google/wiki40b huggingface dataset:
מייקל קנת' ויליאמס

ביוגרפיה

ויליאמס נולד בברוקלין. הוא עבר ילדות קשה עם הסתבכויות במספר קטטות, כדי לברוח מאותן צרות הוא נרשם ל"תיאטרון השחור הלאומי" שבניו יורק סיטי. בגיל צעיר הוא נשר מלימודיו כדי לרכוש קריירה כרקדן, הוא מצא עבודות כרקדן רקע בהופעות של אומנים כגון מדונה וג'ורג' מייקל. הוא נודע בגלל הצלקת הגדולה שבמצחו אותה קיבל בקטטה לה היה שותף בגיל 25. בזכות אותה הצלקת הוא קיבל הצעות משחק והצעות השתתפות בקליפי מוזיקה.

קריירת משחק

בשנת 1999 שיחק בסרטו של מרטין סקורסזה "לגעת במוות", לצידם של ניקולס קייג' וג'ון גודמן בתפקיד של סוחר סמים. 
ויליאמס התגלה בשנת 2002 בסדרת הפשע "הסמויה" בתפקיד המאפיונר עומר ליטל, מהדמויות הבולטות בסדרה. את תפקיד עומר קיבל ויליאמס לאחר אודישן אחד בלבד שערך. הוא זכה להערכה רבה בתקשורת על הופעותיו ולמילים חמות מנשיא ארצות הברית ברק אובמה שהצהיר בראיון ש"הסמויה" היא הסדרה האהובה עליו ועומר ליטל היא הדמות המועדפת עליו.
לאחר מכן שיתף פעולה עם ג'י ג'י אברהמס בסדרת המתח "זהות בדויה" בה שיחק בשלושה פרקים, שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "נקודת ההרג" ובתפקיד משנה בסרט "אני חושב שאני אוהב את אשתי" של כריס רוק.
ב-2009 הופיע ויליאמס בסרטים "אהבה בזמן מלחמה" בתפקיד אלן מלנצ'מפ,"הדרך" ובסדרה של טום פנטנה ובארי לוינסון "הנדבן" בתור דקס שומר ראשו של המיליארדר טדי ריסט (ג'יימס פיורפוי).
בשנת 2010 קיבל ויליאמס תפקיד גדול בסדרת הפשע בתקופתית המצליחה "אימפריית הפשע", בסדרה גילם את אלברט "צ'וקי" וייט, מנהיג הקהילה השחורה באטלנטיק סיטי. באותה שנה השתתף גם בסרט הפשע "רחובות ברוקלין" בתפקיד המאפיונר רד.
ב-2013 שיחק ויליאמס בהפקתו של דוויין ג'ונסון "מלשין" ובהפקתו של בראד פיט "12 שנים של עבדות".
בשנת 2015 שיחק בתור ג'ק גי בעלה של הזמרת בסי סמית (קווין לטיפה) בדרמה המוזיקלית של HBO "סיפורה של בסי סמית", ועל תפקידו הועמד ויליאמס לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
ביולי 2016 שיחק בקומדיה "מכסחות השדים" המבוסס על הסרט מ-1984. באותה שנה שיחק בסרט הפעולה "אמונת המתנקש", אשר מבוסס על סדרת משחקי הווידאו Assassin's Creed. בסרט גילם את מוסה, לצד מייקל פסבנדר. בנוסף, שיחק במיני-סדרה "ליל האירוע" ב-HBO, בתפקיד פרדי נייט. על תפקידו בסדרה היה שוב מועמד ויליאמס לפרס אמי לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט.
בשנת 2019 שיחק ויליאמס את אביו של אנטון מקגריי במיני סדרה "כשהם רואים אותנו" שמבוססת על סיפורם האמיתי של חמישה נערים צעירים שהורשעו באונס וברצח של אצנית בסנטרל פארק בניו יורק למרות היותם חפים מפשע.
חבורה סדורה

חבורה סדורה (משמאל) היא חבורה שמוגדר עליה יחס סדר ליניארי, באופן כזה שאם  אז גם . חבורה היא ניתנת לסידור אם אפשר להגדיר עליה סדר ההופך אותה לחבורה סדורה.
כל חבורה סדורה היא חבורה חסרת פיתול. כל חבורה אבלית חסרת פיתול אפשר לסדר.

