google/wiki40b huggingface dataset:
ציפור שותה

ציפור שותה היא דוגמה למשחק מדעי המאפשר להדגים עקרונות וחוקים פיזיקליים וכימיים, במקרה זה חוק הגזים האידיאליים, שיווי משקל מכני, אנתלפיית אידוי, מנוע חום ונוספים. הציפור השותה הומצאה ב-1945 ונרשמה כפטנט ב-1946, הציפור מורכבת משני כדורי זכוכית המחוברים בצינור. צד אחד של הצינור מחובר לקצה הכדור העליון וקצהו השני נמצא בתוך הכדור התחתון שקוע בנוזל. מרבית הכדור התחתון ממולא נוזל אשר נשאב אל הכדור העליון כאשר הציפור מופעלת. הכדור העליון מכוסה בד או לבד שהרטבתו משמשת כמעין דלק לתנועת הציפור.

מהלך עבודה

הנוזל שבתוך הציפור הוא לרוב דיכלורומתאן אשר אינו מהווה סכנה בתוך הכלי הסגור, אולם החומר עצמו חשוד כמסרטן וכמוטגן. בעת יצירת גוף הציפור האוויר שבה נשאב כך שהגז היחיד שבציפור הוא אדי הנוזל. דיכלורומתאן הוא חומר נדיף ביותר, כך שמעבר בין מצב צבירה נוזלי וגזי מתקיים גם בתוספת אנרגיה נמוכה למדי. כאשר ראשה של הציפור טבול במים הוא מתקרר, הגז שבו מתעבה, נפחו קטן והלחץ בצינור קטן מה שגורם לשאיבת הנוזל שבכדור התחתון מעלה.
הציפור מעוצבת כך שכאשר מרבית הנוזל בכדור התחתון היא מאוזנת, אולם כאשר הנוזל נשאב מעלה שיווי המשקל של הציפור מופר וראשה מוטה מטה. כאשר הציפור מאוזנת משתווה לחץ האדים בכדור העליון והתחתון, הנוזל זורם בחזרה לכדור התחתון והתהליך מתחיל שוב.

תנועה נצחית

אמנם נראה כאילו מדובר במכונת תנועה נצחית שאינה דורשת אנרגיה מלבד ההפעלה הראשונית, אולם זהו מנוע חום שמקור התנועה שלו הוא הפרשי הטמפרטורה בין ראש הציפור, המתקרר עקב התאדות המים שנספגו בכיסוי הכדור העליון, לבין הכדור התחתון.
אייק אופייבו

ביוגרפיה

אופייבו נולד בסן אנטוניו שבטקסס, בן להורים מניגריה שהיגרו לארצות הברית. הוא למד ושיחק באוניברסיטת סאת'ורן מתודיסט בדאלאס. את הקריירה המקצוענית החל בגנט הבלגית. לאחר מכן שיחק בקבוצות בפוארטו ריקו, מקסיקו ובוונצואלה. בשנים 2013 עד 2015 שיחק במכבי חיפה. בעונתו השנייה בקבוצה רשם ממוצע של 17.7 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל בכדורסל. באוקטובר 2015 חתם על חוזה לחודשיים במכבי תל אביב. בדצמבר 2015 האריך את חוזהו במכבי תל אביב לחודשיים נוספים.
אופייבו היה חבר בסגל נבחרת ניגריה בכדורסל שזכתה במדליית ארד באליפות אפריקה בכדורסל ב-2011. הוא רשם באליפות ממוצע של 5.5 נקודות ו-2.8 ריבאונדים למשחק.
אוויר דחוס

אוויר דחוס הוא אוויר שנדחס ללחץ הגבוה מלחץ אטמוספירי, ומשמש בדרך כלל ככוח מניע - כאמצעי הנעה למכשירים מכניים בתעשייה ובתחבורה, או כאמצעי לפיזור חלקיקים בכוח רב. דוחסים אוויר לצרכים אלה מאחר שזמינותו בלתי מוגבלת (ואין צורך לשלם בעבור השימוש בו), הוא אינו רעיל, אינו מזהם ואינו דליק כחלופות אחרות. החיסרון העיקרי בשימוש באוויר דחוס הוא שבלחצים הנמוכים יחסית בהם משתמשים בו (כעשרה בר) הוא אינו נוזלי ונפח האחסון שלו גדול. לכן, ביישומים בהם נדרש נפח גדול של אוויר דחוס מותקנת לרוב משאבה בצד מיכל האחסון, שדוחסת את האוויר למיכל כשהלחץ בו יורד. 
במדינות אירופה, 10% מכל המכשור הנמצא בשימוש בתעשייה מונע על ידי אוויר דחוס.
ג'ייסון ארלס

