google/wiki40b huggingface dataset:
קרייג גורדון

הארט אוף מידלות'יאן

גורדון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הארט אוף מידלות'יאן (הארטס) בסקוטלנד. בספטמבר 2001 הוא הושאל לקודנבית' בליגה השלישי בסקוטלנד על מנת לצבור ניסיון. גורדון שיחק ב-13 משחקים, בהם לא הפסידה הקבוצה. הארטס החזירה אותו לפני סוף העונה וגורדון ערך את הופעתו הבכורה באוקטובר 2002 נגד ליווינגסון. גורדון שיחק בעוד משחק אחד בלבד בעונה הזו אבל בעונת 2003-04 קיבל את תפקיד השוער הראשון. ב-6 בנובמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה האירופאית במשחק נגד בורדו. 
בעונת 2005-06 הארטס הפתיעה את גלאזגו ריינג'רס כשהיא סיימה במקום השני. הארטס זכתה בהגביע הסקוטי בעונה הזו, בגמר היא גברה על גרטנה בפנדלים לאחר שגורדון עצר פנדל ועזר לקבוצתו לנצח במשחק. אגודת הכדורגל הסופרים בסקוטלנד בחרה את גורדון הטוב ביותר כדורגלן של העונה. הוא גם התחיל להיות השוער של נבחרת סקוטלנד ב-2005.

סנדרלנד

גורדון עבר לסנדרלנד ב-2007 תמורת 9 מיליון פאונדס היא ההעברה היקרה ביותר שהקבוצת בריטי שלמה תמורת שוער (עד 2011 כשמנצ'סטר יונייטד קנתה דויד דה חאה תמורת 17 מיליון פאונדס).

סלטיק

גורדון חתם על חוזה עם סלטיק בקיץ 2014 אחרי שנתיים בלי קבוצה.

נבחרת סקוטלנד

גורדון ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת ב-2004 נגד טרינידד וטובגו.
הדיוויזיה ה-268 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד אריך שטראובה. במהלך המערכה בפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית, והייתה בעתודת הארמייה הראשונה בחזית המערבית, ובמהלך המערכה על צרפת היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת הארמייה הראשונה, ובספטמבר 1940 היא נשלחה כחיל כיבוש בפולין. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזה כחלק מהקורפוס ה-7 במסגרת הארמייה הרביעית, ובמהלך הקרב על מוסקבה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה הרביעית. לאחר מכן נשארה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, ולחמה בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני, ובסתיו 1943 השתתפה בנסיגה לעבר הדניפר וספגה אבידות כבדות. בנובמבר 1943 פורקה הדיוויזיה, וחלק מיחידותיה היוו את קבוצת הדיוויזיה ה-268, אשר היוותה מאוחר יותר את הבסיס להקמת דיוויזיית הגרנדיר ה-36.
דונדורמה (גלידה מסטיק טורקית)

גלידה מסטיק טורקית (דונדורמה) (בטורקית Maraş dondurması "הגלידה של העיר מארש") היא גלידה בעלת מרקם קשה וכבד יותר מגלידת המסטיק הערבית, ושומנית יותר. זאת, עקב הוספת קצפת עם שמנת מתוקה בעלת אחוזי שומן גבוהים. בעבר נהגו אנשי הכפרים בדרום מזרח טורקיה שהיו גרים על ההרים לייצר אותה מחלב עזים ושלג, עם מסטיקא מסוג קניפול ועם אבקת סחלבים מיובשת מסוג טיוברס (tubers), המכונה "מילד" (milled). באזור העיר קרמאנמרש בדרום טורקיה מכינים גלידת מסטיק מוצקה ודביקה יותר הודות לאבקה המופקת מפרח הסחלב שגדל באזור זה. גלידה זו מוצקה כל כך, שלשם אכילתה יש להשתמש בסכין ומזלג. היא נקראת גם "גלידה חבוטה" (Dövme dondurma), משום שבתהליך הכנתה מניפים אותה באוויר כדי לשוות לה יתר אווריריות, והיא עמידה להמסה. גלידת מסטיק טורקית קיימת כבר 300 שנה והמתכון נשמר בסוד שנים רבות. ישנם מקומות בטורקיה בהם נהוג להכניס את הגלידה לתוך מכל גדול מצויד בכפות ענק לבחישה מתמדת, כדי שלא תתמצק יתר על המידה, ולהגיש אותה בצלחת עם סכין ועם מזלג. הגלידה פופולרית מאוד בטורקיה וישנם אפילו דוכני רחוב במיוחד לגלידה מסטיק טורקית שבהם יוצקים סירופ שוקולד רותח על גביע של גלידה. להקת מארש דונדורמה נקראת על שמה של הגלידה. ישנם מוכרי גלידה הנוהגים לערוך להטוטים ומופעי רחוב לתיירים עם הגלידה בגלל גמישותה הרבה והעמידות שלה נגד ההמסה. פרסומה הרב של הגלידה בטורקיה גרם לשכונה באיסטנבול להקרא "דונדורמה".

