוא היה הסולטאן הראשון שביקר במערב אירופה, ובביקורו באנגליה העניקה לו המלכה ויקטוריה את אות מסדר הבירית. בני מלוכה אירופים כמו אדוארד השביעי ביקרו מצדם באיסטנבול. 
ב-1871, לאחר שצרפת נוצחה על ידי פרוסיה, התחזקו יחסי האימפריה העות'מאנית עם האימפריה הרוסית, אולם לקראת סוף שלטונו הורעו יחסי המדינות בשל מעורבותה של רוסיה בחוסר השקט בבלקן החל ב-1875. 
אבדילאזיז השקיע כספים רבים בחידושו של הצי העות'מאני ובהגדלתו, ובסוף ימיו היה ציו השלישי בגודלו בעולם, לאחר אלה של בריטניה וצרפת. אולם, לאור ירידה בפופולריות שלו כתוצאה מאורח חיים ראוותני ובזבוז כספי הציבור בצורה לא מושכלת, בין היתר גם בחידוש הצי, הודח אבדילאזיז בידי שריו ב-1876. מותו לאחר פחות מחודשיים מיוחס להתאבדות.
כחלון השיזף

אזור מחיה

הפרפרים הבוגרים מעופפים סביב ענפי השיזף ממרץ ועד אוקטובר.
תפוצת כחלון השיזף: מחלקיה היובשניים של אפריקה ועד הודו, ובכלל זה: צפון אפריקה, מזרח אפריקה, מצרים, ירדן, ישראל, ערב הסעודית, איראן ועד צפון מערב הודו
בישראל הוא מצוי בעיקר באזור הערבה והנגב: בבקעת הירדן, מדבר יהודה, עין גדי, דרום מערב השפלה והאזורים שונים של הנגב.

שלבי התפתחות

כחלון השיזף מעמיד כמה דורות בשנה.

הביצה

הביצה בתחילה בעלת גוון כחול, המשתנה לירוק ולבסוף ללבן. קוטרה כחצי מ"מ.

הזחל

הזחל הבוקע מהביצה צבעו ירוק והוא מעט שעיר. הזחלים פותחים חלונות בעלי השיזף וצבעם התואם לצבעי העלים מקנה להם הסוואה. בדומה למיני כחלילים רבים גם כחליל השיזף מקיים קשר סימביוטי עם נמלים. הזחלים מפרישים נוזל מתוק עשיר בסוכרים אשר מושכים נמלים, אלה מלקקות את טל הדבש, בתמורה הן מעניקות לזחלים הגנה צמודה מפני טורפים ומזיקים.

הגולם

בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחלון השיזף הוא מטיפוס גולם החגורה. גלמי הסתיו נכנסים לדיאפאוזה של חודש-חודשיים עד לימי האביב
מין כחליל המעופף בקרבת עצי השיזף הוא כחלון הבלקן שלעיתים מזוהה בטעות ככחלון השיזף.
בורשוד-אבאוי-זמפלן

היסטוריה

המחוז הוקם בשנת 1950 על ידי איחוד שלושה מחוזות: בורשוד-גמר (Borsod-Gömör), אבאוי (Abaúj) וזמפלן (Zemplén). שטחים ניכרים ממחוזות היסטוריים אלו, שהיו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, הועברו לידי צ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) בחוזה טריאנון, והביאו את הצורך לאחד את המחוזות המקוצצים.
יהוא בן חנני

