google/wiki40b huggingface dataset:
לורל קלארק

ביוגרפיה

קלארק נולדה באיימס, איווה, ארצות הברית וגדלה בראסין ויסקונסין. 
סיימה לימודי תיכון בשנת 1979. בשנת 1983 השלימה לימודי תואר ראשון בזואולוגיה באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון.
בשנת 1987 סיימה לימודי רפואה מאוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון.
הייתה בעלת רישיון רדיו חובבים עם הקריאה KC5ZSU.
הייתה נשואה לד"ר ג'ונתן קלארק ואם לבן (איאן).

בחיל הים האמריקאי

קלארק הצטרפה לחיל הים האמריקאי, והגיעה לדרגת קפטן. במרץ 1987, תוך כדי לימודי הרפואה קלארק עברה אימון פעיל ברפואת צלילה ביחידת הצלילה של חיל הים האמריקאי. עם סיום בית הספר לרפואה, למדה לימודי בתר-דוקטורט ברפואת ילדים במרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד בין השנים 1987-1988. 
ב-1989 עבר הכשרה ברפואה תת-ימית במכון לרפואה תת-ימי בבסיס חיל היס בקונטיקט והכשרה כקצינת רפואה בצלילה במרכז האימונים בפנמה סיטי בפלורידה. כמו כן היא הוסמכה כקצין בטיחות קרינה ורופאת תת-מימית. 
לאחר ההכשרה שירתה כחלק מפלגת הצוללות 14 בהולי לוך סקוטלנד (פלגה הכוללת צוללת טילים בליסטיים). במהלך שירותה שם הייתה חלק מצוללני הצי ויחידת אריות הים והתאמנה בפינוי רפואי מצוללות. לאחר שנתיים של ניסיון מבצעי הוסמכה כקצין רפואה בצוללות וקצין רפואת צלילה. (Naval Submarine Medical Officer and Diving Medical Officer)
עברה שישה חודשי הדרכה לרופאה מוטסת במכון הרפואי של חיל הים בפנסקולה, פלורידה. לאחר מכן הוצבה בתור רופאה מנתחת מוטסת בטייסת VMA-211 של חיל הנחתים של ארצות הברית, באריזונה. במהלך שירותה הוצבה גם באוקיינוס השקט, והתאמנה ברפואה בתנאי קיצון, וכן טסה על מספר סוגי כלי טיס. במהלך אותה תקופה הטייסת זכתה בפרס הטייסת ההתקפית של השנה לאחר פריסה מוצלחת באוקיינוס השקט. 
לאחר מכן הוקצאה בתור הרופאה המוטסת הקבוצתית של יחידת קרב אווירית של חיל הנחתים MAG-13.
לקראת 1996 שירתה בתור רופאה מוטסת של טייסת האימונים VT-86, טייסת האימונים לטיסה טקטית של חיל הים האמריקאי בפנסקולה. היא קיבלה מספר רב של הסמכות לרפואה מוטסת, בצלילה ובתנאי קיצון.

כטייסת חלל

קלארק נבחרה על ידי נאס"א באפריל 1996. לאחר השלמת שנתיים של אימונים והכשרה, הוסמכה למומחית משימה. בין השנים 1997 ל-2001 הייתה חלק ממחלקת המטעדים וניסויים בתחום החיים בחלל.

פרסים ועיטורים

לקלארק הוענקו מספר עיטורים, חלקם לאחר מותה. בין העיטורים והדרגות שקיבלה:
מיכאל דזר

יזם נדל"ן

דזר נולד בשנת 1941 בתל אביב. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר. בשנת 1962 היגר לארצות הברית. הוא עבד בפרסום ובמקביל למד לימודי ערב. הוא הקים את חברת דזר נכסים והחל להשקיע בנדל"ן בשכונת צ'לסי במנהטן, שכונה ששינתה באותו הזמן את אופייה מאזור ייצור לאזור של עסקים ואומנות. בשנת 2013 החזיקה החברה למעלה מ-120,000 מ"ר של נכסים בשכונה.
בשנות השמונים רכש מספר נכסים על קו החוף של מיאמי. במקביל שיתף פעולה עם דונלד טראמפ בפיתוח מספר מיזמים ביניהם מגדלי טראמפ בפלורידה, אתר הנופש טראמפ גרנד אושן ומלון טראמפ אינטרנשיונל.

אספן מכוניות

אוסף הרכבים של דזר מונה למעלה מ-1,000 רכבים המוצגים במוזיאון הרכב של מיאמי הנמצא בצפון העיר. האוסף מחולק לקטגוריות שונות: קלאסיקות אירופאיות, קלאסיקות אמריקאיות, מכוניות על, מכוניות מסרטים ומכוניות צבאיות. בנוסף, באוסף קיימים מאות כלי רכב נוספים דוגמת אופנועים, קטנועים, אופניים והאוסף הגדול ביותר של וספות המצויים גם הם במוזיאון. עם התרחבות האוסף פתח דזר 2 מוזיאונים נוספים. בשנת 2014 פתח את מוזיאון הרכב של הוליווד בלאס וגאס. במוזיאון מוצגים למעלה מ-100 מכוניות שהשתתפו בסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. בשנת 2016 רכש שטח באקסטרים ספורט פארק (Xtreme Sports Park) בפורט לודרדייל במטרה להקים מוזיאון נוסף בו יוצגו כ-200 רכבים.
דזר הוא הבעלים של המבנה בו שוכנת סוכנות מכוניות היוקרה מנהטן מוטורקארס.

