google/wiki40b huggingface dataset:
חיים סילבס

קריירה

סילבס החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה. הוא התפרסם לראשונה ב-1996, כשכבש את שער הניצחון במשחק הידידות בין מכבי חיפה לאייאקס אמסטרדם (אלופת אירופה דאז), בבעיטה מ-20 מטר אל החיבורים בדקה ה-90.
לאחר עונותיו הראשונות במכבי חיפה, בהן לא שותף לרוב בהרכב הפותח אלא בעיקר עלה מהספסל, עבר סילבס למכבי פתח תקווה, ושם אף קיבל זימון לנבחרת ישראל. לאחר עונה זו חזר סילבס לחיפה. בעונה לאחר מכן עבר סילבס לבית"ר ירושלים, שם סבל מפציעה קשה בברך, שהשביתה אותו למרבית העונה. בעונת 1998/1999 חזר למכבי חיפה והיה שחקן הרכב בקבוצה ואף היה שותף למשחק מול פריז סן-ז'רמן בצרפת, אולם פציעה מנעה ממנו לסיים את העונה כראוי והוא איבד את מקומו בהרכב הקבוצה.
בקיץ 2000 עבר סילבס לבני יהודה תל אביב, עמה ירד ליגה בסיום עונת 2000/2001, אך העונות הבאות היו מוצלחות יותר: שתי עליות רצופות מהליגה הלאומית, עם הפועל כפר סבא ועם מכבי אחי נצרת, קנו לסילבס שם של "קבלן עליות", תואר שכמעט וקיבל משנה תוקף בסיום עונת 2003/2004, אך עירוני קריית שמונה בה שיחק החמיצה את העלייה במחזור האחרון. לאחר מכן חזר לנצרת, ולאחריה שיחק תקופות קצרות בהפועל עכו, הפועל באר שבע, שוב בעכו ובהפועל בני טמרה מהליגה הארצית, עד אשר חזר לנצרת. לאחר כשנתיים, עבר לקבוצת אחווה עראבה מהליגה הלאומית בה הוא שיחק עונה אחת, עד שעבר להפועל עפולה מליגה א'. סילבס לא הרבה לשחקן במהלך העונה עקב פציעה, ולבסוף הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
לאחר שפרש נשאר סילבס בהפועל עפולה ומונה למאמן הקבוצה, אך פוטר זמן קצר לאחר מכן, ושימש כעוזר המאמן של תומר קשטן בהפועל רעננה. במקביל אימן סילבס את קבוצת הנוער של הפועל רעננה, ולאחר פיטוריו של קשטן המשיך כעוזרו של מנחם קורצקי וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל. בסוף עונה זאת, לאחר שעזב מנחם קורצקי, מונה סילבס למאמן הראשי. ב-4 בינואר 2015 פוטר מהמועדון, אך ארבעה ימים לאחר מכן הוחזר לתפקידו.
ב-9 במאי 2017 מונה סילבס למאמן עירוני קריית שמונה, ובעונת 2017/2018 הוביל את הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה, כאשר בליגה סיימה הקבוצה במקום השביעי. ב-30 בדצמבר 2018 פוטר מתפקידו. ב-17 באפריל 2019 מונה למאמן הפועל חיפה.
נתן בדפורד פורסט השלישי

נתן בדפורד פורסט השלישי (באנגלית: Nathan Bedford Forrest III;‏ 7 באפריל 1905 - 13 ביוני 1943) היה בריגדיר גנרל בחיל האוויר האמריקני בעת מלחמת העולם השנייה. 
פורסט נולד בממפיס, טנסי. הוא נינו של נתן בדפורד פורסט, שהיה גנרל מפורסם של צבא הקונפדרציה של מדינות הדרום בזמן מלחמת האזרחים של ארצות הברית, וכן מייסדו של הקו קלוקס קלאן.

שירות צבאי

פורסט סיים את וסט פוינט ב-1928 ומונה ללוטננט שני בחיל הפרשים. ב-1929 הוא הועבר לחיל האוויר ולאחר מכן התקדם בדרגות באופן מהיר למדי. 
ב-1942 קודם פורסט לדרגת בריגדיר גנרל, בגיל 37, ושירת כראש המטה של חיל האוויר השני. במהלך פשיטת הפצצה על בסיס הצוללות בקיל שבגרמניה, אשר הוביל ב-13 ביוני 1943, הופל מטוס ה-B-17 שהטיס.
זמן מה הייתה תקווה שהוא שרד, שכן חבריו לטייסת המפציצים דיווחו על כך שראו מצנחים שנפתחו, אך מאוחר יותר התברר ששמונה מתשעת אנשי הצוות שהיו במטוס נהרגו. גופתו של פורסט נשטפה אל החוף ב-23 בספטמבר 1943 ליד בסיס מטוסי-ים שבאי ריגן שבגרמניה. הוא נקבר ב-28 בספטמבר 1943 בבית קברות קטן ליד ויק שבגרמניה. ב-1947, שנתיים לאחר תום המלחמה, ביקשה אלמנתו, שנישאה מחדש לאחר מותו, כי גופתו תוחזר לארצות הברית ותיקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. גופתו נקברה מחדש באזור 11 בארלינגטון על אדמות שהיו בעבר בבעלותו של רוברט לי, מפקדו של אבי סבו, ב-15 בנובמבר 1949. 
פורסט היה בן 38 במותו, ואחד הגנרלים הצעירים ביותר בצבא ארצות הברית. הוא קיבל את דרגת הגנרל כשהוא צעיר ב-4 שנים מהגיל בו קיבל דרגה זו אבי סבו. פורסט היה הגנרל האמריקאי הראשון שנהרג בקרב במהלך המלחמה באירופה. 
לאחר מותו זכה לעיטור צלב המופת. 
פורסט נישא לפרנסס בראסלר ב-22 בנובמבר 1930 ולא היו לו ילדים. היות שהיה בן יחיד, בדומה לאביו ולסבו לפניו, נקטעה שושלת פורסט.
אלפרד צ'יתאם

