מועצת הפיקוד של המהפכנים הסורים

הקמה

את הרעיון להקמת המועצה, יזמו מספר מטיפים סונים וחברי האחים המוסלמים באדלב אשר פעלו לשכנע מפקדים רבים בארגוני המורדים השונים ברחבי סוריה להקמת ארגון-גג לכל הארגונים הלוחמים. מטרת הקמת מועצת הפיקוד הייתה בעיקר הקמת מערכת משפט עצמאית בכל רחבי סוריה המבוססת על בתי הדין השרעיים, הגדלת התיאום והאחדות בין הקבוצות השונות והקמת מסגרת יציבה יותר לאחר התמוטטות הפיקוד של צבא סוריה החופשית, כשבתכנון היה לחלק את המועצה לחזיתות אזוריות שינוהלו על ידי נציגי הקבוצות השונות בדומה לאופן שבו מנוהל הצבא הסורי החופשי וכן להקים צבא עם כ-7,000 לוחמים שיהיה כפוף למועצה. המועצה הייתה אמורה לייצג הן את המורדים החילונים והן את המורדים האיסלאמיסטים, אולם ארגון הטרור ג'בהת א-נוסרה ומספר בעלי בריתו הודרו מהארגון בשל רצונה של ארצות הברית אשר תמכה מאחורי הקלעים בהקמת המועצה, וכן מרבית ארגוני המורדים הכורדים (כמו ה-YPG) לא נכללו בו בשל התנגדות של הארגונים הסונים. הראשונים להודיע על נכונות להצטרף לברית היו הארגונים החילונים או המוסלמים המתונים, ולאחריהם המוסלמים הסלפים וארגונים קיצוניים יותר. ארגון אחראר א-שאם המקושר לג'בהת א-נוסרה הצטרף אחרון לברית. המפגש הרשמי הראשון של המועצה היה בעיר גזיאנטפ בטורקיה ב-29 בנובמבר 2014. בכתב האמנה של המועצה נאמר שהיא לא שוללת את קיומם של גופים אופוזיציונרים נוספים כמו המועצה הלאומית הסורית, או הקואליציה הלאומית הסורית של האופוזיציה והכוחות המהפכניים אך גם אינה חלק מהם. 
מיד לאחר הפגישה הרשמית הראשונה של מועצת הפיקוד, אלוף-משנה מוחמד חאלק הביע ספקנות לגבי הברית, מכיוון שבמסמך האמנה נכתב שתוקם ממשלה איסלאמית לאחר נפילתו של אסד ולא ממשלה דמוקרטית, ולטענתו, "האמנה אינה מזכירה את הרעיון של בחירות חופשיות, ומרבית הקבוצות המאיישות את התפקידים הבכירים במועצה אינם מאמינים בערכים הדמוקרטיים המקוריים של המהמפכה".

מבנה והנהגה

נשיא מועצת הפיקוד היה קייס עבדאללה שייח' שופט מדיר א-זור ששימש כשר המשפטים בממשלה הסורית הגולה, המזכיר הכללי היה נאג'ר אל-נאהר והמנהיג הפוליטי של המועצה היה מוחמד מוסטפא עלוש (קרובו של זהראן עלוש). הוועד המנהל של המועצה היה אמור להיות אחראי על חיי היום-יום בממשל העתידי בסוריה. הוא הורכב מ-17 חברים בראשות סובי אל-רפאי המייצג את האזורים הדרומיים של סוריה. כן היה משרד אזרחי בראשות רמי חביב - רופא ילדים מלטקיה, ומשרד צבאי בראשות מוחמד חוסיין אל-חאג' עלי מדרום סוריה שערק מצבא אסד לירדן במהלך 2012.
המפקדה הכללית של הארגון מנתה 73 חברים, מתוכם, 19 מושבים הוקצו לקבוצות מורדים מצפון סוריה, 15 מושבים עבור הקבוצות הפעילות בבירת דמשק והעורף שלה, 10 מושבים עבור הקבוצות בסוריה הדרומית והמרכזית, 8 עבור אזורי החוף ו-7 עבור מזרח סוריה.

חברים

בין הקבוצות הבולטות שנכללו במועצה ניתן למנות את צבא סוריה החופשית על כל זרועותיו, לגיון א-שאם, אחראר א-שאם, צבא המוג'אהידין, ג'יש אל-אסלאם, האיחוד האיסלאמי של חיילי א-שאם, אנסאר א-שאם, חרכאת נור א-דין א-ז'נקי, חרכאת חאזם, ג'יש א-תחריר, ג'יש א-נאסר, ג'יש אל-מוהאג'ירין ואל-אנאסר ועוד. קבוצות מסוימות נתמכות במיוחד על ידי סעודיה, טורקיה או קטר. 
כבר בעת ההקמה, היה מתחים רבים בין הקבוצות החילוניות לקיצוניות. ב-28 בנובמבר 2014 - יממה לפני המפגש הרשמי של המועצה בטורקיה, ג'בהת א-נוסרה פתח במתקפה על בסיסים של גדודי אנסר באדלב וחזית חאק בחמה במעין קריאת תיגר על המועצה. אף על פי שג'בהת א-נוסרה הודרה מהמועצה, רבים מבנות בריתה לא רק שהצטרפו למועצה והיו עימה בקשר הדוק אלא אף תפסו שם עמדות בכירות בדרג הפיקוד. שני ארגונים אשר נתמכו על ידי ה-CIA ונכנעו לג'בהת א-נוסרה, נאלצו כחלק מהכניעה למסור את נשקם לאחראר א-שאם אשר משתף פעולה באופן הדוק עם זרוע אל-קעידא הסורית כחלק מצבא הכיבוש.

פירוק המועצה

בשל המתחים הרבים בין הקבוצות, היה צפוי שהמועצה לא תחזיק מעמד זמן רב. בתחילת דצמבר 2014, תנועת חאזם נסוגה מהשתייכותה למועצת הפיקוד, כתוצאה מהמתחים בין הפלגים האיסלאמים המתונים והיא הצטרפה לבעלות הברית של ג'בהת א-נוסרה. באותו זמן בערך, הפלג הדרומי של חזית המהפכנים הסורים הכריז שאין לו יותר קשר עם המועצה, אף שהיה כפוף במידה רבה לצבא הסורי החופשי שהיה גורם דומיננטי במועצה. הפלג הצפוני של חזית המהפכנים הסורים באדלב, הצטרף אף הוא לבעלי הברית של ג'בהת א-נוסרה. מכיוון שמרבית הארגונים היו חברים במידה זו או אחרת גם בבריתות אחרות, אף אחד מהם לא ראה צורך לשמור על המעמד של המועצה, והיא בעצם הפכה לחסרת משמעות. בסביבות אמצע 2015, הפעילות של המועצה הופסקה לחלוטין.