google/wiki40b huggingface dataset:
דניאל דיחס

טלוויזיה

במקביל להופעתו בתחילה בתיאטרון שבעיר הולדתו, כיכב במספר פרסומות. לאחר מכן, בשנים 1999-2000, עלה מעמדו כשחקן כאשר כיכב בדרמת הנעורים הספרדית "Nada es para siempre". במהלך ארבע השנים שלאחר מכן הנחה בספרד תוכניות ילדים: "Megatrix" בשנים 2001-2003, ו-"Max Clan" בשנים 2003-2004. במקביל המשיך להופיע בתפקידים משניים בסדרות טלוויזיה: בשנת 2002 בסדרה Hospital Central הנחשבת לפופולרית מאוד בספרד, בשנת 2003 בסדרה "Ana y los siete", בשנת 2005 שיחק בשני פרקים בסדרה Aquí no hay quien viva (שנחשבת לאחת הסדרות הפופולריות ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית) ובשנים 2005-2006 בסדרה "Agitación +IVA".

תיאטרון

את הקריירה שלו בתיאטראות גדולים החל בשנת 2005. הוא שיחק במחזות הזמר: "En Tu Fiesta Me Colé" ו-"Hoy No Me Puedo Levantar". בשנים 2007-2008 שיחק בהפקה ספרדית למחזה: "We Will Rock You". בשנים 2008-2009 כיכב בהפקה הספרדית למחזה ולסרט האמריקאי "High School Musical". משנת 2009 הוא משחק בהפקה הספרדית למחזמר "מאמה-מיה", המבוסס על שיריה של להקת הפופ השוודית "אבבא".

מוזיקה

בשנת 2010 זכה עם השיר "Algo pequeñito" ("משהו קטנטן") בתחרות הלאומית בשם "Eurovisión: Destino Oslo" שערכה ספרד לבחירת נציגות לתחרות אירוויזיון 2010. כך ייצג את ספרד היישר בגמר תחרות האירוויזיון שנערך ב-29 במאי, מכיוון שספרד היא אחת המממנות העיקריות של התחרות ולכן אינה צריכה להשתתף קודם בשלב חצי הגמר שקיים בתחרות בשנים האחרונות. השיר סיים רק במקום ה-15 מתוך 25 שירים, עם 68 נקודות. אולם בתחרות הלאומית בספרד קיבל דיחס את מרב הקולות גם מהציבור וגם מצוות השיפוט שהיוו יחד את ההצבעה. השיר זכה לביקורות חיוביות בציבור והגיע למקום ה-16 בטבלת מצעד השירים הרשמית של ספרד. השיר גם קיבל סיקור נרחב במספר אתרי אינטרנט על ההכנות, הכוריאוגרפיה ועל קליפים נוספים שהכין דיחס לשיר. בספרד התאגדה קבוצה גדולה של מעריצי האירוויזיון ומעריצים של הזמר, שהכינה קליפ משלה לשיר, כשהם רוקדים ברחובות העיר מדריד ובסוף הקליפ גם דיחס עצמו מופיע.
בנוסף, בחירתו לאירוויזיון הביאה לכך שאחת מארבע חברות התקליטים הגדולות בעולם, "וורנר מיוזיק גרופ", הזמינה אותו להיות מיוצג אצלה, ובתאריך 18 במאי 2010 הוא הוציא תחת חסותה את האלבום "דניאל דיחס" על שמו, שבו כתב את מרבית השירים. האלבום כולל גם שתי גרסאות נוספות לשירו באירוויזיון וגרסאות כיסוי בספרדית לשירים הידועים: "Just the Way You Are" ("בדיוק כפי שאת") של בילי ג'ואל, "Everything" ("הכל") של מייקל בובלה ו-"Angels" ("מלאכים") של רובי ויליאמס.

פרסים וזכיות נוספות

בשנת 2007 זכה ב-"פרס תיאטרון המחזמר" כשחקן פורץ הדרך הטוב ביותר בהפקה ""Hoy No Me Puedo Levantar", שהוצגה בספרד ובמקסיקו.
בשנת 2010 זכה ב-"פרס התיאטרון הלאומי" כשחקן הטוב ביותר במחזות-זמר בספרד.
אברהם שמואל שטיין

אברהם שמואל שטיין (2 באוקטובר 1911 – 20 בדצמבר 1960) היה עיתונאי, סופר, עורך, מתרגם והיסטוריון ישראלי, חבר מערכת "דבר".

