google/wiki40b huggingface dataset:
נבג

נֶבֶג (בלועזית: "ספורה" - Spore) הוא גופיף רבייה חד-תאי או בעל תאים אחדים, הקיים באצות, צמחים, פטריות ובמינים שונים של חיידקים. הנבג הוא יחידת רבייה והפצה אל-זוויגית, שאינה תוצר של הכלאה בין פרטים. בפטריות, אצות, טחבים, שרכים וחיידקים, הנבגים משמשים להפצה, בעוד שבצמחים עילאיים הם מנוונים.

הנבגה

נבג הוא תא שפעילותו מינימלית ביותר, המשמש לצורכי רבייה ושרידה בתנאים קשים. כאשר תנאי הסביבה משתפרים הנבג חוזר להיות תא פעיל (למשל בנוכחות מים). ידוע על נבגים בני עשרות ואף מאות שנים שנשמרו בסביבות קשות לקיום עד להשתפרות התנאים. ישנם נבגים המסוגלים לשרוד קרינה רדיואקטיבית, על-סגולה או לחץ אטמוספירי גבוה או נמוך במיוחד. ב-2010 נבחנו נבגים בחשיפה לחלל החיצון והראו יכולת חזרה לחיים.
הנבג נוצר בתהליך הנקרא הנבגה. במסגרת התהליך תא חי ופעיל מתחיל "לסגור" פעילויות תוך תאיות, ובמקביל צובר כמויות אנרגיה, חומרי מזון ותשמורת. צורת התא משתנה, והוא הופך לכדור בעל מעטפת חוץ תאית. המעטפת שומרת על הנבג מסביבה חיצונית עוינת כגון טמפרטורה קיצונית, שינויי לחץ, יובש ותנאים חיצוניים אחרים. בתוך המעטפת קיימת שכבה פנימית נוספת המעניקה הגנה ואמצעי מזון וקיום. לאחר הפשרת התנאים התא חוזר לפעילות על ידי שימוש בחומרי התשמורת ופירוק המעטפת. אחרי שהתא חוזר לחיים, מתפקד התא כתא רגיל אך צורך כמות מזון ואנרגיה מועטה מהרגיל - עד לסגירת הפער.

נבגים בצמחים

בצמחים, הנבג הוא תא הפלואידי יחיד, ממנו מתפתח הגמטופיט בסדרה של חלוקות מיטוטיות. הנבג נוצר במנבג על ידי חלוקה מיוטית של תא אם. במהלך האבולוציה התפתחה דו-צורתיות מורפולוגית בנבגים, וצמחים החלו לייצר במקביל שני סוגים של נבגים: מיקרוספורות ומגהספורות.
המיקרוספורה (microspore) היא נבג הנוצר במיקרוספורנגיום, ממנו יתפתח מיקרוגמטופיט המייצר תאי זרע.
המגהספורה (megaspore) היא נבג הנוצר במגהספורנגיום, ממנו יתפתח מגהגמטופיט המייצר ביציות.
וסטיבוליטיס

תסמינים

וסטיבוליטיס מאופיין על ידי כאבים חזקים המתוארים בתור צריבה, בעירה ודקירה עם ניסיון חדירה לפתח הנרתיק. בנוסף עלולה להיווצר רגישות בעת מגע או יצירת לחץ. בבדיקה ניתן לזהות גם אודם ובצקת. הכאב המגרה והצורב יכול להימשך לעיתים שעות או אפילו ימים לאחר הפעילות מינית. מצב זה יוצר תחושה של חוסר אונים ודיכאון. בנוסף עלול הווסטיבולוטיס לעיתים קרובות לגרום דיספראוניה.
הכאב יכול להיות מעורר על ידי מגע עם אובייקט, כגון החדרת טמפון או פין או על ידי מושב של אופניים. ישנן נשים שחוו כאבים מאז החדירה הראשונה (וסטבולוטיס ראשוני) בעוד שיש נשים שהחלו לחוש זאת לאחר תקופה ללא כאבים בחדירה (וסטבוליטיס שניוני).

אבחון

האבחנה נעשית על ידי בדיקת מטוש (מקלון דק שבקצהו צמר גפן), שבו הלחץ מוחל בצורה מעגלית סביב פרוזדור הפות על מנת להעריך את מיקום הכאב ואופי התלונות. בדיקות מעבדה משמשות כדי לשלול זיהום חיידקי או ויראלי, בדיקה מדוקדקת של אזור הנרתיק והפות מתבצעת על מנת להעריך אם קיים ניוון.
האבחנה של התסמונת עשויה להיות פשוטה אך הרבה גניקולוגים לא מכירים את התופעה, ולכן נשים הסובלות ממנה נאלצות לעיתים להיבדק אצל מספר רופאים עד שמגיעות לאבחון. בנוסף, נשים רבות מתביישות ונמנעות מלחפש סיוע רפואי, וזאת כי התסמינים מופיעים בדרך כלל בהקשר של פעילות מינית.

