google/wiki40b huggingface dataset:
ארבע לשונות גאולה

ארבע לשונות של גאולה הן הביטויים שאומר הקב"ה למשה בספר שמות, המבטאים את שלבי גאולת עם ישראל משעבוד מצרים, כפי שבאו לידי ביטוי ביציאת מצרים. לדעת ר' יוחנן המובא בתלמוד הירושלמי, ארבע הלשונות האלו הן המקור לשתיית ארבע כוסות בליל הסדר.

פירוט ארבע הלשונות

ארבע הלשונות נקראות בקיצור: "והוצאתי", "והצלתי", "וגאלתי", "ולקחתי" והן מופיעות בתורה:
(ו) לָכֵן, אֱמֹר לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל: אֲנִי ה'! וְהוֹצֵאתִי אֶתְכֶם מִתַּחַת סִבְלֹת מִצְרַיִם, וְהִצַּלְתִּי אֶתְכֶם מֵעֲבֹדָתָם, וְגָאַלְתִּי אֶתְכֶם בִּזְרוֹעַ נְטוּיָה וּבִשְׁפָטִים גְּדֹלִים. (ז) וְלָקַחְתִּי אֶתְכֶם לִי לְעָם וְהָיִיתִי לָכֶם לֵאלֹהִים, וִידַעְתֶּם כִּי אֲנִי ה' אֱלֹהֵיכֶם הַמּוֹצִיא אֶתְכֶם מִתַּחַת סִבְלוֹת מִצְרָיִם.
— ספר שמות, פרק ו', פסוקים ו'-ז'
יש שביארו כי ארבע לשונות אלו מבטאות רבדים שונים של חירות כך שהינם שלבים זה על גבי זה בתהליך הגאולה.

הלשון החמישית

יש שאמרו שישנה גם לשון גאולה חמישית, הכתובה בפסוק שלאחר מכן: 
(ח) וְהֵבֵאתִי אֶתְכֶם אֶל הָאָרֶץ אֲשֶׁר נָשָׂאתִי אֶת יָדִי לָתֵת אֹתָהּ לְאַבְרָהָם לְיִצְחָק וּלְיַעֲקֹב וְנָתַתִּי אֹתָהּ לָכֶם מוֹרָשָׁה אֲנִי ה'.
— ספר שמות, פרק ו', פסוק ח'
 כנגד לשון זו יש שנהגו לשתות או להניח בליל הסדר כוס חמישית הנקראת "כוסו של אליהו". ואשר רומז בין היתר על הגאולה העתידה בהיותו מבשר הגאולה.

הלשונות כמקור לארבע כוסות

בפסח ישנו חיוב לשתות ארבע כוסות יין בליל הסדר. טעם התקנה לא מופיע בתלמוד הבבלי. אולם בתלמוד הירושלמי מופיע: 
מניין לארבעה כוסות? רבי יוחנן בשם ר' בנייה: כנגד ארבע גאולות... והוצאתי, והצלתי, וגאלתי, ולקחתי. רבי יהושע בן לוי אמר: כנגד ארבעה כוסות של פרעה... רבי לוי אמר: כנגד ארבעה מלכיות. ורבנן אמרי: כנגד ד' כוסות של פורענות שהקב"ה עתיד להשקות את אומות העולם... וכנגדן עתיד הקב"ה להשקות את ישראל ארבעה כוסות של נחמות...
— תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים, פרק י', הלכה א'
מערות לוזית

מערות לוזית הן סדרה של מערות פעמון, השוכנות על גבעה שטוחה בגובה של 210 מטרים מעל פני הים, כקילומטר דרומית-מזרחית ליישוב לוזית שבשפלת יהודה. רוב המערות מחוברות ביניהן ויוצרות אולמות וחללי ענק. הן אינן מוסדרות לביקור בדומה למערות בית גוברין, אך הגישה אליהן נוחה. 
לפי ההערכות, המערות נחצבו והיו בשימוש החל בתקופה ההלניסטית ולפחות עד התקופה הערבית. בחלק מהן נחצבו קולומבריה, תאים מרובעים ומשולשים בקירות המערה, אשר נועדו, ככל הנראה, לגידול יונים. עוד השתמרו במקום כתובות וסימני צלב שנחרטו על קירות המערות בידי החוצבים, וכן כתובת של חייל רומי מימי מרד בר כוכבא. הירידה אל המערות אפשרית ברגל או באמצעות סנפלינג. עוד נמצאים בסמוך למקום רשת של מערות זחילה ושל מעברים תת-קרקעיים, ושרידי באר אנטיליה בעומק של 30 מטרים, בריכת אגירה ומספר מבנים הרוסים. 
על הגבעה בה שוכנות המערות שכן עד 1948 היישוב הערבי דיר דבאן ("מנזר הזבובים") והתגוררו בו כחמש מאות איש. הועלתה סברה שאין לה תימוכין, כי הכפר שימר בשמו את שמה של העיר המקראית "דיבון" שנזכרה בספר נחמיה.
קק"ל הכריזה על האתר כלא בטוח וסגור למבקרים.
טטראקווארק

