google/wiki40b huggingface dataset:
רוזלי דה בלו

רוזלי דה בלו (בפורטוגזית: Roseli de Belo; נולדה ב-7 בספטמבר 1969) היא כדורגלנית עבר ברזילאית ששיחקה כחלוצה. רוזלי, שידועה בדרך כלל רק בשמה הפרטי, שיחקה בשני 
גביעי עולם ושלוש אולימפיאדות במדיה של נבחרת ברזיל.

חייה

רוזלי נולדה בספטמבר 1969 בסאו פאולו, ובצעירותה הצטרפה לקבוצת ראדאר - שרוב שחקניותיה ייצגו את ברזיל בטורנירים הבינלאומיים השונים. ב-1988 היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בטורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. טורניר ההכנה נערך בסין, והנבחרת הברזילאית הודחה בחצי הגמר לאחר הפסד לנורווגיה. בסיום התחרות נבחרה רוזלי להרכב המצטיינות של הטורניר על ידי התקשורת הסינית. שלוש שנים אחר כך, אירחה סין את גביע העולם בכדורגל נשים שנערך בפעם הראשונה אי פעם, ורוזלי זכתה להיכלל בסגל שנבחר לטורניר. היא פתחה בהרכב הראשון בכל שלושת משחקיה של ברזיל בטורניר, אך הנבחרת השיגה רק ניצחון אחד והודחה כבר בשלב הבתים.
ב-1995 עברה רוזלי לטאקרזוקה באניס מליגת העל היפנית, שבאותן שנים משכה אליה כוכבות בינלאומיות רבות. באותה שנה היא גם השתתפה עם ברזיל בגביע העולם שנערך בשוודיה, ואף כבשה את השער היחיד בניצחון המפתיע של הברזילאיות על המארחת. למרות הניצחון במשחק הפתיחה, הפסידה הנבחרת בשני משחקיה הבאים והודחה בשלב הבתים בפעם השנייה ברציפות. שנה אחר כך, נערך בפעם הראשונה טורניר הכדורגל האולימפי לנשים, ורוזלי נבחרה לסגל הברזילאי. היא כבשה שער אחד נגד סין בחצי הגמר, אך הברזילאיות פספסו את המדליות וסיימו במקום הרביעי.
באליפות דרום אמריקה, ששימשה שטורניר המוקדמות לגביע העולם 1999, ושנערכה במרץ 1998 בארגנטינה, כבשה רוזלי 16 שערים בשישה משחקים והובילה את ברזיל לזכייה שלישית ברציפות בטורניר. אף על פי כן, היא נפצעה בברכה במהלך משחק ידידות נגד ארצות הברית, ונאלצה להחמיץ את הגביע. בלעדיה, הגיעו הברזילאיות למקום השלישי. שנה אחר כך, סיימה ברזיל שוב במקום הרביעי בטורניר הכדורגל האולימפי, בדיוק כמו באטלנטה 1996. בטורניר זה שימשה רוזלי בעיקר כשחקנית מחליפה ופתחה במשחק אחד בלבד. 
בשנת 2001, הוקמה ליגת ה-WUSA, שהייתה לליגת כדורגל הנשים המקצוענית הראשונה בארצות הברית. רוזלי הצטרפה לקבוצת וושינגטון פרידום, אך שיחקה רק ב-11 משחקים (מתוכם פתחה בשלושה) ולא כבשה אפילו שער אחד. בסיום עונה זו, היא שוחררה מהקבוצה ועברה לליגת המשנה האמריקאית, שם שיחקה לצידה של מריבל דומינגז המקסיקנית. לאחר עונה אחת בליגת המשנה, היא חזרה לשחק בליגה הברזילאית.
האליפות הבינלאומית האחרונה של רוזלי עם נבחרת ברזיל הייתה אולימפיאדת אתונה שנערכה בקיץ 2004. הברזילאיות העפילו עד לגמר הטורניר, אך הפסידו בהארכה 2-1 לארצות הברית, והסתפקו במדליית הכסף. רוזלי זכתה לעלות כמחליפה בשניים מתוך ששת משחקי הטורניר, אך לא במשחק על מדליית הזהב. שנתיים לאחר מכן, הייתה רוזלי חלק מקבוצת הנשים של סאו פאולו שהשתתפה בגביע מלכת השלום שנערך בקוריאה הדרומית. בטורניר עצמו, היא כבשה שער אחד (בהפסד 4-2 לקנדה), אך לא הצליחה להוביל את הקבוצה מעבר לשלב הבתים.
צמרמורת 2

תקציר העלילה

ערב ליל כל הקדושים בעיירת וורדנקליף הקטנה, וצמד החברים סוני וסאם מוצאים בבית נטוש שהיה בבעלותו של הסופר ר. ל. סטיין כתב יד נדיר שמעולם לא פורסם של הסופר בשם "ליל כל הקדושים הרדוף" ("Haunted Halloween"). כשהם פותחים את כתב היד, הם מוציאים לחופשי שלא ביודעין את סלאפי הבובה, שמתכנן לזרוע אפוקליפסה בעיצומו של ליל כל הקדושים בעזרתו בני בריתו המפלצתיים משאר ספריו של סטיין. עם עזרתה של אחותו של סוני, שרה, סוני וסאם נאלצים לסכל את תוכניתו של סלאפי לגרור את וורדנקליף אל תוהו ובוהו מוחלט.

