google/wiki40b huggingface dataset:
בוב השד מהבקבוק

תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בהרפתקאותיהם של ג'יני בשם האקושון ושל בתו אקובי, המתגוררים בתוך בקבוק עתיק. לאחר שילד בשם קן-צ'אן מוצא במקרה את הבקבוק הוא מגלה לתדהמתו כי בכל פעם שמישהו מתעטש יוצא האקושון מן הבקבוק והוא חייב להגשים את משאלותיו של האדם שהתעטש. בהמשך הוא מגלה שאקומי, בתו של האקושון, חייבת גם כן להגשים את המשאלות של אנשים שמפהקים ליד הבקבוק. האקושון הוא ג'יני מגושם ומבולבל למדי, לכן הוא נוהג בדרך כלל לפשל בעת שהוא מנסה להגשים משאלות. אקובי פחות מגושמת מאביה אך משום שהיא שובבה היא נוהגת באופן מכוון להגשים את המשאלות שלא באופן בו היא התבקשה.
גרנד איילנד

גרנד איילנד כיום

כיום האי מיושב בדלילות. במרכזו העיירה גרנד איילנד המונה כ- 19 אלף איש. שני גשרים (צפוני ודרומי) מחברים את האי ליבשה. כביש מרכזי עובר באי ומשרת את הנוסעים בין מפלי הניאגרה לעיר באפלו הסמוכה.
יהודה פינצ'ובר

אודות

נולד בחיפה, בן לאליעזר פינצ'ובר, מורה ומחנך. את לימודיו עשה באוניברסיטה העברית בירושלים. סיים תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה בשנת 1977, שני ב-1980 ודוקטורט ב-1986. משנת 1986 עד שנת 1988 שהה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1988 החל ללמד בטכניון, בשנת 1998 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2007 לפרופסור מן המניין בפקולטה למתמטיקה.
הוא נשוי לאיריס ומתגורר בחיפה.
בסיס חיל האוויר המלכותי אקרוטירי

תולדות הבסיס

בסיס האוויר שוכן ליד הכפר אקרוטירי. הוא הוקם ב-1950 על מנת להקל על העומס בבסיס חיל האוויר המלכותי שבניקוסיה.
לאחר שהכוחות הבריטים התפנו מארץ ישראל ב-1948 וממצרים ב-1954 נותרה קפריסין כבסיס הצבאי הבריטי היחיד במזרח הים התיכון. אקרוטירי כמו יתר הבסיסים בקפריסין שימש כשטח היערכות לכוחות הבריטים שהשתתפו בפלישה הבריטית למצרים ב-1956. ביולי 1957 נחת מטוס של חברת ארקיע נחיתת אונס בבסיס.
בשנת 1960 זכתה קפריסין בעצמאות, אך בריטניה הותירה בידיה שתי מובלעות באי המשמשות מאז כבסיסים צבאיים ובהן אקרוטירי. החל בשנת 1961 הוצבו בבסיס מטוסים בעלי יכולת נשיאת נשק גרעיני. מאותה שנה ועד 1976 היה הבסיס כפוף לפיקוד חיל האוויר של המזרח הקרוב (Near East Air Force).
לאחר שפסקה פעילות חיל האוויר המלכותי בניקוסיה ב-1966 (לצורך פינויו צורכי תעופה אזרחית) היה אקרוטירי לבסיס האוויר הבריטי היחידי בקפריסין. ב-1970 הוצבו בו לראשונה מטוסי U2 אמריקאים לשם פיקוח על הפסקת האש בין ישראל לבין מצרים במלחמת ההתשה. כמו כן פעלו מהבסיס מטוסים אמריקאים ששימשו למעקב אחרי קיום הסכמי הפסקת האש במלחמת יום הכיפורים. בהמשך פעלו מהבסיס מטוסים אמריקאים שעסקו באיסוף מודיעין בלבנון, עיראק וטורקיה.
מאז שנות השמונים ממלא הבסיס תפקיד חשוב במסגרת הפעילות הצבאית הבריטית במזרח התיכון. בראשית העשור תמך הבסיס בפעילות הצבאית של בריטניה בלבנון ולאחר מכן בפעילות הצבאית הבריטית נגד לוב. לאחר הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות ב-1983 פונו אליו נפגעים אמריקאים. ב-3 באוגוסט 1986 הותקף הבסיס באש מרגמות, ררנ"טים ונשק קל על ידי קבוצת מחבלים שנשלחה ככל הנראה על ידי לוב. באירוע זה נפצעו בבסיס שלושה אנשים ונגרם נזק קל.
הבסיס שימש כתחנת מעבר לכוחות בריטים בדרכם לפעולה במלחמת המפרץ ב-1991 ובמלחמת עיראק מ-2003 ואילך. בשנת 2006 שימש הבסיס כנקודת פינוי של אזרחים אמריקאים ובריטים מלבנון לאחר פרוץ מלחמת לבנון השנייה.
ב-2011 שימש הבסיס לתמיכה בפעילות של בריטניה במסגרת התקיפה הצבאית הבינלאומית בלוב. החל ב-2014 פעלו מהבסיס מטוסים בריטים במסגרת התקיפות הצבאיות המערביות נגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. בשנת 2018 המריאו מהבסיס מטוסים בריטים שהשתתפו במתקפה האווירית המערבית נגד סוריה.
עד 2008 פעלה משטח הבסיס תחנת מספרים ועד 2012 פעל בו בית חולים צבאי.