טטראקווארק הוא חלקיק תת-אטומי המורכב מארבעה קווארקים.
אחת מתכונות הקווארקים היא שלעולם הם אינם יכולים להתקיים לבדם. הם תמיד מופיעים בקבוצות - כקבוצות של שניים (מזונים), או קבוצות של שלושה (פרוטונים, נייטרונים, או באריונים אחרים) - ואם ניסוי מפרק את הקבוצות האלו, קבוצות חדשות יווצרו. פן מעניין של המודל הסטנדרטי הוא שהוא מתיר היווצרות של קבוצות גדולות יותר של קווארקים. הוא מאפשר את קיומן של קבוצות בנות 4 קווארקים, 5 קווארקים ואף למעלה מכך. אך למרות שנים של חיפושים, קבוצות הקווארקים הגדולות הללו נותרו היפותטיות בלבד עד שנת 2003 עם גילוי הפנטאקווארק בניסוי ה-SPring-8 ביפן ומעבדות ג'פרסון בווירג'יניה שבארצות הברית, וגילויו של המצב ה-4-קווארקי, (3872)X, בניסוי בלה ביפן. יש עדויות חזקות לכך ש-(3872)X הוא הגילוי הראשון של מצב 4-קווארקי.
השם X הוא כינוי זמני, המצביע על כך שעדיין ישנן כמה שאלות לגבי תכונותיו, אשר צריכות להיבדק בניסוי. המספר 3872 הוא מסת החלקיק ביחידות MeV (כמקובל בפיזיקת חלקיקים). מסה זו גבוהה בערך פי ארבעה ממסת הפרוטון.
במרץ 2009, התגלה חלקיק מסוג מזון, הנקרא Y(4140), וייתכן שהוא טטראקווארק.
בשנת 2007 התגלו סימנים לטטראקוורק נוסף מסוג מזון, הנקרא (Z(4430, בשנת 2014, גילוי החלקיק אושר בוודאות גבוהה, במסגרת ניסוי LHCb.
הירושי וואקסוגי

חייו

וואקסוגי נולד בטוקיו ולמד מוזיקה אצל הידאו סאייטו ונורברט קאנקו באוניברסיטה הלאומית לאמנויות ולמוזיקה בטוקיו. לאחר סיום לימודיו, התמנה למנצח בתזמורת NHK (יפן). משנת 1965 ניהל ופיתח את התזמורת הסימפונית יומיאורי ניפון של טוקיו, אחת התזמורות המובילות ביפן. בשנת 1968 זכה הירושי בפרס הפסטיבל הלאומי לאמנויות מן הסוכנות לענייני תרבות, על ביצוע הבכורה של "הפאסיון לפי לוקאס" מאת קשישטוף פנדרצקי. הוא ייסד את תיאטרון האופרה הקאמרית של טוקיו בשנת 1969 והיה מנהלו האמנותי.
הירושי וואקסוגי היה מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של קלן משנת 1977 עד 1983 ומנהל מוזיקלי כללי של האופרה הגרמנית בדיסלדורף משנת 1981 עד 1986. הוא היה מנהל אמנותי ומנצח ראשי של תזמורת טונהאלה בציריך משנת 1987 עד 1991. בין השנים 1982 ל-1991 היה גם מנצח קבוע של האופרה הממלכתית של דרזדן ושל התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן.
הירושי וואקסוגי היה פרופסור באוניברסיטה הלאומית לאמנויות של טוקיו ובבית הספר למוזיקה שם וחבר באקדמיה לאמנות של יפן.
מכבי סקציה מעלות תרשיחא

היסטוריה

לכל אורך שנותיו המועדון שיחק בעיקר בליגות התחתונות של הכדורגל הישראלי. בעונת 2004/05, המועדון עלה בפעם הראשונה בתולדותיו לליגה א', אחרי שהם סיימו במקום הראשון בליגה ב' צפון. את עונת הבכורה שלהם בליגה א' צפון המועדון סיים במקום ה-6, עם זאת, בעונה שלאחר מכן המועדון ירד בחזרה לליגה ב'. בסוף עונת 2010/11 המועדון עלה מליגה ב' אל ליגה א' בפעם השנייה בתולדותיו. בעונת 2011/12 לאחר שחזר לליגה א' צפון, המועדון השיג את המקום הטוב ביותר שלו עד היום כשסיים במקום ה-4. עם זאת, שוב, הוא ירד בחזרה לליגה ב' בעונה שלאחר מכן, לאחר שהם סיימו במקום האחרון בליגה א' צפון.
בעונת 2013/14 המועדון עשה ריצה מרשימה בגביע המדינה בכדורגל בעת ששיחק בליגה ב', הליגה הרביעית בכדורגל הישראלי, אחרי שהם גברו על הפועל בקה אל גרבייה 4-2, הם ניצחו שני מועדונים מהליגה הלאומית, הכח עמידר רמת גן על ידי תוצאה של 3-0, 
ואחר כך את הפועל פתח תקווה על ידי תוצאה של 2-1, והגיע עד לרבע הגמר, שם הם הובסו 0-8 על ידי מועדון מליגת העל, מכבי פתח תקווה באצטדיון המושבה. מכבי סקציה מעלות תרשיחא הפכה לקבוצה הראשונה מהליגה הרביעית שמעפילה לשלב רבע גמר גביע המדינה.
באותה העונה, המועדון סיים במקום השלישי בליגה ב' צפון א', ועל ידי זה הוא זכה בכרטיס לפלייאוף קידום/ירידה, לאחר שנאבקה עם מועדון כדורגל אחוה כפר מנדא, הפועל שפרעם, ומכבי אחי איכסאל על הכרטיס. הוא התמודד מול הפועל דליית אל כרמל בפלייאוף קידום/ירידה בליגה. מעלות ניצחה 6-5 בפנדלים לאחר תיקו, והועלתה לליגה א'.
בעונת 2015/16 הקבוצה סיימה במקום ה-15 בליגה א' צפון והיא ירדה לליגה ב'.
רעיה אדמוני