בתרבות הטורקית

בטורקיה נהוג למכור את הגלידה על ידי רוכלים הלבושים בבגדים אופייניים לתקופה הטורקית-העות'מאנית שנוהגים למכור את הגלידה עם מיכלים גדולים וכפות ארוכות ולמכור את הגלידה בצורה היתולית. ישנם מקומות בטורקיה בהם נהוג למכור את הגלידה בדיוק כמו: "שווארמה" ולחתוך אותה בעזרת סכין קצבים בזמן שהיא תלויה באוויר על גבי מוט עם שרשרת.

גלידות מסטיק

גלידה מסטיק הוא כינוי עממי לגלידה בעלת מרקם נמתח ודביק, שנקראת כך על שם תבלין המסטיקא (שרף עץ האלה טחון). היא מבוססת על אבקת פקעות טחונות של סחלב או קורנפלור, מסטיקא ומי ורדים. בגלל מחירו הגבוה מאוד של תבלין המסטיקא והקושי להשיג אותו יש מוכרי גלידה הנוהגים להחליף אותו בגלוקוזה.
מקורה של גלידת המסטיק בטורקיה והמתכון שלה נשמר בסוד, אך באמצע המאה ה-19 הביא סוחר סורי את המתכון הסודי לדמשק שם פיתח גרסה מקומית לגלידה בשם בוזה, שהיא יותר קלילה ואוורירית מן הגרסה הטורקית, ומשם הופצה לארצות ערב. בסוף המאה ה-19 הומצאה הגלידה הפרסית על בסיס גלידות המסטיק שנקראה באסתני סונאטי. גרסה זו הוכנה עם ביצים ועם תבלינים לכבודו של המלך הפרסי ולצורך תיבול של קינוחים פרסיים כגון פאלודה. ביוון הגלידה מוכרת רק באזורים הקרובים אל טורקיה ושם היא נקראת: "קאימקי".
בישראל נמכרת הגלידה בישובים ערביים, דרוזיים, ובמקומות בהם ישנה קהילה גדולה של יוצאי ארצות ערב או טורקיה. בשנות ה-50 נפתחה ביפו על ידי זוג עולים מבולגריה גלידרייה בשם "גלידה קוזו" שהתפרסמה בגלידת המסטיק שלה. הגלידריה נסגרה בתחילת שנות ה-2000. 
בישראל ובשאר מדינות המזרח התיכון מוכרת רק הגרסה הערבית של הגלידה ואילו במזרח הרחוק מוכרת רק הגרסה הטורקית של הגלידה.
פטרו גרוזה

ד"ר פטרו גרוזה (7 בדצמבר 1884 - 7 בינואר 1958) היה פוליטיקאי ממחנה השמאל, משפטן ואיש עסקים רומני, ראש ממשלת רומניה בתקופת המעבר למשטר הקומוניסטי ובשנים הראשונות של משטר זה, בין השנים 1945 ו-1952. ב-3 ביוני 1952 נבחר לתפקיד יושב ראש האספה הלאומית הגדולה של רומניה, תפקיד בו שימש עד יום מותו.
גרוזה אשר נולד בכפר בצ'ייה Băcia במחוז הונדוארה Hunedoara בטרנסילבניה. היה בעל אדמות ותעשיין. במהלך תקופת השפל ב-1933 ייסד בעיר דווה בטרנסילבניה מפלגת איכרים שמאלנית בשם "חזית החורשים" (Frontul Plugarilor) ב-1944 הצטרפה מפלגה זו ל"בלוק" בהנהגת המפלגה הקומוניסטית. ב-6 במרץ 1945 מונה כראש ממשלת רומניה.
ממשלתו של גרוזה הייתה למעשה קואליצייה, אך חברי הממשלה הלא קומוניסטים היו למעשה "בובות" בשליטה קומוניסטית. 
בין השנים 1952 - 1990 העיר שטיי Ştei במחוז ביהור בטרנסילבניה נקראה על שמו. במרכז העיר דווה שבה פעל בעבר הוקם בעת השלטון הקומוניסטי פסל לזכרו.

