google/wiki40b huggingface dataset:
NGC 3384

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 10.85 והיא התגלתה ב-11 במרץ 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון I.18 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1786. הרשל זיהה גם את M105 הסמוכה (התגלתה שלוש שנים קודם על ידי פייר מאשן) שקיבלה את הציון I.17 ושתיהן תוארו יחד כשתי ערפיליות מתוך שלוש, שתיהן בהירות מאוד, גדולות למדי ועם מרכז בהיר בהרבה מהשוליים. הערפילית השלישית שהוזכרה היא NGC 3389 שהתגלתה על ידיו גם כן באותו לילה וקיבלה את הציון II.48 כשהיא מתוארת כעמומה ומאורכת. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים ורשם אותה כערפילית מספר 758 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833, וככל הנראה, באחת מהתצפיות הוא זיהה אותה בטעות כערפילית חדשה ונתן לה גם את המספר 751. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 2207 (וככל הנראה גם כ-GC 2196) ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 3384, כשהיא מתוארת כבהירה, גדולה, עגולה ומתבהרת באופן חד לכיוון מרכזה, ובנוסף הוא הכניס את הערפילית שג'ון הרשל זיהה כ-GC 2196, כ-NGC 3371.

תכונות

גודלה הזוויתי של NGC 3384 הוא כ-5.5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-58,500 שנות אור, כ-60% מקוטרו של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎7×10¹⁰‎ מסות שמש, כשמינית ממסת שביל החלב, כאשר כמחצית ממנה היא מסת הכוכבים שבה, והמחצית השנייה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. נראה שמרכז הגלקסיה צפוף מאוד, וברדיוס של כ-2,400 שנות אור בלבד, מרוכזת מסה של כ-‎10¹⁰‎ מסות שמש, שכ-‎1.1×10⁷‎ מסות שמש ממנה היא של חור שחור על-מסיבי. את הגלקסיה מקיפה מערכת גדולה של כ-100 צבירים כדוריים.
NGC 3384 ו-M105 מוקפות בטבעת ענקית של מימן נייטרלי (אזור H I) שקוטרה כ-650,000 שנות אור. הטבעת התגלתה בשנות ה-80 של המאה ה-20 בתצפיות בגלי רדיו ונחשבה לשריד של ענן הגז שממנו נוצר צביר הגלקסיות אריה I. בשנת 2010 התברר שהטבעת מופיעה גם בתצפיות בתחום העל-סגול של טלסקופ החלל גלקס ונמשכת ממנה שלוחה שמגיעה עד ל-M96. כיום משערים שהטבעת נוצרה מהתנגשות של M96 עם NGC 3384 שארעה לפני כ-1.2 מיליארד שנים ושפזרה את הגז הנייטרלי שהיה בגלקסיות. הקרינה העל-סגולה מראה שבתוך טבעת הגז מתרחשת יצירת כוכבים חדשים.
סטרוקונסטנטינוב

היסטוריה

סטרוקונסטנטינוב נוסדה במאה ה-16 כאשר קונסטנטין אוסטרוז'סקי (Константи́н Ива́нович Остро́жский) בנה מבצר בכפר קולישצ'נצי (Колищенцы ). הכפר התפתח לעיר שנקראה קונסטנטינוב הישנה, כדי להבדיל אותה מקונסטנטינוב החדשה (Новоконстантинова) שהייתה באותו אזור.
ב-1793 סופחה סטרוקונסטנטינוב יחד עם רוב אוקראינה לרוסיה.

הקהילה היהודית

נראה שיהודים התיישבו בעיר זמן לא רב אחרי שנוסדה. בזמן גזירות ת"ח ות"ט הייתה שם כבר אוכלוסייה יהודית ניכרת. ב-1629 התגוררו במקום 130 משפחות שהיוו כ-25% מן האוכלוסייה הכללית. בזמן הפוגרומים בהנהגתו של בוגדן חמלניצקי ברחו אליה יהודים מכל האזור, משום שחשבו שהעיירה המבוצרת תהיה מקלט עבורם. הקוזקים פרצו למבצר בתשעה באב ורצחו את רובם, למרות שהגנרל הפולני וישנבצקי ניסה להגן עליהם. 
במאה ה-19 רוב תושבי העיירה היהודים היו חסידי צ'רנוביל וסדיגורה. כמו כן פעלו בעיירה אדמו"רים משושלת נישכיז. מספר התושבים היהודים הגבוה ביותר היה ב-1897 אז נמנו 9,212 איש.
לאחר התבססות השלטון הסובייטי בווהלין ב-1920, פסקו חיי הקהילה בעיר, ורבים מהתושבים עזבו. מספר התושבים היהודים בעיר ירד ל-6,934, שהיוו 41.3% מהאוכלוסייה, ובשנת 1931 הגיע ל-4,837 (33% מהאוכלוסייה).
בעיר נולדו הסופרים אברהם בר גוטלובר ואברהם גולדפדן אבי תיאטרון יידיש וכן הפסלת חנה אורלוף.