הבסיס בהווה

מאז 2003 מוצבת בבסיס דרך קבע טייסת 84 של חיל האוויר המלכותי, המפעילה מסוקים למטרת חיפוש והצלה. טייסת זו השתתפה בין השאר בפעולות הכיבוי של השריפה בכרמל בשנת 2010. מאז 2014 מוצבת גם בבסיס מפקדת כנף מבצעית של חיל האוויר המלכותי, שפעלה עד אז ממחנה בסטיון באפגניסטן.
בבסיס פועלת אנטנת מכ"ם הצופה מעבר לאופק רבת עצמה, אשר קיומה עורר מחאה והפגנות בקפריסין בשל החשש להשפעות הבריאותיות שלה על האוכלוסייה המקומית. מאז 1957 משדרת מהבסיס גם תחנת ממסר של שידורי השירות העולמי של ה-BBC.
לפי הסכם בין בריטניה לבין קפריסין יש לאזרחים בריטים גישה לבסיס אקרוטירי בכל עת. אזרחים קפריסאים רבים עובדים בבסיס, עובדה התורמת לכלכלה המקומית.
שיער שיבה

שיער שיבה הוא שיער בו כמות המלנין הולכת וקטנה או אף לא קיימת לחלוטין. לשיער השיבה גוונים הולכים ומתבהרים של אפור, עד להלבנה מוחלטת. להבדיל מתופעת הלבקנות, שיער שיבה אינו מחלה אלא תופעה טבעית נפוצה מאוד בעולם החי, הנובעת מהפסקת ייצור המלנין בגוף. על אף שהתופעה נתפסת כקשורה להזדקנות, יש שניצניה מתחילים מאוד מוקדם - בקרב בני אדם יש מקרים בהם מופיעות שערות נטולות מלנין כבר בגיל ההתבגרות, והופעת שיער שיבה בשנות השלושים לחיים נפוצה מאוד.
הפיכת צבע השיער לשיבה לרוב הדרגתית: בתחילה מאפיר השיער, הולך ומתבהר עד להלבנתו המוחלטת. על תהליך הפסקת ייצור המלנין אחראים כנראה שני גנים - Bcl2 ו-Bcl-w. בתהליך, מתים תאי הגזע המצויים בבסיס זקיקי השיער והמייצרים תאי מלנוציט המפיקים מלנין. עם מות תאי הגזע הולך מספר תאי המלנוציט ופוחת, וכך צונחת כמות המלנין בשיער הצומח. ההזדקנות ההדרגתית של השיער נובעת מכך שמות תאי הגזע אינו מתרחש בבת אחת - לעיתים עוברות אף עשרות שנים בין מותם של תאי גזע העשויים להיות מרוחקים זה מזה מילימטרים ספורים.

בתרבות

בחלק ניכר מהתרבויות האנושיות נוצר יחס מיוחד לשיער שיבה, בין אם חיובי ובין אם שלילי. על פי רוב נתפס שיער השיבה כסמל של מכובדות, אך יש גם המעדיפים להסתירו על ידי צביעה. ישנן תרבויות שבהן הופעת סימני הזקנה הפיזיים, כדוגמת שיער השיבה, מהווה מדד לתחילת גיל זקנה.

טיפול מנע

פרט לצביעת שיער ישנן דרכים טבעיות להאט את קצב ההלבנה של השיער. מלבד גורמים כמו כעס, דחק ועישון גם מחסור בנוזלים כתוצאה ממיעוט בשתייה או מחסור תזונתי בנחושת או בוויטמין B₁₂ גורמים להאפרת השיער ולכן מזונות עשירים בהם עשויים למנוע או להאט את תופעת הלבנת השיער בגיל מוקדם, בארצות הברית קודמה במיוחד הדבשה המתוקה כמנה עשירה ברכיבים תזונתיים המשמשת לעידוד הפרשת המלנין בשיער. כמו גם, ממרח שמופק מקליפות תפוחי אדמה וצובע את השיער בגוון כהה יותר.
אוסמופוביה

אוסמופוביה (מיוונית: אוסמו=ריח, פוביה=פחד) היא פחד או סלידה מריחות חזקים או מסוימים. לרוב מדובר בריחות רעים, אך הרגישות עלולה להתרחב לכל ריח שהוא.
בדרך כלל אוסמופוביה מהווה תסמין של הסובלים ממיגרנה כרונית, אשר מוגברת על ידי הריח. על פי אחד המחקרים, כ-25% מהסובלים ממיגרנות מראים דרגה כלשהי של אוסמופוביה.
יש אנשים הסובלים מן הבעיה, אשר מטפלים בה באמצעות ריחות נעימים כגון אזוביון או מנטה.
מריוס בונדיאה

