עמוס ירון

שירותו בצה"ל

ירון התגייס לצבא במסגרת גרעין נח"ל ב-1957, והתנדב לצנחנים לגדוד הנח"ל המוצנח, שם עבר מסלול הכשרה כלוחם, לאחר מכן עבר קורס מ"כים חי"ר וב-1959 סיים קורס קציני חי"ר. שימש מדריך בבית הספר לקצינים, ולאחר מכן שירת במספר תפקידי פיקוד בחטיבת הצנחנים ובהם כמפקד פלוגה, והשתתף בקורס קומנדו בארצות הברית. במלחמת ששת הימים שימש קצין האג"ם של חטיבה 55 שהשתתפה בקרב על ירושלים במלחמת ששת הימים. בשנת 1970 מונה למפקד גדוד הנח"ל המוצנח ובינואר 1971 השתתף כאחד ממפקדי הכוחות., בפשיטת צה"ל ללבנון במבצע ברדס 20. בהמשך שימש כסגן מפקד חטיבת הצנחנים ופיקד על כוח במבצע ברדס 54–55 ובמבצע אביב נעורים.
במלחמת יום הכיפורים, ב-11 באוקטובר 1973 פיקד על מבצע פונטיאק, בו הובילו מסוקי יסעור כוח בן 22 לוחמים ובהם תותחנים מצוידים בשני תותחי M-102 ואנשי מילואים מסיירת מטכ"ל שאיבטחו את התותחנים, לג'בל עתקה במצרים. כוח זה טיווח וירה 90 פגזים על מפקדות הארמייה השלישית וצומת חיוני באזור הק"מ ה-101 על ציר קהיר–סואץ והסב להם נזקים ואבדות בטרם התפנה ללא נפגעים. 
ביוני 1974 מונה למפקדה הראשון של עוצבת שועלי מרום, חטיבת צנחנים במילואים ושירת בתפקיד עד אוגוסט 1976. לאחר מכן מונה למפקד חטיבת הצנחנים הסדירה. בתקופתו בפיקוד ספגה החטיבה את תאונת האימונים הקשה בתולדות צה"ל, כשמסוק יסעור התרסק ועימו 44 מלוחמי החטיבה ו-10 אנשי צוות אוויר, במה שכונה אסון הנ"ד. לאחר שנודע לו על האסון שהתרחש החליט ירון כי יש להמשיך את התרגיל, משום שאירועים מסוג זה עלולים להתרחש במלחמה ואינם מהווים סיבה לעצור את מהלכי הכוחות.
בתפקידו הבא, בשנים 1978–1980, הקים את אוגדת יהודה. ב-1980–1981 – שימש ראש מחלקת מבצעים במטה הכללי. ב-1981 מונה לקצין חי"ר וצנחנים ראשי (קחצ"ר), ובמקביל שירת כמפקד עוצבת האש. 
במלחמת לבנון הראשונה (1982) פיקד על האוגדה בנחיתה בשפך נהר האוואלי והלחימה עד ביירות, ולאחר מכן שימש כמפקד כוחות צה"ל בגזרת ביירות, בין השאר בתקופה שבה אירע טבח סברה ושתילה. ירון, שיוצג בידי עו"ד אורי סלונים, העיד בפני ועדת כהן וטען שנקט בכל הפעולות והאמצעים שהיה ניתן לנקוט לאחר ששקל באופן סביר את המידע שהיה בפניו. לאחר שהוזהר בידי הוועדה הוא בחר שלא להציג עדות נוספת או לחקור עדים אלא הסתפק בתגובה בכתב למסקנות הביניים של הוועדה. בדו"ח ועדת כהן נקבע שירון היה מודע למוסר הלחימה המפוקפק של הפלנגות, אך לאור מקרים קודמים של שיתוף פעולה בהם לא היו חריגות והאמון שנבנה עימם, הסתפק באזהרות שהשמיע כלפיהם שלא לפגוע בנשים וילדים. הוועדה קבעה שאזהרות אלו לא היו מספיקות, במיוחד לאחר רצח בשיר ג'ומאייל. הוועדה גם קבעה שלאחר שהגיעו אליו ידיעות על מספר גדול של הרוגים ואפשרות לרצח נשים וילדים, לא טרח לבדוק את נכונות המידע ולא נקט פעולות למנוע את הטבח. בעקבות זאת קבעה הוועדה שהוא לא יוכל לשאת תפקיד פיקודי למשך שלוש שנים לפחות. בהתאם להמלצות ועדת כהן חדל ב-1 במרץ 1983 מלשמש כמפקד עוצבת האש ונותר קצין חי"ר וצנחנים ראשי. 
במאי 1983 החליט הרמטכ"ל, משה לוי, למנותו לראש אגף כוח אדם (אכ"א), אך שר הביטחון, משה ארנס, בהתאם לחוות דעת משפטיות של היועץ המשפטי לממשלה, היועץ המשפטי של משרד הביטחון והפרקליט הצבאי הראשי, לא הסכים לכך. פגישה של ירון עם ראש הממשלה, מנחם בגין, יישרה את ההדורים וירון זכה במינוי, אך מבלי לקבל דרגת אלוף. ירון כיהן בתפקיד בתקופה של קיצוצים על רקע המשבר הכלכלי במדינת ישראל ומלחמת לבנון הראשונה ובהתאם לכך החליט החלטות שונות של קיצוצים, בהם הדרישה שחיילות שיוצאות לקורס קצינים תתחייבנה להתנדב לשירות סדיר נוסף של חצי שנה. כן טיפל רבות במשא ומתן עם ארגוני המחבלים לשחרור שבויי צה"ל והשתתף במשא ומתן על עסקת ג'יבריל. במהלך תפקידו אסר על ביקורים של חיילים במוסדות דת והרצאות של רבנים בפני חיילים, על רקע טענות להחזרה בתשובה בצה"ל.
הועלה לדרגת אלוף בינואר 1984. בדצמבר 1985 יצא לחופשת לימודים קצרה ובינואר 1986 הוכרז על מינויו לנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה. לאחר שהגיע לארצות הברית הועלו התנגדויות לשירותו בתפקיד על רקע פרשת סברה ושתילה, אולם אלו הוסרו בלחצה של ישראל וירון מילא את התפקיד עד יוני 1989. ב-1990, לאחר 33 שנות שירות, השתחרר משירותו בצה"ל.