הפקה

ב-2 בספטמבר 2015, הוכרז על סרט המשך לסרט "צמרמורת", כמו כן דווח שסרטי סוני מחפשים תסריטאי שיכתוב את סרט ההמשך. ב-17 בינואר 2017, נקבע לסרט תאריך יציאה לאקרנים ב-26 בינואר 2018 ורוב לטרמן אישר כי הוא יחזור כבמאי עבור ההמשך. ב-6 בפברואר 2017, הוכרז שתאריך יציאת הסרט לאקרנים נדחה ל-21 בספטמבר 2018, במקום של תאריך יציאת הסרט "מפלצת של מלון 3: יוצאים לחופשה" לאקרנים. במאי 2017, נחשף שסרט ההמשך ייקרא "צמרמורת: ארץ האימה". כמו כן, אושר כי ג'ק בלאק ישוב לגלם את דמותו של ר. ל. סטיין
בנובמבר 2017, רוב לייבר נשכר כתסריטאי. זמן קצר לאחר, דווח שהבמאי ארי סנדל יחליף את לטרמן במלאכת הבימוי בשל התחייבויות קודמות של לטרמן לסרט "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו". מגזין וראייטי דיווח שלסרט ההמשך נכתבו שני תסריטים - תסריט אחד שבו בלאק שב לגלם את דמותו של סטיין, ואילו בתסריט השני דמותו של בלאק הוצאה לגמרי מהעלילה. בדצמבר 2017, תאריך יציאת סרט ההמשך נדחה ל-12 באוקטובר 2018, ומבין פרטי העלילה שנחשפו נודע שג'ק בלאק ישוב לדבב את דמותו של סלאפי הבובה וששם הסרט הנוכחי הוא "צמרמורת: נקמתו של סלאפי". חברי צוות חדשים שלוהקו כללו את מדיסון איסמן, בן אובריאן, קליל האריס וג'רמי ריי טיילור. קן ג'ונג, כריס פרנל וונדי מקלנדון-קובי הצטרפו לצוות השחקנים חודש לאחר מכן. צילומי הסרט החלו ב-7 במרץ, ובאפריל 2018, נחשף ששם הסרט הרשמי הוא "צמרמורת: ליל כל הקדושים הרדוף".

יציאה לאקרנים

הסרט יצא לאקרנים בבכורה עולמית ב-12 באוקטובר 2018. הטריילר הראשון עבור הסרט הופץ ב-11 ביולי 2018, יחד עם פוסטר רשמי.
בהיג' מנסור

ביוגרפיה

מנסור מתגורר בעספיא ומכהן כראש המועצה המקומית. לאחר קריירה צבאית ארוכה (סגן מפקד חטיבה) החל מנסור בקריירה דיפלומטית והיה לשגריר הדרוזי הראשון.
מנסור כיהן בתפקידים שונים בשירות הציבורי במשרדי ממשלה שונים. בין היתר כיהן כשגריר במדינות שונות, חבר המשלחת הישראלית באומות המאוחדות והיה ראש המחלקה הבין-דתית במשרד החוץ.
הוביל מטעם משרד החוץ ומשרד הפנים משלחות שונות, בין היתר משלחת דתית ישראלית מכל העדות שנפגשה עם האפיפיור בשנת 2010.
בשנים 2001 - 2005 כיהן כשגריר ישראל באנגולה
בשנים 2015 - 2013 כיהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית.
מנסור גם כיהן כחבר ועד באוניברסיטת חיפה.
לפני שנבחר לכהן כראש מועצת עספיא הצהיר מנסור על כוונותיו לטפל בתשתיות היישוב (מערכת הביוב, מים, חשמל ניקוז ועוד), להעלות את רמת הביטחון האישי של תושבי המועצה, ולטפל בסוגיות שונות הקשורות לנוער, חינוך ביישוב, תוכנית המתאר היישובית, הקרקעות ועוד.
אל-קטייפה

היסטוריה

חשיבותה ההיסטורית של העיר קטייפה נובעת ממיקומה הגאוגרפי על הדרך המרכזית היוצאת מדמשק, עליה עברו במרוצת השנים שיירות של סחורות וכן כוחות צבאיים לצפון סוריה (ציר דמשק-חלב) ולמזרחה (ציר דמשק-תדמור).

