הקרנבריז

תחילת הדרך (1989–1992)

בשנת 1989 הקימו נואל ומייק הוגאן, שני אחים ממחוז לימריק באירלנד, יחד עם פרגל לולר להקה שנקראה "The cranberry saw us" (בעברית: "החמוצית ראתה אותנו", וכן משחק מילים על cranberry sauce - רוטב חמוציות). כאשר עזב את הלהקה ניאל קווין, הסולן המקורי, הגיעה למבחן בד דולורס או'ריורדן שהכירה את חברתו של קווין וזכתה בתפקיד הסולנית. או'ריורדן הפגינה במהרה כישורי תמלול וכאשר חברי הלהקה הציגו בפניה מנגינה שהלחינו, חיברה לה מילים באותו יום. השיר שנוצר נקרא לימים Linger והפך ללהיט. הלהקה מכרה באותו זמן קלטת דוגמה ביתית בחנויות תקליטים ברחבי אירלנד וכשכל העותקים אזלו הכינה הלהקה, שבינתיים שינתה את שמה ל-The cranberries, קלטת מקצועית באולפני זריקס, שכללה גרסאות מוקדמות לשירים Linger ו-Dreams, אותה הפיצו ברחבי בריטניה. הקלטת הסבה תשומת לב ללהקה מצד תעשיית המוזיקה והעיתונות והלהקה חתמה על חוזה עם חברת איילנד רקורדס שבה הייתה חתומה גם U2. הקרנבריז הקליטו ב-1991 את סינגל הבכורה שלהם שנקרא Uncertain וזכו לתגובות צוננות. כמו כן מתחים בין חברי הלהקה ובין הלהקה למפיק פירס גילמור כמעט הביאו להתפרקותה אך במקום זאת, הקרנבריז החליטו להיפרד מגילמור ושכרו את שירותיהם של האמרגן ג'ף טרוויס והמפיק סטיבן סטריט. הלהקה הקליטה ב-1992 את אלבום הבכורה שלהם Everybody Else Is Doing It, So Why Can't We? (בעברית - כולם עושים זאת, אז למה לא אנחנו?) שיצא באביב 1993 יחד עם הסינגלים לשירים Dreams ו-Linger אך לא זכה להתעניינות רבה.

פריצה לתודעת הציבור (1993–1995)

בקיץ 1993 נסעו הקרנבריז לארצות הברית כלהקת חימום ללהקת סווייד המצליחה בסיבוב הופעותיה שם. הקרנבריז זכו בהופעות אלה לקבלת פנים חמה ו-MTV החל לשדר את הוידאוקליפ של Linger השכם והערב מה שהפך את האלבום להצלחה מסחררת בארצות הברית ובעקבות כך גם בבריטניה ב-1994. נישואיה של או'ריורדן ביולי 1994 לדון ברטון, מנהל סיבוב ההופעות, ביססו את מעמדה החזק ממילא בלהקה והיא מיקדה אליה את תשומת הלב. אלבומה השני של הלהקה No Need to Argue (בעברית - אין צורך להתווכח), ששוחרר בסוף השנה זכה להצלחה רבה יותר מהקודם וכבש את מצעדי הפזמונים גם בקנדה ואירופה. הלהקה הוציאה לאור ארבעה סינגלים מאלבום זה ובראשם "Zombie", שנחשב ללהיטם המצליח ביותר. ב-1995 המשיכו הקרנבריז את סיבוב ההופעות והקליטו הופעה אקוסטית באולפני MTV.

שלהי הקריירה (1996–)

במהלך סיבוב ההופעות של האלבום השני נאלצה הלהקה לְהָזֵם שמועות לפיהן או'ריורדן עומדת לנטוש את הלהקה לטובת קריירת סולו. השמועות נדמו רק עם צאתו של האלבום השלישי של הלהקה, To the faithful departed, אלבום שכלל בעיקר שירי מחאה בעלי גוון פוליטי שנכתבו בהשראתו של בונו, ידידה הטוב של או'ריורדן. אלבום זה לא זכה להצלחה רבה כקודמיו (ואף נכלל ברשימת "50 האלבומים הגרועים" של מגזין Q ב-2006) ובסתיו 1996 הלהקה ביטלה סיבוב הופעות באוסטרליה ואירופה מה שעורר גל שמועות נוסף לגבי עתיד הלהקה. בשנת 1999 יצא אלבומם הרביעי Bury the hatchet (בעברית - שים קץ לעוינות) שזכה להצלחה חלקית יחסית לקודמיו. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות עולמי (בין השאר הופיעה באמפיתיאטרון רעננה במסגרת פסטיבל ישראל) אותו סיימה באירלנד שם הפיצה גרסה נוספת לאלבום שכללה שירים שלא נכללו באלבום המקורי וכן הקלטות מהופעה חיה בפריז (הופעה שזכתה אף ל-DVD משלה).
באוקטובר 2001 יצא אלבומם החמישי והפחות מצליח מכולם Wake up and smell the coffee (בעברית - התעורר והרח את הקפה). למרות אי הצלחתו של האלבום הוא החיה את הקריירה של הלהקה בארצות הברית והיא פצחה בסיבוב הופעות עולמי בשנת 2002 ואף הוציאה אלבום אוסף,
Stars: The Best of 1992-2002, לסיכום עשור של פעילות.
סיור הופעות קצר באירופה ואסיה באותה שנה ומספר הופעות באמצע שנת 2003, חלקן כלהקת חימום לרולינג סטונז בהן הציגו שירים חדשים סיימו למעשה את פעילות הלהקה שחבריה הודיעו בשנת 2004 שהם "לוקחים הפסקה כדי לנסות להצליח כיחידים" ולמעשה התפרקו, אך לא באופן רשמי.
בקיץ 2009 הודיעו חברי הקרנבריז על חזרתה של הלהקה לפעילות, ובשנת 2012 הוציאה הלהקה אלבום בשם Roses (ורדים).
באפריל 2017 הוציאה הלהקה את האלבום השביעי, Something Else, המכיל גרסאות אקוסטיות ללהיטים שלהם. בעקבותיו הלהקה פצחה במסע הופעות שנפסק במפתיע עם הודעה עמומה על כאבי גב של הסולנית, או'ריורדן. 
בינואר 2018 מתה או'ריורדן, כתוצאה מטביעה באמבטיה בעת שהייתה שיכורה. בספטמבר 2018 הודיעה הלהקה שהיא תוציא במהלך 2019 אלבום חדש בשם In the End, שעבורו הספיקה או'ריורדן לתרום את קולה בטרם מותה, ולאחר מכן תחדול הלהקה מלהתקיים.