google/wiki40b huggingface dataset:
בעיית הפילוסופים הסועדים

במדעי המחשב, בעיית הפילוסופים הסועדים היא המחשה לבעיות תזמון ותיאום שמופיעות בהקשרים של עיבוד מקבילי - מספר תוכניות שרצות יחד וחולקות משאבים משותפים. בשל פשטותה היחסית, הבעיה מוצגת לעיתים קרובות בקורסים בסיסיים העוסקים בנושאים הללו.
את הבעיה הציפה שאלה שנוסחה בשנת 1971 על ידי אדסחר דייקסטרה, ולאחר מכן הומחשה באמצעות הסיפור הציורי של הפילוסופים.

תיאור הבעיה

חמישה פילוסופים יושבים סביב שולחן עגול ומבלים את זמנם בחשיבה ובאכילה. במרכז השולחן ישנה קערת ספגטי גדולה, ולכל אחד מהפילוסופים יש צלחת. בין כל שתי צלחות נמצא מזלג, כך שישנם בסך הכול חמישה מזלגות.
על מנת לאכול את הספגטי, כל פילוסוף זקוק לשני מזלגות (בניסוחים אחרים של הבעיה המזלגות מוחלפים במקלות אכילה). כל פילוסוף יכול להרים רק את שני המזלגות הקרובים אליו (אלו שמימין ומשמאל לצלחת שלו) ואינו יכול להרים את שניהם בו-זמנית - כלומר, עליו להרים את אחד מהם, ורק לאחר מכן את השני. תנאי נוסף הוא שלא מתקיימת כל תקשורת בין הפילוסופים.
שתי הבעיות הבסיסיות שעלולות להתהוות הן קיפאון והרעבה. מצב של קיפאון מתרחש כאשר כל הפילוסופים נתקעים במצב כלשהו ממנו אינם יכולים לצאת. למשל, אם הכלל שעל פיו הפילוסופים פועלים אומר כי כאשר הם רוצים לאכול עליהם להרים את המזלג שמימינם ולחכות עד שהמזלג משמאלם יתפנה, עלול להיווצר קיפאון אם כל הפילוסופים ירצו לאכול בו-זמנית - כולם ירימו את המזלג שמימינם ולאחר מכן יחכו לנצח למזלג שמצד שמאל (שכן מזלג זה מוחזק בידי פילוסוף אחר, שגם הוא מחכה שיתפנה המזלג משמאלו, וכן הלאה בצורה מעגלית).
מצב של הרעבה מתרחש כאשר אחד או יותר מהפילוסופים אף פעם אינו מצליח לאכול. למשל, אם דרך הפעולה של הפילוסופים היא להרים את המזלג שמצד ימין, לחכות חמש דקות למזלג שמצד שמאל, ואם הוא טרם התפנה - להניח את המזלג שבצד ימין ולחכות עוד חמש דקות לפני הניסיון הבא, המצב שמתקבל אינו קיפאון (שכן הפילוסופים כל הזמן מורידים ומרימים את המזלגות, ולא נתקעים במצב בודד) אך הוא בבירור הרעבה כי אף פילוסוף אינו מצליח לאכול. דוגמה נוספת להרעבה מתרחשת כאשר מוסיפים למערכת אלמנט של עדיפות. פתרון אפשרי, למשל, למצב הקיפאון שתואר לעיל תספק החלטה שפילוסוף האוחז מזלג ומחכה למזלג אחר, ישחרר את המזלג שבידו אם שכנו מבוגר ממנו וגם הוא מחזיק מזלג. זהו פתרון טוב למדי, אך הוא יכול להביא למצב שבו הפילוסוף הצעיר ביותר אינו מספיק אף פעם לאכול, בעוד הפילוסופים משני צדדיו אוכלים לסרוגין.
הפילוסופים מייצגים תהליכים ותהליכונים שרצים במקביל על מעבדים שונים או על מעבד יחיד. המזלגות מייצגים משאבים משותפים - זיכרון מחשב, קבצים וכדומה.

פתרון המלצר (פתרון המנצח)

פתרון פשוט יחסית מושג על ידי הפעלה של "מלצר" בשולחן. פילוסוף חייב לבקש רשות להרים מזלג. מפני שהמלצר מודע למצב המזלגות, הוא מסוגל להכריע ולמנוע מצב של קיפאון (Deadlock).
כאשר ארבעה מזלגות בשימוש, הפילוסוף הבא שמעוניין לבקש מזלג, צריך לחכות לרשות המלצר, שכמובן לא תינתן עד אשר המזלג יתפנה.
הלוגיקה פשוטה על ידי הקביעה שפילוסופים קודם כל מרימים את המזלג השמאלי ואחר כך את הימני (או להפך). המלצר מתנהג כסמפור, רעיון שהוצג על ידי דייקסטרה ב-1965.