ביוגרפיה

נולד בביאליסטוק, פולין, מצאצאי רבנים ובכללם הרב יהושע לייב דיסקין ("הרב מבריסק"). מנעוריו שקד על לימודים תורניים, אך התמסר גם ללימודי חול. למד בגימנסיה העברית "תרבות", וכבר בצעירותו החל לפרסם סיפורים, מאמרים ומסות ספרותיות.
שטיין יצא ללמוד באוניברסיטת היידלברג שבגרמניה ואחר כך השתלם ב"מכון למדעי היהדות" בברלין. הוא התעמק בחקר ההיסטוריה של העם היהודי, ונמשך לדמויות של האישים המשיחיים השונים. כבר אז החליט לכתוב ספר על תקופת משיח השקר יעקב פרנק ועל בתו חוה, שנחשבה ל"נביאה" ועמדה בראש התנועה הפרנקיסטית אחרי מות אביה (שני הרומנים ההיסטוריים שלו, "אש מריבה" על שבתי צבי ו"והאש השאירה אפר" על יעקב פרנק, ראו אור בשנות החמישים. האחרון זכה בפרס קאסל מטעם יהדות מקסיקו).
במות ד"ר משה ביילינסון, מחשובי העתונאים ב"דבר", פנה העורך ברל כצנלסון אל א"ש שטיין (שכבר כתב ב"דבר" מאז 1932) וביקשו להיצטרף לעיתון. בעזרת האוניברסיטה העברית הנפיקו לו הבריטים סרטיפיקט והוא עלה ארצה ב-1936 והצטרף ל"דבר" כחבר מערכת. לאורך שנות ה-50 ועד למותו היה עורך לילה של העיתון "דבר" ולאחר מכן עורך מדורים שונים ומסגנן בשעות היום.
בנוסף לעבודתו ב"דבר", היה שטיין מייסד ועורך הבטאון "ים" (בטאון 'החבל הימי לישראל'); עורך "תלמים" בטאון תנועת המושבים; עורך מערכות פועלי ת"א-יפו, של מועצת הפועלים, 1957 (עורך נוסף: ל. קופרשטיין); מייסד ועורך הד הדפוס (ביטאון הסתדרות פועלי הדפוס); ומשתתף קבוע בהפועל הצעיר, במעלה, הצופה, עתידות וכתבי-עת עבריים נוספים.
בשנים 1951-1949 - שימש כעורך העיתון האידי אונזער ווארט בפאריס, בשליחות האיחוד העולמי 'פועלי ציון-התאחדות' באירופה.
שטיין פרסם אין ספור מאמרים בעיתונות היידיש בתפוצות ובארץ: "יידישע צייטונג", "פארווערטס", "צוקונפט", "הדואר", "מעקסיקאנער שריפטן", "די גאלדענע קייט", "נייע ישראל צייטונג", לעצטע נייעס", "פאלק אונד ציון", "דער מאמענט", "עטיודן", "ראדיא", "אונזער שטימע", "פרובלמות", "יידיש פאסט", "ליטערערישע בלעטער" ועוד.
במקביל לעבודתו העיתונאית, היה שטיין אמן הסיפור היפה. מפרי עטו ראו אור 10 ספרים.
לאחר מלחמת העולם השנייה, התמסר, בין השאר, לעריכת ספרי יזכור לקהילות שהושמדו בשואה (ראה להלן).
נפטר בתל אביב בא' בטבת תשכ"א, בגיל 48. ונטמן בבית העלמין קריית שאול.
היה נשוי לרות לבית ירוזלימסקי, ואב לשלושה: אמנון-ישראל, תמר-דבורה ואבשלום-משה. בנו הצעיר אבשלום נהרג בשנת 1970 במלחמת ההתשה.
בשנת החמישים למותו, הונצח שמו ברחוב בהוד השרון, ברובע הסופרים העבריים.
במלכודת העולמות

עלילה

במהלך מחנה קיץ פול נתקל בשדה כוח ועובר לעולם מקביל. בעולם זה אין טכנולוגיה מלבד לישויות הנקראות קושרי הקסם (spellbinder). פול מבין כי מה שהמקומיים חושבים לקסם, אינו אלא מדע. הוא מתחבר עם נערה בת גילו הנקראת ריהנה ומסביר לה ולמשפחתה כי אותם "קוסמים" אינם קוסמים, אלא אנשים שיש להם טכנולוגיה בסיסית. הוא מעודד אותם לשאול שאלות ולנסות להבין את עולמם, בניגוד לתפיסה המקובלת בה אסור לפקפק בכוחם של הקוסמים. כיוון שהשתמש במדע, פול מושך את תשומת לבם של הקוסמים, ונתפס על ידי אחת מהם, הנקראת אשקה. אשקה רוצה כוח, ורוצה שפול ילמד אותה עוד סודות מדעיים על מנת להשתלט על העולם. בייחוד היא מתעניינת ביצירה של אבק שרפה. פול מצליח לשכנע את שאר הקוסמים בסכנה שנשקפת להם, אך אשקה מצליחה להפילם בפח. פול וריהנה מצליחים לברוח ממנה חזרה לעולם שלנו, בעזרתם של אלכס, וקטרינה, חבריו של פול. אשקה מצליחה לעבור דרך השער לעולם שלנו ופול וריהנה צריכים למצוא דרך להביס את אשקה, ולהחזיר אותה ואת ריהנה לעולמן.
זמן תגובה (פסיכולוגיה)

זמן תגובה (באנגלית Reaction Time - RT) מתייחס למהירות שבה נצפה שינוי התנהגותי בעקבות הופעתו של גירוי כלשהו. זהו משך הזמן שלוקח לאורגניזם (אדם או בעל חיים) להגיב לשינוי בסביבה.

