google/wiki40b huggingface dataset:
לאון (סרט)

עלילת הסרט

לאון (ז'אן רנו) הוא מתנקש קר רוח המתגורר באזור איטליה הקטנה במנהטן, ניו יורק. לאון חי חיים סגפניים ואפרוריים, מתגורר במוטלים זולים ומתרחק מחברת בני אדם. את עיקר זמנו הוא מקדיש לאימונים ולהתנקשויות בשירותו של מאפיונר איטלקי בשם טוני (דני איילו). בזמנו הפנוי הוא מבלה בקולנוע לבדו בצפייה בסרטים מוזיקליים ישנים של ג'ין קלי. באחד הימים הוא פוגש את מתילדה (נטלי פורטמן), ילדה בת 12 המתגוררת עם משפחתה המתעללת בדירה סמוכה. לאחר שסוכנים מושחתים של הרשות למלחמה בסמים (DEA) בראשות נורמן סטאנספילד (גארי אולדמן) הורגים את בני משפחתה של מתילדה, אוסף אותה לאון לביתו.
כאשר מתילדה מגלה שלאון הוא רוצח שכיר היא מבקשת ממנו לקחת אותה תחת חסותו ולאמן אותה על מנת שתוכל לנקום את מות אחיה הקטן. בתמורה היא מציעה לנהל את משק הבית וללמד את לאון קרוא וכתוב. לאון מקבל את ההצעה והשניים מתחילים לעבוד יחדיו ומפתחים בהדרגה מערכת יחסים המושתתת על אהבה. בעוד לאון רואה בה כבת, רואה בו מתילדה כמאהב. לאחר שמתילדה רוכשת ניסיון וביטחון היא עוקבת אחרי סטאנספילד למשרדו כדי לנסות לחסלו. סטאנספילד לוכד אותה, אולם לאון שעמד על כוונותיה, חודר לבניין הרשות למלחמה בסמים, מחסל כמה מאנשיו של סטאנספילד, ומחלצה בשלום.
סטאנספילד הזועם מגיע אל טוני ומחלץ ממנו תוך עינוי את מקום הימצאו של לאון. באחד הימים, כאשר מתילדה שבה מקניות, יחידה של משטרת ניו יורק שנשלחה על ידי סטאנספילד לוכדת אותה ומנסה לפרוץ לדירתו של לאון. לאון מפתיע את הצוות, תופס את אחד מאנשיו ומחזיקו כבן ערובה לצורך שחרורה של מתילדה. לאחר שהם נכנסים לדירה, לאון מסיר את הכיסוי מפתח אוורור המטבח ומבקש ממתילדה להימלט דרכו למקום מבטחים. מתילדה מסרבת לעזוב בלעדיו. לאון מרגיע אותה ואומר שהכול יהיה בסדר ושהיא העניקה משמעות לחייו. באותו הרגע משוגרת רקטה אל תוך הדירה.
בהמולה שנוצרת בעקבות הפיצוץ לאון מתגנב החוצה כשהוא מחופש לאיש יחידת המשטרה. בדרכו החוצה סטאנספילד מבחין בו, עוקב אחריו בלאט ויורה בגבו. סטאנספילד מתקרב אל לאון הגוסס בתוך שלולית של דמו שלו ומציג את עצמו. לאון נותן לסטאנספילד "מתנה ממתילדה" - נצרות של רימוני יד. סטאנספילד פותח את מעילו של לאון ומגלה שם חומרי נפץ רבים; הפיצוץ העז הורג את שניהם ומרעיד את הבניין. בתום הסרט מתילדה שבה לבית הספר ונוטעת את הצמח בו טיפל לאון לאורך הסרט (וכונה על ידו "חברי הטוב ביותר") בחצר בית הספר על מנת שיכה שורשים.

דמותו של לאון

דמותו של לאון היא פיתוח של דמות "המנקה", ויקטור - דמות משנה בסרט קודם של בסון, "ניקיטה". ב"ניקיטה" מופיע ויקטור "המנקה" לקראת סוף הסרט, ותפקידו הוא "לנקות" זירת הרג ולהעלים את הגופות. גם את דמותו של ויקטור ב"ניקיטה" שיחק ז'אן רנו, ומראהו ואופן דיבורו דומים לאלה של "לאון" - אך בניגוד ל"לאון" האנושי, המגלה צד רך, "ויקטור" הוא דמות חד ממדית של איש קר ואכזר ההורג כל הנקרה בדרכו ומפריע לו להשלים את משימתו.
שמורת מרכז סורינאם

