google/wiki40b huggingface dataset:
שי שטרן

ביוגרפיה

שי שטרן הוא בנו של העיתונאי יאיר שטרן ונכדו של מייסד הלח"י אברהם שטרן (יאיר). גדל בשכונת צמרת הבירה בירושלים. למד באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנים 1997–1999 הפיק את תוכנית הספורט בערוץ 2 "הדקה ה-91" בהנחייתו של יורם ארבל. בשנים 1999 - 2003 הפיק את התוכנית "חלומות בהקיציס" בכיכובם של איל קיציס וטל פרידמן שזכתה להצלחה רבה. ב-2008 הפיק את השעשועון ההומוריסטי חידון האשליות בערוץ 24 הישן, בכיכובה של ליאת הר לב. ב-2009 הפיק והגיש יחד עם אמירה בוזגלו את תוכנית הראיונות "אל תשאל", אשר שודרה תחילה בערוץ ביפ בשעות הלילה המאוחרות. בתוכנית זו עבר שטרן לראשונה אל קדמת המסך כמגיש ומראיין. לאחר שתי עונות עברה התוכנית לערוץ 2 לשעת שידור מוקדמת יותר. שטרן שילב בתוכנית ראיונות עם אנשי שוליים בלתי מוכרים, בעלי תחביבים מוזרים לצד ראיונות של ידוענים מתעשיית הבידור. סגנון הראיון שלו שילב שאלות מביכות ומיתממות, לעיתים מטופשות, המצליחות להפתיע את המרואיינים ולהפיק מהם תשובות בלתי צפויות. בעונה השלישית, בערוץ 2, שילב ראיונות עם פוליטיקאים ועסק בשאלות כלכליות, חברתיות ופוליטיות, גם הן בסגנונו הייחודי. לאחר חמש עונות של התוכנית "אל תשאל", החל להגיש תוכנית אירוח בשם "דבר אלי" בערוץ 24.
ב-2012 יצא לאור ספרו "מיקי, אני מדברת אליך", בהוצאת מודן. הספר עוסק בירושלמי הנמצא בנקודת מפנה בחייו. ב-2014 יצא לאור ספרו "הכי נורמלי בעולם".
באפריל 2013 עזב את ערוץ 2, עבר לערוץ 10 והחל להנחות תוכנית אירוח בשם "שי בשישי" שכללה 29 תוכניות. התוכנית צולמה בפני קהל, וכן שילבה כתבות שטח בהן שטרן המשיך לעסוק בנושאים חברתיים שונים.
באוגוסט 2014 התוכנית חזרה מוקדם מהמועד המתוכנן במהדורה מיוחדת של מבצע צוק איתן, צולמה ללא קהל ונקראה "שי בשידור". מאז משודרת התוכנית במתכונת זו. באוקטובר 2014 עלתה העונה השנייה. החל מינואר 2019 משודרת התוכנית בערוץ 13 (העונה השישית).
נשוי לדפנה ומתגורר בהרצליה.
GMES

GMES (ראשי תיבות של Global Monitoring for Environment and Security), הוא מיזם של האיחוד האירופי, שנועד להקנות לאירופה עצמאות בתחום החישה מרחוק באמצעות לוויינים, חיישנים אוויריים, ימיים וקרקעיים למטרות שונות, ובהן ביטחון, הגנת הסביבה, מעקב אחר משאבי טבע וניטור אסונות טבע. שותפים עיקריים למיזם הם נציבות האיחוד האירופי וסוכנות החלל האירופית (ESA).
המידע שיתקבל מחיישני מיזם GMES יסייע לחוקרים להבין טוב יותר את אופי השינויים הסביבתיים בכדור הארץ. על פי הציפיות, מיזם GMES יאפשר תכנון מיטבי של כבישים ודרכים, יעזור למתכנני ערים, יסייע לקבלת החלטות בנושאי תכנון חקלאי וניהול משאבי אנרגיה, ובכלל זה אנרגיה מתחדשת.
אופיאנוס

