אדריאנה קמפ

אדריאנה קמפ (נולדה ב-13 באפריל 1962) היא ראש החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב ומרצה בכירה בחוג. תחומי מחקרה כוללים סוציולוגיה של הגירה, סוציולוגיה פוליטית וסוציולוגיה אורבנית. בין השאר, במחקרה היא עוסקת במהגרי עבודה ואזרחות, ארגונים לא ממשלתיים, ובהשפעת תהליכי נאו-ליברליזציה על פוליטיקה ומדיניות.

ביוגרפיה

קמפ נולדה בבואנוס איירס ועלתה לישראל בגפה ב-1980, מעט לפני שמלאו לה 18. היא מתארת את ילדותה והתבגרותה תחת הדיקטטורה הצבאית כמעצבות את תחומי העניין שלה ובעיקר את יחסה לזכויות אדם. זכויות אדם, טוענת קמפ, הן קו הגנה מפני עריצות ודיכוי.
עוד בארגנטינה נרשמה קמפ ללימודי תואר ראשון במדע המדינה וסוציולוגיה-אנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב, וזמן קצר לאחר תחילת לימודיה וויתרה על התואר במדע המדינה והתמקדה בלימודי סוציולוגיה-אנתרופולוגיה. אף על פי שהחלה את לימודיה כמעט ללא ידע בשפה העברית, היא מגדירה את תחילת לימודיה בתואר כ"התאהבות" בתחום וגם בשפה. 
לאחר סיום התואר הראשון, בשנת 1986 החלה קמפ את לימודי התואר השני. במהלך לימודי התואר השני נחשפה קמפ לתאוריות הסוציולוגיות האירופאיות, בעיקר הצרפתיות, ולפוסט-סטרוקטורליזם שהתחזק ּבאותן השנים בחוגים האקדמיים בעולם. בתקופה זו, כך היא טוענת, היא החלה לחקור את הפוליטיקה בכלים של חקר התרבות: הבנת הפוליטיקה לא דרך המוסדות או דרך תהליכי קבלת החלטות, אלא דרך מבני עומק תרבותיים. נושא זה ילווה אותה לאורך שנותיה באקדמיה.
באמצע שנות ה-80 גברה ההתעניינות בנושא הלאומיות בקרב העולם האקדמי, דבר שבא לידי ביטוי בפרסום שני ספרים מרכזיים: "קהילות מדומיינות" מאת בנדיקט אנדרסון, שיצא לאור בשנת 1983 ועסק במקורות התרבותיים והאנתרופולוגיים של הלאומיות המודרנית ו-"The Ethnic Origins of Nations" מאת אנתוני סמית' משנת 1986, בו דן סמית' בקשר שבין אתניות ללאומיות. נושאים אלו הם שהובילו את קמפ לנושא התזה שלה - ההיבטים המרחביים של הלאומיות, והיחס לגבולות טריטוריאליים מבחינה תרבותית. גישתה של קמפ לנושא נחשבה לחדשנית מבחינה תאורטית. את התואר השני, בהנחיית פרופסור חנה הרצוג ופרופסור יונתן שפירא, סיימה קמפ בהצטיינות יתרה.

לימודים מתקדמים

בשנת 1991 החלה קמפ את לימודי הדוקטורט שלה באוניברסיטת תל אביב, בהם המשיכה לעסוק ביחס בין גבולות לתרבות, והתמקדה בקשר בין גבולות טריטוריאליים לעיצוב זהות לאומית בשנות ה-50 בישראל. קמפ חקרה את היחס שהלך ונבנה כלפי הגבולות בחברה הישראלית בשנות ה-50 ובשנות ה-60 המוקדמות והשפעתו על מלחמת ששת הימים. הדוקטורט שלה בנושא זכה בפרס בן הלפרן של האגודה ללימודי ישראל (AIS) לשנת 1998 וכן בפרס קרן וולף על מצוינות במחקר.
בשנת 1996 החלה קמפ את לימודי הפוסט-דוקטורט שלה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים אלו פנה מחקרה של קמפ אל עבר אלו שחוצים את הגבולות אותם חקרה בלימודיה עד כה, ולצד פרופסור רבקה רייכמן התמקדה בתופעה החדשה דאז של מהגרי עבודה. המחקרים של קמפ ורייכמן היו מהראשונים בישראל שעסקו בקהילות של חסרי מעמד. נושא זה, של הגירה גלובלית, מקורותיה והשפעותיה החברתיות, הכלכליות והפוליטיות, מלווה את קמפ מאז ועד היום.

קריירה אקדמית

ב-1997 הקימה אוניברסיטת בן-גוריון בנגב את המחלקה לפוליטיקה וממשל, וקמפ הייתה מהמינויים הראשונים בה. לאחר כמה שנים בהן חקרה והרצתה בבאר שבע, ב-2001 חזרה קמפ לאוניברסיטת תל אביב כחברת סגל בחוג לסוציולוגיה-אנתרופולוגיה בו החלה את לימודיה. בשנת 2005 מונתה כחברת סגל מן המניין בחוג לסוציולוגיה-אנתרופולוגיה במוסד.
בשנת 2007 ייסדה, לצד פרופסור יוסי שביט ופרופסור ניסים מזרחי, את המסלול לתואר שני בסוציולוגיה של ארגוני שינוי חברתי באוניברסיטת תל אביב. 
במאי 2016 קיבלה קמפ פרופסורה מאוניברסיטת תל אביב.
בינואר 2017 מונתה קמפ לראשות החוג לסוציולוגיה-אנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב. 
לאורך השנים זכתה קמפ פעמים רבות בתואר "המרצה המצטיינת" מטעם אוניברסיטת תל אביב.
מראשית דרכה באקדמיה ועד היום, זכתה קמפ בחמשה מענקי מחקר מהאקדמיה הלאומית למדעים ולשניים נוספים ממשרד המדע.