הדרגה של חבורה אבלית סדורה

תהי  חבורה סדורה. תת-חבורה  היא קמורה אם לכל  מתקיים . אם  תת-חבורה קמורה, על המנה  מושרה יחס סדר, ההופך גם אותה לחבורה סדורה. אוסף תת-החבורות הקמורות מהווה שרשרת, שגובהה הוא הדרגה . ממילא, . 
בחבורה הסדורה  שרשרת תת-החבורות הקמורות היא , ודרגתה היא 1. לחבורה אבלית סדורה יש דרגה 1 אם ורק אם ניתן לשכן אותה בחבורה החיבורית של שדה המספרים הממשיים. באופן כללי יותר, כל חבורה אבלית סדורה מדרגה n אפשר לשכן ב- עם הסדר הלקסיקוגרפי. חבורה סדורה היא דיסקרטית אם יש לה שיכון דיסקרטי ב- (עם הטופולוגיה הסטנדרטית); החבורות הדיסקרטיות היחידות הן מהצורה  (עם הסדר הלקסיקוגרפי). מכאן מתקבלת דיכוטומיה: חבורה אבלית סדורה היא או תת-חבורה של , או שהיא מכילה עותק של  (עם הסדר הלקסיקוגרפי).
החבורה האבלית , שגם היא סדורה, נקראת הסגור החילוקי (divisible hull) של . הדרגה של הסגור החילוקי שווה לזו של החבורה המקורית.
שלום כתב

שלום כתב (סאלם אל-כאתִב; נולד ב-1931) הוא משורר וסופר ישראלי.

קורות חיים

שלום כתב נולד בבגדאד בשנת 1931. בנעוריו למד בבית הספר של כל ישראל חברים בבגדאד. הוא החל להביע עניין רב בספרות ושירה מגיל צעיר, וכבר בגיל 16 חיבר את שיריו הראשונים בערבית ופרסמם מעל במות שונות בבגדאד. היה ציוני נלהב ופעל בצעירותו במסגרת המחתרת הציונית בעיראק. עוד כתלמיד בבית הספר חיבר שיר ערגה וכסופים לציון, בו קרא לנוער היהודי לעלות לארץ ישראל ולסייע בהפרחת השממה. את השיר הקריא במפגש של תנועת החלוץ בבגדאד.
ספר השירה הראשון שלו בערבית, "מוואכב אלחִרמאן" (مواكب الحرمان; "שיירות המחסור"), יצא לאור בביירות בשנת 1949, בעודו בן 18. רבים משיריו הערביים בספר כוללים מוטיבים ציוניים ולאומיים יהודיים. הסגנון של שיריו בספר זה מושפע מאוד מזרם "אל-מהג'ר" של שירה ערבית שנוצר בידי גולים ערבים-נוצרים בארצות הברית ובראשם ג'ובראן ח'ליל ג'ובראן. 
בשנת 1950 עלה לישראל והחל לעבוד כמחנך. הוא התחיל בעבודה כמורה בית ספר יסודי, המשיך בתור מנהל בית הספר והגיע עד למשרת מפקח מחוזי במשרד החינוך. בשנים 1969-1972 יצא לשליחות חינוכית בדרום צרפת מטעם  ההסתדרות הציונית העולמית.
הוא המשיך לפרסם שירה ערבית גם בישראל, ופרסם את ספר השירה השני שלו בשנת 1958 (وشوشات الفجر; ושוושאת אלפג'ר - לחשושי השחר). בנוסף פרסם שירה ומאמרים בכתבי עת בערבית שיצאו לאור בישראל כגון "אל-מג'תמע" ו"אל-פג'ר", ובהם תרגומים לערבית של משוררים עבריים, כולל תרגום של כמה משיריו של שלונסקי. לאחר מכן עבר באופן הדרגתי לחבר ולפרסם גם שירה וספרות בעברית. בשנת 1959 השתתף בקובץ השירה "את אשר בחרתי בשירה" בעריכת יונה דוד בו פורסמו שירים של 645 משוררים ישראלים שייצגו לדעת העורך את "מיטב הכוחות השיריים של כל הזרמנים השונים והבדלי ההשקפות בארץ". 
ספרו הראשון בעברית היה ספר שירה בשם "לא רש מאד" שיצא לאור בשנת 1972. ספריו הנוספים בעברית הם "על גדות הנהרים : שירים ופואמות מחיי יהדות עיראק" (1973), "עת לקויי מאורות : משירי ישראל האחת" (1978), "לא רק במרעה זהר" (1984), "אור צל היונה" (1985) ו"שורשי הנר" (1986). ברבות מיצירותיו הוא משלב מוטיבים מקראיים, מהמסורת היהודית ומוטיבים לאומיים, ועוסק בנושאים כגון אהבת ירושלים, השואה, הפרהוד, גאולה ויהדות. כמה משיריו עוסקים גם בהלכות חייהם ותרבותם של יהודי עיראק. לצד זאת חלק משיריו בעלי אופי אוניברסיאלי ומבטאים כמיהה לשלום וצער רב על יגון המלחמה, שירת אהבה, חוויות נעורים ועוד. שיריו בספר "עת לקויי מאורות" (1978) ביטאו מחאה על היחס למזרחים בישראל ואפלייתם.
סנוסרת השלישי

סנוסרת השלישי (ססוסתריס השלישי) היה מלך מצרים בין השנים 1843-1862 לפנה"ס. 
סנוסרת  היה בנו של מלך מצרים סנוסרת השני ואשתו חנומתנפרדג'טוורט. כיהן כמלך החמישי בשושלת ה-12 של הממלכה התיכונה במצרים. 