בשואה

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים ב-8 ביולי 1941, החלו אלו בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודיה. בהמשך, מינו בה יודנרט, אשר נצטווה לספק לשלטונות עובדי כפייה יהודים ותשלומי כופר.
ב-3 באוגוסט 1941 רצחו הגרמנים 439 קשישים וחולים יהודים מהעיר, לאחר התעללות קשה, בשטחו של מחנה צבאי סמוך. כעבור מספר ימים רצחו הגרמנים והאוקראינים כ-800 יהודים נוספים מהעיר ביער נובוגורודסקי הסמוך אליה, ובהמשך, רצחו את משכילי הקהילה.
בסוף אוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו מגודר שהוקם בה, בו צוו לענוד טלאי צהוב. לעובדי הכפייה בגטו הקצו הגרמנים 100 גרם לחם ליום, וליתר יושבי הגטו לא סופק כל מזון. בשל כך, מתו מרעב וממגיפות רבים מיושבי הגטו. בהמשך, הועברו לגטו שבעיר יהודים נוספים מהסביבה ביניהם יהודי הריציב.
בתחילת קיץ 1942 נרצחו בסמוך לעיר כ-4,000 יהודים. ב-29 בנובמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים מקומיים, ורצחו את כל יושביו ליד הקולחוז נובוגורודסקי.
איירבראש

איירבראש (באנגלית: Airbrush, משמעות מילולית "מברשת אוויר") הוא מרסס ידני קטן דמוי עט המשמש להתזת צבע נוזלי על אובייקט באמצעות אוויר דחוס. ניתן ליישם באמצעותו סוגים שונים של צבע נוזלי (צבעי מים, דיו, שמן וצבעים אקרילים) על גבי משטחים שונים. האיירבראש משמש בעיקר לצביעת ציורים ריאליסטיים, ריטוש תמונות, צביעת ציורי קיר, קריקטורות, קעקועים זמניים, צביעת מכוניות וכדומה.

היסטוריה

הכלי הראשון שדמה במידת מה לאיירבראש הומצא בשנת 1876 על ידי האחים סטנלי, תאומים-ממציאים, אמריקאים, שהפכו אחר כך לחלוצים בתחום המכוניות.
האיירבראש הראשון שכונה בשם "איירבראש" נוצר בשנת 1879 על ידי אבנר פילר מאיווה, ארצות הברית. המכשיר לא היה יעיל, והוא כלל דחיסת אוויר ידנית. למרות זאת, אבנר המשיך בפיתוח המכשיר, והמכשיר תפס תאוצה בעולם האומנות. האומן המפורסם הראשון שעשה שימוש באיירבראש היה האימפרסיוניסט האמריקאי וילסון איירויין.
בשנת 1893 הומצא האיירבראש הראשון שעשה שימוש בדחיסת אוויר אוטומטית. הוא הוצג בהתערוכה העולמית של שיקגו לצד פיתוחים מהפכניים כמו הנורה הפלאורסצנטית, המנוע החשמלי ומדיח הכלים. מאז הוא חלק אינטגרלי מעולם האומנות.

ערבוב הצבע עם האוויר הדחוס

ב"איירבראש ערבוב פנימי" הצבע מתערבב עם האוויר בתוך האיירבראש עצמו, וכך נוצר זרם ממוקד מאוד של צבע. ב"איירבראש ערבוב חיצוני" האוויר "מתיז" את הצבע החוצה, וכך נוצרת פעולה הדומה לפעולתו של תרסיס צבע. על כן "איירבראש ערבוב חיצוני" משמש כאשר רוצים לכסות שטח רחב יותר, ו"איירבראש ערבוב פנימי" משמש לציור מדויק.

האיירבראש באומנות

לאיירבראש שימוש מצומצם באומנות של המאה העשרים, וציירים גדולים ממעטים להשתמש בו, אך משתמשים בו רבות בתחומים משיקים, כמו באיורים של ספרי קומיקס ובפרסומות. בנוסף, משתמשים בו רבות לציור על משטחים לא שגרתיים, כמו בציורי קיר ובציור על מכוניות.
אומני רחוב רבים מציירים באמצעות איירבראש, ויוצרים באמצעותו תמונות שנמכרות לתיירים. במקומות מסוימים בארצות הברית, כמו כיכר ג'קסון בניו אורלינס והעיר פנמה סיטי ביץ' שבפלורידה, הדבר הפך למנהג.

האיירבראש ככלי לריטוש תמונות

לפני העידן הדיגיטלי האיירבראש שימש כאמצעי העיקרי לריטוש תמונות, שהוא עיצוב מחדש של תמונה שצולמה.
בתקופת שלטונו של יוסיף סטלין, ובייחוד בתקופת הטיהורים הגדולים, היה שימוש אינטנסיבי באיירבראש לעיצוב תמונות ע"פ רצונו של סטלין. לעיתים אף הועלמו אנשים במלואם מתמונות שבהם הם "לא היו רצויים".
האיירבראש שימש גם לריטוש תמונות לא פוליטיות, בייחוד לעיצוב תמונות אופנה של דוגמנים, והסתרת פגמים בגופם או בפניהם.
עם המצאת המחשב והתמונות הדיגיטליות, ירדה קרנו של האיירבראש ככלי לריטוש תמונות. כיום משתמשים במקום בתוכנות עיבוד תמונה ממוחשב, כמו אדובי פוטושופ, כדי לרטש תמונות.