לאחר פרישתו מצה"ל

ב-1990, סמוך לשחרורו מצה"ל, מונה ירון על ידי הרמטכ"ל דן שומרון לעמוד בראש ועדת חקירה שתבדוק את הנסיבות שהביאו לאסון צאלים א' (יולי 1990).
מאז שנת 1990 שימש ירון כמנכ"ל חברת הבנייה א. דורי, וכחבר דירקטוריון של מספר חברות שבבעלותה. מ-1992 שימש דירקטור בחברת בארות תעשיות בע"מ. 
בנובמבר 1999 מונה למנכ"ל משרד הביטחון. הוא שימש בתפקיד זה עד 15 בספטמבר 2005, אז החליף אותו יעקב תורן בתפקיד. ירון נאלץ להתפטר בעקבות לחצם של אנשי הממשל האמריקאי: שטענו כי ירון שיקר כאשר נשאל על שדרוג כלי הטיס הבלתי מאויש (כטב"ם) הארפי עבור סין. לטענת האמריקאים, ירון טען כי מדובר בתיקונים בלבד, בעוד שבפועל דובר בשדרוג משמעותי של הכטב"ם.
בשנת 2006 מונה לראש ועדת בירור לנסיבות בריחתו של האנס בני סלע.
במאי 2008 מונה ליושב ראש חברת קצא"א. בנובמבר 2012 סיים את תפקידו כיושב ראש קצא"א.
היה חבר בוועדת שמגר שעסקה בקביעת עקרונות לניהול משא ומתן לפדיון שבויים ונעדרים והתנהלה בין השנים 2008-2012.

פרטים אישיים

ירון הוא בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון והיסטוריה מאוניברסיטת תל אביב, ובוגר המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה (קורס פו"ם), המכללה לפיקוד ומטה של המארינס בארצות הברית והמכללה לביטחון לאומי (מב"ל). הוא נשוי לאילנה, אב לשני ילדים. בנו, רון ירון, היה עורך ידיעות אחרונות במשך שבע שנים.