אוהיו

מקור השם

מקור השם אוהיו הוא משפת אירוקווי, שפה של מספר עמים אינדיאנים שאיכלסו חלקים שונים בצפון מזרח ארצות הברית של ימינו. בשפה זו משמעות השם הוא "נהר גדול" או "נהר טוב", בהתייחס לנהר האוהיו שבגבולה הדרומי של המדינה.

היסטוריה

אוהיו, שגבולה הדרומי הוא נהר אוהיו וגבולה הצפוני הם הימות הגדולות הייתה תחילה בשליטתם של שבטים מקומיים.
בשנת 1763 העבירה צרפת את השטח לידי בריטניה מתוקף חוזה פריז, והוא נשאר בשליטתה עד למלחמת העצמאות האמריקאית.
בשנת 1763 יצאה בריטניה בהכרזת 1763 לפיה אסרה על מתיישבים אמריקאים להתיישב באזור אוהיו. לאחר המהפכה האמריקנית עבר האזור לשליטת ארצות הברית. תקנות צפון-מערב משנת 1787 הכריזו על האזור כחלק מן הטריטוריה הצפון-מערבית של ארצות הברית, וכן נאסרה העבדות באזור זה (על כן מכונה התקנה "תקנת החירות"). הטריטוריה כוללת את השטחים המהווים כיום את אוהיו, אילינוי, חלק ממישיגן ואינדיאנה. על פי התקנה, כל אזור בטריטוריה יהפוך למדינה כאשר מספר התושבים בו יגיע ל-60,000.
אף שמספר התושבים היה רק 45,000 הקונגרס החליט בדצמבר 1801 על צירוף המדינה לאיחוד בשל גידול האוכלוסין המהיר, וב-19 בפברואר 1803 הכריז הנשיא תומאס ג'פרסון על אוהיו כמדינה ה-17 של ארצות הברית. לפני ההכרזה הופחת שטח מסוים מהאזור והפך להיות טריטוריית אינדיאנה.
בשנת 1835 נלחמה מדינת אוהיו במדינת מישיגן בשל סכסוך גבולות על מחוז טולדו. מלחמה זו ידועה בשם מלחמת טולדו. המלחמה הסתיימה בשל התערבות הקונגרס והענקת השטח, לרבות העיר טולידו למדינת אוהיו.

גאוגרפיה

גבולה הצפון מזרחי של מדינת אוהיו כולל את חוף ימת אירי, אשר מהווה את הימה היחידה מהימות הגדולות שלאוהיו יש נגיעה אליה. גודלה של ימת אירי הוא כגודלה של מדינת ישראל, 25,667 קילומטר רבוע. ובעוד חציו המזרחי של הגבול הצפוני כוללת את ימת אירי, חציו המערבי של גבול זה כולל גבול יבשתי עם מדינת מישיגן השוכנת מצפון. מדרום לימת אירי משתרעת לכיוון דרום שפלה מישורית רחבה. בעוד בחלקה המזרחי של המדינה, ליד הגבול עם מדינת פנסילבניה הגובלת עם אוהיו ממזרח, השפלה צרה ונמתחת דרומה מהחוף רק לאורך כ-35 קילומטר, ככל שנעים מערבה השפלה מתרחבת, כאשר החל מהשליש המערבי של המדינה היא כבר נמשכת הרחק דרומה, עד לקצה הדרומי של אוהיו. אזורים מישוריים אלו של המדינה כוללים כמעט את כל אוכלוסיית אוהיו לרבות הערים הגדולות. רובם ככולם של מישורים אלו מנוצלים לצרכים חקלאיים, וכוללים שדות לרוב. השפלה של אוהיו ממשיכה להתרחב מערבה מעבר לגבול המערבי של המדינה, הגבול עם מדינת אינדיאנה השוכנת ממערב לאוהיו.
מעבר לשפלה של אוהיו, בדרום מזרח המדינה, לא הרחק מהגבול עם מדינת וירג'יניה המערבית, נשלט הנוף של המדינה על ידי הרצועה המערבית של רכס הרי האפלצ'ים, רצועת הפידמונט (Piedmont). רצועה זו כוללת אזור של גבעות והרים מתונים, כאשר הגובה הממוצע של האזור נע בין 200 עד 400 מטרים מעל פני הים. למרות תנאי השטח הלא-מישוריים של רצועת הפידמונט, הודות לקרקע הפורייה של המקום אפשר למצוא בו גם כן מרחבים חקלאיים. למרות זאת, כיאה להרי האפלצ'ים, רובו של אזור זה מכוסה ביערות לרוב. בהמשך לכיוון דרום, לאורך הקצה הדרומי של מדינת אוהיו, ומה שגם מסמן את גבולה של מדינה זו עם קנטקי, זורם ממערב למזרח נהר האוהיו האימתני. הנהר מנקז את המים של שני השלישים הדרומיים אוהיו, ובעוד זאת, השליש הצפוני של המדינה מתנקז צפונה אל ימת אירי, ומשם הוא נשפך לבסוף אל האוקיינוס האטלנטי. אוהיו גובלת בצפון במישיגן וימת אירי, במזרח בפנסילבניה ומערב וירג'יניה, בדרום בקנטקי (בעברו השני של נהר אוהיו) ובמערב באינדיאנה.