יֵהוּא בֶן חֲנָנִי היה נביא שניבא מימי בעשא ועד לימי אחאב ויהושפט. בין השאר ניבא את חורבנו של בית בעשא:
"יַעַן, אֲשֶׁר הֲרִימֹתִיךָ מִן-הֶעָפָר, וָאֶתֶּנְךָ נָגִיד, עַל עַמִּי יִשְׂרָאֵל; וַתֵּלֶךְ בְּדֶרֶךְ יָרָבְעָם, וַתַּחֲטִא אֶת-עַמִּי יִשְׂרָאֵל, לְהַכְעִיסֵנִי, בְּחַטֹּאתָם: הִנְנִי מַבְעִיר אַחֲרֵי בַעְשָׁא, וְאַחֲרֵי בֵיתוֹ; וְנָתַתִּי, אֶת-בֵּיתְךָ, כְּבֵית, יָרָבְעָם בֶּן-נְבָט: הַמֵּת לְבַעְשָׁא בָּעִיר, יֹאכְלוּ הַכְּלָבִים; וְהַמֵּת לוֹ בַּשָּׂדֶה, יֹאכְלוּ עוֹף הַשָּׁמָיִם" 
וביקר את התיידדותו של יהושפט עם בית אחאב: 
"וַיָּשָׁב יְהוֹשָׁפָט מֶלֶךְ-יְהוּדָה אֶל-בֵּיתוֹ, בְּשָׁלוֹם--לִירוּשָׁלִָם: וַיֵּצֵא אֶל-פָּנָיו, יֵהוּא בֶן-חֲנָנִי הַחֹזֶה, וַיֹּאמֶר אֶל-הַמֶּלֶךְ יְהוֹשָׁפָט, הֲלָרָשָׁע לַעְזֹר וּלְשֹׂנְאֵי ה' תֶּאֱהָב:  וּבָזֹאת עָלֶיךָ קֶּצֶף, מִלִּפְנֵי ה': אֲבָל, דְּבָרִים טוֹבִים נִמְצְאוּ עִמָּךְ:  כִּי-בִעַרְתָּ הָאֲשֵׁרוֹת מִן-הָאָרֶץ, וַהֲכִינוֹתָ לְבָבְךָ לִדְרֹשׁ הָאֱלֹהִים"
יש הסוברים כי יהוא בן חנני הוא בנו של חֲנָנִי הָרֹאֶה שניבא בזמנו של אסא מלך יהודה.
עדה פלג

לימודים

עדה פלג נולדה בחיפה ולמדה בארצות הברית באוניברסיטאות רוזוולט בשיקגו (פסנתר) ובאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון הלחנה. היא השתתפה בכיתות אמן לניצוח בהדרכת גנאדי רוז'דסטוונסקי, סרג'יו צ'ליבידאקה ועוד.

קריירת ניצוח בישראל

בישראל ניצחה פלג על התזמורת הקאמרית הישראלית ועל התזמורת הסימפונית ירושלים. היא מנצחת על אנסמבל המיתרים הישראלי. 
כמו כן השלימה תרגום לעברית של הלברית מאת הליברתן השווייצרי פרדיננד ראמוז ל"מעשה בחייל" מאת איגור סטרווינסקי וניצחה על הרכב נגנים מן התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע היצירה. 
פלג הקימה את המרכז למוזיקה בגליל, שאותו היא מנהלת. כן ייסדה את התחרות הבינלאומית לחליל ואת התחרות הבינלאומית להלחנה והרחיבה את תחום המוזיקה הקלאסית, תזמורתית וקאמרית בפסטיבל "קלאסי צפת". באפריל 2012 ניצחה על ביצוע הסימפוניה התשיעית של בטהובן בפסטיבל עין גב, שהיא עומדת בראשו, כפיילוט להשבת המוזיקה הקלאסית לפסטיבל זה, לאחר הפסקה של 17 שנים, בהזמנת הנהלת הפסטיבל.

קריירת ניצוח והוראה בחו"ל

באירופה ניצחה פלג על התזמורת הסימפונית של מוסקבה, על התזמורת הקאמרית של שטוטגרט ועל התזמורת הפילהרמונית של סנקט פטרבורג. בארצות הברית ניצחה על תזמורת פסטיבל באך באורגון ועל תזמורת פסטיבל המוזיקה של אספן, קולורדו. 
עדה פלג פעילה בעשייה מוזיקלית ותרבותית מגוונת. במשך השנים פרסמה מאמרים רבים בעיתונות מקצועית והוזמנה להרצות בכנסים בינלאומיים.
בארצות הברית לימדה פלג באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון וכיהנה כפרופסור אורח בקולג' מידלברי בוורמונט. 
עדה פלג היא המנהלת האמנותית והמנצחת הראשית של תזמורת "קול המוזיקה" פריז. 
בעונה החולפת כתבה עיבוד לתזמורת וניצחה על מופע מולטימדיה של החומה של פינק פלויד, בהשתתפות להקת רוק, מקהלה ותזמורת.
מועדון חתירה חיפה