גאוגרפיה ואקלים

השמורה, כמו סורינאם כולם, היא חלק מטבלת גיאנה שנוצרה בפרקמבריון לפני כשני מיליארדי שנים. היא שוכנת על מסיב קשיח של סלעים עניים במינרלים מהפרוטרוזואיקון. באזור צוקי גרניט 
בודדים וקרחים המתרוממים מעל צמרות היער, ועליהם נמנים "פולצברג דום" (Voltzberg Dome) הנישא לגובה של 250 מטר, "פאן סטוקמברג" (Van Stockemberg) שגובהו 360 מטר ו"ביצת השטן" (Devil's Egg) שכשמה כן היא - סלע ענק בצורת ביצה בגובה של כמה מאות מטרים. השמורה מקיפה את יער הבראשית הטרופי בשטחו של אגן הניקוז העליון של נהר קופנמה (Coppename), נהרה העיקרי של המדינה, ומשתרעת בשוליה הצפוניים של האמזוניה. לאורך נהרותיו ויובליו הרבים של הקופנמה ישנם מפלים רבים, והידוע שבהם הוא "מתחם סולו" (sulu complex), קובץ מפלים המשתרעים לאורך שני קילומטים. בצפונה של השמורה מספר הרי שולחן שפסגתם שטוחה (Tepuis או Tafelberg). השמורה משתרעת בין גובה של 25 מטר בצפון ועד 1,230 מטר בפסגת יוליאנה (Juliana Top) שבדרומה. 
האקלים טרופי אופייני עם טמפרטורת יום קבועה למדי של 27ºC ותנודות של עד 2ºC בלבד. כמות המשקעים נעה בין 1,750 ל-3,000 מ"מ והלחות גבוהה. העונות הגשומות הן מאפריל עד אוגוסט ומדצמבר לינואר.

החי והצומח

שטחו של הפארק מצטיין בעושר של חי וצומח. הפלורה כוללת כמעט 6,000 זנים שונים של צמחים וסקולאריים, המתקיימים ביערות הטרופיים ובחורש הסוואנה. קיימים מספר אזורים מבודדים של חורש האופייני לסביבת ביצות. בעלי החיים בשמורה טיפוסיים לאזור, וכוללים את היגואר, הארמדילו, לוטרת ענק, הטפיר, העצלן, ושמונה סוגים של פרימטים. לאלה נוספים כ-400 מיני עופות.

האדם

צפונה של השמורה היה נושב לפני בוא האירופים ומספר ממצאים ארכאולוגים מעידים על כך. עוד ידוע כי אינדיאנים ישבו בשטח השמורה במאה ה-17, אך בכך מתמצאים הממצאים ההיסטוריים באזור. אף שבשמורה אין יישובי קבע יש שלוש קהילות אינדיאנים מקומיים המתקיימות בשוליו. חלק מהתושבים שימשו בעבר כמדריכים, כסבלים או כשומרים.
פולי ווקר

ביוגרפיה

ווקר החלה את דרכה כרקדנית, אך כבר בגיל 18 נאלצה לזנוח את העניין עקב פציעה. היא החלה להתעניין במשחק, ולמדה בדרמה סנטר בלונדון. מאוחר יותר הצטרפה לרויאל שייקספיר קומפני, וגילמה מספר תפקידים קטנים לתקופה קצרה.
ב-1990 גילמה לראשונה תפקיד ראשי בסדרת טלוויזיה (לורנה דון), וכעבור שנה ערכה את הופעת הבכורה הקולנועית שלה, בסרט הקולנוע הצרפתי "Les Équilibristes". ב-1992 השתתפה בסרט הקולנוע "משחקים פטריוטיים", לצידו של האריסון פורד, בו גילמה פעילה אנגלייה במחתרת האירית. סרטים נוספים בהם השתתפה ווקר בהמשך, ושזכו להצלחה בינלאומית, כללו את "התחדשות" (1995), "אמה" (1996), "8 וחצי נשים" (1999) ו-"טיהור מוחלט" (2002) . ב-2003 גילמה את דמותה של לוסטה בסדרת טלוויזיה המבוססת על ספרו של תומאס הרדי, "ראש העיר קסטרברידג'", בהפקת ערוץ ITV.
בין 2005 ל-2007 גילמה ווקר את דמותה של אטיה המניפולטיבית בסדרת הטלוויזיה "רומא". הופעתה בסדרה זיכתה אותה במועמדות לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה בשנת 2005.
ברדס

בַּרְדָּס (או קַפּוּצ'וֹן, בצרפתית) הוא כובע המחובר לבגד, לרוב לבגדי חורף כגון מעיל או אימונית, אם כי כיום מצוי כאביזר אופנתי אף בפריטי קיץ כגון גופיות וחולצות טי.
בשונה מכובע רגיל, חיבורו של הברדס לבגד יוצר רצף לבוש המגן גם על הצוואר. הוא מאפשר ללובש הסתרה או הסוואה במידה מסוימת.
אימונית עם ברדס היא פריט באופנת הראפרים.
בצה"ל מכונה לעיתים הברדס של מעיל דובון בשם צ'וּקוּ. על חלק מהחיילים נאסר ללבוש אותו על הראש בזמן פעילות, וזאת כדי לשמור על השמיעה, הערנות או על שדה הראייה.
קוואמי בראון