אתרים

בעיר קטייפה ובסביבותיה מספר אתרים בעלי עניין. 30 קילומטרים ממערב לעיר נמצאת אמת מים רומית עתיקה. כמו כן ממוקמים באזור חאן בשם "חאן א-נורי" (خان النوري), מבצר עתיק, מסגד וחמאם מתקופת שלטונו של סינאן פאשה באימפריה העות'מאנית (המאה ה-16).
נעמה קסרי

ביוגרפיה

קסרי נולדה וגדלה בכרמיאל. למדה במגמת מדעי החברה בתיכון אורט מגדים בעירה. את שירותה בצה"ל עשתה בנשקייה של בסיס הטירונות זיקים. לאחר שחרורה מצה"ל גרה שש שנים בדנוור שבקולורדו, שם נישאה ליהודי-אמריקאי ופתחה חנות למוצרי טיפוח לבעלי חיים. לאחר גירושיה חזרה לישראל, ופתחה מכון לטיפוח יופי.
קסרי השתתפה בתוכנית המציאות "הישרדות" בערוץ 10 והצליחה להעפיל לגמר העונה הראשונה. זאת, בזכות ברית שכרתה עם דן מנו ומרינה קבישר, אף על פי שניצחה רק במקצת המשימות שהוטלו במסגרתה. בגמר התוכנית, שהתקיים ב-17 במאי 2008, זכתה בחמישה מקולות המושבעים, לעומת ארבעה מצביעים למתחרה נועם טור, והוכתרה למנצחת ולשורדת האחרונה. היא זכתה בשל כך בפרסים בשווי מיליון שקלים.
לאחר "הישרדות" הנחתה בשנים 2008–2010 את התוכנית היומית "שורדות בבית" בערוץ 10, לצד משתתפת אחרת של "הישרדות", ליה גיל, שהוחלפה בהמשך במירית וקנין (גם היא משתתפת "הישרדות"). לאחר מכן הנחתה קסרי את תוכנית הבוקר היומית "איזה יופי" בערוץ 10, עד שנת 2012.
בשנת 2012 השתתפה קסרי בפרסומות לאבקת הכביסה "סוד".
בשנת 2016 פתחה קליניקה לטיפולי אסתטיקה.
בשנת 2019, השתתפה בתוכנית הישרדות VIP עונה 2, ששודרה ברשת 13, העפילה לגמר וגם זכתה בתואר "השורדת האהובה" על ידי הקהל.
באותה שנה בוצע תחקיר חדשותי בקליניקה לטיפולים אסתטיים של קסרי, ממנו עלה כי היא מציעה טיפולים של מומחים לאסתטיקה, בעוד שמדובר ברופאי שיניים - שלפי עמדת משרד הבריאות רשאים להזריק רק במסגרת טיפולי שיניים. קסרי השיבה כי הכשרתם המקצועית של רופאי השיניים מכסה את סוג הטיפולים בהם מדובר.

חיים אישים

לקסרי בן מנישואיה השניים, אשר הסתיימו זמן קצר לאחר תום העונה של "הישרדות" בהשתתפותה. בהמשך, נישאה פעם שלישית, לגל ארז, לאחר שהכירו בשנת 2009, בעקבות השתתפותו של ארז בהישרדות איי הפנינה. לזוג נולדו שתי בנות.
עזרא ברהום

קורות חיים

עזרא ברהום נולד בבגדאד, בירת עיראק למשפחה יהודית, ובגיל 5 החל לנגן על עוד. הוא למד לנגן אצל נגן העוד הטוב ביותר בעיראק, עזרא ימין שמו והוא עיוור, בשיטת הפריטה הכפולה. כבר בגיל 11 הלחין ברהום את השיר הראשון שלו.
בשנת 1950 נורי סעיד ראש ממשלת עיראק התיר ליהודים לעזוב את עיראק, בתמורה לפסילת אזרחותם העיראקית והשארת כל רכושם בעיראק בהיותו בן 17, עלה לארץ ישראל ב-1951 במבצע עזרא ונחמיה, ושהה במחנה ישראל מספר שנים. בתקופה זו פיתח את המוזיקה שלו והוא וחבריו היו מנגנים ושרים.
ברהום למד בקיבוץ שפיים, ובבית הספר למוסיקה.
בשנות ה-70 וה-80 ניגן והלחין יצירות לתזמורת קול ישראל בערבית בניצוחו של זוזו מוסא. הוא הלחין שירים אשר שודרו ברדיו בטלוויזיה והופיע עם אמנים רבים. 
שירת בצה"ל בחיל המודיעין והשתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים בתפקיד מודיעין. במהלך המלחמה הוא עלה על מסמך סודי מצרי המספר את סיפור התקיפה בתעלת סואץ.
כאשר נחתם הסכם השלום עם מצרים, התבקש להלחין שיר מיוחד לרגל הסכם השלום, שנחתם לאחר ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל. השיר נקרא "הלי סלאם". השירים שלו שודרו בכל יום בתחנות הרדיו הישראליות והמצריות ובשידורים בעברית כמחווה להסכם השלום. לאחר הסכם השלום, נסע לביקור במצרים ושם נפגש עם אמנים מהתחום.
ברהום נחשב במשך שנים לאחד מנגני העוד הטובים במזרח התיכון].
כיום גר בכפר סבא, נשוי לשמחה ולהם ארבעה ילדים ותשעה נכדים. הוא מנהל מועדון מוזיקה, מלחין, מלמד נגינה על עוד ומופיע.
גל שיש

