google/wiki40b huggingface dataset:
מפוח עלים

מפוח עלים הוא מפוח, המשמש ככלי גינון, לסילוק עלי שלכת ופסולת גינה. מפוח זה מזרים אוויר דרך צינור ופיה. מפוחי עלים מונעים בדרך כלל במנוע שתי פעימות, או במנוע חשמלי. בתחילת המאה ה-21 החלו משווקים אף מפוחי עלים המונעים במנוע ארבע פעימות כדי להפחית מטרדי רעש וזיהום אוויר. למפוחי עלים שתי תצורות עיקריות: יחידה אחת לנשיאה ביד, המכילה את המנוע יחד עם צינור המפוח, או יחידת מנוע הנישאת על הגב בעזרת רצועות וממנה יוצא צינור פליטת האוויר הנישא ביד. מפוח עלים הנישא על הגב מתאים לשימוש ממושך יותר.
קיימים מפוחי עלים בהם קיימת אפשרות להפעלה כשואב עלים לתוך שק.

התפתחות השימוש במפוחי עלים

השימוש במפוחי עלים החל בארצות הברית בשנות ה-50 ככלי ריסוס בעבודות חקלאות. זמן קצר לאחר התחלת שיווקו גילו היצרנים כי משתמשים רבים מסירים את מכל הריסוס מן המכונה ועושים בה שימוש כמפוח בלבד בעבודות גינון. בשנות ה-70 נוצרה ביפן הגרסה הראשונה של מפוחי העלים ככלי גינה והחלה משווקת בארצות הברית. התגברות המחסור במים במדינת קליפורניה והאיסור על שימוש בזרמי מים לצורך עבודות ניקיון בגינה, עודד את השימוש במפוחי עלים. בשנת 1990 נמכרו בארצות הברית מעל 800 אלף מפוחי עלים בשנה והם הפכו לכלי גינה שגרתיים. בשנת 1998 שווקו בארצות הברית 1,868,160 מפוחי אוויר.

השפעה על הסביבה

השימוש בכלי גינה מכניים המונעים בבנזין הוא גורם זיהום אוויר משמעותי. הזיהום הנוצר ממפוח עלים אחד שווה לזיהום הנוצר מ-17 מכוניות. האוויר הנפלט מן המפוח, במהירות של כ-200 קמ"ש, יוצר אבק עדין רב הנישא באוויר, ומכיל חול, צואת בעלי חיים, מזהמים הנפלטים ממפלטי מכוניות, ועוד. מפוחי עלים המונעים במנועי בנזין שתי פעימות יוצרים בנוסף לזיהום אוויר, אף מטרדי רעש קשים. זמן קצר לאחר התחלת שיווקם של מפוחי עלים בארצות הברית החלו רשויות מקומיות לאסור על השימוש בכלי זה בתחומן. ראשונה הייתה העיירה הקליפורנית כרמל-שעל-הים (באנגלית: Carmel-by-the-Sea), בשנת 1975, אחריה באה בברלי הילס בשנת 1978 ורשויות מקומיות רבות אחרות. בתחילת המאה ה-21 למעלה מ-80 ערים בקליפורניה לבדה אסרו על השימוש במפוחי עלים בתחומן. אנשים העוסקים בהפעלת מפוחי עלים באופן קבוע במסגרת עבודתם נחשפים לסיכון בריאותי חמור. בבדיקות שנערכו במפוחי אוויר עם מנועי בנזין נמצא שבחלקם רמת הרעש למפעיל היא מעל 110 דציבל, רמת רעש שאף חשיפה קצרה לה עלולה לגרום לנזקי שמיעה קשים.

בישראל

בשנת 2007 פרסם המשרד להגנת הסביבה בישראל דו"ח "הפחתת מטרדי רעש ואבק ממפוחי עלים" הממליץ, בין השאר, לשוב ולנקות מדרכות וכבישים בציוד ידני, כגון מטאטאים, ולא להפעיל מפוחי עלים באזורי מגורים. בחודש יוני 2009 הגישו מספר חברי כנסת הצעת חוק לתיקון חוק למניעת מפגעים, התשכ"א–1961, האוסרת על הפעלת מפוחי עלים רועשים וכן מגבילה את השימוש במפוחי עלים באזורי מגורים, למניעת זיהום אוויר. מספר רשויות מקומיות בישראל הגבילו את השימוש במפוחי עלים בתחומן. כך למשל, בתחומי עירית כפר סבא אסור השימוש במפוחי עלים רועשים ובשטחים שאינם סלולים.
באפריל 2011 נכנסו לתוקף תקנות שאוסרות להפעיל או להרשות לאחר להפעיל מפוח עלים הגורם לרעש באזור מגורים. ומרכז השלטון המקומי עתר לבג"ץ נגד האיסור הזה. בדצמבר 2011 דחה בג"ץ את העתירה של מרכז השלטון המקומי והאיסור נותר בעינו.]
אליעזר ריגר

אליעזר ריגר (1896–1954) היה מחנך עברי, מורה, מרצה, מפקח, סופר ועורך, מנהלו השני של משרד החינוך, ומנהיג חינוכי.