ביוגרפיה

ארלס נולד בסן דייגו, קליפורניה. 
בשנת 2003, עת שהיה בן 26 שיחק לראשונה בתפקידי אורח בסדרות "המגן", "MAD TV" ו-"מלקולם באמצע". בשנת 2004 שחיק בתפקיד קטן בסרט "אוצר לאומי". 
בשנת 2006 נבחר לגלם את התפקיד ג׳קסון סטיוארט בסדרת הילדים והנוער "האנה מונטנה" כאחיה של מיילי סיירוס. וכן הופיע בסרט "אבא בצרה" של ערוץ דיסני.. שיחק בסדרה "בית ספר לאמנויות לחימה" של דיסני XD בין השנים 2011 ל-2015, בתור רודי (תפקיד ראשי).
סטניסלב קון

קריירה

קון ייצג את פולין  באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 21-31 בתחרות הניחומים עם 6 נקודות  (ניצח: קארל הרומאדקה).
בשנת 1925 ניצח קון באליפות ורשה בשחמט. בשנת 1926 חלק מקום 3-7 אחרי דויד פז'פיורקה ופאולינו פרידמן  באליפות השחמט הראשונה של פולין. בשנת 1927 חלק מקום 5-7 בתחרות לודז, אליפות פולין השנייה (ניצח: עקיבא רובינשטיין) וחלק מקום ראשון עם ליאון קרמר באליפות ורשה. 
קון, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, פאולינו פרידמן, קרול פילץ, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי.
היה רופא במקצועו.
שילת

רקע

בשנת 1975 יזמה קבוצת קצינים בצבא קבע רעיון להקמת יישוב באזור מודיעים. לגרעין המתהווה היה יעד, "חירבת ביר טוויל" היא גבעת הברושים שבין מכבים רעות, מכאן שם הגרעין המייסד: "באר טל". 
הרעיון של המקימים היה הקמת קהילה יצרנית המבוססת על משק מלאכה ותעשייה משפחתי במסגרת של מושב עובדים. תנועת המושבים סירבה לקבל יצור כלאיים כזה לשורותיה והתנועה המיישבת היחידה שהסכימה לאמץ את המושב בחום הייתה תנועת העובד הציוני.
באותה עת החליטה ועדת השרים לענייני התיישבות, שבראשה השר ישראל גלילי, בעקבות החלטת העצרת הכללית האו"ם בדצמבר 1975 בה הוכרז על הציונות כתנועה גזענית, החלטה שלימים בוטלה, לעבות ביישובים את הקו הירוק (קו שביתת הנשק 1949). בסוף שנת 1976 החליטה ועדת השרים שהיישוב יוקם באזור חורבת שילתא, באזור בו התקיים קרב חירבת כוריכור במלחמת העצמאות, ועל כן ניתן לו השם "שילת".

העלייה

ביולי 1977 עלו ראשוני המתיישבים לקרקע (25 משפחות) ונרתמו לעבודת פיתוח. באותה עת לא היו חשמל, כבישים, מדרכות וקווי טלפון.
ב-15 באוגוסט 1977 עם הצבת גנרטור חשמלי הוכרז על היישוב בטקס, בנוכחות נציגי הממשלה, התנועה המיישבת, הסוכנות היהודית ומשפחות החברים. התושבים התגוררו ב"מחנה הארעי" שהיה בנוי מבטון שצופה בשפריץ חיצוני וקירות גבס.
כשנה לאחר הקמת היישוב הגיעו 10 משפחות נוספות והמושב מנה 35 משפחות. 
בשנת 1980 - 1981 נסלל לראשונה הכביש אל היישוב. 
במהלך השנים נקלטו משפחות נוספות והיישוב מונה עתה 57 משפחות חברי אגודה ובנוסף כ-30 מבני המושב ובני משפחתם מתגוררים ב"מחנה הארעי" שהינו כיום חלק בלתי נפרד מהיישוב.
במושב הוקמה אנדרטה וחדר זיכרון לזכר הנופלים בקרב חירבת כוריכור. כן נוסד בית הספר לפיד המ"ה שגם הוא מנציח את זכר 45 הנופלים.
ערבית ישראלית

ערבית-ישראלית  הוא כינוי שניתן לתהליך חדירתן של מעט מילים עבריות אל תוך שפת היום יום של הדיאלקט  הפלסטיני שמדובר בקרב ערביי ישראל, שיש לְשׁוֹנַאים הטוענים כי זוהי התפתחותה של שפה ממש.
מעצם העובדה שיש שירותים הניתנים לשתי האוכלוסיות יחד, קיימת חדירה של מילים שימושיות משירותים אלו, אל השפה הערבית. 
מהיותה שפת תמהיל מתהווה, הרי שגם כינויים רבים לה, המגדירים בצורה שונה את אופייה : 
פלסטינית-ערבית-ישראלית או עֲרַבְרַבִית או עֲרַבְרִית או אִלְעַרַבְּרִיַּה; באנגלית: Hebrew-Arabic או Palestinian-Israeli Arabic, או ערבית פלסטינית במדינת ישראל.

מילים מתחום סביבת המגורים

דשא, מעלית, מדרכה, שולחן, חלון, שלט, חניון.

מילים מתחום הבריאות

"קופת חולים", "אירוע מוחי", "מחלה כרונית", "קריסת מערכות", "גידול".

