הנוטוריוס בי. איי. ג'י.

תחילת הקריירה

כריסטופר ואלאס נולד בברוקלין שבניו יורק. אביו עזב את המשפחה זמן קצר לאחר לידתו, ואמו עבדה כמורה. הוא עזב את בית הספר על מנת לעסוק בסחר בסמים. בהמשך הוא החל לסחור בסמים מחוץ לברוקלין, בווירג'יניה ובמרילנד. בסופו של דבר הוא נעצר ובילה עשרה חודשים בכלא. זמן קצר לאחר שיחרורו נולדה בתו הראשונה, ת'יאנה. ואלאס החליט להתחיל לעסוק בראפ והתפתח לכדי תמלילן מוכשר. הוא הקליט קלטת דמו עם מיסטר סי, אמן מקומי שעבד כדי ג'יי של הראפר מברוקלין ביג דדי קיין. הקלטת הגיעה לידיו של שון קומבס (ידוע כיום כ"פי דידי") שעבד בחברת התקליטים אפטאון רקורדס. קומבס נפגש עם ואלאס והשניים הפכו לחברים.
הסינגל הראשון של ואלאס, "Party and Bullshit", והופעתו ברימיקס ללהיטה של מרי ג'יי. בלייג', "Real Love", היו הקלטותיו הראשונות שזכו לתשומת לב. ב-1994 יצא אלבומו הראשון, "Ready to Die", שהסינגל הראשון מתוכו היה "Juicy". האלבום נחשב כיום לקלאסיקה של הז'אנר, בעיקר בזכות הטקסטים החדים והמורכבים שלו. הלהיטים הגדולים מהאלבום היו השירים "Big poppa", "Ready to die", "Everyday struggle", "Suicidal thoughts" ו"Juicy" שעד היום נחשב לאחד משירי הראפ הטובים בהיסטוריה.
ב-1995 הוציאה .Junior M.A.F.I.A, להקה שהורכבה מבני טיפוחיו המוזיקליים של ואלאס (וביניהם הראפרית ליל קים), את האלבום "Conspiracy". הסינגל "One More Chance" הגיע למקום החמישי במצעדי הפופ, כאשר הוא משתווה לשיא שנקבע עד אז על ידי מייקל ג'קסון בגובה הדירוג של סינגל בכורה. השיר הוא ביצוע מחודש לשיר מתוך האלבום "Ready to Die". הוא הגיע למעמד של סינגל פלטינה תוך שבועות מספר. עד לסוף 1995 הפך ואלאס לאחד מהראפרים המפורסמים והפופולריים בעולם.

היריבות בין סצנות ההיפ הופ

אף על פי שאלבומו העניק לו מעמד של כוכב על, פרסום לא קטן הגיע לו מהיריבות הידועה לשמצה בין סצנות ההיפ הופ של מזרח ארצות הברית והחוף המערבי. בטרם יציאתו של "Ready to Die", החל ואלאס להתרועע עם טופאק שאקור, ראפר ניו-יורקי שעבר ללוס אנג'לס. הם הקליטו מספר שירים יחד ואף הופיעו יחד בהופעת פריסטייל במדיסון סקוור גארדן ב-1994. בנובמבר של אותה שנה באה לקיצה חברותם של השניים כאשר שאקור נורה והביע את חשדו כי ואלאס והראפר שון קומבס הזמינו את ניסיון הרצח (ראו בהקשר זה את השיר "?Who Shot Ya", שיר שהוציא ואלאס ללא קשר לניסיון התנקשות בטופאק). בסוף 1995, לאחר ששוחרר מן הכלא, הצטרף שאקור לחברת "דת' רואו רקורדס", ויצר יריבות עזה בין דת' רואו לחברתו של ואלאס, "באד בוי". היריבות נבעה מן העובדה ששתי החברות היו החשובות ביותר שפעלו בסצנה גדושת אלימות זו בשנות התשעים, ובכל אחת מהן חתום אחד משני כוכבי ההיפ הופ הגדולים ביותר של התקופה. לאחר הירצחו של שאקור בפיגוע ירי בלאס וגאס נפוצו כמעט מיידית שמועות על מעורבותו של ואלאס ברצח. ואלאס דחה את ההאשמות. הראפר סנופ דוג גם כן דחה את ההאשמות שוואלאס קשור למותו של שאקור. בשיחה עמו אמר סנופ דוג כי ואלאס מאוד אהב את שאקור ותמיד רצה להשלים איתו. באותה התקופה נופצה רגלו של ואלאס בתאונת דרכים והוא נאלץ להיעזר במקל הליכה במשך שארית חייו.