ביוגרפיה

אוֹפּיאנוס נולד בקיליקיה בעיר קיסריה (הידועה כיום בשם אנזארבוס , טורקיה), אולם הסודא (לקסיקון מסוף המאה ה-10) מיקם אותו בטעות בקוריקוס  (קיליקיה, כיום בטורקיה). הוא חיבר סדרה שירים דידקטיים בהקסמטר דקטילי  יווני: קינגטיקה (Κυνηγετικά) על ציד, הליאוטיקה (Ἁλιευτικά) על דיג, ואיקסאוטיקה (Ἰξευτικά) על לכידת ציפורים . כיום מקובל כי החיבור ששרד על ציד היה ככל הנראה פרי עטו של אופיאנוס מאפאמיאה, ואילו הפרפרזה בפרוזה ששרדה מתוך החיבור על הציפורים, ככל הנראה מתארת חיבור שנכתב על ידי אותו דיוניסוס שהסודא מציין כמחברו של חיבור על סלעים בשם "ליתיאקה" (Λιθιακά).
לדברי ביוגרף אנונימי, אביו של אופיאנוס גורש למלטה, לאחר שלא הקפיד לכבד בביקור את הקיסר לוקיוס ורוס, כאשר ביקר ברומא. אופיאנוס יצא עם אביו לגלות וחזר לרומא לאחר מותו של ורוס (שנת 169) והציג את שיריו בפני הקיסר מרקוס אורליוס, שהיה כה שבע רצון מהם עד כי העניק למחברם מטבע זהב עבור כל שורה, לקח אותו תחת חסותו, וחנן את אביו. לאחר מכן חזר אופיאנוס לארץ מולדתו אולם מת ממגפה זמן קצר לאחר מכן בגיל 30. בני זמנו הקימו פסל לכבודו ועליו כתובת ששרדה, הכוללת קינה על מותו טרם עת והלל על גאונותו המוקדמת.
שירו על דיג, "הליאוטיקה", שרד עד לימינו. הוא בן 3500 שורות בערך ונושא הקדשה למרקוס אורליוס ובנו קומודוס, הממקמת אותו בתקופת שלטונם המשותף.
בחיבור "קינגטיקה" אופיאנוס מזכיר את "הבושם של פלשתינה", שייתכן וקשור לאפרסמון המפורסם של ארץ יהודה.
יעקב יוסף הכהן טראב מסלתון

רבי יעקב ב"ר יוסף הכהן טראב-מסלתון (תרי"א, 1851, דמשק - ליל כ"ב בטבת תרפ"ג, 9 בינואר 1923, ביירות) היה החכם באשי של ביירות ואב בית הדין שלה.

קורות חיים

נולד בדמשק שבסוריה לרב יוסף הכהן טראב.
נהג לקום בחצות הלילה ללמוד בבית מדרשו של רבי חיים ויטאל. נשא לאישה את רוזא. לאחר מלחמת העולם הראשונה, כשביירות עברה משלטון עות'מאני למנדט הצרפתי, התקשה הרב מסלתון להתאים את עצמו לייצוג הקהילה היהודית מול השלטון החדש. בעקבות זאת ביקשה הקהילה כי יתפטר.] את מקומו ירשו הרב נסים יהודה דנון והרב שלמה טאג'ר. 
נפטר בביירות ביום כ"ב בטבת ה'תרפ"ג (1923).
תצוגת רטינה

הסבר טכני

כאשר סטיב ג'ובס הציג את האייפון 4, הוא אמר שמספר הפיקסלים הנדרשים לתצוגת רטינה הוא בערך 326 PPI למכשיר הנמצא במרחק של 10 עד 12 ס"מ מהעין. ניתן לבטא זאת כיחידת מידה באמצעות פיקסל פר מעלה (PPD), ביחידה זו נלקח בחשבון גם רזולוציית המסך וגם את המרחק בו צופים במסך. על פי מספר הקסם של ג'ובס 326, הסף לתצוגת רטינה מתחיל ב-57 PPD. הכוונה היא שמשולש עם גובה השווה למרחק הצפייה מהמכשיר וזווית עליונה של מעלה אחת יהיה בעל בסיס על מסך המכשיר, אשר מכסה כ-57 פיקסלים. כל מדידה לאיכות תצוגה ביחס למרחק צפייה, יכולה להתבצע באמצעות PPD, החל ממסכי מכשירים ניידים קטנים ועד מקרני ענק. ה-PPD אינו משמש למדידת המסך עצמו, בשונה מרזולוציית פיקסלים מוחלטת (לדוגמה: 1920×1080 פיקסלים), או צפיפות פיקסלים (לדוגמה: 401 PPI), אלא הוא תלוי במרחק של בין המסך לעין, קירוב העין למסך יפחית את ה-PPD, ולהפך.
הוטה

קמין קארסטי (הוטה) היא תופעה גאולוגית, שבה נוצר בור עמוק בסלע, אשר לעיתים מגיע לעומק של עשרות מטרים. בארץ ישראל התופעה קיימת בעיקר באזור הגליל העליון אך גם באזור השומרון ויהודה.
ההוטות נוצרות מתהליך קארסטי (המסתי) של סלעי דולומיט (לעיתים נדירות נוצר גם באבן גיר) המשוכבים בשיכוב גס. סלעי הדולומיט, עקב היותם סלעים צפופים וקשיחים, נסדקים אך לא מתפוררים. מי גשם זורמים על פני הסלע ומחלחלים באותם סדקים. מי המשקעים במסלולם מהאטמוספירה החיצונית אל חללי הסלע עוברים בקרקע דרך אטמוספירה עשירת CO2 (פחמן דו-חמצני). מקורו של ה-CO2 בקרקע הוא בפעילות הביוגנית. המים ממיסים את ה-CO2 וחומציותם עולה. המגע בין המים לסלע והחומציות מאפשרת המסה והרחבה של הסדקים. במקום שבו יש מפגש סדקים, תהיה ההתרחבות מהירה יותר. מידת הפתיחה של הסדקים אינה קבועה. מים העוברים בזרימה לאורך מפגש סדקים עשויים להגיע לנקודה בה הסדקים מתרחבים עם העומק. המים זורמים בפילם דק על פני הסלע ומתחיל להתפתח קמין שצורתו כעין חרוט ההולך ומתרחב כלפי מטה. התרחבות הקמין גורמת לגידולו כלפי מעלה וסחיפה על פני השטח או התמוטטויות עשויים לגרום לפתיחת הקמין בקצהו העליון. פעמים רבות נוצרים נטיפים בתוך אותם קמינים. המרכז לחקר מערות (מלח"מ) עורך סקרי שטח ומחפש עוד הוטות, נכון ל-10 באוגוסט 2013 נמצאו ומוספרו 250 הוטות רק באזור הר פקיעין. שתיים מההוטות היותר גדולות בארץ ישראל הן הוטה 6 וההוטה בהר מירון. ההוטה הגדולה ביותר נכון ל-3 בספטמבר 2014 היא ההוטה שנתגלתה ליד מושב שתולה ביולי 2014, (מערת רהב).
מחלת וגנר