תהליכים המתרחשים במהלך זמן התגובה

במהלך זמן התגובה מתרחשים מספר תהליכים.
תהליך הקליטה מתייחס לעצם ההבחנה בקיומו של הגירוי באמצעות הקלט של מערכת החישה. בתהליך התפיסה הגירוי מפוענח כדי להפיק משמעות. בתהליך זה המידע שנקלט דרך החושים, מקודד בזיכרון ועובר עיבוד הקוגניטיבי.
עיבוד זה יכול להתרחש ברמות שונות של מערכת העצבים והוא יקבע אם ואיזו תגובה תופק ממערכת השרירים.
למשל, רפלקס הוא תגובה מידית ולא רצונית של הגוף המשמשת בדרך כלל למטרות הישרדותיות. לעומת זאת, לחיצה על דוושת הבלם היא תגובה נשלטת התלויה בערנות הנהג לשינויים בכביש.

שימושים באבחון ומחקר

זמן התגובה משמש כמדד עבור מחקרים התנהגותיים וקוגניטיביים רבים.
לדוגמה: אפקט סטרופ מאפשר להסיק על רמת האוטומטיות על פי זמני התגובה של הנבדק.
כמו כן, השונות בזמן התגובה יכולה להיות מדד למוסחות.

גורמים המשפיעים על זמן התגובה

השונות הרבה בזמן התגובה האופיינית לאנשים עם הפרעת קשב, משויכת לליקוי ביכולת הדיכוי של רשת ברירת המחדל במצבים תובעניים מבחינה קוגניטיבית.
פרנק נלסון קול

חייו

נולד באשלנד, מסצ'וסטס ולמד באוניברסיטת הרווארד, שם הרצה על מתמטיקה משנת 1885 עד 1887.
מאוחר יותר, עבד באוניברסיטת מישיגן ואוניברסיטת קולומביה. הוא הפך למזכיר של החברה האמריקאית למתמטיקה ב-1895 ולעורך של הרבעון שלה ב-1897.
קול פרסם מספר מאמרים חשובים, ביניהם "ההשתנות היומית של הלחץ הברומטרי" (1892).
ב-1903 נתן קול את הרצאתו המפורסמת בעת כינוס של החברה האמריקנית למתמטיקה, בה זיהה את הגורמים של מספר מרסן, M67. אדוארד לוקס הוכיח כבר ב-1876 כי M67 מתפרק לגורמים, כלומר הוא אינו מספר ראשוני, אך לא הצליח למצוא את הגורמים עצמם. במהלך "ההרצאה" של קול, הוא ניגש אל הלוח וחישב, תוך שמירה על שתיקה מוחלטת, את ערכו של M67 (הוא 2 בחזקת 67, פחות 1). התשובה הייתה 147,573,952,589,676,412,927. לאחר מכן עבר קול לצידו השני של הלוח, כתב את המכפלה 193,707,721 x 761,838,257,287 וחישב אותה על הלוח במלואה. לאחר שהשלים את החישוב והדגים כי התוצאה זהה ל-M67, חזר למושב, לאחר שלא אמר אפילו מילה אחת במהלך ההרצאה, שנמשכה שעה שלמה. הקהל הגיב בתשואות. לאחר מכן הודה קול כי מציאת הגורמים ארכה "שלוש שנים של ימי ראשון" .
קול מת בניו יורק בגיל 64. על שמו ולכבודו נקרא פרס קול של החברה האמריקנית למתמטיקה.
אבקת שימוסה

אבקת שימוסה (יפנית: 下瀬火薬, קרי: שימוסה קאיאקו) הייתה סוג של מילוי נפץ לפגז אשר פותח על ידי מהנדס הצי היפני שימוסה מאסצ'יקה (1860–1911).
שימוסה נולד וגדל במחוז הירושימה, סיים את לימודיו באוניברסיטת טוקיו והיה לראשוני היפנים אשר החזיקו בתואר דוקטורט בהנדסה. בשנת 1887 הוא הועסק על ידי הצי הקיסרי היפני כמהנדס כימיה וב-1899 מונה לראש יחידת מחקר על מנת לפתח סוג חזק יותר של אבק שריפה שישמש את הארטילריה הימית.
שימוסה פיתח סוג חדש של חומר נפיץ המבוסס על צורה של חומצה פיקרית (טריניטרופנול). חומר הנפץ החדש היה יציב יותר מאשר סתם חומצה פיקרית, אשר יצר יותר חום ועוצמת פיצוץ גדולה יותר מאשר כל חומר נפץ אחר אשר היה זמין באותה העת. יתר על כך, הפיצוץ אינו הפיק עשן רב, מה שהיווה יתרון רב על פני אבקת שריפה רגילה בשדה הקרב.
אבקת שימוסה אומצה על ידי הצי הקיסרי היפני החל משנת 1893. בהמשך החלה האבקה לשמש גם במקומות נוספים כגון מוקשים ימיים, פצצות עומק ולראשי נפץ של טילי טורפדו.
לאבקה היה חלק רב בניצחון היפני במלחמת רוסיה-יפן אשר התרחשה בשנים 1904–1905.
רובין קנוכה