ביוגרפיה

אליעזר ריגר נולד בעיירה גריחוב שבגליציה המערבית, היום פולין, בשנת 1896. למד בבית מדרש לרבנים, באוניברסיטת וינה ובאוניברסיטת שיקגו. בשנת 1917 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת וינה. נמנה עם מהמייסדים של תנועת הנוער "השומר הצעיר" בווינה, וראש ההנהגה הראשית שלה.
בשנת 1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, שב לפולין ונתמנה מנהל הגימנסיה העברית "יבנה" שבעיר לודז'. בשנת 1920 עלה לארץ ישראל, תחילה לחיפה, שם לימד בבית הספר הריאלי, ואחר כך עבר לתל אביב ולימד בגימנסיה הרצליה. באותן השנים גם ערך את פרסומי הקרן הקיימת לישראל, ואת הירחון שלה לבני הנעורים.
בשנת 1928 התמנה למפקח הכללי מטעם מחלקת החינוך של הסוכנות היהודית על בתי הספר של הזרם הכללי. תחילה באזור הצפון ואחר כך גם במרכז הארץ. בשנת 1938 נתמנה גם למפקח על בתי הספר התיכוניים של הזרם הכללי. ריגר גם נתן מכוחו לפעילות ציבורית ומפלגתית, והיה בין השאר ציר בקונגרס הציוני הט"ו, מטעם מפלגת "הפועל הצעיר".
בשנת 1935 ייסד, ביחד עם אלכסנדר דושקין ובן ציון דינור, את בית הספר התיכון השש שנתי בבית הכרם בירושלים, (היום: התיכון ליד האוניברסיטה - ליד"ה) מוסד שהיה אמור לשמש גם כבית ספר לאימונים לתלמידי הסמינר למורים בבית הכרם. ריגר היה אחד ממנהליו הראשונים.
בשנת 1939 נתמנה ריגר לפרופסור לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים, ולימד במסגרת זו כאחת-עשרה שנים, עד שנת 1950. בשנת 1951 נקרא על ידי שר החינוך, בן ציון דינור, לשמש כמנהל הכללי השני של משרד החינוך.
אליעזר ריגר החל לפעול להנהגת החינוך הממלכתי על פי "חוק חינוך ממלכתי תשי"ג-1953". ובכלל זה: ביטול הזרמים בחינוך וארגון מחודש של מוסדות החינוך, הקמת הלשכות המחוזיות והמינהל הממלכתי של המשרד, הפעלת תוכנית הלימודים הממלכתית ועוד. במהלך כהונתו זו חלה ומת, בשנת 1954.
ריגר היה נשוי לרבקה ריגר-קפלן, אמנית, ואחותו של יהושע ברנדשטטר.
לזוג נולדו שלוש בנות. אחת הבנות, שלומית, נישאה לאורי הבר-שיים, פיזיקאי, ועסקה באמנות.
א-זעיים

היסטוריה

הכפר בנוי על גבעה סביב מבנה שייח', "שייח' ענבר", מבנה בן קומה אחת ומעליו כיפה צבועה ירוק. למבנה שני חדרים. חדר אחד בנוי ובו נמצא קבר השייח. בכניסה לחדר בקיר הימני נמצא פתח חצוב המוביל לחדר נוסף, חדר זה למעשה הוא מערה שנחצבה. בסקר ארכאולוגי שבוצע במקום בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20, נמצאו שרידי מתקני חקלאות קדומים, גתות, מדרגות ומחצבה מתקופת הברזל, ומערות קבורה מהתקופה הרומית בארץ ישראל.
הכפר הוקם בשנות ה-60 של המאה ה-20 תחת שלטון ירדן בידי בדואים וערבים מירושלים המזרחית. מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, א-זעיים נמצאת תחת שלטון ישראלי.
בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הופקעו חלק מאדמות הכפר לצורך סלילת תוואי חדש לכביש 1 ממחלף שער מזרח (הגבעה הצרפתית) למחלף מעלה אדומים. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של א-זעיים סווג כשטח B.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נבנו בכפר בנייני דירות רבי קומות. כמו כן הוחל בתכנון מפורט של כביש הטבעת המזרחי של ירושלים העובר מצפון וממערב לכפר. אך מעולם לא הושלם לפי התכנון המקורי, רק קטע בין 3.7 שמתחיל בכביש 1 בין ענאתא לא-זעיים, ומסתיים בכביש 437 נסלל.