ערך לפחות ארבעה מסעות צבאיים לתוך נוביה, בשנה ה-19,16,10,8 למלכותו. במסעות הצבאיים סיפח את האזורים שכבש בנוביה למצרים, ובכך הרחיק את גבול הממלכה דרומה. 
על מנת לשלוט בנוביה הקים מצודות בשטחה כמו בוהן, סמנה ותושקה. בסמנה הציב מצבות המתארות את ניצחונותיו באזור, וגם קורא לבנו שישלוט אחריו, להמשיך להחזיק בנוביה שאותה כבש.
 
מסעו האחרון לנוביה, בשנה ה-19 למלכותו, לא היה מוצלח מכיוון שהצבא המצרי נלכד בשטח עוין, בעקבות ירידה של מפלס מי הנילוס, ולכן נאלץ לסגת.
 
מתקופתו התגלתה אסטלת חו-סבך. חו-סבך היה איש צבא ששירת בתקופתם של סנוסרת השלישי ובנו אמנמחת השלישי. הוא מתאר קרב כנגד האמו במקום שנקרא שכם, שם עליה מצור וכבש אותה. בעקבות נפילת שכם "נופלת כל ארץ רצנו העלובה". ישנם חוקרים שסבורים שמדובר בעיר שכם שבשומרון, ואם כך הדבר, זהו התיאור היחידי הוודאי מהממלכה התיכונה של כיבוש עיר בארץ ישראל על ידי הצבא המצרי.
פרט למסעות צבאיים נקט במדיניות פנים שחיזקה את שלטונו. הוא חילק את מצרים לשלושה אזורים מנהליים: צפון, דרום, אלפנטין ונוביה התחתונה. חלוקה זו הקטינה את כוחם של השליטים המקומיים, בכך שכל אזור היה כפוף לשליט מטעם המלך.
 
בשנה ה-8 למלכותו תיקן תעלת מים מדרום לאסוואן, סמוך לאי סהל, שנחפרה במקור בממלכה הקדומה. הקים מקדש בעיר אבידוס ומקדש בעיר מדאמוד. את הפירמידה שלו הקים בדחשור, ובסמוך לה נקברו גם נשותיו, שהידועות בהן נקראו מרת, וסית-חתחור שהייתה כנראה גם אחותו.
 
בשנה ה-20 למלכותו מינה את בנו אמנמחת השלישי כמלך שותף לשלטונו. יש חוקרים הסבורים ששני המלכים, האב והבן שלטו יחד במשך כעשרים שנה.
מבנה-על

מבנה-על הוא עצם מעשה ידי אדם בעל גודל עצום. לרוב המונח מתאר בניין גדול מאוד או גבוה מאוד. באופן כללי, כל פרויקט הנדסי שלצורך הקמתו נדרשו שעות רבות של תכנון, עבודה ושימוש בכלים חדשניים או בכוח עבודה רב יכול להיחשב למבנה-על.
דוגמאות למבני-על הם תוצרים של הנדסת מקרו או תוצרים של חקר החלל, כגון ספינת חלל או תחנת חלל. מבני-על מופיעים בהרבה סרטים וספרים מז'אנר המדע הבדיוני, דוגמת ערים שלמות שלמעשה מכוסות בקפסולת-ענק או מבנה-על שיכול לאכלס בו זמנית עשרות אלפי בני אדם ויותר מכך.
ישיבת הר ברכה

צוות הישיבה

ראש הישיבה ההסדר והגבוהה הוא הרב אליעזר מלמד המכהן גם כרב היישוב. הרב יזהר אשור אחראי על תוכנית שילובים. הרב אורן מצא הוא ראש הכולל לרבנות. הרב אורן דחבש, הרב גור גלון, הרב בראל שבח והרב חגי כהן הם רמי"ם בישיבה. הרב מאור קיים הוא ראש מכון המחקר ומכון הוצאת הספרים בישיבה. מעביר שיעורים, שותף בכתיבת פניני הלכה וכותב הסדרה הרחבות לפניני הלכה. הרב זאב סולטנוביץ' מעביר שיעורים בהיסטוריוסופיה ובאמונה. הרב שלומי בדש והרב ד"ר בועז הוטרר מעבירים שיעורים בישיבה. רוב הרבנים הם בוגרי הישיבה.
בעבר לימדו בישיבה הרב יעקב חביב, כיום ראש ישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, והרב גד אלוואי, כיום רב היישוב מרחב עם.