קריירת מועדונים

קנוכה החל לשחק בנוער של וולפסבורג בשנת 2005, כאשר היה בן 13. בשנת 2010 ערך קנוכה את הבכורה בקבוצת המילואים של המועדון, בה שיחק עד לשנת 2015. בעונת 2011/12 ערך קנוכה שלוש הופעות בקבוצה הבכירה של וולפסבורג בבונדסליגה, ובעונת 2012/13 ערך 11 הופעות. בעונת 2013/14 החל קנוכה לשחק באופן קבוע בקבוצה הבכירה, שסיימה עונה זו במקום החמישי, כשהוא משתף פעולה בהגנה עם ריקרדו רודריגס, נאלדו, מרסל שפר וכריסטיאן טראש. בעונת 2014/15 היה קנוכה חלק חשוב בעונה מוצלחת של וולפסבורג, בה סיימה במקום השני בליגה, וזכתה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-1 בגמר על בורוסיה דורטמונד. קנוכה ישב על הספסל בגמר זה ולא שיחק. קנוכה זכה עם וולפסבורג בסופר קאפ הגרמני בשנת 2015, לאחר ניצחון בפנדלים בגמר על באיירן מינכן. קנוכה לא שיחק גם במשחק זה. בעונת 2015/16 וולפסבורג וקנוכה סיימו עונה מאכזבת במקום השמיני בליגה, אך רשמו הישג נאה בליגת האלופות, בה הגיעו לרבע הגמר, והודחו על ידי ריאל מדריד.

קריירה בינלאומית

קנוכה שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, וערך עשר הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, אך טרם זומן לנבחרת גרמניה הבכירה.
פרדיגמה

פָּרָדִיגְמָה היא תבנית מחשבה במסגרת של תחום מדעי או בהקשר אפיסטמולוגי דומה.

מעברי פרדיגמה

לעיתים, מעברי פרדיגמה הם דרמטיים ביותר, במיוחד כאשר אין מצפים להם. אחת הדוגמאות היא ההתפתחות שחלה בתחום הפיזיקה בין סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בסוף המאה התשע עשרה נראתה הפיזיקה כתחום המשלים את מעט הקצוות התאורטיים שנותרו על מנת ליצור מערכת הידועה ומובנת ברובה הגדול. בשנת 1900 לורד קלווין הצהיר את הצהרתו הידועה לפיה "אין מה לגלות בפיזיקה עוד. כל שנותר הוא רק מדידות מדויקות יותר ויותר". חמש שנים לאחר מכן אלברט איינשטיין פרסם את מאמרו על תורת היחסות הפרטית, אשר זיעזע את המחשבה הפיזיקלית אשר התייחסה עד אז לכללים הפשוטים והמובנים לכל הכלולים במכניקה הניוטונית, ובהם השתמשו לתאר מונחים כ"כוח" ו"תנועה" במשך שלוש מאות שנים. במקרה זה שימשה הפרדיגמה החדשה על מנת להפוך את קודמתה למקרה מיוחד (המכניקה הניוטונית משמשת להערכת גדלים פיזיקליים הקשורים במהירויות נמוכות יחסית למהירות האור).
בספר "המבנה של מהפכות מדעיות" כתב קון כי "מעבר מוצלח מפרדיגמה אחת לשנייה דרך מהפכה הוא דרך ההתפתחות הרגילה של המדע הבוגר". רעיונו של קון היה עצמו מהפכני לזמנו, וגרם לשינוי מהותי בדרך בה דיברה הקהילה האקדמית על המדע. כך, הוא גרם ל"מעבר פרדיגמה" בהיסטוריה, הפילוסופיה והסוציולוגיה של המדע.