מילים מתחום השירות הציבורי

"משרד הפנים", "מכון רישוי", "ועדת קבלה", "ביטוח לאומי", "מפעל הפיס".

ביטויים ומילים נוספות

ההלחם "טַיֵיבּ, בסדר"

השפעת הערבית על העברית

עם השנים, לאור העובדה ששתי השפות מצויות בקרב תושבי האזור, גם מילים נכנסו ערביות לז'רגון העברי.
דוגמאות נפוצות :
"סבבה", "יאללה", "אנא עארף ?".
קורפוס קלוסטומיה

קורפוס קלוסטומיה (הסרת כפיס המוח) הוא תהליך ניתוחי המנתק את ההמיספרות במוח. כתוצאה מכך נוצר מצב רפואי הנקרא מוח חצוי. ניתוח זה נעשה כדי לעזור לחולי אפילפסיה קשים ביותר, ששום תהליך אחר לא עזר לייצב אותה.
רוב הניתוחים המודרניים מסוג זה כוללים רק את החלק הקדמי של כפיס המוח, מה שמשקף את העובדה שהאונה הקדמית והאונה הרקתית הן האונות במוח האחראיות בעיקר ליצירת ההתקפים האפילפטיים. ההפרעות כתוצאה מהליך ממותן זה הן קלות יותר; לא נמצאו תופעות לוואי אצל חלק מהחולים (למרות שלא סביר שאין כאלה).
כפיס המוח נקטע, בדרך כלל, כדי לעצור את ההתקפים האפילפטיים. ברגע שכפיס המוח נחתך, הרבה יותר קשה למוח לשלוח מסרים בין שתי ההמיספרות. למרות שכפיס המוח הוא שטח החומר הלבן הגדול ביותר המחבר את ההמיספרות, יש עדיין תקשורת מוגבלת ביניהן על ידי התפרים הקדמי והאחורי (anterior commissure, posterior commissure).
פאת השולחן

תוכן הספר ומחברו

הספר מחולק לשניים: חלק אחד הוא הבאת ההלכה המעשית בנושא הנ"ל, ובצידו חלק שני שעניינו פלפול בלול  מן התלמוד וספרות הראשונים והאחרונים בנושא. לחלק השני קרא המחבר בשם "בית ישראל". בהקדמה לספרו מטעים המחבר ארבעה טעמים מדוע קרא לספרו בשם פאת השולחן, וטעם נוסף למשמעות השם "בית ישראל" לחלקו השני. בספר 29 סימנים ו-531 סעיפים.
הספר חובר על ידי הרב ישראל משקלוב, בן העיירה שקלוב, שעלה לארץ ישראל בראש תלמידי הגר"א והתיישב בעיר צפת.

חשיבות הספר והדפסותיו השונות

עיקר חשיבות הספר היא בהשלמה לשולחן ערוך בהלכות התלויות בארץ. הלכות אלו נצרכו ליישוב היהודי בארץ ישראל שהתפתח באותה תקופה, הלכות שבתפוצות ישראל בחו"ל כמעט ולא עסקו בהם.
לראשונה נדפס הספר בשנת תקצ"ו (1836) בעיר צפת על ידי המחבר בעצמו. לאחר 75 שנה בשנת תרע"א (1911) נדפס פעם שנייה על ידי הרב אברהם משה לונץ, בעיר ירושלים, בהוצאה זו נוספו הערות מהאדר"ת ומחתנו הרב אברהם יצחק הכהן קוק. בה'תרע"ב יצא שוב על ידי הרידב"ז בתוספת פירוש שלו "בית רידב"ז" ובתוספת שו"ע הלכות שבת. בשנת ה'תשכ"ח הודפס שוב על ידי הוצאת ספרים "יד בנימין" בעיר ירושלים.
הקדמתו של רבי ישראל משקלוב לספר היא אחד המקורות החשובים לתולדות הגאון מווילנה.
ג'ניס דיקנסון

ביוגרפיה

דיקנסון נולדה בברוקלין ולה אחות גדולה ואחות קטנה.
בתחילת שנות השבעים היא נסעה לעיר ניו יורק על מנת לדגמן לאחר שזכתה בתחרות "דוגמנית אופנת עלית" ובאותה תקופה בלונדיניות עם עיניים כחולות היו דומיננטיות בעולם האופנה.
היא התגלתה על ידי צלם אופנה לאחר שחברתו לוריין בראקו אמרה שהיא אוהבת את איך שהיא נראית. היא דיגמנה תקופה בפריז ולאחר מכן שבה למולדתה. היא טוענת שהיא המציאה את הביטוי "סופרמודל" (דוגמנית על) זאת לאחר שמנהלה שם לב שהיא עובדת הרבה מאוד ובצורה אינטנסיבית אז הוא אמר לה "את לא סופרמן ואז היא ענתה לא "נכון, אני לא סופרמן, אני סופרמודל".
היא כיכבה על השערים של חשובי מגזיני האופנה ווג, קוסמופוליטן, מארי קלייר ופלייבוי.
בנוסף היא שימשה כפנים של חברות כמו רבלון והאש פאפיז.
ב-2003 היא החלה לשמש כשופטת בתוכנית הריאליטי המצליחה הטופ מודל הבאה ושם היא נודעה בקשיחותה כלפי המתמודדות בתחרות. היא השתתפה בתוכנית במשך ארבע עונות אך לא המשיכה לעונה החמישית וזאת לאחר שהפקת התוכנית לא הסכימה להעלות את משכורתה.
ב-2006 עלתה תוכנית הטלוויזיה "הסוכנות של ג'ניס דיקנסון" שעקבה אחר הקריירה החדשה של דיקנסון כסוכנת דוגמנות.
דיקנסון הייתה נשואה שלוש פעמים ולה בן מבעלה השני ועוד בת מבן זוגה לשעבר.
הרמטיזם (ספרות)

