google/wiki40b huggingface dataset:
משה סופר (ערלוי)

ביוגרפיה

רבי משה סופר נולד בכ"ה באייר ה'תרמ"ה (10 במאי 1885) לרבי שמעון סופר, רב העיר ערלוי ומחבר ספר "התעוררות תשובה", בנו של ה"כתב סופר". אמו, מלכה אסתר הייתה בתם של רבי שלמה זלמן שפיצר, רב קהילת שיפשוהל בווינה ומחבר הספר "תיקון שלמה" וגיטל, בתו של החתם סופר (אביו ואמו היו בני דודים).
בבחרותו למד בישיבתו של רבי אברהם גרינבורג בעיירה קז'מארוק שבהונגריה, ולאחר מכן בישיבת פרשבורג שבה כיהן אז הרב עקיבא סופר.
בשנות בחרותו התפרסם כעילוי, הרב מרדכי לייב וינקלר, מחבר הספר "לבושי מרדכי" העיד עליו כי הוא בקיא בתלמוד בבלי, בתלמוד ירושלמי, בספרי הראשונים והאחרונים. באותן שנים הוסמך להוראה על ידי כמה רבנים.
סופר נישא לטושנא, בתו של הרב משה יוחנן שיינפלד, רבה של מיהליפלווא. לאחר נישואיו היה סמוך שלש שנים על שולחן חותנו. עם פטירת חותנו רצו תושבי העיירה מיהליפלווא להכתירו כרב, אך הוא לא הסכים ודחף להכתרת גיסו רבי בנימין שיינפלד. 
לאחר מכן חזר סופר לעיר מולדתו ערלוי, התפרנס ממסחר עד שהפסיד את כל כספו בבורסה ולכן ביקש להתמנות לדיין בבית הדין שבערלוי. על אף שכבר הוסמך לרבנות בבחרותו, בחר להבחן שוב אצל שלושה רבנים נוספים. 
בשנת ה'תש״ד, עם פלישת הגרמנים להונגריה במלחמת העולם השנייה, גירשוהו הנאצים עם כל משפחתו, בין כל תושביה היהודים של ערלוי, לאושוויץ. בכ"א בסיוון תש״ד (12 ביוני 1944) הוא נרצח יחד עם אביו רבי שמעון, אשתו וארבע בנותיו באושוויץ.
Lemon

רקע וכתיבה

את השיר כתב פארל ויליאמס ביחד עם ריהאנה, והוא הופק על ידיו גם כן. ריהאנה והצמד הודיעו ברשתות החברתיות כי עתיד לצאת שיתוף הפעולה הראשון שלהם ביחד, ואיתו גם ווידאו קליפ נלווה שהועלה בסמוך ליציאתו כסינגל.

הרמיקס

לשיר יצא רמיקס רשמי ב-13 במרץ 2018, אשר בו התארח הראפר הקנדי דרייק שבעבר השתתף בכמה שירים של ריהאנה. רמיקס זה זכה להצלחה רבה והצליח להביא את השיר אל המקום ה-36 במצעד הבילבורד הוט 100.
האודיו שיצא לרמיקס זכה להצלחה נאה גם כן.

וידאו קליפ

את הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר העלו N.E.R.D לערוץ היוטיוב שלהם בסמוך לצאתו של השיר כסינגל.
בתחילת הקליפ, ניתן לראות את ריהאנה מגלחת למישהי את השיער. מאוחר יותר, אותה בחורה פורצת בריקוד פריסטייל לראפ של ריהאנה ושל הצמד.
ארמנד מויאל

ביוגרפיה

מויאל נולד וגדל באוראן, אלג'יריה. הוא היה קצין משטרה צרפתי. החל להתאמן בסיף בתחילת שנות ה-50 וזכה באליפות צרפת בדקר אישי בשנים 1952, 1953, 1954, 1957 ו-1959.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) השתתף מויאל בתחרות בדקר אישי בסיבוב הראשון שבו ניצח 3 קרבות והפסיד ב-4 קרבות ולא עלה לסיבוב השני ובתחרות הקבוצתית הוא עלה לשלב רבע הגמר וסיים במקום שמיני.
בשנת 1955 דורג מויאל במקום חמישי בעולם.
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכה מויאל במדליית ארד בתחרות הקבוצתית בדקר והגיע לשלב חצי הגמר בדקר אישי וסיים במקום עשירי. באותה שנה דורג במקום שמיני בעולם.
באליפות העולם שנערכה בפריז בשנת 1957 זכה מויאל במדליית זהב בתחרות בדקר אישי.
באולימפיאדת רומא (1960) סיים מויאל במקום שביעי בתחרות האישית בדקר. במדליית הכסף זכה היהודי אלן ג'יי מבריטניה ובמקום שישי סיים היהודי בן ארצו איב דרייפוס. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות הקבוצתית בדקר.

