גידולי הריאה

גידולים שפירים

גידולים שפירים בריאה נדירים, ורק מעטים מהם מגיעים לגודל המאפשר גילוי קליני. אחד הגידולים השפירים השכיחים בריאה הוא tumorlet: מורכב מתאי אפיתל כישוריים. גידול שפיר נוסף הוא פפילומה, וישנם גם גידולים ממקור מזנכימאלי (נדיר), למשל המרטומה כונדרואידית, גוש של המרטומה המורכב מסחוס, שומן וחלקים המצופים באפיתל ברונכיאלי.

קרצינומה קשקשית

קרצינומה קשקשית (squamos cell carcinoma) מהווה בין 25%-40% מכלל הקרצינומות בריאה. מבחינה הסטולוגית, ניתן להבחין בפניני קרטין ודסמוזומים (גשרים בין תאיים). הקרצינומה הקשקשית מתחילה לרוב ברירית של ברונכוס גדול בקרבת שער הריאה- על רקע של מטאפלזיה קשקשית של אפיתל הברונכוס כתוצאה, לרוב, מעישון, והיא צומחת באופן איטי יחסית. הגידול נוטה להתמקם באזורים מרכזיים של הריאה וקיים נמק.  (במקרה של גידול פריפרי, משערים שבין הסיבות לכך הוא עישון סיגריות עם פילטרים הגורמים להתפזרות פריפרית יותר- בברונכיולות). קיימות מספר רמות של התמיינות של הגידול: ברמת מיון פחות טובה (למשל, מצבים בהם יש קרצינומה ממאירה עם סיווג בעייתי) נהוג לסווג את הקרצינומה כקרצינומה של small cells (ראו להלן) או קרצינומה non small cells (מאחר שהגישה הטיפולית בין שני סוגי הגידולי שונה).  מבחינה קלינית, לרוב מגלים את הגידול בשלבים מתקדמים: החולה סובל משיעול, פליטת כיח, גניחת דם וקוצר נשימה. האונקוגנים המזוהים עם קרצינומה של הריאה הם למשל P53.

אדנוקרצינומה

זוהי הקרצינומה השכיחה ביותר אצל נשים ואצל אנשים שאינם מעשנים. היא מהווה כ- 25%-40% מכלל הקרצינומות בריאה (בדומה לקרצינומה קשקשית). ההתמיינות של הגידול טובה יותר, הגידול הוא חודרני, אך לא חודר סחוס. תאים מונוציטים מפרישים הרבה ריר. מאחר שהגידול נוטה להיות פריפרי וגורם למעט סימפטומים, הוא מתגלה מאוחר יחסית והפרוגנוזה שלו אינה טובה. הגידול מאופיין במוטציות ב- k-ras. 
Broncho-alveolar carcinoma: סוג של אדנו קרצינומה- לרוב גידול פריפרי, עם פרוגנוזה מעט יותר טובה מאשר אדנוקרצינומה. ההתפשטות של הגידול היא לאורך חללים מבלי להרוס מבנים (כמו פרפרים על גדר). – lepidic growth. לרוב מדובר בגידול פריפרי.

קרצינומת תא קטן

זהו גידול ממאיר מאוד, אשר קיים בכ- 25% מהמקרים, ומקורו בתאים נוירואנדוקריניים של הריאה. גידול זה צומח במהירות רבה ושולח גרורות בשלב מוקדם מאוד- בעיקר למוח, מח העצם, לכבד ולבלוטת האדרנל. רקמת הגידול היא לבנה ורכה עם אזורים של נמק. התאים דומים ללימפוציטים, אך גדולים פי 2, ודומים לגרגרי שיבולת שועל- oat cells- כישוריים. התאים לא מייצרים קרטין אלא ממלאים משטחים דיפוזיים בתאי גידול. במקרים רבים קיים נמק מרכזי. קיים קשר הדוק לעישון סיגריות- רק אחוז קטן מאד מהגידולים הנ"ל מופיע באנשים שאינם מעשנים. הגידול גורם באופן שכיח יחסית לסינדרום הפרנאופלסטי: הוא מאופיין בהפרשה אקטופית של הורמונים שונים. הוא מאופיין במוטציות בגנים c-mic ו- bcl2.  
הסינדרום הפרא- נאופלאסטי: זהו מצב שבו תאי גידול מפרישים חומר הורמונלי או חומר דמוי הורמונים. סינדרום זה לרוב מרמז על כך שקיים גידול, כאשר הגידול השכיח ביותר הוא small cell carcinoma. גידול זה יכול להפריש הורמונים כגון ADH, ACTH, PTH ועוד, ולגרום למספר רב של תופעות קליניות (למשל, היפונתרמיה, היפרקלצמיה ועוד).

קרצינומת תא גדול

זוהי הקרצינומה הכי פחות שכיחה מתוך כלל קרצינומות של הריאה. ההתמיינות נמוכה ולכן המקור לא תמיד ידוע- מנחים שהגידול מייצג צורה אנאפלסטית של קרצינומה קשקשית או של אדנוקרצינומה. מדובר בתאים גדולים (ומכאן השם) עם ריבוי של מיטוזות. מקור הגידול בברונכים הגדולים או הסגמנטליים.

גידולים נוירואנדוקריניים

זוהי קבוצה של גידולים שאינם קרצינומה אלא גידולים אחרים ממקור נוירואנדוקריני. העיקרי בהם הוא ה- carcinoid tumor שמקורו בתאי אפיתל נוירואנדוקריניים (דומה ל- small cell carcinoma אולם הגישה אליו והפרוגנוזה שלו שונות מאד). גידול זה אופייני באנשים מתחת לגיל 40 שרובם אינם מעשנים- מתבטא כפוליפ אשר בולט לתוך הברונכוס וגורם לשיעול. מורפולוגיית הגידול ייחודית- הכרומטין הוא בצורה של salt & pepper ללא גרעינונים, הארכיטקטורה של הגידול היא בצורה של רוזטות. אין מאפיינים משמעותיים של ממאירות (אחוז התאים אשר עוברים פרוליפרציה הוא רק 30%-40% לעומת כמעט 100% במצב של small cell carcinoma.

לימפומה

גידול ריאתי נוסף- חושדים בו כאשר יש תהליך דלקתי או אינטסטיציאלי המאופיין בתסנין לימפואידי כבד.

המרטומה

זהו גידול שפיר, מוגבל היטב, אשר מורכב מרקמות שונות הנמצאות באופן רגיל בריאה, אך לא בצורתן הנורמלית. הנגע הוא דמוי מטבע.

גרורות לריאה

גרורות לריאה שכיחות יחסית ויכולות להופיע במוקדים מרובים כתוצאה מאספקת הדם העשירה שמגיעה אל הריאה. ישנם גידולים אשר חודרים ישירות לרקמת הריאה (ואל דרך הדם) כגון תימומה (גידול של בלוטת התימוס), גידולי בלוטת התיירואיד, ועוד.