פתרון באמצעות אסימון

נאפשר לפילוסוף להרים את המזלגות שלו באופן הבא, ללא מעורבות של צד שלישי: נשים צלחת מרכזית על השולחן, כל פילוסוף שירצה להרים את המזלגות שלו יצטרך ראשית לקבל שליטה על הצלחת ורק לאחר מכן יוכל להרים את המזלגות. פתרון זה מקטין את רמת המקביליות המתאפשרת במערכת, ולכן מאריך את משך ההמתנה עבור הפילוסופים. כמו כן, הפתרון מונע מצב של קיפאון, אך לא מצב של הרעבה.
סטיב מרטין

שנותיו הראשונות

מרטין נולד בוייקו, טקסס שבארצות הברית למשפחה נוצרית-בפטיסטית. לאב סוכן נדל"ן בעל זיקה למשחק, ולאם עקרת בית. בילדותו משפחתו עברה לקליפורניה. בהיותו נער עבד בחנות קסמים בדיסנילנד, קליפורניה, שם פיתח כישורי להטוטנות, קוארדינציה, נגינה בבנג'ו, ויצירת "חיות" מבלונים.
מספר שנים לאחר שסיים את לימודיו, חבר לחברתו לספסל הלימודים, איתה התחיל להופיע בבתי קפה במופע קומי-מוזיקלי, בעיקר על מנת לחסוך כסף ללימודי הפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה, אך לבסוף פרש מהחוג. בכל מקרה, הוא טוען שהחוג שינה את חייו, כפי שאמר בראיון לרולינג סטון: "המקצוע הראשי שלי היה פילוסופיה, ועל אף שנשרתי, הוא שינה את צורת המחשבה שלי בתחומים רבים, בחרתי ללמוד לוגיקה ושם הם דנו סיבתיות, אז אמרתי "היי! אין סיבה ותוצאה! אין בכלל לוגיקה!", וכשמסגלים צורת מחשבה כזו, קל מאוד לכתוב: פשוט מסובבים את הכל. התחלתי לכתוב קומדיה בצורה שונה וזה היה מלהיב".

קריירה

ב-1978 נכנס לתודעת הכלל כששיחק בסרט "להקת הלבבות הבודדים של הסמל פפר" (יחד עם הבי-ג'יז, על פי Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band) ושנה לאחר מכן בסרט החבובות. מרטין הופיע גם באחד הפרקים בסדרת "החבובות".
בשנת 1979, לאחר קריירה מוצלחת כאומן סטאנד-אפ, הופיע לראשונה בתפקיד ראשי בסרט קולנוע - "השלומיאל".
בשנות ה-80 שיחק, כתב, והיה מפיק בסרטים רבים, ביניהם "רוקסן" לצד דריל האנה, "תקועים בדרך" לצד ג'ון קנדי ו"חנות קטנה ומטריפה" בתור רופא השיניים הסאדיסט.
בשנות ה-90 שיחק בעשרות סרטים, בהם "שמיים כחולים שלי" (שוב בתפקיד הנבל ושוב לצד ריק מוראניס), "סמל בילקו" ו"שחק אותה סטאר" (לצד אדי מרפי).
בשנים האחרונות מרטין מרבה ליצור סרטים, וכיכב במספר סרטים מצליחים.
סטיב מרטין כתב 2 ספרים: "זבנית", שיצא לאור ב-2002 ו"העונג שבחברתי", שיצא לאור ב-2004.
קלווין מרפי

נעורים ומכללות

מרפי נולד בעיר נורווק שבקונטיקט, ובמקביל להצלחתו בכדורסל הצטיין כלהטוטן סטאף. בשנת 1963, בגיל 15, זכה באליפות קונטיקט בלהטוטנות סטאף, וכשנה לאחר מכן הוזמן להופיע בתערוכה העולמית של ניו יורק. בשנות בגרותו המשיך להופיע כלהטוטן, ובשנת 1977 אף זכה באליפות טקסס בלהטוטנות סטאף, בעודו שחקן כדורסל מצליח ומוכר ביוסטון רוקטס.
בשנת 1967 החל מרפי ללמוד באוניברסיטת ניאגרה שבמדינת ניו יורק. בשלוש עונותיו כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע ממוצע של 33.1 נקודות למשחק, ונבחר שלוש פעמים לאחת מחמישיות העונה בליגת המכללות. בעונת 1969/1970, האחרונה שלו כשחקן מכללות, הוביל מרפי את קבוצתו להופעה ראשונה אי פעם בטורניר אליפות המכללות, ואף להעפלה היסטורית לשלב "16 הגדולות" (Sweet Sixteen).