סימפטומים

המחלה פוגעת בכלי דם בינוניים וקטנים בעיקר, ופוגעת במערכות שונות בגוף:
1. דרכי נשימה עליונות - הרס סחוס באף (צורת אוכף), סינוסיטיס, היצרות סאב-גלוטית, שיעול, דלקת אוזניים.
2. כליות - נגרמת גלומרולונפריטיס מסוג pauci-immune (כלומר ללא צביעה באימונופלואורסצנציה).
3. ריאות - נודולות הדומות לאלה הנגרמות על ידי שחפת (גרנולומות) עם קביטציה. לפעמים מופיעה גניחת דם.
בנוסף, קיימת מעורבות פחות שכיחה של העיניים (בלט עיניים עקב רקמה גרנולומטוטית). גם התסמינים הבאים אפשריים, אם כי פחות שכיחים: כאבי מפרקים או דלקת מפרקים, נודולות בעור, כיבים בעור, ומעורבות נוירולוגית. בנוסף יכולים להופיע חום וירידה במשקל.

בדיקות מעבדה

C-ANCA (נוגדנים עצמיים כנגד החלבון פרוטאינאז-3) חיובי ב-90% מהחולים. אך רק ב-60% מהחולים ללא מעורבות כלייתית.
בדיקת ELISA יכולה לזהות את הנוגדנים בצורה ספציפית.

אבחנה

אבחנת המחלה מבוססת על שילוב של קליניקה, היסטולוגיה אופיינית, ו-ANCA. הימצאות של C-ANCA בלבד אינה מספקת לאבחנה של מחלת וגנר.
ברונכוסקופיה משמשת לזיהוי מעורבות ריאתית, שב-50% מהחולים תתבטא כטריאדה של גרנולומה, וסקוליטיס, ונקרוזיס. ביופסיית כליה משמשת לזיהוי הפגיעה הכלייתית האופיינית, ובה ניתן לראות גלומרולונפריטיס סגמנטלית נמקית ללא שקיעת נוגדנים (pauci-immune).

טיפול

מטרת הטיפול במחלת וגנר הוא להביא להפוגה (רמיסיה) בתסמינים על ידי שילוב של סטרואידים וציקלופוספמיד למשך 3-6 חודשים, ואז לשליטה (maintenence) בעזרת תרופות אימונו-מודולטוריות כגון מטוטרקסאט ואזתיופרין. גם התרופה Rituximab, שהיא למעשה נוגדן סינתטי כנגד CD20- שהוא חלבון מעטפת המבוטא על לימפוציטים מסוג B, הוכחה כיעילה. בנוסף, ניתן לתת אנטיביוטיקה מניעתית מסוג Resprim על מנת לנסות ולמנוע את חזרת המחלה בדרכי הנשימה העליונות.
האתגר העומד בפני הרופא המטפל הוא זיהוי מהיר של המחלה, וטיפול מיידי ואגרסיבי. ב-90% מהחולים תהיה תגובה כלשהי לטיפול הנ"ל, ו-75% יגיעו לרמיסיה. 90% מהחולים ישארו עם נזק בלתי הפיך כלשהו לאחד מאיברי המטרה.
הרמיפוס מסמירנה