בגרפיקה ממוחשבת

בתוכנות גרפיקה ממוחשבת שונות ישנם כלים המחקים את פעולת האיירבראש על תמונות דיגיטליות. בצייר, למשל, ישנו כלי שצובע באקראי פיקסלים בתוך מעגל המקיף את סמן העכבר. בתוכנות אחרות ישנם כלים שבהם הצביעה היא הדרגתית - פיקסלים רחוקים ממרכז המעגל נצבעים פחות מפיקסלים קרובים למרכז.
נמסיס (אסימוב)

תקציר העלילה

עלילת הספר מתמקדת ברוטור, מושבה אנושית המונה כ-60,000 תושבים, הממוקמת בתחנת חלל שהייתה הראשונה לפתח את המנוע העל-ממדי המאפשר תנועה במהירות הקרובה למהירות האור, ולפיכך הייתה הראשונה לעזוב את מערכת השמש. הרוטוריאנים עזבו למערכת חדשה אותה גילו באמצעות גשושה רחוקה שאותה פיתחו והמונעת בעזרת המנוע העל-ממדי. רוטור נמצא במסלול סביב אריתרו, ירחו של מגאס, ענק גזי שסובב שמש אדומה הקרויה נמסיס.
לאריתרו אטמוספירה המאפשרת קיום חיים, אך הרוטוריאנים אינם מתיישבים בו בשל מגפה הגורמת לאלו הנחשפים לאטמוספירה של הכוכב לאבד את שפיות דעתם. במהלך הספר מתברר כי חיידקים על פניו של הלוויין מהווים מוח כוורת בעל תודעה קולקטיבית (בדומה לגאיה מסדרת המוסד) המסוגל ליצור קשר טלפתי עם בני אנוש, אך בתוך כך גורם להם נזק מוחי בלתי הפיך. מרלנה פישר, גיבורת הספר, היא הראשונה שמצליחה ליצור קשר עם התודעה הקולקטיבית של הכוכב מבלי להיפגע, וזאת בשל מבנה מוחה הייחודי.
שלטונות כדור הארץ מגלים את יעדם של הרוטוריאנים ובתוך כך כי נמסיס נמצאת במסלול התנגשות עם מערכת השמש ועתידה לשנות את מסלולו של כדור הארץ דבר שיביא לקץ החיים על פניו. מתברר כי עובדה זו הייתה ידועה לפיט יאנוס, מנהיג רוטור, וכי יבגניה אינסיניה פישר, אימה של מרלנה, הייתה זו שגילתה זאת. יאנוס החליט לשמור את המידע חסוי על מנת שלא לגלות לכדור הארץ את יעדו של רוטור. הגילוי מביא את שלטונות כדור הארץ להאיץ את המחקר בהינע על-אורי ולפתח לבסוף מנוע שמאפשר טיסה במהירות גבוהה ממהירות האור. החללית העל אורית הראשונה נשלחת לנמסיס, כשעל סיפונה גם אביה הביולוגי של מרלנה, סוכן ביון מטעם כדור הארץ, שניהל בעבר מערכת יחסים עם אימה של מרלנה במטרה לגלות מידע על רוטור.
במהלך מסעה של החללית לכיוון נמסיס מתגלה כי במהירות גבוהה ממהירות האור מתהפכת השפעת כוח המשיכה. גילוי זה מאפשר להציל את כדור הארץ מהגורל המיועד לו.
את הספר מרכיבים שלושה קווי עלילה, המתפצלים ומתאחדים זה עם זה. האחד מתרחש בעבר של הסיפור ומתאר את המאורעות שהובילו למסעו של רוטור אל מחוץ למערכת השמש. קו עלילה זה מתמקד ביבגניה אינסיניה פישר, אז חוקרת צעירה ברוטור, בבעלה, קרייל פישר ובפיט יאנוס, שליטו הנבחר של רוטור. קו העלילה השני מתרחש בהווה של הסיפור. הוא מתמקד במרלנה פישר, בתם של יבגניה וקרייל, וקורותיה על רוטור ולאחר מכן על אדמת אריתרו. קו העלילה השלישי מתפצל מהראשון, ומתאר את קורותיו של אביה של מרלנה, קרייל פישר, על כדור הארץ לאחר צאתו של רוטור אל מחוץ למערכת השמש, ומתמקד באירועים שהובילו ליצירת החללית על-אורית.
ארסיפה