קריירה

בונדיאה החל את הקריירה שלו בקבוצה הבוגרת של פ.צ. ביהור הרומנית בעונת 1993/1994. בקבוצה זו המשיך בונדיאה שנתיים וחצי, עד שעבר במהלך עונת 1995/1996 לקבוצת ראפיד בוקרשט. באמצע עונת 1999/2000 עבר לקבוצת קיקרס אופנבך הגרמנית אך בתום אותה העונה חזר לראפיד בוקרשט.
את עונת 2000/2001 החל בקבוצת ראפיד בוקרשט ובמהלך העונה עבר לקבוצת בקאו. בעונת 2001/2002 עבר בונדיאה לקבוצה הגרמנית מנהיים, בה שיחק עונה אחת. את עונת 2002/2003 החל בונדיאה בקבוצת זניט סנקט פטרבורג הרוסית ובמהלך העונה חזר לרומניה, לקבוצת אוניברסיטטה קראיובה. באוניברסיטטה קראיובה המשיך עד סוף עונת 2004/2005. את עונת 2005/2006 שיחק בונדיאה בקבוצת נאציונל בוקרשט.
בעונת 2006/2007 הגיע בונדיאה לישראל וחתם בקבוצת מכבי נתניה, אך במהלך עונת 2007/2008 חזר לרומניה וחתם בקבוצת אוניברסיטטה קלוז'. לאחר מכן חזר לקבוצת נעוריו, פ.צ. ביהור, ולאחר מכן שיחק גם ב ACU אראד. בשנת 2011 חתם בקבוצת לוצ'אפרול אוראדיה, ובקיץ 2013 פרש ממשחק פעיל.
בשנת 2003 רשם בונדיאה הופעה אחת בנבחרת רומניה.
סקוט אדמס

חיים אישיים

נולד בוינדהם, ניו יורק, ארצות הברית.
סיים תואר ראשון בכלכלה במכללת הארטוויק (ב-1979) ותואר שני בכלכלה ומנהל בבית הספר לעסקים "האס", באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (ב-1986).
נישא לשלי מיילס ב-22 ביולי 2006.

קריירה

אדמס כותב באופן סאטירי על היחסים החברתיים בין עובדי צווארון לבן טיפוסיים בחברה מודרנית גדולה.
לפני הצלחתו כסופר וקריקטוריסט הוא התנסה בעבודה צמודה עם מהנדסי טכנולוגיית התקשורת בבנק "קרוקר" בסן פרנסיסקו בשנים 1979 עד 1986 וב-"פאסיפיק בל" בשנים 1986 עד 1995, ועליהם הוא מבסס את רוב דמויותיו בדילברט.
בנוסף, אדמס הוא המנכ"ל של חברת "מזון סקוט אדמס בע"מ", ושותף בבעלות על בית הקפה Stacey's. עניינו במזון מגיע בין השאר מהיותו צמחוני.
ארנסט, נסיך סקסוניה-מיינינגן

ביוגרפיה

פרידריך יוהאן נולד ב-12 באוקטובר 1861 במיינינגן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-מיינינגן, לגאורג, נסיך הכתר של סקסוניה-מיינינגן ולפאודורה, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ופאודורה, נסיכת ליינינגן. ב-20 בספטמבר 1866 נאלץ סבו ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן לוותר על השלטון לטובת בנו - אביו של ארנסט, בעקבות תבוסת אוסטריה במלחמת אוסטריה-פרוסיה. ארנסט המשיך בקריירה בצבא ופרש בדרגת אוברסט בחיל הפרשים הפרוסי. הוא קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מפילוסופיה מאוניברסיטת ינה.
ב-20 בספטמבר 1892 התחתן ארנסט בנישואים מורגנטיים במינכן, עם קתרינה ינסן, בתם של הציירת מארי ינסן והמשורר וילהלם ינסן. היא לא הייתה רשאית להשתמש בתואר השושלת של בעלה, ולכן קיבלה את התואר הברונית פון זאלפלד ביום חתונתם על ידי אביו של ארנסט, גאורג השני. למרות נישואיו הבלתי שוויוניים, שמר ארנסט על זכויות הירושה שלו לדוכסות סקסוניה-מיינינגן.
בשנת 1928 מת אחיו למחצה, ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה-מיינינגן, וארנסט ירש את תאריו. ב-29 בדצמבר 1941 מת ארנסט באלטנשטיין, ואחיינו גאורג, נסיך סקסוניה-מיינינגן ירש את תאריו.
רובי דואניאס