מחסום א-זעיים

בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה. באזור הכפר תוואי הגדר עוקב ברובו את גבול ירושלים המאוחדת. בקטע כביש 1 העובר סמוך לכפר הוקם "מחסום א-זעיים" (עד אז פעלה במקום נקודת ביקורת של משמר הגבול אך לא מחסום בנוי). המעבר במחסום מותר לאזרחים ישראלים ופלסטינים תושבי מזרח ירושלים אך אסור לרכבים של תושבי הגדה בעלי היתרי כניסה, ולכלי התחבורה הציבורית של מזרח ירושלים המחויבים לעבור רק דרך "מחסום קלנדיה" בצפון ירושלים (עד להקמת המחסום יכלו תושבי הכפר להיכנס לירושלים כמעט ללא הגבלה). בנוסף הוקם שער בחומת ההפרדה שמחבר בין ירושלים לא-זעיים ומאפשר מעבר ברגל לבעלי היתרי כניסה. מצפון למחסום הוקם מחלף הזיתים, מחלף של כביש 1 עם כבישי "מרקם חיים" לחיזמה, עיסאוויה, א-טור ואלעיזריה.
ב-11 באוקטובר 2015 הגיעה מחבלת מתאבדת כשהיא נוהגת במכונית ובה בלון גז אל מחסום א-זעים. לאחר ששוטר הורה למחבלת לעצור היא פוצצה את בלון הגז, וכתוצאה מכך נפגע השוטר באורח קל.
יחסי ברבדוס–ישראל

היסטוריה

ברבדוס וישראל כוננו יחסים דיפלומטיים תוך שנה מהכרזת העצמאות של האי. בשנת 2014, רווח הסחר שבין המדינות עמד על סכום של מעל ל-2 מיליון דולר.
מספר אנשי מקצוע ברבדיים טסים לישראל מדי שנה בשנה עבור השתתפות קורסים מתקדמים בתחומים כמו חינוך, חקלאות ובריאות.
הקהילה היהודית בברבדוס, אם כי קטנה, מתוארכת משנת 1654 והיא מבין הוותיקות בעולם החדש, כאשר פעילויות שונות מסייעות לשמור על הקשר בין הקהילה היהודית לישראל.
האחות ג'קי

תקציר העלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

עונה 1

פרקים 1–12 (12 פרקים). החלה את שידורה ב-8 ביוני 2009 והסתיימה ב-24 באוגוסט 2009.

עונה 2

פרקים 13–24 (12 פרקים). החלה את שידורה ב-22 במרץ 2010 והסתיימה ב-7 ביוני 2010.

עונה 3

פרקים 25–36 (12 פרקים). החלה את שידורה ב-28 במרץ 2011 והסתיימה ב-20 ביוני 2011.

עונה 4

פרקים 37–46 (10 פרקים). החלה את שידורה ב-8 באפריל 2012 והסתיימה ב-17 ביוני 2012.

עונה 5

פרקים 48–56 (10 פרקים). החלה את שידורה ב-14 באפריל 2013 והסתיימה ב-16 ביוני 2013.

עונה 6

פרקים 57–68 (12 פרקים). החלה את שידורה ב-13 באפריל 2014 והסתיימה ב-29 ביוני 2014.

עונה 7

העונה האחרונה של הסדרה. שודרה ב-2015.
גרו הרלם ברונדטלנד

ביוגרפיה

ברונדטלנד נולדה באוסלו בשנת 1939. היא הוכשרה כרופאה בתחילה. היא התחתנה ב-9 בדצמבר 1960 ונולדו לה ארבעה ילדים. בשנת 1963 סיימה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת אוסלו ובשנת 1965 סיימה תואר שני באוניברסיטת הרווארד. לאחר לימודיה, עבדה ברונדטלנד בשירות הבריאות של אוסלו. תפקידה הפוליטי הראשון היה בתור שרת הסביבה בשנים 1974–1979. בפברואר 1981 היא הצליחה להיות ראשת הממשלה הראשונה בנורווגיה, אך היא עזבה את התפקיד באוקטובר של אותה השנה. ממשלתה השנייה של ברונדטלנד (אשר פעלה בשנים 1986-1989) ידועה בשל שיעור הנשים הגבוה שלה- כמעט מחצית (8 שרות מתוך 18 חברי ממשלה). במהלך כהונתה השלישית כראשת ממשלה, לקחה ממשלת נורווגיה חלק מרכזי בשיחות ובפיתוח הסכמי אוסלו, אם כי לאורך התהליך ארצות הברית הלכה והפכה לדומיננטית יותר בגישור.
במאי 1998 ברונדטלנד מונתה למנהלת ארגון הבריאות העולמי. במהלך כהונתה, ברונדטלנד עסקה רבות במלחמה כנגד תופעת העישון. היא החזיקה בתפקיד זה עד שנת 2003.
ב-22 ביולי 2011 ברונדטלנד כמעט נרצחה במתקפת הטרור בנורווגיה שבוצעה על ידי אנדרס ברינג בריוויק. היא שהתה באי שבו בוצע הטבח כשעתיים לפני הגעתו של ברייוויק. בחקירתו, הודה ברייויק כי ברונדטלנד הייתה אחד מיעדיו העיקריים. הוא תיכנן באופן מפורט לחטוף אותה ולרצוח אותה בשידור חי באינטרנט.
בן פיינגולד

ביוגרפיה

בן פיינגולד נולד בדטרויט למשפחת שחמטאים.
בשנת 1993 הוא זכה במקום השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה (ג'ואל בנג'מין עם אותו מספר נקודות זכה במקום השני, ניצח גרגורי קיידנוב). הוא זכה אליפות הפתוחה של ארצות הברית בשנת 1994, 2007 ו-2009. בשנים 2005 ו-2008 הוא חלק מקום ראשון בתחרות "national" בלאס וגאס. פיינגולד השתתף 9 פעמים באליפות ארצות הברית בשחמט.
פיינגולד מעביר הרצאות בתחום השחמט באינטרנט.
שערי תשובה (אורח חיים)

שערי תשובה על שולחן ערוך אורח חיים, הוא ספר תורני הלכתי שחובר על ידי הרב חיים מרדכי מרגליות מדובנו, ונדפס בדפוס שלו בדובנו בתחילת שנת תק"פ.