רעיה אדמוני  (נולדה ב-1947) היא עורכת ומגישת תוכניות רדיו ישראלי ומדבבת בתוכניות טלוויזיה.

ביוגרפיה

רעיה נולדה וגדלה בשכונת נחלת אחים בירושלים. אביה נחמיה רוט עלה לארץ בהיותו בגיל 15 מצ'כוסלובקיה. אמה לאה לבית משפחת הרשלר היא ילידת ירושלים. בהיותה בת כ-10 עברה רעיה עם משפחתה להתגורר בשיכון "ותיקי ההגנה" בשכונת טלביה. למדה ביסודי ובתיכון בבית הספר הדתי "מעלה".
את קריירת הרדיו שלה החלה כבר בגיל 13 כשהשתתפה בתסכיתי רדיו של אולפן הילדים הירושלמי של קול ישראל אותו ניהל הבמאי אלף ארי וולף. במקביל השתתפה בתסכיתים רבים אחרים של מחלקת הנוער ברדיו כשחקנית ילדה. תפקידה הראשון היה של נמר ב"ספר הג'ונגל", אבל הייתה גם האסופית ועוד דמויות רבות אחרות בתסכיתים שונים. עם הזמן גם ביימה תסכיתים וערכה תוכניות כפרילנס.
רעיה למדה משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבלה הסמכה לעסוק בעריכת דין ואף חיפשה עבודה בתחום. בשנות ה-70 הציעה לה מרים הרמן, מנהלת מחלקת השידורים לילדים ולנוער בקול ישראל, להחליף באופן זמני את אחת העורכות שנסעה לשנתיים לארצות הברית עם בעלה. הזמני הפך לקבוע. מאז ועד היום רעיה עורכת ומגישה תוכניות ברדיו מן המניין. היא הייתה מהמגישות הבולטות בתוכניות הילדים והנוער בקול ישראל בשנות ה-70 ובשנות ה-80, ובכלל זה השתתפה בתוכנית הילדים לבת ולבן ולמי שמתעניין. במסגרת תוכניות אלה היא ערכה וביימה תסכיתים, קראה סיפורים ושירים, ובימי שישי ב-2 בצהריים ברשת א' ערכה והגישה את הפינה "שירים וברכות כבקשתכם"-שירים וברכות לבקשת המאזינים. 
בנוסף דיבבה את פינוקיו ואת בלה ב"פינוקיו" ואת קולה של איזמרלדה החתולה מתוכנית הטלוויזיה "הצריף של תמרי". קולה הצעיר, שלא השתנה עם השנים, מטעה רבים לחשוב שמדברת ילדה.
בהמשך עברה אדמוני לערוך ולהגיש גם תוכניות למבוגרים. היא שימשה עורכת מוזיקלית והייתה למגישה נוספת בתוכנית הרדיו "נתיבה מדברת ומקשיבה", שהגישה נתיבה בן יהודה עד לשנת 2009. היא הגישה ברשת ג את התוכנית "עוד חוזר הניגון" והחליפה את מגיש תוכנית זו אברהם זיגמן שפרש לגמלאות. וכיום היא מגישה את התוכנית "בית הורי" ברשת א' ותוכניות נוספות. 
אדמוני נשואה לעו"ד דרור שמחיוף ולהם שלוש בנות ונכדים.
שרדינג

שרדינג (באנגלית: Shredding) הוא סלנג נפוץ בעיקר בקרב גיטריסטים ובאסיסטים לצורת נגינה המתעלת יכולת נגינה טכנית גבוהה, מדויקת ומהירה.
שרדינג התחיל להיות נפוץ בשנות השמונים בתת-סוגות השונות של המטאל - תחילה בסוגות ההארד רוק (כמו אצל אדי ואן היילן) ובסוגת המטאל הנאו-קלאסי, (כמו אצל ינגוויי מלמסטין), אך במהרה התפשט לתחומים רבים אחרים, כגון גלאם מטאל ות'ראש מטאל. היום ניתן לראות מספר רב של להקות מטאל המנגנות קטעים מסוימים מהשירים שלהם במהירויות גבוהות מאוד, בעיקר בקטעי סולו וקטעים אינסטרומנטליים. בשנים האחרונות התפשט ביטוי זה גם בקרב נגני כלי מיתר אחרים.

