google/wiki40b huggingface dataset:
AMX-13

רקע

צרפת של אחרי מלחמת העולם השנייה ייצרה אבות טיפוס רבים של טנקים, כלי רכב משוריינים ומטוסים אך רובם לא הגיעו לכדי ייצור בקנה מידה גדול. מיעוטם של אבות טיפוס זכו לייצור המוני והצלחה בשוק הנשק העולמי. בתעשיית המטוסים הצרפתית היו אלה סדרת מטוסי המיראז', ולתעשיית הטנקים הצרפתית היה זה ה-AMX-13 וה-AMX-30.
ה-AMX-13 הוא הטנק הראשון שתוכנן ויוצר במלואו בצרפת אחרי המלחמה. הוא תוצאה של דרישת הצבא הצרפתי לטנק קל ויביל אוויר, שיכול לשמש גם כמשחית טנקים. בשנת 1952, לאחר חמש שנות פיתוח החל הייצור. ה-AMX-13 היווה חיבור בין המסורת הצרפתית של תכנון טנקים קלים, למסורת חדשה של טנקים בינוניים ומצוידים בטכנולוגיות ייחודיות.

הטנק ומאפייניו

מגרעותיו של הטנק נבעו מעצם היותו טנק קל - השריון שבו דק וחדיר יחסית לנשק נ"ט, הטנק מתלקח בקלות במקרה של פגיעה בו, בשל מנוע הבנזין המותקן בו. התותח בגרסאות המוקדמות בקוטר של 75 מ"מ היה בעל כושר חדירה נמוך. יתרונותיו של הטנק - קלות התפעול, זול יחסית, יכולתו לפעול במקומות שטנקים כבדים התקשו בהם ומהירותו הגבוהה יחסית של 60 קמ"ש על דרך סלולה. 
ייחודיותו של הטנק הייתה בצריח. בניגוד לטנק רגיל, שבו קנה התותח מורם ומונמך, ב-AMX מורם ומונמך החלק העליון של הצריח באופן שמאפשר צללית נמוכה יחסית ומקל על הפעלת הטנק מעמדות מוסתרות. חידוש נוסף היה תותח 75 מילימטר מדויק, שמצויד במערכת טעינה אוטומטית. התותח מוזן משתי מחסניות עגולות לשישה פגזים. לאחר ירי 12 הפגזים הראשונים יש להטעין את המחסניות מחדש באופן ידני. מערכת הטעינה הפחיתה קצת מהאמינות, אך הורידה את מספר אנשי הצוות לשלושה. דבר זה נתפס על ידי מדינות מועטות כח אדם כיתרון משמעותי, שכן הוא מאפשר להן לאייש יותר טנקים. חידוש זה הופיע מאוחר יותר גם בטנק הלקלרק ובמספר טנקים רוסיים.

שירות בישראל

ישראל התלבטה אם לרכוש את הטנק שכונה בישראל באותה העת אמכ"ס 13, מאחר שלא התאים לשמש כטנק מערכה עיקרי. בתחילת שנת 1955 הועברו לישראל מספר טנקים לניסויים והתגלו בהם תקלות חמורות שנבעו מאי התאמה לאקלים בארץ, לחום ולאבק. בתמיכת הרמטכ"ל משה דיין, שהעדיף את ניידותו וחדשניותו על פני עובי השריון, הוחלט לרכוש כמות מעטה מהם. הוסכם עם צרפת על שיפור מערכות שונות לשיפור התאמתו לצורכי צה"ל. בשנים 1956-1955 נרכשו 60 טנקים עם תותח 75 מ"מ שחלקם עבר התאמה. בגלל קשיי אחזקה התדרדר מצבם הטכני ובמאי 1956 נותרו 24 טנקים כשירים בלבד.
באוגוסט 1956, בעקבות עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית נרכשו 120 טנקים נוספים גם הם עם תותח 75 מ"מ. משלוח הטנקים נפרק בחשאי בנמל הקישון ואלה הועברו לגדודי הקו הראשון לקראת מלחמת סיני שבה השתתפו שלושה גדודי AMX-13 מלאים. אחד הגדודים, שהשתייך לחטיבה 27, הוביל את התקדמות החטיבה בציר הצפוני והגיע עד תעלת סואץ.
במלחמת ששת הימים לחמו הטנקים בכל החזיתות: השתתפו בכיבוש רצועת עזה, שכם ורמת הגולן. במלחמה נחשפה מגבלת החדירה של תותחי הטנק שלא הצליח לחדור את השריון של טנקי האויב החדישים מסוג T-54 ו- T-55. לאחר מלחמת ששת הימים הם נמכרו והועברו לארצות אחרות. בשנת 1969 הוצאו סופית משירות צה"ל.
טנק AMX-13 אחד מוצב כיום בתערוכת הטנקים ביד לשריון בלטרון.
אביעזר סגל

קורות חייו

עם גיוסו לצה"ל עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. סגל שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד בחיל הרגלים ובשנים 1987–1989 שימש כמפקד גדוד 932. בשנים 1993–1995 פיקד על חטיבת הבקעה ושימש כנספח צה"ל ברוסיה. בשירות המילואים משמש סגל כנספח צה"ל באפריקה.
בום על-קולי

בום על-קולי (באנגלית: Sonic boom) הוא הרעש שיוצר גוף שנע במהירות הקול או במהירות גבוהה יותר הקרויה מהירות על-קולית, והוא סוג של גל הלם. בפרט, המונח מתייחס לרעש שנשמע על הקרקע עקב טיסה של מטוס במהירות של מאך 1 לפחות. הרעש החזק שנשמע מחוץ למטוס דומה לקול רעם או להתפוצצות.