היהודים בתקופתו

ב-1945 פירקה המפלגה הקומוניסיטית את "המשרד היהודי המרכזי" והחליפה אותו ב- "ועד היהודי הדמוקרטי" (CDE), צעד זה של ארגון הוועד היהודי מחדש המיט אסון על הקהילה היהודית שנטמעה בתעמולה הקומוניסטית.
מנהיגי יהדות רומניה עד אז, הרב הראשי ד"ר אלכסנדר שפרן והד"ר פילדרמן הוגדרו כאנטי-קומוניסטים ואולצו לעזוב את רומניה ב-1947. והרב ד"ר מוזס רוזן מונה בראש הקהילה הארצית.
ב-1946 נשפטו שליט רומניה בתקופת מלחמת העולם השנייה יון אנטונסקו ושר החוץ שלו מיכאי אנטונסקו על פשעי מלחמה ביניהם פשעים כנגד היהודים, ונגזר עליהם עונש מוות.
בתקופת שלטונו של גרוזה היגרו עשרות אלפי יהודים מרומניה בעיקר לישראל.
סאשה ולור

תחילת דרכה

שטיינברג נולדה בברקלי שבקליפורניה כבנם היחיד של מרק שטיינברג וג'יין הדג'ס. היא יהודיה ורוסיה מצד אביה. עד גיל 9 גדלה בקונטיקט עד שמשפחתה עברה לאילינוי שם עבד אביה כהיסטוריון רוסי באוניברסיטת אילינוי. ב-2004 סיימה שטיינברג תיכון, ולאחר מכן במשרה חלקית באבטחה בארמיטאז' בסנט פטרסבורג שברוסיה והתמחתה באופרה של ברלין בגרמניה. ב-2009 קיבלה תואר ראשון בספרות מודרנית ממכללת ואסר. ב-2010 לקחה חלק בתוכנית פולברייט במוסקבה וביצעה עבודה על תפקיד האומנות בחברה הרוסית. ב-2013 קיבלה תואר שני (MFA) בקריקטורה. לפני שדראג היה למקצוע שלה, עבדה כמעצבת גרפית וכמאיירת.

קריירה

קריירת הדראג של שטיינברג החלה בלימודיה. היא החלה להתפרסם בזכות הסגנון הייחודי והמודרני שלה, שנחשב יוצא דופן וחדשני. עיצובי האיפור של ולור התפרסמו בווג, קוסמופוליטן, ואניטי פייר ובילבורד.

קומיקס ועיצוב

שטינברג עיצבה וכתבה סדרת חוברות הקומיקס "סטונוול" המבוססת על מהומות סטונוול. הסדרה זכתה להצלחה ותוארה על ידי היילו קומיקס: "יצירה חכמה, יפה ואומנותית על אירוע היסטורי משמעותי וקשה" כמו כן, פתחה שטיינברג תצוגה בגלריה בברוקלין במרץ 2016, "Nightrooms" ולקחה חלק בהופעה קבוצתית של אומנים מסצנת הדראג בברוקלין ("Coney Island Babies, Visual Artists from the Brooklyn Drag Scene")

Velour, The Drag Magazine

שטיינברג יסדה את ולור, מגזין הדראג יחד עם שותפתה לחיים ג'וני. המגזין פורסם לראשונה ביוני 2015. המגזין כלל ראיונות ובמקביל גם צורות אומנות שונות שיצרה שטיינברג כמו צילום, שירה וקריקטורה שמייצגת את הכוח, היופי והמטרה של אומנות הדראג.

Nightgowns

מאז אוגוסט 2015, מפיקה דמות הדראג של שטיינברג, סאשה ולור, את הופעת הדראג החודשית 'Nightgowns' בברוקלין אשר תוארה על ידי הניו יורק טיימס "יפה, מצחיקה וטעונה פוליטית".

המירוץ לדראג של רופול

סאשה ולור ניסתה להתקבל תחילה לעונה השמינית של סדרת הריאלטי המרוץ לדראג של רופול, אך לא נבחרה. במרץ 2017 היא הוכרזה כאחת המשתתפות בעונה התשיעית. ביוני של אותה שנה, הוכתרה המנצחת לאחר שלא עשתה "ליפסינק על החיים" כל העונה.

חיים אישיים

שטיינברג מתגוררת כעת בברוקלין, ניו יורק עם שותפתה לחיים ג'ון ג'ייקוב לי (הידוע גם כג'וני ולור). שטיינברג היא ג'נדרקוויר ואין לה העדפה אם להתייחס אליה בלשון "הוא" או "היא" כשהיא מחוץ לדראג. עם זאת, כאשר היא בדראג, לרוב מתייחסים אליה בלשון "היא". סאשה ולור מופיעה הרבה קירחת לכבוד אמהּ שנפטרה ממחלת הסרטן, שבעקבות הטיפולים בו נשר שיערה.
פוסק