גורמים

לא הרבה ידוע על הגורמים לוסטיבוליטיס. ישנן הערכות למספר גורמים שעשויים להיות מעורבים כגון זיהום תת-קליני של נגיף הפפילומה, קנדידה כרונית, וגינוזיס חיידקי ואף גורמים שריריים שונים. בהתחשב בעובדה שכאב בעריה עלול להיווצר ממחלות שרירים היפרטוניות, שגורמות לכיווץ וגיאנלי וכאבים, ישנם חוקרים שסבורים לקיומם של גורמים נוירולוגיים, כגון שיווי משקל עצבי והיפרפלזיה גם עלולים לגרום לכאבים. יש סבירות לכך שישנו גורם הורמונלי או גנטי. לבסוף, גורמים פסיכולוגיים עשויים לתרום או להחריף את הבעיה, שכן הציפייה לכאב לעיתים קרובות גורמות לעיוותים רפלקסיביים תוך כדי האקט המיני ולכאבים נוספים.

אפידימיולוגיה

ישנם מחקרים אפידימיולוגים רבים העוסקים בתסמונת הוסטיבוליטיס. מספר רופאים בישראל תרמו רבות למחקר המחלה עם כ-40 מחקרים בשפה העברית בשנת 2009. השכיחויות של המחלה משתנות כתלות באוכלוסייה הנבדקת ובתסמינים לאבחנה. התסמין הנבדק בדרך כלל הוא כאב מתמשך מעל לחצי שנה. רב הנשים הן לבנות לפני גיל המעבר או במהלכו, ולפני הריון. נכון לשנת 2013 דווח על 16% מכלל אוכלוסיית הנשים שיש להן את התסמונת.

השפעות על חיי האישה

לעיתים עלולים להיווצר קרעים ביחסים בין בני זוג בעקבות תסכול כרוני, אכזבה ודיכאון אשר נוצרים מהמצב. בקרב נשים רווקות יש נטייה להימנע מליצור קשרים חברתיים ומיניים וזאת לא רק בגלל הכאבים אלא גם מהפחד מהם.
לעיתים בעקבות הכאבים הנוצרים מלחץ על האזור התסמונת מגבילה את סוג הלבוש שהנשים יכולות ללבוש, לדוגמה מכנסי ג'ינס שלוחצים על האזור וחוסר היכולת להשתמש בטמפון בזמן ווסת. הגבלה זו לעיתים גורמת לבעיות דימוי עצמי אצל הנשים.
האופי האינטימי של התסמונת מתסכל, נשים מרגישות שהן לא יכולות לשתף את חברותיהן, משפחתן ועמיתיהם לעבודה בבעיה ונאלצות להתמודד עם כך לבד.
דובר (שירה)

ההבדל בין דובר למחבר

אין לבלבל בין דובר לבין מחבר היצירה. ראשית, מחברים רבים משתמשים בדוברים ששונים מהם באופן מהותי. לדוגמה בוב דילן נוהג לכתוב מנקודת מבט הפוכה לו כדי להדגיש בצורה אירונית את הביקורת והמחאה. ראוי לציין שישנם ז'אנרים שלמים בשירה, כמו המונולוג הדרמטי, שבהם הדובר נבדל ומובחן היטב מהמחבר.
בתקופה הרומנטית ההבחנה בין דובר למחבר טושטשה, במיוחד בשירה. משוררים רבים כתבו על עצמם ובקולם הם (ע"ע: מחבר מובלע). הפופולריות של השירה הרומנטית גרמה לכך שאנשים נוטים לזהות את הדובר עם המחבר.

אירוניה ושקר

למושג דובר יש ערך גם מחוץ לתחומי חקר הספרות. אירוניה, למשל, יכולה להיות מתוארת כמצב בו אדם מעמיד דובר, השונה ממנו בכמה תכונות מהותיות, כדי לומר דברים שונים מכפי שהוא התכוון. אם אדם, למשל, מכריז על חכמתו של אדם אחר, כאשר זה הסתבך באמירה מטופשת במיוחד, ההקשר של השיחה יכול לסייע לנמען להבין, שאותו אדם דיבר באירוניה: ציטט דובר, שבינו לבין המצטט יש יחס של ניגוד. 
פירוש הדבר הוא שאנו משתמשים בדוברים גם בחיי היום יום, הן בדיבור והן בפרשנות של דברי אחרים. אנחנו מניחים שאנשים אינם אומרים תמיד את מה שהם מתכוונים, בין אם מתוך כוונה אירונית ובין אם מתוך רצון להוליך שולל.