אלפרד צ'יתאם (באנגלית: Alfred Cheetham ‏ 6 במאי 1867 - 22 באוגוסט 1918) היה חבר בכמה משלחות לאנטארקטיקה. הוא שירת כקצין שלישי הן במשלחת נמרוד והן במשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שתיהן בפיקודו של ארנסט שקלטון. צ'יתאם נספה בים כשטורפדו פגע באונייתו במלחמת העולם הראשונה.

חייו

אלפרד ביוקנן צ'יתאם נולד בליברפול, אנגליה ומשם עברה משפחתו להאל. כנער ירד לים ועבד בספינות דיג בים הצפוני ועוד הלאה משם. הוא נשא לאישה את אלייזה סוייר, ויחדיו הביאו לעולם 13 ילדים. צ'יתאם עבד מבסיסו בהאל כרב מלחים בצי הסוחר וכימאי במילואים  בצי המלכותי.

קריירה אנטארקטית

במהלך משלחת דיסקברי בשנים 1904-1901 ביקר צ'יתאם לראשונה באנטארקטיקה, על ספינת האספקה "מורנינג". הוא חזר לשם במשלחת טרה נובה, ניסיונו הכושל של רוברט פלקון סקוט להגיע ראשון אל הקוטב הדרומי, שהסתיים במותם הטרגי של סקוט ואחדים מאנשי המשלחת. הוא שירת כרב-מלחים בטרה נובה, ואף כי התנדב לפלוגת החיפוש שיצאה למצוא את קבוצת הקוטב של סקוט, נדחתה בקשתו משום שהיה בעל משפחה.
צ'יתאם חזר לאנטארקטיקה, הפעם בפיקודו של ארנסט שקלטון, על האונייה נמרוד, שם היה רב-מלחים וקצין שלישי. בעת גיוס הצוות למשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית בשנת 1914 היה צ'יתאם בן ה-47 חבר הצוות בעל הניסיון הרב ביותר באנטארקטיקה, לאחר שעשה כמעט שש שנים בימים שסביב היבשת. 
במשלחת אנדיורנס  שירת צ'יתאם בקצין שלישי והיה חבר מלא חיים ופופולרי בצוות האונייה. פרנק וורסלי מגדיר אותו כ"פיראט בכל רמ"ח איבריו". לאחר שאנדיורנס נמחצה בקרח הים הדחוס ואנשיה יצאו בשלוש סירות הצלה אל אי הפיל, היה צ'יתאם בצוות של וורסלי בסירה "דאדלי דוקר". וורסלי מספר, שגפרורים היו למטבע עובר לסוחר ומחירם עלה כדי כך, שצ'יתאם קנה ממנו גפרור יחיד במחיר בקבוק שמפניה, שישולם כשצ'יתאם יפתח את הפאב שלו בהאל לאחר המלחמה. צ'יתאם נפל כשאונייתו טורפדה בשנת 1918 והחוב לא שולם מעולם. 
על מאמציו במהלך המשלחת קיבל צ'יתאם את מדליית הקוטב מכסף.

לאחר משלחת אנדיורנס

צ'יתאם חזר להאל אחרי המשלחת ושם נודע לו שאחד מבניו, ויליאם אלפרד, אבד בים כשצ'יתאם היה בדרכו חזרה מאנטארקטיקה. הבן הנעדר, בן 16, טבע כנראה בעת שירותו על האונייה "אדריאטיק". צ'יתאם הצטרף לצי הסוחר ושירת כקצין שני על האונייה "פרונל", כשטורפדו מצוללת גרמנית פגע בה בים הצפוני וקטל אותו.
פונקציה יוצרת-הסתברות

בתורת ההסתברות, פונקציה יוצרת-הסתברות של משתנה מקרי, היא ייצוג על ידי טור חזקות של פונקציית ההסתברות של המשתנה המקרי.