קריירה

נבחר בבחירה ראשונה בדראפט ה-NBA לשנת 2001 על ידי וושינגטון ויזארדס, לפני שחקנים כמו טוני פארקר ופאו גאסול.
האכזבה הייתה גדולה, כשבעונתו הראשונה, לא הרשים וסיים עם ממוצעים מאכזבים של 4.5 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק. גם עונתו השנייה של בראון לא ענתה לציפיות שתלו בו, והוא סיים את העונה עם ממוצעים של 7.4 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק. 
בעונתו השלישית חל שיפור במשחקו של בראון, והוא סיפק ממוצעים של 10.9 נקודות ו- 7.2 ריבאונדים למשחק. משחק השיא שלו בעונה זו היה מול סקרמנטו קינגס, נגדה קלע 30 נקודות והוריד 19 ריבאונדים. 
בעונתו הרביעית ב-NBA עבר בראון ללוס אנג'לס לייקרס. הוא סיים את הפלייאוף של העונה עם ממוצעים של 12.3 ו-9.1 ריבאונדים למשחק. 
ב-2007, הוגשה תלונה כנגד בראון במשטרת לוס אנג'לס על ידי צעירה שהתלוננה שהוטרדה מינית על ידו, אך לאחר חקירה הוא נוקה מכל אשמה. 
ב-2008 הועבר בטרייד לממפיס גריזליס, כחלק מעסקה ששלחה את פאו גאסול ללייקרס. בתום עונה זו, חתם בראון כשחקן חופשי בדטרויט פיסטונס, שם הוא עולה מהספסל בתפקיד הסנטר, כגיבוי לראשיד וולאס.
בנובמבר 2011 חתם בראון על חוזה לעונה אחת בגולדן סטייט ווריורס ובמרץ 2012 עבר בטרייד יחד עם מונטה אליס ואפיי יודו למילווקי באקס תמורת אנדרו בוגוט וסטיבן ג'קסון.
ב-13 ביולי 2012 בראון חתם בפילדלפיה 76' לשתי עונות על חוזה של כ-6 מיליון דולר. לאחר פציעות נופה מסגל הסיקסרס.
בדיקת שמיעה

בדיקת שמיעה היא בדיקה רפואית שגרתית שמטרתה לבחון את יכולת השמיעה. הבדיקה נעשית בדרך כלל על ידי אודיולוגים. ישנם סוגים רבים של בדיקות שמיעה, והן משתנות בהתאם לגיל הנבדק ולבעיה אותה מנסים לאבחן.
יחסי מיקרונזיה–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים, עם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין מיקרונזיה לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-31 במרץ 1990.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות במיקרונזיה אינם זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן והם יכולים לעשות זאת באופן חופשי למשך שלושים ימים. לעומת זאת, אזרחי מיקרונזיה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה זקוקים לאשרה על מנת לעשות כן.
מגה-פלקס

מגה-פלקס (באנגלית: Megaplex) או מולטי-פלקס (באנגלית: Multiplex) הוא כינוי למתחם בתי קולנוע המכיל לרוב יותר מ-20 אולמות קולנוע ושאר מתקנים ואטרקציות שלא נפוצים בדרך כלל בבתי קולנוע קטנים.

היסטוריה

המולטי-פלקסים בצפון אמריקה קדמו למגה-פלקסים, והופיעו לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-20. הם כללו מספר רב של אולמות, בין 10 ל-20, בגדלים שונים. המולטי-פלקסים אפשרו לבעלי הקולנוע להקרין סרטים לאורך זמן, גם כאשר הפופולריות שלהם לא הצדיקה הקרנה באולם גדול, על חשבון סרט אחר פופולרי יותר, אך עדיין אפשרה רווח בזכות אולמות קטנים יותר.
עם עליית הפופולריות של הבידור הביתי, ובפרט הטלוויזיה ומכשירי הווידאו, גדלו המולטיפלקסים יותר ויותר והחלו לשים דגש רב יותר על שיפור חוויית הצפייה והבילוי ללקוחותיהם. מספר האולמות גדל מעל ל-20 ושופרו טכנולוגיות ההקרנה והשמע וכן סידור הישיבה. דגש רב יותר ניתן לעיצוב ולתוך המתחמים נכנסו מתקני שעשוע ואף חנויות ומסעדות. ב-1988 נטבע לראשונה המונח "מגה-פלקס", לאחר שזה נפתח לקהל בבריסל שבבלגיה. ב-1995 נפתח הראשון בארצות הברית, ועם הזמן אלו פרחו.