קריירה

שיש גדל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, ועלה לקבוצת הבוגרים של המועדון לקראת סוף עונת 2006/2007. ב-19 במאי 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל פתח תקווה. בעונת 2009/2010 זכה עם הפועל תל אביב בדאבל. בעונה זו שימש שיש כמגן השמאלי המחליף של דדי בן דיין ושותף בחמישה משחקי ליגה, ביניהם משחק האליפות של הקבוצה באצטדיון טדי, בו פתח בהרכב. בעונת 2011/2012, לאחר עזיבתו של בן דיין את הקבוצה, הפך שיש לשחקן הרכב קבוע והיה המגן השמאלי הבכיר של הפועל תל אביב. בעונה זו השלים שיש 3 זכיות רצופות עם הקבוצה בגביע המדינה. בתום העונה הסתיים חוזהו והוא שוחרר מהמועדון.
ב-16 באוגוסט 2012, חתם שיש לשנתיים במדי ואסלנד-בוורן הבלגית. מאוחר יותר הצטרפו גם ברק בדש ומוחמד גדיר לקבוצה. ב-15 בספטמבר 2012 כבש שיש את שערו הראשון בקריירה, במשחק מול ראסינג גנק, ובסך הכל ערך בעונה זו 24 הופעות בליגת העל הבלגית.
ב-30 באוגוסט 2013 חתם שיש לשתי עונות וחצי בקבוצת ווהלין לוצק מליגת העל האוקראינית. בעונת 2013/2014 שותף ב-18 משחקי ליגה במדי הקבוצה. בעונת 2014/2015 שותף בתשעה משחקים בלבד. בתחילת עונת 2015/2016 שותף בתשעה משחקי ליגה, ובינואר 2016 שוחרר מהמועדון.
ב-3 בפברואר 2016 חזר שיש להפועל תל אביב וחתם על חוזה עד תום העונה. שיש ערך הופעה אחת במדי הקבוצה בעונה זו, כאשר פתח בהרכב במשחק מול בני יהודה במחזור הלפני אחרון והורחק בכרטיס אדום. את עונת 2016/2017 החל שיש כשחקן מחליף, אך במהלך העונה נכנסה הקבוצה להליך של פירוק, והמגן השמאלי המוביל של הקבוצה שמואל שיימן שוחרר מהמועדון. שיש הפך לשחקן הרכב וערך בסך הכל 25 הופעות ליגה בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-25 ביוני 2017 חתם שיש בהפועל עכו, העולה החדשה לליגת העל, ומונה לקפטן הקבוצה. ב-2 באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 על הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו, ובתום עונת 2017/2018 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-16 במאי 2018 חתם שיש במכבי פתח תקווה. ב-1 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 3–0 על מ.ס. אשדוד במסגרת גביע הטוטו, ובתום עונת 2018/2019 ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.
ב-18 בספטמבר 2019 חתם שיש בעירוני קריית שמונה.

נבחרת ישראל

לשיש שש הופעות בנבחרת הנערים של ישראל, 13 הופעות בנבחרת הנוער ושתי הופעות בנבחרת הצעירה.
שיש זומן לראשונה לנבחרת ישראל על ידי המאמן לואיס פרננדס בשנת 2011, אך רק ב-12 באוקטובר 2012 ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת, תחת המאמן אלי גוטמן, במשחק מול נבחרת לוקסמבורג במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
נטע כהן

ביוגרפיה

נטע כהן נולדה בחיפה. היא שחתה בקבוצת השחייה של מכבי חיפה, תחת הדרכתו של המאמן עדי ולפמן. בגיל 13 עברה עם משפחתה לאוקספורד, אנגליה עקב עבודתו של אביה, שם המשיכה באימוניה.

1989

לארץ חזרה כהן דרך תחרות שמונה האומות, שנערכה בקיאסו, שווייץ באפריל 1989 וסיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:17.06 דקות (שיאי גילאי 14–17) ובמקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:54.08 דקות.

המכביה ה-13

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה שבוע לאחר מכן קבעה כהן את שיאה הישראלי הראשון (שיפור לשיא של אירית אפרתי) במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.83 דקות כשזכתה במדליית זהב בתחרות לנערות. בשלב המוקדמות היא שיפרה את השיא הישראלי בפעם הראשונה והעמידה אותו על 1:15.38 דקות. למחרת בבוקר, כבר בשלב המוקדמות החזירה לעצמה אפרתי את השיא הישראלי הטרי של כהן והעמידה אותו על 1:14.60 דקות.
בתחרות השחייה "משחה נועם", (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בסוף חודש דצמבר אותה שנה קבעה כהן שני שיאים ישראלים חדשים, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.79 שניות ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.29 דקות. שיא זה החזיק מעמד 11 שנים וחודשיים ונישבר על ידי מירב שיקלר ממכבי תל אביב כפר המכביה.

