צרטופסים

מאפיינים

הצרטופים הופיעו בשלהי היורה באסיה, אך התפתחו לצורתם המתקדמת ופרחו רק בקרטיקון. בשלהי אותה תקופה היוו את אחת הקבוצות המשגשגות ביותר של הדינוזאורים. קרוב לוודאי שחיו בעדרים גדולים ונדדו במישורים. המאפיין הייחודי של קבוצה זו היא עצם ה-rostral שאיחדה את שתי עצמות ה-premaxilla בלסת העליונה וכוסתה בקרטין (חומר קשה ממנו עשויות קרני פריים וציפורניים). עצם זו יצרה מקור חד, שאפיין את כל הצרטופסים. הצרטופסים היו צמחונים. בחלק הקדמי של פיהם לא היו שיניים, אלא מקור שדמה מאוד למקור של תוכי. המקור היה מורכב מעצמות ה-rostral וה-predentary שכוסו בשכבת קרטין. מאחורי המקור היו שיניים חותכות חדות. המדענים סבורים שהצרטופסים אכלו עלים קשים, כמו עלי דקל. הם חתכו אותם לחתיכות קטנות, ואז בלעו אותם. המקור גם שימש להגנה עצמית, ונשיכתם של הצרטופסים הייתה חזקה וכואבת.
הגולגולת של הצרטפוסים התאפיינה גם בעצמות לחיים חדות ובבליטה דמויות מדף בחלק האחורי של הראש. בקרב הנאוצרטופסים עצם זו התפתחה לעטרה - צווארון עצם שבלט מחלקה האחורי של הגולגולת והקיף את הצוואר. בקרב הפרוטוצרטופסיים העטרה גדלה והתרחבה ואף נוצרו בעצמותיה שני "חלונות". 
הצרטופסים המתקדמים ביותר היו בני משפחת הצרטופסיים, שהיו גם הצרטופסים הגדולים ביותר. ראשם היה גדול, כשליש מאורך גופם, וזאת בשל עטרה משוננת הנמצאת על ראשם כמעין צווארון מסולסל מעל הצוואר. זוהי למעשה התרחבות של עצמות הקודקוד והצדדים שנמשכת לאחור. העטרות היו גדולות באופן ניכר ועוטרו בזיזים שונים וציורים צבעוניים. עיקר שימושם היה כנראה לצרכים חברתיים בעדר (זיהוי, סמל מעמד, הפחדה וכו') אך ייתכן שגם שימשו לוויסות חום וכעוגן לשרירי הלסת. לצרטופסיים היו גם קרניים. צורותיהם של הקרניים והעטרה שבאחורי הגולגולת השתנו ממין למין. הקרניים שימשו לצרכים חברתיים אך גם להגנה עצמית מפני טורפים כמו הטירנוזאוריים ששלטו באמריקה הצפונית ומזרח אסיה בקרטיקון העליון. 
הצרטופסים כללו דינוזאורים מפורסמים כמו הפסיטקוזאורוס, פרוטוצרטופס, לפטוצרטופס, סטירקוזאורוס וטריצרטופס.
הצרטופסים היו בין הדינוזאורים האחרונים שהתפתחו. מספרם של הצרטופסים היה גדול ביותר לפני 80 עד 66 מיליוני שנים, כלומר בסוף תקופת הקרטיקון. רובם הגדול חיו בחלק המערבי של צפון אמריקה, וכמה סוגים חיו במזרח אסיה. הצרטופסים היו דינוזאורים מצליחים ביותר והיו מבין הנפוצים ביותר באזורים בהם חיו.