קריירה מקצועית

מרפי נבחר בבחירה ה-18 של דראפט ה-NBA לשנת 1970, על ידי קבוצת סן דייגו רוקטס. בעונת הרוקי שלו קלע מרפי 15.8 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה, ובסיום העונה עבר מועדון הרוקטס לעיר יוסטון שבטקסס. ב-13 עונותיו במדי הרוקטס היה מרפי אחד השחקנים המובילים בקבוצה, לצד הפאוור פורוורד רודי טומג'נוביץ', עמו שיתף פעולה במשך 11 עונות. בעונת 1976/1977 הצטרף לרוקטס הסנטר מוזס מלון, שבעונת 1980/1981 עזר לקבוצה להעפיל לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר התמודדה יוסטון מול בוסטון סלטיקס, והפסידה לה בתוצאה 4-2.
בכל אחת מ-13 עונותיו ב-NBA היה מרפי אחד מעשרת קלעי העונשין המדויקים בליגה, ובעת פרישתו דורג שני בתולדות ה-NBA עם 89.2% קליעה מקו העונשין (ראשון היה ריק בארי עם 90.0%). כמו כן, בעת פרישתו הוביל מרפי את הרוקטס במספר רב של קטגוריות סטטיסטיות כגון מספר משחקים (1,002), דקות משחק (30,607), נקודות (17,949), אסיסטים (4,402) וחטיפות (1,165) בקבוצה.

לאחר הפרישה

ב-17 במרץ 1984 הרוקטס הוציאו לגמלאות את גופייתו של מרפי, עם המספר '23', ובשנת 1993 הוצג מרפי כחבר בהיכל התהילה של הכדורסל. מאז פרישתו ממשחק ממשיך מרפי למלא תפקידים שונים במועדון הרוקטס, בעיקר כפרשן בשידורי משחקי הקבוצה בטלוויזיה.
למרפי 14 ילדים מתשע נשים שונות. בשנת 2004 הואשם בגין ניצול מיני של חמש מבנותיו, אך בהמשך בוטלו כל ההאשמות נגדו.
אמיל אבינרי

אמיל (עמיאל) אבינרי (רֶבֶּלְסְקִי; 25 בדצמבר 1908 - 24 בנובמבר 1985) היה מתאגרף ארץ ישראלי בתקופת היישוב, ואחר כך מציל בחוף אלנבי (1933-1953), ממניחי היסוד לענף ההצלה בחופי ישראל ומי שהכניס את החסקה לשימוש ככלי ההצלה התקני. אלוף ארץ ישראל והמזרח הקרוב באגרוף, שחקן ראינוע, ומפעיל מועדוני אגרוף.

ביוגרפיה

נולד בבייראמטשא (מיקולאיבקה-נובורוסיסקה (אוק'), עיירה בבסרביה) לרב המקום, הרב משה רבילסקי, ולמנוחה בת הרב ישראל ברמן, הרב בפליסקוב (פליסקיב ). בחול המועד סוכות ה'תרפ"ו, 1925, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. הם התגוררו ביבנאל ואחר כך בצפת.
נסע ללימודי טכנאות שיניים בברלין, שם החל ללמוד בצורה מקצועית איגרוף. הוא שב לארץ ישראל ונחשב לחלוץ האיגרוף ביישוב. התחרה כיהודי ראשון באליפות האיגרוף האנגלית ברמלה ב-1928, וזכה בפרס. הוא התגורר בתל אביב, התחרה בעשרות תחרויות איגרוף באירופה וארגן תחרויות איגרוף בארץ ישראל, מול בריטים ב-1929 ומול מצרים ב-1933.
בין השנים 1930–1932 עשה בברלין ושיחק בסרטי ראינוע גרמניים כמלח-מתאגרף.
בשובו לארץ ישראל נעשה המציל הראשון של תל אביב, בחוף ירושלים (אלנבי), תפקיד בו שימש כעשרים שנה. בתקופה זו הכניס את החסקה ככלי ההצלה הרשמי בהצלת חופים בישראל. הוא הקים בתל אביב את מועדון האיגרוף ע"ש בני לאונרד. אבינרי כתב בעיתונות העברית, וחתם לעיתים בפסבדונים "אבי אילנה" ו"אבי עמרם" על שם ילדיו.
בעשרות שנותיו האחרונות התגורר בכפר שמריהו, שבו הקים מכון לתרבות הגוף. היה נשוי למרים, בת המשורר העברי היהודי-ליטאי אהרן שודנישקי, ואב לשנים. נפטר ב-1985 ונקבר בבית העלמין בכפר שמריהו.
אחיו היה הבלשן יצחק אבינרי.
כנסיית גבירתנו של הניצחון