בישראל

המגה-פלקס הראשון בישראל הוא סינמה סיטי ברמת השרון, שנפתח בשנת 2002. לאחריו הוקמו יס פלאנט בקניון איילון שברמת גן (בשנת 2006), סינמה סיטי במערב ראשון לציון (בשנת 2010), יס פלאנט בקניון לב המפרץ בחיפה, יס פלאנט במערב ראשון לציון (בשנת 2012), סינמה סיטי בקריית הלאום בירושלים (בשנת 2014) ויס פלאנט במרכז שרובר, סמוך למתחם התחנה בירושלים (בשנת 2015).
בית על עץ

בית על עץ הוא בית אשר נבנה על גבי ענפי עץ בוגרים או על גזע המתנשא מעל הקרקע, ואשר הגישה אליו מתבצעת, בדרך כלל, באמצעות סולם. לרוב משמש בית על עץ כמקום משחק לילדים, אך לעיתים גם למגורי קבע.
בתי העץ, אשר נבנים לרוב בבתים להם חצר אחורית, משמשים ילדים ונערים כמקום מפלט אליו הם יכולים לסגת כאשר הם רוצים לבלות זמן בנפרד מחיק המשפחה ללא הפרעות בשביל לשחק, לחשוב, לקרוא או להתרועע עם חבריהם. לרוב בניית בתי העץ מתבצעת יחד עם אחד ההורים, והיא נותנת הזדמנות לילדים ונערים רבים ללמוד כישורי נגרות בסיסיים.
בעולם קיימות עדיין אוכלוסיות ילידים שונות המתגוררות בבתים על עצים באזורי היערות הטרופיים בדרום אמריקה, אפריקה, אסיה ובפפואה גינאה החדשה - הן מעדיפות להתגורר בעצים גבוהים על מנת להגן על עצמם מסכנות שונות בעיקר מהצפה ומטורפים. לעיתים הבתים על העצים משמשים גם את הילידים לאחסון מזון במקום בו חיות היער לא יוכלו להגיע אליו.
באירופה ובארצות הברית קיימות חברות אדריכליות המתמחות בבניית בתים על עצים.
ראדי

ראדי (ברוסית: Рады; באוקראינית: Града) היה כפר הולדתו של חיים נחמן ביאליק. הכפר שכן במרחק של 15 קילומטרים מן העיר ז'יטומיר  בחבל ווהלין שבתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). כיום הכפר אינו קיים יותר ובמקום רק תחנת עצירה של רכבת.

הכפר ראדי ביצירות ביאליק

בשנת 1873 נולד בכפר ראדי חיים נחמן בְּיאליק, מגדולי המשוררים העבריים בעת החדשה, שזכה לתואר "המשורר הלאומי" ואף נחשב אחד היוצרים הגדולים בספרות העולמית. בכפר זה עברו על ביאליק שש שנות חייו הראשונות. באיגרת ביוגרפית ששיגר ביאליק להיסטוריון יוסף קלאוזנר בשנת 1903 הוא מתאר את רשמיו כילד מן הכפר ראדי:
"מקום יערות ושדות ונוה שאנן מלא יופי צנוע של טבע פשוטה ובריאה, שמחה בחלקה ומסתפקת במועט. זהר רקיע, מרחבי שדה, דומיית חורש, האומרת "דרשני !... במקום זה ספגתי את הרשמים הראשונים של העולם והטבע."
— 
הסופר וחוקר הספרות העברית אהרון בן אור (אורינובסקי) מתאר כך את הכפר ראדי:
"הכפר ראדי היה פינה שקטה וירוקה, היה מוקף גבעות, יערות ומקשאות, ושבילים התפתלו ממנו והוליכו לעמקים ולקמות מזהיבות."
— 
ביאליק הביע את רשמי הילדות המוקדמת שלו בכפר ראדי בעיקר בשירי הטבע שלו וסיפורו "ספיח", בו הוא מספר כי רשמיו הראשוניים מן הכפר ליוו אותו כל ימיו וצפים ועולים בעיני רוחו מדי פעם:
"עין בעין אראה את משכנות בוקר חיי ונאות ילדותי הראשונה....מאשר הוא שם, מאחת הפינות הנשכחות בוואליניה, מסתתר קנה ובצה וממקום יערות שאין להם סוף, יעלה לפני כפר מולדתי על ימיו ולילותיו, על חגיו ושבתיו ועל כל מועדי שנתו יחד, ומראהו כאשר עשה אותו אלהים: קטן ושלו וצנוע. עומד לו שם עדיין....חציו במישור וחציו במדרון. חבוי בצל שיחיו ואילנותיו ומעוטר גגותיו ומקשותיו...דבר לא נשתנה בו וצרור לא נפל ממנו. הם הם בתי החמר וצריפי העץ נמוכי הקומה, הזרועים בבקעה ובהר כעדרי צאן מבוהלים; הוא הוא החורש האלם, הזומם לי מרחוק; היא היא הגבעה הירוקה הרובצת מולי, נכח בית אבי ממש."