ההרמטיזם היה אחד הזרמים החשובים ביותר בספרות ובעיקר בשירה האיטלקית של המאה העשרים. זרם זה הביא עמו חידושים מהותיים גם מבחינת השפה והסגנון וגם מבחינת התכנים. שלושת המשוררים נושאי הדגל של זרם ההרמטיזם היו ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואוג'ניו מונטאלה.
זרם זה קיבל את שמו מדבריו של המבקר קוסטנצו פלורה, אשר בספר שכתב בשנת 1936, הגדיר את השירה המאופיינת בערפול יתר מכוון ובכתיבה אנלוגית קיצונית כהרמטית, על שם האל הרמס טריסמגיסטוס, אל חכמת הנסתר. פלורה הביע בספרו זה ("השירה ההרמטית") את מורת רוחו על כך שהשירה מסתורית מדי, אישית מדי ומסובכת לפירוש ולפענוח.
מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים

מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים (בס"א) הוא גוף אקדמי עצמאי השואף לתרום לקידום הביטחון והשלום במזרח התיכון באמצעות מחקרים מכווני מדיניות בנושאי ביטחון לאומי במזרח התיכון, אשר פועל ליד המחלקה למדע המדינה שבאוניברסיטת בר-אילן ברמת גן.

המרכז

המרכז הוקם בשנת 1993 על ידי ד"ר תומאס הכט, מנהיג הקהילה היהודית בקנדה, כמכון עצמאי ולא מזוהה פוליטית, המסונף למחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת בר-אילן. הוא מוקדש לזכרם של מנחם בגין ואנואר סאדאת, אשר חתמו על הסכם השלום בין ישראל למצרים - הסכם השלום הראשון בין ישראל לבין מדינה ערבית. לדעת מקימי המכון, ההסכם מהווה את אבן הפינה לפתרון הסכסוכים במזרח התיכון. במהלך 24 השנים לקיומו, המרכז הפיק כ -750 מחקרים ומסמכי מדיניות וכן 25 ספרים. הארגון ערך למעלה מ-600  ועידות בינלאומיות וימי עיון בתחום ההגנה, התעשייה הצבאית, מודיעין ומדיניות חוץ, דיפלומטיה, עסקים,  אקדמיה ופוליטיקה.
ב-14 ביוני 2009 בחר ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, במתחם המרכז כאתר הסכמתו לפתרון שתי המדינות בנאום בר-אילן.
פרסומי המרכז והמלצות המדיניות מכוונים למספר קהלים, כולל מקבלי החלטות בכירים בישראל, אנשי צבא ואזרחים, בממסד הביטחוני ובמשרד החוץ, הסגל הדיפלומטי, הקהילה האקדמית, התקשורת, הקהל הרחב, ומנהיגים בקהילות היהודיות בעולם.
כמו כן מארגן בס"א כנסים, סדנאות, הרצאות, סימפוזיונים ותדריכים עבור קהלים בינלאומיים ומקומיים, ומקבץ מומחים מהשטח ומהאקדמיה, מישראל ומחו"ל. מרכז בס"א פיתח קשרי שיתוף פעולה עם מרכזי מחקר מובילים בעולם, מאנקרה ועד וושינגטון, ומלונדון ועד סיאול. מרכז בס"א מקושר עם מומחים עולמיים בתחום היחסים הבינלאומיים, החברים בוועדה האקדמית המייעצת הבינלאומית שלו. מאז היווסדו, פרסם המרכז מעל 60 פרסומים בעברית ובאנגלית.
אורט יובלי אריאל

קריית חינוך 'אורט יובלי אריאל' נוסדה בעיר אריאל בשנת 1979 תשל"ט, ונקראה בית הספר "מקיף אריאל", בשנת 1996 תשע"ו נוספה חט"ב היובל. שני הקמפוסים מצויים באזורים שונים בעיר אריאל.