פוסק (או פוסק הלכה או מורה הוראה או מורה צדק, המוכר גם בראשי התיבות מו"צ או דומ"צ), הוא שם תיאור לרב שעוסק בהכרעת שאלות הלכתיות המובאות בפניו.
מבחינה טכנית, כל סמיכת חכמים מהווה "היתר הוראה" המתירה לרב לענות על שאלות הלכתיות. עם זאת, לא כל הרבנים הם פוסקים ובקיאים בשאלות הלכתיות, וחלקם עוסקים בנושאים תורניים אחרים, כגון תנ"ך, תלמוד, מוסר, חסידות ועוד.
לעיתים ישנו מורה הוראה לנושא הלכתי ספציפי, למשל מורה הוראה לבית המטבחיים, שבו שוחטים בהמות.
לעיתים יש חלוקה בין רב קהילה, האחראי לניהול ענייניה הרוחניים של הקהילה, לבין מורה הוראה, האחראי על פסיקת ההלכה. חלוקה כזו נעשית לרוב בקהילות חסידיות שבהן הרב הרשמי הוא איש ממשפחת האדמו"ר או רב בעל ידע וסמכות בענייני חסידות ובעל יכולת דרשנית; במקרים כאלו ממנים רב נוסף, שתפקידו לפסוק הלכה והוא המשמש כפוסק. בדרך כלל ממנים על הקהילה פוסק בעל היקף רחב יותר, המכונה דומ"צ, ראשי תיבות של דיין (הבקיא בשולחן ערוך חלק חושן משפט, העוסק בשאלות ממוניות) ומורה צדק (הבקיא בשולחן ערוך חלק אורח חיים וחלק יורה דעה, העוסקים בשאלות בענייני יום יום).
הכינוי פוסקים מתייחס, על פי רוב, ליצירותיהם של רבנים פוסקים מובהקים, בעיקר לפירושים ההלכתיים שהודפסו במהדורות העיקריות של השולחן ערוך ולספרי שאלות ותשובות (בקיצור שו"ת). המושג 'בקיא בש"ס ופוסקים' מציין אדם שיש לו ידיעה מקיפה בתלמוד הבבלי ומפרשיו, בשולחן ערוך ומפרשיו, ובספרות השו"ת.
השועל והחסידה

השועל והחסידה הוא משל של איזופוס. מספר 426 באינדקס של פרי. לסיפור גרסה מוכרת של ז'אן דה לה פונטן המופיעה כסיפור השמונה עשר בספרו הראשון שפורסם לראשונה בשנת 1668.

עלילה

במרכז הסיפור שועל וחסידה. השועל מזמין את החסידה לסעוד בביתו, אולם מכיוון שהוא אינו חושב על האורחת המיוחדת, הוא מגיש את הארוחה בצלחת שטוחה, דבר המקשה על החסידה ארוכת המקור. והיא אוכלת רק מעט גרגרים. החסידה בתמורה מזמינה אותו לארוחה, אותה היא מגישה בכלים צרים וארוכים, אשר קלים לחסידה, אך בלתי אפשריים עבור השועל.
מוסר ההשכל הוא שמה ששנוא עליך אל תעשה לחברך, וחשוב ללכת לפי הכלל של ואהבת לרעך כמוך.

היסטוריה

איורי המעשייה קיימים כבר מימי הביניים באירופה. תחילה נהגו לצייר רק חלק אחד של המעשייה, ולרוב תיארו בו את נקמתה של החסידה, אולם החל מהמאה ה-19 חלק מהאמנים בחרו בעיצובים מורכבים. אחד הבולטים שבהם הוא צמד פסלים מתוך 39, שנבנו עבור המבוך המוקדש ללואי הארבעה עשר בגני ארמון ורסאי. וכן צמד פסלים בכיכר "Barzy-sur-Marne" בצפון צרפת, שם מופיעים שני בעלי החיים, זה לצד זה, בזוויות ישרות והארוחה נותרת עבור הצופה בגדר הדמיון. פתרון אחר בחר פיטר ברויגל האב בציורו הפתגמים ההולנדיים בו מופיעים שועל ועגור, זה מול זה כשלפני השועל צלחת שטוחה, ולפני העגור כד צר וארוך.
הפופולריות של הסיפור גדלה לאחר שהוא הופיע במשלי ז'אן דה לה פונטיין, לאחר מכן הוא הופיע על פריטים ביתיים כגון כפתורים, פומיות לטבק, אריחים וכלי חרסינה, ואף טפטים. בין האמנים שבחרו את הסיפור כנושא היו גוסטב קלימט, יאן ואן קסל האב, וז'אן בפטיסט ובנו ז'אק שארל.
במאה ה-20 מארק שאגאל יצר תחריטים עם הדמויות. האגדה הופיעה גם על בולים הממחישים את אגדות לה פונטיין. ביניהם בול דואר שהונפק על ידי דהומיי. ובול שיצא בשנת 1960 בהונגריה ובבול הנצחה במונקו לכבוד ציון 350 שנה למשל.