כנסיית גבירתנו של הניצחון (באנגלית: Church of Our Lady of Victory) היא הכנסייה העתיקה ביותר בוולטה בירת מלטה. היא שוכנת בקצהו הדרום-מערבי של רחוב הסוחרים (Triq il-Merkanti), סמוך לחומת היבשה של העיר.
אבן הפינה לכנסייה, שהחלה את דרכה כקפלה, הונחה ב-28 במרץ 1566, כחצי שנה לאחר שהאבירים ההוספיטלרים הצליחו להדוף את המצור הגדול על מלטה, ששמו העות'מאנים על האי בשנת 1565. שמה של הכנסייה נבחר לרגל הניצחון. הקפלה שימשה את אבירי המסדר עד שבניית קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בעיר הושלמה ב-1577. הגראנד מאסטר ז'ן דה לה ולט נקבר בכנסייה זו ב-1568, ושרידיו הועברו אל הקתדרלה כשזו הושלמה. הכנסייה עוצבה מחדש לקראת סוף המאה ה-17 ושוב באמצע המאה ה-18. 
הפסטה (Festa) של גבירתנו של הניצחון נחגגת בכל שנה ב-8 בספטמבר, יום הולדתה של הבתולה.
כך היינו

העלילה

הסרט מתחיל בסצנה המתרחשת בשנות ה-30 בקולג' בארצות הברית, ומתמקד תחילה בעיקר בקייטי, אישה צעירה ופשוטה, שמתפרנסת באותו הזמן ברדיו המקומי ביום, וממלצרת בערבים במסעדה קטנה. קייטי היא פעילה פוליטית בקולג' בו הם לומדים. בעצרת למען השלום היא נואמת בגנות הגנרל פרנקו ומעוררת לעג מצד חבריו הציניים והסנובים של האבל. האבל הוא בחור יפה תואר, עדין, ופופולרי, מהמעמד הגבוה, שניחן ביכולת כתיבה ספרותית גבוהה, ואף מפרסם ספר המופץ בעותקים בודדים, ממנו קייטי מתרשמת עד מאוד. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, השניים נפגשים בשנית, והרומן ביניהם מתחיל. הם מתאהבים, והניגודים שפעם הרחיקו ביניהם הופכים פתאום למקור משיכה והתלהבות. קייטי מעודדת את האבל להתפתח בקריירת הכתיבה שלו, מעלה את הביטחון העצמי שלו, והאבל נמשך לקייטי העצמאית והלוחמנית, המשלימה את אופיו האדיש והמופנם. הם נישאים זה לזה, ולמרות ההבדלים, הם מנסים לשמור על האהבה. 
קייטי, אף על פי שאינה מחבבת את חבריו, ומתקשה להתחבר לחוג החברתי שלו, גם מבחינה פוליטית וגם מבחינה אישית, לא מאפשרת לכך להפריע לאהבה ביניהם, והאבל, מנסה להתמודד עם אשתו הדעתנית, ולא ליצור מריבות וחיכוכים מיותרים. האידיליה לא נמשכת זמן רב, כשקייטי מתקשה לסכור את פיה לאחר מותו של הנשיא רוזוולט, אליו מתייחסים חבריו בבוז ובזלזול רב. האבל, מצידו, עייף מהקשיים בחיי הנישואין, ואינו מנסה להתמודד איתם, כפי שקייטי הייתה מצפה ממנו. כשהאבל מחפש עבודה כתסריטאי בהוליווד, קייטי מתאכזבת כיוון שהייתה רוצה שהאבל ישקיע את זמנו בכתיבת ספר נוסף, ומציאת אתגרים רציניים יותר מאשר הפיכת ספרו הקודם לסרט קולנוע. על אף תסכולה הרב מבזבוז כשרונו הספרותי, שניהם עוברים לקליפורניה, שם האבל מצליח מאד, והם נהנים מחיי מותרות ועושר. עם התגברות המקארתיזם והתארכות הרשימה השחורה של הוליווד, חוזרת קייטי לפעילות פוליטית, מה שמסכן את מעמדו של האבל בקרב חבריו ואת שמו הטוב.
במהלך תקופת הניכור בין האבל לקייטי, האבל מנהל רומן קצר עם חברתו מתקופת הקולג' קרול אן, אשתו לשעבר של חברו הטוב J.J. וזאת כאשר קייטי בהריון עם רייצ'ל. קייטי בוחרת לעמוד לצד האידיאלים שלה, ובוחרת להיפרד מאהבת חייה, מתוך הבנה, בסופו של דבר, שהאבל הוא גבר שתמיד יבחר את הדרך הקלה החוצה, בין אם זה בגידה במוסד הנישואין, או כתיבה חסרת משמעות לסדרות טלוויזיה רדודות. האבל, מצדו, מבולבל, ורוצה למצוא את הפינה השקטה שלו, ולחיות חיים רגועים ושלווים ללא מאבקים, ומלחמות למען מטרות ועמדות פוליטיות או חברתיות. 
בסצנת הסיום של הסרט, האבל וקייטי נפגשים במקרה ליד מלון פלאזה בניו יורק מספר שנים לאחר גירושיהם. קייטי, שעסוקה באותו הזמן בהפגנה נגד מרוץ החימוש הגרעיני, רואה את האבל מחובק עם צעירה אופנתית, והוא מעדכן אותה בעבודתו הנוכחית, ככותב תסריטים לסדרת טלוויזיה פופולרית. מתברר שקייטי נישאה בשנית, ומגדלת עם בעלה החדש את הבת רייצ'ל. לאחר המפגש, שניהם מבינים שהאבל היה במיטבו בתקופת נישואיו עם קייטי, שהייתה היחידה שהאמינה בו וביכולתו הספרותית. העבר מאחוריהם כעת, וכל מה שנשאר להם (בנוסף לבתם המשותפת) הוא הזיכרון של חייהם בעבר.
הסרט נגמר על רקע שיר הנושא, בעוד המצלמה מתרחקת אט אט מהסצנה המרגשת והעצובה, בה מתערבבים תחושות של החמצה.