איחוד הקמפוסים

איחוד בית הספר המקיף עם חטיבת הביניים נעשה בתמיכת רשת 'אורט' בשנת 2008, ובעקבות כך הוסב שמה של  הקריה החינוכית לשם "אורט יובלי אריאל".
2 הקמפוסים, החטיבה העליונה וחטיבת הביניים, מהווים איחוד בין 2 בתי ספר שהיו בעיר עד לשנת 2007:  בית ספר "מקיף אריאל" (6 שנתי) ובית ספר "היובל" – (חטיבת ביניים צומחת).
רשת אורט מנהלת ומתפעלת את כל מערך החינוך העל יסודי בעיר אריאל. אורט פועלת במסגרת קריית חינוך שש-שנתית "אורט יובלי אריאל" בה משולבת חטיבת הביניים היובל. על פי המתווה (שבוצע על ידי אורט, עיריית אריאל, משרד החינוך וארגוני המורים), אוחדו בית הספר התיכון המקיף וחטיבת הביניים היובל למוסד אחד, הכולל במסגרתו את כל תלמידי שכבות ז' – י"ב.
כיום מהווה קריית החינוך 'אורט יובלי אריאל' בי"ס אזורי המכשיר את תלמידיו בזכות תוכניות ייחודיות.

המייסדת

שרה כהן אורגד (1937-2005 תשס"ה-תרצ"ז) הקימה את בית הספר התיכון מקיף אריאל כבית ספר צומח (1984-1999 תשנ"ט-תשמ"ד), כיתות ז'- י"ב.
ב-1997 תשנ"ז  בית הספר התיכון מקיף אריאל זכה תחת ניהולה בפרס החינוך ממשרד החינוך.

הייחודיות של הקריה

הייחודיות של קריית חינוך 'אורט יובלי אריאל' מתבטאת בקיום פעילויות לימודיות והתנדבותיות ענפות, כגון: מכיתה ז' והלאה התלמידים מגיעים לאוניברסיטת אריאל למטרות לימודיות וחווייתיות. בנוסף, נערכות תחרויות בית ספריות וכן ארציות כמו: תחרות אסטרונומיה על שם אילן רמון ז"ל, תחרות עכבר הזהב, חידון ארצי בערבית ומזרחנות ועוד.

חטיבת ביניים

בחטיבת הביניים "אורט יובלי אריאל" קיימת תוכנית התמחויות אשר נמשכת שלוש שנים ובמסגרתה התלמידים מתנסים במגוון רחב של מקצועות, כגון: תקשורת, ספורט, מדעים, אומנות, תיאטרון וסיירות.
בחטיבת הביניים 20 כיתות, כ- 521 תלמידים.

חטיבה עליונה

כל תלמיד חייב ללמוד מקצוע הרחבה אחד לפחות, בהיקף של 5 יח"ל. בתהליך השיבוץ מבררים עם כל תלמיד את העדפותיו ובונים לכל אחד ואחת הרכב המותאם עבורו/ה תוך ייעוץ אקדמי. מקצועות ההרחבה הקיימים הם:

חטיבה על תיכונית

החטיבה העל תיכונית נקראת גם "המכללה העל תיכונית", בה לומדים חלק מהתלמידים שסיימו את 12 שנות לימודם.
הנושאים הנלמדים במכללה העל תיכונית הם: מגמת הנדסת אלקטרוניקה ומחשבים, בהתמחות מערכות אלקטרוניות.
בחטיבה העל-תיכונית 2 כיתות, כ- 19 תלמידים.
אברהם יכין

אברהם יכין (נולד ב-1924) הוא צייר ופסל ישראלי.

ביוגרפיה

יכין נולד בירושלים, בכור לאם ממוצא מצרי ואב ממוצא סורי (חלבִּי). מילדותו גילה נטייה אמנותית והחל לצייר. בנערותו יצא לעבודה כדי לסייע בכלכלת המשפחה, והשלים את השכלתו בלימודי ערב.
במהלך מלחמת העולם השנייה התגייס לצי המלכותי הבריטי, במסגרתו הפליג בין חופי הים התיכון וזכה לבקר במרכזי אמנות בצרפת, איטליה, יוון ומצרים. לאחר המלחמה החל לימודי אמנות באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים, ולמד בהנחיית האמנים מרדכי ארדון, איזידור אשהיים, יעקב שטיינהרדט ואחרים. עם הכרזת מדינת ישראל התגייס לצה"ל והשתתף במלחמת העצמאות. בשנת 1953 הציג בירושלים את תערוכת הציורים הראשונה שלו, וב-1960 התקבל יכין כחבר באגודת הציירים והפסלים.
ב-1957 נישא לחנה יכין, סופרת ואמנית בזכות עצמה, ואיתה גידל שמונה ילדים. בני הזוג הציגו במשותף בתערוכות אמנות בישראל, באירופה ובארצות הברית. עבודותיהם של בני הזוג יכין מוצגות במוזיאונים שונים בהולנד וכן במוזיאון ישראל בירושלים ובמוזיאון היהודי בפריז. בני הזוג גרים בשכונת מחנה יהודה בירושלים, בבית בו נולד אברהם.
ציוריו של אברהם יכין מתאפיינים באקספרסיביות, בצבעוניות עזה ובחוסר דיוק בפרטים. העיר ירושלים, על הקשריה הרוחניים, מהווה מוטיב מרכזי ברבים מציוריו.
אברהם יכין הוא אחיו של לוחם הלח"י עזרא יכין. אח אחר היה איש האצ"ל דוד יכין. בן אחיו של אברהם הוא הבמאי ההוליוודי בועז יכין.
נוודים