חיים פרטיים

דזר נשוי לנעמי (במקור: קרקס) אותה הכיר עוד בישראל. לזוג שלושה ילדים: 2 בנות ובן, שלושתם מעורבים בעסקי המשפחה.
עדי שטיין

ביוגרפיה

שטיין החלה את דרכה בקבוצת הילדים של מ.כ נווה יוסף חיפה, ובגיל 15 עברה לקבוצת הנשים של מכבי חיפה. הצטיינותה בשורות מכבי חיפה סללה את דרכה לנבחרת הנערות, עימה העפילה לדרג א' של אליפות אירופה. 
לשטיין 12 הופעות במדי נבחרת הנערות, בהן כבשה שער אחד. עם סיום שירותה הצבאי בשנת 2006 התקבלה ללימודי קולג' באוניברסיטת "ווסט-טקסס", שם במקביל ללימודי מנהל עסקים שיחקה בקבוצת הנשים של הקולג', ששיחקה בליגת המכללות האמריקאית. 
עם חזרתה לישראל בשנת 2009 שיחקה במשך 4 עונות בקבוצת אס"א ת"א, עימה זכתה במספר רב של תארים בזירה המקומית ועימה שיחקה במסגרת בינלאומית. לשטיין 11 הופעות בנבחרת ישראל בכדורגל נשים.
חוק בשר ומוצריו

חוק בשר ומוצריו, תשנ"ד-1994 אוסר ייבוא לישראל של בשר ומוצריו הראויים למאכל אדם, אלא אם ניתנה לבשר זה תעודת הכשר מטעם הרבנות הראשית לישראל. לשר הכלכלה נתונה סמכות מוגבלת לאשר מתן רישיונות לייבוא בשר שלא ניתנה לגביו תעודת הכשר, והחוק לא ביטל את תוקפם של רישיונות לייבוא בשר שניתנו לפני אישורו.
אולכסנדר קוצ'ר

קריירה

קוצ'ר החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דינמו קייב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה. בשנת 2000 עבר לקבוצה הבוגרת של ארסנל חרקוב. לאחר שתי עונות בארסנל עבר למטאלורג דונצק. באופן רשמי היה שחקן של מטאלורג במשך 3 שנים, אך בפועל הושאל בתקופה זו לשתי קבוצות: בננץ ירוואן הארמנית ולחרקוב האוקראינית. בשנת 2005 נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת מטאליסט חרקוב. בתום עונה מוצלחת במדי מטאליסט, הציעה הנהלת קבוצת הצמרת האוקראינית שחטאר דונצק לקוצ'ר לעבור לשורותיה. מאז הוא שחקן קבוע בהרכב הקבוצה. 
בעונת 2008/2009 פתח בהרכב קבוצתו בניצחון 2-1 על ורדר ברמן בגמר גביע אופ"א.
ביוני 2017 תם חוזה של קוצ'ר עם שחטאר. שני הצדדים החליטו לא לחדש את ההסכם. קוצ'ר עזב את שחטאר ועבר לקבוצת קייסריספור מהליגה הטורקית

נבחרת

בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק קוצ'ר מאז אוגוסט 2006. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול אזרבייג'ן. היה בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2012 וליורו 2016. בשני הטורנירים שותף בכל משחקי הנבחרת.
מרטין הינטראגר

קריירת מועדונים

הינטראגר החל לשחק בקבוצת הבוגרים של רד בול זלצבורג בשנת 2010. יחד עם קבוצת נעוריו היה שותף לזכייה ב-3 תוארי דאבל מקומיים. במהלך עונת 2015–2016, הושאל למועדון הגרמני בורוסיה מנשנגלדבאך. בתום עונת ההשאלה חזר לרד בול זלצבורג.

קריירה בינלאומית

לאחר שצבר הופעות בנבחרות הצעירות של אוסטריה, הינטראגר ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת אוסטריה בניצחון 0–1 מול ארצות הברית, במסגרת משחק ידידות ב-19 בנובמבר 2013.
סנטה פה