הנצחה

ב-1988 הונצח מויאל ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.
טריז

טריז (או יתד) הוא מכשיר שבסיסו מלבן, וממנו יוצאים שני מישורים משופעים הנפגשים בישר. טריז הוא אחד משש המכונות הפשוטות. ניתן להשתמש בו כדי להפריד שני חפצים, כדי לבקע חפץ לשנים או כדי להדק שני חלקים זה לזה. יעילות הטריז תלויה ביחס בין אורכו ובין הזווית שלו. כאשר הזווית גדולה יותר, יידרש יותר כוח, אך הפעולה תעשה מהר יותר. בדומה למישור משופע, גם בטריז יש איבוד אנרגיה כתוצאה מחיכוך. כאשר משתמשים בטריז, כמות העבודה זהה לכמות העבודה ללא שימוש בטריז, אך היתרון של טריז, הוא שניתן להפעיל פחות כוח בכל רגע נתון, משום שהעבודה נעשית על פני דרך ארוכה יותר. כאשר מבקעים בול עץ באמצעות טריז, הטריז מגדיל את הכוח שמופעל על הגוף, מכיוון שהכוח מתרכז בשפה הדקה של הטריז, אך הוא מקטין את המרחק שהגוף עובר – משום שהכוח מופנה לצדדים.

היסטוריה

המקור להמצאת הטריז אינו ידוע, כיוון שהוא בשימוש אלפי שנים, אך כנראה סכיני אבן היו הכלים הראשונים בצורת טריז. במצרים העתיקה שימש טריז ברונזה כמכשיר לביקוע סלעים על מנת להכין אבנים לבניין. שיטה נוספת לבקע סלעים הייתה באמצעות החדרת טריז עץ לחריץ בסלע, והרטבת הטריז במים. לאחר שגזיר העץ ספג מים, הוא מתנפח ומבקע את הסלע לאיטו. מספר שבטי ילידים אמריקאים משתמשים בטריז עשוי קרן על מנת לבקע עצים להכנת קאנו, בתים ושאר מוצרי עץ.
דוגמאות למכשירים המתבססים על עקרון הטריז: גרזן, את חפירה, מעצור דלת, מגופים שונים, סכין, מפסלת ואפילו שיניים. אם כי האחרונים הם בעיקר מכשירי חיתוך.
מסור מורכב מהרבה טריזים קטנים (שיניים) – אשר מבקעים את החומר. ישנם גם מכשירי מדידה המשתמשים בטריז על מנת למדוד מרחק בין מישורים שונים (למשל בין שתי מרצפות).
ישעיהו לנדאו

ישעיהו (שייקה) לנדאו (1927 – 25 בנובמבר 2018) היה איש עסקים ישראלי, שייסד את "קבוצת רציו", המחזיקה כיום יחד עם שותפים נוספים בשדה הגז לוויתן.

ביוגרפיה

ישעיהו נולד באוקראינה בשנת 1927. בזמן מלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לאוזבקסיטן.
בשנת 1946 עלה לארץ ישראל ללא בני משפחתו בספינת המעפילים "הגנה" שנתפסה על ידי הבריטים.
עם תפיסתה נכלא במחנה המעצר עתלית.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הקים את חברת חירם לנדאו שעסקה בייזום פרויקטים של בניה ותשתיות.
בשנת 1981 הקים יחד עם שותפים נוספים את חברת ההחזקות גרנית הכרמל.
בשנת 1992 רכש את השליטה בבנק איגוד יחד עם משפחת רוטלי. בהמשך השנה שתי המשפחות ייסדו גם את קבוצת רציו חיפושי נפט.
בנובמבר 2018 הלך לעולמו. הוא התגורר בסביון והותיר אחריו אישה וארבעה ילדים, שממשיכים את דרכו בעולם העסקים. בנו יגאל מכהן כמנכ"ל "חירם לנדאו" ו"רציו חיפושי נפט".
מייקל אמרסון

חיים אישיים

אמרסון נולד בסידר רפידס, איווה, וגדל בעיירה הסמוכה טולדו, איווה. לאחר שהשלים את לימודיו ב-1976 באוניברסיטת דרייק שנמצאת בדה מוין, איווה – היכן שלמד משחק ואומנות – הוא עבר לעיר ניו יורק. היות שלא הצליח למצוא עבודת משחק, עסק במסחר ועבד באיור באופן עצמאי.
ב-1986 עבר עם אשתו הראשונה לג'קסונוויל, פלורידה. שם, בין השנים 1986 ל-1993 הופיע בהפקות מקומיות ועבד בתור מורה ובמאי.

קריירה

אמרסון השתתף בתוכנית הכשרה מיוחדת של פסטיבל השייקספירי אלבמה, שיחק במספר הצגות באוף ברודוויי והשתתף במספר סרטים, בהם "המסור" ו"האגדה של זורו". בטלוויזיה שיחק בתפקידי אורח בסדרות שונות, לרוב בתפקידי נבל: "הפרקליטים", "חוק וסדר: כוונה פלילית", "תיקים באפלה", "ללא עקבות", "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"אבודים".
החל משנת 2011 משחק אמרסון בסדרה "מבוקש" של רשת CBS.
בשנת 2012 ו-2013 אמרסון דיבב את הג'וקר בסרט (שיצא ב - 2 חלקים) "באטמן: האביר האפל חוזר".
בשנת 2017 אמרסון שיחק ב-7 מהפרקים של העונה השביעית של הסדרה "החץ" כקיידן ג'יימס, הנבל הראשי של אותה עונה.
יוסף אבן-אודם