טכניקות

בתוך השרדינג ישנן שתי טכניקות הנקראות טאפינג (tapping) וסוויפינג (sweep-picking). בטאפינג צורת הנגינה היא הקשה עם האצבע הפורטת על אחד המיתרים במהירות רבה כאשר היד השמאלית מבצעת טכניקת "פול אוף". סוויפינג היא טכניקת נגינה על גיטרה ידועה ומסובכת יחסית, ביצועה נעשה על ידי מפרט ונגינת קטע מהיר מתאפיינת בפריטה אחידה על כל המיתרים בבת אחת, כאשר יד שמאל מבצעת סולו מלודי או מהיר כביכול.
מייק אובריין

ביוגרפיה

אובריין נולד בסקוקי, שבאילינוי. הוא שחה במועדון השחייה במישן וייחו שבקליפורניה. הוא למד ושחה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בקראקס שבוונצואלה בשנת 1983 זכה אובריין במדליית ארד במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:30.45 דקות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה אובריין במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:05.20 דקות, לפני בן ארצו ג'ורג' דיקארלו (15:10.59 דקות) ושטפן פייפר ממערב גרמניה (15:12.11 דקות).
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס שבאינדיאנה בשנת 1987 זכה אובריין בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:02.29 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:23.29 דקות.
מוראד מגמאדוב

קריירה

מגאמדוב נולד בעיר מחצ'קלה שבברית המועצות (כיום רוסיה), משתייך לקבוצה האתנית של הקומיקים. מגאמדוב ייצג את נבחרת רוסיה עד גיל 20, ושיחק ב-1993 בגביע העולם לנבחרות עד גיל 20 ורשם 4 הופעות בודדות, עובדה זו מנעה ממנו לשחק במדי נבחרת ישראל. בשנת 1995 הגיע לישראל והצטרף למכבי פתח תקווה.
ב-7 במאי 2011 פרש מגאמדוב ממשחק פעיל בגיל 38 במשחק במסגרת ליגת העל בין מכבי פתח תקווה לבין הפועל באר שבע. המשחק נגמר בתוצאה 1-1. מגמאדוב מונה לעוזר המאמן של הקבוצה, תחת המאמן הראשי מרקו בלבול.
ב-16 באפריל 2012 חזר מפרישתו לאחר שמכבי פתח תקווה נקלעה לתחתית הטבלה, במשחק ההפסד של קבוצתו 1-0 להפועל באר שבע. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ומגמאדוב חזר לסגל הקבוצה. בתום עונת 2012/2013, לאחר שמכבי פתח תקווה העפילה בחזרה לליגת העל, הודיע מגמאדוב פעם נוספת על פרישה, וקיבל תפקיד במחלקת הנוער של המועדון. 
בנוסף לתפקידו במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, הצטרף מגמאדוב לסגל קבוצת מכבי עמישב פתח תקווה מליגה א'. ב-2016 הצטרף לקבוצת עירוני בית דגן מליגה ב' וכבש שער בהופעת הבכורה שלו נגד הפועל פרדסיה.
בינואר 2019 מונה מגמאדוב למאמנה של מכבי פתח תקווה, לאחר פיטוריו של אלישע לוי. לאחר כשבועיים סיים את תפקידו כמאמן לאחר שהודה כי לדעתו יש למנות לתפקיד זה מאמן מנוסה יותר.
מגמאדוב הוא השחקן שספג הכי הרבה כרטיסים אדומים בתולדות הליגה הבכירה בישראל, עם 13 כרטיסים אדומים שנשלפו לחובתו.
יאקוב לורות

ביוגרפיה

לורות נולד במנהיים. הוא התחיל ללמוד אסטרונומיה באוניברסיטת בון, אך בעקבות בעיית עיניים הוא לא היה יכול להמשיך ובשנת 1863 עבר להיידלברג. בשנת 1865 הוא סיים דוקטורת שחקר משפט פסקל באוניברסיטת היידלברג.
תחום עיסוקו העיקרה היה סטטיסטיקה. לורות היה בין הראשונים שחקרו התפלגות t. בשנת 1876 הוא הוכיח משפט לורות.
יאקב לורות היה מלמד בקרלסרוהה, האוניברסיטה הטכנית של מינכן ובאוניברסיטת פרייבורג.
על הישגיו הוא נבחר לאקדמיה של בווריה ובשנת 1883 לאקדמיה לאופולדינה.
אלן גומי

ביוגרפיה

גומי נולד בפריז לאם צרפתייה ואב סנגלי. הוא למד היסטוריה של האמנות והשלים לימודי תואר שני בסורבון שבפריז. עבודות הווידאו הראשונות שלו היו בעיקר רפורטז'ות על חיי מהגרים בצרפת.
בשנת 2001 צילם את סרטו "L'Afrance" (צר') שזיכה אותו כעבור שנה בפרס חביב הקהל בפסטיבל ה-12 לקולנוע אפריקני במילאנו.
בשנת 2017 זכה בפרס דב הכסף בפסטיבל ברלין לקולנוע בשל סרטו "Félicité".
מתיו הלם