ביוגרפיה

דואניאס נולד ביפו לרחל וליצחק, וגדל בפתח תקווה. הוא בוגר בית הספר למשחק "בית צבי".
בשנים 1991–1995 שיחק בתיאטרון החאן בירושלים. פריצתו הגדולה לתודעת הציבור התרחשה כאשר שיחק במשך שלוש עונות בצוות הקבוע של תוכנית הטלוויזיה הקומית "הקומדי סטור" בין השנים 1994–1996 לצד צביקה הדר, אסף אשתר, גיל ססובר ואיתי שגב, שם גילם דמויות רבות, בהן דמותו של ז'ק, מגיש "המבזק של ז'ק", דמותו של חם, אביו של הילד יפת (גיל ססובר) ודמות המגיש המפחיד של אזור הדמדומים. השיר "חם ויפת" שדואניאס כתב והלחין, נכלל בין חמישים שירי היובל של המדינה. במסגרת "הקומדי סטור" השתתף דואניאס גם ב"משדרים חשמונאים פלוס", ספיישל לחנוכה ב-1996, ולאחר מכן השתתף בתוכנית ההמשך "פרה פרה" (1997). תוכניות אלה שודרו בערוץ הילדים.
בשנת 1996 דיבב דמויות במשחק המחשב הישראלי "תככי הרייטינג". בשנת 1997 הופיע דואניאס בפסטיגל לצד צחי נוי. בשנת 1999 הופיע בפסטיגל, באותה שנה השתתף במופע יחד עם אסף אשתר.
דואניאס ביים וכתב את סדרות הטלוויזיה "שמש" (1997-2004), "חשיפה" (1999), "הפיג'מות" (2003-2015), שבה, בשתי העונות האחרונות (8–9) השתתף בתפקיד קבוע, "השמיניה" (2005-2013) וחלק מסדרות הטלוויזיה "השיר שלנו" ו"דני הוליווד".
בשנת 2007 כתב, ערך וביים את סדרת הטלוויזיה "הנפילים" יחד עם חן קלימן.
ב-2009 עלתה הסדרה "מנדלבאום בלש פרטי" אותה הוא יצר, ערך, כתב וביים, ובאותה שנה השתתף בתוכנית הריאליטי של אבי ביטר, "חי בסרט" בבימויו של איתי שגב.
ב-2010 עלתה הסדרה "15 דקות" ב-yes שדואניאס הוא התסריטאי הראשי שלה.
ב-2011 יצר יחד עם יניב פולישוק את הסדרה "סברי מרנן" ואף ביים אותה.
ב-2013 ביים את העונה הרביעית והחמישית של "השמיניה הדור הבא".
ב-2014 ביים את הסדרה "משפחה שולטת", סיטקום יומי בערוץ הילדים ב-YES עם מור פולנוהר, בן רביאן ואורנה בנאי.
ב-2016 ביים את הסדרה "הרוסים", אשר שודרה במשך עונה בערוץ עשר.
ב-2017 דואניאס ביים את הסדרה "שמחות", אשר שודרה בערוץ 2
בספטמבר 2006 זכה בפרס עבור בימוי לסדרת ילדים בפרס האקדמיה לטלוויזיה, על הסדרה "השמינייה". הסדרה עצמה זכתה בפרס זה בשנים 2006 ו-2007.
בפברואר 2019 לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת הוציא יחד עם גיל ססובר את השיר "המדינה בוחרת ולכ" תחת דמותם של חם ויפת כהמשך לשיר אותו ביצעו כחלק מהקומדי סטור.

חיים אישיים

דואניאס נשוי לאילנית ולהם בת משותפת בשם ליא. אחותו הקטנה היא העורכת ליבי בן עמוס.
סמירה מוסא

נעוריה ותחילת דרכה

מוסא נולדה בשנת 1917 בנפת גרביה שבמצרים. לאחר שאמה נפטרה ממחלת הסרטן, היא ואביה, שהיה פעיל פוליטי, עברו לקהיר והוא השקיע את כספו בבית מלון קטן באזור אל-חוסיין. בהתעקשותו של אביה, מוסא למדה בקאסר אל-שוק, אחד מבתי הספר היסודיים הוותיקים בקהיר. לאחר סיימה את בית הספר היסודי, היא למדה בבנאת אל-אשרף, בית ספר על יסודי, אשר הוקם ונוהל על ידי אביה.
למרות העובדה שמוסא קיבלה ציונים גבוהים בהשכלתה התיכונית, ויכלה להתקבל ללימודי להנדסה, היא התעקשה ללמוד בפקולטה למדעים באוניברסיטת קהיר. בשנת 1939, סיימה תואר ראשון ברדיולוגיה בהצטיינות לאחר שחקרה את השפעות קרינת רנטגן על חומרים שונים. ד"ר מוסטפא מושרפא, הדיקן הראשון של הפקולטה, שהאמין בה מאוד, עזר לה להיות מרצה יוצאת מן הכלל בפקולטה. לאחר מכן, הייתה הראשונה, מבין נשים וגברים כאחד, להתקבל לתפקיד עוזרת פרופסור בפקולטה, האישה הראשונה שהחזיקה משרה באוניברסיטה, והראשונה לקבל דוקטורט בקרינה אטומית.

מחקר גרעיני

מוסא האמינה ב"אטום למען השלום" ואמרה "החלום שלי הוא לראות טיפול גרעיני זמין וזול כמו אספירין". היא עבדה קשה לצורך מטרה זו ולאורך מחקר אינטנסיבי, גילתה דרך להשתמש במתכות זולות כגון נחושת למחקר גרעיני, ועזרה לסלול את הדרך לפצצה גרעינית זולה.]
היא ארגנה ועידת האנרגיה האטומית למען שלום, והקימה ועידה בינלאומית תחת הכותרת "אטום למען השלום", שאליה הוזמנו מדענים בולטים רבים. הוועידה המליצה על הקמת ועדה כדי להגן מפני מפגעי האנרגיה הגרעינית.
מוסא התנדבה לסייע בטיפול בחולי סרטן בבתי חולים שונים, במיוחד מכיוון שאמא שלה עברה מלחמה קשה נגד המחלה.

