גרטרוד ממראניה

רקע משפחתי

גרטרוד נולדה כילד השביעי מבין 9 ילדיהם (חמש בנות וארבעה בנים) של הרוזן הבווארי ברטולד הרביעי מדיסן, רוזן אנדכס ודוכס מראניה, ושל אשתו אגנס מרוכליץ. אביה הרוזן ברטולד הועלה לתואר דוכס מראניה על ידי הקיסר פרידריך ברברוסה. מראניה הייתה יחידה פוליטית בשולי האימפריה הרומית הקדושה ונמצאה בצפון דלמטיה. אמה של גרטרוד, אגנס מרוכליץ, הייתה בת לבית וטין הסקסוני. אחותה הגדולה, אגנס ממראניה, אשה ידועה ביופיה, נישאה למלך צרפת, פיליפ השני. אחותה הצעירה הייתה הדוויג הקדושה משלזיה, אשתו של הדוכס הנריק הראשון המזוקן משושלת פיאסט, לימים דוכס גדול של פולין. האח, אוטו, ירש את כתר אביו כדוכס מראניה.
מצד האם גרטרוד הייתה מיוחסת לבתי קיסרים גרמנים. אמה, אגנס מווטין הייתה נכדתו של המרקגרף קונרד ממייסן ונינתו של הדוכס פרידריך הראשון משוואביה ושל אשתו, אגנס מגרמניה, שהיא עצמה הייתה בתו של הקיסר היינריך הרביעי ושל ברתה מסבויה.
סביה מצד האב היו הרוזן ברטולד השלישי מאנדכס, מרקגרף איסטריה ואשתו הדוויג מבית ויטלסבאך בשיירן, שהייתה צאצאית של בלה הראשון, מלך הונגריה באמצעות בתו, סופיה מהונגריה.

נישואיה לנסיך הונגרי

הוריה ייעדו את בנותיהם לנישואים פוליטיים חשובים על מנת לבסס בריתות לטובת הדוכסות. גרטרוד נישאה לפני שנת 1203 עם הנסיך אנדראש השני מבית ארפד, בנו הצעיר של המלך המנוח של הונגריה, בלה השלישי.

הסכסוך עם הגיס, מלך הונגריה

הנסיך אנדראש היה צד בסכסוך ירושה על כס המלכות הגרמני, הצטרף למחנה חמיו בתמיכה בפיליפ משוואביה, בניגוד לאחיו, המלך אימרה של הונגריה, שתמך באוטו הרביעי.
לגרטרוד הייתה השפעה פוליטית רבה על בעלה. ייתכן שהיא דחפה אותו למרוד באחיו. כשהמלך אימרה הבין כי צבאו של אנדראש גדול מהכוחות שעמדו לרשותו, יצא בלתי חמוש, כשרק כתרו ושרביטו בידו והתייצב במחנה של אחיו על יד ואראשד. משראה זאת, אנדראש נכנע מרצון בפני המלך. אימרה ציווה לעצרו, אך זמן קצר לאחר מכן אנדארש נמלט. המלך אימרה שילח את גרטרוד לבית אביה בבוואריה. הגורל היטיב איתה כשאחרי מות המלך אימרה בשנת 1204, נדרש בעלה אנדראש להיות עוצר הממלכה לצד המלך החדש, אחיינו הקטין לסלו השלישי. אנדראש הבטיח לאימרה המנוח לדאוג לילד עד שיגיע לבגרות ולנהל עד אז את הממלכה. עם זאת הכביד אנדראש על חייהם של לסלו השלישי ושל אמו האלמנה עד שהם נאלצו להימלט לגלות וינה. כעבור שנה הילד מת בווינה באופן פתאומי. בעקבות זאת עלה אנדראש השני על כס מלכי הונגריה.

מלכת הונגריה

בעת מלחמותיו הרבות של בעלה, נשארה גרטרוד מושלת יחידה של הונגריה בתור "עוצרת" ולפי עדות הכרוניקן דיטריך מאפולדה, ניהלה את העניינים "כמו גבר". היא הקיפה עצמה בקרובי משפחה ואנשי חצר גרמנים נוספים וחילקה להם נכסים והטבות רבים. בשנת 1207 אחיה, ברטולד, התמנה כארכיבישוף של קאלוצ'ה וקיבל למרות גילו הצעיר ופגמים בהשכלתו את אישור האפיפיור. התנהגותו הבזויה גרמה לקיצוץ בסמכויותיו. ב-1209 שיכנעה המלכה את בעלה למנות אותו גם לבאן של סלבוניה ובשנת 1212 לשליט (וויבוד) של טרנסילבניה ולרוזן מחוז באץ'-בודרוג .
ב-1208 נמלטו להונגריה שני אחים נוספים של המלכה, אקברט, בישוף של במברג, והיינריך, המרקגרף מאיסטריה, שהואשמו בארצם בקשר וברציחתו של המלך הגרמני פיליפ משוואביה. גם אדולף, המורה של המלכה זכה מידיה למינוי כראש המכללה בסנט מרטין בחבל ציפס (בהונגרית - ספש). גם אחותו של אדולף זכתה כאשת אמונים של המלכה למעמד משמעותי בחצר. העדפתה של המלכה גרטרוד את קרוביה "בני מראניה", ואת שאר האצילים הזרים, (ביניהם הפלטינים צ'פאן ופוט ממשפחת גויר (ג'ייר)) ונישול הממלכה מנכסיה לטובת מקורביה, גרמו להתמרמרות רבה נגדה בקרב העם ההונגרי. אמנם חלוקת חלקים גדולים מנכסי בית המלכות הייתה בכלל מדיניות של בעלה אנדראש השני, במסגרת מה שהוא קרא "ההסדרים החדשים" (nove institutiones) ו"החלוקה הכללית" (generalis distributio) בהם ראה המלך אמצעי לקנות את האצילים לטובת מסעותיו הצבאיים
עוד אירוע שקומם רבים היה בשנת 1211 טקס אירוסי הבת של גרטרוד, אליזבת, בת ה-4, לרוזן מתורינגיה, הרמן. הטקס התנהל בפאר שנחשב מנקר עיניים. במהלכו נמסרה הנסיכה הקטנה למשלחת הגרמנית, כשהיא שכובה על ספת כסף.