התפתחות

הצרטופסים הקדומים ביותר הופיעו בשלהי היורה התיכונה (Middle Jurassic) והיו דינוזאורים קטנים הולכים על שניים. הצרטופסי הקדום ביותר שידוע למדע כיום הוא יינלונג ( Yinlong) שחי באסיה בתקופת היורה העליונה. הצרטופסי הבולט הראשון היה פסיטקוזאורוס ("לטאת תוכי"), שחי לפני 95 מיליון שנים לערך ביבשת אסיה. הוא הלך על רגליו האחוריות כמו רוב הדינוזאורים הצמחוניים, והשתמש בידיו כדי להחזיק את מזונו. לפסיטקוזאורים היו מקור ושיניים כמו לצרטופסים המאוחרים יותר, וארכם היה שני מטרים בערך. הפסיטקוזאורוס היה דינוזאור נפוץ מאוד ומצליח, וחיו בו מינים רבים במשך עשרות מיליוני שנים.
אחריהם באו הנאו-צרטופסים (Neoceratopsia) שלהם כבר הייתה עטרה בולטת. רבים מהם עברו להליכה על 4 רגליהם בשל ראשם הכבד. מהם התפתח הענף Coronosauria שכלל צרטופסים גדולים יותר שהלכו על 4 רגליים ובעלי עטרה ארוכה וגדולה, ואף קרניים. הפרוטוצרטופס ממדבר גובי נחשב לאחד מראשוני הקורונוזאורים ומכיל את רוב מאפייני המשפחה: עטרה גרמית מסביב לצוואר, מקור חד, חיים בעדר ואגן דמוי עוף והליכה על ארבע. ענף נוסף של הקורונוזאורים היה דמויי-צרטופסיים שכלל את זוניצרטופס ואת הצרטופסיים הגדולים והמרשימים.
גם באמריקה הצפונית התפתחו ושגשגו צרטופים. הלפטוצרטופסיים הקטנים והעדינים חיו די מוקדם בקרטיקון עליון ושרדו עד הכחדת קרטיקון-שלישון שבה הוכחדו כל הדינוזאורים. כ-80 מיליון שנה לפני זמננו הופיע בצפון אמריקה הזוניצרטופס. זה היה הצרטופסי הראשון עם קרניים. גודלו היה בינוני והוא היווה כנראה שלב מעבר בין הנאוצרטופסים הפרימיטיביים לצרטופסיים.
הצרטופסיים היו הצרטופסים הגדולים והמתקדמים ביותר. הם התאפיינו בעטרות וקרניים מפותחות, ובסוללות שיניים גדולות וצפופות. ראשונים להופיע היו בני תת-המשפחה Centrosaurinae שהתאפיינו בעטרות קצרות אך בעלות זיזים, גולגולת קצרה אך עמוקה וקרן אף מפותחת יותר מקרני הגבה. אחריהם הופיעה תת-המשפחה Chasmosaurinae שהתאפיינו בעטרות ארוכות, גולגולת ארוכה וקרני גבה מפותחות לעומת קרן אף קצרה. אחרונים להופיע היו בני השבט Triceratopsini שכללו את הטריצרטופס המפורסם. הם היו הצרטופסים הגדולים ביותר (אורך של 9 מטר ומשקל של פיל אפריקני בוגר) וחיו עד לסוף עידן הדינוזאורים, כ-66 מיליון שנה לפני זמננו.

ציר זמן

להלן תרשים ציר זמן המתאר את התפתחות הצרטופסים בזמן, מיינלונג ביורה עליון ועד לטריצרטופס בסוף הקרטיקון:

גדלים

הצרטופסים הגדולים ביותר היו ממשפחת הצרטופסיים (Ceratopsidae) של צפון אמריקה: האאוטריצרטופס (Eotriceratops), הטורוזאורוס (Torosaurus), הטריצרטופס (Triceratops) והטיטאנוצרטופס (Titanoceratops) - כולם באורך של כ-9 מטרים, אך האאוטריצרטופס היה גבוה יותר, וכנראה גם כבד יותר, מכולם.
הצרטופסים הקטנים ביותר היו מיקרוצרטוס (Microceratus), צ'אויאנגוזאורוס (Chaoyangsaurus), גרסיליצרטופס (Graciliceratops) ו-Xuanhuaceratops, כולם דינוזאורים שנתגלו בעשור האחרון באסיה, ואורכם הוא כ-60 ס"מ.