מכון הר ברכה

מכון הספרים של הישיבה מוציא את ספריו של הרב מלמד (פניני הלכה בעברית ובתרגום, הרחבות וסדרת רביבים), וכן ספרים של רבי צדוק הכהן מלובלין, הרב זאב סולטנוביץ' (סדרת בינה לעיתים ופירוש על ספרי הרב קוק), שלושה מספריו של פרופסור זוהר עמר, סדרת "אור אליהו" על הגהות הגר"א למשנה ולתלמוד הבבלי מאת הרב אוריאל שלמוני, סדרת "בדרכה של תורה" - סיפורי התורה לילדים מאת הרב יאיר וייץ, וספרים נוספים של רבנים מהישיבה.
במקביל מוציא המכון גם ספרי היסטוריה שנלמדים במסגרת הבגרות להיסטוריה בחינוך הממלכתי דתי, וכן פניני הלכה במהדורה מיוחדת ללימוד בכיתות ז–ט.

ביטול ההסדר והחזרתו

בשנת ה'תש"ע, 2009, לאחר שמספר חיילים בגדוד שמשון, אחד מהם תלמיד הישיבה, הניפו במהלך טקס השבעתם שלטי מחאה על השתתפות הגדוד בפינוי חומש, ולאחר מקרה שבו הונף שלט מחאה נוסף, כתב הרב אליעזר מלמד: "אילו נשאלתי הייתי מניא אותם (=את מניפי השלטים); בדיעבד - אני מכבד את מעשיהם ומכיר בתועלת שבכך". בעקבות זאת המליץ הרמטכ"ל, גבי אשכנזי, לשר הביטחון, אהוד ברק, לבטל את השתתפות הישיבה במסלול ההסדר. גם אלוף פיקוד המרכז, אבי מזרחי, תמך בביטול עקב הביקורת שהעביר הרב מלמד על יושרם של קציני צה"ל והעידוד שלטענתו הוא מעניק לסרבנות, איגוד ישיבות ההסדר גינה את הנפת השלטים ועם זאת התנגד לביטול ההסדר. "גורם בכיר במערך ישיבות ההסדר" ששמו לא פורסם טען כי הפסקת ההסדר עם הישיבה היא חלק מרדיפה אישית של הרב מלמד. בדצמבר 2009, זימן אהוד ברק את הרב מלמד לשימוע על דבריו, והוא סירב להגיע, בנימוק של פגיעה בכבוד הרבנות. ברק החליט לבטל את השתתפות הישיבה בהסדר. בעקבות כך היא הפכה לישיבה גבוהה. הישיבה המשיכה להדריך את תלמידיה להתגייס לצבא, במסלול של חוק טל ובמסלולים נוספים. בפגישה של רבני ישיבות ההסדר הצטרף אליהם הרב מלמד בשלילת הפגנות בצה"ל ובציפייה שצה"ל לא יערב את חייליו במשימות בעלות אופי אזרחי.
ביולי 2013, לאחר שיחות בין משרד הביטחון לראשי הישיבה, החליט שר הביטחון החדש משה יעלון להחזיר את הישיבה לרשימת ישיבות ההסדר. מאוחר יותר התפטר הרב מלמד מתפקידו הרשמי כראש הישיבה, בנימוק שכך יוכל להתבטא מתוך חירות. במקומו קיבל את התואר הרב יעקב חביב.
משנת תשע"ז (2017) ראש הישיבה הוא הרב גור גלון.
SPYDER

SPYDER‏ (Surface-to-Air PYthon & DERby ) הוא שמן של שתי מערכות טילי קרקע־אוויר ניידות מתוצרת רפאל - רשות לפיתוח אמצעי לחימה: SPYDER ADS-SR לטווח קצר, ו־SPYDER ADS-MR לטווח בינוני.
שתי המערכות מיועדות לשימוש כנגד מגוון מטרות אוויריות כגון מטוסים, מסוקים, כלי טיס בלתי מאוישים, טילי שיוט ופצצות מונחות. הן מסוגלת לשגר טילי פיתון 5 בעלי ביות תת־אדום הדמאתי, ודרבי בעלי ביות מכ"ם אקטיבי. מרכיבי הטילים הללו זהים למרכיבי אותם טילים המשוגרים מן המטוסים.
לה פמיליה (סדרת טלוויזיה)

רקע כללי

הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחה ישראלית ממוצעת ממודיעין. בעל ואישה אשר מתמודדים עם שלל סיטואציות משפחתיות מוכרות ומצחיקות: הקושי בגידול הבנות המתבגרות, הקשיים עם הבן הצעיר המוזר, התינוק שנולד זה עתה, משבר גיל 40 של האב, והשחיקה במערכת היחסים בין ההורים. בכל פרק נפגשים בני הזוג אצל מטפל משפחתי, שעוזר להם להתגבר על הבעיות. דרך שיחתם עם הפסיכולוג רואים מה באמת קורה בהתנהלות היומיומית של משפחת גרנות.
סיפורה של נזירה