היסטוריה

העדות הראשונה על קיומה של ארסיפה היא מהמאה ה-15 כאשר הייתה כפר דייגים קטן. השם שניתן לה אז (Arrecifes), התייחס לשונית געשית שחורה שמאחוריה יכלו סירות להתחבא מפני התקפות שודדי ים.
לקראת סוף המאה ה-16 היישוב החל לגדול כמענה לצורך במקומות לינה ואיכסון שישרתו את נתיבי הסחר הימיים בין העולם הישן לעולם החדש שהחל אז להתפתח. הכנסייה הראשונה נבנתה באותה תקופה והיא הוקדשה לבישוף הראשון של העיר, סן חינס (San Ginés). שגשוגה של העיר הגביר את משיכתה כמטרה להתקפות של שודדי ים. ב-1571 הותקפה העיר וכמעט ונחרבה לחלוטין.
ב-1964 הוקם בעיר המפעל הראשון באי להתפלת מי ים.
תקיפת מתקני הדלק בצפון סוריה

רקע

החל מהיום השלישי למלחמה תקף צה"ל מתקנים אסטרטגיים בעלי השפעה על המשק הסורי בעומק סוריה וזאת במטרה להוציאה ממעגל הלחימה ולהביא לריתוק כוחות הגנה בעורף על חשבון חזית רמת הגולן שבה התנהלו קרבות קרקעיים קשים. תקיפות אלה נעשו בעיקר באמצעות חיל האוויר, חיל הים ויחידות חי"ר מיוחדות.
חלק גדול מיעדי התקיפה היו מתקני אנרגיה שהבולטים בהם: השמדת תחנות הכוח הגדולות "קאנטינה" ו"אוקלהומה" ב-10 באוקטובר ותקיפת מסוף הדלק בבניאס ב-11 באוקטובר.
לאחר שהפסקת האש הראשונה מיום ה-22 באוקטובר הופרה, הוחלט להפציץ את מתקני הדלק בצפון סוריה ולהמשיך את הלחץ על הסורים ובכך להביא לירידה בנכונותם להמשיך בלחימה.

התקיפה

את ההפצצה של מתקני הדלק ביצעו שישיית מטוסי פנטום מטייסת האחת בהובלת איתן בן-אליהו ויצחק אמיתי.
את השישייה התוקפת אבטחו רביעיית פאנטומים נוספת מאותה הטייסת שהיו חמושים למשימת ירוט ותפקידם היה לנהל קרבות אוויר עם מטוסי ירוט סוריים שעלולים להישלח לאזור, להעסיק אותם ובכך לאפשר הפצצה בלתי מוסחת. בנוסף 2 רביעיות שחקים מטייסות 101 ו-117 המריאו גם הן לפטרול התקפי בגזרה.
10 המטוסים הישראלים המריאו מבסיס חצור, טסו מעל הים, חצו את קו החוף של לבנון מעל הרי הלבנון וחדרו משם למרחב האווירי הסורי.
שישיית המטוסים המפציצים טסו בגובה נמוך ובדממת אלחוט, רביעיית היירוט טסה באותו המסלול, בדיוק מעליהם בגובה 20,000 רגל במטרה להראות באופן ברור במערכות המכ"ם הסוריות ולהסתיר מפני המכ"ם את השישייה התוקפת מפני גילוי.
עם התקרבות המטוסים הישראלים ליעד הזניקו הסורים כנגדם שתי רביעיות מיג 21 שעלו לגובה של כ-25 אלף רגל. שישיית הפנטומים נכנסה ליעפי הפצצה כמתוכנן והטילה פצצות על חוות המכלים ועל מתקני הזיקוק ובאותו הזמן החל קרב אוויר מעליהם עם מטוסי החיפוי. התקיפה של מטוסי ההפצצה נמשכה באין מפריע, הפגיעות היו מדויקות והמתקנים הובערו.

קרב האוויר

את רביעיית החיפוי הובילו רון חולדאי והנווט יורם רומם. עם הגיעה לאזור היעד החל קרב אוויר בין רבעיית הפאנטומים המחפים לבין שמונת המיגים.
הפנטום השלישי ברביעייה שהוטס על ידי דן חלוץ ונווטו יהואר גל שיגר טיל אוויר אוויר שפגע במיג הראשון שטייסו צנח.
לאחר מכן הפיל חלוץ מיג נוסף (שהיה בן הזוג של אותו המיג).
לאחר מכן הפיל הפנטום הרביעי ברביעייה שהוטס על ידי יגאל סתוי ונווטו שמואלי מטוס מיג נוסף.
המטוס הראשון ברביעייה שהוטס על ידי רון חולדאי ביצע תמרוני קרב ממושכים עם אחד המיגים שבמהלכו ירדו לגובה נמוך עד שבאחת הפניות פגעה כנף המיג בקרקע והוא התרסק.
לאחר ההפלה הרביעית, סיימו המפציצים את התקיפה והבקר הורה לכל הטייסים לנתק מגע ולשוב לבסיס.
לעבר הקרב הופנו עוד 2 רביעיות של מטוסי מיג 21 מדמייר  וסייקל. הרביעייה מדמייר הגיעה ראשונה ונכנסה לקרב עם רביעיית השחקים מ-טייסת 101. 2 מיגים הופלו ע"י 101. עם הצטרפות הרביעייה מסייקל הופל עוד אחד מהם. בהמשך הקרב הצטרפו 2 רביעיות מיג 21 נוספות מקוציר  שיורטו ע"י השחקים מטייסת 117. בקרב זה מיג אחד הופל ע"י 117, ומיג נוסף הופל בהפלה עצמית.
אמן (הסכמה)

המילה אָמֵן מופיעה בתנ"ך, ובעקבותיו גם בברית החדשה ולאחר קריאת הקוראן והתפילות הקשורות בו, כמילה המציינת הסכמה לנאמר קודם לה. המילה בשימוש במשמעות "אמיתי", "כך יהיה", "לו יהי כך".