מותה

בעוד המלך אנדראש נלחם בגליציה, בשנת 1209 החליטו אצילים הונגרים להיפטר מהמלכה הגרמניה. אולם הקשר הראשון נחשף וסוכל.
בשנת 1213 יצא שוב המלך אנדראש למסע צבאי נוסף בגליציה. בהיעדרו הוא העביר את רסני השלטון לאשתו ולארכיבישוף ברטולד, מהלך שעורר את זעמם של הארכיבישוף-פרימאט יאנוש (יאנוש ממראניה -הוא עצמו ממוצא גרמני) ושל האצולה ההונגרית ובראשה הפלטין בנקה (בנדיקט) בור ממשפחת באר-קאלאן, שנודע במסורת ההונגרית בתור "הבאן באנק".
סיפורים מאוחרים יותר האשימו את אחי המלכה, ברטולד, כי אנס בעידוד המלכה את אשתו הנאמנה של הפלטין בנקה או אולי של האישפאן פטר מביהאר. ההאשמה הזאת, שנפוצה מאוחר יותר, נחשדת כמפוברקת מפני שדומה להאשמה דומה מאוד שהוטחה 150 שנה לאחר מכן באליזבטה לוקייטק, אשתו של לאיוש הגדול .
בעקבות החוקר יאנוש באק אפשר לשים לב כי בשני המקרים מדובר בנשים זרות, בעלות מעמד משפיע בממלכה, ושהפכו ליעד להתנקשות וששמם הטוב נמצא מוכתם במידה רבה בדברי הימים.
ברצח ב-28 בספטמבר 1213 בוצע אחרי אישורו של הפרימאט יאנוש שהתנסח במכתבו בכפל לשון בעזרת העדרם של סימני פיסוק
Reginam occidere nolite timere bonum est si omnes consentiunt ego non contradico
לרצוח את המלכה אל לכם לפחד אינני מתנגד אם כולם מסכימים
בידיעת בנקה בור, נכנסו פטר-האישפאן מביהאר-,שימון, שהיה חתנו של בנקה, ואציל בשם שימון קצ'יץ', למאהל שבו שהתה המלכה גרטרוד בהרי פיליש, ביום של ציד שאירגנה יחד עם אחיה ועם אורח, הדוכס לאופולד שישי מאוסטריה. הקושרים מעצו סכין בידיה ורצחו אותה לעיני שלושה מילדיה - בלה, אנדראש ומריה. חיי הילדים נחסכו. גופתה של גרטרוד בותרה לחתיכות ואצילים גרמנים אחרים מחצרה נהרגו גם כן. לעומת זאת הדוכס לאופולד ואחיה ברטולד הצליחו להימלט. ברטולד לקח איתו סכום של 7,000 מארקים שמאוחר יותר אולץ להחזיר בלחץ האפיפיור. הוא התמנה בהמשך לפטריארך של אקוויליאה באיטליה.
בשובו מגליציה האשים המלך אנדראש ללא בסיס במעשה הרצח את האיכרים ואירגן מעשי טבח ברחבי הממלכה. מבין הקושרים האמיתיים רק האישפאן פטר מביהאר הוצא להורג על ידי שיפוד על מוט על ידי אנשי המלכה, בעוד השאר, כולל בנקה, לא נענשו. רק בנה של גרטרוד, המלך בלה הרביעי, הענישם אחרי שעלה לשלטון. לבאן שימון קצ'יש הופקע כל רכושו, בעוד שהפלטין בנקה איבד רק את משרתו.
אחרי מות המלכה הוחזרו כל האחוזות רחבות הידיים שהיא חילקה למקורביה. לדברי דיטריך מאפולדה, הן היוו כשליש משטחי הונגריה כולה,
המלך האלמן אנדראש השני נשא בהמשך לאשה את יולנדה מקורטנה.