הגדרה מתמטית

יהי  משתנה מקרי המקבל ערכים שלמים אי-שליליים. אז עבור , פונקציה יוצרת הסתברות של  היא

נגזרת

עבור משתנה מקרי , מתקיים ועבור

יחידות

עבור משתנה מקרי , הפונקציה  קובעת את התפלגות  באופן יחיד

פונקציה יוצרת-הסתברות של סכום משתנים מקריים

עבור זוג משתנים מקריים בלתי תלויים,  מתקיים שהפונקציה יוצרת-ההסתברות של הסכום שלהם היא 
יהי  משתנה מקרי, ויהיו  סדרת משתנים מקריים בלתי תלויים שווי התפלגות, ונסמן . אז הפונקציה יוצרת ההסתברות של  היא

משתנה פואסוני

יהי משתנה מקרי  המתפלג פואסונית , הפונקציה יוצרת ההסתברות שלו היא

משתנה גאומטרי

יהי משתנה מקרי  המתפלג גאומטרית , הפונקציה יוצרת ההסתברות שלו היא
הערה:
יהי משתנה בינומי שלילי המתפלג . ידוע לנו שכל משתנה בינומי שלילי הוא סכום של משתנים גאומטריים בלתי תלויים ולכן מהנוסחה של סכום פונקציות יוצרות מתקיים .
ג'ון הולט (זמר)

ביוגרפיה

הוא זכה לחשיפה ראשונה כסולן הלהקה The Paragons, הידועה בעיקר בזכות שירה "The Tide Is High", שחובר על ידי הולט, וחודש לאחר מכן על ידי להקת בלונדי ונהיה להיט גלובלי. להיט נוסף של הלהקה היה "Wear You To The Ball".
ב-1970 הוא התחיל קריירת סולו. עבודתו הידועה ביותר כאמן יחיד הייתה 1000 Volts of Holt, אלבום משנת 1974 המכיל גרסאות כיסוי לשירים. 
סגנון השירה של הולט, האיטי והרומנטי יחסית למוזיקאים בני-דורו, היה חלוצי בזמנו, והולט היה בין מפתחיו של סגנון רגאיי שהתפתח בבריטניה בשנות ה-70 של המאה ה-20, "Lovers Rock" (רוק של אוהבים).
עם שינויי אופנות והתפשטות תורת הראסטפארי, ירדה קרנו של הולט. עם זאת, הוא ניסה לעשות קאמבק ב-1982, כשהוציא את האלבום Police In Helicopter, ועיצב את שיערו בצורת ראסטות. שירו אשר נושא את שם האלבום, היה ללהיט.
נבות תל-צור

נבות תל-צור (נולד ב-1957) הוא עורך דין בתחום הפלילי של עבירות צווארון לבן.

ביוגרפיה

נולד בקיבוץ אפיקים, בן בכור לרות וליאיר תל-צור (מלוחמי יחידה 101, שנהרג בעלותו על מוקש במעבר שהירה בסיני, ביולי 1967 כמג"ד 890 של הצנחנים).
תל-צור שירת ביחידה מובחרת כקצין מודיעין, ובהמשך שירת במילואים בדרגת סא"ל.
בשנת 1979 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1983 החל את התמחותו כעורך-דין אצל עו"ד ד"ר יעקב ויינרוט. בשנים 1985–1989 עבד כעו"ד שכיר במשרדו של ד"ר ויינרוט.
בשנים 1987–1988 הרצה במקצוע דיני שטרות בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1989 עזב את משרדו של ד"ר ויינרוט ועסק בעריכת דין באופן עצמאי. במקביל השלים לימודי תואר שני במשפטים באוניברסיטת תל אביב.
ב-1995 הקים משרד חדש בשותפות עם עו"ד יוסף עזגד. ב-1999 הצטרף כשותף בכיר למשרד כספי ושות', ומונה כמנהל המחלקה המטפלת בעבירות צווארון לבן.
תל-צור כיהן כחבר מליאת רשות השידור, חבר נשיאות הפורום הפלילי של לשכת עורכי הדין בישראל, חבר בחבר הנאמנים של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
ב-2010 נבחר ל"עורך דין השנה" על ידי ועד מחוז תל אביב של לשכת עורכי הדין.
במאי 2014 המליצה המשטרה להעמיד לדין את תל-צור, כמי שהיה פרקליטו של אהוד אולמרט, בחשד לעבירות שיבוש מהלכי משפט והדחת עד בעניינה של שולה זקן. בחודש נובמבר 2016 הודיע משרד המשפטים כי התיק הפלילי נגד תל צור ייסגר לאחר שתל צור הגיע עם הפרקליטות להסדר טיעון שלפיו יודה בדין משמעתי בעבירה של התנהגות שאינה הולמת את מקצוע עריכת הדין. הצדדים יעתרו לגזור עליו השעיה למשך 12 חודשים בפועל מעריכת דין. בנוסף, השופט יקבע תקופה של השעיה על תנאי. בהתאם לכך הושעה לשנה מעיסוק בעריכת דין, החל מ-30 בנובמבר 2017. עם תום תקופת השעייתו הצטרף לצוות ההגנה של ראש הממשלה בנימין נתניהו, אך פרש ממנו בשנת 2019.
תל-צור נשוי ואב לשלוש בנות.
גריאטריה