בנצרות

בברית החדשה משמעות המילה היא "אמת" או "באמונה" - ישו הנוצרי אומר את המילה בתחילת משפטים מחודשים או חשובים כדוגמת "אמן אומר אני לכם, נטלו שכרם" (ולא הקהל מסכים עם דבריו).
בתרגום התנ"ך לאנגלית - תנ"ך המלך ג'יימס לא תורגמה המילה (בניגוד לתנ"ך הלטיני, הוולגטה בה המילה מתורגמת כ-verily), ונותרה כמילה עברית הכתובה באותיות לטיניות - Amen.

באסלאם

מוסלמים נוהגים להשתמש במילה "אמין" (أمين) בעת סיום קריאת סורת אל-פאתחה - סורת הפתיחה של הקוראן. כמו כן, קיים נוהג להשתמש במילה בסיום תפילות, בדומה לנצרות וליהדות.

הבונים החופשיים

הבונים החופשיים נוהגים להשתמש במילה בסיום הברכות בחלק מטקסיהם.
יוכבד דוסטרובסקי

יוכבד דוסטרובסקי-קופרניק (1910 - 31 באוגוסט 2008) הייתה מוזיקאית ומורה למוזיקה, מנהלת מייסדת של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

ביוגרפיה

נולדה בשנת 1910 באוקראינה. ב-1919, בהיותה בת תשע, עלתה עם משפחתה לארץ ישראל, באונייה "רוסלאן". אביה, ד"ר אריה דוסטרובסקי, היה רופא עור ומין, ממייסדי בית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ובית החולים הדסה. בצעירותה הייתה מפקדת בארגון ההגנה.
ב-1935 הייתה בין חברי הסגל הראשונים של "הקונסרבטוריון הארץ-ישראלי למוזיקה", מייסודם של אמיל האוזר ואשתו הלנה כגן, והייתה בו מורה לפסנתר. ב-1947, על רקע תביעות לקבלת תנאים סוציאליים נאותים, הובילה דוסטרובסקי קבוצת מורים מתוך המוסד והקימה איתם את "הקונסרבטוריון הירושלמי החדש והאקדמיה למוזיקה". בין המורים שעמדו לצדה בפילוג היו המלחין יוסף טל והוויולן חנוך (היינריך) יעקבי. בראש הקונסרבטוריון עמדה מהקמתו ועד 1979 ובראשותה הונחו בו היסודות להתפתחותו לאקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.
כן עסקה בהגשת תוכניות מוזיקה ברדיו.
דוסטרובסקי-קופרניק נפטרה בירושלים ב-31 באוגוסט 2008, בגיל 98. הוועד מנהל של האקדמיה למוסיקה ולמחול הקים לזכרה את "פורום דוסטרובסקי לחינוך והוראת המוסיקה והמחול".
אחיה הצעיר היה הכימאי ישראל דוסטרובסקי. בן דודה היה הרמטכ"ל הראשון של צה"ל, יעקב דורי.
אפקט המבט הכולל

אפקט המבט הכולל (באנגלית: Overview effect) הוא שינוי קוגניטיבי במצב המודעות, שדווח על ידי מספר אסטרונאוטים וקוסמונאוטים כאשר התבוננו בכדור הארץ מהחלל. המונח נטבע על ידי הסופר פרנק וויט ב-1987 שחקר את הנושא בספרו The Overview Effect — Space Exploration and Human Evolution.
האפקט מתייחס לחווית הצפייה בכדור הארץ ממקור ראשון, שבו הוא נתפס ככדור קטן ושברירי, "תלוי בריק החלל", מוגן וניזון מאטמוספירה דקה כנייר. מהחלל, גבולות לאומיים נעלמים, והסכסוכים שמפלגים את בני האדם הופכים לפחות חשובים. הצורך ליצור חברה בין-כוכבית, עם רצון מאוחד להגן על "הנקודה הכחולה החיוורת" הזו הופך לברור והכרחי.
אסטנרואטים רבים, ביניהם ראסל שוויקארט, אדגר מיטשל, סקוט קלי, ג'יימס אירווין וכריס הדפילד, דיווחו על כך שחוו את האפקט.
בריכת גורדון

בריכת גורדון היא בריכת שחייה לחוף ימה של תל אביב; למרגלות כיכר אתרים וליד מרינה תל אביב. שמה הוא כשל חוף גורדון הסמוך, הנמצא בסוף רחוב גורדון. בשנות פעילותה הייתה בריכת גורדון פתוחה כל השנה, למעט ביום כיפור. ב-20 ביולי 2009 נפתחה הבריכה מחדש לאחר עבודות שיקום ושיפוצים נרחבים, כחלק מקאנטרי קלאב שהוקם במקום. על פי מדד של הקאנטרי קלאב הקרוב ביותר, קאנטרי קלאב זה אמור לשרת חלק גדול מתושבי העיר. מרבית שטחו של הקאנטרי קלאב בנוי, או מרוצף. הוא נעדר משטחי דשא, גם בגלל שיקולים של חלוקה בין מרחב ציבורי למרחב שאינו ציבורי. יצוין שלא רחוק משם, בדיזנגוף סנטר, קיים קאנטרי קלאב נוסף. אך הוא קטן עוד יותר, וגם הוא מבונה בלבד.