עיבוד ותרגום

הסיפור זכה לעיבודים בשפות רבות. בעברית הוא הופיע בשנת 1994 בתרגום ועיבוד של זאב ענר ודורית ישראל ובהוצאת אביבים, ובשנת 2003 בתרגום של בינה אופק ובהוצאת עופרים, אותו הקובץ גם זכה להיכנס לספר "השועל והחסידה ועוד סיפורים" שיצא בשנת 2006 באותה ההוצאה.
Constraint-induced aphasia therapy

תהליך הטיפול

טיפול CIAT מתבצע בדרך של חילופי מידע בין מטופלים שונים או בין מטופל ומטפל. דו-שיח, כדוגמה לאינטראקציה מילולית בה המאזין אינו יודע מה הדובר הולך להגיד. בטיפול, שיטה זו מיוצגת כאינטראקציה טיפוסית בין דוברים. התקשורת במצב זה מתבססת על היכולת להפקת משפטים פועליים. הפועל משמש לתיאור פעולות, אירועים או מצבים, וכן מספק מידע על זמן התרחשות, ומשך ההתרחשות.

היסטוריה

שיטת הטיפול מותנה האילוץ (באנגלית,Constraint Induced Therapy CIT) היא שיטת טיפול בתחום השיקום הנירולוגי אשר פותחה בתחילה כדי לטפל בחולים עם פגיעות מוטוריות כרוניות בעקבות שבץ מוחי ונקראה שיטת טיפול לתנועה מותנה אילוץ
(באנגלית, CIMT או Constraint Induced Movement Therapy). רציונל השיטה מתבסס על תיאורית ה-hypothesis Learned non-use. על פי תאוריה זו, בשלבים הראשונים לאחר אירוע מוחי, החולה מפצה על הקושי בשימוש באיבר הפגוע (לדוגמה: יד ימין) באמצעות שימוש מוגבר באיבר הבריא (לדוגמה: היד הנגדית, שמאל). לטענת תומכי הטיפול, פיצוי זה מעכב את השיקום של האיבר הפגוע. על פי תאוריה זו, כדי להפחית התנהגויות פיצוי ועל מנת לאמן את האיבר הפגוע, יש להגביל את תנועת האיבר הבריא. באופן זה האיבר הפגוע מאולץ לפעול, ובכך מעודד את תהליך ההחלמה.
מאחר שנראתה הצלחה בטיפולים המוטוריים בשיטת ההפקה המאולצת (CIMT), הן ברמה התפקודית והן ברמה הנוירו-פיזיולוגית, הותאמה השיטה גם לטיפול שפתי בחולי אפאזיה לאחר שבץ מוחי. כך נוצרה שיטת CIAT. בטיפול זה שמרו על שלושה עקרונות מרכזיים הקיימים גם בשיטת CIMT: הגבלת שימוש באסטרטגיות פיצוי המאלצת שימוש בערוצי התקשורת הפגועים, רמת מורכבות שפתית עולה בהתאם לשיפור ביכולות המטופל, ואינטנסיביות הטיפול (טיפול יומי של מספר שעות).
נילמר

קריירה

נילמר החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון ספורט אינטרנסיונל, וקודם לקבוצה הבוגרת בעונת 2003. בקיץ 2004 הוא הוחתם על ידי המועדון הצרפתי אולימפיק ליון. כבר במשחקו הראשון בליון הוא הבקיע צמד שערים נגד סטאד רן, אך לא כבש אף שער ליגה עד לסיום עונת 2004/2005. למרות זאת, הוא זכה עם קבוצתו באותה עונה באליפות צרפת, והגיע עמה עד לרבע גמר ליגת האלופות.
בפתיחת העונה שלאחר מכן הושאל נילמר בחזרה לברזיל, אל קבוצת קורינתיאנס. על אף שהפגין יכולת טובה במדי קורינתיאנס, לא נמצא לו מקום בליון בשל ריבוי החלוצים בקבוצה (פרד, סילבן וילטור, מילאן בארוש וסידני גובו), וכרטיס שחקנו נמכר לקורינתיאנס. בתקופתו בקורינתיאנס הוא הפגין יכולות מרשימות של מהירות וכדרור, וזכה במקום ב"נבחרת האולסטאר" של הליגה הברזילאית בעונת 2005.
באוגוסט 2007 חזר נילמר לאינטרנסיונל. במדיה נילמאר המשיך את הצטיינותו, ואף כבש את שער הניצחון לזכות קבוצתו בגמר הקופה סודאמריקנה ב-2008, נגד אסטודיאנטס. ב-2009 הוא הבקיע שער מרהיב במשחק מול קורינתיאנס, שהועמד לפרס שער השנה של פיפ"א.
ביולי 2009 הועבר נילמר למועדון הספרדי ויאריאל, תמורת 11 מיליון אירו. כמעט את כל עונת 2011-12 החמיץ נילמר בשל פציעה, מה שהחליש מאוד את התקפת קבוצתו, ויאריאל, והיא אף ירדה לליגה הספרדית השנייה בסיום אותה עונה. בשנת 2012, עקב אי רצונו של נילמר לשחק בליגה השנייה, החלה בו התעניינות, ואף אחת מצד ברצלונה. לבסוף באופן מפתיע, חתם נילמאר בא-ריאן הקטרית. ב-10 ביולי 2017 חתם נילמר בסנטוס לשנה וחצי.
נילמר החל לשחק בנבחרת הלאומית של ברזיל בשנת 2003, עת הופיע בגביע הזהב של CONCACAF. תחת המאמן דונגה הוא הפך לשחקן קבע בנבחרת. הוא נכלל בסגל ברזיל לטורניר גביע הקונפדרציות 2009, והבקיע חמישה שערים במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010, כולל שלושער במשחק מול נבחרת צ'ילה. הוא זומן לסגל הנבחרת גם למונדיאל עצמו.
רוגע