תת התמחויות בגריאטריה

מכיוון שאדם זקן שונה מאדם צעיר מבחינה פיזית וגם מבחינה נפשית, הוא עשוי להצטרך להשגחה ולטיפול שונים מאדם צעיר יותר, לכן קיימות תת-התמחויות המספקות לאנשים זקנים את הטיפולים המיוחדים. בישראל, ככלל, תת-התמחויות אלו לא מוכרות באופן רשמי (כלומר אין להן בחינה ורישוי מוכר). תת-ההתמחויות הן:
אליפות רוסיה בכדורגל לנוער

פורמט

על פי חוקים שקבעה התאחדות הכדורגל הרוסית, כל קבוצה מליגת המשנה שמעפילה לליגת העל הרוסית מחויבת להקים קבוצת נוער, אם אין לה כזו. הדחתה של קבוצת נוער מאליפות הנוער נקבע על פי מצבה של הקבוצה הבוגרת, אם הקבוצה הבוגרת נושרת לליגת המשנה - נושרת גם קבוצת הנוער שלה.
בעונת 2011/2012 בהתאם לרפורמה שבוצעה בליגה הרוסית, נערכו המשחקים בשיטה המקבילה לליגות האירופאיות. אם עד אז שוחקה הליגה ממארס ועד נובמבר, החל משנת 2011, נערכים המשחקים החל מסתיו 2011 ועד סתיו 2012, במטרה להתאים את הליגה לתקנים אירופאיים.
בעקבות מיתוגה מחדש של ליגת העל הרוסית, גם ליגת הכדורגל לנוער עברה מיתוג מחדש, לדברי נשיא הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל, סרגיי פריאדקין, ליגת הנוער תעבור רפורמה ומיתוג מחדש שבמסגרתו תותר השתתפות כדורגלנים גם בגילאי 18 ו-20 ולא רק שחקנים בגילאי 19, 20 ו-21, כפי שהמצב היה עד לעונת 2018/2019. הליגה החדשה יצאה לדרך באוגוסט 2019 עם הקמת ליגת הכדורגל לנוער.
Un Poco de Amor

רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי שאקירה ולואיס פרנדדו אוצ'ואה. לשיר יצאה גרסת רמיקס שנכללה באלבום הרמיקסים הראשון שלה, The Remixs. בנוסף לכך, השיר הוא בסגנון הרגאיי והפופ הלטיני.
עם השיר הופיעה שאקירה בהופעות שנכללו בסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Tour Pies Descalzos".

וידאו קליפ

בתחילת הקליפ ניתן לראות את שאקירה כששיערה צבוע בשחור ועלים נידפים ברוח. לאחר מכן, ניתן לראותה עולה אל הבמה ומתחילה לשיר את השיר, ואת הקהל אשר מתאסף סביבה. לאורכו של הקליפ ניתן לראות קטעים שבהם העלים עפים על שאקירה.
השיר עצמו זכה להתייחסות רבה מצדה של שאקירה, כאשר הקפידה לשיר אותו בכל אחד מן המופעים שקיימה בסיבוב ההופעות הראשון שלה, "Tour Pies Descalzos".
ראובן מירן

ביוגרפיה


מירן נולד, גדל ולמד בכפר סבא. בשנים 1970–1995 שימש בתפקידים שונים בשירות החוץ הישראלי. למד פילוסופיה בסורבון בפריז. החל לפרסם מסיפוריו הקצרים בגיל מאוד צעיר. סיפורו הראשון נדפס כשהיה כבן 17.
היה עובד מבצעי בשירות החוץ הישראלי, ועל כך כתב: "חייתי לא מעט שנים בארצות רחוקות מן הארץ הזאת ... הסתובבתי בשליחויות המוכרות כממלכתיות כאלה ואחרות ברחבי היבשת והעולם כולו".
מירן החל לתרגם לאחר שובו ארצה. קודם מצרפתית, ואחר כך גם מאנגלית. לאחר שבנה את ביתו בבנימינה, בשנת 2003, החל גם בקריירה של מוציא לאור, והקים, יחד עם רעייתו שושי מירן, שנפטרה ב-11 בפברואר 2018, את הוצאת הספרים הקטנה, נהר ספרים, המתמחה בתרגום ספרים ייחודיים, בצד ספרים מקוריים מאת מירן עצמו. מירן הוא גם מבקר ספרים ומפרסם ביקורות ספרים וסקירות בעיתונות הארצית בישראל.
בשנת 2003 זכה בתואר אבירות מטעם ממשלת צרפת - "אביר במסדר הדקלים האקדמי".
ב-2011 זכה בפרס אוסטנה האיטלקי על מפעל תרגום של ספרי מופת וטקסטים מכוננים משפות אירופיות לעברית.
פנקיאה