הסבר לתופעה

מטוס (או חפץ אחר) שעובר דרך האוויר גורם לשינויי לחץ הנובעים מגלי קול ומכל הפרעה לא סדירה בזרימת האוויר, שמתפשטים לכל הכיוונים במהירות הקול (שאינה מהירות קבועה). גלי קול שמגיעים יחד לנקודה מסוימת נשמעים כרעש בעוצמה גבוהה. ייתכן מצב שבו אוסף של גלי קול מגיע בבת אחת לנקודות מסוימות בסביבתו של המטוס, והם מהווים את הבום על-קולי החזק שנשמע בנקודות אלו. מטוס שנע במהירות על-קולית יכול ליצור אוסף גלים כזה על הקרקע מאחוריו.
באופן תאורטי עבור גוף שטס בדיוק במהירות הקול, הבום יישמע מעט אחרי חליפתו, כלומר אדם שניצב על הקרקע ישמע את הבום מעט אחרי שהוא יראה את הגוף חולף מעליו. עבור גוף שמהירותו גבוהה יותר, הבום יישמע זמן ארוך יותר לאחר שהגוף יעבור מעל לצופה. באופן מדויק יותר, מכיוון שמהירות הקול תלויה בדחיסות האוויר ובטמפרטורה שלו, ומעבר גוף מוטס בגוש אוויר גורר סדרה של מפגשים בנקודות רבות סביבו היוצרים דחיסה וחימום, גם גופים במהירויות עבר קוליות עשויות ליצור בום על קולי.
מאחורי מטוס שנע במהירות על-קולית ניתן לשרטט חרוט דמיוני המתאר את התחום שבו ניתן לשמוע את גלי הקול שמקורם במטוס. זהו קונוס מאך. צורתו של החרוט תלויה במהירות, וככל שזו גבוהה יותר, כך זווית הפתיחה של החרוט קטנה יותר. במהירות קבועה, החרוט הדמיוני נע יחד עם המטוס, אולם צורתו לא משתנה.
גבולות החרוט מהווים משטח שבו קיים אוסף של גלי קול שמקורם בנקודות שונות לאורך מסלול המטוס. כלומר, למשטח זה מגיעה כמות גדולה של גלי קול בבת אחת. בום על-קולי יישמע באוזניו של צופה על פני הקרקע כאשר גבולות החרוט יחצו את מיקומו. זו הסיבה לכך שהבום העל-קולי נשמע על הקרקע זמן קצר לאחר שהמטוס חלף.
גבולות החרוט מהווים גל הלם שמוגדר כשינוי חד ובלתי-רציף בלחץ האוויר. פעמים רבות, נוצרים שני גלי הלם. מקורו של אחד מהם בחרטום המטוס, ושל השני בזנבו. במקרים אלו, בום על-קולי יישמע פעמיים, בזה אחר זה.

השפעות על הסביבה

בום על-קולי הנוצר על ידי מטוס בקרבת הקרקע יוצר רעש חזק ואף הדף העשוי לגרום לניפוץ חלונות. עקב כך אסורה במרבית מדינות העולם טיסה במהירות על קולית מחוץ לאזורים מוגדרים, בדרך כלל אזורי אימונים צבאיים המרוחקים ממקומות מיושבים.
יצירה מכוונת של בום על קולי בקרבת הקרקע עשויה גם לשמש כאמצעי לוחמה פסיכולוגית וכסוג של נשק אל הרג.
ישראל השתמשה פעמים אחדות בשיטה זו כאמצעי לחץ והרתעה מול אויבותיה במדינות. השימוש הראשון בהרעשה על קולית נעשה במלחמת ההתשה. ב-17 ביוני 1969 ביצעה רביעיית מטוסי מיראז' 3, שהייתה במשימת צילום מעל שדות תעופה במצרים, בום על-קולי בקהיר מעל ביתו של נשיא מצרים, גמאל עבד אל נאצר, וגרמה לניפוץ חלונות ביתו. ב-5 בנובמבר 1969 ביצעו שני פנטומים בום על-קולי מעל קהיר, וב-29 בינואר 1970, לאחר שמיג סורי חדר ועשה בום מעל חיפה, החזיר חיל האוויר בזוג פנטומים שעשו בום על קולי בדמשק, ובלילה נשברו באופן זה שמשות רבות גם בלטקיה, חומס, חמה וחלב כאות אזהרה לסורים. בשנת 1974 ביצעה ישראל גיחות הרעשה מעל לכפרים בפתחלנד בלבנון זאת בתגובה לפיגועים שבוצעו על ידי טרוריסטים שיצאו מאזור זה. כתוצאה מנזקי ההרעשה עזבו חלק מהתושבים את הכפרים. בשנים 2003, 2006 ביצעה ישראל גיחות הרעשה בסוריה. בשנות ה-2000 השתמש צה"ל באמצעי זה גם להרתעה מול ארגוני הטרור ברצועת עזה.
מרכוס בראון