ביקור בארצות הברית

מוסא קיבלה מלגה מתוכנית פולברייט על מנת שתכיר את מתקני מחקר המודרניים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. כאות הכרה למחקר הגרעיני החלוצי שביצעה, ניתנה לה רשות לבקר במתקני הגרעין הסודיים של ארצות הברית. הביקור גרם לוויכוחים במעגלים האקדמיים והמדעיים בארצות הברית מכיוון שמוסה הייתה הזרה הראשונה שזכתה בגישה למתקנים אלה.

מוות

ב-5 באוגוסט 1952, לאחר ביקורה בארצות הברית, מוסא התכוונה לחזור הביתה, אבל הוזמנה לטיול בקליפורניה. בדרך, המכונית נפלה מגובה 40 מטר, ומוסא נהרגה מיד. כמה אנשים מאמינים שמותה של מוסא לא היה תאונה אלא התנקשות מתוכננת. ההזמנה לנסוע לקליפורניה הוכחה כלא אמיתית, ונהג המכונית קפץ ממנה לפני שנפלה. נטען כי המוסד עמד מאחורי ההתנקשות בחייה של מוסא, בעזרת יהודייה-מצרית, שחקנית, ראקיה אברהים, שהייתה ידידה קרובה שלה.
WWE Mixed Match Challenge

עונה 2

העונה השנייה עלתה לאוויר ב-18 בספטמבר 2018 ב-Facebook Watch. בעונה זו, הקבוצות משתתפות בשיטת ראונד רובין (שיטה שבה כל קבוצה פוגשת את כל הקבוצות האחרות). הגמר של העונה השנייה ייערך באירוע TLC: שולחנות, סולמות וכיסאות, ב-16 בדצמבר.
ב-12 בנובמבר, נודע שהזוג המנצח של העונה השנייה יזכה כל אחד בזכות להיכנס לקרב הרויאל ראמבל (גברים ונשים) כמספר 30. בנוסף לכך, הזוג המנצח יזכה בחופשה ממומנת לכל מקום בעולם.
בעונה זו, R-Truth וכרמלה הוכתרו כזוכים בטורניר, שבו זכו כל אחד מהם בזכות להיכנס כמספר 30 לקרב הרויאל ראמבל שלו ובנוסף בחופשה ליעד נבחר. הם בחרו במשרדי ה-WWE, שנמצאים בסטמפורד, קונטיקט.
שולה רווח

קורות חייה

שולה רווח נולדה בחיפה בשם שולמית ירון. היא בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" ובוגרת סדנת פסיכודרמה ב"לסלי קולג'". כמו כן, היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה ופילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב. 
במהלך השנים שיחקה במספר סרטי קולנוע ישראלים. בשנת 1977 שיחקה בסרט "הגונב מגנב פטור". בשנת 1979 גילמה את דמותה של "גילה זינגר" בסרט הקולנוע "שלאגר" לצדם של חברי הגשש החיוור ועפרה חזה. באותה שנה לוהקה לשחק בסרט הקולנוע "טעות במספר", את דמותה של שולה. 
בשנת 1982 שיחקה בסרטו של יקי יושע "כביש ללא מוצא". בשנת 1985 שיחקה בסרט "הרימו עוגן, סרט חמישי בסדרת סרטי אסקימו לימון. בשנת 1986 לוהקה לשחק בסרטים "אלכס חולה אהבה" ובסרט "הטוב, הרע והלא נורא". בשנת 1988 גילמה את דמותה של "אנה" בסרט הקולנוע "בלוז לקיץ", סרט שמיני בסדרת הסרטים של "אסקימו לימון".  
בשנת 1989 עשתה את תפקידה בסרט הטלוויזיה "הצטמצמות", שהוקרן בערוץ הראשון. בשנת 1990 שיחקה בסרט הקולנוע "נשיקה במצ"ח", שהופק על ידי יהודה ברקן ובוים על ידי שמוליק פירסטנברג. בשנת 1992 שיחקה בסרט הקולנוע "סיפורי תל אביב".
היא שיחקה במספר מחזות, בהם: "משפט פיתגורס", "אסתר המלכה", "גן הדובדבנים", "האדרת", "פרח הקקטוס", "הדבורה מאיה", "דודי שמחה", "מר שמח", "מיסטריה אמריקאית", "הקטקטים", "עלילות שמישמיל", "כוכבים עם שחר" ו"אלוף הבונים".