השפעת הדובר על הנרטיב

שטרנברג טוען כי תכונותיו של הדובר הן בעלות השפעה מכרעת על הנרטיב. דובר כל יודע לא צריך להסביר מהיכן הוא השיג את ידיעותיו. עם זאת, יש לדובר מסוג זה חולשה חשובה אחת - הקורא שואל את עצמו מדוע המספר בוחר לא להיות כל מוסר. אם המספר יודע את עלילת הסיפור, הרי שעיכוב אינפורמציה לשם השגת אפקטים רטוריים יכול להזכיר לקורא את טבעה הבדיוני של היצירה.
מצד שני, מספר שאינו כל יודע צריך להסביר כיצד הוא השיג את הידע שלו. המספר יכול לדווח רק על אירועים שעליהם הוא שמע, או שבהם נכח, והדבר מגביל בהכרח את הדברים, שעליהם הוא יכול לדווח. 
תכונה נוספת בעלת חשיבות היא מודעות לתקשורת. אינפורמנט, כלומר דובר שאינו מודע לתקשורת, אינו חייב להסביר דברים מסוימים. ביומן, למשל, שימוש באקספוזיציה יראה משונה, מאחר שכותב היומן אינו צריך להסביר לעצמו מדוע הוא כותב ומי הוא. כך, לדוגמה, ישנם ספרים רבים בהם היומן משולב בסיפור מסגרת, שמספק אינפורמציה חיונית להבנת הטקסט. בדרך כלל, בסיפור המסגרת הדובר מודע לתקשורת, והוא טוען שמצא את היומן, ועתה הוא מפרסם אותו לרווחת הכלל. 
טקסטים אחרים משתמשים בנקודת תצפית משולבת עם הדמות, כדי לנסות ולהנות מכל העולמות. המספר מגביל את מסירת האינפורמציה למה שהדמות יודעת, אולם לרוב הוא חורג מכך בתחילת הסיפור, כדי למסור את האקספוזיציה - חומר הרקע ההכרחי לסיפור. חלק מסיפוריו המוקדמים של הנרי ג'יימס עונים לדוגמה זו. 
במקרים אחרים, הדובר מגביל את נקודת התצפית שלו לזו של הגיבור לאורך כל הסיפור, והאקספוזיציה נמסרת בהדרגה, כחלק מהעלילה. טכניקה נפוצה במקרים כאלה היא השימוש בפלאשבק - הדמות נזכרת בעברה. כך הדובר חופשי למסור את העבר כחלק ממחשבות הדמות בהווה.
גבריאל שטיין

ביוגרפיה

גבריאל שטיין נולד בבודפשט למשפחה דתית. בנם של זלמה וד"ר ארתור שטיין, עורך דין ופעיל בקהילה היהודית בבודפשט.
שטיין למד בגימנסיה היהודית בבודפשט. הוא היה חבר במכבי הצעיר בצ'כוסלובקיה והושפע רבות מדודו פאול שטיין שגר בסלובקיה והיה פעיל במזרחי. בגיל 13 חבר עם כמה חברים כדי להקים את מכבי הצעיר בהונגריה. הוא פעל בהונגריה למען עליה של בני נוער לישראל ובכך הציל רבים מהשואה]. בשנת 1938, לאחר שקיבל תעודת בגרות, עלה לארץ ישראל והחל ללמוד כסטודנט לכימיה באוניברסיטה העברית.  תקופה מסוימת התגורר בקיבוץ כפר המכבי. בשנת 1940 התגייס לחיל הספר בעבר הירדן ושירת בו כארבע שנים. בשנת 1946 סיים את לימודי הכימיה בירושלים. בשנת 1949 סיים לימודי דוקטורט באוניברסיטת דורהם באנגליה בכימיה פיזיקלית, בהנחיית פרופסור יוסף יהושע וייס, והיה עמית מחקר  שם עד שנת 1951.
בשנת 1951 החל ללמד באוניברסיטה העברית, בשנת 1956 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1960 מונה לפרופסור מן המניין. משנת 1963 ועד 1971 היה מנהל המחלקה לכימיה פיזיקלית. משנת 1971 ועד 1976 היה מנהלו הראשון של מכון קאזלי לכימיה שימושית. בשנת 1959 נבחר כנשיא החברה הישראלית לכימיה. ב-1963 היה לנשיא האגודה הישראלית לקידום המדע. משנת 1961 ל-1964 היה יו"ר ועדת התיאום של הארגונים האקדמאיים בישראל ונאבק רבות למען זכויותיהם. היה חבר במועצה לאנרגיה אטומית בישראל.
בשנת 1966 היה פרופסור אורח באוניברסיטת בוסטון ובשנת 1970 באוניברסיטת הרווארד, בקתדרה לחקר הסרטן בבית הספר לרפואה. הוא מונה על ידי שר הפיתוח משה קול כיועץ מדעי ראשי במשרד בשנת 1968 ושימש בתפקיד עד שנת 1970. היה לו חלק חשוב בעידוד התפלת מים ופיתוח התעשייה הכימית בארץ. משנת 1970 עד 1974 היה יושב ראש מועצת המנהלים של המכון למחקרי נפט וגיאופיזיקה. הוא היה יושב ראש מועצת המנהלים של חברת הנדסת התפלת מים משנת 1968 ועד מותו. היה חבר במועצת הנפט משנת 1971 ועד 1975.
בשנת 1960 זכה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים. הוא שימש כעורך הראשי של הביטאון המדעי לכימיה. בשנת 1966 קיבל את פרס נורדאו. הוא היה חבר באקדמיה למדע של ניו יורק. 
הוא העמיד תלמידי דוקטורט ובהם: אבנר טריינין, אריה בן נאים, חוה ליפשיץ ויהושע יורטנר, גדעון שפסקי, אביגדור שפרמן. הוא היה חבר של אדוארד טלר, פיזיקאי שנודע כאבי פצצת המימן, שכמוהו היה יהודי-הונגרי.
שטיין האמין כי אסור לאנשי מדע לעמוד מהצד, מכוון שעתיד המדינה נקבע במוסדותיה הדמוקרטיים, כי מי שרוצה להשפיע על ענייניה חייב להיות פעיל במסגרת מפלגה. הוא היה בין התומכים בהקמת המפלגה הליברלית הישראלית בשנת 1961 וב-1965 כאשר היא התפלגה היה לפעיל מרכזי במפלגת הליברלים העצמאיים. הוא היה סגן יושב ראש מרכז המפלגה, יושב ראש המועצה של סניף ירושלים ויו"ר ועדת האקדמאים של המפלגה. שטיין תמך בפירוז המזרח התיכון מנשק גרעיני ובשנה האחרונה לחייו בלט במאבק למען זכויות הפלסטינים, והאמין שיהיו גורם חשוב בהסכם שלום. הוא פעל למען קידום תהליך השלום, חשב שיש להגיע להסכם מהיר עם הפלסטינים סמוך לאחר מלחמת ששת הימים, והציע כי ישראל תיסוג מתעלת סואץ כמחווה של רצון טוב כלפי מצרים. על אף שהיה איש שהגדיר עצמו "מסורתי", לחם בכפיה דתית ולמען הכרה בזכויות של הזרמים השונים ביהדות.
היה נשוי לפאולין דפנה לבית אפשטיין. נפטר מסרטן ב-22 באוקטובר 1976 כשהוא בן 56. השאיר אחריו בת, תמר (תמי) שטיין גוטליב, ובן, אשר (אשי) שטיין.
הצד הפראי