היסטוריה

אזור סנטה פה היה מיושב במשך שנים רבות על ידי שבטים אינדיאנים (כגון הפואבלו) שגרו לאורך ריו גראנדה. 
ניסיונות ראשונים להתיישבות אירופאית באזור החלו בשנת 1598 על ידי מלכות המשנה של ספרד החדשה. העיר המודרנית הוקמה בשנת 1607. בשנת 1610 העיר הוכרזה כבירת המחוז, ובכך סנטה פה מהוה את בירת המדינה בוותיקה בארצות הברית. בשנת 1680 שבטים אינדיאנים מרדו בשלטון הספרדי וגירשו אותו מסביבת העיר. ספרד כבשה את העיר בשנית בשנת 1692. העיר נשארה בשלטון ספרדי עד שנת 1810, כאשר מקסיקו כבשה את העיר במלחמת העצמאות של מקסיקו. בתקופה זו היוותה העיר מרכז סחר בפרוות. בשנת 1841 סביבת סנטה פה הייתה מקור לסכסוך טריטוריאלי בין מקסיקו לרפובליקת טקסס. בשנת 1846 פרצה מלחמת ארצות הברית-מקסיקו וסביבת העיר עברה לשליטה אמריקאית בשנת 1848 באמצעות הסכם גואדלופה אידלגו. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית העיר נכבשה במרץ 1862 על ידי קונפדרציית המדינות של אמריקה, אשר נסוגה מהעיר כזמן קצר לאחר מכן כתוצאה מקושי לוגיסטי רב בניהול העיר הרחוקה. בשנת 1880 נסלל קו רכבת העובר בסביבת העיר, אך שאינו מגיע אליה ישירות. דבר זה פגע קשות בפיתוח העיר. 
בשנת 1912 ניו מקסיקו הצטרפה לארצות הברית כמדינה ה-47, עם סנטה פה כבירתה. בשנים שלאחר מכן אמנים וסופרים רבים נמשכו אל העיר בשל יופיה והאקלים היבש. בשנת 1942 היוותה העיר מרכז לכליאת יפנים-אמריקאים.

פוליטיקה וממשל

העיר מנוהלת על ידי מועצה עירונית המורכבת משמונה חברים הנבחרים בארבעה מחוזות בחירה- שני נציגים מכל מחוז. ארוך כהונה הוא ארבע שנים ואחת לשנתיים נציג אחד מכל מחוז עומד לבחירה.
אפרים שריר

ביוגרפיה

שריר נולד בטרנסילבניה. הוא הצטרף בגיל צעיר לתנועת נוער ציונית ובסוף שנות ה-30 עלה לארץ ישראל, בה הצטרף לקבוצת השרון. בשנת 1955 עבר לנהריה בה עבד במועצת הפועלים כמזכיר איגוד העובדים החקלאיים ולאחר מכן כגזבר מועצת הפועלים. בסוף 1965 נבחר למזכיר מועצת הפועלים של נהריה. שריר המשיך לקדנציה שנייה בראשות מועצת הפועלים. בסוף שנת 1972 לאור דיבורים על סיום כהונתו רבת השנים של גרשון טץ כראש העיר, עלה שמו של שריר כמועמד להחליפו והוא התמודד בתוך מפלגת העבודה על התפקיד, אל מול סגן ראש העיר צבי מאליק. באפריל 1973 זכה שריר למועמדות המפלגה לראשות העיר ורשימת המערך בראשותו זכתה בבחירות ב-7 מתוך 15 מושבים. שריר חתם על הסכם קואליציוני עם נציג הדתיים ובתחילת פברואר נבחר לראשות העיר. בבחירות בנובמבר 1978 זכה לכהונה נוספת בקבלו כ-54% מקולות המצביעים.
בתחילת 1983 ביקש שריר לפרוש ולהעביר את תפקיד ראש העיר למנכ"ל העירייה, יעקב כהנוב. אולם הוא שוכנע להתמודד על עוד קדנציה, אך נוצח במועצת הסניף של מפלגת העבודה על ידי חיים לבב שירש ממנו את ראשות עיריית נהריה. בסוף שנות ה-80 עמד בראש ועדה ציבורית להקמת מוזיאון בריאות בנהריה.
ניקולס גורובסוב

קריירה

גורובסוב נולד בעיר סן פדרו בצפון פרובינציית בואנוס איירס שבארגנטינה. סבו של אביו היה רוסי יליד קישינב (כיום בירת מולדובה). משפחתו היגרה עמו לאיטליה בהיותו בן 14  וכך הוא מחזיק באזרחות כפולה - ארגנטינאית ואיטלקית. כנער בארגנטינה, החל גורובסוב לשחק בתפקיד חלוץ שני, ובאיטליה עבר לשחק כקשר מרכזי. גורובסוב שיחק במחלקת הנוער של ויצ'נצה, ובעונת 2007/2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, במשחק מול לצ'ה בסרייה ב'.
בשנת 2009 רכשה קבוצת טורינו מחצית מהבעלות על השחקן, ולאחר שערך 15 הופעות במדי הקבוצה בסרייה ב' הוא הושאל לקבוצת צ'זנה מהסרייה א', אך במדיה ערך הופעה אחת בלבד. בעונת 2011/2012 הושאל לקבוצת פוליטכניקה טימישוארה מליגת העל הרומנית. בקיץ 2012 חזר לטורינו אך לא שיחק במדי הקבוצה, ובינואר 2013 הושאל לקבוצת נוצ'רינה מהליגה השלישית באיטליה.
בקיץ 2013 חזר גורובסוב לרומניה והושאל לקבוצת פולי טימישוארה, שהוקמה במקום קבוצת פוליטכניקה טימישוארה שפורקה בינתיים. ביולי 2014 חתם בקבוצת טרגו מורש, ובעונתו הראשונה בקבוצה היא סיימה במקום השני בליגת העל הרומנית. בעונת 2015/2016 כבש גורובסוב ארבעה שערי ליגה, והקבוצה סיימה במקום השישי בטבלה.
ביולי 2016 הגיע גורובסוב לישראל, וחתם לשנתיים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ובישל את השער הראשון בניצחון 0:2 על בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. ב-23 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1:0 למכבי חיפה במחזור הפתיחה של העונה. גורובסוב ערך בסך הכל ארבע הופעות בגביע הטוטו וחמש הופעות בליגת העל, ובנובמבר 2016 שוחרר מהקבוצה. 
ב-1 במרץ 2017 חזר גורובסוב לטרגו מורש, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. במרץ 2018 עבר לארצות הברית וחתם במיאמי יונייטד. ב-27 ביוני 2018 חזר לליגת העל הרומנית כאשר חתם בקונקורדיה קיאז'נה הרומנית, וב-2 ביולי 2019 עבר לקבוצת וולונטרי.
שבטי מלחמה