1990

בתחרות שחייה שנערכה בדורטמונד, גרמניה בינואר 1990 קבעה כהן במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 34.57 שניות, שיא זה החזיק מעמד 10 שנים לאחר שנישבר על ידי מירב שיקלר, ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.22 דקות, שיא זה החזיק מעמד 8 שנים וחצי ונישבר על ידי לימור מרמלשטיין מקבוצת ירושלים רבתי.
בתחרות שמונה האומות, שנערכה באוסלו, נורווגיה באפריל אותה שנה זכתה כהן במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.02 דקות.
באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בדנקרק, צרפת בסוף יולי אותה שנה סיימה כהן במקום 17 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:16.39 דקות.

1991

בתחרות השחייה משחה נועם, (בריכת 25 מטר) שנערכה בנהריה בסוף דצמבר 1991 קבעה כהן שני שיאים ישראליים. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:12.28 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:34.04 דקות, שיאים אלו החזיקו מעמד 7 שנים וחודש ונישברו על ידי מרמלשטיין.

1992

בגביע חיפה הבינלאומי בשחייה שנערך בתחילת חודש פברואר בשנת 1992 ניצחה כהן בשלושה משחים, חרף שפעת ממנה סבלה. במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.36 דקות, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:42.54 דקות ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:29.48 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף חודש מאי אותה שנה, זכתה כהן במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה יחסית חלשה עבורה של 1:17.29 דקות, חרף בעיות אימון באגודתה, ולא הצליחה לקבוע את הקריטריון למשחקים האולימפיים.
אורגזמטרון (מכשיר)

אורגזמטרון, ידוע גם בשם מרגיעון, הוא מכשיר עיסוי ידני לראש העשוי מזרועות נחושת המחוברות לידית. המכשיר מעסה ומטפל במרכזי עצבים סביב הראש ובחלקו האחורי של הצוואר, וגורם למרבית האנשים לתחושת עונג, ולפעמים אף לעור ברווז, כאשר עוברים על מרכזי עצבים על הקרקפת.  
המכשיר מיוצר על ידי חברה אוסטרלית בעלת אותו השם.
מארק גרנובטר

מארק גרנובטר (אנגלית: Mark Granovetter) (נולד ב-20 באוקטובר 1943) הוא סוציולוג אמריקאי שהגה מספר תאוריות מהמשפיעות ביותר בסוציולוגיה המודרנית מאז 1970. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו בתחומי חקר הרשתות החברתיות והסוציולוגיה הכלכלית, ובפרט בזכות התאוריה שלו אודות תפוצת המידע בקהילה, הידועה בשם "עוצמתם של קשרים חלשים".
גרנובטר קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת פרינסטון ודוקטורט מאוניברסיטת הרווארד. כיום הוא פרופסור באוניברסיטת סטנפורד. בעבר הוא עבד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת מדינת ניו-יורק בסטוני ברוק ובאוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

עוצמתם של קשרים חלשים

עבודתו המפורסמת ביותר של גרנובטר היא "עוצמתם של קשרים חלשים", והיא נחשבת לאחת העבודות רבות ההשפעה שנעשו אי פעם בתחום הסוציולוגיה. בעבודתו זו הוא הציג את הטענה שבתחומים כמו שיווק או פוליטיקה, קשרים חלשים מאפשרים גישה לאוכלוסיות שאינן נגישות דרך קשרים חזקים, ושהם תורמים יותר להפצת מידע בין אנשים.
גרנובטר עמד בחזית המחקר בתחום הסוציולוגיה הכלכלית מאז פרסום מאמרו בתחום בשנת 1985‏. פרסום המאמר הציב אותו כמצדד בעמדה לפיה יחסים כלכליים בין אנשים ובין חברות שזורים ברשתות חברתיות של ממש, ואין להם קיום בשוק אידיאלי מופשט. כיום הוא עוסק בכתיבת מסה בשם "Society and Economy".

מודל הסף

גרנובטר חקר כיצד נוצרים טרנדים ואופנות חולפות, והציע במאמרו משנת 1978 את מודל הסף, לפיו דיפוזיה ברשת תלויה בסף שיש לכל צומת בו. הוא הדגים כיצד שינויים קטנים בסף של צמתים בודדים עשויים לשנות את ההתנהגות הכוללת של המערכת. מודל הסף קיבל פרסום רב מחוץ לקהילה המדעית בספרו של מלקולם גלדוול, נקודת המפנה.
קרל תומאס, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג

רקע

מוצא בית לוונשטיין, תחילתו בילדיו של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ שהתחתן בנישואים מורגנטיים עם קלרה טוט, ובשל כך הם לא יכלו לרשת את נכסי בית ויטלסבאך, אז הם הקימו משפחת אצולה נפרדת. לאחר מותו של לודוויג השלישי, רוזן לוונשטיין בשנת 1611, נחלקה המשפחה לשני ענפים עיקריים; הענף הפרוטסטנטי בית לוונשטיין-ורטהיים-פירנבורג (מאוחר יותר פרוידנברג), והענף הקתולי בית לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט.