היסטוריה

מועדון חתירה חיפה נוסד ב-1935 על ידי מהגרים שברחו משלטון הנאצים בגרמניה והביאו את סירות החתירה שלהם איתם.
שורשי המועדון חוזרים אחורה למספר מועדונים בברלין בעיקר מועדון "Iwriah" ומועדון הסטודנטים היהודי.
בית הסירות החדש של המועדון נבנה על הגדה הדרומית של נחל הקישון ליד חיפה.
מאז הוזז בית הסירות והמועדון פעמיים, ומאז 1962 הוא ממוקם בנמל הקישון קרוב לפתח נחל הקישון.
במשך השנים התנהלה הפעילות המועדון ברציפות- כולל בזמן מלחמת העולם השנייה ומלחמת העצמאות.
חברי המועדון השתתפו בכל האירועים והתחרויות שהיו בארץ וכמו כן בכמה תחרויות בין-לאומיות בארץ ובחו"ל.

הפעילות במועדון

ספורט החתירה אינו כרוך במאמץ חריג ומתאים לכל גיל,
במועדון פעילים למעלה מ 80 חברים בוגרים מהם כשליש נשים.
בבוגרים יש ייצוג לכל קבוצות הגיל החל מחיילים וסטודנטים, ועד לחברים בני 80-90.
בין החברים יש זוגות וגם משפחות עם ילדים.
כל אחד בוחר לו את ימי הפעילות כאשר מומלץ להגיע לחתירה ו/או אימון כושר בארגומטר פעמיים ויותר בכל שבוע.
מספר פעמים בשנה מתקיימות תחרויות בהשתתפות כל 5 מועדוני החתירה בארץ.
תחרויות אלו הינן לפי קבוצות גיל ומאפשרות שילוב של הנאה והשגיות.
מדי פעם יוצאות קבוצות חברים לתחרויות או לפעילות חתירה בחו"ל.

פעילות הנוער

במועדון קיימת קבוצת נוער 13-18
הקבוצה מתאמנת מספר פעמים בשבוע באימוני כושר וטכניקה
ומשתתפת במספר תחרויות בשנה.
החתירה היא עבודת צוות ופעילות חברתית, הפעילות משלבת התמודדות אישית וחברתית ומעודדת עבודת צוות, מנהיגות ושאיפה למצוינות.
גזר לבן

מאפיינים

הגזר הלבן מגודל בעיקר במערב אירופה ובקנדה. בישראל מגדלים את הירק ביישובי חבל מעון שבנגב הצפון מערבי, שבו תנאי האקלים והאדמה אידיאליים לגידול ירקות שורש. 
עונת הגידול של הגזר הלבן היא סוף החורף והאביב, והוא בעל חיי מדף ארוכים. גזר לבן טרי ומוצק יכול להישמר במקרר, בתוך שקית פלסטיק מחוררת, כשבועיים-שלושה, וטעמו אף ילך וישתפר בעקבות הפיכת חלק מהעמילן שבו לסוכר.
בעבר יוחסו לגזר הלבן סגולות מרפא והוא שימש להורדת חום, לטיפול בבעיות עיכול וגם נגד צהבת ואבנים בכליות. הערך התזונתי של הגזר הלבן גבוה במיוחד: יש בו ויטמין C, אשלגן, מגנזיום, סידן, חלבון, נגזרות של חומצה פולית וכן סיבים תזונתיים ופחמימות. הוא אינו מכיל שומן ויש בו 80 קלוריות ל-100 גרם.
הגזר הלבן מתאים לכל צורות ההכנה. ניתן להכין ממנו פירה וגם צ'יפס, תבשילי קדירה, מרקים ואף קינוחים, ריבה, מוס וגלידה. באירופה ניתן גם למצוא וודקה ובירה העשויים גזר לבן.
מייקל טאבס