פרסים

הסרט זכה בפרס האקדמיה עבור המוזיקה הטובה ביותר, השיר המקורי הטוב ביותר (שיר הנושא), והיה מועמד לארבעה אוסקרים נוספים: לשחקנית הראשית, צילום, תפאורה ועיצוב תלבושות.
בית זוסמן

בית זוסמן הוא מרכז ייחודי, ראשון מסוגו בישראל, לחרשים וכבדי שמיעה המופעל על ידי עיריית ירושלים. בית זוסמן החל לפעול ב-2005 ומאז הוא מספק שירותים מגוונים למתמודדים עם חירשות וירידה בשמיעה בני 18 ומעלה ולבני משפחותיהם.

רקע

היוזמה להקמת המרכז הייתה של פורום ארגון לקויי השמיעה ולקוחות ובשיתוף מחלקת שיקום באגף הרווחה בעיריית ירושלים. הם מצאו שקיים מחסור רב בשירותים ובמענה מקצועי לקבוצת החרשים וכבדי השמיעה הבוגרים בעיר, לכן הוחלט שמטרת המרכז תהיה לענות על מחסור זה ולפתח כלים נוספים. ליוזמה זו חברו הקרן לירושלים והמוסד לביטוח לאומי – הקרן לפיתוח שירותים לנכים, אשר גייסו תרומות שאפשרו בניית שני מרכזים לחרשים וכבדי שמיעה: במערב העיר (בית זוסמן) ובמזרחה.
בית זוסמן הוקם תודות לתרומתם של לארי ולאונור זוסמן, עיריית ירושלים – המנהל לשירותי קהילה, מחלקת שיקום באגף הרווחה, הקרן לירושלים, המוסד לביטוח לאומי ומשרד הרווחה. בית זוסמן החל לפעול בספטמבר 2005 ובשנתו הראשונה הגיעו 450 לקוחות לקבל שירות.  
חרשים וכבדי שמיעה ובני משפחותיהם נתקלים בקשיים רבים בחיי היום יום: בתחום החברתי, רגשי, משפחתי ותעסוקתי. לקות שמיעה גורמת לבדידות רבה, ומקשה על ההתמודדות עם משימות החיים. המצב אף יותר קשה ובעייתי כאשר ישנה הכחשה רבה בתוך האוכלוסייה לגבי הלקות. הדרכים הרגילות לקבלת סיוע אינן זמינות לחלק גדול מהאוכלוסייה בגלל העדר הנגשה מתאימה, וגם עקב הבנה מוטעית של המאפיינים הייחודיים של אוכלוסיית לקויי שמיעה מצד האוכלוסייה הכללית. מטרת המרכז היא לתת מענה לאותם קשיים, תוך התחשבות והתאמה למאפיינים הייחודיים של אוכלוסיית לקויי שמיעה. 
בית זוסמן וכל השירותים הניתנים בו, מונגשים באופן מלא: חדרים אקוסטיים, אביזרי עזר שונים (מערכות הגברה ייחודיות), תמלול, תרגום לשפת סימנים.
הרי הקווקז

גאולוגיה

רכס ההרים נוצר לפני בערך 23.8–28.49 מיליון שנה, בעקבות התנגשות טקטונית שבין הלוח הערבי שזז צפונה, ללוח האירואסיתי. האזור כולו, במיוחד רכס הרי הקווקז הגדול נתון לרעידות אדמה תכופות בשל הפעילות הטקטונית הענפה שבו. אזור רכס ההרים הקטן מתאפיין גם בפני שטח וולקניים ובשטחו עוברת הרמה הוולקנית ג'וואחטי שנמצאת בגיאורגיה. באזור מצויים גרניט, גנייס ונפט (בכמות של 200 מיליארד חביות לערך) כמו גם מצבורי גז טבעי.