ביוגרפיה

הלם נולד בבורק בניו סאות' ויילס.
באולימפיאדת סידני (2000) סיים הלם במקום חמישי בתחרות קפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר ביחד עם רוברט ניוברי (333.24 נקודות) ובמקום שמיני בתחרות קפיצה ממקפצה של 10 מטר (618.24 נקודות).
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן 2001 זכה הלם במדליית ארד בתחרות קפיצה למים ממקפצה של 10 מטר (670.23 נקודות), אחרי טיאן ליאנג מסין (688.77 נקודות) ואלכסנדר דפאטי מקנדה (670.95 נקודות). 
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, אנגליה 2002 סיים הלם במקום חמישי בתחרות קפיצה למים ממקפצה של 10 מטר (670.53 נקודות) ובמקום שביעי בקפיצה ממקפצה של 3 מטר (604.89 נקודות).

אלוף עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד 2003 זכה הלם במדליית זהב בתחרות קפיצה למים בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר ביחד עם ניוברי
(384.60 נקודות) לפני רומן וולודקוב ואנטון זכרוב מאוקראינה (372.60 נקודות) וטיאן ליאנג והו ג'יאה מסין (367.14 נקודות) ובמדליית כסף בקפיצה ממקפצה של 10 מטר (697.74 נקודות) אחרי דפאטי (716.91 נקודות) וטיאן ליאנג (696.06 נקודות).

סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת אתונה (2004) זכה הלם בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בתחרות קפיצה למים בקפיצה ממקפצה של 10 מטר (730.56 נקודות) אחרי הו ג'יאה מסין (748.08 נקודות) ולפני טיאן ליאנג (729.66 נקודות). הוא סיים במקום הראשון לאחר שלב חצי הגמר. מדליית ארד בקפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר ביחד עם ניוברי (366.84 נקודות), אחרי סין (383.88 נקודות) ובריטניה (371.52 נקודות). 
במשחקי חבר העמים שנערכו במלבורן 2006 זכה הלם בשתי מדליות זהב בתחרות קפיצה למים ממקפצה של 10 מטר (1085.60 נקודות) ובקפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר (440.58 נקודות).
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים הלם במקום רביעי בתחרות קפיצה סינכרונית ממקפצה של 10 מטר ביחד עם ניוברי (444.84 נקודות) ובמקום שישי בתחרות קפיצה ממקפצה של 10 מטר (467.70 נקודות).

חייו האישיים

הלם היה בין ההומוסקסואלים הגלויים הבודדים בקרב הספורטאים הגברים שהשתתפו באולימפיאדות סידני אתונה ובייג'ינג, אך עובדה זו לא פורסמה.
טים בלייק נלסון

חיים אישיים

נלסון נולד בטלסה, אוקלהומה לזוג הורים יהודים. אמו ברחה עם משפחתה מאירופה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ואביו היגר לארצות הברית עם משפחתו היהודייה מרוסיה.
נלסון הצטיין בלימודיו הקלאסיים באוניברסיטת בראון ולמד בבית הספר ג'וליארד.
נלסון מתגורר בניו יורק עם אשתו ליסה בנוויידס ושלושת בניו.

קריירת משחק

נלסון התפרסם לראשונה בדרמת המלחמה של טרנס מאליק "הקו האדום", בתור הטוראי טילס מהפלוגה האמריקאית במהלך קרב גוודלקנל. הוא עשה את הופעת הפריצה שלו בשנת 2000 בקומדיית הפשע המוזיקלית של האחים כהן, "אחי, איפה אתה?", בדמותו של דלמאר, הטיפש מבין שלושת האסירים שבורחים מהכלא, לצד ג'ורג' קלוני וג'ון טורטורו.
ב-2002 גילם נלסון בדרמה "בחורה טובה" את בובה, חברו הטוב של פיל (ג'ון ס. ריילי), שסוחט מינית את אשתו ג'אסטין (ג'ניפר אניסטון). ב-2003 הופיע בתור בילי דברל, חבר כנופיית וונדרלנד בסרט "וונדרלנד". כן הופיע בשנה זו בעיבוד הקולנועי לרומן "בורות", בתור ד"ר פנדנסקי, יועץ במחנה לעבריינים צעירים "גרין לייק".
ב-2004 שיחק בסרט "סקובי-דו 2: חופשי חופשי" והשתתף בקומדיה המצליחה "פגוש את הפוקרס". ב-2005 הופיע במותחן הפוליטי "סוריאנה" בדמותו של דני דלטון, המנהל עסקת דלק סודית. ב-2008 גילם את הפרופסור לביולוגיה ד"ר סמואל סטרנס, בסרט גיבורי העל "הענק הירוק".
בשנת 2015 גילם את רנדי, אביה החורג של קימי (אלי קמפר) בסדרת הטלוויזיה הקומית "קימי שמידט הבלתי שבירה" שנוצרה על ידי טינה פיי ומשודרת בנטפליקס.
בשנת 2017 שיחק במותחן "קולוסאל", לצדם של אן האת'וויי וג'ייסון בייטמן. בנוסף, השתתף בסדרת הדוקו-דרמה "לענה" בנטפליקס, בבימויו של ארול מוריס. 
בשנת 2019 כיכב בסרט "הבלדה על באסטר סקראגס" של האחים כהן.