עלילה

הסרט מגולל את סיפורה של גבריאל "גבי" ואן דר מאל (אודרי הפבורן) שאביה הוא רופא מפורסם מבלגיה. גבי מחליטה להיכנס למנזר ולהפוך להיות נזירה. היא רוצה לצאת לשליחות בקונגו הבלגית.
במהלך החודשים הבאים גבי לומדת איך להיות נזירה והיא נאלצת לוותר על חייה הנוחים. לאחר כשנה היא נשלחת לקונגו הבלגית ששם היא מסייעת לד"ר פורינטי (פיטר פינץ'). הם מתיידדים במהרה למרות מגבלותיה הדתיות של גבי.
גבי נשלחת לשליחות חזרה בבלגיה והיא נשארת שם עקב מלחמת העולם השנייה. מנהלי המנזר מורים לנזירות לא להתערב בשום צד בעת הלחימה. בהמשך גבי מגלה שאביה נהרג מהכוחות הגרמנים ואחיה שותף למחתרת המתנגדת לנאצים. לבסוף גבי מחליטה לפרוש מחיי הנזירות ולעזור לאחיה במחתרת.

פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר; הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור פרד זינמן, השחקנית הטובה ביותר עבור אודרי הפבורן, התסריט המעובד הטוב ביותר עבור רוברט אנדרסון, העריכה הטובה ביותר עבור וולטר תומפסון, הצילום הטוב ביותר עבור פרנץ פלנר, הפסקול המקורי הטוב ביותר עבור פרנץ וקסמן והקול הטוב ביותר.
הסרט היה מועמד לארבעה פרסי גלובוס הזהב; סרט הדרמה הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור זינמן, שחקנית הדרמה הטובה ביותר עבור הפבורן ושחקנית המשנה הטובה ביותר עבור אדית אוונס.
הפבורן זכתה בפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר. פגי אשקרופט הייתה מועמדת באותה קטגורייה. בנוסף הסרט היה מועמד לפרס באפט"א לשחקן הבריטי הטוב ביותר עבור פיטר פינץ' ופרס באפט"א לסרט הטוב ביותר.
סמל קנזס

סמל מדינת קנזס מספר את סיפור הקמתה של המדינה.

תיאור הסמל

הסמל כולל שדה שמאחוריו זורחת שמש המסמל את ענף החקלאות במדינה; נהר ובו עוברת אוניית קיטור המסמלת את המסחר; בקתה ואדם החורש בשדה, המסמלים את המתיישבים הראשונים באזור; עגלה המסמלת את המסע של המתיישבים מערבה; שני אינדיאנים, רכובים על סוסים צדים ביזון (מתוך עדר של ביזונים) מסמלים את המתיישבים המקוריים של האזור, ו-34 כוכבים בראשו של הסמל המסמלים את היותה של קנזס המדינה ה-34 שהצטרפה לארצות הברית. בתחתית הסמל מופיע מוטו המדינה: "Ad Astra per Aspera" (בלטינית: "עד הכוכבים על אף הקשיים").
הסמל מופיע במרכזו של דגל המדינה.
בוא נדבר

רקע

בסמוך לצאתו של האלבום, המשיכה עפרה חזה לבסס את מעמדה כזמרת אמצע הדרך עם להיטים כמו "תפילה" (מקום 7 במצעד השנתי של רשת ג') ו-"סימנים של אוהבים", שזכה במקום השני בתחרות השירוויזיון. בשנה זו נבחרה חזה בפעם השנייה לזמרת השנה מטעם מאזיני רשת ג' וגל"צ, וכן זכתה בפרס כינור דוד ותו חביבת הנוער. 
האלבום כולל שירים שעזרו בהמשך סלילת דרכה המשגשגת של חזה. מלבד זאת, הכיל האלבום אסופה של להיטים שנלקחו מהשירוויזיון ("סימנים של אוהבים"), ומהסרט השני בכיכובה "נערת הפרברים" ("שיר זמני לעשירים"). הרצועה הראשונה באלבום "תפילה" נשלחה תחילה לוועדת תחרות האירוויזיון בשם "הוא", אבל משום מה סירבו לקבלה. למרות זאת, עפרה התבקשה לייצג את ישראל בפסטיבל "מדיטור" בפורטוגל, ואז גם שונה שמו ל"תפילה". השיר זכה במקום החמישי בפסטיבל. השיר "תפילה" עשה לעפרה שירות מצוין (עד היום), גם ללא עזרת האירוויזיון - והאדיר את הקריירה המוזיקלית שלה בישראל. 
הרצועה השנייה באלבום "כשנהיה בני 73", נכתבה על ידי בצלאל אלוני כשיר תשובה ללהיטו של פול מקרטני: "When I'm 64". השיר תועד בקליפ בתוכנית "עוד להיט" ב-1981, וכמו כן גם "תפילה".
השירים הבאים שייצגו את האלבום הם: "בוא נדבר" ו-"אין זמן לתעות".
דף בית