קורות חייו

יוסף אבן-אודם (רובינשטיין) נולד בעיירה שאקי (sakiai) שבליטא, ב-23 ביולי 1907 (י"ב אב תרס"ז), לסנטור הרב יצחק רובינשטיין (הרב הראשי בווילנה, וחבר הסנאט הפולני) ולאמו אסתר.
קיבל חינוך מסורתי בחיידר ובישיבות. למד רפואה באוניברסיטה וקיבל תואר דוקטור לרפואה.
עסק בפעילות ציבורית פוליטית-תרבותית בווילנה. היה מזכיר הוועד המנהל של הספרייה היהודית המפורסמת ספריית שטראשון.
עלה לארץ ישראל בשנת 1933, ולפי המלצת נחום סוקולוב קיבל עבודה בקופת חולים עממית ביבנאל, כפר תבור ומנחמיה. לאחר שנתיים-שלוש התיישב בהרצליה. שימש כרופא המושבה במשך עשרים וחמש שנה, ומעת היותה לעיר שימש כמנהל המרפאה העירונית.
כתב מאמרים מדעיים-בלשניים רבים ב"הרפואה", ב"השדה" ועוד. פעל בחקירותיו הבלשניות וחידושיו הלשוניים להכנסת מילים לשפה העברית, בעיקר מילים בתחום הרפואה, כמו "רחם". המילים "יוקרה" ו"אגורה" הן פרי מוחו של אבן-אודם. 
בינואר 1962 העניקה עיריית הרצליה את הפרס הספרותי והמדעי הראשון והגדול שלה מעת הקמתה, סכום של 1,000 לירות ישראליות ליוסף אבן-אודם. הפרס הוענק על בלשנותו וספריו החשובים, וכן לציון 25 שנה לשירותו כרופא המושבה, ומנהל המרפאה העירונית בהרצליה מהיותה לעיר.
נפטר ב-27 ביולי 1962 (כ"ה בתמוז תשכ"ב), ונקבר בהרצליה.
על שמו נקרא רחוב אבן אודם בהרצליה.
ג'יימס וורדי

נעורים ולימודים

וורדי נולד בגלאזגו. הוא למד באקדמיה של גלאזגו וקיבל תואר ראשון בגאולוגיה מאוניברסיטת גלאזגו. בשנת 1912 סיים את סנט ג'ון קולג' באוניברסיטת קיימברידג' כסטודנט מצטיין ופתח בעבודת מחקר. במהלך עיסוקו יצר קשר עם פרנק דבנהאם וריימונד פריסטלי, שהיו חברים במשלחת האנטארקטית השנייה של רוברט פלקון סקוט. עניינו של וורדי במשלחת ובתגליות מדעיות התעצם עקב המפגש עם השניים.

חקר הקוטב

בשנת 1914 הצטרף וורדי אל משלחתו של סר ארנסט שקלטון לאנטארקטיקה, שנודעה בשם המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית, שם פעל כגאולוג וראש הסגל המדעי. על אף כשלונה הכולל של המשלחת - ובכלל זה מפלתה של הספינה אנדיורנס, שנלכדה בקרח הדחוס של ים ודל ולבסוף התנפצה ושקעה בשנת 1915 - שימר וורדי את המוראל של אנשי המשלחת, ערך תצפיות מדעיות בנושאי אוקיינוגרפיה ושכבות קרח דחוס והשיג ממצאים גאולוגיים חשובים.
וורדי הצטרף לתשע משלחות לקוטב, בהן המשלחת הטראנס-אנטארקטית האימפריאלית על "אנדיורנס". בשנות ה-20' וה-30' של המאה ה-20 יצא למסעות רבים אל הקוטב הצפוני ועזר לטפח דור חדש של חוקרים צעירים, בהם ויויאן פוקס, ג'ינו ווטקינס ואוגוסטין קורטו. הוא היה למדינאי הבכיר של חקר הקוטב הבריטי ומעטות המשלחות שיצאו מבריטניה בלי להיוועץ תחילה בוורדי. מדף הקרח וורדי בחצי האי האנטארקטי קרוי על שמו. הוא היה יו"ר של מכון סקוט לחקר הקוטב (SPRI) ונשיא החברה הגאוגרפית המלכותית משנת 1951 עד 1954. במהלך כהונתו בחברה עזר לתכנן את ההעפלה הראשונה המוצלחת של אדמונד הילארי וטנזינג נורגיי אל פסגת האברסט. בתפקידו בחברה הגאוגרפית עזר לפוקס בחצייה הראשונה מאז ומעולם של יבשת אנטארקטיקה - מטרתו המקורית של שקלטון במשלחת אנדיורנס. וורדי תרם גם למדריכים הגאוגרפיים של ביון הצי הבריטי, שיצאו לאור בתקופת מלחמת העולם השנייה.