החיפוש אחר מקום הכפר

ככל שמילא הכפר ראדי מקום בעיני רוחו של ביאליק וביצירתו, כך אין הוא נזכר כיום במקורות ואינו מופיע במפות ובספרי הגאוגרפיה. בשנות התשעים, כאשר גבר באוקראינה העניין בשמו של ביאליק, יצאו שני חוקרים, ההיסטוריון ויקטור ליפינסקי (Виктор Липинский ) והאתנולוג, שחקר תולדות העיר ז'יטומיר, גאיורגי מוקריצקי (Георгий Мокрицкий) לחפש בעיר ובסביבותיה את הבתים בהם ביאליק נולד וגר. הם ניסו לאתר את מקומו של הכפר ראדי, ולאחר חיפושים נתברר להם כי הכפר אינו קיים יותר ובמקום בו עמד הכפר ישנה רק תחנת עצירה של הרכבת. תוצאות מחקרם התפרסמו באתר של הקהילה היהודית בסנקט פטרבורג בשנת 2003 תחת הכותרת ""האם שכחה ז'יטומיר את המשורר".
פורין (חלבון)

בביוכימיה, פורינים (אנגלית: Porins) הם חלבונים בעלי מבנה "חבית בטא", אשר חוצים ממברנות של תאים ומשמשים כנקבים המאפשרים דיפוזיה של מולקולות. בניגוד לנשאים ממברנליים אחרים, פורינים הם גדולים מספיק כדי לאפשר דרכם דיפוזיה פסיבית. 
פורינים מבקרים את הדיפוזיה של מטבוליטים קטנים כמו סוכרים, יונים וחומצות אמינו. ניתן למצוא פורינים בממברנה החיצונית של חיידקים גראם שליליים, במיטוכונדריה ובכלורופלסט.

מבנה

פורינים בנויים ממשטחי בטא, המחוברים ביניהם על ידי פניות בטא (beta turns) בצד הציטופלסמתי, ועל ידי שרשראות ארוכות יותר בצד החוץ תאי. משטחי הבטא ערוכים בסידור אנטי-מקבילית ויוצרים צינור הנקרא "חבית בטא" (beta barrel).
רצף חומצות האמינו במשטחי הבטא של פורין מאופיין בחזרה של שיירים פולריים ולא פולריים של חומצות אמינו אחד אחרי השני. סידור זה גורם ליצירת מבנה אמפיפטי, כלומר צד אחד של משטח הבטא הידרופובי וצדו השני הידרופילי. השיירים הלא פולריים (הידרופוביים) פונים כלפי חוץ ויוצרים אינטראקציות עם החלק הליפידי (גם כן לא פולרי) של הממברנה, בעוד שהשיירים הפולריים (הידרופיליים) פונים כלפי פנים מבנה החבית ויוצרים בכך תווך הידרופילי, המאפשר את הדיפוזיה דרך הממברנה.

בררניות (סלקטיביות)

במבנה של כל תעלת פורין יש בליטה שסוגרת אותה חלקית. קבוצה זו קובעת את הסלקטיביות של הפורין לגבי סוג המולקולה שתוכל לעבור דיפוזיה דרך חלבון זה. הברירה מתבססת על הבדלי הגודל ולפעמים אף ההבדלים הכימיים של המומס אשר מיועד לעבור דרך הממברנה באמצעות הפורין.
ריינג'ר 1

מבנה הגשושית

הגשושית הייתה ריינג'ר בלוק 1 בעלת בסיס משושה ברוחב 1.5 מטרים עליו הורכבו מוטות אלומיניום בצורה חרוטית לגובה 4 מטרים. שני לוחות סולאריים באורך 5.2 מטרים הורכבו על הבסיס ונפרשו לאחר השיגור. אנטנה מתכוונת הורכבה בתחתית הבסיס. הכלים המדעיים ושאר הרכיבים הורכבו על הבסיס ומוטות האלומיניום. הכלים כללו: טלסקופ ליימן־אלפא, מגנטומטר אדי־רובידיום, מנתח אלקטרוסטטי, גלאי חלקיקי אנרגיה לטווח בינוני, שני טלסקופים, תא מיינן לקרינה קוסמית, גלאי אבק קוסמי וסופרי סיניטילציית קרניÎX קוסמיות.
מערכת התקשורת כללה אנטנה לטווח רחוק, אנטנה לטווח בינוי ושני משדרים. האנרגיה החשמלית סופקה באמצעות שני לוחות סולאריים, סוללה במשקל 57 ק"ג ומספר סוללות קטנות על חלק מהכלים. השליטה על הגשושית הושגה באמצעות בקר זמן, חיישני ארץ ושמש ומנועים קטנים. הטמפרטורה נשמרה בצורה פאסיבית באמצעות לוחות זהב, צבע לבן ומשטחי אלומיניום מלוטשים.