מטרת דף הבית

מטרת דף הבית באתר להביא לגולשים מידע לגבי תכולת האתר, ולאפשר להם ניווט מהיר ונוח לחלקים שונים באתר באמצעות קישורים. כיוון שאתרים הם דינמיים ויכולים להשתנות ולהתעדכן בשל אירועי השעה, כדוגמת אתרי חדשות, דף הבית אמור לתת גישה למידע העדכני והרלוונטי ביותר.
דף הבית אמור "ללכוד" את הגולשים ולגרום להם להישאר ולהמשיך לדפדף באתר, ואף לחזור בעתיד. באתרים רבים ניתנת חשיבות רבה לתכנון דף הבית, לעיצובו ולתכנים המוצבים בו. באתרי אינטרנט רבים אף ממונים עורכים שכל תפקידם הוא לוודא שדף הבית יכיל תכנים עדכניים ומעניינים.

גישות בארגון דף הבית

ישנן מספר גישות בהחלטה על תוכני דף הבית של האתר:

הגישה המינימליסטית

לפי גישה זו דף הבית אמור להכיל מעט מאוד מידע, להיות מאוד מסודר ומאורגן ולא "להציף" את הגולש בתכנים רבים, אלא לתת לו הפניות למעט מידע. את ההפניות שמים בצורה בולטת מאד.
גישה זו מאפיינת בדרך כלל לאתרים מעוטי תוכן ומנועי חיפוש כגון גוגל וBing.

הגישה המרחיבה

לפי גישה זו יש למלא כל מקום פנוי שאפשר בדף הבית בהפניות לתכנים נוספים, מידע נוסף, קישורים, חדשות וכדומה.
גישה זו מאפיינת בדרך כלל פורטלי תוכן וחדשות.

הגישה הרוחבית

לפי גישה זו דף הבית אמור לשקף את כל מה שנמצא באתר. כלומר, אם באתר ישנן 50 קטגוריות, דף הבית ישקף את כולן, אך מכל קטגוריה יוצגו פריטים מועטים בלבד.
גישה זו מאפיינת בדרך כלל פורטלי תוכן וחדשות.

הגישה האורכית

גישה זו טוענת שלא חייבים לשקף את כל תוכני האתר בדף הבית, אלא יש לקחת מספר מצומצם של קטגוריות, אלו שככל הנראה יעניינו את מספר האנשים הרב ביותר, ומאותן קטגוריות להציג פריטים רבים. כלומר, אם יש 50 קטגוריות יוצגו מתוכן רק 5, אך מכל קטגוריה יוצגו פריטים רבים.

הגישה המותאמת אישית

לפי גישה זו יש לאפשר לכל גולש לערוך את דף הבית שלו, בדרך כלל גישה זו מצריכה התחברות עם שם משתמש וסיסמה ולאחר מכן יוכל הגולש לערוך את הקישורים, האתרים והווידג'טים שמוצגים שמוצגים בדף. גישה זו לא מאפיינת אתרים מסוג ספציפי.
הכל דבש

עלילה

הסדרה מציגה מצבים מוגזמים וקומיים בחייהם של בני המשפחה: האב פולי המתאמץ לבנות קריירה חדשה בעולם הבידור לאחר פירוק "הגשש החיוור". האם נילי (שוש עטרי) ופולי מבקשים מעט שקט ושלווה בשלב זה של חייהם, ומנגד - התהפוכות השונות שעוברת כוכבת הסדרה, יעל פוליאקוב, ושני אחיה, אביתר וערן (איתי תורג'מן ויוסי מרשק), המתעקשים לחזור ולגור בבית גם לאחר שכביכול עזבו אותו, ומרחיקים את השלווה המיוחלת מבית המשפחה.
כך, יעל ובן זוגה בסדרה, ליאור (זהר ליבה), חוזרים לבית המשפחה ישר לאחר שנישאו, התעברו ועברו לגור יחד, אביתר חוזר לאחר שהוא מתפטר מעבודת "החלומות" שלו בטלמרקטינג בחיפה ישר לאחר שהוא מתחיל אותה, וערן חוזר כאשר הוא מחליט לערוק מצה"ל ברגע שהוא מתחיל בפועל את הטירונות הקרבית שציפה לה.
העונה השנייה מתחילה היישר בשבעה לאחר מותו הפתאומי של הדמות של ישראל פוליאקוב (בהתאם למותו במציאות), כאשר ליעל וליאור כבר יש ילד קטן אך נישואים לא מתפקדים, ערן שמתאבל על אביו בעזרת אלכוהול, ואביתר שמוצא את עצמו כמבוגר האחראי מעוניין להתחקות אחר הכנסותיו האבודות של האב.