פנקיאה (ביוונית: Πανάκεια, Panakeia) היא אלת המרפא במיתולוגיה היוונית. היא בתם של אסקלפיוס ואפיאונה (אלת שיכוך הכאב). פירוש השם פנקיאה ביוונית הוא "התרופה לכל דבר". פנקיאה וכל אחת מחמש אחיותיה ביצעו היבטים שונים בעבודת אפולו, אל הרפואה: איסו הייתה אלת ההתאוששות, היגיאה הייתה אלת הבריאות, אקסו הייתה אלת ההחלמה, ואגלאה הייתה אלת היופי הטבעי.
לפנקיאה ארבעה אחים: פודלריוס אשר נודע בכושר אבחנותיו, מָכָאוֹן שהיה מנתח אמן, תלספורוס נודע כגמד שהקדיש את חייו לשרותו של אסקלפיוס, ואראטוס, אחיה החורג היה גיבור יווני ומשחרר סיקיון.
על פנקיאה מסופר כי הייתה מצוידת בשיקוי שבעזרתו הייתה מרפאה את החולים. פנקיאה היא ההשראה למיתוס התרופה המרפאה כל מחלה ברפואה, אותו חומר אשר יאריך חיי אדם לנצח. בשפה המדוברת השתרש המונח פנקיאה כדימוי לאמצעי שפותר בצורה מלאה בעיה מורכבת. בתראקיה קרוי הנהר פנגה (בבולגרית: Zlatna Panega), על שם האלה פנקיאה.
אלברט גיורסו

תולדות חייו

נולד בקליפורניה למשפחה איטלקית-ספרדית. בשנת 1937 סיים את לימודיו לתואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
גיורסו התמחה בבניית מכשירי רדיו ומכשירי מדידה עדינים ומדויקים. יכולת זו הובילה אותו למעבדתו של גלן סיבורג, שם גם פגש את אשתו וילמה. בשנות מלחמת העולם השנייה השתתף יחד עם סיבורג בפרויקט מנהטן והיה אחראי על פיתוח גלאים מדויקים לקרינה רדיואקטיבית ודעיכה רדיואקטיבית ולניתוח תגובות ברמה הגרעינית. במהלך ניסויים אלו גילה שני יסודות חדשים: אמריציום (95=z) וקוריום (96).
לאחר המלחמה חזר עם סיבורג למעבדות אוניברסיטת ברקלי והתמקד ביצירת יסודות חדשים, בטכנולוגיה של הפגזת יסודות כבדים בגרעיני הליום מואצים. בשנים 1949–1950 זיהו חברי הצוות את היסודות ברקליום (97) וקליפורניום (98). ב-1952 זיהו חברי צוותו את היסוד פרמיום (100) באתר שבו פוצצה פצצת המימן הראשונה. בהמשך יצרו את היסודות איינשטייניום (99) ומנדלביום (101). באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20 מונה גיורסו לראש פרויקט מאיץ החלקיקים החדש והעומצתי יותר שהיה דרוש לשם המשך משימת גילוי ויצירת יסודות טרנס-אורניים, (Berkeley Heavy Ion Linear Accelerator (HILAC. עד 1972 שימש מאיץ זה לייצור אטומים בודדים של היסודות נובליום (102), לורנציום (103), רתרפורדיום (104) ודובניום (105); חלקם גילויים ראשוניים וחלקם אישוש לגילוי יסודות שהתגלו על ידי מכונים אחרים. ב-1972 שודרג המאיץ ל-superHILAC, דבר שאיפשר לגלות אטומים של היסוד סיבורגיום (106).
במהלך עבודתו המציא גיורסו גלאים ומכשור מתקדם לניתוח תוצאות של ריאקציות גרעיניות של יסודות כבדים ושכלולים למאיצי חלקיקים ייעודיים לנושא זה, שסייעו בין השאר גם במשימת זיהוי שרידי טכנציום טבעיים.
גיורסו טבע את שמו של היסוד האסיום (נגזר מהמלה Hassia, שמה הלטיני של מדינת הסה שבגרמניה, בה נתגלה), הציע לקרוא ליסוד סיבורגיום על שם גלן סיבורג עוד בחייו ועתר ל-IUPAC לקריאת היסוד דובניום לכבוד העיר דובנה, בה נמצא המכון המאוחד למחקר גרעיני ברוסיה, בה התגלה.
Who's That Girl (שיר)

רקע וכתיבה

כאשר צילומי הסרט "מי הנערה הזו" החלו, מדונה פנתה לפטריק לאונרד וביקשה ממנו ליצור שיר אשר משקף את אופי אישיותה בסרט. לבקשתה, לאונרד יצא דמו של השיר עליו ביססה מדונה את מילות השיר אותם כתבה בעצמה. 
תחילה, הסרט היה אמור להיקרא בשם "Slammer" ולכן גם השיר היה קרוי ככה אך מאוחר יותר שמו של הסרט התחלף לשמו הנוכחי וכך גם שם השיר. 
השיר הולחן באמצעות מכשור וכלים כמו תופים ובס וכלים נוספים. השיר שואב השראה מהתרבות ההיספנית אשר באה לידי ביטוי בשילוב של מילים בספרדית מתוך השיר וחזרה כפולה של משפטים אשר התאפיינה אז בשירה היספנית.