משימה

ריינג'ר 1 תוכננה להיכנס למסלול חנייה ארצי ואז להמשיך למסלול של 60,000 עד 1,100,000 ק"מ סביב כדור הארץ. מטרת המשימה הייתה לבחון מערכות וטכניקות שנדרשו למשימות עתידיות אל הירח.
ב־23 באוגוסט 1961 בשעה 06:02:00 UTC שוגרה ריינג'ר 1 בהצלחה למסלול החנייה המתוכנן אך מנועי השלב אג'ינה B לא פעלו והגשושית לא נכנסה למסלול המתוכנן. כאשר נפרדה הגשושית מהמשגר היא נכנסה למסלול לווייני נמוך וגובה מסלולה החל דועך. הגשושית חדרה לאטמוספירת ב־30 באוגוסט 1961. המשימה הוגדרה כהצלחה חלקית מפני שרבות ממטרות המשימה הושלמו למרות כשלונה המסלולי. חרף ההגדרה לא הושג מידע מדעי רב.
מצולות (ספר)

עלילה

בספר זה, השביעי בסדרת הספרים אודות דרק פיט, מהנדס ימי הרפתקן ורב תושייה, להיאבק במשפחת בוגנוויל צרפתית-קוריאנית-אמריקנית של איילי ספנות, ובראשה ראש המשפחה הקשישה, מן קוריו, ונכדה לי טונג, המנסה להשתלט על ארצות הברית כולה, ואף קשרה קשר לחטיפת נשיא ארצות הברית. 
פיט הוא בוגר האקדמיה של חיל האוויר האמריקני, אשר לחם במלחמת וייטנאם כטייס קרב וזכה לעיטורים רבים. בהרפתקאותיו מסתייע פיט בחברו הטוב אלברט (אל) ג'ורדינו, אף הוא גבר עשוי ללא חת אשר שירת עמו בוייטנאם. פיט וג'ורדינו עובדים בסוכנות NUMA, סוכנות ממשלתית לחקר ימים ואוקיינוסים. הנשק המועדף עליו הוא אקדח הקולט M1911 הישן של אביו, הסנאטור ג'ורג' פיט, שלחם בשירות צבא ארצות הברית בפלישה לנורמנדי. המשקה המועדף שלו הוא טקילה עם מלח ולימון. התמהיל הנפוץ ברוב ספריו של קאסלר אודות פיט, וכך גם בספר זה, הוא פתיחה באירוע מן העבר, כגון טביעת ספינה או אסון אחר. לאחר מכן מתפתחת העלילה בקצב מהיר סביב נושא שונה לחלוטין, בו נאבקים פיט וחבריו בנבל מגלומן.
אוזן המן

אוזן המן הוא מאפה העשוי מבצק מתוק וממולא בפרג, שוקולד או במילוי אחר. הוא נפוץ במיוחד בקרב יהודים עקב המנהג לאוכלו בחג הפורים ולצרף אותו למשלוחי המנות לרגל החג, על שמו של המן הרשע.
מקורו של המאפה במרכז אירופה.

שמות המאפה

בעברית ניתן למאפה השם אוזן המן (בריבוי: אוזני המן), ככל הנראה בגלל הדמיון של השם ביידיש המן טאַש, וכיוון שצורתו מזכירה במשהו את מבנהָ של האוזן. כדי להקל על הדוברים את הסיבוכיות בהוספת תווית היידוע לשם המאכל (האוזן המן לעומת אוזן ההמן) או בהטייתו ובספירתו (אוזן המן אחד לעומת אחת), הציע הבלשן יצחק אבינרי את התחדיש אָזְנְמָן ב-1962. לפי עדותו, החידוש הילך בחוגים פדגוגיים בישראל וזכה לאהדתו של הסופר לוין קיפניס.
הבצק מעוצב בצורת כיסנים, ומכאן שמו ביידיש המן טאַש ("כיס המן", נהגה: homen tash). בגרמנית נקרא המאפה מוֹן-טאשֶה (Mohntasche), כלומר "כיס פרג", ומשערים שזה היה שמו המקורי גם ביידיש, שפתם של היהודים האשכנזים (מאָן טאַש, על-פי הכתיב ביידיש).
באנגלית אוזני המן נקראות הָמָנְטַאשֶן (Hamantaschen).

מרכיביו והכנתו

הבצק המשמש להכנתם של אוזני המן הוא לרוב בצק פריך, אך קיימים גם אוזני המן מבצק עשיר יותר הנקרא בצק פּרֶסבורגֶר, שהוא שילוב של בצק פריך ובצק שמרים. צורת המאפה היא משולש בעל שלוש קרנות, ואותו מקבלים  מקריצת עיגולים (חלקים או משוננים) מן הבצק, מזילוף המלית במרכז ומצביטה בעזרת שלוש אצבעות אל עבר המרכז תוך הידוק הקצוות. את הכיסנים מקובל למלא בפרג, אם כי כיום נפוצים גם אוזני המן ממולאים בשוקולד, בריבה, בתמרים, אגוזים וחלבה. בעבר היו גם אוזני המן שמולאו בשומשום.
אבי בוחבוט