קריירת ה-NBA

לאחר 4 עונות בהן שיחק עבור נבחרת הכדורסל של אוניברסיטת מוריי סטייט מקנטקי, נבחר בראון בסיבוב השני של דראפט 1996 על ידי הפורטלנד טרייל בלייזרס מה-NBA. בראון שותף בעונתו הראשונה ב-21 משחקים בלבד, בהם קלע בממוצע 3.9 נקודות בפחות מ-9 דקות למשחק. בעונתו השנייה חתם בונקובר גריזליס אך לא שותף באף משחק ושוחרר במהלך העונה. לקראת עונת 1999–2000 הוחתם על ידי דטרויט פיסטונס, אך שוחרר לאחר ששותף בשישה משחקים בלבד בהם לא בלט.

קריירה באירופה

לאחר ששוחרר מהגריזליס חתם בראון ב-1998 בקבוצת פו אורטז מליגת העל הצרפתית, הוא הוליך אותה לזכייה באליפות ואף נבחר ל-MVP של הליגה. פציעה בברך, שספג במשחק האחרון של סדרת הגמר, הביאה להשבתתו מכדורסל למשך כל עונת 1999. לאחר הניסיון הכושל השני שלו בליגת ה-NBA, שב בראון לליגה הצרפתית וחתם בקבוצת הכדורסל לימוז' עימה זכה בשלושה תארים קבוצתיים: אליפות הליגה, הגביע הצרפתי וגביע קוראץ', גם בעונה זו נבחר בראון ל-MVP של הליגה הצרפתית ובנוסף נבחר ל-MVP של הפלייאוף. 
בשנת 2000 חתם בבנטון טרוויזו מליגת העל האיטלקית ששיחקה באותה עונה גם ביורוליג. בראון קלע בממוצע 17.2 נקודות למשחק בליגה האיטלקית ו-19.9 ביורוליג. לאחר עונה זו חתם בראון באפס פילזן מליגת העל הטורקית בה שיחק במשך שנתיים וזכה עימה בשני גביעים ושתי אליפויות. ב-38 משחקיו ביורוליג עם פילזן קלע בראון 18.6 נקודות בממוצע למשחק. 
ב-2003 עבר בראון לצסק"א מוסקבה מליגת העל הרוסית, ברוסיה שיחק במשך שתי עונות בהן זכה עם צסק"א בשתי אליפויות, גביע אחד והגיע עימה פעמיים לפיינל פור של היורוליג. בשתי עונותיו במועדון נבחר בראון ל-MVP של הליגה הרוסית ופעם אחת לחמישיית העונה של היורוליג, הוא קלע בממוצע 16.6 נקודות למשחק בליגה המקומית, ו-17.2 ביורוליג. 
ב-2005 הצטרף לאוניקאחה מאלגה מליגת העל הספרדית, יחד עם מלאגה זכה באליפות ספרד לעונת 2005–2006, אך בעונתו שנייה במועדון נפצע ושיחק ב-13 משחקים בלבד בליגה. ב-2007 חתם בז'לגיריס קובנה מליטא וסייע לה לזכות באליפות, הוא עזב את הקבוצה בעקבות קשיים כלכליים שחוותה והצטרף באוקטובר 2008 לשורות מכבי תל אביב. 
לאחר עונה אחת במדי מכבי חזר בראון לקבוצת ז'לגיריס קובנה, הוא זכה עימה באליפות וגביע הליגה הבלטית, ובמאי 2010 מונה למאמנה לאחר שדריוש מסקוליונאס פוטר במהלך סדרת הגמר נגד ריטאס וילנה.
באוקטובר 2011 פרש מכדורסל מקצועני.
אוקוורד

רקע כללי

הסדרה עוקבת אחרי חייה של ג'נה המילטון (אשלי ריקארדס), בדיוק בתחילת השנה בו סימנה לעצמה מטרה לשנות ולשדרג את כל חייה היא מעורבת בתאונה מוזרה שמשאירה אותה מגובסת בכל ידה. ההתמודדות של ג'נה עם חבריה לשכבה, עם הוריה הלא מבינים והחיזורים אחרי החתיך (באו מירצ'וף) של בית הספר מובילה אותה לשנה המאתגרת בחייה, שבסופה היא תהפוך לבחורה אחרת לגמרי.