הצלחה

השיר הגיע למקום הראשון בארצות הברית ובכך הפך לשיר ה-6 של מדונה לעשות זאת. בנוסף הוא הגיע למקום הראשון גם בבריטניה, הולנד, קנדה, אירלנד ובלגיה. השיר היה מועמד לפרס גראמי עבור "השיר הטוב ביותר מפסקול" ולפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "השיר המקורי הטוב ביותר".
הקליפ לשיר הציג את מדונה לא כדמותה בסרט אלא כאישה ספרדייה אשר מחפשת אוצר. על מנת לקדם את השיר ביצעה אותו בסיבוב ההופעות שלה באותה שנה "Who's That Girl World Tour" ומאוחר יותר ביצעה אותו בסיבוב ההופעות שלה "Rebel Heart Tour" בפעם הראשונה מזה 28 שנים בהם לא ביצעה את השיר בסיבובי ההופעות שלה. במהלך השנים לשיר נעשו מחוות וגרסאות כיסוי רבות.
וילה גודי

המבנה ועיטוריו

צידו החיצוני של המבנה מתאפיין בבנייה פשוטה ללא עיטורים כלשהם. בכך הוא יוצא דופן מבין הווילות שבנה פלאדיו מאוחר יותר באותו האזור. כמקובל אצל פלאדיו חזית המבנה מתאפיינת בסימטריה דו-צדדית.
במרכז מצויה מבואה אליה מוביל גרם מדרגות חיצוני אל עבר שלוש קשתות, ומאחוריהן הפתח. לבניין שלוש קומות המאופיינות על ידי טורי החלונות. הקומה המרכזית היא קומת האדון (piano nobile), והיא מתאפיינת בחלונות גדולים וגבוהים. מתחתיה מצויה קומת הקרקע, שהיא נמוכה מאוד, חלונותיה קטנים, ובה מוקמו המטבח וחדרי השירותים. הקומה עליונה, מתחת לגג, הניכרת בחלונותיה האופקיים הצרים, היא זו המשמשת כממגורה לתוצרת החקלאית של החווה, לפני משלוחה לשווקים.
רק קומת האדון זכתה לעיטור. פלאדיו עצמו מציין כי ציורי הקיר המעטרים את חדרי קומת האדון הם פרי מכחולם של הציירים גואלטיארו בדובאנו, בטיסטה דל מורו איש ורונה ובטיסטה ונציאנו. בטיסטה דל מורו הוא הצייר שעיטר את האולם המרכזי של הבית המכונה "אולם המוזות".
נדן

נדן הוא בית קיבול עבור החזקת חרב, סכין, או להב גדול אחר. נדנים היו עשויים חומרים רבים במשך אלפי שנים, עור, עץ, ומתכות כגון פליז או פלדה.

סוגים

בדרך כלל, נדנים היו מתוחים מהחגורה או מחגורת כתף שנקראת baldric.

נדנים קדומים

נדני עץ היו מכוסים בדרך כלל בבד או עור, וגרסאות העשויות רק מעור בדרך כלל נשאו חלקי מתכת להגנה נוספת ונוחות. להבים יפניים, לעומת זאת, בדרך כלל הלהב שלהם מוגן על ידי נדן עץ שנקרא saya.נדנים רבים של היוונים והרומאים היו קטנים וקלים. הם נועדו להחזיק את החרב ולא להגן עליה. הנדנים היו פריטים פופולריים להצגה של עושר בקרב האליטות בתקופת הברזל האירופית, ולעיתים קרובות מעוטרים בצורה מסובכת. מעט ידוע על נדנים מתקופת הברזל המוקדמת, משום שהיו עשויים מעץ. עם זאת, בתקופת הברזל המאוחרת והאחרונה, הפך הנדן לחשוב במיוחד ככלי דקורטיבי. לאחר שנת 200 לפנה"ס, כבר היו נדנים מעוטרים ממתכת. מספר נדנים עתיקים נמצאו שהייתה להם בטנת פרווה מבפנים. הפרווה שמרה כנראה שמרה על הלהב מחלודה. הפרווה איפשרה גם שליפה חלקה ומהירה יותר].