עלילה

סטפני היא יצאנית-רחוב טרנסקסואלית המתגוררת בפריז יחד עם שני מאהביה ושותפיה לחיים: דג'מאל - צעיר ערבי מצרי העוסק בזנות באופן מזדמן אשר משפחתו אינה מעוניינת בקשר עמו, ומיכאל - מהגר ושוהה בלתי חוקי רוסי ומופנם, חייל לשעבר שעובד במסעדה, אשר ברח מארץ מולדתו ומחפש קרובים בצרפת. 
סטפני מקבלת שיחת טלפון המבשרת לה שאמהּ חולה ונוטה למות, והיא נוסעת לכפר הולדתה ממנו ברחה בגיל 15 ובו לא ביקרה מאז על מנת לסעוד אותה ברגעיה האחרונים. אל סטפני מצטרפים דג'מאל ומיכאל ותוך כדי שהותם בכפר מתגלים חלקים מילדותה של סטפני כילד בשם פייר, וסיפור היכרותם של השלושה וחיי האהבה ומערכת היחסים הפוליאמורית המיוחדת ביניהם. 
על רקע הקושי של אמה של סטפני להשלים עם זהותה המגדרית, מוצג הקושי של דג'מאל ומיכאל אל מול משפחותיהם שלהם ואל מול החברה המוקיעה אותם בשל שונותם, כאשר את הנחמה היחידה מוצאים השלושה זה בזרועותיו של זה.
אנטונייטה סטלה

ביוגרפיה

סטלה, ילידת פרוג'ה, למדה באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא והופעתה הראשונה הייתה בספולטו ב-1950, כליאונורה בטרובדור של ורדי. ב-1951 הופיעה באופרה של רומא כליאונורה בכוחו של גורל, גם היא של ורדי. היא עברה חיש מהר בשירה בין ערי איטליה, נאפולי, פארמה, טורינו, קטניה, ורונה, ונציה ועוד. הופעתה הראשונה בלה סקאלה, מילאנו, בתפקיד דסדמונה באותלו של ורדי, הייתה בשנת 1954, ושם המשיכה לשיר ולקצור הצלחות עד 1963, בתפקידים כגון ויולטה בלה טרוויאטה, אליזבטה בדון קרלו, אמליה בנשף מסכות, אאידה, טוסקה, מימי בלה בוהם, מדאלנה ב"אנדראה שנייה" של ג'ורדאנו, צ'ו-צ'ו-סאן במאדאם בטרפליי ועוד.
בשנת 1955 הופיעה לראשונה באופרה של וינה, בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, באופרה גרנייה בפריז, לה מוניי בבריסל והאופרה הלירית של שיקגו ובשנה שלאחריה, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם שרה בהצלחה עד 1960, ואז גרמה עזיבתה לפני סוף העונה, בתואנת מחלה, לסכסוך עם הנהלת המטרופוליטן, לאחר שנודע כי ימים אחדים לאחר פרישתה הופיעה על בימת לה סקאלה. הנהלת המטרופוליטן תבעה אותה לדין ונאסר עליה להיכנס לארצות הברית במשך שנתיים.
בלה סקאלה, בשנת 1963, הסתלקה מהפקה של "הנערה מן המערב" של פוצ'יני, כנראה בגלל אי-התאמה בינה לבין הטנור פרנקו קורלי. היא לא חזרה להופיע בלה סקאלה. מסוף שנות ה-60' עד 1975 שרה ברומא. 
על הצלחתה של סטלה, כזו של רבות מן הזמרות הנודעות של שנות ה-50' וה-60', העיבה במידת מה התחרות בין מריה קאלאס לרנאטה טבאלדי, אבל היא בנתה לעצמה קריירה ראויה לציון והשאירה כמה הקלטות רבות ערך, הכוללות יצירות כמו "לינדה די שאמוני", "הקרב על לניאנו", "האפריקאית" ו"סימון בוקנגרה". היא השתתפה בהפקה של הטלוויזיה האיטלקית ל"אנדראה שנייה", מול מריו דל מונקו וג'וזפה טדאי בשנת 1955, שיצאה לאחרונה ב-DVD. אפשר גם לשמוע אותה בשידור של הרדיו האיטלקי ביצירתו של גספרה ספונטיני "אגנס פון הוהנשטאופן" (המבוצעת לעיתים נדירות), מול מונסראט קאבאייה. השידור יצא על גבי תקליטור.
מקדש בל