דמויות

אשלי ריקארדס - ג'נה המילטון
הילדה "המגושמת" החסודה עם השקפה אופטימית על החיים. הסדרה מתחילה עם קבלת מכתב אכזרי, אשר דוחק בה להיות פחות נראית. ג'נה מאבדת את בתוליה ויש לה מערכת יחסים מורכבת עם מאטי מקיבן. היא גם סופר שאפתנית והחברות הכי טובות שלה הן תמרה קפלן ו (בעונות הקודמות) מינג הואנג
באו מירצ'וף -מאטי מקיבן
האהבה העיקרית של ג 'נה. הוא בתחילה נראה תלמיד פופולרי טיפוסי אבל במהלך הסדרה מגלה צד עמוק, ורגיש יותר. הוא נאבק כאשר הוא מחוץ לאזור הנוחות שלו, כפי שהוא בדרך כלל לא צריך לנסות מאוד קשה להיות מקובל או מקובל. יש לו מערכת יחסים מסובכת עם הוריו, וגילה שהוא אומץ באמצע הסדרה. מאוחר יותר הוא פוגש את אביו הביולוגי, אשר, כמו הוריה של ג 'נה, הביא את מאטי בגיל צעיר מאוד. החבר הכי טוב של מאטי הוא ג'ייק רוזטי.
בראט דבורן - ג'ייק רוזטי החבר הכי טוב של מטי, בתחילת הסדרה יצא עם ליסה. אחר כך, עם ג' נה, תמרה וגבי. ג' ייק בעונות הראשונות היה נשיא התלמידים. 
ג'יליאן רוז ריד - תמרה קפלן החברה הכי טובה של ג'נה היא במהלך הסדרה מעודדת בבית הספר ויצאה עם ג'ייק
מולי טרלוב - סיידי סקסטון היא האויבת של ג'נה. החברה הכי טובה של ליסה. היא במהלך העונה הראשונה חיבבה את מטי. היא יצאה עם ריקי, סרגיו'. אחרי שריקי מת חשבו שהיא זו שרצחה אותו.  
ניקי דלוץ' - לייס המילטון היא אמא של ג'נה היא נכנסה להריון בגיל צעיר. במהלך הסדרה היא נכנסת עוד פעם להריון. החברה הכי טובה שלה זו אלי אותה הכירה בתיכון. 
גריר גראמר - ליסה 
נולן ג'רארד פאנק - קולין ג'נינגס
סופרבול XXXVIII

בחירת מיקום המשחק

בעלי קבוצות ה-NFL בחרו להעניק את אירוח סופרבול XXXVIII ליוסטון במהלך פגישותיהם ב-1 בנובמבר 2000. בחירתם העניקה ליוסטון את אירוח הסופרבול בפעם השנייה בתולדותיה והראשונה מזה 30 שנים. סופרבול זה הצטרף לשורה של אירועי ספורט מרכזיים שנערכו בטקסס באותה שנה, לצד משחק האולסטאר של ה-MLB והפיינל פור של טורניר אליפות המכללות בכדורסל.
ענת לויט (שחיינית)

ביוגרפיה

לויט נולדה בבאר שבע וגדלה ברעננה. היא התאמנה בקבוצת הפועל הוד השרון בית ברל בהדרכתו של ד"ר ברוך צ'יש.

1986

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכתה לויט במדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.68 שניות, אחרי ענת ישראל ממכבי תל אביב (28.62 שניות) ולפני רותם פורת מהפועל בני שמעון (29.31 שניות).

1987

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1987 זכתה לויט במדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.70 דקות, אחרי ענת ישראל (1:02.14 דקות) ולפני חברתה לקבוצה תמי לוין.

שיאנית ישראל

בתחרות שמונה האומות שנערכה באדינבורו, סקוטלנד ב-3 ביולי 1988 קבעה לויט במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 27.75 שניות, שיפור לשיא בן השנתיים של ענת ישראל (28.00 שניות) וכך הייתה לשחיינית הישראלית הראשונה ששחתה משחה זה מתחת ל-28 שניות. שיאה זה החזיק מעמד 3 שנים ונשבר על ידי קרן רגאל (27.53 שניות).

אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות אישיות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.18 שניות, לפני איריס קומן ממכבי נהריה (28.35 שניות) ורויטל וילנאי מרכז וייסגל (28.43 שניות) ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.45 דקות, אחרי רויטל וילנאי (1:01.98 דקות) ולפני תמי לוין (1:02.85 דקות).

המכביה ה-13

בתחרויות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב בחודש יולי 1989 זכתה לויט במדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.18 שניות, אחרי ג'ני זוסר מארצות הברית שקבעה שיא יסוד חדש של 27.00 שניות ואיריס קומן שקבעה שיא אישי חדש של 27.82 שניות.