נדנים מודרניים

נדני מתכת הפכו פופולריים באירופה של תחילת המאה ה -19, ובסופו של דבר החליפו את רוב סוגי האחרים. מתכת הייתה עמידה יותר מאשר עור והחזיקה מעמד טוב יותר בעת שימוש בשטח, במיוחד בקרב חיילים הרכובים על סוסים. בנוסף, מתכת הציגה מראה צבאי יותר, כמו גם קישוט. אף על פי כן, נדני עור מעולם לא איבדו את חינם בקרב המשתמשים הצבאיים שהשתמשו בהם עד מאוחר מאוד, גם במלחמת האזרחים האמריקאית (1861–1865).
וכן כמה כוחות משטרה צבאיים, פטרולים של חיל הים, אוכפי חוק וקבוצות אחרות השתמשו בנדני עור כסוג של אלתור.
נדנים על הגב לא היו מצויים והיו בשימוש רק על ידי קומץ שבטים קלטיים, ורק בחרב קצרה מפני שכמעט בלתי אפשרי לשלוף חרב בשתי ידיים, וקשה להפליא לשלוף את החרב ביד אחת מתוך נדן על הגב. תיאורים נפוצים של חרבות ארוכות נמשכות מאחור הם המצאה מודרנית, ונהנו מפופולריות רבה בספרות ובפנטזיה, משום שמאמינים באופן לא נכון כי היו נפוצים בימי הביניים. יש ממצאים מצומצמים מחיתוכי העץ ושברי טקסטיל, שהפרשים המונגוליים, והחיילים הסינים, הסמוראים היפנים והאבירים האירופיים לבשו חרב על הכתף, ואפשרו להבים ארוכים יותר שיהיו קשורים לאורך הגב.
ב "הקלטים הקדומים" של ברי קונליף, בעמ '94, כותב קונליף: "כל חלקי הציוד [מגן, חניתות, חרבות, דואר] המוזכרות בטקסטים, משתקפים בתיק הארכאולוגי ובאיקונוגרפיה ששרדה, לפעמים אפשר לזהות וריאציות אזוריות: למשל, החרב הייתה תלויה לפעמים על הגב, ולכן היה צורך למשוך אותה מעבר לכתף מאחורי הראש ".

מונחים נפוצים

החלק שבו הלהב נכנס לעור או לנדן המתכת נקראת הגרון, שהוא לעיתים קרובות החלק שמעל הר הנדן, או התליון, הנושא את טבעת הנשיאה. נקודת הלהב בנדני עור מוגנת בדרך כלל על ידי קצה מתכת.
פציולי

היסטוריה

הרעיון לייסוד החברה התחיל כניסיון של פאולו פציולי (יליד 1944), מהנדס מכונות ופסנתרן, לבנות פסנתר ברמה גבוהה באמצעות שילוב מומחים מתחומים שונים (במיוחד לאקוסטיקה ולשימוש טכנולוגי בעצים).
החברה נוסדה באופן רשמי ביוני 1981. בשנות ה-80 וה-90 חלה עלייה בפופולריות של הפסנתרים, כאשר פסנתרנים ידועים החלו לנגן ולהקליט על פסנתרי פציולי, ובנוסף הם נבחרו להיות פסנתרים בתחרויות נודעות, כמו בתחרות רובינשטיין.
רוב פסנתרי פציולי (מעל 95 אחוזים) מיועדים לייצוא, כאשר אלו שהשארים באיטליה לרוב נמצאים בבתי אופרה מפורסמים, כמו הלה סקאלה.
הפסנתרים נבנים אחד לאחד באופן ידני, כשהליך הייצור הוא איטי יחסית - בניית פסנתר אחד לוקחת כ-30 חודשים, ומיוצרים כ 150–170 פסנתרים בשנה בודדת.
שם המודל נגזר מאורך הפסנתר, כך שמודל F156 הוא הקטן ביותר (156 ס"מ), ואילו F308 הוא הגדול ביותר (וכנראה מהגדולים בעולם).
העץ אשר ממנו בנוי הפסנתר הוא מהמין אשוחית נורווגית, אשר נפוץ בעמק פיימה  בהרי הדולומיטים. סוג עץ זה נפוץ גם בבניית כלי קשת וכלי מיתר.
אלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה

חייו

אלברכט השלישי נולד ב-19 בספטמבר 1377, לאלברכט השלישי, דוכס אוסטריה וביאטריקס מנירנברג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת ממייסן. בשנת 1395 מת אביו אלברכט השלישי, דוכס אוסטריה, ואלברכט ירש את נחלותיו. אלברכט היה דתי במיוחד, ובשנת 1400 אף עלה לארץ הקודש.
בשנת 1404 מת אלברכט בקלוזטרנויבורג, ובנו אלברכט החמישי, דוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
מכוונות עצמית בלמידה

מכוונות עצמית בלמידה (Self-regulated learning) היא יכולת הלומד לכוון את מחשבותיו, רגשותיו והתנהגותו תוך כדי למידה כדי להשיג את המטרה הלימודית שאליה הוא שואף. בהקשר זה, נכללים מאפיינים שונים היכולים לתאר ולהעיד על פעילות הלומד במהלך הלמידה; מאפיינים ברמה המטה-קוגניטיבית, המוטיבציונית וההתנהגותית.