פרקי הסיום

הפרקים האחרונים של הסדרה היו פרקים פרודיים. הם עסקו ברצונה של יעל ליצור סדרת דרמה על המשפחה שלה אבל בני משפחתה מתנגדים לכך. בפרקים האחרונים שיחק יהונתן גפן את ישראל, מי שהיה אמור לשחק את פולי שהלך לעולמו בסיום הצילומים. בפועל, כל משפחתה של יעל משתתפת בסדרה, אביה המנוח בעונה הראשונה, אמה בעונה השנייה משחקת בתפקיד עצמה ושני אחיה משחקים שחקנים שמגלמים את דמותם של האחים בסדרה.

הפקה

"הכל דבש" זכתה להצלחה והערכה בקרב הצופים והמבקרים, ובתום העונה הראשונה אף החלו להיערך לקראת עונה שנייה שתמשיך מהנקודה בה הסתיימה העונה הראשונה.
ישראל פוליאקוב ושוש עטרי, אשר גילמו את הורי המשפחה בסדרה, נפטרו לאחר צילומי העונה הראשונה. יעל פוליאקוב הודיעה כי היא מעוניינת להמשיך ביצירת העונה השנייה לתוכנית, שתעסוק בין השאר בפטירתו של אביה. עקב פטירתה של שוש עטרי, לתפקיד אם המשפחה לוהקה שוש פוליאקוב, אמה האמיתית של יעל ואלמנתו של ישראל.
רכסי הוגם

גאוגרפיה

ההרים ממוקמים בין אגם טאקלה ממערב ונהר אומינקה ממזרח ובין אגמי ניישון מדרום מזרח לבין נהר סוסטוט מצפון מערב. 
שטח רכסי הוגן 8,867 קמ"ר והם חלק מהרי אומינקה שבהרים הפנימיים. 
שיא גובהם של רכסי הוגן 1,075 מטרים מעל פני הים.
חקירה משטרתית

חקירה משטרתית היא תהליך של בירור וקביעת עובדות, גביית עדויות ואיסוף ראיות, המבוצע על ידי שוטרים ונועד להשיג יעד מיעדי המשטרה. ידע כזה נאסף במטרה לאפשר למשטרה לשמור על החוק והסדר.

ניהול חקירה משטרתית

חקירה משטרתית מתנהלת במגבלות שנקבעו בחוקי המדינה ובתקנות המשטרה, וחריגה מהמגבלות האלה עלולה לביא להענשת השוטרים החורגים ולאי השגת מטרת החקירה.
כדי להצליח בחקירותיה, המשטרה מכשירה את השוטרים העוסקים בחקירות הכשרה מיוחדת שכוללת ידיעות נרחבות בתחומים שונים, כמו דיני ראיות, הפעלת מכשור מדעי לאיתור ואיסוף ראיות, גישות פסיכולוגיות ועוד. לצורכי החקירה השוטרים משתמשים בעזרים דוגמת הפוליגרף ובמערכות זיהוי פלילי כגון: מערכות לאיסוף טביעת אצבעות, אלבום העבריינים, קלסתרון, בדיקות ביולוגיות (למשל בדיקת דם ובדיקת סמני DNA) ופיזיקליות (למשל בדיקות בליסטיות), השוואות גרפולוגיות ועוד.
משטרות גדולות מאפשרות התמחות של החוקרים בתחומים ייחודיים, כמו עבירות צווארון לבן, פשיעה בינלאומית, סחר בסמים, עבירות רכוש, עבירות מין, זיוף כספים ופשע מאורגן, פריקינג ועבירות מחשב. במשטרות קטנות החוקרים עוסקים בקשת רחבה יותר של תחומים ויש להם פחות הזדמנויות להתמחות.
לעיתים משתתפים מספר שוטרים בחקירה אחת, אך תמיד יהיה ממונה אחד על תיק החקירה, אחראי לריכוז ולניהול. כשהנסיבות דורשות זאת פונה המשטרה למומחים חיצוניים, כדי שיסייעו בחקירות השונות באמצעות הידע שלהם. חקירה משטרתית פלילית חותרת, בנוסף לפענוח הפרשה, גם לאיסוף ראיות קבילות על פי דיני הראיות, כדי שניתן יהיה להרשיע את מבצעי העבירה.
במקרים בהם הפשיעה נוגעת ליותר ממדינה אחת או שפושע עובר למדינה אחרת ייתכן שיתוף פעולה בין המשטרות השונות ואף מעורבות של האינטרפול.
חן מענית

ראשית חייו ומשפחתו

מענית נולד בקיבוץ הזורע, לגבי, מנהל ואוצר של מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח בקיבוץ, מחלוצי הצוללנים בחיל הים, ולד"ר שרה מענית, מזכירת הקיבוץ, מורה וחוקרת ספרות. למענית שלושה אחים. את לימודיו התיכוניים העביר במוסד החינוכי "שומריה" בקיבוץ משמר העמק. התגייס לצה"ל ליחידת מודיעין באמ"ן. ב-2005 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטת חיפה. בין השנים 2005–2006 התמחה אצל השופטת רעיה חפרי-וינוגרדוב בבית המשפט המחוזי בחיפה.
מענית נשוי ללירז ואב לשלושה. מתגורר בקיבוץ הזורע.