חייו

הרמיפּוס מסמירנה  (כיום: איזמיר) כונה ה"קלימאכי" (קלימאכיאוס, ό Καλλιμάχειος) על ידי הסופרים היוונים העתיקים, ומכאן ניתן להסיק כי היה תלמידו של קאלימאכוס באמצע המאה השלישית לפנה"ס בערך. העובדה שהוא כתב את תולדות חייו של כריסיפוס מסולי מוכיחה כי הוא חי בערך עד סוף המאה הזו.
נראה כי כתביו היו בעלי ערך וחשיבות רבים. הם מוזכרים פעמים רבות על ידי סופרי העת העתיקה, בשמות רבים, שרובם, אם לא כולם, היו ככל הנראה פרקים מתוך יצירתו הביוגרפית הגדולה, שלרוב מצוטטת תחת השם "חיים" (Bioi). יצירה זו כללה את הביוגרפיות של אישים רבים מן העת העתיקה, ובהם נואמים, משוררים, היסטוריונים ופילוסופים. היא כללה את הביוגרפיה המוקדמת ביותר הידועה של אריסטו, וכן של פילוסופים כגון פיתגורס, אמפדוקלס, הרקליטוס, דמוקריטוס, זנון מאליאה, סוקרטס, אפלטון, אנטיסתנס, דיוגנס, סטילפון, אפיקורוס, תאופרסטוס, הרקלידס פונטיקוס , דמטריוס מפלרון וכריסיפוס מסולי. החיבור אבד, אולם ביוגרפיות רבות מאוחרות יותר מצטטות ממנו.
ההיסטוריון יוסף בן מתתיהו ציין בחיבורו "נגד אפיון" כי הרמיפוס היה "סופר נאמן בדברי הימים" וציטט מתוך הספר הראשון של הביוגרפיה שכתב הרמיפוס על פיתגורס, על כך שלגבי עניינים מסוימים פיתגורס "חיקה את דעות היהודים".
גם התאולוג הנוצרי אוריגנס ציין כי הרמיפוס כתב על כך שפיתגורס שאב רעיונות מהיהודים, אולם לא ציטט מהרמיפוס ישירות אלא רק ציין כי כך "נאמר" על חיבורו של הרמיפוס "על המחוקקים".
דונובן מיטשל

תיכונים ומכללות

מיטשל נולד בעיר גריניץ' שבקונטיקט, וכתלמיד בניו מילפורד הסמוכה הצטיין הן בקבוצת הכדורסל והן בקבוצת הבייסבול. לאחר שנפצע בשורש כף היד במהלך משחק בייסבול החליט להתמקד בכדורסל, ובגיל 16 עבר ללמוד ב"אקדמיית ברוסטר" שבוולפבורו, ניו המפשייר, בה למדו בעבר שחקני NBA רבים כגון ג'ף אדריאן, תומאס רובינסון, ויל בארטון וטי. ג'יי. וורן.
לאחר לימודיו התיכוניים קיבל מלגת ספורט מאוניברסיטת לואיוויל בה למד במשך שנתיים. בעונת הסופמור שלו הפך לשחקן חמישייה קבוע בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, תחת המאמן ריק פיטינו, והעמיד ממוצעים של 15.6 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק. בסיום אותה עונה, בה נבחר הן לחמישיית ההגנה והן לחמישיית העונה של מחוז ה-ACC‏ (Atlantic Coast Conference), נרשם לדראפט ה-NBA ובכך ויתר על המשך לימודיו האקדמיים.

קריירה ב-NBA

בדראפט ה-NBA לשנת 2017 נבחר מיטשל בבחירה ה-13 על ידי דנוור נאגטס, אשר שלחה אותו ליוטה ג'אז בתמורה לטריי ליילס והבחירה ה-24 בדראפט, טיילר ליידון.
ב-1 בדצמבר 2017, במשחקו ה-23 בליגה, קלע מיטשל 41 נקודות בניצחון קבוצתו מול ניו אורלינס פליקנס ובכך הפך לרוקי הראשון ב-NBA שקולע 40 נקודות ומעלה במשחק מאז עשה זאת בלייק גריפין בשנת 2011. כמו כן שבר מיטשל את שיא המועדון לנקודות של רוקי במשחק אחד, שהיה שייך עד אז לדארל גריפית'. במהלך סוף-שבוע האולסטאר 2018 זכה מיטשל בתחרות ההטבעות לאחר שגבר על לארי נאנס בסיבוב הגמר. לאורך עונת הרוקי שלו הוביל מיטשל את קלעי קבוצתו עם 20.5 נקודות בממוצע למשחק, וכמו כן קלע 187 שלשות בסך הכול אשר היוו שיא ה-NBA לשלשות של שחקן רוקי. בסיבוב הראשון של פלייאוף 2018 גברה יוטה על אוקלהומה סיטי ת'אנדר בתוצאה 4–2 הודות ליכולת מצוינת של מיטשל שקלע 28.5 נקודות למשחק, כולל תצוגה של 38 נקודות במשחק השישי, ובסיבוב השני הודחה על ידי יוסטון רוקטס בתוצאה 1–4. בסיום העונה נבחר פה אחד לחמישיית הרוקיז של העונה.
בעונתו השנייה ב-NBA המשיך מיטשל להציג יכולת טובה עם ממוצע של 23.8 נקודות למשחק, אך בפלייאוף 2019 אכזב כשקלע ב-32.1% קליעה מהשדה בלבד, ויוטה הודחה כבר בסיבוב הראשון מול יוסטון רוקטס (1–4).