עקרונות המשחק

כל שחקן מקבל בתחילת המשחק כפר. בכפר ניתן לבנות מבנים, שבעזרתם ניתן לאסוף משאבים ולאמן חיילים.
במשחק ניתן ליצור רשימת חברים, להקים שבטים, שהם מעין בריתות בין שחקנים.
מטרת המשחק היא להגיע למקום ראשון במספר הנקודות. ככל שכובשים יותר כפרים או משדרגים כפרים קיימים עולים בניקוד. בניגוד למשחקי רשת אחרים, בשבטי מלחמה השרתים לא מתאפסים. שרת המשחק מסתיים רק כשיש איחוד שחקנים בלתי מנוצח (שבט) או שחקן בלתי מנוצח.

שבט

ניתן להקים שבטים, שהם כאיחוד של מספר שחקנים בברית אחת. השבט יכול להכריז מלחמות, ליצור בריתות והוא מסייע לשחקנים שבתוכו להתקדם.

פרימיום

למרות שהמשחק חינמי, קיימת במשחק אפשרות VIP הנקראת חשבון פרימיום, בה לשחקן עזרים שמסייעים לו לנהל את כפריו.
הפרימיום נקנה בצורת נקודות פרימיום שבעזרת ניתן לקנות חשבון פרימיום או הטבות נוספות.
במשחק קיימות מספר אפשרויות שיכול לבצע שחקן עם נקודות פרמיום בלבד.
הפרמיום נקנה בנקודות ואפשר לפרוט אותו להמון אפשרויות שונות כגון:חשבון פרמיום, יצור משאבים משופר, עוזר חווה ועוד. 
.
עיניים שלי (אלבום)

יצירת האלבום

ב-1983, בעת חזרה לתוכנית רדיו של רשות השידור בה היו אמורים להשתתף להקות בנזין ותיסלם, שמעה העורכת המוזיקלית של התוכנית, ורדה איתי, את פוליקר מנגן להנאתו מנגינה יוונית. כבת לקהילת יוצאי קורפו, הדבר משך את התעניינותה והיא הציעה לו להקליט תוכנית המורכבת משירים יווניים מתורגמים. לאחר מאמצים, הם הצליחו לשכנע את יעקב גלעד, שהתנגד עד אותו שלב לשילוב מוזיקה יוונית במוזיקה של פוליקר ובנזין, להצטרף לפרויקט. תחילה תוכנן כי ישתתפו בפרויקט אמנים שונים וכל אחד מהם ישיר שיר יווני אחד המתורגם לעברית, אך הדבר לא הסתייע ופוליקר הפך את הפרויקט לתקליט סולו שלו. חברת התקליטים NMC העמידה לרשותו תקציב זעום שאילץ אותו לנגן בחלק גדול מהכלים בעצמו ואף לרכוש מכונת תופים ולהפעילה במקום שימוש במתופף.
מיד עם יציאת האלבום הוא התקבל היטב והושמע רבות בתחנות הרדיו בישראל, אם כי מסע ההופעות שליווה את יציאתו היה מוצלח פחות. עד סוף שנות ה-80 מכר האלבום כ-70,000 עותקים.

השפעה

האלבום המשיך מגמה של שילוב אלמנטים של רוק בשירים ים תיכוניים מתורגמים לעברית, כפי שנעשה על ידי דייוויד ברוזה ב"האישה שאיתי" שנתיים לפני כן. הצלחת האלבום הביאה לשינוי בהתייחסות למוזיקה היוונית שנתפסה עד אותו שלב כמוזיקה של מועדונים ושמחות והביאה אותה אל לב הזרם המרכזי במוזיקה הישראלית הפופולרית.
אלונגציה (אסטרונומיה)

אלונגציה היא מונח באסטרונומיה המבטא את המרחק הזוויתי שבין השמש לכוכב לכת.