מהות הספר

הספר הוא בעיקרו ליקוט מספרי השו"תים שקדמו לו בעניינים הנוגעים לשולחן ערוך אורח חיים, ודבריהם לא הובאו במפרשים שקדמוהו, במיוחד לא בבית יוסף. הספר כולל ליקוטים גם מספרים אחרים, לדוגמה ספרי קבלה ותלמידי האר"י, וכן כולל מחידושי המחבר בעצמו, וכן הוספות מאחיו הרב אפרים זלמן מרגליות מברודי, והפניות לספריו יד אפרים ובית אפרים.
בהקדמות שנכתבו על ידי המחבר ואחיו, נראה שמדובר בחיבור שאמור היה לכלול את כל ארבעת חלקי השולחן ערוך. הרב חיים מרדכי מרגליות נפטר בדמי ימיו ולא השלים את ההדפסה בחייו, יש אומרים בשל שריפה שפרצה בבית הדפוס.
הספר היה מהראשונים בתחום הליקוט בקיצור מספרות השו"ת הרחבה, לפי ענייני השולחן ערוך. בדור שאחריו הרעיון אומץ על ידי הרב אברהם צבי הירש אייזנשטט, שהשלים את הליקוט על שאר חלקי השולחן ערוך, יורה דעה, אבן העזר וחושן משפט, בחיבור בשם "פתחי תשובה".
דברי השערי תשובה מובאים לרוב בספר משנה ברורה שאף הדפיס פירוש זה בספרו, בצמוד לפירושו והשולחן ערוך עצמו.

זהות המחבר

הרב אברהם צבי הירש אייזנשטט בהקדמתו לחיבורו פתחי תשובה על שולחן ערוך יורה דעה כותב כי חיבור השערי תשובה הושלם על ידי אח המחבר הרב אפרים זלמן מרגליות, ובהקדמה לפתחי תשובה על חושן משפט שיצא מאוחר יותר, הוא כותב שהחיבור נכתב על ידי שני האחים.
בשדי חמד דן בזהות המחבר. בהנחה ראשונית הוא כותב שהרב אפרים זלמן חיברו, שכך משמע להדיא מכמה מקומות בהם מציין "כמו שכתבתי בשערי תשובה" וכן בשערי תשובה מציין מה שכתב בחיבוריו האחרים. עיי"ש שמביא הוכחות לכאן ולכאן. בסופו של דיון כותב הוא מסיק כי היות שבהקדמת הרב אפרים זלמן לשערי תשובה, כותב להדיא שחיברו אחיו וגם אחר שהראהו חד צורבא מרבנן את דברי הפתחי תשובה דלעיל, יש לומר שהחיבור מידי שניהם נגזר ואין איתנו יודע איזה סימנים הם ממר ואיזה ממר.

הוצאות

החיבור יצא לראשונה בהדפסה של שולחן ערוך אורח חיים, עם שערי תשובה, בדובנא בשנת תק"פ. הספר נדפס ביחד עם היד אפרים, בלי כל מפרשי השולחן ערוך (פרט לבאר היטב). בשנת תרכ"ח (1868), נכלל שערי תשובה במהדורת השולחן ערוך של דפוס ראם. אחר כך צורף להדפסות השולחן ערוך כפירוש מסביב לשולחן ערוך עצמו ברוב המהדורות. 
החיבור זכה להיות אחד משני חיבורים עיקריים (שערי תשובה ובאר היטב) המודפסים כמקשה אחת יחד עם המשנה ברורה.
סופרטרמפ