נבחרת ארצות הברית

בשנת 2019 השתתף מיטשל בטורניר גביע העולם בכדורסל 2019 כחבר נבחרת ארצות הברית, אשר סיימה במקום השביעי בלבד. לאורך הטורניר היה מיטשל הקלעי השני של הנבחרת, עם ממוצע של 13.1 נקודות למשחק.
תיאטרון הנפש

תיאטרון הנפש הוא תיאטרון פרינג' יהודי שנוסד בקנדה בשנת 1978 על ידי האוורד ריפ וגבריאל עמנואל. בזמנו היה התיאטרון היהודי המקצועי היחיד בקנדה, שם הפיק כ-40 הפקות תיאטרון וטלוויזיה.
בשנת 1980 העלה תיאטרון הנפש את הצגתו הראשונה: "ילדי הלילה", שעסקה בסיפורו של יאנוש קורצ'אק והשתתפה בפסטיבל הבינלאומי הראשון לתיאטרון יהודי בניו יורק.
בשנת 1983 עלה הווארד ריפ לארץ ואִתו גם התיאטרון. ההפקה הראשונה של התיאטרון בישראל הייתה "איינשטיין" של גבריאל עמנואל בשיתוף עם תיאטרון הבימה, ההצגה תורגמה לשפות שונות ובשנת 2005 הועלתה הפקה מחודשת שהוצגה, בין השאר, בברודוויי, ניו יורק.
בין השנים 1988–1994 יצחק משל שימש כדרמטורג התיאטרון והפיק שבעה ממחזותיו. ומשנת 1995 ואילך ביאטריס הל משמשת הדרמטורגית של התיאטרון.
התיאטרון מוכר והנתמך על ידי משרד התרבות של מדינת ישראל. הוא מפיק הצגות חברתיות-חינוכיות העוסקות בבחינת הקונפליקטים הקיימים בחברה הישראלית הרב תרבותית, בין דתיים לחילוניים, עולים חדשים וותיקים ובין יהודים לערבים, תוך הדגשת המוטיב האנושי באמצעים אומנותיים והתייחסות לערכים של הידברות, סובלנות וכבוד הדדי.
ברפרטואר המתחלף של התיאטרון מופקות 16 הצגות בעברית וחמש הצגות באנגלית במטרה להעלותן ברחבי העולם. התיאטרון מציג כ-300 הצגות בכל שנה, ברחבי הארץ, לילדים, בני נוער ומבוגרים, מכל המגזרים. וכן הציג למעלה מ-200 הופעות בחוץ לארץ, בפסטיבלים בינלאומיים, בכנסים מקצועיים, באוניברסיטאות, בפני קהילות יהודיות ובמסגרות אחרות.
ניק הורנבי

חייו

הורנבי נולד במיידנהד ולמד בה בבית הספר היסודי, ולאחר מכן למד במכללה הישועית בקיימברידג'. ספרו הראשון התפרסם ב-1992 ונקרא "קדחת המגרש". ספר זה הוא אוטוביוגרפיה המתארת את אהדתו הפנאטית של הורנבי למועדון הכדורגל ארסנל. הורנבי זכה בפרס ויליאם היל לספרי ספורט על כתיבה ספר זה. ב-1997 הספר עובד לסרט בממלכה המאוחדת, ובשנת 2007 עובד לקולנוע בארצות הברית. לאחר שהצליח עם "קדחת המגרש" החל הורנבי לפרסם מאמרים בסאנדיי טיימס, טיים אאוט וטיים ליטררי, בנוסף לביקורות מוזיקה שכתב עבור הניו יורקר. ב-1995 הוא פרסם את נאמנות גבוהה, שהיה ספרו השני והרומן הראשון שכתב. רומן זה עסק באספן תקליטים נוירוטי ובמערכות היחסים הכושלות שלו, ועובד בשנת 2000 לסרט בכיכובו של ג'ון קיוזאק ולמחזמר בברודוויי בשנת 2006.
רומנו השלישי של הורנבי התפרסם ב-1998 ונקרא "About a Boy". הרומן עוסק בשני "נערים" - מרקוס שהוא מתבגר במשפחה חד-הורית, ובוויל פרימן הנמצא באמצע שנות ה-30 לחייו ומנסה להתגבר על הבעיות באישיות שלו באמצעות מערכת היחסים בינו לבין מרכוס. בשנת 2002 הספר עובד לסרט רווק פלוס ילד בכיכובם של יו גרנט וניקולס הולט. ב-1999 קיבל הורנבי את הפרס על שם א.מ. פורסטר מטעם ה-American Academy of Arts and Letters.
הרומן "How to Be Good" התפרסם בשנת 2001, וכעבור שנה זכה W.H Smith לספר בדיוני. הורנבי תרם חלק מרווחיו על הספר הבא ("Speaking with the Angel") לארגון צדקה המסייע לילדים עם אוטיזם, תסמונת שממנה סובל גם בנו של הורנבי. הורנבי היה העורך של הספר שהכיל 12 סיפורים קצרים שנכתבו על ידי חבריו, וסיפור אחד שהוא עצמו כתב. הורנבי כתב מספר מאמרים על שירי מוזיקה פופולרית בשנת 2003, וקיבץ אותם באוסף אחד הידוע בשם "31 Songs" בממלכה המאוחדת ו-Songbook בארצות הברית. בשנת 2003 זכה הורנבי ב"פרס לונדון 2003", שהוענק לו מטעם מספר סופרים.
הורנבי כתב מספר מאמרים על היבטים שונים של התרבות הפופולרית. בספטמבר 2008 הוא כתב טור ביקורת ספרים עבור המגזין "The Believer". המאמרים הללו קובצו בשלושה ספרים שיצאו לאור בין 2004 ל-2008.
הרומן "A Long Way Down" שיצא לאור בשנת 2005 היה מועמד ל-Whitbread Novel Award.
ב-16 באוקטובר 2007 יצא לאור ספרו "Slam" ("התרסקות" הוצאות מודן 2008), והיה הרומן הראשון שלו המיועד למתבגרים. הרומן זכה בפרס ספר השנה למתבגרים 2008 מטעם Young Adult Library Services. עלילת הרומן עוסקת בנער בן 15 בשם סם, שחייו משתנים כאשר הוא מגלה כי חברתו נמצאת בהריון.
אבלטון