חיים פרטיים

רווח הייתה נשואה לשחקן זאב רווח, ולהם שתי בנות שחזרו בתשובה.
רצח רעיה גולן

רצח החיילת רעיה גולן התרחש בישראל בשנת 1964 וגרר אחריו הדים תקשורתיים, ציבוריים ופוליטיים.
רעיה גולן הייתה חיילת בת קיבוץ עין המפרץ אשר שירתה בבסיס צבאי בנגב. ב-10 בינואר 1964 ביקשה לבקר את חברתה שהתגוררה בערד שאך זה נוסדה. היא הגיעה לבאר שבע ומשם עלתה לטרמפ עד למושב עומר. הנהג שהסיע אותה הספיק לראות אותה עולה על ג'יפ ומאז נעלמו עקבותיה. המשטרה פתחה בחיפושים ואף הטילה עוצר על כאלף בדואים בנגב. לאור תיאור הג'יפ נמצא כי שוכר הרכב היה בדואי. חוקרי המשטרה הגיעו לאוהלו של עג'עוג' מוחמד אל-סייד משבט אבו רקייק, ולאחר שהתכבדו בקפה ביקשו ממנו עזרה בחיפוש אחר הנעדרת. אל-סייד סיפר לחוקרים כי כשעבר ליד בור מים הבחין בתיק. הוא הוביל את החוקרים לבור המים ולאחר שאיבת חלק מהמים נתגלתה גופתה של גולן כשחבל כרוך לצווארה. הבדיקה הפתולוגית הראתה כי גולן נרצחה בחניקה. לא נתגלו סימני אונס, אך ההשערה הייתה שהרצח אירע תוך ניסיון תקיפה. מעילה של גולן נתגלה באוהל של אל-סייד.
בעקבות מציאת הגופה הודח מתפקידו שייח' של שבט בדואי שהתגורר בקרבת הבור בו נמצאה הגופה, בטענה שלא סייע למשטרה. ההדחה עלתה לדיון בכנסת מכיוון שהשייח' המודח היה חבר מפ"ם.
אל-סייד נעצר מיד, נשפט, הורשע ונידון למאסר עולם באוקטובר 1964. במרץ 1965 נדחה ערעורו על ההרשעה על ידי בית המשפט העליון. גולן נקברה בקיבוץ עין המפרץ, שם הוקמה אנדרטה לזכרה. אנדרטה נוספת הוקמה סמוך למקום הרצח בצומת יתיר (על כביש 31, ממזרח לצומת שוקת). גם באנדרטה זו וגם באתר הזיכרון של משרד הביטחון לא מוזכרת העובדה כי היא נרצחה.
בשנת 2013, האנדרטה בכביש 31 הושחתה ונופצה, ועם הזמן הועלמה כליל. בשנת 2018, לאחר בניית מחלף חדש בצומת, האנדרטה הוקמה מחדש.
אורי ארליך

אורי ארליך (Uri Ehrlich; נולד ב-1956) הוא פרופסור במחלקה למחשבת ישראל ע"ש גולדשטיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, המכהן כממלא מקום ראש המחלקה.

קורות חיים

אורי ארליך גדל בקבוצת יבנה. את שרותו הצבאי עשה בחיל השריון וסיים כסגן מפקד פלוגה בשנת 1978. הוא למד לתואר ראשון בתלמוד ובמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים והמשיך בה במסלול ישיר לדוקטורט. בשנת 1979 נשא לאישה את יעל לבית גלס ולהם ארבעה ילדים. כיום מתגורר ארליך ביישוב מיתר.
את עבודת הדוקטורט בנושא "דרכי התפילה ומשמעותן בתקופות המשנה והתלמוד" סיים בשנת 1994. בתקופה זו למד גם במכון שלום הרטמן ללימודי יהדות מתקדמים בירושלים.
במקביל ללימודיו החל ללמד במוסדות שונים, ביניהם המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין ומכון שלום הרטמן, שם ניהל את ישיבת ה"שילוב" שפעלה לזמן קצר. משנת 1996 הוא מלמד במחלקה למחשבת ישראל ע"ש גולדשיין-גורן באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא שימש בתפקידים שונים ובשנת 2012 נבחר למלא את תפקיד ראש המחלקה.

מחקר

מחקרו של ארליך מתמקד בשני צירים: הריטואל כשפה תרבותית-דתית בתקופת חז"ל וחקר התפילה בעת העתיקה כמשתקף מספרות חז"ל ומן הסידורים הקדומים. בתחום חקר הריטואל, יצא ספרו 'כל עצמתי תאמרנה: השפה הלא מילולית של התפילה' על מקומן של המחוות הגופניות בתפילה בתקופת חז"ל. ספר מקיף בתחום שהמחקר עסק בו אך מעט. בנוסף, הוא חקר נוהגים בינאישיים בתקופת חז"ל כגון מנהגי פרידה מהחיים ומהמתים ונוהגם של חכמי ארץ ישראל בתקופת התלמוד להישען על תלמידיהם בזמן ההליכה. בתחום השני, חקר התפילה הקדומה, פרסם ארליך מאמרים רבים ואף הקים מאגר נתונים במרשתת: 'התפילה בספרות חז"ל: מאגר נתונים מתפתח'. בשנת 1999 הקים את 'המפעל לחקר התפילה' בסיוע הקרן הלאומית למדע, ובשנת 2003 פרסה האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים את חסותה על המפעל והעמידה אותו כאחד ממפעלי האקדמיה. ספרו בנושא תפילת עמידה של חול בסידורים הקדומים מהגניזה הקהירית יצא לאור בהוצאת מכון בן-צבי בשנת תשע"ג. ספר זה זכה בפרס יצחק בן-צבי בתולדות ארץ ישראל וישובה לשנת תשע"ד
Btrfs