בימוי

נלסון ביים את סרטו הראשון "עין האלוהים" ב-1997. ב-2001 ביים, כתב והפיק ביחד עם הרווי קייטל את דרמת השואה "האזור האפור", אודות יחידת הזונדרקומנדו וניסיון המרד היחיד שאירע במחנה ההשמדה אושוויץ. בנוסף ביים גם את הדרמה השייקספירית "או", הגרסה המודרנית למחזה "אותלו".
ב-2009 יצר את הדרמה הקומית "צלו של ביל", בה גם שיחק לצידו של אדוארד נורטון.
שמואל קעלין

רבי שמואל הלוי קֶעלין (או קוֹלין; במקורות אחדים: שמואל לעוו, בגרמנית: Samuel Löw; תפ"ד, 1724, קולין, בוהמיה - ראש חודש ניסן תקס"ו, 20 במרץ 1806, בוסקוביצה ) היה רב ופוסק בוהמי, פרשן התלמוד הבבלי וה"שולחן ערוך". נודע על שם ספרו ה"מחצית השקל".

ביוגרפיה

נולד בשנת 1724 בקולין, בוהמיה (כיום בצ'כיה), לרב נתן נטע הלוי קעלין. משפחתם מיוחסת לרב נתן נטע שפירא מקרקוב, ה"מגלה עמוקות". כבר בגיל עשר כתב חידושי תורה שמצאו חן בעיני הרב המקומי. בנערותו נשלח ללמוד בבוסקוביצה בישיבה שבראשה עמד רבה של העיר, הרב אריה יהודה ליב ב"ר מנחם מנדל. בערך בשנת 1738 הוא נישא לעלקל'ה בתו של רבי משה, בנו של ראש הישיבה, ונותר ללמוד בישיבה זו במשך ששים שנה. אשתו עסקה במסחר זעיר ופירנסה את המשפחה. במשך עשרות שנותיו בישיבה זו, העמיד אלפי תלמידים.
הוא סירב במשך השנים להצעות רבנות מקהילות יהודיות חשובות: רבנות פראג (לפני רבי יחזקאל לנדא), רבנות אובן (לפני מהר"ם מינץ), ורבנות פרשבורג (לאחר פטירת מהר"ם ברבי). 
היה ידוע בתפילותיו המיוחדות ושימש כתובת לרבים לבקשות תפילה לחולים. נודע גם בפרישות מיוחדת והסתפקות במועט, וסופר עליו כי הרבה לצום ולבש תחת בגדיו במשך קרוב לחמישים שנה "שק של שיער" שנועד להעניק הרגשה לא נוחה.
הוא הרבה לטרוח בענייני צדקה, ובמיוחד טרח לדאוג לצורכי נישואיהם ומגוריהם של יתומים ויתומות ומשפחות עניים.
שיפר את מערכת החינוך התורנית בעירו, על ידי קרן מיוחדת שהקים שנועדה לדאוג לשכר מסודר למלמדים. הוא הקים גם קרן לביקור חולים שדאגה להוצאות לרופאים ותרופות עבור חולי הקהילה ונהג לבקר בעצמו את החולים פעמיים ביום.
בצוואתו הורה להניח על קברו מצבה מאבן פשוטה ושלא לכתוב תארים על גבה.
הוא נפטר ביום חמישי ראש חודש ניסן תקס"ו, 20 במרץ 1806.
הניח אחריו שלושה בנים ושתי בנות, בנו הבכור היה הרב בנימין זאב וולף בוסקוביץ', מחבר "סדר משנה".
אאוג'ן דוגה

נעורים ולימודים

דוגה נולד בכפר מוקרה במחוז רבניצה במולדובה, כשזו הייתה תחת שלטון ברית המועצות. ילדותו עברה עליו בתקופה של תהפוכות היסטוריות - מלחמת העולם השנייה, דיכוי, רעב, עוני, עבודת פרך. לאחר שבע שנות לימודים יצא דוגה עם חבריו לקישינב להירשם לבית הספר למוזיקה, שעליו נודע לו מהאזנה לרדיו תוצרת-בית. על אף העדר הכשרה מוזיקלית קודמת, התקבל לבית הספר והודות לכשרונו הטבעי ולשקידה, הצליח להשלים את החסר, למד קריאת תווים ונגינה בצ'לו. מורו לצ'לו, פבלו ג'ובאני בצ'יני, הציב לו מודל חיובי, שהשפיע רבות על התפתחותו העתידית כמלחין וכאדם.