אלופת ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1989 זכתה לויט במדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.34 שניות, לפני רויטל וילנאי ממכבי תל אביב (28.72 שניות) וגליה אקר מהפועל ימק"א ירושלים (29.13 שניות). בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 28.31 שניות.
אוניברסיטת קאזאן

היסטוריה

האוניברסיטה הוקמה בנובמבר 1804 על פי צו קיסרי מהצאר אלכסנדר הראשון בתור האוניברסיטה הקיסרית של קאזאן.
ב-1919 פתחה האוניברסיטה "פקולטה לעובדים" בהתאם להוראה ממשלתית שיועדה לספק השכלה לאיכרים. כתוצאה מכך, יכלו איכרים להתקבל וללמוד באוניברסיטה ללא מעבר בחינת כניסה.
ב-1925 החלה לשאת את השם האוניברסיטה הממלכתית של קאזאן על שם ולדימיר איליץ' לנין, מבוגרי האוניברסיטה המפורסמים ביותר. לנין, לימים מנהיגה של ברית המועצות, למד באוניברסיטה בפקולטה למשפטים החל מאוגוסט 1887 ועד דצמבר של אותה שנה כאשר גורש ממנה בנימוק "הפרעות סטודנט".
בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, עברה האוניברסיטה תהליך של התרחבות ופיתוח בסיסה האקדמי. כהכרה בתרומתה לחינוך אנשי ברית המועצות, קיבלה האוניברסיטה ב-1953 את "עיטור הסרט האדום של העבודה" וב-1979 את "עיטור לנין". בשנות ה-70 נבנו באוניברסיטה שני בניינים רבי קומות: המחלקה לפיזיקה ב-1973 והפקולטה למתמטיקה ב-1978. השינוי המשמעותי האחרון באוניברסיטה בתקופת ברית המועצות היה פתיחתו של מרכז ספורט ותרבות ב-1989. 
באוקטובר 2009 האוניברסיטה הפכה לאוניברסיטה הפדרלית של קאזאן הידועה גם בשם האוניברסיטה הפדרלית של אזור הוולגה. בשנת 2011 באוניברסיטה שולבו מספר מוסדות להשכלה גבוהה של העיר קאזאן וכתוצאה מכך מספר סטודנטים שלה גדל באופן משמעותי.

נתונים כמותיים

באוניברסיטה לומדים 44,000 סטודנטים ומועסקים בה כ-3,000 מרצים.
האוניברסיטה כוללת 16 פקולטות ו-2 שלוחות בערי שדה.
ולדיסלב חורוחורין

ביוגרפיה

חורוחורין נולד ב-29 בספטמבר 1982 וגדל בדונצק, אוקראינה. בשנת 1999 עלה לישראל עם אמו, ושירת בצבא ההגנה לישראל.

חקירת פשעיו

השירות החשאי של ארצות הברית החל להתחקות אחר פועלו של חורוחורין, זאת כחלק ממבצע "פיירוול" (חומת אש) בה נבדקו פריצות והונאות אשראי בארצות הברית שיצא לדרך בשנת 2004. חורוחורין הפעיל אתר לסחר לא-חוקי בכרטיסי אשראי שהיה בשליטת ארגוני פשע מקוון, האתר סיפק גם מסמכים לא חוקיים ותעודות זהות מזויפות. לא רק שהאתר סיפק מידע כיצד לפרוץ או להפעיל כרטיס אשראי גנוב או מזויף, אלא גם סיפק כלים ואמצעים לעשות כן. אחד מהחוקרים העיקריים בצוות החקירה אמר: "הרשת שנוצרה על ידי מייסדי האתר (CarderPlanet), ובכללם גם ולדיסלב חורוחורין, נותרה אחת מארגוני פשעי הסייבר הפיננסים המתוחכמים ביותר בעולם". עוד הוסיף: "רשת זו התקשרה באופן חוזר לכל מקרה של חדירה גדולה למידע פיננסי, מתוך מקרים שדווחו לרשויות החוק כנדרש. מעצרו של ולדיסלב ממחיש את המחויבת של השירות החשאי לחצות את העולם במאבקו בפשע מקוון".
חורוחורין התרברב במעשיו והחל לפרסם סרטוני אנימציה בהם הוא לועג לכל אמריקאי המחזיק או עושה שימוש בכרטיס אשראי.
הוא היה מעורב בפשעים נוספים ובשנת 2013 הוגש נגדו כתב אישום. הוא יצא זכאי במשפט, שלא כמו פושעי סייבר מרוסיה שהועמדו לדין באותו משפט ונמצאו אשמים בפריצה לחברות ותאגידים גדולים במשק האמריקאי, דוגמת הנאסד"ק, דאו ג'ונס וחברות חשובות נוספות העוסקות באשראי, שוק ההון ועולם המסחר במניות. נכון לאפריל 2017, אף אחד משותפיו לפשע של חורוחורין הועמד לדין.