כוכבי הלכת הפנימיים

עבור צופה מכדור הארץ, כוכב חמה ונוגה הנם כוכבי לכת פנימיים, ולכן היטל מסלולם על שמי הלילה שונה בצורה משמעותית מזה של כוכבי הלכת החיצוניים. ההבדל בתנועה של כוכב חמה ונוגה מתבטא בכך שכאשר מסלולם מביא אותם מן הצד המרוחק של השמש (לאחר התקבצות עליונה) לעבר כדור הארץ, זווית האלונגציה שלהם תגדל, מכיוון שהמרחק הזוויתי שלהם מהשמש יגדל. כאשר כוכב חמה ונוגה יתקרבו אל כדור הארץ במידה רבה, זווית האלונגציה שלהם תקטן עד שהם יעברו בין כדור הארץ והשמש (התקבצות תחתונה). מסיבה זו, נהוג לכנות את נוגה ואת כוכב חמה "כוכב ערב" או "כוכב בוקר" בהתאם למיקומם ביחס לשמש. המרחק הזוויתי המרבי אליו כוכב לכת פנימי מסוגל להגיע נקרא "אלונגציה מרבית". עבור "כוכב בוקר" זו היא אלונגציה מערבית מרבית ועבור "כוכב ערב" אלונגציה מזרחית מרבית; זאת משום שבזמנים אלו המרחק הזוויתי של כוכב הלכת מן השמש הוא הגדול ביותר לכיוון מערב או מזרח.
האלונגציה המרבית של כוכב חמה היא של 18⁰ - 28⁰, ושל נוגה 45⁰ - 47⁰. מנעד זה נוצר מכיוון שבהתאם לחוקי קפלר, מסלולי כוכבי הלכת הם אליפטיים ולא מעגליים וכן משום שמסלולם נטוי מעט ביחס למישור המילקה.

כוכב הלכת החיצוניים

זווית האלונגציה של כוכבי לכת חיצוניים גדלה לאחר הופעתם מאחורי הצד המרוחק של השמש כ"כוכבי בוקר". בגלל תנועתו של כדור הארץ סביב השמש כוכבי הלכת החיצוניים יזרחו מידי בוקר בשעה יותר מוקדמת בדומה לכוכבי השבת אף על פי שתנועתם סביב השמש תגרום להם לנוע מזרחה. זווית האלונגציה תגדל עד שכוכב הלכת יחל בתנועה אחורית, זמן מה לאחר מכן יתרחש ניגוד וזווית האלונגציה תתקרב ל-180⁰ בשלב זה כדור הארץ נמצא בהתקבצות תחתונה ביחס לאותו כוכב לכת. מכיוון שכוכבי הלכת אינם נמצאים על אותו מישור בדיוק מוחלט אלא רק בקירוב, בעת ניגוד, זווית האלונגציה רק תתקרב ל-180⁰.
בירגו דיופ

חייו

דיופ נולד בכפר ליד דקר ולמד רפואה וטרינרית באוניברסיטת טולוז שבדרום צרפת. לאחר סיום לימודים עבד כמנתח וטרינרי עבור המשטר הקולוניאלי הצרפתי ברחבי מערב אפריקה. במהלך עבודתו בשירות הציבורי, הוא כתב שירה, זכרונות, מחזה וליקט ועיבד סיפורי עם של הוולוף. בין 1960 ל-1964 שימש שגריר סנגל לתוניסיה. 
המחזה "העצם" שכתב, הועלה בסוף שנות ה-70 בבימויו של פיטר ברוק בתיאטרונו בוף דה נור בפריז, בעיבוד התסריטאי והמחזאי הצרפתי ז'אן-קלוד קארייר והשחקן מאליק באונס ובמשחקו עם ברוס מאיר ויושי אוידה. המחזה תורגם לעברית בידי אוריאל זוהר והועלה בתיאטרון הטכניון ובאוניברסיטאות מורסיה ואליקנטה ספרד בשנת 1995.
עמוס הראל

ביוגרפיה

הראל החל את הקריירה העיתונאית שלו בגלי צה"ל שם היה כתב, עורך ומגיש בסדיר ובקבע. בשנת 1992 החל לעבוד בעיתון "הארץ", תחילה כעורך חדשות בדסק הלילה ומאוחר יותר שימש כראש דסק הלילה במשך ארבע שנים. אף כי בשירותו הסדיר שירת בגלי צה"ל, בחר הראל לעשות את שירות המילואים שלו בגדוד חי"ר במילואים, כלוחם ומפקד כיתה. בשנת 1997 התמנה לתפקיד הכתב הצבאי של העיתון. בין השנים 1999 ל-2005 הגיש את התוכנית "רצועת הביטחון" בגלי צה"ל. 
כתב שני ספרים ביחד עם אבי יששכרוף. הראשון, "המלחמה השביעית", על האינתיפאדה השנייה, היה לרב מכר, תורגם לצרפתית ולערבית, וזכה בפרס צ'צ'יק מטעם המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב. ספרם השני, "קורי עכביש", יצא בשנת 2008 ועסק במלחמת לבנון השנייה. הספר תורגם לאנגלית ויצא בהוצאת Palgrave Macmillan, ואף הוא זכה בפרס צ'צ'יק. ב-2013 ראה אור ספרו "תדע כל אם עברייה", העוסק במסלול הכשרת הלוחם בצה"ל של העשור השני של המאה ה-21. לצורך כתיבת הספר התלווה הראל במשך כשנה לפלוגת מסלול בחטיבת הנח"ל.
נוסף על תפקידו ככתב הצבאי של "הארץ", כותב הראל גם בנושא מוזיקה שחורה.
בשנת 2015 הוענק לו פרס סוקולוב. 
הראל הוא בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בהוד השרון.
בל אגם