נוודים הם קבוצות של אנשים, נשים וטף אשר אורח חייהם נמשך בנדידה ממקום למקום והם אינם חיים באופן קבוע במקום מסוים. הנוודים נודדים בהתאם לזמינות של מים, מזון, מרעה, ביטחון וכדומה. לרוב נעשית הנדידה בשטח מוגדר, או במסלול מחזורי.
אורח חיים של נוודות רווח מאוד בעבר, בעיקר אצל אנשים שחיו במדבר, אך כיום תופעה זו הולכת ומצטמצמת.
נוודות למחצה: כאשר שבטים נודדים עם עדרי הצאן למרחקים קצרים, ובעונות מסוימות, ובשאר ימות השנה הם חוזרים לנקודת יישוב שממנה יצאו ומעבדים את האדמה.
לאורך ההיסטוריה דוגמאות שונות לעמים נודדים אשר בתקופות בצורת ומחסור במזון הפכו לאלימים כחלק מהניסיון להשיג לעצמם מזון, והתקיפו את עמי הקבע, לעיתים לאחר דורות של שיתופי פעולה שלווים יחסית בין עמי הקבע לעמים הנודדים.
אדריה איירווייז

תולדות החברה

אדריה איירווייז נוסדה בשנת 1961 כחברת שכר בשם Adria Aviopromet והפעילה צי של מטוסים מדגם DC-6.
בשנת 1968 שנתה החברה את שמה ל-Inex Adria Aviopromet ורכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם DC-9. בשנת 1980 רכשה החברה מטוסים מדגם MD-80, הצטרפה ליאט"א והחלה בהפעלת טיסות סדירות. למרות זאת המשיכה החברה להתמקד בעיקר בהפעלת טיסות שכר.
בסוף שנות השמונים החלה החברה ברכש מטוסים מדגם איירבוס A320, ועם פירוק יוגוסלביה, אימצה את שמה הנוכחי והפכה למוביל הלאומי של סלובניה. ב-18 בנובמבר 2004 הצטרפה אדריה איירווייז אל ברית חברות התעופה סטאר אלייאנס במעמד של חברה אזורית, ובמקביל השתלבה במועדון הנוסע המתמיד של לופטהאנזה - Miles & More.
בשנת 2006 יצאה החברה בצעד מקורי של מכירת גופי מטוסיה כשטח פרסום לחברות מסחריות.
בשנת 2016 הופרטה החברה ומניותיה נקנו מהממשלה הסלובנית על ידי קבוצת משקיעים הרשומה בלוקסמבורג.
בספטמבר 2019 הודיעה החברה על הפסקת טיסותיה באופן זמני בשל מחסור במזומנים.
ב-30 בספטמבר הודיעה החברה על התחלת הליך פשיטת רגל.

פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה החברה 2-3 טיסות שכר שבועיות בין נמל התעופה בן-גוריון לבין נמל התעופה הבינלאומי ליובליאנה, טיסות אלו הופעלו רק בחודשי הקיץ.
רדוקסיון

רדוקסיון (בספרדית: Reducción) הוא צורת התיישבות המאפיינת את המושבות הספרדיות בעולם החדש. יישובים אלה אוכלסו בתושביהם הילידים של המושבות במטרה להטמיע בהם את התרבות הספרדית ולבצע פעילות מיסיונרית.
כבר בראשית הקולוניזציה הספרדית של אמריקה, ראה הכתר הספרדי חשיבות בהטמעת התרבות הספרדית ובהפצת הנצרות בקרב הילידים ובדחיקתם של תרבויותיהם הם. חוקי בורגוס מ-1512 קבעו כי על הילידים לגור בסמוך לערים הספרדיות המוקמות ביבשת, כדי להבטיח הליך מתמשך של המרת דת, באמצעות הגעתם של הילידים לכנסיות והתבוננות באורח החיים הספרדי. עיקרון זה נבע הן מאופייה האוונגליסטי של הכנסייה הקתולית, והן ממורשת תהליך הרקונקיסטה בספרד. לעיקרון הייתה גם חשיבות דמוגרפית, כלכלית ופוליטית, שכן הדבר אפשר שליטה אפקטיבית יותר בילידים, וכן גביית מסים יעילה יותר.
ב-1531 הוציאה מלכות המשנה של ספרד החדשה הנחיות להקמת הרדוקסיונים. לפי ההנחיות, בכל רדוקסיון יש להקים כנסייה ובה כומר אחראי. כן נקבע בהן כי הרדוקסיונים ינוהלו באופן קומונלי, וכי משאביהם, לרבות האדמות עליהם יוקמו, יהיו שייכים להם. 
מרבית הרדוקסיונים הוקמו בידי הכתר הספרדי, אך כמה מהם הועברו לאחריותם של אנשים פרטיים, שהפעילו אותם בהתאם לעקרונות האנקומיינדה. כל קבוצת רדוקסיונים נקראה קורחימיינטו (Corregimiento), שעליה היה אחראי הקורחידור. הקורחידורים לא קיבלו שכר, והשררה בה נשאו ללא תמורה גרמה למעשי שחיתות רבים. 
המסדר הפרנציסקני והמסדר הישועי הקימו אף הם רדוקסיונים, בעיקר במלכות המשנה של פרו. רדוקסיונים אלה היו למפותחים ולמשגשגים ביותר, במיוחד אלה שבאזור פרגוואי של ימינו ובסביבתה, כדוגמת המיסיונים הישועיים בצ'יקיטוס, במזרח בוליביה של ימינו, או המיסיונים הישועיים של הגוארני באזור מדינת פראנה שבברזיל של ימינו ופרובינציית מיסיונס הארגנטינאית, שאף קרויה על שמם.
ליאור סופר