קריירה

בשנים 2006–2008 עבד כעוזר הוראה של פרופ' פניה עוז-זלצברגר מהפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה. בשנים 2007–2009 שימש עוזר משפטי בלשכת נשיא בית הדין האזורי לעבודה בחיפה, השופט רם כהן, שם כיהן בין היתר כמגשר בפועל מטעם בית הדין לעבודה.
ב-2010 החל את עבודתו ככתב לענייני משפט ב"גלובס". ב-2012 מונה לפרשן, וב-2017 קודם לתפקיד ראש דסק התחקירים בעיתון.
בין השנים 2012–2016 היה חבר ועד עיתונאי "גלובס", המשתייך לארגון העיתונאים בישראל.
ב-2018 היה יוזם ושותף בצוות, בהובלת ד"ר תהילה שוורץ אלטשולר, שעמל על ניסוחו של קוד אתי לעיתון "גלובס". 
מענית יזם מהלך בעיתון "גלובס" לקביעת כללים מיוחדים לאופן שבו יש לסקר אירועים פליליים. כללים אלו החלו להיות מיושמים ב-4 בספטמבר 2018. במסגרת המדיניות נקבע כי העיתון לא ישתמש בתמונות של אישים ממעצר אלא אך ורק בסיקור המעצר עצמו, או אם יש לכך הצדקה מיוחדת באישור עורך אחראי. גם בעת המעצר העיתון יקפיד על בחירת תמונות ששומרות על כבוד המסוקר. בכל פרסום הנוגע לחקירה מתנהלת יופיע "דיסקליימר" שידגיש את המיקום הרלוונטי בהליך השיפוטי (האם מדובר בחשדות בלבד/האם נערך שימוע/האם ניתן פסק דין וממתינים לגזר הדין וכו'), יובהר על ידי העיתון כי נשוא הסיקור נהנה מחזקת החפות, העיתון יפעל ככל הניתן לעדכן פרסומים קודמים באתר האינטרנט של "גלובס", ככל שאלה נגעו לאדם שזוכה, באופן שיאפשר לאדם את "הזכות להישכח" מחד ולא לשכתב את ההיסטוריה מאידך.
מענית כותב פרוזה וסיפורת, אשר במסגרתה כתב ספר ילדים. סיפורים פרי עטו התפרסמו בכתבי עת שונים. הסיפור "בגין מת" פורסם כ"סיפור מומלץ" במסגרת תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת 2017.

חשיפות עיתונאיות בולטות

ב-2012 חשף כי מתקיימים מגעים מתקדמים להסדר טיעון עם שולה זקן בתיק הולילנד, ולפיה ההסדר יכלול הודאה באשמה של זקן בחלק מסעיפי האישום, ובתמורה לכך לא תגיש הפרקליטות ערעור נגדה בפרשת טלנסקי תוך שהיא תדרוש עונש קל, הסכם שלבסוף יושם.
ב-2018 חשף כי עורך הדין יעקב וינרוט שילם כ-12 מיליון שקל לרשות המיסים בגין טענות של הרשות לחוב מס שהיה שנוי במחלוקת בין שני הצדדים.
קלמן ובר

קורות חייו

נולד בשנת תרל"א (1871) לאביו רבי יוסף, מראשי הקהילה היהודית במאקו. נשא לאשה את בתו של הרב יוסף דוב קהאן רב בית הכנסת שיף שול בווינה נכדת מרת גיטל שפיצער בת החתם סופר. בצעירותו למד אצל הרב אליעזר זוסמן סופר ולאחר מכן למד בישיבה הרמה בפרסבורג והיה לתלמידו של רבי שמחה בונם סופר, בעל ה"שבט סופר". נפטר בי"ז בתשרי תרצ"ב בפרשבורג ונקבר בפישטאני.

פעליו

בשנת תרנ"ז נתמנה לרבה של העיר רעטא בסלובקיה (הונגריה) ובשנת תרס"ב החל לכהן כרבה של העיר פישטאני מחוז ניטרה החל משנת תרע"ט החל להנהיג את מרכז הקהילות החרדיות ("לאנדעס קאנצליי") ושימשו כנשיאו, נמנה עם הרבנים הראשונים שהצטרפו לתנועת אגודת ישראל מקרב רבני הונגריה וסלובקיה. היה בעל שכל בהיר ומנהיג בחסד, ולחם במסירות נפש עבור עצמאותן של הקהילות האורתודוקסיות, וזכה לארגון הקהילות מחדש אחר מלחמת העולם הראשונה. 
בוועידת פרשבורג של אגודת ישראל שהתקיימה באלול תר"פ 1920 הקריא את החלטת הרבנים שסיכמה את הדיונים. השתתף בכנסייה הגדולה השנייה של תנועת אגודת ישראל .