ביוגרפיה

בל אגם נולדה בחולון בשם ניסים עג'מי למשפחה ממוצא טריפוליטאי. היא התפרסמה בשנת 2004 כאשר השתתפה בעונה השנייה של תוכנית המציאות פרויקט Y ששודרה ב-yes, שם קיבלה תשומת לב תקשורתית בשל היותה מתמודדת טרנסג'נדרית.
לאחר התוכנית השתתפה במופע דראג של מועדון Diva, והשתתפה בתוכנית אירוח, בסדרות יום האם, אטלנטיקה, והאלופה.
אגם השתתפה בעונה החמישית של תוכנית הריאליטי "גולסטאר", שנקראת "גולסטאריות" משום שלראשונה משתתפות בה נשים בלבד. בעונה שעלתה לשידור בהוט ב-18 בפברואר 2018, היא הייתה הקפטנית של הקבוצה. הקבוצה שיחקה במשחק הגמר נגד נבחרת חברות הכנסת וניצחה אותה.
בשנת 2018 יזמה והקימה קבוצת תמיכה בנערות טרנסג'נדריות, וזכתה על כך ועל כל פעילותה ההתנדבותית בתואר "מחנכת השנה של ישראל", על פי החלטת ועדה מטעם מועצת ארגוני הילדים והנוער ביחד עם משרד החינוך (יחד עם 20 מחנכים נוספים).
ב-2019 הצטרפה אל הקאסט של העונה השלישית של סדרת הנוער "התחנה".
נמל התעופה הבינלאומי נורמן מנלי

היסטוריה

ג'מייקה הייתה אי פעיל מבחינת תחבורה אווירית עוד מראשית ימי התעופה. ב-3 בדצמבר 1930 הפעילה חברת פאן אמריקן וורלד איירווייז את הקו המסחרי הראשון על ידי מטוס ימי שנחת על הים בנמל קינגסטון. ב-1934 נחת לראשונה באי מטוס יבשתי, שהגיע בטיסה מקובה.
רשות תעופה אזרחית נוסדה ב-1947 וב-1948 נפתחו שני שדות התעופה, פליסדוס (Palisadoes) ליד קינגסטון ומונטגו ביי בצפון.
נמל התעופה מופיע בסרט הראשון בסדרת ג'יימס בונד, ד"ר נו.

נתונים

בנמל עברו בשנת 2014 1,422,978 נוסעים, ב-130 טיסות מסחריות בשבוע אותן הפעילו 13 חברות תעופה סדירות וכ-12,331 טון מטענים. הנמל כולל 9 גשרי עלייה למטוס ("שרוולים") ומאפשר חניית מטוסים עד לגודל בואינג 747-400. 
בין החברות המפעילות טיסות לנמל אייר קנדה, בריטיש איירווייז, איבריה איירליינס, KLM, אמריקן איירליינס, דלתא איירליינס, קופה איירליינס, קיימן איירווייז, ווסט ג'ט, ג'ט בלו איירווייז וחברות קריביות מקומיות.

אירועים יוצאי דופן

ב-10 באפריל 1953 כשל מנוע של מטוס לוקהיד 18 לודסטאר של חברת קריביאן אינטרנשיונל אירווייז בעת המראה מנמל התעופה, בטיסת נוסעים שגרתית. המטוס התרסק בים, 10 נוסעים ו-3 אנשי צוות שהיו על סיפונו נהרגו, נוסע יחיד ניצל.
ב-17 ביולי 1960 נחטף מטוס קובאנה דה אוויאסיון שהיה בטיסה מנמל התעופה הבינלאומי חוסה מארטי בהוואנה לנמל התעופה הבינלאומי של מיאמי והונחת בנמל התעופה פליסדוס, בו ביקש קברניט המטוס מקלט מדיני מפני שלטון פידל קסטרו.
ב-20 ביולי 1979 צלל מטוס מטען מדגם דאגלס DC-6 לים סמוך לנמל התעופה, במסגרת ניסיון נחיתה ושני אנשי צוותו נהרגו.
ב-22 בדצמבר 2009 החטיא מטוס בואינג 737-823 של אמריקן איירליינס את המסלול בעת ניסיון נחיתה בנמל התעופה עקב סופת גשם כבדה, בעת שביקש לנחות. המטוס התפרק לשלושה חלקים ונעצר מרחק קטן מן הים. כל הנוסעים ואנשי הצוות יצאו ללא פגע.
ג'וני ערביד

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ג'וני ערביד נולד ביפו למשפחה ערביה נוצריה ישראלית, בהמשך חייו הפך לשחקן סרטים וסדרות.
יוסי עבאדי

יוסי עבאדי (15 בנובמבר 1957) הוא עיתונאי ועורך דין מומחה בתחומי התקשורת והמדיה. הוא אחראי על תיקי התקשורת במשרד מיתר ליקוורניק גבע לשם טל. בעבר השתתף בהקמת המנהלת הממשלתית שיזמה תחרות בשוק השידורים הציבורי, וכיהן כמנהלה הראשון בין השנים 1997–1999.