ביוגרפיה

סופר גדל בראשון לציון. הוא מתאמן בקבוצת עצמה סקי מים בכבלים תל אביב, בהדרכת עידן טל.

סגן אלוף העולם

באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בשנת 2010 זכה סופר במדליית כסף.

אלוף אירופה

באליפות העולם שנערכה בפיליפינים בינואר 2011 סיים סופר במקום חמישי ובאליפות אירופה שנערכה בבלגרד סרביה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב.

2012

באליפות אירופה בסקי מים בכבלים שנערכה בטולוז צרפת בספטמבר 2012 זכה סופר במדליית כסף.

2013

באליפות אירופה שנערכה בשוודיה בספטמבר 2013 זכה סופר במדליית ארד, אחרי שני גולשים מגרמניה.

אלוף עולם

באליפות אירופה בסקי מים בכבלים שנערכה בפולין ביולי 2014 זכה סופר במדליית כסף. שלושה שבועות לאחר מכן, באליפות העולם בסקי מים בכבלים שנערכה בנורווגיה באוגוסט הוא זכה במדליית הזהב, לפני אלוף אירופה פרדי ואן אוסטן מגרמניה וסן אים מקוריאה הדרומית.

2016

באליפות העולם בסקי מים שנערכה במקסיקו בנובמבר 2016 זכה סופר במדליית זהב. במדליית ארד זכה  גיא פירר מישראל.
Microsoft Publisher

סקירה כללית

Publisher כלול במהדורות מתקדמות יותר של מיקרוסופט אופיס, ומשקף את הדגש של מיקרוסופט ביישום כאלטרנטיבה קלה לשימוש, תוך התמקדות בשוק העסקים הקטנים, שם חברות לא הקדישו אנשי מקצוע מעצבים זמינים להכנת חומרי שיווק ומסמכים אחרים. עם זאת, יש לה נתח קטן יחסית משוק ההוצאה לאור שולחנית, הנשלט על ידי Adobe InDesign ולפני כן QuarkXPress.

תאימות

LibreOffice תמך בפורמט הקובץ הקנייני של המו"ל (.pub) מאז פברואר 2013. Adobe PageMaker שומר גם קבצים עם סיומת .pub, אך שני פורמטי הקבצים אינם תואמים ואינם קשורים זה לזה. Publisher תומך במספר פורמטים אחרים של קבצים, כולל פורמט Enhanced Metafile (EMF) הנתמך בפלטפורמות Windows. ניתן להשתמש בגרסת הניסיון של Microsoft Publisher כדי להציג קובצי .pub מעבר לתקופת הניסיון.
ז'אן-פול גוטייה