קריירה

אאוג'ן דוגה הוא מלחין פורה ומגוון, המחבר מוזיקה בסוגות וסגנונות שונים. בין יצירותיו שלושה בלטים, אופרה, יותר מ-100 יצירות אינסטרומנטאליות וכוראליות - סימפוניות, רקוויאם, מוזיקה כנסייתית ומוזיקה קאמרית, וכן מוזיקה ל-13 מחזות, תסכיתי רדיו, יותר מ-200 סרטים, כ-260 שירים ורומנסות, כ-70 ואלסים; כמו כן חיבר יצירות לילדים ואת המוזיקה לטקסי הפתיחה והנעילה של המשחקים האולימפיים של 1980 במוסקבה.
במולדובה, הוכרזו השנים 2007 ו-2017 (כשהמלחין חגג את ימי הולדתו ה-70 וה-80) כשנת אאוג'ן דוגה. המדרחוב הראשי בקישינב נקרא על שמו.
הארגון העולמי לקניין רוחני (ז'נבה) העניק לו תעודה מיוחדת בשנת 2007, כהוקרה להישגיו הבולטים בתחום המוזיקה.

משפחתו

משנת 1962 נשוי דוגה לנטליה אלכסנדרובה. לבני הזוג נולדה בת, ויוריקה, בשנת 1966.
אד

בפיזיקה אד מוגדר כחומר במצב צבירה גז שנמצא בטמפרטורה נמוכה יותר מהנקודה הקריטית שלו. במצב כזה ניתן לעבות את האד לנוזל על ידי העלאת הלחץ עליו, מבלי שיש צורך לקרר אותו.
לדוגמה, הטמפרטורה הקריטית של מים היא 374 מעלות צלזיוס, זאת הטמפרטורה הגבוהה ביותר שבה יכולים להיות מים במצב צבירה נוזלי (בלחץ גבוה מאוד).
לכן מים במצב צבירה גזי שיהיו בתנאי סביבה סטנדרטים יהיו אדי מים שניתן לעבות אותם בדחיסה מבלי להוריד את הטמפרטורה שלהם.
חצר פנימית

חצר פנימית היא אזור מגודר ולעיתים קרובות שטח המוקף במבנה ופתוח אל השמים. חצרות פנימיות שמשו כמקומות מפגש עיקריים באכסניות ומבני ציבור.

היסטוריה

חצרות פרטיות המוקפות בחומות או בניינים קיימות בארכיטקטורת המגורים מן התקופה בה אנשים החלו להתגורר בדירות. החצרות הפרטיות הקדומות נבנו באיראן וסין ומתוארכות עד לפני 3000 לפני הספירה. הן שימשו למטרות רבות בהן: בישול, שינה, עבודה, משחקים, גינון, ואזור שמור עבור בעלי החיים של בעלי ואורחי המבנה.
לפני שהיו חצרות פנימיות, מקור אש הובער באזור מרכזי בבית, ורק חור קטן בתקרה איפשר לעשן לברוח. במשך זמן, הפתחים הקטנים הוגדלו ולבסוף הובילו לפיתוח של החצר המרכזית הפתוחה.
בתים עם חצר פנימית שכיחים יותר באקלים ממוזג, היות שחצר מרכזית פתוחה יכולה להיות כלי עזר חשוב לקירור הבית במזג אוויר חם. עם זאת, בתי חצר נמצאו גם באקלים קשה יותר, בשל הפרטיות, התאורה, האוויר, השלווה והביטחון שהיא מעניקה.

חצרות פנימיות בעולם

באור שהייתה עיר מדינה עתיקה בדרום מסופוטמיה, נבנו בתים בשתי קומות סביב כיכר פתוחה, ב-2000 לפני הספירה. בקומת הקרקע היו המטבח, חלל העבודה והחללים הציבוריים ובקומה העליונה היו החדרים הפנימיים.
האזור המרכזי הפתוח בווילות הרומיות כונה אטריום, ותפקידו היה להחדיר אור אל מרכז המבנה, ולנקז את מי הגשמים אל בריכה מרכזית המכונה "אימפלוויום" (Impluvium). בתים אלה שולבו לעיתים קרובות באזור פתוח נוסף, גן, שהיה מוקף בשורות עמודים בסגנון יווני ויצר שביל סביב ההיקף של החצר.
חצר פנימית במזרח התיכון משקפת את השפעות הנוודים על האזור. במקום חדרים המיועדים לבישול, שינה, וכו' באופן רשמי, הפעילויות השונות הועברו ממקום אחד לשני במבנה בהתאם לעונה, לטמפרטורה ולמיקומה של השמש. לעיתים קרובות הגגות השטוחים של מבנים אלה שמשו לשינה במזג אוויר חם. בחלק מהתרבויות האיסלמיות חצרות פרטיות ספקו מרחב חיצוני עבור הנשים, בו הן יכלו להרגיש חופשיות ולהשאר מוסתרות מהרחוב.
בבית חצר סיני מסורתי, נבנו מספר בתים סביב כיכר. כל בית היה שייך למשפחה אחרת, ובתים נוספים מוקמו מאחוריהם כדי להכיל בני משפחה נוספים. החצר הסינית היוותה מקום של פרטיות ושלווה, כמעט תמיד שולב בה גן ואלמנט של מים. במקרים מסוימים, נבנו בתים עם חצרות מרובות שמגבירות את הפרטיות. זרים היו מתקבלים בחצר החיצונית ביותר, והחצרות הפנימיות יותר היו שמורות לחברים קרובים ובני משפחה.
גרנד פרי מונטריאול