אקלים

הטמפרטורה במקומות השונים בהרי הקווקז או בקרבתם תלויה בגובהם הנקודתי כמו גם במיקום על קו הרוחב. הטמפרטורה בדרך-כלל צונחת כאשר המיקום גבוה יותר. בסוחומי בירת אבחזיה ששוכנת בקרבת הרי הקווקז ועל חופי הים השחור, הייתה הטמפרטורה השנתית הממוצעת כ-15 מעלות צלזיוס ואילו בהר קזבק (המתנשא לגובה 5,000 מטרים), הייתה הטמפרטורה הממוצעת בגבוה 3,700 מטרים 6.1- מעלות צלזיוס.
המדרונות הצפוניים ברכס הרי הקווקז מתאפיינים בטמפרטורה הנמוכה בשלוש מעלות מהמדרונות הדרומיים ואילו הרמות ברכס הרי הקווקז הקטן, הנמצאים בגאורגיה, ארמניה ואזרבייג'ן, מתאפיינים בהבדלי טמפרטורה חדים בין החורף לקיץ כיוון שהאקלים ברכס הקטן הוא יותר יבשתי ופחות גבוה.
גידי רף

ביוגרפיה

רף נולד וגדל בשכונת הגבעה הצרפתית בירושלים. הוא בנו של איתן רף, החשב הכללי של ישראל ויו"ר בנק לאומי בעבר. שירת ביחידת חיל רגלים מובחרת. הוא סיים תואר ראשון לקולנוע באוניברסיטת תל אביב. בשנת 2001 הוציא לאור את ספרו "יומנו של סטארטאפיסט בדרך למכה". בשנת 2003 הוקרן לראשונה סרטו "בייביסיטר", בפסטיבל הסרטים טרייבקה שבניו יורק. הסרט זכה לפרסים רבים. אחרי לימודיו החל לעבוד כעוזר במאי של דאג ליימן בסרטו "מר וגברת סמית'" בהשתתפותם של בראד פיט ואנג'לינה ג'ולי.
בשנת 2008 יצא להפצה סרטו הראשון באורך מלא של רף, "טיוטה לרצח", סרט מותחן פסיכולוגי. הסרט הופק על ידי ליימן ואבי ארד. בשנת 2009 יצא סרטו השני לאקרנים, "רכבת" שצולם ביולי - אוגוסט 2007 בהשתתפות ת'ורה בירץ'. רף כתב וביים את הסדרה חטופים ששתי העונות שלה שודרו בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת בשנים 2010–2012. הסדרה מספרת את סיפורם של שני חיילים חטופים השבים לישראל אחרי 17 שנה בשבי בסוריה. "חטופים" זכתה להצלחה בעולם וזכויות להפקה שלה נמכרו לחברות טלוויזיה מרוסיה, טורקיה, מקסיקו וארצות הברית. רף חתום כיוצר וכותב של הגרסה האמריקאית ל"חטופים", תחת השם "הומלנד", שעלתה לשידור בערוץ הכבלים "שואוטיים" באוקטובר 2011. הגרסה האמריקנית אף זכתה בפרסי גלובוס הזהב לסדרת הדרמה הטובה ביותר לשנים 2011 ו-2012.
במרץ 2015 עלתה לשידור בארצות הברית הסדרה "דיג" שרף כתב וביים ביחד עם טים קרינג. הסדרה עוקבת אחר סוכן הבולשת הפדרלית פיטר קונלי (ג'ייסון אייזקס) שמתמנה לתפקיד שמביא אותו לישראל, תחת פיקוחה והדרכתה של לין מונהאן (אן הייש), הבוסית והמאהבת שלו. חקירת רצח של אמריקאית צעירה מובילה אותו לתעלומה בינלאומית שקשורה בסודות האפלים ביותר של ארץ הקודש: בית המקדש, האורים ותומים, פרה אדומה, הכהונה, החושן, כת האיסיים ועוד. בדומה ל"חטופים" במקביל לשידור הסדרה, באתר האינטרנט שלה מוצגים חידות ופרטים המהווים "מידע משלים" לאלו שנמסרו בפרקים עצמם. הסדרה צולמה בעיקר בישראל ומככבים בה שחקנים אמריקאיים וישראלים: ג'ייסון אייזקס, אן הייש, אורי פפר, משה איבגי, שמיל בן ארי, אסי כהן, יהודה לוי ונועה תשבי.
באוגוסט 2019 עלה לנטפליקס סרטו, "The Red Sea Diving Resort", (בעברית: "אתר הצלילה בים האדום"). הסרט עוסק במבצע אחים, אשר במסגרתו הפעיל המוסד כפר נופש לחוף הים האדום בסודאן, ככיסוי למבצע העלאת יהודים מאתיופיה. הסרט זכה לאהדה יחסית מצד הקהל, אך לא זכה לשבחי המבקרים בארץ או בעולם.
בספטמבר 2019 עלתה לנטפליקס, מיני-סדרה בבימויו של רף בשם "אלי" ("The Spy"), אשר עוסק בסיפורו של המרגל הישראלי אלי כהן, אותו גילם סשה ברון כהן.