היסטוריה

המקדש נבנה על גבי תל וממוקם בצידה המזרחי של שדרת העמודים הגדולה של תדמור. הסטרטיגרפיה בתל מצביעה שהתל היה מיושב כבר באלף השלישי לפנה"ס. לפני התקופה הרומית שכן במקום מקדש נוסף שנקרא "המקדש הראשון של בל" או המקדש ההלניסטי. תחילת הקמתו של מתחם המקדש היה בשנת 32 לספירה. הקירות של הטמנוס (המתחם המקודש בו רוכזו כמה מקדשים ומזבחות) ושל הפרופילאה (מבנה שער הכניסה לטמנוס) נבנו בשלב מאוחר יותר, בסוף המאה הראשונה ובמחצית הראשונה של המאה השנייה. האדריכל של המקדש היה יווני בשם אלכסנדרס (Αλεξάνδρας). שמותיהם של שלושת היוונים שעבדו על המקדש ידועים מתוך כתובות שנשמרו. בתקופת הביזנטית המקדש הפך לכנסייה. חלקים של המבנה שונו על ידי הערבים בשנת 1132, אבל הם שמרו על המבנה הכללי של המקדש. על רוב העמודים הקורינתיים הסדר הקורינתי בתוך האכסדרה הפנימיות ניתן לראות את הכנים שעליהן היו מונחים פסליהם של התורמים להקמת המקדש.
העיר תדמור נשכחה במהלך השנים ממדינות המערב, ביקורים על ידי נוסעים התקיימו במהלך המאות ה-17, 18 וה-19. בתחילת המאה ה-20 החלו חפירות ארכאולוגיות באתר. אזור מתחם מקדש בל היה מיושב על ידי בית חומר של בדואים, היה צריך לפנות אותם ולכן חפירת המתחם לקחה זמן רב.

ארכיטקטורה

המקדש שילב אדריכלות יוונית-רומית ביחד עם אדריכלות של המזרח הקדום. שרידי המקדש שוכנים בתוך מתחם הכולל אכסדראות, והוא נמצא בקצה השדרה המזרחית של האכסדרה הגדולה. המבנה היה בעל צורה מלבנית שכיוונו הכללי הוא צפון-דרום. המקדש שכן בתוך חצר מרוצפת מוקפת בקיר מסיבי באורך של 205 מטר שכללה פרופילאה. במרכז החצר על גבי פודיום נמצא המקדש עצמו. החדר הפנימי של המקדש (הנאוס) היה מוקף בעמודים קורינתיים. בצלע הארוכה של המבנה נמצא שער הכניסה מהחצר שכלל גרם מדרגות גדול. בתוך החדר הפנימי נמצאו שני חדרי פולחן אחד בצד הצפוני ואחד בצד הדרומי. חדרי הפולחן הוקדשו לאל בל ולאלים נוספים. בחדר הפולחן הצפוני נמצא תבליט של שבעה כוכבי לכת שהיה ידוע לקדמונים כשהוא מוקף ב-12 הסמלים של גלגל המזלות. בנוסף כלל התבליט גילופים של תהלוכת גמלים ונשים מצועפות. האור בחדר הפנימי נכנס באמצעות שני חלונות  ששכנו גבוה לאורך שני צידי הקירות הארוכים. בתוך 3 פינות בחדר הפנימי נמצאו גרמי מדרגות שהובילו למרפסות גג. 
בתוך החצר היו  שרידים של אגן רחיצה, מזבח, אולם אוכל, ובניין עם נישות. בצידה הצפון-מערבי של החצר נמצאה רמפה ששימשה לחיות שהוקרבו במקדש. בחצר היו שלושה שערים מונומנטליים. הכניסה נעשתה דרך השער המערבי. בתקופה הערבית בשנת 1132 נעשו שינויים. הוקם באסטיון, המקדש הפך למסגד. הסבה זאת שמרה על המבנה מהתפוררות נוספת.
וידיט גוג'ראתי