Btrfs (קיצור של B-tree file system תרגום: מערכת הקבצים B-tree) היא מערכת קבצים תואמת לינוקס, המשתמשת בשיטת העתקה בזמן כתיבה. המערכת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו.  פיתוח המערכת החל בשנת 2007 על ידי חברת אורקל, והחל משנת 2013 הוגדרה כיציבה.
ב-2008 מפתח העקרונות של מערכות הקבצים ext3 ו-ext4 תיאודור צו הצהיר שלמרות של-ext4 תכונות משופרות, אין מדובר בהתקדמות גדולה, בשל שימוש בטכנולוגיה ישנה ופתרונות לטווח קצר. לדעת צו  Btrfs מהווה כיוון פיתוח טוב יותר, בשל יכולת הרחבה שלה, אמינותה ויכולת הניהול שלה לדבריו Btrf מיישמת רעיונות תכנוניים הלקוחים ממערכות הקבצים ReiserFS ‏3, ו-4.
אוסקר הקש

ביוגרפיה

הקש נולד ברוז'דלוביצה, בבוהמיה המרכזית. הוא התאמן בקבוצת הגיבור פראג.

אלוף צ'כוסלובקיה

באליפות צ'כוסלובקיה בריצת מרתון שנערכה בשנת 1929 זכה הקש במדלית זהב בתוצאה של 2:48:31 שעות. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 2:53:02 שעות.

שיאן צ'כוסלובקיה, שמיני במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים הקש במקום שמיני בריצת המרתון בשיא צ'כוסלובקיה חדש של 2:41:35 שעות.
הקש סירב להשתתף באולימפיאדת הנאצים והיה בין מארגני האולימפיאדה העממית שהייתה אמורה להיערך בספרד בין התאריכים 19 - 26 ביולי 1936, אבל בשל מלחמת האזרחים בספרד הם לא נערכו.
בנובמבר 1941 גורש הקש למחנה הריכוז טרזין עם אחד המשלוחים הראשונים. בשנת 1942 הוא גורש למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, שבו הוא נרצח ב-8 במרץ 1944.
מקסים ליטבינוב

קורות חיים

נולד בשם מאיר חנוך וולך, בעיר ביאליסטוק (אז בתחומי האימפריה הרוסית, כיום בפולין), למשפחה יהודית אמידה. לאחר סיום בית הספר שירת בצבא הרוסי, ועם שחרורו חזר לביאליסטוק ועבד כרואה חשבון.
בשנת 1898 הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הרוסית, גוף מהפכני ומחתרתי (בעתיד - המפלגה הבולשביקית). עסק בתעמולה קומוניסטית בקרב הפועלים במזרח אוקראינה. בשנת 1901 נעצר על ידי המשטרה, נשפט ונידון למאסר ממושך. בשנת 1902, עם עוד 11 חברים, הצליח לברוח מהכלא בקייב ולהימלט לשווייץ. חי תחילה בשווייץ לאחר מכן בצרפת וב-1914 עבר לבריטניה.
לאחר המהפכה הבולשביקית ברוסיה מונה לנציג דיפלומטי של רוסיה הסובייטית בבריטניה. הבריטים לא הכירו במעמדו ואף עצרוהו, לאחר שדיפלומט בריטי בשם לוקרט נעצר ברוסיה. כעבור כחודש שוחרר וגורש לרוסיה. לאחר חזרתו החל לעבוד במשרד החוץ הסובייטי. בשנת 1919 נשלח לשוודיה ותוך זמן קצר גורש מהמדינה לצד נציגים סובייטים נוספים (אהרון שיינמן ווצלב וורובסקי). בשנים 1920–1921 כיהן כשגריר באסטוניה. בשנים 1921–1930 שימש סגן שר החוץ ולאחר מכן מונה לתפקיד שר החוץ של ברית המועצות. במהלך שנות פעילותו בתפקיד זה הביא לכינון יחסים דיפלומטיים עם ארצות הברית ולקבלת ברית המועצות לארגון חבר הלאומים. בשנת 1939 הוחלף בתפקידו על ידי ויאצ'סלב מולוטוב ופרש משירות החוץ.
בשנת 1941, לאחר פלישת הנאצים לברית המועצות, חזר לשירות. מונה לתפקיד סגן שר החוץ ובמקביל (עד שנת 1943) היה גם שגריר ברית המועצות בארצות הברית. בשנת 1946 פרש ליטבינוב סופית מהשירות במשרד החוץ.
מקסים ליטבינוב נפטר בשנת 1951 במוסקבה ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'י.
מל פרר