היסטוריה

להקת סופרטרמפ הוקמה ב 1969 כשמליונר שווייצרי בשם סאם הציע למוזיקאי ריק דייוויס שהיה חבר בלהקת ה JOINT להקים להקה לפי טעמו של ריק ובמימונו של סאם. בסופו של דבר הוקם ההרכב שנקרא בתחילה DADDY אך לאחר זמן קצר שינה את שמו ל SUPERTRAMP. ההרכב הראשון (1970) וההרכב השני (1971) של הלהקה הוציאו, כל אחד מהם, אלבום אחד והתפרקו אחרי שמכירותיו נכשלו. ההרכב השלישי והמצליח של הלהקה כלל את מקימי הלהקה, ריק דייוויס ורוג'ר הודג'סון שצירפו אליהם את ג'ון הליוול (כלי נשיפה), דוגי תומסון (בס) ובוב סייבנברג (תופים).
החל מהאלבום השלישי (והראשון של ההרכב הזה) חלקו רוג'ר הודג'סון וריק דייוויס את כתיבת השירים וביצועם באלבומים הבאים. שני היוצרים היו חתומים על כל השירים אך הם כתבו אותם בנפרד (זהה למודל של לנון ומקרתני בלהקת החיפושיות). כל יוצר ביצע את השירים שהוא עצמו כתב.
רוג'ר הודג'סון יצר בסגנון שנטה יותר לכיוון פופ-רוק בעוד שריק דייוויס יצר בסגנון שנטה לכיוון רוק-בלוז-ג'אז אך אין ספק שהשילוב ביניהם הוא שיצר את הקסם שנקרא סופרטרמפ. חמשת האלבומים שיצר ההרכב הזה של להקת סופרטרמפ היו תור הזהב של הלהקה.
בין הלהיטים הגדולים של הלהקה ניתן לציין את DREAMER, GIVE A LITTLE BIT, THE LOGICAL SONG, TAKE THE LONG WAY HOME, BREAKFAST IN AMERICA, IT'S RAINING AGAIN
האלבומים יצאו בשנים 1974 עד 1983 ובסיום מסע הופעות מצליח ב 1983, עזב רוג'ר הודג'סון את הלהקה ויצא לקרירת סולו הרבה פחות מצליחה.
נכתב רבות על הסיבות לעזיבת רוג'ר הודג'סון את ההרכב. הסיבות העיקריות לעזיבת רוג'ר הודג'סון היו רצונו לצאת לקרירת סולו כדי להוציא חלק מהשירים שהוא כתב ולא יוכל היה להוציא במסגרת הלהקה (5 שירים באלבום כל 2-3 שנים, לא סיפקו אותו). כמו כן, הוא גר בהרי קליפורניה ונולדו לו ילדים בעוד ששאר חברי הלהקה גרו בלוס-אנג'לס. רצונו לגדל משפחה ולהיות עם ילדיו היו בין הסיבות לעזיבתו את הלהקה.
משנת 1983 ועד היום (2012) היו שני ניסיונות לחזרתו של רוג'ר הודג'סון ללהקה. הניסיון הראשון היה ב 1993 לאחר הופעה משותפת של ריק דייוויס ורוג'ר הודג'סון לכבודו של מנהל חברת התקליטים A&M, ג'רי מוס. הם התחילו לעבוד יחד על אלבום חדש של להקת סופרטרמפ אך בסופו של דבר שיתוף הפעולה זה לא יצא לפועל מכיוון שאחת מדרישותיו של רוג'ר היו שאשתו של ריק דייוויס, סו, לא תנהל את הלהקה. בשנת 2010, לקראת סיבוב הופעות של הלהקה לציון 40 שנים להקמתה, נוצר קשר בין ריק לרוג'ר לקראת חזרתו של רוג'ר ללהקה אך גם ניסיון זה לא צלח.
רוג'ר הודג'סון הוציא ארבעה אלבומים במסגרת קריירת הסולו שלו (בשנים 1984, 1987, 1997, 2000).
לאחר עזיבת רוג'ר הוציאה סופרטרמפ, בראשות ריק דייוויס, ארבעה אלבומים (בשנים 1985, 1987, 1997, 2002).
גם ריק וגם רוג'ר לא הצליחו לשחזר את הצלחתם מימי הזוהר של הלהקה. כיום, רוג'ר הודג'סון מופיע ברחבי העולם כסולן ומתוכנן לו סיבוב הופעות גם בשנת 2012. להקת סופרטרמפ הופיעה בשנים 2010 ו-2011 (לאחר שהפסיקה את פעילותה לאחר סיבוב הופעות בשנת 2002) לציון 40 שנים להקמתה.

אלבומים

עד לשנת 2005, הלהקה הוציאה אחד עשר אלבומי אולפן, ארבעה אלבומים מהופעות חיות, חמישה אלבומי אוסף להיטים ועשרים ושמונה סינגלים.
טרמינל (משחק)

"טרמינל" או בשמו הלועזי NimX הוא משחק חשיבה אלקטרוני המשווק בישראל על ידי "קודקוד". 
הטרמינל הוא לוח בגודל כף יד ובו 25 נוריות. בתחילת כל משחק נדלקות על הלוח נקודות אור. כל שחקן מתבקש לכבות בתורו מספר נקודות רציפות לאורך שורה, עמודה או אלכסון על ידי לחיצה קלה. השחקן שמכבה את הנורית האחרונה מפסיד. 
אפשר לשחק בזוג ואפשר לבד נגד המחשב. מחשב המשחק 'לומד' את המשחק יחד עם השחקן ומתאים את רמתו אליו.
ארתור ל. בבסון