ביוגרפיה

גוג'ראתי נולד בנאסיק שבמדינת מהאראשטרה בהודו לד"ר סנטוש גוג'ראתי ולד"ר ניקיטה סנטוש גוג'ראתי.
עם המאמנים שאימנו את גוג'ראתי, נמנים רבי האמנים אלון גרינפלד הישראלי ואביהגיט קונטה  ההודי.
ג'וש הארט

קריירת תיכונים ומכללות

הארט נולד בעיר סילבר ספרינג שבמרילנד, ולמד בבית הספר הקווייקרי "Sidwell Friends School" שבבת'סדה הסמוכה. בשנתו האחרונה כשחקן קבוצת הכדורסל של התיכון רשם ממוצעים של 24.3 נקודות ו-13.4 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית העונה של המחוז.
בשנת 2013 החל ללמוד באוניברסיטת וילאנובה, ולשחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ג'יי רייט. בשתי עונותיו הראשונות בווילאנובה קלע כ-9.0 נקודות למשחק כשחקן ספסל, אך בעונתו השלישית הציג שיפור משמעותי כשהוביל את קלעי קבוצתו עם 15.5 נקודות למשחק, והוביל אותה לזכייה באליפות המכללות. באותה עונה שיתף פעולה בקבוצה עם הפרשמנים מיקל ברידג'ס, דונטה דיווינצ'נזו וג'יילן ברנסון, אשר שנתיים לאחר מכן הובילו את הקבוצה לזכייה נוספת באליפות המכללות. בסיום העונה נבחר הארט לחמישיית העונה של מחוז ה-Big East. בשנתו האחרונה באוניברסיטה שיפר את תפוקתו ל-18.7 נקודות למשחק, אך קבוצתו הודחה כבר בשלב השני של טורניר אליפות המכללות כשהפסידה במפתיע לאוניברסיטת ויסקונסין בתוצאה 62–65. על אף כישלון הקבוצה זכה הארט בתואר שחקן העונה במחוז ה-Big East, וכן נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות.

לוס אנג'לס לייקרס

הארט נלקח בבחירה ה-30 של דראפט 2017 על ידי יוטה ג'אז, ומיד נשלח ללוס אנג'לס לייקרס, יחד עם תומאס בראיינט (הבחירה ה-42), בתמורה לטוני בראדלי (הבחירה ה-28). במשך מרבית עונת הרוקי שלו שימש כמחליפו מהספסל של קנטביוס קולדוול-פופ, וקלע 7.9 נקודות בממוצע למשחק. במשחק האחרון של העונה קלע 7 שלשות בדרך לשיא קריירה של 30 נקודות בניצחון קבוצתו מול לוס אנג'לס קליפרס.
בליגת הקיץ של ה-NBA לשנת 2018 זכה הארט בתואר ה-MVP לאחר שקלע 24.2 נקודות בממוצע למשחק לאורך הטורניר.

ניו אורלינס פליקנס

ב-6 ביולי 2019 הועבר בטרייד לניו אורלינס פליקנס, יחד עם ברנדון אינגרם, לונזו בול, דיאנדרה האנטר ושתי בחירות דראפט עתידיות, בתמורה לאנתוני דייוויס.
קאפררה

תיירות כללית

האי הוא מוקד תיירותי, שחופיו ניחנו במפרצים ומעגנים נוחים לספינות. צבע מי הים הוא ירוק צלול, הודות לעובדה שזרמי הים החזקים במקום מנקים את פני הים. אין בו בתי מלון, אך יש כפר של בקתות נופש (בונגלו).

אתר מורשת

עיקר פרסומו בא לו בשל היותו המקום אליו פרש ג'וזפה גריבלדי ב-1856, והתגורר בו עד למותו בשנת 1882. גריבלדי רכש את האי בשנת 1855 והקים בו אחוזה חקלאית. הוא נטע בו יער אורן המכסה היום את פני האי. בתחום האחוזה הוקם מוזיאון למורשת ג'וזפה גריבלדי, בשם קומפנדיו גריבלדינו די קאפררה.