מעצר ומשפט

חורוחורין זוהה בנובמבר 2009 כ-BadB על ידי רשויות החוק בארצות הברית. הוא נעצר ב-7 באוגוסט 2010 בניס שבצרפת, בעודו נוסע לשדה התעופה כדי להגיע לוורשה, פולין. לכידתו באירופה הקשתה על גורמי האכיפה, שכן הוא הוסגר לארצות הברית רק ב-6 ביוני 2012. הוא זומן למשפט ביום למחרת, ועד למשפטו הושם במעצר.
כדי לסייע להרשיע את ולדיסלב במשפט, חברו שלוחה של ה-FBI מאטלנטה, כוח משטרה וחוקרים מצרפת וכן צוות מיוחד של המחלקה לפשעי סייבר מהולנד. ב-25 באוקטובר 2012 הוא חתם על עסקת טיעון והודה באשמה בשניים מסעיפי האישום: קשירת קשר לביצוע עבירות זיוף אשראי וחדירה לא חוקית למערכות מחשוב.
ב-5 באפריל 2013 פסק בית הדין על חורוחורין תקופת מאסר של 88 חודשים על חלקו בגזל ובגניבה של יותר מ-9 מיליון דולר, ובמסחר בלתי חוקי בכרטיסי אשראי גנובים או כרטיסי אשראי נטענים. הוא שוחרר מן המאסר לאחר ארבע שנים, בפברואר 2017, וגורש מארצות הברית.
בהמשך חייו עבד כיועץ ומבקר אבטחת מידע.
אאודי A3

רקע

ה-A3 מיוצרת בגרסאות האצ'בק (3 דלתות), סדאן (4 ו-5 דלתות), סטיישן וקבריולה. שני הדורות הראשונים של המכונית בוססו על פלטפורמת קבוצת A של פולקסווגן אשר שותפה למכוניות נוספות של הקונצרן דוגמת אאודי TT, פולקסווגן גולף, פולקסווגן טוראן, כמו גם סיאט ליאון, סיאט טולדו וסקודה אוקטביה. החל מהדור השלישי אשר הוצג ב-2012 המכונית מבוססת על פלטפורמת MQB המודולארית של קבוצת פולקסווגן. המכונית מיוצרת עם מגוון של מנועים שונים בהם מנועי בנזין, דיזל ומנועי טורבו.

דור ראשון (1996-2003)

הדור הראשון של המכונית הוצג לשוק האירופי בשנת 1996 וסימן את חזרתה של חברת אאודי לייצור מכוניות קטנות לאחר שהאחרונה שבהן הייתה האאודי 50 אשר ייצורה הופסק בשנת 1978. דגם זה היה הראשון של קבוצת פולקסווגן אשר בוסס על פלטפורמת PQ34 (או A4) הדומה רבות לדור הרביעי של הפולקסווגן גולף אשר הוצג כשנה לאחר מכן. בתוך שלוש שנים, פלטפורמה זו שימשה לשבע מכוניות של הקבוצה.
במקור מכונית ה-A3 הייתה זמינה רק במרכב האצ'בק 3 דלתות על מנת להציגה כספורטיבית יותר מאשר הגולף, ובהנעת גלגלים קדמית או כפולה. מנוע המכונית היה טורי רוחבי בעל ארבעה צילינדרים. לאחר ה-A3 אאודי A4 הייתה המכונית השנייה בחברת אאודי בה נעשה שימוש בחמש שסתומים לכל צילינדר אחד.
בשנת 1999 אאודי הרחיבה את היצע הדגמים עם מנועים נוספים כגון מנוע טורבו 1.8 ליטרים בעל 180 כ"ס, ומנוע TDI טורבו דיזל בגאומטריה משתנה, בנפח 1.9 ליטר בעל 90 כ"ס והזרקה ישירה. דגם מנוע ה-1.8 בעל ההנעה הכפולה (קוואטרו בשפת אאודי) היה זמין בשתי גרסאות: 180 כ"ס או 150 כ"ס. בשנה זו הוצג בנוסף גם מרכב החמש דלתות .
בסוף שנת 2000 הותקנו במכונית פנסים קדמיים ואחוריים חדשים, בוצעו שינויי קוסמטיקה קלים כמו גם שיפור בפנים המכונית. כמו כן הוצגה תיבת 6 הילוכים ידנית בדגם ה-1.8 180 כ"ס, ובדגם ה-1.9 ליטר TDI דיזל החדש בעל 130 כ"ס. בחלק מן המדינות בעולם מערכת בקרת היציבות האלקטרונית של אאודי, מערכת בקרת המשיכה ומחשב כח הבלימה, הפכו לאבזור סטנדרטי במכונית. הדור הראשון של האאודי A3 הוחלף באירופה בשנת 2003, אולם במדינות מסוימות בעולם נמשכה מכירתו. ייצורו פסק בברזיל בשנת 2006.
מנוע חשמלי

מנוע חשמלי הוא מכונה, הממירה אנרגיה חשמלית לאנרגיה מכנית.
מנוע חשמלי מבוסס על עקרון האלקטרומגנטיות, המאפשר יצירת שדה מגנטי על ידי העברת זרם חשמלי דרך סליל לפי כלל יד ימין.