שימושים נוספים

השימוש המקובל הנוסף במילה "פרדיגמה" היא במובן של "ראיית העולם" (בגרמנית: Weltanschauung). כך לדוגמה במדעי החברה, משתמשים במושג לתאר סידרה של התנסויות, אמונות וערכים, המשפיעים על הדרך בה היחיד תופס את המציאות ומגיב לתפיסה זו. מדעי החברה אימצו את המונח של קון "מעבר פרדיגמה" על מנת להתייחס לתופעה חברתית מסוימת, מעבר למשמעות אליה התכוון קון.
כן משתמשים במילה על מנת לציין מבנה, סידרה או טיפוס המובדל במובהק מאחרים. בהקשר זה משתמשים לרוב בשדה העיצוב. פרדיגמות עיצוביות, או "ארכיטיפים", יוצרים תקדימים תפקודיים לפתרונות עיצוביים.
בפסיכולוגיה ניסויית, למשל, משתמשים במונח "פרדיגמה" כדי לתאר טיפוס מסוים של ניסוי. כך, לדוגמה, פרדיגמת "Go/NoGo" מתארת ניסויים בהם נבדק מתבקש להגיב רק כאשר הוא מזהה את גירוי המטרה, ולא להגיב עבור כל גירוי אחר.
שימוש נוסף הוא בתחום הקיברנטיקה. כאן המובן הוא, במובן הרחב, תוכנית אב שמטרתה להפחית את הכאוס במערכת מסוימת. פרדיגמה תהיה מעין איסור להמשיך בכל פעולה שתגדיל את כמות האנטרופיה במערכת. על מנת ליצור פרדיגמה כזו, על מערכת סגורה תקבל כל שינוי הנדרש לשם כך. מכאן שפרדיגמה במובן זה יכולה להתרחש רק במערכת שעדיין לא הגיעה לצורתה הסופית.

אטימולוגיה ותרגום לעברית

מקור המילה מיוונית paradeigma, שפירושה: תבנית / מתכונת, או מהמילה היוונית paradeiknunai, שפירושה: דוגמה / הדגמה. ניתן לתרגם את המונח לעברית כ"עלדגם", ויהודה מלצר אכן שקל לעשות זאת בתרגמו את ספרו של תומאס קוּן "המבנה של מהפכות מדעיות" לעברית.]
ביצה עלומה

ביצה עלומה היא ביצה שנשלקה ללא קליפתה במים חמים, עד שחלבונה נקרש.

משמעות השם

ביצה עלומה נקראת כך היות שבתבשיל המוכן לא ניתן לראות את חלמון הביצה (ואת מידת רכותו), בניגוד למאכלים כגון ביצת עין. כמו בהכנת ביצה רכה או קשה, מידת רכותו של החלמון נמדדת בעיקר במשך זמן השליקה.

דרך ההכנה

על מנת להכין ביצה עלומה יש לשבור ביצה טרייה מעל כלי נמוך (כמו מחבת) ובו מים חמים מאוד, אך לא רותחים. בדרך כלל שולקים עד שהחלבון נקרש, ומיד מוציאים. ביצה עלומה טובה, על פי שפים מומחים, היא ביצה שחלמונה עדיין נוזלי וחלבונה קרוש לחלוטין.
רכס קיטלופ

מקור השם

מקור שמו של הרכס בשפה אינדיאנית. המילה "קיט" משמעה "אנשים" והמילה "לופ" משמעה "מעבר הרים". השם אומץ רשמית ב-10 בינואר 1922.
פסיון (סוג)

הפסיון ביהדות

תרגום יונתן בספר שמות מזהה את ה'שלו' המופיע בספר שמות עם ה"פיסיונין" (שמות טז יג). גם בספרות חז"ל הפסיון נחשב לאחד ממיני השלו (יומא עה ע"ב). נוהג אכילת הפסיון היה מקובל בתקופה הרומית והוא מוזכר בספרות חז"ל יחד עם התרנגול והטווס כעוף נאכל שטעמו משובח. מהמקורות עולה בבירור שמדובר בעוף כשר. קיימות עדויות למכירתו ואכילתו בעת החדשה באזור גרמניה ואנגליה, אך המסורת המהימנה ביותר לאכילתו לאורך כל הדורות, הנמשכת עד ימינו, היא מאיטליה. למרות שבדורות האחרונים לא הייתה תמימות דעים בספרות ההלכה באשר למסורת אכילתו, רבים מן הפוסקים נטו להתיר, אך מיעוטם אסר. הרב אליהו טואף, רבה הראשי הקודם של רומא, שחט ואכל פעמים רבות פסיונים, אף עד לשנת תשס"א. הפסיון נמצא כיום בקבוצת הסיכון של אבדן מסורת האכילה, ובסעודות המסורת שנערכו בשנים האחרונות בישראל ובחו"ל נאכלו פסיונים.
גיל אוונס