הכרה והוקרה

וורדי החזיק בתואר מוסמך מסנט ג'ון קולג'. בשנת 1957 עוטר בתואר אבירות על תרומותיו למשלחות הקטבים. אתרים הנושאים את שמו הם וורדי פוינט, מדף הקרח וורדי, נונאטאק וורדי ופוינט וורדי.
רוטורואה

היסטוריה

האזור בו שוכנת העיר אוכלס לראשונה בבני טה אראווה המאורים. האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה ככל הנראה הסוחר הדני פיליפ טאפסל, שהחל לסחור עם המאורים באזור ב-1828, ואף נישא לבת טה אראווה. ב-1835 הגיע למקום תומאס צ'פמן, והקים מיסיון. המיסיון ננטש כעבור שנה, והוקם מחדש ב-1838 על האי מוקויה שבאגם רוטורואה. במהלך מלחמות הקרקעות של ניו זילנד ידע האזור מספר התנגשויות בין המתיישבים האירופאים לבין המאורים.
לאחר שוך הקרבות, החליטו ב-1883 שלטונות ניו זילנד, אז מושבה בריטית, על הקמת עיירת נופש במקום. ב-1894 נחנך קו רכבת בין רוטורואה לאוקלנד, ופיתוחה הואץ. ב-1922 קיבלה מעמד של עיירה (borough) וב-1962 הוכרזה כעיר.

אתרים ופעילויות

בסמוך לעיר מספר אתרים תרמיים, ובהם גייזרים, בריכות בוץ ומעיינות חמים, וכן שרידי הכפר טה ואירואה, שנהרס בהתפרצות הר הגעש טרוורה הסמוך, ב-1886. האזור בו שוכנת העיר עשיר בגופרית, ולעיתים נודף בה ריח עז של גופרית. נחל קרוסין קריק ממוקם כ-30 קילומטרים דרומית לעיר.
פרט לאגם רוטורואה, יש באזור 16 אגמים נוספים, ומתקיימות בהם פעילויות שונות כשחייה, דיג וספורט מים. בשנת 2007 נערכה באגם רוטורואה אליפות העולם בסקי מים, וב-2009 נערכה בו אליפות העולם בשיט לעיוורים. סביבת העיר היא גם מרכז לספורט אתגרי, כגון ראפטינג, אופני הרים וזורבינג. בשנת 2006 נערכה בה אליפות העולם במרוץ אופני הרים.
בנוסף, פועל בעיר מוזיאון רוטורואה לאמנות והיסטוריה. ב-1967 הוקם המכון לאמנות מאורית, ובסביבות העיר, שבה אוכלוסייה מאורית רבה, אתרים ופעילויות שונות הקשורים בתרבות המאורית.

תחבורה

בסמוך לעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי של רוטורואה. אייר ניו זילנד מפעילה טיסות מנמל התעופה לאוקלנד, ולינגטון, קווינסטאון, קרייסטצ'רץ' ואף לסידני שבאוסטרליה. חברות קטנות יותר מפעילות טיסות לגיזברן, נאפייר, ניו פלימות' ופאקאטאנה. בעבר הפעילה גם קוואנטס טיסות לקרייסטצ'רץ'.
הרכבת שחיברה את רוטורואה לאוקלנד חדלה לפעול ב-2001, בהיעדר ביקוש מספיק.
משה גוטמן (רופא)

ביוגרפיה

גוטמן נולד בהיידנהיים שבגרמניה. התקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת מינכן. לאחר סיום הלימודים עסק מספר שנים בעבודה פרטית, התעניין באלרגוליה, וייסד את המחלקה האלרגולוגית בבית החולים במינכן. ענף זה בעולם הרפואה היה בחיתוליו, ובראשית התפתחותו הקלינית-מדעית.
התחתן עם קתרין לבית רייזר. לזוג נולדו שלושה ילדים.
בשנת 1935 עלו לארץ ישראל. התיישבו בירושלים.
ב- 8 במרץ 1949, ייסד ביחד עם ד"ר נתן לס מבית החולים הדסה שבתל אביב, את החברה הישראלית לאלרגולוגיה. גוטמן היה יושב ראש החברה הראשון, עד שנת 1956. עיקר פעילותה של החברה היה קליני ולא מדעי, הצטרפו לחברה רשימה גדולה של חברים שאינם מומחים באלרגולוגיה. הרשימה כללה את רוב מנהלי המחלקות בבית החולים הדסה ירושלים. כיום קרוי האיגוד: "איגוד ישראלי לאלרגיה ואימונולוגיה קלינית".
עברו מספר שנים לא מבוטל עד שההסתדרות הרפואית בישראל הכירה במקצוע, כמקצוע הדורש מומחיות. 
גוטמן נבחר לוועד הפועל של שבעה חברים ב"הסתדרות הבינלאומית לאלרגיה".
גוטמן שכל אחד מבניו - שלמה - במלחמת העצמאות.
נפטר ב-1961.
צילום על-סגול

צילום על-סגול הוא תהליך צילום תמונות באמצעות אור בתחום העל-סגול (UV) של הספקטרום בלבד. לצילום על-סגול יש שימוש ברפואה, בדרמטולוגיה, בקרימינולוגיה ובתיאטרון.