ביוגרפיה

טאבס נולד בסטוקטון לאם בת 16 ואב שהיה כלוא במוסד לנוער עברייני בעת לידתו והמשיך בחיי הפשע גם לאחר מכן. במהלך לימודיו בתיכון זכה בתחרות מאמרים בחסותה של אליס ווקר, המאמר הזוכה התפרסם בעיתון סן פרנסיסקו כרוניקל תחת הכותרת "Parents' mistakes made me succeed", ובו מתאר את נחישותו להתקדם ולהצליח על אף טעויות הוריו וגישת אביו אותו פגש לראשונה בכלא בגיל 12, לפיה כאדם שחור אין הוא אשם במצבו אלא יש לו ברירה או להיכלא או למות.
הוא למד באוניברסיטת סטנפורד וסיים תואר ראשון במחקרים השוואתיים בנושא גזע ואתניות ותואר שני בלימודי מדיניות, מנהיגות וארגון. במהלך הלימודים זכה למלגת טרומן הפדרלית ולפרס דינקלספיל מטעם האוניברסיטה.
בסיום הלימודים חזר לסטוקטון במטרה לשנות את מצב העיר שדורגה כאומללה ביותר בארצות הברית ב-2011. בנובמבר 2012 נבחר למועצת עיריית סטוקטון והיה בכך לנציג הצעיר ביותר במועצה מאז ומעולם. מסע הבחירות שלו לווה בתשומת לב תקשורתית רבה ובתרומות ותמיכת ידוענים כגון אם סי האמר ואופרה וינפרי. הקמפיין תועד בסרט הדוקומנטרי "True Son" של הבמאי קווין גורדון שיצא ב-2014.
בנובמבר 2016 נבחר לראשות העירייה לאחר שגבר על ראש העיר המכהן אנתוני סילבה ברוב של 70%. כראש העיר החליט להוציא לפועל ניסוי של הכנסה בסיסית לכל, במסגרתו מוענקים ל-100 משפחות 500 דולרים מדי חודש לכל אחת.
ב-2018 נכלל ברשימת האישים המשפיעים עד גיל 40 של מגזין פורצ'ן.
טאבס נשוי לאנה אותה הכיר במהלך לימודיהם בסטנפורד.
מלחמה אחרת

תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בירושלים במהלך האינתיפאדה. פלסטינים מבית ג'אלא יורים אש באופן קבוע אל עבר שכונת גילה שבדרום ירושלים. צחי וחבריו, נערים מהשכונה, מעמידים פני חיילים ומטפסים על חומת הבטון שנועדו להגן על האזרחים מהירי, על מנת להתגרות ולצעוק אל עבר הערבים. נוני, תלמיד כתה ד' ואחיו הצעיר של צחי, מעדיף לשים על פניו איפור של אמו מאשר לשחק את החייל. על רקע הימים האחרונים של שנת הלימודים, נוני נבחר לשחק את דוד המלך בהצגת סוף השנה אליה יגיע ראש הממשלה, אך בסתר ליבו הוא חושק בתפקיד הנסיכה.
זובומפו

עלילה

העלילה עוסקת בכריס ומרטין קראט (מדובבים על ידי דן תורן ולירון לב, בהתאמה), חוקרי חיות שגילו למור סיפאקה ביערות מדגסקר. שמו של הלמור הוא "זובומפו" (בקיצור : "זובו") וביחד בצומת החיות הם חוקרים את עולם בעלי החיים. בשעת סיפור יש לזובומפו ארץ ששמה "ארץ זובו" שבה הוא נפגש עם חברים חדשים. לעיתים האחים קראט מקבלים הודעה מג'קי ואמי מצוות עוזרי החיות שגם הן חובבות את בעלי החיים.
בסוף כל פרק כל ילד מראה את החיה שלו.