תולדות חייו

אוונס נולד בטורונטו, קנדה כאיאן ארנסט גילמור גרין. שמו שונה בגיל צעיר לאוונס, שמו של אביו החורג. משפחתו עברה לקליפורניה, שם בילה את מרבית ילדותו ונערותו.
בין השנים 1941–1948 עבד כמעבד מוזיקלי ומלחין עבור תזמורתו של קלוד ת'ורנהיל. ב-1946 עבר להתגורר בניו יורק באופן קבוע. דירתו, במרתף מתחת למכבסה, הפכה למקום בו התכנסו אחרי הופעות נגני בי בופ ממועדוני רחוב 52, שראו בקנדי המבוגר (בן 36 באותה עת, מבוגר ב-8 שנים מצ'ארלי פרקר וב-14 שנה ממיילס דייוויס) מורה רוחני. על החבורה שהתכנסה בדירה נמנו נגני הסקסופון לי קוניץ וג'רי מאליגן, הפסנתרן ג'ון לואיס, נגן הקרן גונתר שולר והטרומבוניסטים ג'יי ג'יי ג'ונסון וקאי ווינדינג. "רצינו ליצור את ההרכב הקטן ביותר האפשרי שעדיין יישמע כמו הביג בנד של קלוד ת'ורנהיל...[ולנגן ב]סגנון פחות אינטנסיבי מזה של הבי-בופ הרגיל," כתב דייוויס באוטוביוגרפיה שלו. בין 1949 ו-1950 הקליטו חברי החבורה במסגרת תשיעייה (נונט) את התקליט Birth of the Cool, שיצא לבסוף בחברת "קפיטול רקורדס" רק ב-1959 וסימן את יצירת ה-Cool Jazz.
בהמשך הפך דייוויס לחברו הקרוב של אוונס (אוונס קרא לבנו מיילס). השניים הקליטו בחברת Columbia Records, בהפקת המפיק, ג'ורג' אוואקיאן, שלושה תקליטים תחת הכותרת המשותפת "מיילס דייוויס וגיל אוונס":  Miles Ahead ‏(1957), Porgy and Bess‏(1958) ו- Sketches of Spain‏ (1959). בהקלטות אלה ניצח אוונס על תזמורת (הולכת וגדלה עם השנים) כאשר מיילס דייוויס משמש כסולן בחצוצרה ופלוגלהורן וכמלחינם של חלק מהקטעים. התקליטים זכו להצלחה מסחרית ואמנותית רבה, כחיבור מוצלח בין מסורת ביג בנד ותיקה בסגנון הסווינג, השפעות של פוסט בופ. בשנת 1962 הוציא אוונס את התקליט  Quiet Nights, למורת רוחו של דייוויס, שהיה כבר בתקופה אחרת ביצירתו.
אוונס המשיך בקו הקלטות אלה בסגנון דומה עם סולנים שונים, בהם לי קוניץ וקנונבול אדרלי בתקליטים כ-Big Stuff ‏ (1957), New Bottle Old Wine and Great Jazz Standards‏ (1958), Out of the Cool ‏(1960) ו-The Individualism Of Gil Evans ‏ (1964) ועיבד קטעי ביג בנד עבור הגיטריסט קני בורל. ב-1966 נפגש עם הזמרת הברזילאית אסטרוד ז'ילברטו ויצר עמה את התקליט Look To The Rainbow.
אוונס, למרות גילו המתקדם, היה פתוח לכיוונים אליהם משך את הג'אז חברו הטוב מיילס דייוויס, לאמור חיבור הדוק יותר עם רית'ם אנד בלוז ומוזיקת רוק. בשנת 1970 ניסה לתאם הקלטת אלבום עם ג'ימי הנדריקס ולהקת ביג בנד בצעד נועז, אך מותו של הנדריקס ביטל תוכנית זו, עם זאת ב-1974 הוציא אוונס את התקליט המכיל עיבודים של אוונס ללהיטים של הנדריקס, The Gil Evans Orchestra Plays the Music of Jimi Hendrix.
ב-1983 הוזמן גיל אוונס לנגן באופן קבוע עם תזמורתו במועדון Sweet Basil בלילות ימי שני בשבוע. ההופעות נמשכו באופן קבוע מספר שנים, עד מותו של אוונס. בהופעה הוקלטו מספר תקליטים תחת הכותרת Gil Evans and the Monday Night Orchestra. אחד מתקליטים אלה, Bud and Bird זכה בפרס גראמי לתקליט הביג בנד הטוב ביותר לשנת 1989.
ב-1986 יצר את הפסקול המוערך לסרט "התחלות ראשונות" (Absolute Beginners) עם אמנים מובילים באותה עת כפטסי קנזיט, שאדיי ודייוויד בואי. באותה שנה (1986) נבחר במשאל המבקרים של המגזין דאון ביט להכלל בהיכל התהילה של הג'אז. ב-1987 שיתף פעולה בהקלטת תקליטיו של סטינג Bring on the Night ו-...Nothing Like the Sun, בעיבוד ליווי הביג בנד.
במרץ 1988 נפטר.
יחסי ארצות הברית–תוניסיה