מנוע זרם ישר

מנוע זרם ישר עם מברשות תואר לעיל. במנוע זרם ישר ללא מברשות, המגנטים הקבועים נמצאים על הרוטור (הלולאה המסתובבת) והמגנטים בקיטוב מתחלף נבנים כסטטור (המגנטים החיצוניים). קצב סיבוב הרוטור נקבע על ידי הזרם המוזן למגנטי הסטטור, שהוא לרוב זרם חילופין המתקבל מהתמרת הזרם הישר המזין את המנוע. הימנעות משימוש במברשות להעברת הזרם אל ציר מסתובב מגדילה את אמינות המנוע ומקלה על המזעור שלו.

שימושי המנוע החשמלי

המנועים החשמליים נכנסים כמעט לכל היבט בחיים המודרניים.
ליגת העל הליטאית

אלופות ליטא הסובייטית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מנסור איזייב

קריירה

באוגוסט 2009, איזייב השתתף באליפות העולם שנערכה ברוטרדם וזכה במדליית ארד לאחר ניצחון על יריב מקזחסטן. באליפות העולם שנה לאחר מכן הגיע שוב עד לקרב על מדליית הארד אך הפסיד לוואנג קי-צ'ון הקוריאני. את אליפות העולם 2011 סיים איזייב במקום השביעי.
ב-30 ביולי 2012, זכה במדליית הזהב באולימפיאדת לונדון. בקרב הראשון איזייב ניצח את קיושי אואמטסו הספרדי, בשמינית הגמר את רוסטם אורוג'וב האזרי וברבע הגמר את סאינג'ארגל ניאם-אוצ'יר המונגולי. בחצי הגמר ניצח איזייב את וואנג קי-צ'ון הקוריאני ובגמר גבר על ריקי נקאיה היפני, אלוף העולם המכהן.
פריסקו

היסטוריה

במהלך המאה ה-19 החלו מתיישבים אמריקאים רבים להתיישב באזור ופיתחו בו את מערכת הרכבות. בשנת 1860 הוקמה בסביבת פריסקו תחנת דואר. בשנת 1902 קושרה העיר לקו הרכבות מסנט לואיס לסן פרנסיסקו.
בשנת 1978 צולמה העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה דאלאס בעיר.

דמוגרפיה

בעשור הראשון של המאה ה-21 התאפיינה אוכלוסיית העיר בשיעורי צמיחה מהגבוהים בארצות הברית. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010 התגוררו בעיר כ-116,989 תושבים בכ-39,901 משקי בית. החלוקה הגזעית היא: 75% לבנים, 10% אסייתים, 8.1 אפרו-אמריקאים, 0.5% אינדיאנים, 3.3% מגזעים אחרים ו-3.1% משני גזעים או יותר. 
הגיל החציוני היה 33.9 שנים. ההכנסה לנפש בעיר היא 38,048$. כ-2.2% מהמשפחות ו-5.8% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני.

ספורט

פריסקו נמצאים מספר מטות של קבוצות ספורט בכירות במטרופולין דאלאס-פורט וורת', וכן כמה קבוצות פועלות בפריסקו עצמה, כמו הטקסס לג'נדס המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA ומועדון הכדורגל דאלאס מה-MLS שלמרות שמו פועל באצטדיון טויוטה בפריסקו.
מלאכת זורה

מְלֶאכֶת הַזּוֹרֶה היא אחת מל"ט המלאכות האסורות בשבת, ועיקרה הוא זריית התבואה כלפי מעלה לאחר הדישה, על מנת להיעזר ברוח להפרדה בין השיבולים (הכבדים יותר) לקני החיטים (הקלים יותר, ועפים ברוח).

מחלוקת התלמודים

נחלקו שני התלמודים בגדר מלאכה זו. לפי התלמוד בבלי שווה מלאכה זו במהותה למלאכת בורר ומלאכת מרקד, שכולם מטרתן לברור אוכל מתוך פסולת המעורבת בו, וכן נפסק ברמב"ם. 
לעומת זאת, על פי התלמוד ירושלמי מלאכת זורה היא מלאכה לעצמה, ותוכנה הוא זריית אובייקט ברוח (לדוגמה רקיקה), וכן פסק להלכה המהרי"ל בשם האור זרוע, והרמ"א. דעה אחרת אומרת כי גם התלמוד הירושלמי אינו מחייב ברוקק ברוח משום מלאכת זורה, וחיוב ברקיקה יכול להיות רק משום מלאכת הוצאה מרשות לרשות.
להלכה נחלקו האחרונים: רבי עקיבא איגר פסק שאין לחשוש לדברי הרמ"א, וכן פסק המשנה ברורה (אלא שלכתחילה כתב שיש לחוש לדבריו). בנוסף, חיוב זרייה הוא אפשרי רק ברוק, שהוא חומר הנוצר מגופו של אדם הנחשב בהלכה ל"גידולי קרקע" (מכיוון שהוא מתפרנס מגידולי הקרקע ומהם גופו חי), אך לא במים, שאינם גידולי קרקע. לעומת זאת השולחן ערוך הרב העתיק את דברי הרמ"א כלשונם וכך הוא פוסק להלכה.