היסטוריה

אבלטון נוסדה בשנת 1999 על ידי גררד בלס, רוברט הנקה וברנרד רוגנדורף. לאחר שבלס עבד על הריאקטור של Native Instruments, הקים את אבלטון והשיק את תוכנת הלייב בשנת 2001. בלס נשאר המנכ"ל של אבלטון עד היום. המשרד הראשי של אבלטון ממוקם במחוז מיטה בברלין, גרמניה והמשרד השני ממוקם בפסדינה, קליפורניה.
במרץ 2007, אבלטון החלה לשתף פעולה עם חברת Cycling '74, היוצרים של תוכנת Max/MSP ושנתיים מאוחר יותר, הושק "Max for Live" המאפשר ליצור פאצ'ים של Max/MSP ישירות מתוך לייב. הפאצ'ים פועלים בדיוק כמו תוספים חיצוניים ותומכים בשמירת פריסטים, אוטומציות ותכונות נוספות.
אבלטון לייב נמצאת כרגע בגרסתה העשירית. ישנן שלוש גרסאות של התוכנה הניתנות לרכישה. לייב 10 סטנדרט (הכוללת את הפונקציות הבסיסיות להכנת מוזיקה), לייב 10 סוויט (הכוללת את כל הכלים והאפקטים של אבלטון לייב בתוספת Max for Live) ולייב 10 אינטרו (גרסה מצומצמת של התוכנה עם מספר מוגבל של ערוצים ואפקטים). אבלטון לייב מסוגלת לעבוד עם מספר רב של כלי MIDI וכלים ווירטואליים.
בשנת 2013, החברה שיתפה פעולה עם אקאי ליצירת כלי הפוש עבור לייב. הכלי מאפשר גישה לכל פרט בתוכנה מיחידה אחת, ניגון תווים ועוד. שנתיים מאוחר יותר החברה הפסיקה לעבוד עם אקאי והשיקה את הגרסה השנייה של הפוש הכוללת מסך צבעוני ואינטגרציה יותר טובה עם לייב.
רשימת האמנים המפורסמים שמפיקים על התוכנה כוללת את KSHMR ,Skrillex , 7skies ועוד. 
אבלטון נוהגת לקיים שיעורים וסמינרים בעזרת מדריכים אשר החברה מסמיכה.
חי בר

חי-בר הוא שטח המשמש לרבייה של בעלי חיים בישראל בסביבתם הטבעית. קיימים שני אתרים כאלה, חי-בר כרמל בהר הכרמל וחי-בר יטבתה הסמוך לקיבוץ יטבתה בערבה.
החי-בר הראשון הוקם ביטבתה ב-1968 על ידי אברהם יפה, מנהלה הראשון של רשות שמורות הטבע, ואורי צאן. הקמתו סימנה את תחילת תהליך השבתם לטבע של בעלי חיים שנעלמו מנופי ארץ ישראל. לצורך כך הוקמו שני גרעיני הרבייה, אחד לבעלי חיים שחיו בחורש הים תיכוני ואחר לבעלי חיים מדבריים. מטרת החי-בר היא ליצור סביבה טבעית מוגנת ומבוקרת, שתאפשר להגדיל את אוכלוסיותיהם של בעלי החיים שנבחרו ולהחזיקם עד להשבתם לטבע.
בשנת 1973 החלו לגדר שטח שמורה לחי בר כרמל באגן נחל גלים. שמורת חי-בר כרמל משתרעת על שטח של כ-6,000 דונם. מחי-בר כרמל שוחררו לטבע היחמור הפרסי ואייל הכרמל שנעלמו מנוף הארץ. מחי-בר יטבתה שוחררו לטבע הפרא הפרסי, היען והראם הלבן שנעלמו גם הם. בנוסף לכך משמש חי-בר יוטבתה למרכז רבייה של בעלי חיים נכחדים שלא חיים בארץ כמו ראם סהרה ששוחרר מהחי בר למדבריות סהרה.
רוקול