מסלול

באופן לא אופייני, המרוץ (בניגוד לרוב המרוצים החד יומיים) מתקיים במתכונת של הקפות בתוך מונטריאול. 17 הקפות, שכל הקפה היא 12.1 ק"מ ובמהלכם הרוכבים עוברים בשלושה טיפוסים שונים.
אנה שצ'רבאקובה

חייה האישיים

היא נולדה ב-28 במרץ 2004 במוסקבה, רוסיה. היא הבת האמצעית למשפחה של שלוש אחיות.
The Animals

היסטוריה

הלהקה הוקמה על ידי אלן פרייס ובשנת 1962 הצטרף אליה הסולן אריק ברדון. בינואר 1964 עברה הלהקה ללונדון והוחתמה על ידי המפיק מיקי מוסט שהשיג להם חוזה בחברת Columbia. הלהיט הראשון שלהם Baby let me take you home עבר שינוי תמליל כדי לנקות אותו מתכנים "בעייתיים". אבל היה זה הלהיט השני שלהם "The House of the Rising Sun" שהביא אותם לפסגה. אריק ברדון גילה את השיר באלבומו הראשון של בוב דילן וחברי הלהקה הצליחו לשכנע את מיקי מוסט להוציא את הלהיט למרות אורכו - 4 דקות ו-20 שניות - ששברו בהרבה את השיא עד לאותה שנה. הלהיט נמכר ב-250 אלף עותקים תוך 3 ימים והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי. בארצות הברית הוצאה לשוק גרסה קצרה יותר של 2 דקות ו-58 שניות, וגם היא הגיעה לפסגה. 
להיטם השלישי של החיות - I’m crying, חובר על ידי ברדון ופרייס, אבל לאחריו הם שבו להקליט להיטים של אחרים - Don’t let me be misunderstood של נינה סימון ו-Bring it on home to me של סם קוק. בשנת 1965 פרש האורגניסט אלן פרייס מהלהקה והקים להקה משלו - אלן פרייס סט שזכתה בהמשך לשורת להיטים כמו Simon Smith and his amazing dancing bear ו-The house that Jack built שהגיעו שניהם למקום הרביעי במצעד הבריטי. החיות המשיכו להוציא להיטים - We gotta get out of this place שהגיע למקום השני ו-It’s my life, הלהיט האחרון בחברת Columbia. החיות עברו להקליט בחברת Decca אבל מכאן החלה הירידה שלהם ולאחר שני להיטים, שקעה הלהקה והתפרקה בספטמבר 1966. בתחילת 1967 הקים אריק ברדון את להקת "אריק ברדון והחיות" שהלהיט הידוע והמצליח ביותר שלה היה San Franciscan nights. ביוני 1967 הופיעה הלהקה לעיני כ-90,000 איש בפסטיבל הפופ הבינלאומי של מונטריי בקליפורניה. במהלך ההופעה ביצעו החיות גרסה יוצאת דופן ומלאת עוצמה בליווי כינור של להיטם של הרולינג סטונז "Paint It Black".
איגור סרגייב

חייו

איגור סרגייב נולד למשפחת כורה פחם בקרבת העיר לוהנסק (אז בתחומי ברית המועצות, היום באוקראינה). לאחר סיום בית הספר, בשנת 1955 הוא גויס לצבא והחל ללמוד בבית הספר לקציני הצי בסבסטופול. בשנת 1960 הוא הוסמך כמהנדס טילים והחל את השרות הצבאי בחיל הטילים. סרגייב התקדם בסולם הדרגות והתקדם בתפקידים שונים בחיל. בסוף שנות ה-70 הוא הוצב כמפקד אוגדת טילים.
בשנת 1983 סרגייב הועבר למטה חיל הטילים הסובייטי ובשנים 1989-1992 היה הסגן הראשון של ראש מטה החיל. ב-26 באוגוסט 1992 איגור סרגייב מונה למפקד של חיל הטילים האסטרטגיים של רוסיה.
בשנים 1997-2001 סרגייב כיהן כשר ההגנה. לאחר סיום תפקידו הוא היה יועץ מיוחד של הנשיא ולדימיר פוטין לענייני יציבות אסטרטגית. בשנת 2004 סרגייב סיים את פעילותו בתפקיד עקב מחלתו.
איגור סרגייב קיבל תואר דוקטור על עבודתו בתחום מערכות בקרת נשק. הוא פרסם מעל ל-90 מאמרים בתחום יציבות אסטרטגית, בקרת הנשק וכו'.
במהלך הקריירה הצבאית סרגייב לא השתתף באף קרב. תואר גיבור הפדרציה הרוסית הוענק לו בהיותו שר ההגנה.