אירוין שינדלר

אירוין שינדלר (באנגלית: Irvin R. Schindler ; ‏25 באוקטובר 1915 – 22 בספטמבר 2007) היה טייס יהודי אמריקאי שסייע בימי מלחמת העצמאות ברכישת מטוסים לחיל האוויר הישראלי. זכה לפרסום עולמי ביולי 1948, כאשר ביצע ניסיון שנכשל להבריח לישראל מטוס ‏B-17 מבצר מעופף.

ראשית דרכו

אירוין שינדלר, שכינויו היה Swifty (הזריז), נולד במיאמי בשנת 1915. בהיותו בן שתים עשרה, בשנת 1927, חצה צ'ארלס לינדברג לבדו בטיסה ישירה את האוקיינוס האטלנטי והפך לגיבור לאומי בארצות הברית וזכה להערכה ולהערצה עולמית. הנער הושפע מכך ומאז שאף תמיד להיות טייס. בצעירותו, בזמן היותו סטודנט באוניברסיטת פלורידה, למד להטיס מטוס קל וזכה להתקבל לחברת תעופה. בעת מלחמת העולם השנייה שירת בחיל האוויר של ארצות הברית כטייס במטוס תובלה שטס בין ארצות הברית לאירופה, הוביל אמצעי לחימה לכוחות הנלחמים והשיב לארצות הברית חיילים שנפצעו בקרבות. לאחר המלחמה יסד, ביחד עם חבר, חברת תעופה קטנה בשם "שירות נתיבי אוויר" (Service Airways inc) שלה שני מטוסים, שהובילה בהם סחורות למדינות מרכז אמריקה. יחד עם זאת הוא הטיס מטוסים של חברות אחרות בטיסות טרנס-אטלנטיות.

עזרתו למדינת ישראל

בשנת 1947 יצר ארגון "ההגנה" קשר עם אירוין שינדלר. הקשר נוצר באמצעות אל שווימר, מהנדס טיס יהודי, ששירת בתקופת מלחמת העולם השנייה בחיל האוויר האמריקאי, ונרתם לפעילות הרכש של היישוב. הקשר עם שינדלר נוצר על מנת להיעזר בו להשגת נשק וציוד ליישוב, שעמד אז על סף הקמת מדינת ישראל והתמודד בשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות.
לאחר הכרזת העצמאות ב-14 במאי 1948 נכנסה מלחמת העצמאות לשלב השני עם פלישת צבאות ערב. שרות האוויר של "ההגנה" הפך לחיל האוויר ונזקק למטוסי קרב ולמפציצים על מנת להתמודד עם חילות האוויר הערביים. בחודש יולי, ניסה ארוין שינדלר להבריח לישראל מפציץ (כבד, לפי מושגי התקופה) מסוג B-17 מבצר מעופף. היה זה לאחר שמחלקת המדינה של ארצות הברית הכריזה על אמברגו על יצוא נשק וציוד צבאי מכל הסוגים למדינות ערב ולמדינת ישראל.
עד אז הגיעו כבר לישראל שלושה מפציצי מבצר מעופף שנרכשו על ידי אל שווימר. המטוס הרביעי שהוטס על ידי אירוין שינדלר, המריא מאוחר יותר, ב-11 ביולי משדה תעופה בוסטצ'סטר במדינת ניו יורק ממול לחופי לונג איילנד. ההמראה נעשתה בחיפזון מאחר שלתשעת אנשי הצוות שלו היה ברור כי אנשי האף בי איי, הבולשת הפדרלית, בעקבותיהם וינסו למנוע את המראתו. אנשי הבולשת הפדרלית הגיעו לשדה התעופה בווסטצ'סטר חצי שעה מאוחר יותר.
המטוס נחת בבסיס חיל האוויר של קנדה בדארטמות (Dartmouth, Nova Scotia) שבנובה סקוטיה. שינדלר סיפר לאנשי הבסיס כי נאלץ לנחות בו עקב תנאי מזג האוויר הקשים, אך אז נתקבלה במפקדת הבסיס הודעה על מבצר מעופף שהמריא באופן בלתי מורשה מארצות הברית בדרכו לישראל ושינדלר ואנשי צוותו נעצרו.
ב-14 ביולי שוחרר הצוות לאחר שנקנס ב-100 דולר, ושלטונות קנדה הורו לצוות לטוס חזרה לניו יורק. ב-16 ביולי המריא המטוס, ובניגוד להנחיה טס לאיים האזוריים במרכז האוקיינוס האטלנטי המשתייכים לפורטוגל, אך נאלץ לשוב לקנדה לאחר תקלות במנועיו. לאחר תיקון התקלה הורו שוב הרשויות בקנדה למטוס לשוב לניו יורק, ורוקנו את רוב הדלק שהיה במטוס. ואולם, בלילה לפני מועד ההמראה המתוכנן, שבין 17 ל-18 ביולי, המריא המטוס והפעם הצליח להגיע לאי סנטה מריה באיים האזוריים. עם נחיתתו הוחרם המטוס על ידי שלטונות פורטוגל והצוות נעצר. המטוס נרכש לאחר מכן על ידי הרפובליקה הדומיניקנית. אנשי הצוות שוחררו ב-24 ביולי והוחזרו לארצות הברית בטיסה מסחרית. עם נחיתתם בנמל התעופה לה גוארדיה נעצרו על ידי השלטונות. שינדלר שוחרר בערבות של 1,000 דולר כשהוא מואשם ביצוא של ציוד מלחמתי ללא רישיון, מאחר שבמטוס נמצאו שישה כלי נשק קלים. שניים מאנשי הצוות שלא נשאו דרכונים אמריקאים נשלחו למעצר באליס איילנד. יתר ששת אנשי הצוות לא הואשמו בכל עבירה ושוחררו מיד. במשפטו, שהתקיים בבית משפט פדרלי, הודה שינדלר באישום של יצוא מטוסים שלא כדין ונדון למאסר על תנאי של שנה אחת.

המשך דרכו

לאחר מלחמת העצמאות בא שינדלר לישראל והיה לאחד מן הטייסים הראשונים של חברת "אל על" ואף הביא את משפחתו לארץ. לאחר שנתיים חזר לארצות הברית והיה לאיש עסקים במיאמי. כן הגיש תוכנית אירוח וראיונות בתחנת הרדיו של מיאמי. הוא נפטרבשנת 2007 כשהוא בן 91.