רוגע הוא מצב שבו האדם חופשי מתחושות גופניות ורגשיות של דחק וחרדה. תחושת הרוגע אינה ייחודית לבני אדם והיא מופיעה גם אצל בעלי חיים.

מנגנונים פיזיולוגיים ועצביים

במצב של רוגע מופחתת הפרשתו של המוליך העצבי נוראדרנלין.

גורמים המעודדים יצירה של תחושת רוגע

טכניקת הרפיה היא כל שיטה או תהליך שמסייע לאדם להגיע למצב של רגיעה או להפחית את רמת החרדה או הדחק בה הוא נתון. מטרת הטכניקה היא לסייע בהפחתת מתח השרירים, הורדת לחץ דם, והאטת קצב הנשימה ופעימות הלב. הטכניקה משמשת לעיתים קרובות בתוכניות שונות להתמודדות עם חרדה ודחק, בטיפולים פסיכולוגיים (בעיקר טיפול קוגניטיבי התנהגותי), בהרפיה עצמית של האדם, ועוד.
הנשיפה יכולה לשמש כטכניקה להירגעות. כאשר אנו נושפים, ולאו דווקא בשיטות מיוחדות, אנו נרגעים. כאשר אנו לחוצים, אנו לוקחים שאיפה עמוקה ולאחר מכן נושפים בחוזקה דרך האף. ישנן שיטות המנצלות את הנשיפה עד תומה, כמו יוגה.
דמיון מודרך הוא שיטה המשתמשת בדמיון כדי להשפיע על המצב הנפשי, להעלות מחשבות לא מודעות באופן אסוציאטיבי, ולתרגל את שליטת המוח על התפקודים הגופניים. הוא יכול לשמש בין היתר גם ליצירת תחושת רוגע. 
ספירת כבשים הוא תרגיל דמיון מודרך שמשמש בחלק מהתרבויות כאמצעי מרדים כדי לישון.
מוזיקת העידן החדש היא מוזיקה שלווה במגוון סגנונות מוזיקליים שנועדו להשרות אוירת רוגע ורגשות חיוביים, כאמצעי לשחרור מתחים באמצעות יוגה, מדיטציה ועיסוי. מוזיקה זו מסתמכת רובה ככולה על מכלול האמונות של העידן החדש.
עיסוי הוא שיטת מגע המבוססת על חיכוך, שפשוף ולחיצה בנקודות שונות בגוף אשר מבוצעת על ידי אדם או באמצעות מכשור מכני. העיסוי יכול לבין היתר לסייע לאדם להירגע.
מכל ציפה יכול לשמש אף הוא להירגעות.
בין השמשות (סרט)

העלילה

הסרט מחולק לארבעה סיפורים שמתרחשים במשך יממה אחת ומצטלבים זה עם זה.
סיפור ראשון: אושרי (רותם זיסמן-כהן) שבה מטיול ממושך בדרום אמריקה.  אביה אלכס (שמיל בן-ארי) שאוסף אותה משדה התעופה, פוגע בדרכם הבייתה ברוכבת אופניים. בתחילה הוא בורח מהמקום, אך כעבור יום הוא מחליט להסגיר את עצמו.
סיפור שני:  חוה (ריימונד אמסלם) היא אם חד-הורית לילדה בת שש, שבדרך מקרה מגלה שהיא מאומצת. חווה מגיעה למספרה של דליה (אורלי זילברשץ) ,אימה הביולוגית,  במטרה לחקור על האישה שמסרה אותה.
סיפור שלישי: רפא (איאן צנטנר) הוא ילד בן תשע, עולה חדש מארגנטינה, שמגיע עם אמו אנה (נטליה פאוסט) לבית חולים, כדי לעבור ניתוח ברית מילה. שם הוא פוגש את תמר (יערה פלציג), נערה בת חמש עשרה שחולה בסרטן, השניים מטיילים בבית החולים ולבסוף הוא מגלה בעזרתה פרט שאימו הסתירה  ממנו.
סיפור רביעי: משולם, שוטר מועד (רמי דנון) מגיע לבית החולים, בו מתרחשים רוב אירועי הסרט, כדי לחדש את הקשר עם בנו (גל זייד), מנתח במקצועו.
סאני (סדרת טלוויזיה)