ביוגרפיה

קרל תומאס נולד ב-18 ביולי 1783 בבארטנשטיין, והיה בנם הבכור של דומיניק קונסטנטין, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוכפורט ולאופולדינה, נסיכת הוהנלוהה-בארטנשטיין, בתם של לודוויג לאופולד, נסיך הוהנלוהה-בארטנשטיין ופוליקסנה, רוזנת לימבורג-שטירום. הוא ואחיו הצעיר קונסטנטין הועלו לתואר נסיך האימפריה הרומית הקדושה. הם התחנכו בחצר האצולה בווירצבורג, ולאחר מכן בחצרו של הנסיך קלמנס ונצל מסקסוניה, הנסיך הבוחר של טרייר. בשנת 1802 הוא נשלח למשימה דיפלומטית בפריז, לייצג את בית לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג.
במהלך השינויים שחלו במדינות גרמניה בעקבות המהפכה הצרפתית, חולקו שטחי הנסיכות בין בוואריה, וירטמברג, באדן והסן. קרל תומאס הצטרף אל הצבא האוסטרי, ולחם בשורותיו במהלך המלחמות הנפוליאוניות, לאחרונה, הוא שימש כמיור ברגימנט האולאנים הגליציאני ה-2 ("הנסיך שוורצנברג"). בשנים 1812 ו-1813, איבדה המשפחה את שטחיה על הגדה השמאלית של הריין, כולל רוכפורט, ובעקבות כך שונה שם המשפחה לבית לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג.
בשנת 1814 מת אביו, וקרל תומאס ירש את נכסי המשפחה. בעקבות כך הוא התפטר מתפקידו בצבא, ושירת כחבר בפרלמנטים של באדן, בוואריה, הסן ווירטמברג. עם זאת, הוא הסתכסך עם שליטי המדינות האלו, לגבי השליטה בנכסי הנסיכות שהיו בשטחיהם. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-19 בנו קונסטנטין מילא את מקומו בענייני השליטה בנכסי המשפחה, אולם לאחר מותו בשנת 1838, חזר קרל תומאס לשלוט בעצמו בנכסים. לאורך כל חייו, קרל תומאס שמר על קשר חזק עם האימפריה האוסטרית ובית הבסבורג, ובשנת 1840 עבר להתגורר בווינה. לעת זקנתו הוא התחזק באמונתו בדת הקתולית, ולאחר מותו ב-3 בנובמבר 1849 בהיידלברג ירש נכדו קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג את תאריו ונחלותיו.
צ'ארלס לואיס (כדורגלן)

קריירה

לואיס נולד בשכונת פלאמסטיד שבלונדון, ולפני שחתם בוולוויץ' ארסנל במאי 1907 הוא שיחק בקבוצות הנוער של אלת'האם ומיידסטון יונייטד. לואיס היה חלוץ בעל יכולת גבוהה, והוצב ברוב עמדות ההתקפה האפשריות במערך המשחק של ארסנל, כולל חלוץ חוד וקיצוני. הופעת הבכורה שלו הייתה רק במשחק מול סנדרלנד ב-28 בדצמבר 1907, ולמרות זאת הוא סיים את העונה עם שמונה שערים, אחד פחות מפיטר קייל.
במשך שתי העונות הבאות הוא היה שחקן הרכב קבוע. אולם, בנוסף לכך שהמועדון נאבק על מקומו בליגה הראשונה (כולל הימנעות ברגע האחרון מירידה בעונת 1909/1910) הוא נאלץ לשחרר את שחקניו הטובים ביותר בגלל בעיות כלכליות קשות. המועדון סיים את עונת 1912/1913 במקום האחרון עם 18 שערי ליגה, כאשר לואיס היה מלך שערי הקבוצה עם ארבעה בלבד.
בתקופה זו תפקידו העיקרי של לואיס היה לשמש כמחליף; הוא הבקיע מעט שערים בעקבות היכולת הלא טובה של שחקני ההתקפה בארסנל. הוא נשאר נאמן למועדון (שבינתיים עבר לאצטדיון הייבורי ושינה את שמו ל"הארסנל"), כולל בתקופה שבה נאבק על העלייה בחזרה לליגה הבכירה. שיא הקריירה של לואיס נקטע בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה; למרות שהוא השתתף בחלק מהמשחקים הלא-רשמיים שנערכו בזמן המלחמה, בתקופה שלאחר תום הקרבות וחזרת ארסנל לליגה הבכירה (1919) הוא כבר היה בן 33. בעונת 1919/1920 הוא השתתף בחמישה משחקי ליגה, ולאחר מכן עבר לשחק בקבוצת המילואים של ארסנל.
לואיס עזב את ארסנל ב-1921, לאחר שהשתתף ב-220 משחקים והבקיע 34 שערים. לפני פרישתו הוא שיחק במועדון הכדורגל מרגייט.
לאחר פרישתו ניהל חנות בפלאמסטד במשך שנים רבות.
בראווה (כף ורדה)