היסטוריה

הסלע רוקול מזדקר לגובה של 17 מטרים ויש לו שטח כולל של 780 מטר מרובע. הוא ממוקם באוקיינוס האטלנטי כ-400 ק"מ ממערב לאירלנד ואין בקרבתו שום אי או סלע אחר. בעל החיים היחיד שמתקיים על האי הוא של סוג נדיר של רכיכות והלובן בפסגתו נובע מלשלשת של ציפורי ים. פחות אנשים פסעו על פני רוקול מאשר על פני הירח.
עד שנת 1955 כמעט ולא היו לרוקול אזכורים ואנשים בודדים בלבד ידעו על קיומו. שתיים או שלוש ספינות עצרו לידו במהלך המאה ה-19, אחת מהן כמעט איבדה את הקפטן שלה, שטיפס לפסגה ואז אבד - ביחד עם האי, בערפל כבד. רוקול גם נזכר בשתי פואמות-ים מלנכוליות של העידן הרומנטי.
בשנת 1955, החליטה בריטניה לבצע ניסוי גרעיני שציר שיגור הטיל שלו היה מצוי קרוב לאי. הממלכה המאוחדת חששה שהרוסים יתצפתו על הניסוי מהאזור, ולכן החליטה לתבוע על רוקול בעלות. שני קציני צי בריטים ירדו אל פסגתו מהליקופטר ונעצו בה את דגל הממלכה המאוחדת וקבעו בראש הסלע לוחית המקדישה אותו להוד מלכותה אליזבת השנייה, "מנהיגת חבר המדינות, מגינת האמונה". בשנות התשעים הגיעו פעילים של ארגון הסביבה גרינפיס לרוקול והכריזו עליו כמדינה עצמאית ושמה Waveland. זאת, כחלק מקמפיין שנועד למשוך תשומת לב למצבו האקולוגי של האוקיינוס. ממשלת בריטניה הגיבה בהודעה לקונית, לפיה "כל מי שרוצה מוזמן להגיע לשם". אחד הפעילים של הארגון ששהו באי הסיר את השלט הבריטי ההיסטורי והבריג אותו בחזרה, עם הפנים למטה במטרה לשמר את נשלט אך לעקרו כאות מחאתי. כעשור לאחר מכן - השלט כבר לא היה שם. אדם לא ידוע הצליח להסיר את השלט הזה, מלב האוקיינוס, מבלי שאיש ידע שביקר באי. בעקבות המקרה נדר לאומן בריטי בשם אנדי סטריינג'ויי לקבוע במקום שלט חדש ואף השיג למהלך את תמיכת מועצת האיים הסקוטית. סטריינג'ויי עדיין לא הצליח לממש את ההבטחה.
האקט הבריטי להלאמת רוקול הוביל ליצירת משבר טריטוריאלי, אף על פי שעד אותה עת אף ארץ אחרת לא תבעה בעלות על הסלע. הסכסוך נסב סביב הבעלות על זכויות הדיג של דג הבקלה הנובעות מכח הבעלות על המים הטריטוריאליים סביב האי. הסכסוך יושב רק בשנת 2014 ונפתח שוב בשנת 2017 בעקבות הברקזיט. החברות המשותפת של בריטניה ואירלנד באיחוד היא שפתרה ב-2014 את המשבר אך פרישת 'נוקשה' של בריטניה מהאיחוד עלולה לחסום גישת ספינות דיג איריות לכל נתח האוקיינוס שבין החוף הסקוטי לרוקול. מומחים מזהירים כי התוצאה יכולה ליצור תגובת שרשרת שתמוטט את הכלכלה של מחוזות שלמים באירלנד.
קתרין ניוטון

קריירה

קתרין ניוטון נולדה ב-8 בפברואר 1997 באורלנדו, פלורידה. בת יחידה לרובין ודיוויד ניוטון. את קריירת המשחק שלה היא החלה בגיל 5. 
הופעת הבכורה שלה בטלוויזיה הייתה בשני פרקים של אופרת הסבון "כל ילדיי", בתפקיד קולבי מריאן צ'נדלר. ניוטון גם ככבה בשני סרטים קצרים, "אבי למטה במזרח" (2002) ו"לחמנייה-לחמנייה" (2003). 
בשנת 2008 ניוטון לוהקה לתפקיד של לואיז ברוקס בסדרת הטלוויזיה "גארי הרווק" של רשת CBS, יחד עם ג'יי מור, פאולה מרשל, קייגן מיכאל קיי, ברוק דה'אורסיי, ריאן מלגריני וריגל רוב. התוכנית זכתה בתואר "קומדיית הטלוויזיה החדשה המועדפת" בטקס פרסי בחירתו של העם ה-35 בשנת 2009. בשנת 2010 ניוטון זכתה בשני פרסי "אומן צעיר" לביצועים הטובים ביותר בסדרת טלוויזיה בסוגת הקומדיה ולביצועים הטובים ביותר בסדרת טלוויזיה (קומדיה או דרמה) בסדרה גארי הרווק. 
בשנת 2011 שיחקה בתור צ'ייס רובין-רוזי בסרט "מורה רעה" בשנת 2011 לצד קמרון דיאז, וכן בתפקיד הראשי בסרט האימה "פעילות על-טבעית 4" בשנת 2012. 
בשנת 2013 התארחה בעונה האחרונה של הסדרה "מד מן" ולכמה פרקים בסדרה "דוג בלוג" בערוץ דיסני. בשנת 2014 החלה לשחק בסדרה "על טבעי" בתפקיד חוזר של קלייר נובאק.
בשנת 2017 החלה לשחק בסדרת הדרמה-קומית "שקרים קטנים גדולים" שיצר וכתב דייוויד אי קלי, אשר מבוססת על הרומן באותו שם ומשודרת ברשת HBO. בתפקיד דמותה של אביגיל, בתה הבכורה של מדליין (ריס וית'רספון). שיחקה גם במיני-סדרה הבריטית "נשים קטנות", ששודרה בBBC. באותה שנה שיחקה בסרטים "ליידי בירד" ו"שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי", שזכו לפרסים ולשבחים רבים. 
בתחילת 2019 כיכבה לצד ג'אסטיס סמית' בסרט הלייב אקשן "פוקימון: הבלש פיקאצ'ו", בתפקיד העיתונאית לוסי סטיבנס. בהמשך אותה השנה, החלה לשחק בתפקיד ראשי בדרמת המסתורין "עולם חדש", שיצר כריסטופר קייזר לנטפליקס. ביולי 2019 לקחה חלק בוידאו קליפ לשיר "Goodbyes" של הזמר פוסט מאלון בהשתתפות יאנג ת'אג.
הדיוויזיה ה-277 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-277