חיים אישיים

רף הוא הומוסקסואל מוצהר, ומתגורר עם בן זוגו בלוס אנג'לס ובתל אביב.
הוא פעיל למען זכויות בעלי חיים, ובשנת 2007 החליט להפוך לטבעוני.
סאו פרנסיסקו (נהר)

נהר סאו פרנסיסקו בתרבות הברזילאית

בעבר הנהר שימש כעורק תחבורה ומסחר חשובים מאוד, שקישר בין סאו פאולו ומינאס ז'ראיס העשירות במחצבים אוצרות טבע ואדמות לחקלאות, לבין רצועת החוף של צפון מזרח ברזיל שם מתגוררת רוב האוכלוסייה בחלק זה של המדינה.
באזורים הצחיחים והדלים באוכלוסייה שבפנים המדינה, הנהר נחשב למקור חיים ופרנסה והוא זכה ליחס של כמעט סגידה מצד תושבי האזור, על גדותיו נערכים טקסים שונים ונכתבו שירים, פואמות וסיפורים רבים שמפארים ומהללים את הנהר ונכרכו סביבו אגדות ומיתוסים רבים כגון האגדה על יצור מים בשם קבלקו ג'יאגואה, קבקלו הוא יצור מימי שהפך למעין סיפור אימה של מלחים שנהגו לשוט לאורך הנהר ובחן את אומץ לבם, הסיפור הוא על יצור מימי כעור שנראה כגוש בשר גס בעל עין אחת שנוהג לחבל בספינות ולגרום לטביעתם או להפוך סירות ולהטביע את קורבנותיו, לעיתים הוא אף מערים על המלחים ומתחפש לחיה אחרת-לדג שמן, חיה בלתי מזוהה או לפעמים גם לחיות שונות שאינן שייכות לנהר כמו סוס או פר, וכשהמלח מנסה לראות מה מסתתר שם הוא מתנפל עליו.
האגדה על קבקלו ג'יאגואה הובאה כנראה על ידי מהגרי אירופה, ויש לה דמיון רב לסיפור המפלצת מלוך נס שבסקוטלנד, וגם בנהר סאו פרנסיסקו כמו בלוך נס נכתבו תילי תילים של סיפורים, עדויות ואף צילומים של אנשים שנשבעו שנתקלו באותו יצור מסתורי.
ברכת משנה הבריות

מקור

ברכה זו מוזכרת בתוספתא ובתלמוד בברייתא המפרטת סוגי בני אדם הסובלים ממראה חיצוני משונה.
וכך נאמר בתלמוד: 
אמר רבי יהושע בן לוי הרואה את הבהקנים (בעלי עור מנומר) אומר ברוך משנה הבריות.   מיתיבי ראה את הכושי, ואת הגיחור (אדום ביותר) ואת הלווקן,  ואת הקפח (שכרסו נפוחה מאוד) ואת הננס ואת הדרניקוס (שיש בו יבלות) אומר ברוך משנה את הבריות...   תנו רבנן הרואה פיל קוף וקפוף אומר ברוך משנה את הבריות.
— תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ח, עמוד ב'
בתלמוד מובא שברכה זו נתקנה רק על מום מולד, אולם אם שמומים אלו נוצרו במהלך השנים כתוצאה ממחלה, אין לברך ברכה זו אלא ברכת דיין האמת.

הלבנת פנים

אין לברך ברכה זו כאשר יש חשש לפגיעה בזולת. הרב שלום מרדכי שבדרון הביא מעשה ששמע מפי עד ראייה ומגנה אותו.
ומעשה בחסיד שוטה שהחשיב עצמו למדקדק בהלכה וראה בין אנשים רבים ננס אחד, נדחק ורץ אליו חטפו בידיו ובירך בקול רם ובשמחה גדולה ברוך אתה ה' אלקינו מלך העולם משנה הבריות (עובדא אמיתית שסיפר עד ראיה)
— הקדמת דעת תורה מאמר "שכל טוב לכל עושיהם עמוד י"ד.

בעלי חיים

הרב מנחם המאירי כתב שדווקא על חיות אליו נתקנה הברכה ולא על חיות מוזרות אחרות הסיבה לכך, משום ששני יצורים אלו דומים לאדם בכמה דברים. אולם הרב שלמה עדני כתב בשם מקובל אחד שמברכים על חיות אלו על סמך מדרש שאת דור הפלגה הפך ה' לקופים ולפילים ולכן מברכים דווקא על בריות אלו.
מנחם שרון

ילדות ומשפחה

שרון גדל בכפר פינס.

שירות בחיל האוויר

התגייס לחיל האוויר וסיים בהצטיינות קורס טיס, שירת כטייס מיראז' 3 בטייסת 101. ב-1967 הוצב כמדריך בטייסת 113, טייסת קורס אימון מתקדם על מטוסי אוראגן ושירת כמוביל בכיר בטייסת. 