ילדות וצעירות

ארתור ל. בבסון נולד בשנת 1927 באורנג' שבניו ג'רזי, כאחד משני בניהם של רי אדווין בבסון, בעל חנות למכשירי חשמל, ושל ג'ולי, בת לבית נורטון, עקרת בית. הוא גדל באסקס פילדס שבניו ג'רזי. בילדותו לא אהב ללמוד, אולם גילה עניין בטבע, ביערות ובבעלי החיים, ובתיכון התאהב במקצוע הכימיה. בין היתר אהב להרכיב פצצות, ולפוצץ אותן בבית או על פסי רכבת. בנעוריו עבד כדוור, כנושא מקלות לשחקני גולף, כמציב מטרות במועדון לקליעה, ובמכירת מיצים.   
בבסון התחיל ללמוד במכללה ובתוכנית עתודאית של הצבא האמריקאי באוניברסיטת ראטגרס, אולם סולק אחרי שנעדר משיעור אחד. הוא עבד בהמשך במעבדה של החברה לחומרי צבע American Dyewood, עד שגויס לצבא בתום מלחמת העולם השנייה. שירת ביפן בסוף שנת 1945 כטבח, כקשר ובשמירות. כשומר ידע להקיף עצמו בסוג של מטענים, שאותתו לו על נוכחותם של זרים.

לימודיו האקדמיים

בשובו לארצות הברית סיים תואר ראשון בזואולוגיה באוניברסיטת קורנל (1950), שבה למד גם קורסים לביוכימיה, אחר כך למד לתואר שני ודוקטורט בביוכימיה באוניברסיטת ראטגרס. עבודת הדוקטורט שלו בשנת 1953, תחת הדרכת ג'יימס אליסון, עסקה בתזונה החלבונית של חולדות שחולות בסרטן.

פעילותו המדעית

אחרי שנת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת איווה, תחת הדרכתו של תאודור ויניק, בשנים 1980-1954 עשה בבסון קריירה בתחום האבחון המעבדתי בחברת וורנר-צ'ילקוט (Warner Chilcott) במוריס פליינס, ניו ג'רזי (כיום - פייזר). הוא הגיע במסגרתה למעמד של סגן יושב ראש בענייני מחקר ופיתוח. מרכז עבודתו עמדה סוגיית האוטומציה של הביוכימיה הקלינית.   
בבסון המציא את ה-Versatol, סטנדרט ראשון של סרום אנושי לצורכי בדיקות המעבדה, שאיפשר סטנדרטיזציה של עבודת המעבדה במודרנית.
כמו כן אחרי 1965 פיתח בדיקה קולורימטרית למדידת הלקטז דהידרוגנאז בדם.
בבסון המציא 10 ערכות ריאגנטים לבדיקת אנזימים שונים בדם - למשל, למדידת אלקלין פוספטאז, אסיד פוספטאז, אספרטט אמינוטרנספראז, לקטוז דהידרוגנאז, עמילאז וכו'.  
אחרי שינויי הנהלה בחברת וורנר-צ'ילקוט עזב בבסון כדי לנהל בשנים 1987-1980 חברה משלו - Babson Research Laboratories.
המציא באותה תקופה כלי ושיטה שימושית להפרדה מהירה של החלקים הנוזלים והמוצקים של מדגמים קטנים, האמצעות סרכוז אקסיאלי. שיטה זו איפשרה את האוטומציה של "הבדיקות האימוניות" immunoassays, שבהן משתמשים בתור "מגיבים" בנוגדנים ספציפיים לחומר העומד למדידה. שיטה זו סייעה מאוד למשל, במדידת סמנים לסרטן והורמונים. 
בבסון שיתף פעולה עם איש העסקים ארתור קיד בחברת Pegasus Technology ששינתה אחר כך את שמה ל-Technologies. חברה זו פעלה בבניין בית הספר הישן ויליאמסון בצ'סטר, ניו ג'רזי, ובה פיתח בבסון בשנת 1991 את פרויקט הערכה האוטומטית לבדיקות בעזרת נוגדנים IMMULITE שזכתה להצלחה גדולה. החברה נרכשה על ידי Diagnostic Products Corporation שנרכשה מאוחר יותר על ידי Siemens Healthcare Diagnosis. בבסון היה בשנות ה-2000 המדען הראשי שלה.
ניסה ללא הצלחה לשווק גם ערכה לגילוי סיכון לבבי - המבוססת על בדיקות שומנים בדם - Cardiac Risk. בבסון רשם 46 פטנטים בארצות הברית.

חייו הפרטיים

בבסון היה נשוי פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שני ילדים - בטסי לינדה וג'יימס נורטון.
אשתו השנייה, סוזן, הייתה ביוכימאית כמוהו. שניהם בנו בשנת 1971 את ביתם במנדהם, לפי תוכניתו. הם נסעו פעמים רבות למזרח אפריקה, שם פעלו במסגרת קרן להגנת הצ'יטות. גידלו בביתם חתולים, כלבים ורקונים. היה פעיל הקהילה הנוצרית האוניטריאנית במוריסטאון שבניו ג'רזי.
בבסון מת בשנת 2016 בגיל 89.
וכתבתם

הארגון העולמי לעידוד כתיבת חידושי תורה "וכתבתם" הוא ארגון חרדי-ליטאי, שמטרתו עידוד כתיבת חידושי תורה. שמו לקוח מפסוק בפרשת שמע.