היסטוריה

ב-1795, ארצות הברית פתחה ייצוג רשמי בתוניסיה ואמנת הידידות האמריקנית-תוניסאית נחתמה ב-1799.
ארצות הברית סיפקה לראשונה סיוע כלכלי וטכני לתוניסיה ב-26 במרץ 1957. תוניסיה תמכה בהתלהבות בשותפות הכלכלית האמריקנית-צפון אפריקאית שנועדה לקדם את השקעותיה של ארצות הברית באזור המגרב ולהשתלבותו הכלכלית.
היחסים בין שתי המדינות נפגעו לאחר שישראל הפציצה את מפקדת אש"ף בתוניסיה ב-1985. התוניסאים האמינו כי ארצות הברית ידעה על המתקפה מראש ואולי הייתה אף מעורבת בה, אך ארצות הברית דחתה על הסף את טענותיה של תוניסיה לפיהן ארצות הברית הייתה אכן מעורבת בהפצצה.
באוקטובר 2002, ארצות הברית ותוניסיה חתמו על הסכם למסחר והשקעות בין שתי המדינות.
יעקב בורובסקי

ביוגרפיה

בורובסקי נולד בקריית אליעזר וגדל בעכו. עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה לתפקיד לוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה כמפקד מחלקה, ולאחר מכן שימש סגן מפקד פלוגה בגדוד 13 (גדעון).
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים פיקד על מוצב 103 ברמת הגולן בקרבות הבלימה והתקפת הנגד נגד הצבא הסורי ברמה. בהמשך לחם בקרב ההבקעה לרמה הסורית. לאחר המלחמה, בעת מלחמת ההתשה במובלעת הסורית, שימש מפקד פלוגה בגדוד 51. 
הוא בעל תואר ראשון ושני במדע המדינה ובמינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר במשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. 
במשך 30 שנות שירותו במשטרת ישראל החזיק בורובסקי בשורת תפקידי פיקוד: מפקד מרחב העמקים, מפקד משטרת חיפה בשנים 1993–1995, מפקד המכללה לקצינים בכירים, סגן ראש אגף מבצעים, ולאחר העלאתו לדרגת ניצב - ראש אגף התכנון ומפקד המחוז הצפוני. בשנת 2004 הועלה שמו בין המועמדים לתפקיד מפכ"ל המשטרה.
בשנים 2005-2008 היה בורובסקי יועץ בכיר במשרד מבקר המדינה ועמד בראש צוות המאבק בשחיתות שלטונית. בדיקת החשדות נגד אהוד אולמרט ואברהם הירשזון היו בין עיסוקיו העיקריים, עד לפרישתו מהתפקיד בראשית 2008.
בורובסקי התמודד על ראשות עיריית חיפה בבחירות שנערכו בשנת 2008, והגיע למקום השני, אחרי ראש העיר המכהן, יונה יהב, עם כ-37% מהקולות. רשימתו למועצת עיריית חיפה "מהפך" זכתה ב-3 מנדטים במועצת עיריית חיפה והוא כיהן כחבר מועצת עיריית חיפה. בבחירות שנת 2013 התמודד שוב לראשות העיר והגיע שני אחרי יהב, אך הפעם קיבל פחות מ-30% מהקולות. רשימתו "מהפך בחיפה" איבדה מנדט וזכתה בשני מקומות בלבד למועצת העיר. בראשית שנת 2016, לאחר כהונה של 7 שנים, פרש בורובסקי מחברותו במועצת העיר.
ב-2009 היה בורובסקי מועמדו של ראש הממשלה בנימין נתניהו לתפקיד מנהל רשות המיסים, אך לבסוף נשאר המנהל דאז בתפקידו.
ב-2010 היה בורובסקי מועמדו של ראש הממשלה נתניהו לתפקיד יו"ר רשות השידור, אך לא נבחר.
בעשור השני של המאה ה-21, משמש בורובסקי עורך דין-שותף במשרד עורכי הדין "אשבול-בורובסקי ושות'". בדצמבר 2013 החליטה ועדת האתיקה הארצית של לשכת עורכי הדין להעמיד את בורובסקי לדין משמעתי, זאת בעקבות דברים שאמר ושודרו בתוכנית התחקירים "המקור" בערוץ 10. בכתבה נראה בורובסקי מדריך אדם מטעם התוכנית, שהתחזה לפעיל בחירות והסתבך במימון לא חוקי של בחירות מקדימות, כיצד לטוות גרסה למבקר המדינה. במאי 2015 הגיש בורובסקי תביעת דיבה, יחד עם שותפתו למשרד עו"ד שולמית אשבול, נגד ערוץ 10, רביב דרוקר ומיקי רוזנטל, וכן נגד עו"ד רונאל פישר עקב שידור הכתבה. במאי 2017 מחק את תביעת הדיבה לאחר גישור. 
בפברואר 2015 נשכר כיועץ על ידי ראש הממשלה נתניהו, בעקבות פרסום דו"ח מבקר המדינה בנוגע להתנהלות במעונות ראש הממשלה, ויצא להגנתו של נתניהו.

חיים פרטיים

נשוי לשושי ואב לארבעה.
קיקלופ

הקיקלופ הוא גזע יצורים מן המיתולוגיה היוונית.