ממשל ופוליטיקה

אוהיו היא רפובליקה ובה שלוש רשויות שלטון: מבצעת - מושל מדינת אוהיו, מחוקקת - המורכבת משני בתים: האספה הלאומית של אוהיו וסנאט אוהיו, ושופטת, בראשה עומד בית המשפט העליון של אוהיו. המדינה מאפשרת התערבות ישירה של האזרחים על ידי יוזמה אזרחית, משאל עם, Recall Election ואישור חוק. בירת המדינה הנוכחית היא קולומבוס.
הרשות המבצעת באוהיו מורכבת מהמושל, סגן המושל, התובע הראשי, מזכיר המדינה, שר האוצר, State Controller, State treasurer, Insurance Commissioner, ושר החינוך. כל בעלי התפקידים נבחרים בנפרד לתקופה של ארבע שנים, ויכולים להיבחר לשתי קדנציות בלבד. ייתכן מצב בו ברשות המבצעת יושבים נבחרים ממפלגות שונות. הבחירות לתפקידים מתקיימות באותו הזמן.
בבית המחוקקים 33 חברי סנאט הנבחרים לתקופה של ארבע שנים ו-99 חברי אספה מחוקקת הנבחרים לתקופה של שנתיים. בחירות נעשות מדי שנתיים, ומחצית מחברי הסנאט מועמדים לבחירה בכל מערכת בחירות. המפלגה הרפובליקנית מחזיקה ברוב בשני בתי המחוקקים.
בבית המשפט העליון של אוהיו שבעה שופטים, הממונים על ידי המושל ומאושרים על ידי בית המחוקקים. שיטת המשפט היא שיטת המשפט המקובל האנגלי, אך ישנה השפעה של המשפט האזרחי הספרדי.
אוהיו היא מדינה המערבת אזורים עירוניים ואזורים כפריים. כמו כן נמצאות במדינה אוכלוסיות של עובדי מפעלים (אנשי צווארון כחול) ואזורים מסחריים רבים (עובדי צווארון לבן). שילוב של גורמים אלה מביא בדרך כלל לאיזון בין דעות קונסרבטיביות ודעות ליברליות.
בשל היות המדינה כוח הצבעה בבחירות לנשיאות ארצות הברית של 18 אלקטורים, מהווה המדינה לשון מאזניים בכל מערכת בחירות. כך היה בבחירות לנשיאות בארצות הברית בשנת 2004 בין ג'ורג' בוש הבן לג'ון קרי, כאשר שינוי בתוצאה של אוהיו היה מביא לזכייתו של קרי בנשיאות. מקרים נוספים בהם הייתה המדינה לשון מאזניים היה בבחירות 1948 בה זכה המועמד הדמוקרטי הארי ס. טרומן על פני המועמד הרפובליקני תומאס דיואי וכן בשנת 1976 בבחירות לנשיאות בהן זכה המועמד הדמוקרטי ג'ימי קרטר על פני המועמד ג'רלד פורד. במערכת הבחירות ב-2008 וכן ב-2012 זכה הנשיא ברק אובמה ברוב קולות המדינה, ואילו ב-2016 זכה הנשיא דונלד טראמפ ברוב הקולות. מבחינה דמוגרפית מהווה אוהיו מדגם של ארצות הברית, מסיבה זו מושקעים כספים רבים וזמן רב במדינת אוהיו במהלך הקמפיין שקודם לבחירות.
הסנאטורים המייצגים את אוהיו בסנאט הם: שרוד בראון מהמפלגה הדמוקרטית ורוב פורטמן מהמפלגה הרפובליקנית.
אוהיו מכונה "מדינת אם הנשיאים" בשל העובדה ששלחה שמונה תושבי אוהיו לבית הלבן - שבעה רפובליקנים ואחד השייך למפלגת הוויגים.

כלכלה


אוהיו היא יצרנית עיקרית של מכונות, גלגלים ומוצרי גומי, פלדה, מוצרי מזון וכלי עבודה, והיא מהווה אחת המדינות המתועשות ביותר בארצות הברית.
באוהיו הומצא המטוס על ידי האחים רייט בעיר דייטון.
אוהיו מהווה חלק מחגורת התירס וככזו מהווה החקלאות מרכיב עיקרי בכלכלת המדינה. הגידולים החקלאיים העיקריים הם: סויה, מוצרי חלב, תירס, עגבניות, חזירים, בקר, עופות פיטום וביצים.
באגם אירי ישנה תעשיית דייג קטנה.
התוצר השנתי של אוהיו בשנת 2016 היה 625 מיליארד דולרים אמריקאים - והיא המדינה השביעית בגודלה מבחינה התוצר.
ההכנסה הממוצעת לנפש בשנת 2016 הייתה 44,876 דולרים אמריקאים (המדינה ה-19 בגודלה מבחינת שיעור הכנסה ממוצעת לנפש).

יהדות אוהיו

ההתיישבות היהודית במדינת אוהיו החלה ב-1817, אז התיישבו בסינסינטי מספר יהודים ממוצא אנגלי. בשנת 1824 התארגנו היהודים בסינסינטי במסגרת "קהילת בני ישראל", קהילה דתית אורתודוקסית. בשנים הבאות היגרו לאוהיו יהודים רבים מגרמניה, כאשר רובם השתייכו למעשה ליהדות הרפורמית. מכל מקום, בשנת 1850 היו באוהיו כבר שש קהילות יהודיות: ארבעה בסינסינטי ושניים בקליבלנד.
כיום הקהילה היהודית באוהיו היא מהגדולות בארצות הברית, ומונה קרוב ל-150 אלף יהודים שהם כ-1.3% מכלל האוכלוסייה.

תחבורה

באוהיו רשת כבישים נרחבת.
כבישים החוצים את המדינה ממזרח למערב כוללים את אוהיו טרנפייק, דרך מהירה ארצות הברית 30 וכביש בינמדינתי 70 העובר דרך קולומבוס
כבישים החוצים את המדינה מדרום לצפון כוללים את כביש בינמדינתי 75 העובר דרך טולדו, כביש בינמדינתי 71 העובר דרך קליבלנד, וכביש בינמדינתי 77 העובר במערב המדינה.