ישיבת רמת גן

היסטוריה

הישיבה הוקמה בשנת ה'תשנ"ד על ידי הרב יהושע שפירא, לבקשתו ובליוויו הצמוד של רב העיר רמת גן, הרב יעקב אריאל. בתחילה נקבע משכנה בבית הכנסת האשכנזי הגדול בשכונת רמת עמידר. התלמידים הראשונים הגיעו מישיבת מרכז הרב ומהישיבה לצעירים שעל ידה (ישל"צ), שם לימד בעבר הרב שפירא.
בשנת ה'תשס"ה החלה בניית מבנה הקבע במקום שבו עמד בית הכנסת האשכנזי. במהלך הבנייה הועברו הלימודים לבית הכנסת של שיכון הפועל המזרחי הסמוך. בחודש אדר ה'תשס"ז חנכה הישיבה את משכנה החדש ברחוב האצ"ל ברמת גן.
בשנת ה'תשע"ח, לקראת סוף השנה, הצטרף הרב בן ציון אלגאזי לראשות הישיבה לצד הרב יהושע שפירא.
בישיבה כמאתיים בחורים ואברכים.

הלימוד

ייחודה של הישיבה בשילוב לימוד חסידות ואווירה חסידית יחד עם לימוד גמרא, הלכה ואמונה המקובלים בישיבות ציוניות. בתחילת דרכה לא היה נפוץ לימוד החסידות בישיבות אלו. היא מאופיינת בשמחה המבוטאת בין השאר בריקוד והתוועדויות. הר"מים הם בוגרי ישיבות מרכז הרב, הר המור ועוד. בנוסף ללימוד הרגיל, קיים בה כולל עיון בראשות הרב אבשלום ולד, כולל רבנות בראשות הרב אברהם וסרמן, כולל דיינות בראשות הרב יעקב אריאל והרב בנציון אלגאזי ומכון הוראה. בתחום לימודי האמונה נלמדים בעיקר תורת הרב קוק ותורת החסידות.

הפצות

תחום נוסף שבו נחשבת בולטת הישיבה הוא הפצות, דהיינו יציאה לציבור הרחב על מנת להפיץ יהדות. סיסמתה היא: 'להאיר את העיר'.
תלמידי הישיבה יוצאים לדוכנים ברחבי הערים רמת גן ותל אביב, שם הם מניחים תפילין לעוברים ושבים המעוניינים בכך ומחלקים נרות שבת כדוגמת פעולותיה של חסידות חב"ד.
מול הגישה הטוענת שעצם הלימוד בישיבה הוא מה שיחזק את האור או שיש לעבוד קודם פנימה כלפי הציבור הדתי, משיב הרב יהושע שפירא כי הוא שולח את תלמידיו לפעילות זאת כן מכוח הוראתו והשקפתו של הרבי מליובאוויטש, האדמו"ר האחרון של חסידות חב"ד.
הישיבה הקימה תנועה בשם נהורא, הממסדת את פעילות ההפצות ומארגנת חברותות עם תלמידי הישיבה ושיעורים לציבור הכללי. התנועה מציעה תוכניות לימודי ערב לגברים ולנשים ואירועים מיוחדים בחגי ישראל (ליל סדר ציבורי, תפילות בימים הנוראים, ריקודים בשמחת תורה ועוד).
הישיבה עוסקת בהפצת יהדות גם על ידי פעילות חינוכית בגנים ובבתי הספר וכן דוכני הפצות בעיר רמת גן. בראשות אגף זה עומדת להבה צוריאל ולצדה עומדות בנות שירות לאומי ממדרשת רעות וגרעין שנת שירות של בני עקיבא.

ישיבת רמת השרון

בשנת ה'תשס"ט הוקמה שלוחה נוספת ברמת השרון בראשות הרב ראובן ששון, כחלק מן הגרעין החינוכי המקומי, של בוגרי ישיבת מצפה יריחו. קבוצה מתושבי העיר, ובראשה תנועת "רמת השרון חופשית" (חלק מ"ישראל חופשית"), ניהלה קמפיין נגד הימצאות הישיבה בעיר. בעקבות כך החל בדצמבר 2017 ראש העיר, אבי גרובר, לפעול במטרה לפנות את הישיבה. מספר ימים לפני יום העצמאות 2019 קבע בית המשפט כי הישיבה חוקית, וקמפיין ההתנגדות הופסק.

הגרעין הקהילתי סביב לישיבה

סמוך לישיבה, ברמת עמידר, התפתח גרעין תורני של משפחות צעירות. חלק מן הגברים לומדים בישיבה בתור אברכים ואחרים הם בוגרי הישיבה שקבעו את מגוריהם שם.
בשנת ה'תשס"ח הקימו מספר משפחות מהגרעין של רמת עמידר את גרעין עוזיאל במרכז העיר.
הגרעין ברמת־גן לא הקים מוסדות חינוכיים חדשים אלא הצטרף למוסדות חינוך הממלכתיים דתיים בעיר כדי לשפרם.
לאחר שקבוצת הורים הפכה את בית ספר הרא"ה לבית ספר תורני לבנות הצטרפו גם חברי הגרעין למוסד. בנוסף לכך הם הפכו את בית הספר הממלכתי־דתי "שלום" שבקצה רחוב האצ"ל, שהיה על סף סגירה עקב מיעוט הנרשמים אליו, לבית ספר תורני לבנים בשיטת זילברמן. כך קרה גם במספר גנים שהיו על סף סגירה והפכו לגנים תורניים. הגנים ובתי־הספר נשארו ממלכתיים וברשות העירייה.

לקריאה נוספת

אלישיב רייכנר, דווקא שם: סיפורם של אנשי ההתיישבות החברתית, הוצאת ידיעות ספרים 2013, 'רמת גן: להאיר את העיר', עמ' 242-254