תולדות המלאכה

לפי דעת הירושלמי, כתב האבני נזר שתולדות מלאכה זו הוא כאשר עושה זרייה בפה, אך הערוך השולחן מתיר את הדבר

טעם המחלוקת

האבני נזר מסביר, כי שני התלמודים נחלקו במחלוקת זו, לשיטתם במחלוקת בעניין מלאכת בורר, האם ברירה שאינה מושלמת והאוכל נזקק עדיין לברירה נוספת, נחשבת למלאכה. לפי הירושלמי, לא ייתכן שמלאכת זורה תחשב למלאכה, מכיוון שלאחר הפרדת הגרעינים מהתבואה, נותרים עדיין בתבואה צרורות אבנים שהם אינן מופרדים באמצעות זריית התבואה לרוח, שבה רק קשי התבואה (המוץ) הקלים מתפזרים לכל עבר אך גרגירי התבואה - ועימם צרורות האבנים - נופלות לקרקע, ומכיוון שהירושלמי סבור שברירה שאינה מושלמת אינה נחשבת לברירה, הוא אינו יכול לפרש שחיוב מלאכת זורה הוא משום חיוב ברירה, ולכן הוא מפרש שמדובר במלאכה חדשה שמהותה זריית גוף אחד לרוח, למרות שלא מדובר בהפרדת שני גופים זה מזה. לעומת זאת, התלמוד הבבלי, סבור שגם ברירה שאינה מושלמת - כמו מלאכה זורה - נחשבת לברירה, ולכן הוא מונה את שלוש המלאכות, זורה ומרקד ובורר, כמלאכה שמהותה שווה.
האבני נזר מתייחס לשאלה צדדית העולה על הסברו, והיא, כיצד ברירת צרורות האבנים מתוך גרגירי התבואה נחשבת לברירה, אם יש עדיין להפריד אחר כך את גרגירי התבואה מתוך הקליפה הדקה שדבוקה בהם במלאכת מרקד, והוא מסביר כי נהוג להפריד את הקליפה - השומרת על נקיות גרגירי התבואה - רק סמוך לזמן טחינת החיטים, שאינו צמוד לזמן הזרייה, ומכיוון שבשעת ברירת צרורות האבנים מתוך גרגירי התבואה שנעשית לאחר הזרייה, אין המנהג להפריד את קליפות התבואה ולפעמים אף אין צורך בכך כלל וההפך, אין הקליפה נחשבת ל"קליפה" ומלאכת הברירה נחשבת למושלמת.

מעורבות כח אחד בדיני שבת מול דיני נזיקין

מלאכה זו מיוחדת בכך שלמרות שהיא נעשית בשותפות כוח נוסף, הרוח, נחשב האדם לעושה המלאכה הבלעדי מבחינת הלכות שבת. עקרון זה מנוגד לעקרון בדיני נזיקין, שם נזק שנגרם על ידי פעולת האדם יחד עם מעורבות כח נוסף נחשבת לגרמא בנזיקין, ובתנאי שהמזיק עצמו נוצר באופן עצמאי ללא שותפות אחרת. ההסבר לכך מפורש בדברי רב אשי ש"מלאכת מחשבת אסרה תורה", שלגבי הלכות שבת החשיבות היא בכך שהמלאכה נעשתה כפי שתוכננה על ידי האדם, גם כשמעורבים בה כוחות נוספים כדוגמת הרוח.
לורד דנינג

אלפרד תומפסון "טום" דנינג, הברון דנינג (באנגלית: Alfred Thompson 'Tom' Denning, Baron Denning;‏
23 בינואר 1899 - 5 במרץ 1999) היה משפטן, עו"ד ושופט אנגלי. הוא שירת כשופט במשך 38 שנים עד לפרישתו ב-1982.
דנינג היה שופט חדשני, שלא היסס לסטות מהעיקרון של תקדים מחייב. דנינג, אשר התמחה במשפט אזרחי, שירת במשך 5 שנים כ Law Lord בבית הלורדים לפני שחזר לבית המשפט לערעורים לפי בקשתו, מכיוון שהוא העדיף את הערכאה הנמוכה יותר. על המעבר מבית הלורדים, דנינג אמר "לרוב עוה"ד, בית הלורדים הוא כמו גן עדן - אתה רוצה להגיע לשם מתישהו, אבל לא כל עוד יש בך חיים".
ב-1963, ראש ממשלת בריטניה דאז הרולד מקמילן מינה את דנינג לחקור את פרשת פרופיומו.
למרות שדנינג לא היה כפוף לחוקי הפרישה האנגליים, הוא פרש ב-1982, בעקבות הערות שהתפרשו כגזעניות אשר הופיעו בספרו "החוק לאן" (What's Next In the Law).