קריירה

ב-28 באפריל 2010 סיים את קורס מאמני הפרו של ההתאחדות לכדורגל.
ב-30 בספטמבר 2012, מונה בוחבוט לעוזרו של שרון אביטן בהפועל אשקלון.
בקיץ 2016 מונה בוחבוט למאמנה של הפועל ירוחם מליגה ג', עמה עלה לליגה ב' בתום עונת 2016/2017. במרץ 2018, מונה למאמן של מ.ס. דימונה מליגה א' מחוז דרום. כחודש לאחר מכן ירדה הקבוצה לליגה ב' ובוחבוט חזר לאמן את ירוחם.
ב-19 בפברואר 2019, מונה בוחבוט למאמן של מ.ס. אשדוד מליגת העל. תחתיו, ניצחה אשדוד, חמישה מתוך שישה משחקים בפלייאוף התחתון והצליחה להישאר במפתיע בליגת העל. בסוף העונה החליטה הקבוצה שלא להמשיך את החוזה לעונה הבאה, למרות מסע ההישרדות המוצלח שלה.
ישיבת חורב

היסטורית הישיבה

הישיבה הוקמה בשנות החמישים על ידי הרב אליהו שכטר, תלמידו של הרב משה צבי נריה. הרב שכטר למד בין היתר בישיבת סלבודקה וישיבת מיר בירושלים והקים את הישיבה ברוח ישיבות אלה, לצד לימודי חול.
לאחר שנתיים הביא הרב שכטר את הרב שמעון-אשר כהן, חתנו של הרב אפרים זאב גרבוז ובוגר ישיבת חברון, לכהן במקומו כראש הישיבה. הרב שכטר נשאר לכהן כר"מ בכיר בישיבה למשך שנים רבות. בשנות כהונתו של הרב שמעון-אשר כהן כראש הישיבה, הוא הפנה את התלמידים ללימודי המשך בישיבות גבוהות וחלקם הפכו לרבנים ליטאיים, כגון הרב יונה זלושינסקי, ר"מ בישיבת פוניבז'.
ב-1987 החליף את הרב שמעון-אשר כהן בראשות הישיבה אחד המחנכים בישיבה - הרב מרדכי אלון. הוא כיהן בתפקיד 15 שנה, עד שהוזמן לעמוד בראשות ישיבת הכותל. כיום ראש הישיבה הוא הרב יצחק דור, ששימש בעבר גם ראש ישיבת נתיב מאיר.

תוכניות הלימודים

הישיבה כוללת בתוכה חטיבת ביניים וישיבה תיכונית.
בחטיבת הביניים מתחיל יום הלימודים בשבע ורבע בבוקר ונמשך עד עשרה לשש בערב, וכולל מקצועות קודש כגון גמרא, חומש, אמונה, הלכה, ונביא, ומקצועות חול כגון מתמטיקה, לשון, ספורט היסטוריה ואנגלית.  
בישיבה התיכונית מתחיל יום הלימודים בשבע ורבע בבוקר ונמשך עד רבע לשבע בערב, וביום חמישי סדר ערב עד רבע לתשע (בימי שלישי מונהג יום לימודים קצר). תחומי הלימוד דומים ללימודי החטיבה ונוספים עליהם: מקצועות קודש כגון מחשבת ישראל ומקצועות חול כגון פיזיקה, כימיה, ואזרחות. בישיבה התיכונית ישנן ארבע מגמות לימוד עיקריות: פיזיקה, ביוטכנולוגיה (הכוללת גם קורסים לתואר ראשון באוניברסיטה הפתוחה), ביוכימיה, לימודי ארץ ישראל וגאוגרפיה, ומגמות נוספות להשלמה: מחשבים (3 יחידות חובה ו5-10 כהשלמת רשות), סייבר (אחת האפשרויות להשלמה ל10 יח"ל מחשבים) ומגמה מצומצמת של ספרות. בשנת הלימודים תשס"ח הוקמה בישיבה מגמת פסיכולוגיה בהנחייתו של הד"ר שמחה צ'סנר. כמו כן, ישנה בישיבה תוכנית ללימוד תואר ראשון במדעי המזרח התיכון בשילוב עם אוניברסיטת בר-אילן.

מפעלים נוספים של הישיבה

עד לשנת תשע"ה, הפעילה הישיבה בתוך בית המדרש כולל להוראה בראשות הרב חן חלמיש, במימון קרן וולפסון. האברכים סייעו לר"מים בבוקר בהוראה פרטנית לתלמידים מתקשים או מתקדמים, ובשעות הצהריים למדו האברכים כבכל כולל.
בישיבה מתקיימת תוכנית גדולה ללימוד הדף היומי כבר למעלה מ-10 שנים. התוכנית מנוהלת על ידי הרב יונתן הורוביץ והרב משה וייס, מרבני הישיבה.
הישיבה נתמכת בידי "ידידי חורב" בעולם, העוזרים ותורמים להמשך פעילותה ושיפורה.
סבו סיטי