עלילה

הסדרה עוקבת אחר מעצבת שיער מקצועית בשם סאני, שעובדת בסלון שלה. סאני משתמשת ביצירתיות ובידע שלה בתחום טיפוח השיער כדי לפתור בעיות.
ניב סולטן

ביוגרפיה

סולטן נולדה, גדלה והתחנכה בירושלים בשכונת קריית מנחם. היא בתם של מירב ושלמה סולטן ולה 3 אחים. בילדותה למדה בבית הספר היסודי הרפורמי תל"י בית וגן, ובנעוריה למדה בבית הספר התיכון על שם מיי בויאר בירושלים. בשנת 2015 החלה ללמוד בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.

קריירה

סולטן השתתפה בשנת 2013 בעונה השנייה של סדרת הנוער "יומני החופש הגדול" בערוץ דיסני בתפקיד צליל. באותה שנה גילמה את רונה באחד הפרקים בסדרת הדרמה של ערוץ 10 "שולחן לשישה".
בשנת 2015 שיחקה בסדרת הנוער "להתבגר" בערוץ 10, בתפקיד נופר בביוף, על פי סדרת הספרים של גלילה רון פדר עמית. החל מנובמבר של אותה שנה החלה להשתתף בסדרה הקומית "לה פמיליה" בערוץ 10.
בינואר 2016 גילמה את עלמה בסדרה "סוסי פרא", לצד יון תומרקין, דניאל גד ושירה נאור. הסדרה שודרה בערוץ זום ב-HOT.
ביוני 2017 כיכבה בסרט הנוער "כמעט מפורסמת". ביולי אותה שנה השתתפה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "מתים לרגע".
החל משנת 2018 מופיעה בתפקיד הראשי בסדרה "יש לה את זה" של קשת 12. ושיחקה בסרטם של טל גרניט ושרון מימון "הנשף".
באפריל 2018 שיחקה בתפקיד אורח בארץ נהדרת בקליפ "מלכת יום הולדת" לצד אסי כהן.
באוגוסט 2018 החלה להשתתף בסדרה "אילת", בתפקיד תום שחר.
השתתפה בפסטיגל 2018 לצד אליאנה תדהר, נועה קירל, עידן רייכל ועוד.

חיים אישיים

החל משנת 2018 היא בזוגיות עם השחקן מאור שוויצר.
נחום סרנה

ביוגרפיה

סרנה, בנם של יעקב ושל מילי סרנה, נולד בלונדון, שם למד ואף שימש כמרצה בקולג' האוניברסיטאי של לונדון. ב-23 במרץ 1947 נשא לאשה את הלן הורוויץ, שאותה פגש בפגישה של תנועת נוער ציונית, ובשנת 1949 עלה הזוג לישראל, וסרנה התעתד ללמוד באוניברסיטה העברית, אך באותה שנה נותק קמפוס הר הצופים מירושלים בידי הירדנים. ב-1951 עבר סרנה לפילדלפיה עם אשתו ובנו יונתן, שנולד בשנים אלו, ושם קיבל את הדוקטורט. סרנה הפך לאחד מחשובי חוקרי המקרא היהודים בארצות הברית, ושימש כמרצה וחוקר באוניברסיטאות שונות, כמו גם בבית המדרש לרבנים באמריקה.
אשתו, הלן, שהייתה ספרנית ההיברו קולג' (Hebrew College) בבוסטון ונפטרה ב-2008, סייעה בעריכת כתביו הרבים. בנו, יונתן (Jonathan Sarna), הוא פרופסור להיסטוריה יהודית-אמריקנית באוניברסיטת ברנדייס.
מורגן סנסון

לה מאן

סנסון גדל במחלקות הנוער של גזלק בורז' ובורז', ובשנת 2009 הגיע אל מחלקת הנוער של לה מאן. בשנת 2012 הוא החל לשחק בלה מאן II, קבוצת המילואים של המועדון. לקראת עונת 2012/2013 הועלה סנסון לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון וקיבל את חולצה מספר 25. ב-3 באוגוסט 2012 ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 2-1 לדיז'ון במסגרת המחזור השני. ב-22 בדצמבר הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-66 בהפסד 3-2 למונקו במסגרת המחזור ה-19. בעונתו היחידה בקבוצה ערך סנסון 27 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.