גאוגרפיה

שטחו של האי 67 קמ"ר. האי הררי ומכוסה יערות. בחלקו הדרומי של האי מספר עמקים מיוערים. האקלים באי לח בשל רוחות הסחר, והאי מכוסה בענן תמידי המאפשר את גידולה של הצימחיה הרבה שבאי.
כל הכפרים באי מצויים בצידו הצפוני של האי, הגדול שבהם הוא הכפר וילה נובה סינטרה. בכפר פורנה ישנו נמל מסחרי המשמש את האי.

היסטוריה

האי התגלה לראשונה על ידי מגלים אירופאים פורטוגזים בשנת 1462. היישוב הראשון באי נוסד בשנת 1573 וכלכלתו התבססה על סחר עבדים. בשנת 1680 ברחו תושבי האי לאי הסמוך פוגו בשל התפרצות הר הגעש באי. 
במאות ה-17 וה-18 היו יישובי האי נתונים להתקפות שודדי ים. 
במהלך המאה ה-19 היגרו מהגרים רבים מהאי לארצות הברית.

כלכלה

עיקר כלכלת האי מתבססת על החקלאות והדייג. מרבית תושבי האי נוהגים לקבל כספים מקרובי משפחתם העובדים בארצות הברית ובקנדה.
האי אינו מהווה אתר תיירות בשל חופי הים התלולים שבאי, שאינם נוחים לרחצה.
אלקיים

מאפיינים

האלקיים דומים במידה מסוימת לפינגווינים בחזותם החיצונית, וזאת בשל צבע הנוצות השחור-לבן, העמידה האנכית וכמה מהרגליהם ההתנהגותיים. למרות זאת, האלקיים אינם קרובים לפינגווינים, והחוקרים מאמינים שקרבה חיצונית והתנהגותית זו מקורה באבולוציה מתכנסת.
בניגוד לפינגווינים, מיני האלקיים המודרניים מסוגלים לעוף (למעט האלקה הגדולה שנכחדה). האלקיים ניחנים ביכולת שחייה וצלילה טובה, אך הליכתם על גבי הקרקע מגושמת. בגלל שהכנפיים קצרות יחסית, על האלקיים לנפנף בכנפיהם במהירות רבה כדי להצליח להתרומם באוויר. 
האלקיים חיים בים הפתוח. הם מגיעים לחופים רק למטרות התרבות וקינון, אך מינים מסוימים כגון אוריה מצויה (Uria aalge) מבלים חלק ניכר מן השנה באתרי הקינון במטרה להגן עליהם מטורפים ואיומים אחרים. חלק מהמינים, כגון האוריה (Uria), מקננים במושבות גדולות מאוד על גבי מצוקים משוננים; ואילו אחרים, כגון הסוג גולמט (Cepphus), מקננים בקבוצות קטנות על גבי חופים מסולעים; ותוכי הים (Fratercula) ומספר מינים אחרים מקננים במעין מאורות או שוחות קטנות. 
האלקיים ניזונים מדגים, ולרוב העופות הימיים היחידים המתחרים איתם על מזון הם הקורמורנים (Phalacrocoracidae). בדרך כלל, כאשר שני המינים נקלעים לאותו האזור האלקיים פונים למקום אחר ומחפשים את מזונם שם. כנפיהם של האלקיים מתוכננות בצורה שמקלה מאוד על הצלילה, וברוב הפעמים בדרך זו הם משיגים את מזונם. יכולת הצלילה משתנה בין המינים השונים, והאוריה, המיטיבה ביותר לצלול, יכולה להגיע לעומק רב מאוד של 100 מטרים.
המטה הלאומי בליכוד

אידאולוגיה

אנשי המטה רואים במטרתם את מימוש הכתוב בחוקת הליכוד: "מטרות: (סעיף ב') שמירת זכותו של העם היהודי על ארץ ישראל, כזכות נצחית שאינה ניתנת לערעור, התמדה ביישובם ובפיתוחם של כל חלקי ארץ-ישראל והחלת ריבונות המדינה עליהם". לדעתם, ערך זה הוזנח משמעותית על ידי חלק מהנהגת התנועה. 
כדרך לקידום מטרתו, המטה מכריז שלקראת הפריימריז בליכוד, יקרא להצביע עבור הח"כים שיפעלו בדרך זו.