ביוגרפיה

פרר נולד בשם  Melchor Gastón Ferrer לאב, רופא ממוצא קובני ולאם אמריקאית. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון והחל להופיע שם בתיאטרון.
בגיל עשרים ואחת החל להופיע כרקדן בהפקות בברודוויי אך מחלת הפוליו קטעה את הקריירה שלו כרקדן והעניקה לחזותו מראה מעט קפוא. תקופה מסוימת התגורר במקסיקו וב-1946 החל לביים בברודוויי. הוא ביים את סיראנו דה ברז'ראק בכיכובו של חוזה פרר (אין קשר משפחתי ביניהם).
ב-1949 החל להופיע בסרטים. סרטו הראשון היה "גבולות אבודים". ב-1952 הופיע בסרט "סקאראמוש". ב-1953 הופיע בסרט לילי כבובנאי המתאהב בנערה צעירה (לסלי קארון) ומתקשר אתה באמצעות הבובות.
ב-1956 הופיע כנסיך אנדריי בסרט מלחמה ושלום לצד אשתו דאז אודרי הפבורן והנרי פונדה. ב-1966 גילם את דמותו של הצייר אל גרקו בסרט שאותו אף הפיק. ב-1964 השתתף בסרט "נפילת האימפריה הרומית".
ב-1959 ביים את הסרט "היכלי ירק" בכיכובה של אודרי הפבורן, שהיה כישלון אמנותי וקופתי. ב-1967 הפיק את הסרט המצליח "בודדה באפלה" בכיכובה של אודרי הפבורן כעיוורת המצליחה להתגבר על שודדים.
הוא הופיע גם בסדרות טלוויזיה כמו פאלקון קרסט וקולומבו.
למל פרר יש כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.

משפחה

פרר היה נשוי חמש פעמים. אשתו הרביעית הייתה אודרי הפבורן. הם נישאו ב-1954 והתגרשו ב-1968. ב-1960 נולד בנם המשותף שון הפבורן פרר.
רענן חרל"פ

רענן חרל"פ הוא אמן ישראלי, פסל וצייר.

ביוגרפיה

חרל"פ נולד ב-1957 בירושלים. בוגר המחלקה לאמנות באקדמיה לאמנות ועיצוב "בצלאל" (1981 -1986) ובעל תעודת הוראה של "מכון כרם" בירושלים.  מרצה בשנקר במחלקה לעיצוב פנים, מבנה וסביבה.
צבעוניים (קבוצה אתנית)

המונח צבעוניים (באנגלית: Coloureds) בדרום אפריקה מתייחס לקבוצת אוכלוסייה המורכבת מבני תערובת של צאצאי המתיישבים הבורים ובני שבטים אפריקאיים, אליהם נתערבבו גם חלקים ממוצא של עמי דרום מזרח אסיה.

בדרום אפריקה

האוכלוסייה הצבעונית נוצרה, ברובה, כתוצאה מהעובדה שבראשית ההתיישבות האירופית בכף התקווה הטובה היו המתיישבים הבורים הלבנים אוכלוסייה שכללה בעיקר גברים. מיעוט הנשים במושבה הביא לתופעות של ניצול מיני של בנות העבדים השחורים והאסייתים, שכתוצאה ממנו נולד דור של בני תערובת בחוותיהם של המתיישבים. בני תערובת אלה זכו ליחס של התנכרות הן מצד האוכלוסייה הלבנה והן מצד האוכלוסייה השחורה, והתפתחו בקהילות נפרדות של עצמם.
בשנות שלטון האפרטהייד וההפרדה הגזעית שהנהיג, קיטלג אותם הממשל כגזע בפני עצמו, בצד הלבנים והשחורים, למרות שבפועל אין להם מאפיינים גזעיים ואתניים ברורים וחד-משמעיים. הוקצו להם אזורי מחיה משלהם, בתי ספר נפרדים וכדומה. עם זאת, כתוצאה משנות האפליה וההפרדה, ותחושתם כדחויים הן מצד המיעוט הלבן והן מצד הרוב השחור, פיתחו תרבות פוליטית משלהם ונאבקו על זכויותיהם. הם לא נהנו מזכויות היתר של הלבנים, אך בתקופות מסוימות זכו לזכויות יתר מועטות על פני השחורים. גם האוכלוסייה ההודית הגדולה בדרום אפריקה קוטלגה על ידי השלטונות במעמד שווה ערך לצבעוניים.
הצבעוניים בדרום אפריקה מונים כ-4 מיליון איש (כ-9% מהאוכלוסייה, מעט פחות מהלבנים). מבחינה דתית, מרביתם נוצרים קלוויניסטים המשתייכים לכנסייה ההולנדית-רפורמית, עם מיעוט מוסלמי. רובם המכריע (כ-90%) דובר את שפת האפריקאנס כשפת אם.

בארצות הברית

בארצות הברית ובבריטניה, הוראת המונח צבעוניים (Colored, באיות אמריקאי), נקרא אנשים של צבע, והוא שונה במקצת ומתייחסת בעיקר לאפריקאים או אינדיאנים. יש להבחין בין השימוש במונח בהקשרו הדרום אפריקני לזה האמריקני, כשבצפון אמריקה מונח זה נחשב לכינוי מבזה שאינו תקין-פוליטית כיום.
אורן סגרון

ביוגרפיה

נולד בבאר שבע לישועה ואסתר סגרון, ילידי תוניסיה. נשוי למור ואב לשני בנים