ביוגרפיה

גוטייה גדל אצל סבתו הקוסמטיקאית. הוא מעולם לא קיבל הכשרה רשמית כמעצב אופנה, אך בגיל צעיר נהג לשלוח סקיצות למעצבים בכירים. פייר קרדן התרשם מכשרונו ושכר אותו כעוזר ב-1970.
גוטייה הוציא את הקולקציה האישית הראשונה שלו ב-1976. מאז 1981 הוציא קולקציות בעלות סגנון שנוי במחלוקת, בעקבותיהן הוא נודע כ"ילד הרע" של עולם האופנה הצרפתי. קולקציות רבות שלו התבססו על אופנת רחוב, בעוד רבות אחרות היו אופנה עילית בעלת סגנון רשמי ועם זאת מיוחד ושובב. בין השאר, קידם גוטייה את השימוש בחצאיות, במיוחד חצאיות סקוטיות, כחלק מרכזי במלתחתם של גברים. הוא השתתף בתצוגה מיוחדת במוזיאון המטרופוליטן בניו יורק, שנקראה "לב אמיץ - גברים בחצאיות".
בסוף שנות ה-80 איבד גוטייה כמה מקרוביו האישיים, בהם בן זוגו ושותפו לעסקים פרנסיס מינו, שנפטר מסיבוכים שנבעו ממחלת האיידס.
בשנות ה-90 עיצב גוטייה לזמרת מדונה את התלבושת המפורסמת של חזייה בצורת חרוט, ותלבושות רבות לסיבובי ההופעות שלה. הוא עיצב גם חלק מהתלבושות של זמר הרוק מרלין מנסון לאלבומיו ולהופעותיו. בישראל נודע גוטייה כאשר עיצב את שמלת הנוצות המפורסמת של הזמרת דנה אינטרנשיונל להופעתה באירוויזיון 1998. דנה התחרטה ולא לבשה את השמלה כשעלתה לבמה לשיר את דיווה, אבל כשנודע לה שזכתה, היא לבשה אותה כשעלתה לשיר את שיר הניצחון.
גוטייה הפתיע בתצוגות האופנה שלו כאשר השתמש בדוגמנים שונים מהרגיל, כמו גברים זקנים, נשים מלאות, דוגמנים בעלי פירסינג וקעקועים רבים, וכן שיחק עם התפקידים המגדריים המסורתיים בתצוגותיו. על כך קיבל תגובות מעורבות.
גוטייה עיצב את התלבושות בסרטי קולנוע רבים, כמו "האלמנט החמישי" של לוק בסון, "קיקה" של פדרו אלמודובר, "הטבח, הגנב, אשתו והמאהב שלה" של פיטר גרינוויי, ו"עיר הילדים האבודים" של ז'אן פייר ג'נט.
כיום הוא עובד במקביל על קולקציות האופנה הפופולרית והעילית שלו, ועל הקולקציה של מעצב האופנה הצרפתי הרמס, שנודע בבגדי העור ותיקי היד היוקרתיים שלו. בשנים האחרונות מוציא גוטייה גם קולקציות של משקפי שמש.
בשנת 2011 החל שיתוף פעולה בין גוטייה לבין אשת העסקים ניקול ראידמן ובעלת חנות היוקרה Madame de pompadour שבה ימכרו העיצובים בבלעדיות בישראל.

בשמים

בנוסף לעיצוב אופנה, ידוע גוטייה גם בבשמים הפופולריים שלו. הבושם הראשון שלו לנשים, "קלאסיק", הוצג ב-1993, ועיצובו היה בצורת גוף אישה עם מחוך. כעבור שנתיים הוצג הבושם הראשון לגברים, "לה-מייל", שעיצובו היה בצורת פלג גוף עליון של גבר עם חולצת מלח מפוספסת. שניהם הצליחו מאוד, למשל "לה-מייל" הוא כיום במקום הראשון במכירות בשמים לגברים באיחוד האירופי, ומצליח גם באוסטרליה וארצות הברית. הבושם השלישי שלו, "פראז'יל" לנשים, הוצג בשנת 2000, אך כיום הוא בתפוצה מוגבלת בגלל מכירות נמוכות יחסית. ב-2005 יצא הבושם לשני המינים "פרגראנס פור הומאניטי", וב-2007 הבושם לגברים "פלור דו מייל". כל הבשמים של גוטייה מיוצרים תחת רישיון ארוך טווח של המחלקה הפאריזאית של החברה היפנית שיסיידו, שאחראית לייצור בשמים למעצבים נוספים בעולם.
טבעת ברודגאר

תיאור

קוטרו של המעגל הוא 104 מטרים, והוא השלישי מבחינה זו בממלכה המאוחדת. ההנג' היה מורכב במקור מ-60 אבנים, שמתוכן שרדו עד לסוף המאה ה-20 רק 27. האבנים עומדות בתוך תעלה מעגלית, שנחפרה על ידי התושבים הקדמונים של האזור. עומק התעלה הוא עד 3 מטרים ורוחבה הוא עד 9 מטרים.
באזור הקרוב לטבעת יש אבנים ניצבות נוספות וערמות אדמה עגולות על קברים פרהיסטוריים, ההופכים את האזור לאתר טקסי חשוב. למרות שמטרתה המדויקת של הטבעת לא ידועה, קרבתה לאבנים הניצבות בסטנס ותל מיס האו הופכים אותה לאתר חשוב ביותר.
חפירות שנערכו על ידי קולג' אורקני בנס (Ness) של ברודגאר, בין הטבעת לאבנים הניצבות של סטנס, חשפו מספר בניינים המיועדים למטרות מגורים וטקסים כאחד ועל פי הממצאים נראה כי בקרבת מקום אמורים להימצא מבנים נוספים. במקום התגלו גם כלי חרס, עצמות, כלי אבן וקצה משויף של אלת אבן. הממצא החשוב ביותר, ככל הנראה, הוא שרידי קיר אבן גדול שאורכו היה ככל הנראה 100 מטרים וגובהו 6 מטרים. ההשערה היא כי הקיר חצה את כל חצי האי שעליו נמצאת הטבעת, וייתכן שהוא היה מחסום סמלי בין המישור בעל החשיבות הטקסית שעליו נמצאת הטבעת, לבין האזור הרגיל שמסביב.