מקורות העל-סגול

מקור העל-סגול הזמין ביותר הוא אור השמש, אך האיכות והכמות של הקרינה תלויה בתנאים האטמוספירים, כאשר ככל שהיום בהיר ויבש יותר כך כמות אור העל-סגול גדלה. מקור מלאכותי אחר הוא מבזק (פלאש) בשילוב מחזיר אלומיניום.
האסיסטנט של אלוהים

עלילה

אסנת (אסנת בר-נט סנד) היא נערה עם תסמונת דאון, שכמו כל אדם המגיע לגיל הנעורים, היא תוהה על מקומה בחברה ועל עתידה בחיים. אסנת אינה מסתדרת עם בני גילה, משום שלחלקם יש דעה קדומה על אנשים עם לקות שכלית ומשום שאת שאר בני גילה, אמהּ מרחיקה ממנה.
אמהּ  של אסנת (אביבה גר) היא עורכת דין מצליחה ואם חד הורית, שמגלה חוסר סובלנות לאסנת ולאנשים אחרים עם לקות שכלית. חוסר סבלנות זה ברור מאוד לאסנת והיא תמהה אם היא עצמה הכישלון היחיד של האם המצליחנית. סבתהּ של אסנת (עדנה פלידל) היא בת המשפחה השנייה הדומיננטית בחייה וגם היא זוכה לבוז מאמהּ של אסנת בשל היותה אדם לא מלומד המאמין באמונות טפלות. אולם, למרות הבוז, אסנת ואמהּ מגיעות להתארח בכפר אצל הסבתא, לסוף שבוע.
נדמה כי יחסיהן של בנות המשפחה עומדים להשתנות בעקבות ביקורו של קוסם (עזרא דגן) בכפר. הקוסם, שהוא בעצמו אדם חריג בשל היותו עולה חדש, מגלה גישה פשוטה וחכמה אל ליבן של אסנת וסבתהּ ומחזק את הביטחון העצמי שלהן. הקוסם ממנה את אסנת לאסיסטנטית שלו, להופעה אחת, והיא מסייעת לו להעלים חפצים. אחרי ההופעה היא מבקשת ממנו שיעלים את הנכות שלה והוא מסביר לה ברוגע, שהוא אינו יכול לעשות זאת משום שהוא בסך הכול האסיסטנט של אלוהים.
בסופו של דבר, הקוסם נעלם כפי שהוא צץ ועל המשפחה למצוא בעצמה את הדרך לחיי אושר. סבתהּ של אסנת נאלצת להתעמת עם בתהּ כדי לעמוד על זכויותיה של אסנת.
Good for You

קידום והופעות

גומז קידמה את השיר בראיונות לרדיו והופיעה איתו בכמה הופעות ביניהם "Today" ובסיבוב ההופעות של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, "The 1989 World Tour", שם גומז שימשה כאורחת מיוחדת.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי סופי מולר. הווידאו קליפ יצא ב-26 ביוני 2015. בסרטון, גומז רצתה להעצים את העצמה הנשית. גומז הרגישה שחשוב לשתף פעולה עם במאית נקבה כאמצעי להעצמה הנשית. נכון למאי 2017, השיר צבר למעלה מ-360 מיליון צפיות וצבר למעלה מ-2 מיליון לייקים.
אלטבורג, דוכסית אולדנבורג

ביוגרפיה

אלטבורג נולדה ב-19 במאי 1903 באולדנבורג, לפרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג ולאליזבת אלכסנדרינה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך פרנץ השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ומריה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט. בשנת 1914 אלטבורג ואחותה כמעט נורו מכדור תועה, בעת שנסעו במכונית. ב-11 בנובמבר 1918 התפטר אביה פרידריך אוגוסט מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה, ולאחר התפטרותו מהשלטון חיה המשפחה באולדנבורג.
בשנת 1929 הצטרף בעלה יוזיאס, נסיך הכתר של ולדק ופירמונט למפלגה הנאצית, ובשנת 1930 הצטרף לאס אס, שבו הגיע לדרגת אובר-גרופנפיהרר. בשנת 1946 מת חמיה, ובעלה ירש את תאריו ונחלותיו. בשנת 1967 מת בעלה, ובנם ויטקינד, נסיך ולדק ופירמונט ירש את תאריו. ב-16 ביוני 2001 מתה אלטבורג בארולזן.
ג'ון בויין

סרטים

עיבוד הסרט "הנער בפיג'מת הפסים" בוצע על ידי אולפני "מירמקס", הסרט יצא לאור בסוף 2008.
בסרט כיכבו אסא בטרפילד, דייוויד ת'ווילס, ורה פרמיגה, רופרט פרינד ושיילה הונקאק.
אבי תלם