טבע

האי הוכרז כשמורת טבע, בשל מיני עופות ים נדירים החיים בו: שחף מלכותי, קורמורן ובז נודד. כמו כן חיות בו עזי בר שעל שמן נקרא האי (capra באיטלקית פרושה עז). 
קרקעית הים בקרבת האי מהווה מוקד משיכה לחובבי טבע ולחוקרי ארכאולוגיה ימית. באי נמצאו שרידים של אוניות מטען מהתקופה הרומית. לדעת חוקרי תולדות האי, מאז שניטש על ידי הרומאים, שהו בו רועי צאן בלבד.
מרינה דה גלוריה

מרינה דה גלוריה (בפורטוגזית: Marina da Glória) היא מרינה בשולי פארק פלמנגו בגדה המערבית של מפרץ גואנברה, בו נמצא גם הנמל של העיר ריו דה ז'ניירו בברזיל. המרינה גובלת גם בשטחו של שדה התעופה המקומי סנטוס-דומונט.
המרינה קרויה על שם השכונה גלוריה (שפירושה "תהילה"), אחת השכונות הוותיקות של ריו בדרום מזרח העיר, והיא נחנכה ב-1979. לאחר השיפוץ המקיף האחרון שעברה ב-2016, קיימים במרינה מתקנים לאכסון של עד 240 סירות במתקנים "יבש" (מחוץ למים) לצד מקום לעגינת כ-400 יאכטות וסירות גדולות יותר במעגן הימי שלה.
במשחקים הפאן-אמריקאיים שאירחה ריו דה ז'ניירו ב-2007, אירחה המרינה את תחרויות השיט.
לקראת מונדיאל 2014 נערכה במרינה ב-30 ביולי 2011 ההגרלה של מוקדמות המונדיאל שחילקה את בתי המוקדמות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) תארח המרינה את תחרויות השיט בשיט מפרשיות וגלשני רוח. לקראת התחרויות נבנה במרינה מבנה קבע חדש בתצורת ביתן המוקף סככות שבזמן המשחקים יכיל יציע של 10,000 צופים הצופה למרינה. בתחרויות השיט במשחקים הפאראלימפיים יוקטן היציע ל-5,000 צופים. מלבד המשחקים המבנה מיועד לשימושים נוספים של המרינה והוא כולל גם שורת חנויות ומסעדות וחלל ענק לפעילויות בידור וספורט לצד שטחים לאחסון ציוד וכדומה. כמו כן חודשו במרינה הרציף והמזחים הצפים ונוסף חניון חדש ל-470 רכבים למבקרים בה ולראשונה גם רוב שטחי החוף סביב המרינה שהיו מגודרים, נפתחו לציבור והיא חוברה לטיילת של פארק פלמנגו הסמוך בשבילי אופניים והולכי רגל וכן שופרה הגישה ממנה לקווי התחבורה היוצאים משדה התעופה הסמוך לרחבי העיר. סמוך למרינה ניצבת האנדרטה לחללי מלחמת העולם השנייה.
גבע ברקאי

קריירה

ברקאי נולד בקיבוץ אילון והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה. בעונת 1997/1998 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק נגד הפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. בקיץ 2000 הושאל להפועל צפרירים חולון על מנת לצבור דקות משחק, ואת שער הבכורה שלו בקבוצה הבקיע בהפסד 2–4 לבני יהודה תל אביב. בסיום העונה חזר להפועל חיפה, ושיחק במדיה עונה נוספת. בעונת 2002/2003 חתם בהפועל רמת גן מהליגה הלאומית, עמה זכה בגביע המדינה.
בקיץ 2004 חתם ברקאי בבני יהודה תל אביב. במחזור ה-21 הבקיע את שער הניצחון נגד בני סכנין בדקה ה-86. בקיץ 2005 חתם בבני סכנין ובסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, אך עונה לאחר מכן הוא העפיל עמה בחזרה לליגת העל.
בתחילת עונת 2007/2008 לא זכה ברקאי לדקות משחק רבות, ובינואר 2008 חתם בהפועל עכו. בעונת 2008/2009 העפיל עם הקבוצה לליגת העל לאחר 31 שנים בליגות הנמוכות.
בינואר 2012 חתם בהפועל אסי גלבוע מליגה א', במטרה לסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית, אך בפלייאוף הפסידה הקבוצה למכבי יבנה. בקיץ 2012 חתם בהפועל עפולה. בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגה הלאומית לראשונה בתולדות המועדון.
ביולי 2015 הצטרף למכבי עירוני קריית אתא מליגה א', במדיה שיחק עונה אחת. בנובמבר 2016 ערך הופעה אחת במדי הפועל טירת הכרמל מליגה ב' ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.
בית מובילשט

השם

ברומנית  משמעות המילה "מובילה" היא "תל". המילה היא ממקור סלאבי ושמשמעותה המקורית  "מוגילה" הייתה "קבר".
לפי האגדה, המסופרת בספרו של יון נקולצ'ה "שורה של דברים" שם המשפחה קשור לדמות ה"אפרוד" (נושא כלים) פוריצ'ה, בויאר זוטר בימי השליט שטפאן הגדול של מולדובה (1504-1457). בזמן קרב נגד ההונגרים עזר האפרוד פוריצ'ה לשליט שטפאן שאיבד את סוסו, לרכב על סוס חדש. פוריצ'ה כרע ברך והתכופף כדי שהשליט, שהיה נמוך קומה, יטפס עליו ויוכל לרכב על הסוס.  
אחרי שניצח בקרב, שטפאן העניק לפוריצ'ה אחוזות רחבות ידיים, את התפקיד "ארמאש" ופסק ששם משפחתו של פוריצ'ה (שמשמעותו היה "פרעוש") אינו מתאים והוא ישונה ל"מובילה", כלומר "תל".