במלחמת ששת הימים, הוביל מבנה של טייסת 113 לתקיפת שדה התעופה המצרי ביר גפגפה בגל הראשון של מבצע מוקד. 
לאחר מלחמת ששת הימים מונה לסמ"ט ב' בטייסת 101, טייסת מטוסי מיראז' ובאפריל 1969 מונה לסמ"ט א' בטייסת. הוא השתתף בקרבות אוויר רבים במהלך מלחמת ההתשה. 

את הפלת הבכורה שלו רשם ב-11 בנובמבר 1969 במהלך מבצע רימון 12 כשהפיל מטוס מיג 21 מצרי באזור ג'בל עתקה. ב-16 במרץ 1970 הפיל מטוס מיג 21 נוסף בקרב אוויר בשעה שהיה במשימת חיפוי על תקיפת מחפורות טילים באזור תעלת סואץ. בתפקידו הבא שירת כראש מדור במחלקת מבצעים במטה חיל האוויר.
באוגוסט 1973 מונה שרון למפקד טייסת 144, טייסת מטוסי נשר בבסיס עציון. הוא פיקד על הטייסת במהלך מלחמת יום הכיפורים בה הפילה 44 מטוסי אויב ללא אבדות מצדה. שרון עצמו רשם ארבע הפלות של מטוסי אויב בקרבות אוויר, מיג 17 מצרי ו-3 מיג 21 מצריים, והיה בכך לאלוף הפלות. 
בתפקידיו הבאים בחיל האוויר שימש ראש מחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר, היה מפקדו האחרון של בסיס עציון ונעשה מפקדו הראשון של בסיס עובדה. 

שרון פיקד על הבסיס במלחמת לבנון הראשונה והשתתף בגיחות הפצצה כטייס כפיר בטייסת 144. 
בהמשך שירותו פיקד שרון על היחידה לשיתוף פעולה.

תפקידים אזרחיים

לאחר שחרורו משירות הקבע כיהן שרון בשנים 1992 עד 1997 כראש מינהל התעופה האזרחית. הוא שימש חבר הוועדה ציבורית לבחינת בטיחות התעופה האזרחית בראשות עמוס לפידות.
דברה אן וול

חייה

וול נולדה בברוקלין, ניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית היא ממוצא גרמני ואירי. היא גם גדלה והתחנכה בשכונת הולדתה. היא השלימה את תעודת הבגרות שלה באוניברסיטת דרום קליפורניה שבלוס אנג'לס, שם היא מתגוררת עד היום. אמה היא מורה להיסטוריה בתיכון בברוקלין.

קריירה

וול ביצעה מספר הופעות אורח בשלל סדרות טלוויזיה, ביניהן ER, CSI, קוראים לי ארל, המנטליסט וחוק וסדר: מדור מיוחד. וול ביצעה את הופעת הפריצה שלה בתוכנית הטלוויזיה המצליחה דם אמיתי, שם היא משחקת ערפדה בשם ג'סיקה המבי שהיא צאצאיתו של ביל קומפטון. וול משחקת בסרטים "Mother's Day"; "Little Murder" ; "Ruby Sparksו-"Highland Park". כמו כן, וול היא דוגמנית עבר של Vogue.
בשנים 2015–2018 וול כיכבה בתפקיד קרן פייג' בסדרה "דרדוויל", וכן בסדרות ההמשך "המגנים" ו"המעניש".
התקופה הקלאסית (יוון ורומא)

התקופה הקלאסית (באנגלית: Classical antiquity) הוא מונח המופיע בהיסטוריוגרפיה שנכתבה במערב לתיאור ימי הזוהר של יוון ורומא ולהשפעה הרבה שהייתה להם ברחבי אירופה, בצפון אפריקה ובמערב אסיה. המונח מתייחס לרוב תקופה שבין המאה ה-8 לפנה"ס למאה ה-6 לספירה.

התקופה הארכאית (מה-8 עד המאה ה-6 לפנה"ס)

התקופה הקלאסית החלה בעקבות תקופת הברונזה. הומרוס, גדול משורריה של יוון העתיקה אשר חי במאה השמינית לפני הספירה, מסמן לרוב את תחילת התקופה הקלאסית. באותה התקופה החלו המשחקים האולימפיים העתיקים (בשנת 776 לפנה"ס).

עידן הברזל באיטליה

במאות ה-8 וה-7 לפני הספירה השתלטו האטרוסקים לחלוטין על כל צפון ומרכז איטליה, והקימו באטרוריה מספר ערי מדינה שהיו מאוגדות ביניהן בקשרי גומלין. בשנת 509 לפנה"ס (על פי המסורת הרומית) סילקו הרומאים את שליטיהם האטרוסקים מרומא. ב-474 לפנה"ס הובס הצי האטרוסקי על ידי קואליציה יוונית, ומאז לא הצליחו לחדש את שלטונם בנתיבי ההפלגה. מאז, הובסו האטרוסקים בכל מלחמותיהם עם רומא עד לכיבושם המלא על ידה במאה ה-3 לפנה"ס וסופם שנטמעו בעם הרומי.