ביוגרפיה

עבאדי נולד בחיפה ב-1957. בצעירותו למד בבית הספר הריאלי בעיר ולקח חלק פעיל בתנועת הנוער "הצופים". כחלק מפעילותו בצופים היה בין השנים 1972–1973 מדריך וראש גדוד של נוער במצוקה. ב-1984 למד משפטים באוניברסיטת תל אביב והוסמך כעורך דין בשנת 1986. את שירותו הצבאי ושירותו במילואים עשה עבאדי בגלי צה"ל בתפקידים שונים.  מתגורר בהרצליה והוא אב ל-3 בנות.

פעילות עיתונאית

עבאדי שימש בתפקידים עיתונאיים בכירים: שימש כעורך משנה (סגן העורך) בעיתון "חדשות" (1990-1992); כיהן כמנהל מחלקת החדשות בגלי צה"ל (1980-1983), לרבות בתקופת מלחמת לבנון הראשונה; היה הכתב המדיני של גלי צה"ל (1980-1978) בתקופת הסכם השלום עם מצרים; הכתב הצבאי של גלי צה"ל (1978-1976, במסגרת השירות הצבאי, לרבות בתקופת מבצע ליטני ובניית היחסים עם הנוצרים בלבנון וה"גדר הטובה"; ערך והגיש תוכניות אישיות בגלי צה"ל בתחומי אקטואליה, צבא ומשפט (1992-1984). כמו כן שימש עבאדי כיו"ר וחבר בוועדת הקבלה לגלי צה"ל (מ-1980 עד 2012) המדריך הראשי בקורס הקדם צבאי לגלי צה"ל (במסגרת מילואים, 1993-2009).
בשנת 2007 פורסם כי עבאדי מועמד להחליף את רפי גינת כמנכ"ל חדשות ערוץ 2, אם כי לבסוף לא מונה לתפקיד זה.
בשנת 2009 לא הדריך בקורס העיתונאים של גלי צה"ל מאחר שבתו, יעל עבאדי, השתתפה בו.

מפעלו הציבורי-ממשלתי

בהתאם להחלטת הממשלה בשנת 1997 לפתוח את שוק התקשורת לתחרות, השתתף יוסי עבאדי בהקמת המינהלת הבין-משרדית להסדרת השידורים לציבור, וכיהן כמנהלה הראשון בין השנים 1997–1999. כמנהל המנהלת ביצע עבאדי את הפתיחה לתחרות של שוק הטלוויזיה הרב ערוצית, ואת ההסדרים הרגולטוריים (חקיקה תקנות ורישיון) שאפשרו את שידורי חברת הלוויין YES והתחרות בינה לבין חברות הכבלים. הוא הכין את התשתית לרפורמה בתחום הסדרת השידורים לציבור, בהתאם להמלצות הוועדה בראשות האלוף (במיל.) יוסי פלד, בה היה עבאדי חבר (1996).
פעילות ברשות החברות הממשלתיות
בהתאם למדיניות הממשלה בתחילת שנות התשעים להפריט חברות ממשלתיות עסקיות, טיפל עבאדי בתפקידו כיועץ המשפטי של רשות החברות הממשלתיות, בין השנים 1994–1996 בהפרטות בהיקף כולל של חצי מיליארד דולר, בין היתר של החברות כי"ל, שיכון ופיתוח (כיום "אזורים"), שק"ם, מספנות ישראל ואחרות, והכין את 'מניות הזהב' להגנה על האינטרסים החיוניים של ישראל בחברות אל על, צים וכי"ל; שימש גם כיועץ חיצוני למשרד התקשורת, בין השאר להכנת הצו להכרזת בזק כשירות חיוני להגנה על האינטרסים החיוניים של המדינה בבזק (1996–1997).
מסע הפלאים של נילס הולגרסון

מסע הפלאים של נילס הולגרסון (בשוודית: Nils Holgerssons underbara resa genom Sverige, בעברית: "המסע המופלא של נילס הולגרסון ברחבי שוודיה") הוא ספר ילדים מאת הסופרת השוודית סלמה לגרלף שיצא לאור לראשונה בשני חלקים ב-1906 ו-1907.

עלילת הספר

הספר מתאר את קורותיו של נילס, ילד שובב החי בחווה בשוודיה. נילס הוא עצלן וחסר כל התחשבות בזולת, המתאכזר לחיות בחווה של הוריו. כעונש על מעלליו הוא מכווץ לגודל של ננס (על ידי גמד שהוא התעלל בו) ומקבל גם את היכולת לדבר עם בעלי החיים. נילס מצטרף בעל כרחו לאווזי הבר למסע הרפתקאות ברחבי שוודיה, במהלכו הוא רוכב על אווז בשם מרטין (בסדרה המצוירת האווז כונה "מולי" ולנילס צורף אוגר בשם אוגי שלא הופיע בספר). במהלך המסע אופיו של נילס משתנה והוא הופך לידיד החיות. בסוף הסיפור חוזר נילס להיות כאחד האדם, אך מזגו שהשתנה לטובה מלווה אותו בהמשך חייו.