שירות צבאי

תלם נולד בעיראק ועלה עם משפחתו לישראל בשנת 1950. תלם התחנך בקיבוץ שריד. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1960 שובץ בנח"ל, עבר הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. לאחר מכן שימש כסמל מחלקה. תלם השלים קורס קציני חי"ר ובתום הקורס התנדב לסיירת מטכ"ל. בשנת 1964 נשלח לאתיופיה כיועץ צבאי מטעם צה"ל. שנה לאחר מכן שב לישראל. השלים קורס מפקדי פלוגות, ושימש במספר תפקידים בסיירת אגוז ובהם, סגן מפקד פלוגה, מפקד פלוגה, וכסגן מפקד סיירת אגוז בעת מלחמת ששת הימים, לאחר המלחמה שימש כממלא מקום מפקד הסיירת. במלחמת ההתשה לחם כסגן מפקד גדוד בחטיבת גולני, ואף נפצע בפעילות מבצעית. לאחר מכן שימש כקצין המבצעים של פיקוד הצפון ובהמשך שימש כקצין אג"ם בחטיבת גולני. 
באוגוסט 1972 מונה למפקד סיירת אגוז. פלד פיקד על היחידה במבצע קלחת 4 ובמלחמת יום הכיפורים, בתפקידו שימש עד סוף פברואר 1974. במלחמת לבנון פיקד על עוצבת ברעם. כוחות החטיבה לקחו חלק בלחימה על צור וצידון ובמחנה הפליטים רשידיה.
תלם הוא בעל תואר ראשון במזרחנות מטעם אוניברסיטת תל אביב.
מעגילה (זיתים)

אבני מעגילה שימשו בעת העתיקה לכתישת זיתים. פעולתם הייתה בדומה לרחיים, אולם במקום פעולת טחינה שמבצעות אבני הרחיים, היו אבני המעגילה מועכים את הזיתים כהכנה לתהליך עצירת שמן הזית או כהכנה לשימורם.
יש הטוענים כי אבני מעגילה זהות לאבני ים וממל, אולם הסברה המקובלת היא שאבני מעגילה היו קלות יותר ובמקום לכתוש את הזיתים ולרסקם היו פוצעות ומועכות אותם בלבד.
ישראל לרמן

ביוגרפיה

לרמן נולד בשנת 1923 בעיר קוסוב שבפולין, בנם הבכור של צפורה ואפרים לרמן. אמו הייתה רופאת שיניים, ואביו, שהיה מוסמך לרבנות, עבד כטכנאי שיניים. הוא נקרא על שם סבו, הרב ישראל לרמן, שהיה אב"ד קוסוב. ב-1925, כשהיה בן שנתיים, עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בארץ נולדו שני אחיו, דוד וחגי (נפטר בגיל 19 מפציעה בקרב על גבעת הרדאר). תחילה התגוררה המשפחה בעכו, והוריו עסקו ברפואת שיניים. בשנת 1929, בעקבות מאורעות תרפ"ט, עברה המשפחה להתגורר בנשר, שם שימש אביו פועל במפעל המלט. הוא גדל והתחנך בנשר, ואת לימודיו היסודיים למד בבית הספר לילדי העובדים ביישוב. לימודים תיכוניים למד בחיפה בגימנסיה ביאליק שבשכונת הדר הכרמל, ובשנת לימודיו האחרונה יצא להכשרה בקיבוץ אשדות יעקב, שם הכיר את חברתו, שלימים הפכה לאשתו. ב-1942, במלחמת העולם השנייה, התנדב לבריגדה היהודית של הצבא הבריטי. ב-1946 היה בין מייסדי רמות נפתלי. לאחר שנה חזר לנשר וגר בבית הוריו ששכן ליד בית הכנסת הגדול (כיום דרך השלום). הוא החל לעבוד בבית החרושת נשר בתפקידים שונים. במלחמת העצמאות התגייס לגדוד 23 של חטיבת כרמלי ולחם בין היתר בקרב על ג'נין. לאחר המלחמה השתקע עם משפחתו בקריית טבעון, והמשיך לעבוד בבית החרושת למלט בנשר עד לפרישתו לגמלאות. היה גם חבר ועד העובדים של נשר והוציא את הביטאון של המפעל.

יצירתו

לרמן עסק כל ימיו בכתיבה. בשלב מסוים נוכח שהוא חי בתקופה של שינויים גדולים והיה עד למאורעות גדולים ששינו את פני המדינה, והגיע למסקנה שכדאי לתעד אותם בספריו. על פי עדותו, את ספרו הראשון, כל השבט הזה, שהכיל בתחילה 600 עמודים, ייעד מלכתחילה למבוגרים. כתב היד נשלח לספריית פועלים אך נדחה על ידה. כעבור זמן עבר לרמן שוב על ספרו וסבר שיש מקום לפרסמו. הוא שלח אותו להוצאת עם עובד. הספר הגיע לידי ט. כרמי, ששימש אז עורך ספרות הילדים בהוצאה, וזה ביקש לפרסמו כספר ילדים דווקא ולאור זאת קבע כי יש לקצרו. לאחר עבודת עריכה, יצא הספר במתכונתו הנוכחית בשנת 1966. לדברי לרמן, כל מה שקוצץ והוצא מהספר הראשון יצא לאחר מכן בשלושה ספרי המשך שעסקו בילדותו בנשר: יורים על השכונה או: אסור לאכול חמאה אוסטרלית, דרבנות ליגאל והמורה שלנו חברהמ'ן. בראיונות עמו סיפר שישנם בסדרה פרטים רבים ששינה מעט (מספר הילדים במשפחתו, שמות הדמויות ועוד) אך שהבסיס העיקרי המתואר בסדרה וכן חלק גדול מהפרטים שבה הם תיעוד נאמן לאירועים ולתקופה כפי שהיו.
אלפרד ברנדל