מונפלייה

ב-12 ביוני 2013 חתם סנסון לארבע שנים במונפלייה מליגת העל הצרפתית. ב-14 בספטמבר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בתיקו 0-0 נגד סטאד ריימס במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-11 באפריל 2014 הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-79 בהפסד 3-2 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה סנסון שחקן הרכב בלתי מעורער וערך בכל אחת מהן 32 הופעות, כשבעונתו השנייה הוא מבקיע ששה שערים. בעונתו השלישית במועדון סבל סנסון ממספר פציעות ארוכות, ועל-כן ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים בלבד. בתחילת עונת 2016/2017 ערך סנסון 20 הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע שלושה שערים.

אולימפיק מרסיי

ב-17 בינואר 2017 חתם סנסון לארבע שנים וחצי באולימפיק מרסיי, גם היא מליגת העל הצרפתית, תמורת 9 מיליון אירו ואפשרות לבונוס של 3 מיליון אירו. ב-22 בינואר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-1 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור ה-21 בליגה.
ראובן גרינברג (קרימינולוג)

ילדות

גרינברג נולד ב-24 ביוני 1943 ביוסטון, טקסס, בן למהגר יהודי-רוסי ולאם ממוצא אפרו-אמריקאי. התגייר למגזר האשכנזי (בעקבות אביו) בגיל 26.

השכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

קריירה בהוראה

לימד סוציולוגיה באוניברסיטת מדינת קליפורניה, מדע המדינה באוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'פל היל, ומשפט פלילי באוניברסיטה הבינלאומית של פלורידה.

קריירה במשטרה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

פרסים

גרינברג זכה בתואר "Justice Professional of the Year" ב-1991, קיבל את אות "Foundation for Improvement of Justice" לשנת 1989 ופרס "Free Spirit Award" ב-1994 על ההצלחה בתחום הלוחמה בפשיעה.

כסופר

גרינברג חיבר במשותף את  "Let's Take Back Our Streets" (שראה אור ב 1989), יחד עם ארתור גורדון, יועץ עריכה של Guideposts. בספר הוא מספר מה המהלכים שעשה כדי "לקחת בחזרה את הרחובות" בעיר שאימצה אותו מהפושעים, ומה הוא חושב שקציני חוק אחרים יכול לעשות כדי להשיג הישגים דומים.
חיבר מספר מאמרים בנושאים משטרתיים, והיה כתב טור אורח במספר עיתונים, המפורסם שבהם הוא "Detroit News". הוא היה נושא של מאמר ב"רידרס דייג'סט".

השתתפות בסרט

גרינברג הופיע ב"שלום לכם" (Shalom Y'all) ,בשנת 2002, סרט תיעודי על יהודים באמריקה הדרומית, עם הסופר והזמר קינקי פרידמן.
לאקה (יוון)

לאקה (ביוונית: Λάκκα) היא עיירת נמל והיישוב השני בגודלו באי פאקסי, האי הקטן מבין שבעת האיים היוניים הראשיים.
לאקה נמצאת בחלק הצפוני של פאקסי לחופו של מפרץ טבעי גדול. בלאקה נמל לספינות תיירים ולספינות דיג. מסביב ליישוב עצי זית בצבע ירוק כסוף ועצי ברוש. זהו יעד תיירות פופולרי אליו מגיעים בשייט כדי ליהנות מגלישת גלים, צלילה ושחייה. הכלכלה במקום מבוססת על חקלאות שעיקרה גידול עצי זיית והכנה של שמן זית ועל תיירות. מספר התושבים בלאקה מונה מספר מאות.
רוב הבתים בלאקה הם בסגנון ונציאני. בלאקה שני חופי ים, האחד נקרא קאנוני (Kanoni) והוא מכוסה חלוקי אבן והשני נקרא הראמי (Harami) והוא חוף חולי. במקום מסעדות, מאפיות ובארים רבים. שרות של אוטובוסים מקשר את לאקה עם גאיוס בירת האי דרך לוגוס.

היסטוריה

האי פאקסי היה מיושב כנראה כבר בתקופה הפרה היסטורית. באופן מסורתי מיחסים לפיניקים את ההתיישבות הראשונה במקום ושם האי לקוח מהמילה הפיניקית פאקס. הרומאים שלטו בפאקסי מהמאה השנייה לפני הספירה. בתקופה הביזנטית ובימי הביניים פאקסי סבלה מהתקפות של פירטים. בזמן מסעי הצלב עברו במקום חיילים מצבאות הצלבנים ומסוף המאה ה-14 לספירה פאקסי כשאר האיים היוניים נשלט על ידי הרפובליקה הוונציאנית.
נפוליאון שהכה את הוונציינים באיטליה כבש מיד לאחר מכן את האיים היוניים ובהם את פאקסוס בסביבות שנת 1800. האי נכבש על ידי כח רוסי טורקי ומייד לאחר מכן בשנת 1815, על ידי הבריטים שהקימה את האיחוד של האיים היוניים. בשנת 1864 פאקסוס ויתרה על עצמאותה יחד עם שאר האיים היוניים שהתאחדו עם יוון.