היסטוריה

הבריכה נבנתה בשנת 1956 בתכנון האדריכל ורנר יוסף ויטקובר, כבריכה באורך 50 מטרים, כלומר אולימפית, עם הרחבה שיועדה ללא שוחים, והייתה שייכת למשפחת עינב שהיה לה הסכם חכירה עם עיריית תל אביב עד שנת 2021. המים בבריכה היו מים מלוחים, שנשאבו בשלוש משאבות ממעיין מים מלוחים בעומק של 150 מטר, וחומם לא עלה על 24 מעלות. בקיץ הייתה זו טמפרטורה מרעננת, אך בחורף היה קר למדי לשחות בה. למרות זאת, היו קבוצות קבועות של שחיינים שהקפידו לפקוד את הבריכה מדי יום, גם כאשר ירד גשם סוחף. המים בבריכה היו נקיים מאוד, משום שהוחלפו מדי יום ביומו. בסוף היום רוקנה הבריכה, נוקתה ונשטפה בצינורות של מים בלחץ ומולאה מחדש. בשל כך, לא היה צורך להוסיף למים כלור לצורך חיטוי וטיהור מי הבריכה מחיידקים ומזהמים.
הבריכה הייתה אבן שואבת לתושביה המבוגרים של תל אביב. רבים מהם השכימו קום כבר ב-4:30 לפנות בוקר לשחיית טרום שחרית. המים המלוחים סייעו לציפה והקלו על השחייה. ידוענים רבים נהגו לפקוד אותה דרך קבע ולאחר שחייה של כמה בריכות הסבו על שולחן לכוס קפה, ארוחה או משחק שש בש. התקיימו בבריכה שיעורי שחייה קבועים וקורסי הכשרה לנוער של מציל חובב.
עיריית תל אביב החליטה להרחיב את הטיילת לאורך חוף תל אביב כך שתשתרע מבת-ים ועד הרצליה. בריכת גורדון הייתה ממוקמת לאורך הציר המתוכנן של הטיילת העתידית. כל עוד פקד את הבריכה קהל המתרחצים הוותיקים, סגירת הבריכה נתקלה בהתנגדות עזה. אבל מכיוון שבשנותיה האחרונות לא היה בה קהל מנויים והיא הייתה פתוחה רק במשך שלושה חודשים בשנה בקיץ, רפתה ההתנגדות. בשל גילה המתקדם, הורע מצבה הפיזי של הבריכה ובשל חוק שמירת הסביבה החופית האוסר על בנייה בקרבת הים, גם לא ניתנו אישורים לשפץ אותה. הבריכה נסגרה לציבור בסוף 2006.

הפתיחה מחדש

בסופו של דבר החליטה העירייה לשפץ את הבריכה תוך שינוי המבנה שלה והפיכתה לבריכה עירונית. ב-20 ביולי 2009 נפתחה בריכת גורדון המחודשת. במקום שלוש בריכות: בריכה ראשית שבה ארבעה מסלולים באורך של 50 מטרים ושלושה מסלולים באורך של 40 מטרים, בריכת ילדים ששטחה 200 מ"ר ובריכת פעוטות. מסביב לבריכות עצמן ישנו משטח עץ ומזנון. סביב מתחם הבריכות נשמר שטח ציבורי פתוח שמהווה המשך לטיילת וכן הוגדר בסמוך לבריכה שביל אופניים.
דניאלה פינדה

ביוגרפיה

פינדה נולדה בפברואר 1987 להורים אמריקאים ממוצא מקסיקני. היא בוגרת קולג' מילס ומתגוררת באוקלנד, קליפורניה. 
ב-2010 הופיעה לראשונה בתוכנית הטלוויזיה הקומדית "Men of a Certain Age" בתור קיט. הופעות נוספות עשתה באתר הקומדי CollegeHumor בסדרה "CH Originals".
ב-2011 שיחקה לראשונה בסרט בשם "Newlyweds" מאת אדוארד ברנס.
ב-2012 שיחקה בסדרת הדרמה הומלנד את דמותה של ג'וליה דיאז. באותה שנה שיחקה בסדרה "Midnight Sun" וגם בסרט הקומדיה "The Fitzgerald Family Christmas".
ב-2013 פרצה לראשונה לתודעה בדמותה של המכשפה סופיה דווראיוקס מהסדרה יומני הערפד והופיע גם בסדרת-הבת שלה: המקוריים.
לאחר מכן היא הופיעה בסרט לשכב עם אחרים מ-2015, בתור דניקה ובסדרת המתח "American Odyssey" בתפקיד רודי סימס. מ-2016 עד היום היא מופיעה בסדרה "The Detour" כוונסה ראנדול.
ב-2018 שיחקה את ד"ר זיה רודריגז, הפלאו-וטרינרית בסרט החמישי של סדרת סרטי פארק היורה: עולם היורה: נפילת הממלכה.
בשנת 2019 החלה לשחק בסדרה "השלכות" בנטפליקס בכיכובה של רנה זלווגר.
אי די בי חברה לפיתוח

היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 1981 כדי לשמש למשפחת רקנאטי זרוע השקעות בנכסים שאינם בנקאיים, והוחזקה על ידי קבוצת אי די בי אחזקות שהחזיקה גם בשליטה  בבנק דיסקונט. שמה, כמו זה של החברה שהחזיקה בה, נגזר מראשי התיבות באנגלית של "בנק דיסקונט לישראל".
ביולי 2000 מוזגה חברת "כלל" לתוך "אי די בי פיתוח", באמצעות המרה של מניות "כלל" למניות "אי די בי פיתוח". ערב המיזוג החזיקה "אי די בי פיתוח" ב-61% ממניות "כלל".
בנובמבר 2005 מכרה אי די בי פיתוח כ-37% ממניות חברת קו מנחה לחברת קמן אחזקות באמצעות חברת הבת "כלל טכנולוגיות מידע".
בשנת 2009 רכשה אי די בי פיתוח את חברת התיירות הפרטית של נוחי דנקנר ואבי פישר, גנדן תיירות ותעופה (שעיקר החזקתה היא חברת ישראייר), ומיזגה אותה בחברה הפרטית כלל תיירות, המוחזקת גם כן בידי אי די בי פיתוח.
ב-26 בפברואר 2009 נענו מרבית המחזיקים במניות החברה להצעת רכש למניותיה, ומניותיה נמחקו מהבורסה. איגרות החוב של החברה המשיכו להיסחר ועל כן החברה המשיכה לדווח על תוצאותיה. במהלך יולי 2012 החברה השלימה את מכירת רוב אחזקותיה בכלל תעשיות לחברה בשליטתו של לן בלווטניק.
במסגרת הסדר החוב בחברת אי די בי אחזקות, כיוון שלא הצליחה לעמוד בחובותיה, עברו מניות אי די בי פיתוח בתחילת 2014 לידי מחזיקי אגרות החוב של אי די בי אחזקות ולידי המשקיעים אדוארדו אלשטיין ומוטי בן משה, שגברו על הקבוצה שגיבש נוחי דנקנר בהצבעה שנוהלה על ידי משקיפים מטעם בית המשפט. בעקבות הילוך כינוס הנכסים, נמחקה החברה ממסחר בבורסה והפכה לחברה פרטית.
בעקבות סכסוך שפרץ בין אלשטיין לבן משה נקבע שבן משה ימכור את אחזקותיו בחברה לאלשטיין תמורת 152 מיליון ש"ח, ונכון למרץ 2019 מחזיק אלשטיין, באמצעות חברת דולפין נדרלנדס בי.וי, במלוא הון המניות של החברה.
בית הגדי

שם המושב

שמו נקבע על פי היישוב הקדום "בית הגידאה" (Bethagidea) המופיע במפת מידבא בנחלת שבט שמעון. השם השתמר כנראה בשמו של הכפר הערבי הסמוך ח'רבת אַל-גֻ'נְדִי (מילולית: חורבת החייל, הלא היא חרבת קצין  צפונית מזרחית ליישוב). החורבות, עליהן הוקם אזור תעשייה, כללו חורבות כנסייה ביזנטית.

היסטוריה

המושב נוסד ב-29 בנובמבר בשנת 1949 על ידי קבוצת צעירים בוגרי הסקטור הדתי בבית הספר החקלאי מקוה ישראל, ברובם חברי תנועת בני עקיבא. צעירים אלו, שעלו ארצה מרומניה והונגריה במסגרת עליית הנוער עוד טרם הקמת המדינה, התארגנו במסגרת איגוד מושבי הפועל המזרחי. הם עלו לקרקע כ-4 ק"מ מזרחית לכביש עזה - באר שבע, והמושב קיבל את השם "נתיב המולדת". 
בתחילת הדרך התנהל היישוב כמשק שיתופי, אך איגוד מושבי "הפועל המזרחי" התקשה לגייס מתיישבים נוספים בהתאם לאופי היישוב השיתופי והמתיישבים, ועל כן המושב ננטש. בשנת 1951 הובאה למקום קבוצה של עולים מן האי ג'רבה שבתוניסיה, אשר שכנו במעברה שהייתה בקרבת מקום. בשנה זאת הוקמה ליד המושב תחנת טרקטורים ששירתה את מושבי כביש השבלים, (בשנת 1954 הוקמה מול מושב פדויים תחנת טרקטורים נוספת), שונה שם המושב ל"בית הגדי", והפך ממושב שיתופי למושב עובדים. 
בשנת 1955 סבל המושב מגנבות של בעלי חיים על ידי מסתננים מרצועת עזה ומירדן.
בשנות השמונים והתשעים התקיימה במקום ישיבה בשם 'אורות הנגב' ובראשה עמדו במהלך השנים הרב שמחה שטטנר והרב יהודה הלוי עמיחי.
בראשית המאה ה-21, הוקמה במושב שכונה חדשה במסגרת הרחבה קהילתית.
פלאנגה