היסטוריה

ארגון "וכתבתם" נוסד בשנת ה'תש"ס בידי הרב ברוך שמואל דויטש מראשי ישיבת קול תורה, ובהכוונת הרב יוסף שלום אלישיב, מנהיג הציבור הליטאי. הארגון פועל בישיבות גדולות ובכוללים בארץ ובעולם.
בחורי ישיבה ואברכים שולחים למערכת חידושי תורה על הש"ס, באורך של 4 עד 8 עמודים. מדי שנה מגיעים למשרדי הארגון אלפי 'חבורות' (המינוח הישיבתי למאמרים) מתוכם נבחרת - בתיאום עם ראשי המוסדות - ה'חבורה' הטובה שמזכה את כותבה במלגה בסך 10,000 ש"ח, שתי חבורות נוספות זוכות ב-2,000 ש"ח כל אחת, ועשרות חבורות נוספות זוכות ב-500 ש"ח כל אחת. הארגון הוציא לאור ספרים הכוללים כמאה וחמישים חבורות נבחרות. בחודש ניסן מדי שנה מקיים הארגון כנס בבני ברק בראשות רבנים ובו מוכרזים הזוכים ומחולקים המלגות והספרים.
בנוסף לכך יצא לאור על ידי "וכתבתם" סדרה ספרים "תורת ראשי הישיבות" למעלה מארבעה עשר כרכים על שיעורים מראשי הישיבות זיע"א מדור העבר, על כל הש"ס.
בנשיאות הארגון עומדת ועדת ראשי ישיבות: הרב מנחם צבי ברלין, ראש ישיבת רבנו חיים עוזר בבני ברק, הרב אריה מלכיאל קוטלר, ראש ישיבת לייקווד בארצות הברית, הרב אביעזר פילץ, ראש ישיבת תושיה במושב תפרח, הרב אליהו דב וייכטפויגל, ראש ישיבת זיכרון משה סאוט' פאולסברג בארצות הברית, והרב מרדכי גרוס גאב"ד חניכי הישיבות.
פטרונו הרוחני של הארגון מאז הקמתו היה הרב אלישיב, ולאחר פטירתו - הרב שמואל אוירבך. מאז הפילוג בציבור הליטאי משתתפים בכינוסי הארגון רבנים ותלמידי ישיבות המזוהים עם "בני תורה", וכל חברי ועדת ראשי הישיבות חדלו מלהופיע בכינוסי הארגון].
עמנואל שרפנטייה

ביוגרפיה

שרפנטייה נולדה בז'וביזי-סור-אורג' שבחבל איל-דה-פראנס בצרפת. בשנים 1986–1992 למדה ביולוגיה, ביוכימיה וגנטיקה באוניברסיטת פריז VI: פייר ומארי קירי וסיימה תואר שלישי. לאחר מכן שימשה עוזרת הוראה במוסד. היא למדה במכון פסטר (1992–1995) ובמרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג (1993–1995). כעמיתת מחקר שהתה במכון פסטר (1995–1996), באוניברסיטת רוקפלר (1996–1997), עבדה במרכז הרפואי של אוניברסיטת ניו יורק (1997–1999), בבית החולים לילדים סנט ג'וד בממפיס (1999) ובמכון סקירבול בניו יורק (1999–2002). לאחר ששבה לאירופה מונתה לראש מעבדה באוניברסיטת וינה. היא עבדה במעבדות מקס פרוץ באוסטריה וב-2009 עברה לאוניברסיטת אומאו בשוודיה. בשנים 2013–2015 שימשה ראש מחלקה במרכז הלמהולץ למחקר זיהומים. 
ב-2015 מונתה לראש מכון מקס פלאנק לביולוגיית זיהומים.
שרפנטייה התפרסמה בזכות עבודתה עם ג'ניפר דאודנה בנושא הקריספר. ב-2012 פורסם בכתב העת Science, מאמרן שכתבו יחד עם ארבעה חוקרים נוספים, על המחקר פורץ הדרך בתחומו. המאמר תחת הכותרת "A Programmable Dual-RNA–Guided DNA Endonuclease in Adaptive Bacterial Immunity", הראה לראשונה את השימוש בקריספר לחיתוך DNA.
שרפנטייה היא המייסדת של חברות "CRISPR Therapeutics" ו-"ERS Genomics" שהוקמו במטרה לקדם פיתוח טכנולוגיות הנדסה גנטית של CRISPR-Cas9 ליישומים ביוטכנולוגיים וביו רפואיים.
תיאיס

תיאיס (ביוונית: Θαΐς) הייתה הטאירה יוונית ידועה אשר נלוותה אל אלכסנדר הגדול במסעות כיבושיו, ולפי המסופר הסיתה אותו להעלות באש את ארמון דריווש השלישי בפרספוליס. נישאה לתלמי, ממצביאי אלכסנדר, ומי שהשתלט על מצרים העתיקה לאחר מות אלכסנדר. היא ילדה לתלמי שני בנים ובת. בתה, אירנה, נישאה לאונוסטוס, מלך סולי בקפריסין.