מיומנויות וכישורים

בירנבוים (1997) ממיינת חמש קטגוריות של מיומנויות וכישורים ספציפיים הנדרשים ללומד בעל מכוונות עצמית בלמידה:
1. כשירויות קוגניטיביות: פתרון בעיות, חשיבה ביקורתית, לוגית, מקורית, יצירתיות, הבעה, בחירת נושא והגדרתו, שאילת שאלות, שימוש מושכל במאגרי מידע והסקת מסקנות.
2. כשירויות מטה-קוגניטיביות: הכרת עצמם כלומדים, שימוש מושכל באסטרטגיות למידה, הערכת יעילות האסטרטגיה, רפליקציה והערכה עצמית.
3. מיומנויות ניהול משאבים: חיפוש מקורות, ארגון הזמן והסביבה הלימודית, שימוש בכלי מחקר וחיפוש סיוע.
4. כשירות חברתית: תקשור עם הסביבה, ניהול שיח או דיון, שכנוע, הנהגה, עבודה בצוות, הקשבה, שיתוף פעולה, ניסוח משוב, קבלת משוב וניסוח ביקורת.
5. איכויות אישיות: מוטיבציה פנימית, נקיטת יוזמה, סקרנות, פתיחות, עמידה במצבי תסכול ונטילת אחריות.

הערכת לומד בעל מכוונות עצמית

הערכת יכולותיו של הלומד בעל מכוונות עצמית, ובין היתר הערכת יעילות אסטרטגיות הלמידה, חשיבה מטה-קוגניטיבית, יכולת עבודה בצוות מוטיבציה פנימית וכו', מצריכה ומחייבת הערכה על פי הגישה ההקשרית הרואה שישנו קשר ואינטראקציה בין הלומד לסביבה שלו, ומתייחסת למשמעויות הרבות ולגיוון שבמעקב ובקרה והיא אינה עושה הפרדה בין היבטים קוגניטיביים, אפקטיביים וחברתיים. כך שלפיה, ההערכה היא חלק בלתי נפרד מהלמידה והיא כוללת: תהליך מתמשך שבו נעשה תיעוד להתפתחות יכולות הלומד לאורך זמן וזאת בהקשר לימודי ובו בזמן שימוש במשימות הלימוד למטרת הערכה. בהערכה הזו משתלבת בדיקה ליכולת יישום במגוון סיטואציות ולכן היא נחשבת לחלק חשוב מהלמידה גם לצורך הבנה. (בירנבוים,Wolf, 1993 ;1997)
כדי לשלב את ההערכה בתהליך הלמידה, יש צורך שהיא תהיה מתפיסת הלומד למצבו וכן מהערכתו לעצמו. היכולת והמסוגלות לערוך בקרה והערכה אחרי ההתקדמות לעבר המטרות היא היכולת של הערכה עצמית פנימית; הלומד מעריך את הביצועים שלו בהתאם לראיות שאותן הוא אסף (זילברשטיין וגבע,Skager 1984 ;1992). ובכדי לפתח את היכולת שלו להערכה עצמית, הוא נדרש גם להערכה חיצונית (בידי מורה, כשמדובר בתלמיד, ועמיתים), הערכה כזו היא בגדר סיוע להבניית תקנים וקריטריונים שבאמצעותם הלומד יערוך בדיקה להערכתו הפנימית ובנוסף, הוא יקבל תמיכה ועידוד להמשך.
ההערכה העצמית תורמת למכוונות עצמית בלמידה, באמצעותה הלומד מקבל מידע על ביצועיו, יכולותיו ומגבלותיו, וזה פותח בפני את האפשרות וההזדמנות לשפר את הלמידה שלו מול המטרות שלה.
פרויקט מוהול

פרויקט מוהול (באנגלית: Project Mohole) היה ניסיון לקדוח את קרום כדור הארץ אל תחום אי הרציפות מוהורוביצ'יץ'. הפרויקט מומן על ידי ממשלת ארצות הברית, באמצעות הקרן הלאומית למדע. 
השלב הראשון של הפרויקט החל בשנת 1961, מול חופי מקסיקו. בוצעו חמישה קידוחים, שהעמוק בהם מגיע ל-183 מטר מתחת לקרקעית האוקיינוס שנמצאת כ-3,500 מטר מתחת לפני החוף. היה זה עומק חסר תקדים לאותה עת, פי 30 ממה שנקדח עד לאותה עת.
השלב השני של הפרויקט בוטל בשנת 1966, עקב מגבלות תקציביות ובעיות טכנולוגיות.
אנדריאס הופמן

ביוגרפיה

הופמן נולד בהיידלברג שבגרמניה.
ביולי 2009 זכה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 20. ב-2012 סיים במקום השני באליפות גרמניה עד גיל 23. ב-2014 סיים במקום השלישי באליפות גרמניה בתוצאה של 79.35 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2014 סיים במקום התשיעי בתוצאה של 77.42 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים במקום השישי בתוצאה של 86.01 מטר. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיים שמיני בתוצאה של 83.98 מטר. באוניברסיאדת טאיפיי (2017) זכה במדליית כסף בשיא אישי של 91.07 מטר. ביוני 2018 שיפר את שיאו האישי ל-92.06 מטר. ביולי 2018 זכה באליפות גרמניה בתוצאה של 89.55 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 הוא זכה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 87.60 מטר, אחרי בן ארצו תומאס רולר (89.47 מטר) ולפני מגנוס קירט מאסטוניה (85.96 מטר).