היסטוריה

לפני בוא הספרדים לפיליפינים במאה ה-16, הייתה סבו סיטי מרכז מסחרי וחלק מרג'נות קטנה בשם רג'נות סבו. היא נוסדה על ידי אנשים מהאי סומטרה כמה עשרות שנים לפני בוא הספרדים.
ב-1521 נחת מגלה הארצות הפורטוגזי פרדיננד מגלן באי והתקבל על ידי הרג'ה המקומי. כעבור זמן מה יצא מגלן להילחם בתושבים ילידים באי הסמוך מקטן, אך הוא נהרג בקרב ושאר אנשי המשלחת שלו עזבו את סבו.
ב-1565 הגיעו הספרדים, בפיקודו של מיגל לופס דה לגאספי, שוב לאי, אך עזבו אותו לאחר שהותקפו על ידי המקומיים. לאחר מספר קרבות נחתם באותה שנה הסכם בין המקומיים לספרדים ובמקום הוקמה העיירה "וייה דה סן מיגל דה סבו", אשר שמה שונה בהמשך ל"וייה דל סנטיסימו נומברה דה חסוס", על אף שהשם סבו נותר נפוץ. ב-1569 הפכה ההתיישבות הספרדית בסבו לנמל חשוב ונקודת מוצא למגלי ארצות שיצאו לשאר האיים באזור.
לאחר מלחמת ארצות הברית-ספרד ב-1898 עבר האי סבו, כמו יתר הפיליפינים, לשליטת ארצות הברית. ב-24 בפברואר 1937 זכתה סבו סיטי  במעמד של עיר.
ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, נכבשה סבו על ידי יפן, ביחד עם שאר הפיליפינים. העיר שוחררה על ידי הכוחות האמריקאים בקרב סבו סיטי ב-1945.

חינוך

בעיר נמצאות מספר אוניברסיטאות גדולות, כמו אוניברסיטת סן קרלוס, אוניברסיטת סבו נורמל ושלוחת סבו של אוניברסיטת הפיליפינים.

תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי מקטן-סבו משרת את סבו סיטי ומציע טיסות לערים מרכזיות בפיליפינים וכן ליעדים בינלאומיים באזור. הנמל נמצא באי מקטן, הצמוד לסבו סיטי ומקושר אליה בגשרים.
התחבורה הציבורית בסבו סיטי מסתמכת בעיקר על אוטובוסים, מוניות וג'יפנים. העיירה המקומית בודקת היתכנות של יצירת מערכת אוטובוסים מהירה שתקל על העומס של התחבורה הציבורית בעיר.
כנסיית סנט פול (ירושלים)

היסטוריה

הכנסייה הוקמה בשנת 1874, כחלק מהכנסייה האנגליקנית והייתה מהמבנים הראשונים באזור. 
בתקופת המנדט הבריטי עובדי המנהלה בריטיים נעזרו בשירותי הכנסייה וכמחווה הרחוב נקרא "סנט פול".
בשנות ה-80 הוצתה הכנסייה בידי יהודים ביניהם נועם פדרמן.
ויקטור פונדלניק

קריירה

פונדלניק נולד לאב עיתונאי ואם אחות בשירות צבאי. שם המשפחה פונדלניק, מדברי הסבתא רבתא של ויקטור, הופיע לאחר רפורמת 1861, כשהוריו ברחו לדון, לבלר שיכור רשם בשורה "שם משפחה" את היום בשבוע (פונדלניק ברוסית: יום שני).
הוא שיחק בקבוצת הנוער "בורווסטניק" ובקבוצת הכדורגל של בית הספר לקצינים ברוסטוב (כשהיה צוער).
בשנים 1956–1958 שיחק בטורפדו/רוסטסלמאש שאז הייתה בליגה השנייה. ב-1958 הפך לשחקן הראשון בהיסטוריית ברית המועצות שזומן לנבחרת ממועדון שלא מליגת העל. בין השנים 1959 ל-1965 שיחק בסק"א רוסטוב.
ב-1960 לקח אליפות ביורו, כאשר הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-113 מול יוגוסלביה (נגמר 1:2). זו הייתה הזכייה היחידה של ברית המועצות ביורו אי פעם. מאותו רגע הוא נחשב לאחד החלוצים הטובים במדינה. ב-1961 הועבר לצסק"א מוסקבה כנגד רצונו, ולאחר ויכוחים רבים עם ההנהלה ועזרה משרת התרבות, פונדלניק הצליח לחזור לסק"א רוסטוב. ב-1966 עבר לספרטק מוסקבה, השתתף במשחקי ידידות בישראל, זומן לנבחרת, אך לא הופיע באף משחק רשמי של ספרטק בשל השהייה. במאי הוא נאלץ לפרוש בשל עלייה במשקל וניתוח אפנדיציט.
ב-1969 פונדלניק היה מאמנה של רוסטסלמאש. לאחר שנותיו ככדורגלן ומאמן פונדלניק עבד כעיתונאי ועורך ספורט. כמו כן הוא כתב 4 ספרים. נשוי עם 3 ילדים ו-4 נכדים. מתגורר במוסקבה. ברוסטוב על הדון נוסדה אקדמיית כדורגל על שמו.