קורות חיים

ברנדל נולד בוויזמברק (היא "ויזנברג" הגרמנית לשעבר. כיום שמה Loučná nad Desnou), צ'כוסלובקיה (כיום הרפובליקה הצ'כית) למשפחה שלא עסקה במוזיקה. בגיל 6, עבר ברנדל יחד עם משפחתו לזגרב ומאוחר יותר לעיר גראץ. בגראץ חיה המשפחה במהלך מלחמת העולם השנייה. בסוף המלחמה נשלח ברנדל בן הארבע עשרה ליוגוסלביה לחפור תעלות, אך קיבל כוויית קור ונלקח לבית חולים. בילדותו קיבל ברנדל שיעורי פסנתר מדי פעם, וחינוכו המוזיקלי היה דל ולא סדיר.
לאחר המלחמה, ברנדל עסק בהלחנה, בנגינה בפסנתר ובציור. הכשרתו של ברנדל בנגינה הייתה ברובה אוטו-דידקטית: ברנדל, פרט לשתי כיתות אמן שבהן השתתף, עם האמנים אדווין פישר ואדוארד שטוירמן, לא קיבל עוד שיעורי נגינה. 
הרסיטל הפומבי הראשון שנתן ברנדל היה בעיר גראץ, כשהיה בן שבע עשרה. הכותרת שנתן לרסיטל: "הפוגה בספרות הפסנתר". רסיטל זה כלל, בנוסף ליצירות פוגליות מאת יוהאן סבסטיאן באך, יוהנס ברהמס ופרנץ ליסט, אף יצירות משל ברנדל עצמו. עם זאת, זמן קצר לאחר מכן, ויתר ברנדל על ההלחנה לשם התמקדות בנגינה. בשנת 1949 זכה במקום הרביעי בתחרות הפסנתר על שם פרוצ'ו בוזוני בעיר בולצאנו שבאיטליה, ושנה לאחר מכן עבר לווינה. בגיל 21, הקליט ברנדל לראשונה. בהקלטה זו ניגן את הקונצ'רטו החמישי לפסנתר מאת סרגיי פרוקופייב. בשנים שלאחר מכן המשיך ברנדל בסדרה של הקלטות שכללו, בין היתר, שלושה סטים של כל הסונאטות לפסנתר מאת בטהובן (שניים בחברת "פיליפס" ואחד בחברת "ווקס"). כמו כן, הקליט יצירות רבות פרי עטם של ליסט, ברהמס, שומאן ושוברט. באופן מפתיע, המעיט ברנדל בהקלטות יצירותיו של שופן, בניגוד לרוב הפסנתרנים הקלאסיים. עם זאת, הקלטותיו של הפולונזים של שופן זכו לשבחים. 
ברנדל הקליט רבות עבור חברת התקליטים "Vox record label", אך לא קיבל חוזה הקלטות גדול עד לשנות השבעים, ואף לא הרבה לנגן מחוץ לאוסטריה. פריצת הדרך בקריירה של ברנדל הגיעה לאחר רסיטל מיצירות בטהובן שנתן באולם "Queen Elizabeth" בלונדון: למחרת הרסיטל פנו אל סוכנו של ברנדל נציגים משלוש חברות תקליטים נודעות. בתקופה זו, בערך, עבר ברנדל ללונדון, המשיך להקליט רבות והתפרסם ברחבי העולם.
אלפרד ברנדל נחשב כיום לאחד הפרשנים המעמיקים ביותר של יצירות קלאסיות מן התרבות הגרמנית-אוסטרית מאת מלחינים כגון מוצארט, בטהובן ושוברט. באופן יחסי, ממעיט ברנדל בנגינת יצירות מן המאה העשרים, אך מקושר, עם זאת, לקונצ'רטו לפסנתר מאת ארנולד שנברג.
בשנים האחרונות, חדל ברנדל מלבצע יצירות תובעניות מבחינת טכניקת הנגינה עקב בעיות דלקת המפרקים. 
נגינתו של ברנדל תוארה לעיתים כאנליטית. ברנדל אף אמר כי הוא מאמין שמשימתו העיקרית של הפסנתרן היא כיבוד רצונותיו של המלחין מבלי להתבלט [בעצמו] ומבלי להוסיף למוזיקה "כיוונים חדשים" משלו [משל הפסנתרן]: "יש לי אחריות כלפי המלחין ובעיקר כלפי היצירה", אמר. ברנדל מציין, בנוסף למורהו אדווין פישר, את הפסנתרנים אלפרד קורטו ווילהלם קמפף ואת המנצחים ברונו ולטר ווילהלם פורטוונגלר כמשפיעים מרכזיים על אמנותו. 
בשנים האחרונות, עבד ברנדל עם פסנתרנים צעירים כדוגמת פול לואיס וטיל פלנר ואף הקליט עם בנו הצ'לן אדריאן ברנדל. כמו כן, פרסם שירה פרי עטו, אשר הושוותה בסגנונה לאנדרו מושן ולמירוסלב הולוב. ברנדל מתגורר כיום עדיין בלונדון.
אחת ממטרותיו בשנים האחרונות היא להראות כיצד במוזיקה טמונים הומור, שנינות ואירוניה, באמצעות בניית ציפיות והפרתן וחיקוי פארודי של סגנונות. מאמרו ?Does classical music have to be entirely serious, המבוסס על הרצאה בקיימברידג' ב-1984 וסדרת ההרצאות בעקבותיו זוכים לפופולריות רבה.
קוק-א-ליקי