היסטוריה

משפחת מובילה הגיעה לגדולות בסוף המאה ה-16. חלק מבניה תמכו בברית עם האיחוד פולין-ליטא, יצרו קשרי נישואים עם משפחת פוטוצקי הפולנית ומאימת הפלישות העות'מאניות מצאו מקלט בדרום פולין. 
במהלך השנים מנציגים של משפחה זו עלו לשלטון בנסיכויות הרומניות - מולדובה ווולאכיה, בעזרת תמיכה פולנית. אחרי שנת 1634 הם נעלמו מהתחרות על כס המלכות בנסיכויות אלה ושרדו בחברי השלאכטה הפולנית. למשפחתם היה סמל אופייני לאצולה הפולנית.
הר וורן (ניו יורק)

לקריאה נוספת

• Joe Kelsey, Climbing and Hiking in the Wind River Mountains, PP. 40 - 42
מנוף פיננסי

מנוף פיננסי (Financial Leverage), הוא יחס פיננסי הבודק את האיתנות הפיננסית של הישות ומתאר את החשיפה לסיכון של יחיד או גוף הנוטל הלוואות. 
בתחום הניהול הפיננסי  של חברות, המינוף משפיע על מבנה ההון של החברה, כלומר  היקף ההתחייבויות  שחברה נוטלת ומשתמשת בהן למימון עסקיה, ביחס להונה העצמי. ההנחה היא ששיעור ההכנסה על עסקי החברה גבוה יותר מאשר הריבית שהחברה משלמת למקור ממנו היא לווה את הכסף. בחברה ממונפת היקף ההתחייבויות יהיה גבוה בהשוואה להון העצמי. 
מרווח הריבית הוא ההפרש בין התשואה שהחברה  מרוויחה בעסקיה לבין הריבית שהיא משלמת למלווים הזרים. ההפרש מתווסף להון העצמי דרך חשבון הרווח וההפסד של החברה. בעלי המניות מקבלים את חלקם  בתשואה מהעסק בהתאם להון העצמי שהשקיעו בתוספת מרווח הריבית כפול כמות הפקדונות וההלוואות שהחברה יכולה להשיג.
חישוב המנוף הפיננסי- יחס המנוף הפיננסי מחושב על ידי חלוקת סך ההתחייבויות בסך ההון העצמי. כאשר היחס הוא 1 - ההתחייבויות בגובה הנכסים, כאשר היחס מעל 1 החברה ממונפת וכאשר היחס פחות מ-1 החברה לא ממונפת.
עודה בשאראת

ביוגרפיה

בשאראת הוא בן למשפחה עקורה מכפר מעלול. הוא נשוי ולו שני בנים ובת. כיהן כראש הוועד הארצי לתלמידי התיכון הערבים וכראש ועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה, שימש מזכ"ל תנועת חד"ש בתחילת המאה ה-21 ומפרסם טורי פובליציסטיקה בעיתונים "הארץ" ו"אל-איתיחאד". עודה חבר הנהלה בארגון עדאלה ובוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.
רומן יריומנקו

קריירת מועדונים

יריומנקו התחיל את הקריירה שלו ביארו, ובגיל 17 עלה לקבוצה הבוגרת. בשנה שלאחר מכן השתלב במועדון והפך לשחקן הרכב.
בקיץ 2005 יריומנקו חתם לחמש שנים באודינזה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במחזור הראשון עונה לאחר מכן נגד מסינה. ב-31 בינואר 2007 הושאל לסיינה עד לסיום העונה. בסיום העונה חזר לאודינזה והאריך את חוזהו עד 2012.
באוגוסט 2008, הושאל לדינמו קייב עד לסיום העונה. ב-17 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד ארסנל במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות, באותו שבוע הבקיע את שער הבכורה שלו בדינמו במשחק נגד צ'רנומורץ אודסה. ב-22 במאי 2009 עבר רשמית למועדון לאחר שחתם בו ל-5 שנים.
ב-2009/2010 היה אחד מהשחקנים הבולטים בקבוצה בעונה שהסתיימה באליפות.
בקיץ 2011, יריומנקו חתם ברובין קאזאן תמורת 13 מיליון אירו. בהמשך אחיו אלכסיי הצטרף אליו. ב-26 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-2 על דינמו מוסקבה. ב-9 במאי 2012 הבקיע את השער היחיד בגמר הגביע הרוסי שהעניק לקבוצתו את הזכייה בתואר.
ב-25 באוגוסט 2014 חתם בצסק"א מוסקבה ל-5 שנים. בנובמבר 2016 הושעה לשנתיים על ידי אופ"א לאחר שהורשע בשימוש בקוקאין.
מאוגוסט 2018 עד ינואר 2019 שיחק בספרטק מוסקבה.
בינואר 2019 חתם ברוסטוב ל-2.5 וחצי שנים.

קריירה בינלאומית

ב-6 ביוני 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד נגד בלגיה. ב-3 במרץ 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד מלטה במשחק ידידות.