היסטוריה

על פי האגדה, היה מקדש פגאני למרגלות גבעה בפלאנגה שם שירתה יפהפייה בשם בירוטה שנהגה להדליק מדורות טקסיות.
לאחר ששמע על יופיה של בירוטה, הגיע קוסטוטיס, הדוכס הגדול של ליטא, להציע לה נישואים. סיפור זה כתוב בספרים ליטאים עתיקים, אשר מספר שבירוטה, לא הסכימה, וענתה כי הבטיחה לאלים להישאר בתולה כל עוד היא חיה. לאחר מכן, קוסטוטיס לקח אותה בכוח, ובהוד רב לקח אותה לטירתו, טראקאי, שבה הוא הזמין את אחיו וחגג חתונה מפוארת. מאוחר יותר, קוסטוטיס נרצח ולאחר מכן חזרה בירוטה לפלאנגה והמשיכה לשרת במקדש עד יום מותה. האגדה טענה שהיא נקברה על הגבעה אשר נקראת על שמה כיום.

מיקום

פלאנגה היא עיר נופש שבמרכזה זורמים נהרות שבנטוי ורז'ה אל הים הבלטי. רז'ה היה ידוע בשם אלנגה ונתן לפלאנגה את שמה.
עיריית פלאנגה משתרעת 24 ק"מ מנמירסטה שבדרום אל הגבול הלטבי שבצפון. פלאנגה מחולקת ל: נמירסטה, ואנאגופה, קוניגישקיאי, מאנישקיאי ושבנטוי אשר הם חמישה כפרי דייגים שאוחדו לעיר אחת בעקבות שינויים באזור. בזמן שקלייפדה הייתה שייכת לגרמניה, הייתה נמירסטה הכפר הכי צפוני של פרוסיה המזרחית, ולהפך, פלאנגה הייתה מחסום הגבול בין ליטא, גרמניה ורוסיה.
אמיליאנו ריגוני

בלגראנו

ריגוני החל את הקריירה במועדון הנוער של בלגראנו. הוא עשה את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-4 באוגוסט 2013, בניצחון קבוצתו נגד לאנוס.

אינדפנדיינטה

בינואר 2016, הוא הצטרף לקבוצת אינדפנדיינטה והבקיע את שער הבכורה שלו, במשחק נגד קבוצתו הקודמת בלגרנו מליגת העל הארגנטינאית.

זניט

באוגוסט 2017 חתם בקבוצת הכדורגל זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל תמורת 9 מיליון יורו לתקופה של 4 שנים וקיבל את חולצה מספר 10 של המועדון, אשר נלבשה לפני כן על ידי דני מיגל אלבס, ששוחרר מהמועדון בחודש יוני 2017. את הופעת הבכורה שלו עשה במשחק הליגה במחזור התשיעי נגד דינמו מוסקבה במשחק שהסתיים בשוויון מאופס. את שער הבכורה הבקיע במסגרת משחקי הליגה האירופית בניצחון קבוצתו 5:0 על ורדאר סקופיה והבקיע את השלושער הראשון בקריירה שלו בניצחון קבוצתו 1–3 על רוזנבורג ויחד עם אלכסנדר קוקורין ניצב בראש טבלת מלכי השערים של הליגה האירופית.
בחלון ההעברות בינואר 2019 חזר לזניט וב-10 במרץ 2019 עלה בהרכב הפותח והבקיע לראשונה במדי זניט במסגרת משחק המחזור ה-19 של ליגת העל הרוסית בכדורגל נגד אופה, כשהבקיע בדקה ה-34 בניצחון קבוצתו 1–2.

אטלנטה

באוגוסט 2018 הושאל לעונה אחת תמורת מיליון יורו לאטלנטה, מליגת העל האיטלקית, שיכולה לממש גם את אופציית רכישתו בתום העונה, תמורת 15 מיליון יורו. כבר במשחק הבכורה שלו בקבוצה, ב-27 באוגוסט 2018, במחזור השני של ליגת העל, הבקיע 2 שערים בשוויון 3:3 נגד רומא. ברם, בינואר 2019 הוחזר לזניט בשל חוסר בדקות.

סמפדוריה

בספטמבר 2019 הושאל למשך עונה אחת לסמפדוריה, שתוכל לרכוש אותו בתום העונה תמורת 9 מיליון יורו. הוא ערך את הופעת הבכורה בהפסד קבוצתו לנאפולי 0-2 ב-14 בספטמבר 2019.