מרק קוק-א-ליקי (בסקוטית: Cock-a-leekie - "עוף וכרישה") הוא מרק המהווה את אחד המאכלים המסמלים את המטבח הסקוטי, ונחשב לאחד המאכלים הלאומיים של סקוטלנד. המרק הוא מרק עוף העשוי מציר בשר עוף וכרישה. בעבר נהגו להוסיף למרק גם שזיפים, וזאת כדי להוסיף טעם למרק (בתקופה בה תבלינים היו יקרים ביותר).
מרק זה מתואר במתכונו הנוכחי כבר בכתבים משנת 1598. בסוף המאה ה-18 היה זה הדיפלומט והגסטרונום הצרפתי שארל-מוריס דה טליראן שהציע כי השזיפים יוצאו מהמרק לפני הגשתו. רעיונו התקבל, ולימים הם הוצאו מהמתכון לחלוטין.
ג'ייסון דמטריו

קריירת מועדונים

דמטריו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לייטון אוריינט. ביולי 2006 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בנובמבר 2006 דמטריו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד יאוביל טאון. בעונת הבכורה שלו בקבוצה, דמטריו רשם 24 הופעות בכל המסגרות. בעונת 2007/2008 נבחר לשחקן הצעיר של העונה בקבוצה, ועונה לאחר מכן נבחר לשחקן העונה של האוהדים.
ב-2 ביוני 2010 דמטריו חתם בא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית.
ב-28 ביוני 2013 דמטריו חתם באנורתוסיס פמגוסטה לשנתיים עם אופציה לעונה נוספת.
ב-1 ביולי 2015 דמטריו חזר לאנגליה וחתם בוולסול מהפוטבול ליג הראשונה.
ב-22 ביוני 2016 דמטריו חתם בסאות'אנד יונייטד.

קריירה בינלאומית

דמטריו נולד באנגליה להורים ממוצא קפריסאי, ולכן היה רשאי לייצג את נבחרת קפריסין.
ב-20 בינואר 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת. ב-10 בפברואר של אותה שנה, ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 לסרביה. יום לאחר מכן, דמטריו ערך את הופעתו השנייה בנבחרת בניצחון 2-3 נגד סלובקיה בו בישל שני שערים.
ב-10 באוקטובר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד ישראל במסגרת מוקדמות יורו 2016.
פורום ארגוני החיילים הבודדים

פעילות הפורום

הפורום עוסק במגוון אתגרים מחייו של החייל הבודד על הרצף שבין טרום הגיוס, מהלך הגיוס ולקראת השחרור והיציאה לאזרחות. הפורום מוזמן לכל הדיונים בוועדות השונות בכנסת כגוף המקצועי המאגד בתוכו את כל הידע והנתונים בנושא ואת כל הארגונים המובילים בתחום ונציגי משרדי הממשלה. הפורום יוזם הצעות חקיקה לכנסת ופועל בשיתוף פעולה מלא עם השרים וחברי הכנסת העוסקים בתחום
את הפורום מרכזים ומובילים אנשי תוכנית כנפיים (הסוכנות היהודית וקרן מיראז), תוכנית המסייעת לעולים צעירים בודדים משלב הגעתם לארץ בגפם, במהלך שירותם הצבאי, וכשנתיים אחרי השחרור.

לקריאה נוספת

״שכר דירה לחיילים בודדים יוצמד למדד״ (ערוץ 7, 29/11/2017) - פניית פורום ארגוני החיילים הבודדים לחברת הכנסת בן ארי מובילה לשינוי מדיניות.
מוסא אל-טעמרי

קריירת מועדונים

אל-טעמרי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של שבאב אל-אורדון. בעונת 2016/2017 הצטרף לקבוצה הבוגרת ורשם 5 שערים ב-19 משחקי ליגה.
בקיץ 2017 הושטל לאל ג'זירה עד לסיום העונה.
ביולי 2018 חתם באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית.

קריירה בינלאומית

ב-31 באוגוסט 2016 אל-טעמרי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ירדן בתיקו 1-1 נגד לבנון. ב-23 במרץ 2017 אל-טעמרי הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד הונג קונג.
בנוסף, אל-טעמרי משחק גם בנבחרת ירדן בכדורגל עד גיל 23.