מותו

ב-9 במרץ 1997 נורה ואלאס למוות ליד מוזיאון פיטרסון אוטומוטיב בלוס אנג'לס, בשעה שהיה בדרכו ממסיבה. לאחר שעצר את מכוניתו לפני שלט עצור, נפתחה לעברו אש מתוך מכונית חולפת, הוא נפגע מארבעה כדורים ומת כמעט מיידית. הנסיבות שהובילו לרצח לא הובררו לחלוטין מעולם.
"ניו יורק" רעדה מהשמועה על מותו של בכיר בניה. להלוויתו הגיעו אמנים, שחקנים ואנשי ציבור רבים.
עשרות אלפי אנשים נהרו מבתיהם כדי לחלוק לו כבוד אחרון.
הוא היה נודע כאדם נדיב שעזר להרבה מחבריו לצאת ממעגל הסמים והנוכלות, ודאג להם לחוזה הקלטות משלהם. הוא השאיר אחריו שני ילדים: טיאנה, בתו מחברתו בנעוריו וסי ג'יי, בנו מאלמנתו פיית' אוונס, זמרת ושחקנית.

אלבומים שיצאו לאחר מותו

אלבומו השני של ואלאס, "Life After Death" ("חיים אחרי המוות"), יצא שבועיים בלבד לאחר מותו והגיע למקום הראשון במצעד המכירות של מצעד הבילבורד. הוא כלל מספר להיטים, ביניהם הסינגל הראשון "Hypnotize". האלבום מכר 10 מיליון עותקים ברחבי העולם והוא אחד מאלבומי ההיפ הופ המצליחים ביותר בהיסטוריה. הלהיט הגדול ביותר מתוך האלבום, "Mo' Money, Mo' Problems", כלל הופעות אורח של שון קומבס ושל הראפר מייז, וכן סימפול של השיר "I'm Coming Out" של דיאנה רוס. בניגוד לאלבומו הקודם Ready to Die בו לוולאס לא היו יריבים ואויבים ולכן לא נאלץ לכתוב שירי דיס, באלבום Life after death וולאס תוקף מספר ראפרים מבלי להזכיר את שמם, ומשתמש ברמיזות עבות כדי להשפיל את יריביו.
בשיר "Kick in the door" וולאס פונה לWu Tang Clan ומגיב להם על השיר "Shark Niggas", שיר שהוציאו חברי ההרכב ככל הנראה על ביגי סמולס. באותו שיר הוא גם תוקף את נאס עם השורה "Your reign on the top was short like leprechauns". (כלומר, כמות הזמן שלך בצמרת הייתה נמוכה יותר משדונים. נאס הוציא את אלבומו "Ilmatic", נחל הצלחה גדולה וביסס את מעמדו כמלך ההיפ הופ של אותה תקופה; עד שביגי הוציא את "Ready to die" שגרם לו לעלות למקום הראשון.) השורה עד היום נחשבת לאחת מהגדולות בתולדות שירי הדיס.
בשיר "Long kiss goodnight" ביגי מדבר על טופאק שאקור; גם מבלי להזכיר את שמו הוא נותן רמזים (ביגי הזכיר את השירים של טופאק, את השמועות על כך שנאנס בכלא וגם את מותו) על כך שהשיר מכוון אליו (אף על פי ששאקור כבר נפטר לפני שהשיר נכתב בכלל). אף על פי ששון קומבס הכחיש את השמועות הללו, Lil' Cease טען כי השיר היה מכוון לשאקור.
בנוסף, בשיר "You're Nobody Til' Somebody Kills You" ביגי ככל הנראה מדבר על שאקור; הנושא העיקרי של השיר הוא על התופעה של לזכור כל אמן שנפטר בתור אגדה, גם אם הוא לא היה כזה, ולפי השמועות ביגי האמין שלשאקור לא הגיע להיזכר כאגדה וזה קרה רק בגלל מותו.
בקיץ 1997 הוציא קומבס את אלבום הבכורה שלו, "No Way Out", שכלל מספר הקלטות של ואלאס ואת הלהיט "I'll Be Missing You" שהוקדש לוואלאס. את השיר ביצעו אלמנתו של ואלאס, פיית' אוונס, פי דידי ולהקת 112 וכלל סימפול של השיר "Every Breath You Take" של הפוליס.
ב-1999 יצא אלבומו השלישי, "Born Again", שכלל את הלהיטים ".N.O.T.O.R.I.O.U.S" ו-"Dead Wrong". האלבום הרביעי, "Duets: The Final Chapter", יצא ב-2005 וכלל את הלהיט "Nasty Girl".