פעילות

בשנים 2009–2012 פקד המטה מתפקדים לליכוד מערים ויישובים ביהודה ושומרון, במטרה לחזק את האגף הימני במפלגה. בבחירות לוועידת הליכוד (שחבריה הופכים לחברי מרכז הליכוד) נבחרו למעלה מ-100 מנציגי המטה, מרחבי הארץ.
בתקופת הקפאת הבנייה ביהודה ושומרון בשנת 2010, ניהל המטה קמפיין שקרא לנתניהו לחדש את הבנייה. תמיכת מתפקדי המטה בחוק החרם השפיעה על רה"מ לתמוך בחוק. בסקר שערך המטה בקרב חברי הליכוד בשאלה כיצד ישראל להגיב להכרזה חד צדדית על מדינה פלסטינית, עלה כי לדעת 81% צריך "לספח את אזורי הביטחון של ישראל ובהם גוש נתב"ג, עוטף ירושלים, מערב השומרון ובקעת הירדן". לאחר הפיגוע באיתמר קרא המטה לפטר את שר הביטחון ברק "לאחר שמדיניותו הביטחונית המופקרת הובילה לרצח באיתמר". בסוף 2011 ערך המטה סקר בקרב שלושים אלף ממתפקדי הליכוד, כדי לבחון את עמדתם לגבי המשא ומתן עם הפלסטינים. על פי תוצאות הסקר, רוב מוחלט של המתפקדים מתנגד להסכם שיכלול העברת שטחים לפלסטינים או הקמת מדינה פלסטינית.
בתחילת 2012 המטה השתתף במאבק נגד הריסת מגרון. ביוזמת המטה הגיעו שרים וחברי כנסת מהליכוד לביקורי הזדהות במגרון, ובבחירות למוסדות הליכוד בפברואר 2012 קרא המטה הלאומי שלא להשתתף בהצבעה על יו"ר התנועה, וזאת כמחאה על פעולות נתניהו כנגד "חוק ההסדרה" ביו"ש במרץ 2012 הקים הארגון שלוחה בניו יורק, בשם PZPAC, בראשות ג'ו פרייגר. בתגובה לפסיקת בג"ץ שדחתה את "הסכם מגרון", המטה הוציא הודעה בה הגדיר את פסיקת בג"ץ כפגיעה קשה בדמוקרטיה, קרא לחברי הכנסת של הליכוד להצביע בעד "חוק ההסדרה" אשר בו הוא רואה מבחן לנאמנות לערכי הליכוד. באפריל 2012 ארגן המטה ביקור תמיכה בבית המכפלה, של פעילי המטה בהשתתפות חברי כנסת מהליכוד.
במערכת הבחירות לכנסת בשנת 2013 תקף המטה המטה הלאומי בליכוד את התנהלות המטה המרכזי של הליכוד על רקע הקמפיין נגד הציונות הדתית ורבניה. נציג המטה צוריאל צוף התמודד על מקום ברשימת הליכוד במשבצת המיועדת לנציג יש"ע. 
המטה מפעיל סניפים ברחבי הארץ ומקיים מפגשים עם שרים וחברי כנסת.
פיירו (קומיקס)

ביוגרפיה בדיונית

פיירו נולד בסידני שבאוסטרליה. הוא מוטאנט המסוגל לשלוט באש, אך לא ליצור אותה. ללא מקור אש הוא חסר כוחות. מקור האש שלו הוא לרוב להביור אותו הוא נושא על גבו. את יכולת תמרון האש גילה בצעירותו, אך לא מצא לה שימוש מעשי. בחלוף מספר שנים של עבודה כעיתונאי וסופר בדרום-מזרח אסיה פגש פיירו את המוטאנטית מיסטיק, שאף גייסה אותו לאחוות המוטאנטים כפושע מקצועי. במסגרת פעילות האחווה הוא ניסה להתנקש בחייו של הסנטור רוברט קלי, ונלחם לראשונה באקס-מן. מאוחר יותר נלחם פיירו בקבוצת האוונג'רס, ולאחר מכן שוב באקס-מן. למרות שהוא מעולם לא שירת תחת המנהיג המקורי של הקבוצה מגנטו, פיירו עבד עם האחווה תחת פיקודם של כמה מנתיניו של מגנטו שבזמנו פיקחו על הקבוצה.
האחווה תחת מנהיגותה של מיסטיק הציעה מאוחר יותר את שירותיה לממשלת ארצות הברית תמורת הגנה וחנינה רשמית על פשעים שביצעה, ושם הקבוצה הוחלף לפרידום פורס ("כוח החופש"). במסגרת המשימה הראשונה שלהם, הקבוצה לכדה את מגנטו. עם כוח החופש, פיירו לכד את האוונג'רס בשם הממשל הפדרלי. מאוחר יותר, פיירו התעמת עם קבוצת אקס פקטור המקורית מתוך מטרה לעצור את ראסטי קולינס, גיבור-העל הידוע בכינוי "אגרוף האש". עם כוח החופש, פיירו נלחם באקס-מן בדאלאס, והיה נוכח במותם, בקשת הסיפור "אקס-מן: נפילת המוטאנטים".