היווצרותו של מסע הפלאים

הספר הוזמן מלגרלף על ידי הוועדה לבתי הספר היסודיים בשוודיה בראשות המורה הראשי דאלין, ככלי עזר לשיעורי גאוגרפיה והכרת המולדת השוודית. לצורך הכנת הספר סיירה לגרלף בשוודיה במשך שלוש שנים. ההשראה לכתיבתו של הספר במתכונת של אגדת ילדים הגיעה ללגרלף על בסיס האנתולוגיה "ספר הג'ונגל" של רודיארד קיפלינג, שיצא לאור שנים ספורות קודם לכן. מסתבר שדרך כתיבתה עוררה עליה את זעמם של השמרנים והקפדנים במורים, ופה ושם אף נאלצה לערוך בו תיקונים להתאימו לדרישותיהם, שלא תמיד עלו בקנה אחד עם הללו של הילדים.
כיום, דמותו של נילס הקטן והאווזים מתנוססת על שטר הכסף השוודי בערך 20 קרונות.

פרסומו של הספר

על בסיס הספר הופקה לטלוויזיה ב-1980 סדרת האנימה "נילס הולגרסון", המרחיבה את הסיפור המקורי כמעט לבלי היכר.

בעברית

המהדורה העברית הראשונה של הספר ראתה אור בהוצאת עם עובד בשנת 1943 בתרגומו של חיים שלום (ח"ש) בן אברהם. ההוצאה הוציאה מהדורה חדשה של הספר בשנת 2006, במסגרת חגיגות מאה השנה להוצאתו הראשונה של הספר בעולם.
הספר יצא גם בהוצאת מסדה וכיום בהוצאת מודן הוצאה לאור בתרגום של ש. יורם, בשם "מסע הפלאים של נילס בחברת אוזי-הבר". 
בשנות ה-60 והשבעים של המאה העשרים, הושמע הסיפור כתסכית בהמשכים, בתוכנית הרדיו "לאם ולילד" בקול ישראל. הפתיח של התסכית, שהושר על ידי הזמר אברהם פררה ומקהלת ילדים, זכה לפופולריות רבה והפך לשיר ילדים בזכות עצמו. את נילס הולגרסון גילם בקולו אריה אלדד.
עיתון הילדים "אצבעוני" פרסם בשנות השישים גרסה מעובדת בה הועברה עלילת הסיפור לישראל. הגיבור, שנקרא בגרסה זאת "גיל", מתחיל את דרכו במטולה וטס עם האווזים עד אילת.
With the Beatles

הפקה

הקלטת שירי התקליט הסתיימה ביולי, אך הוא יצא רק בנובמבר 1963 על ידי חברת התקליטים פרלופון, לאחר שהחברה יצרה ציפייה בקרב המעריצים ולאחר שהתקליט הקודם מיצה את פוטנציאל המכירות שלו. באלבום שמונה יצירות מקוריות (שבע נכתבו על ידי לנון ומקרטני, והשמיני הוא השיר הראשון שנכתב על ידי ג'ורג' האריסון שמופיע באלבום של הביטלס) ושישה קאברים. אף שיר לא יצא קודם לכן על גבי תקליטון, אך רוב השירים היו חלק מרפרטואר ההופעות של הביטלס בשנים קודמות. רוב השירים מתוך האלבום יצאו לאור גם באלבום המקביל בארצות הברית Meet The Beatles! ב-20 בינואר 1964, והשירים הנותרים שלא יצאו באלבום זה, יצאו באלבום הבא שלהם בארצות הברית, The Beatles' Second Album. 
With the Beatles נשאר בראש מצעד הפזמונים במשך 21 שבועות, והוא בא ישירות אחרי האלבום Please Please Me, כך שהביטלס כבשו את ראש מצעד הפזמונים 51 שבועות רצופים. צילום העטיפה, החדשני לזמנו, צולם על ידי צלם האופנה רוברט פרימן ומציג את חברי הלהקה בשחור-לבן מוצלל. עטיפה זו שיוותה ללהקה מעמד מהוגן, אמנותי וקלאסי, שונה מהתדמית הרוקנרולית הפרועה של ראשית דרכם. חברת EMI באוסטרליה לא קיבלה את עטיפת האלבום, לכן היא השתמשה בקריקטורה של הלהקה בסגנון דומה לתצלום בשחור לבן. הביטלס לא היו מודעים לכך עד שמעריצים הראו להם את העטיפה במהלך הסיור שלהם באוסטרליה.
ב-26 בפברואר 1987 יצא With the Beatles על תקליטור (מונו בלבד, מס' קטלוגי CDP 7 46436 2). הוא פורסם מחדש על תקליטור חדש בגרסת סטריאו ומונו מחודשת ב- 9 בספטמבר 2009. 
בשנת 2003 האלבום דורג במקום 420 על ידי המגזין רולינג סטון ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.