ביוגרפיה

לא ידוע דבר על משפחתה מוצאה או ילדותה של תיאיס. היא הייתה ככל הנראה מאתונה. היא שימשה הטאירה - בת המעמד הגבוה ביותר של זונות ביוון העתיקה. ההטאירי שימשו מלוות מתוחכמות שבילו עם לקוחות קבועים יותר מאשר מעניקות שירותי מין. תיאיס הצטרפה לפמלייתו של אלכסנדר הגדול, והייתה ככל הנראה פילגשו של תלמי אחד מקציניו. נראה שהיו לה יחסים גם עם אלכסנדר עצמו, שכן אתנאיוס מציין שאלכסנדר "אהב לשמור את תיאיס קרוב אליו". אם כי ייתכן שעשה זאת מכיוון שנהנה מחברתה, שכן היא נודעה כאשה חכמה ופקחית.

מאוחר יותר בחיים

המקור העיקרי לחייה לאחר מכן הוא אתנאיוס, הטוען שהיא נישאה לתלמי שבינתיים הפך לאחד מהדיאדוכים והשתלט על מצרים. לא ברור עד כמה חוקיים היו נישואיהם, אולם היא ילדה לתלמי שני בנים ובת. בתה, אירנה, נישאה לאונוסטוס, מלך סולי בקפריסין ואחד מבניה נודע כמי שניצח במרוץ מרכבות באולימפיה. תאריך מותה אינו ידוע.
סו מונק קיד

ילדות וחינוך

קיד נולדה בעיר סילבסטר במדינת ג'ורג'יה, והתחנכה בבתי ספר מקומיים. היא קיבלה תואר ראשון בסיעוד מ-Texas Christian University בשנת 1970. במהלך חייה היא עבדה כאחות מוסמכת והייתה מורה לסיעוד ב-Medical College of Georgia.
בשנות העשרים של חייה היא הושפעה מאוד מכתיבתו של טומס מרטון. בשנות השלושים של חייה היא למדה בקורסים שונים לכתיבה באוניברסיטת אמורי ובמכללת אנדרסון בדרום קרוליינה, היום אוניברסיטת אנדרסון, ולקחה חלק בכינוסים ספרותיים שונים.

קריירה

היא החלה את דרכה בתחום הכתיבה כשחיבור אישי שכתבה בשיעור כתיבה פורסם ב-Guideposts והודפס מחדש ב "Reader's Digest". לאחר מכן היא החלה לשמש כעורכת ב-"Guideposts".
שלושת ספריה הראשונים היו מעין ספרי זכרונות רוחניים המתארים את ניסיונותיה בהרהורים בנצרות, האחרון שבהם מתאר את סיפור המסע שלה מנצרות אוונגליסטית לתאולוגיה פמיניסטית. ספרה "God’s Joyful Surprise: Finding Yourself Loved"‏ (Harper SanFrancisco, 1988) מתמקד בנטישת המסע חסר הסיכוי לשלמות וקבלת העובדה שאדם אהוב כמו שהוא. ספרה "When the Heart Waits: Spiritual Direction for Life's Sacred Questions"‏ (1990) מתאר את משבר אמצע החיים שלה. לבסוף, הספר "The Dance of the Dissident Daughter: A Woman's Journey from Christian Tradition to the Sacred Feminine"‏ (1996), דן בסוגיית הנטישה של הפונדמנטליזם והמפגש עם הרוחניות הנשית. הרומן הראשון שלה, "החיים הסודיים של הדבורים" (יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2004), מתרחש במהלך פעולתה של התנועה לזכויות האזרח האמריקנית בשנת 1964, ומספר את סיפורה של ילדה לבנה שבורחת מביתה כדי לחיות עם אישה שחורה, שהייתה המטפלת של אימה המנוחה, ועתה עובדת כדבוראית עצמאית עם כמה מאחיותיה. הרומן עובד למחזה בניו יורק על ידי התיאטרון The American Place Theater. הוא גם עובד לסרט באותו השם על ידי אולפני פוקס, בכיכובם של דקוטה פנינג, קווין לטיפה, ג'ניפר הדסון, אלישיה קיז וסופי אוקונדו.
הרומן השני שלה, "כיסא בת הים" (יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2006), זכה בשנת 2005 בפרס הספרותי Quill Award for General Fiction. הסיפור עוסק באישה שבעת חזרתה הביתה לאי מול חופי דרום קרוליינה, נמשכת לנזיר בנדיקטיני שנמצא בשלבים האחרונים של לקיחת הנדרים על עצמו. שם הספר מתייחס לכיסא במנזר של אותו נזיר, ובו מגולפות בתולות ים המוקדשות לקדושה, פטרונית האי, שאמורה להיות בתולת ים לפני תהליך החזרה בתשובה שלה. עובד לסרט באותו השם בשנת 2006.
הרומן האחרון שלה, "המצאת הכנפיים" (יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה ביתן בשנת 2015), מתרחש בשנים שלפני מלחמת האזרחים ומבוסס על חייה של Sarah Grimké, שהייתה חלוצה בתחום זכויות הנשים ופעילה לביטול העבדות במאה ה-19.

חיים אישיים

קיד נשואה לסטנפורד "סנדי" קיד, ולזוג  שני ילדים. היא מתגוררת בפלורידה, ובעבר התגוררה בדרום קרוליינה.