הדיוויזיה הוקמה ב-22 במאי 1940, ולמפקדה מונה קרל גראף, אולם עם תום המערכה על צרפת פורקה הדיוויזיה ב-22 ביולי 1940.
ב-17 בנובמבר 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בקרואטיה, כחלק מקבוצת ארמיות F, ולמפקדה מונה הלמוט הופמן, ובינואר 1944 הועברה הדיוויזיה לדרום צרפת. ב-4 ביולי 1944 נשלחה הדיוויזיה לנורמנדי, שם לחמה בקרבות הקשים שהתנהלו באזור, ובאוגוסט אותה שנה הושמדה הדיוויזיה בקרב פאלז.

דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-277

ב-4 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה מחדש בהונגריה כדיוויזיית פולקסגרנדיר, על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-574 שהוקמה ב-25 באוגוסט. הדיוויזיה הועמדה תחת פיקוד וילהלם ויביג, ובדצמבר אותה שנה לחמה הדיוויזיה בקרב על הבליטה כחלק מקורפוס הפאנצר אס אס ה-1 במסגרת ארמיית הפאנצר השישית, ולאחר מכן לחמה בקרבות בגרמניה. הדיוויזיה הושמדה במרץ 1945, אולם רגימנט הגרנדיר ה-990 של הדיוויזיה בפיקודו של יוזף ברם לחם בקרב קאסל, כחלק מדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-326, ובמאי 1945 נפלו שרידי הדיוויזיה בשבי האמריקני.
חנן בן יגדליהו

חנן בן יגדליהו הוא דמות מקראית המוזכרת בתנ"ך פעם אחת בלבד, בספר ירמיה. על פי המתואר במקרא, לבניו של חנן הייתה לשכה בבית המקדש אשר שכנה אשר שכנה ליד לשכות השרים, ומעל ללשכת מעשיהו בן שלֻם שומר הסף. הרקע לאזכור המקום בספר הוא שירמיהו מביא אל לשכת בניו של חנן את בני בית רכב, ומבקש מהם לשתות יין.
וָאָבִא אֹתָם בֵּית יְהֹוָה אֶל לִשְׁכַּת בְּנֵי חָנָן בֶּן יִגְדַּלְיָהוּ אִישׁ הָאֱלֹהִים אֲשֶׁר אֵצֶל לִשְׁכַּת הַשָּׂרִים אֲשֶׁר מִמַּעַל לְלִשְׁכַּת מַעֲשֵׂיָהוּ בֶן שַׁלֻּם שֹׁמֵר הַסַּף.
— ספר ירמיה, ל"ה, ד'
מכינוי של חנן כאיש האלוהים מסבירים הפרשנים המסורתיים שהוא כנראה היה נביא. גם במחקר מקובל לומר שזהו כינוי לנביא.
העדות על מיקומה המדויק של לשכת בניו של חנן משמשת כנקודת מחלוקת עבור חלק מן החוקרים. יחד עם מספר מקומות נוספים במקדש, היא מציינת בדיוק רב ובפירוט את מיקומם של אתרים שונים במקדש. יש בקרב החוקרים רבים שמוצאים בציון המקומות הגאוגרפיים עדות למהימנותם של הכתובים, אחרים רואים בכך סימן של תיחכום ספרותי של מחברי סיפורים בדיוניים.
במדרש ישנה התלבטות האם איש האלוהים הוא חנן עצמו או שמא הכינוי מוסב על אביו, יגדליהו. מסקנת המדרש היא שחנן הוא איש האלוהים ויגדליהו הוא כינוי שזכה לו מפני הגדולה שניתנה לו על ידי האל.

מקור השם

השם חנן שכיח בחומר האפיגרפי בעברית, בפיניקית ובארמית. השם מופיע גם באוסטרקון מאותה תקופה. אולם בכל מקום שהוא בא קיים ספר אם יש לקרוא חָנָן או חָנֻן (בכתבי היתדות כתוב Khanunu). השם חנן נמצא גם בתעודות שבכתבי היתדות מארץ אשור ומניפור. השם הוא קיצורו של שם תאופורי המורכב בשם אלוהות כמו חננאל, חניאל או אלחנן.