מראה

הקיקלופים, הדומים בצורתם לאדם, מוכרים כעצומים בגודלם ובראש כל אחד מהם עין אחת בלבד. האמונה כי גודלם כביר היא מאוחרת יותר ופרט זה אינו נזכר בכתביהם של המשוררים הומרוס או הסיודוס.

מוצא הקיקלופים

קיקלופים, טיטאנים ובעלי מאה הידיים, היו שלושת סוגי הצאצאים שנולדו לאורנוס ולגאיה. למרות זאת, היו גם קיקלופים אחרים שמוצאם מפוסידון, שהיה אחיינם של הקודמים. אלה נולדו מזוגיותו עם נימפות.

המפגש בין אודיסיאוס לקיקלופ

הקיקלופ המפורסם ביותר הוא פוליפמוס, הנזכר באודיסיאה מאת הומרוס.
באודיסיאה (שיר תשיעי) מסופר על מפגשם של הגיבור אודיסיאוס ואנשיו עם הקיקלופ פוליפמוס בארץ הקיקלופים. בסיפור זה מתוארים הקיקלופים כיצורים חסרי חוק ותרבות, ניגודם של בני האדם - הם אינם חיים בקהילה ואינם מקיימים מוסדות חברתיים שהיו בסיסיים בתרבות היוונית, כמו אספה או בתי דין, וכן אינם עוסקים באמנות או בחקלאות ואינם מפליגים בימים - אחד המאפיינים המרכזיים של התרבות היוונית. הקיקלופים גם לא כיבדו את חוקי הכנסת האורחים היווניים - כפי שמלמד מפגשו של אודיסיאוס עם הקיקלופ. במקום זאת, מספרת השירה, חיו הקיקלופים איש במערתו, וקבעו חוקים לנשותיהם ולילדיהם כפי ראות עיניהם.
ארצם של הקיקלופים מתוארת כארץ פורה ביותר: אף שהקיקלופים לא עסקו בחקלאות ולא צדו, הם נהנו מהתבואה והפירות שהיו בשפע בארצם, ושתו את חלבם של עזי הבר ששוטטו באי. 
הקיקלופ פוליפמוס, שאל מערתו נכנסו אודיסיאוס ואנשיו, הוא בנו של אל הים פוסידון. הוא עצום בגודלו, מתבודד ואכזרי. השירה מתארת בפירוט כיצד תפס ללא מאמץ את רעיו של אודיסיאוס ואכלם בצמדים. רמז לצד אנושי אפשר למצוא אולי ביחסו החם לצאנו.
לאחר שהקיקלופ סירב לקבל את אודיסיאוס כאורח ואיים לאכול את כל רעיו ואותו אחרון, החליט אודיסיאוס לנקר את עינו ולהימלט ממערתו. כשנמלטו בחזרה אל הספינה, קרא אודיסיאוס מן הים אל הקיקלופ: "אם פעם תישאל מי האיש שהטיל בעינך את המום הנתעב, הגד שניקר את עינך אודיסאוס בן לארטס מאיתקה, מחריב הערים!" (כך בתרגומו של אהרון שבתאי לאודיסיאה). הקיקלופ הטיל על ספינתו של אודיסאוס סלע ענק, שכמעט ניפץ את הספינה, וביקש מאביו פוסידון להקשות על אודיסיאוס לשוב לביתו שבאיתקה, ואכן דרכו הייתה קשה וממושכת מאוד. כמו כן במספר מקורות מידע הם הופיעו כנוודים ענקיים ומטילי מורא.

עונשם של הקיקלופים

הטיטאנים, אחיהם של הקיקלופים, פחדו מהם. כאשר הטיטאנים עלו לשלטון הם כלאו את הקיקלופים במעמקי הטרטרוס - שכבת השחור משחור שבמעמקי האדמה. כדי למנוע מהם להימלט הם העמידו למשמר את המפלצת הנוראה קאמפה. רק לאחר שהאלים האולימפיים גברו על הטיטאנים ועלו לשלטון, הובסה קאמפה והקיקלופים שוחררו על ידי זאוס.
הדס שכנאי

ביוגרפיה

שכנאי נולדה וגדלה בחיפה. היא קיבלה תואר ראשון מהפקולטה למדעי המחשב בטכניון בשנת 1986 ודוקטורט במדעי המחשב מהטכניון, בהנחייתם של מיכה חפרי ואלון איתי, בשנת 1991.

בין השנים 1993 ל-1995 הייתה שכנאי חוקרת במרכז IBM TJ Watson. החל משנת 1995 היא חברת סגל בטכניון.
בין השנים 2001–2004 הייתה אורחת במעבדות בל. החל משנת 2012 שכנאי משמשת כעורכת כללית של DMTCS.

רקע אקדמי

שכנאי עוסקת בתכנון וניתוח אלגוריתמים לבעיות הקצאת משאבים שחשיבותם קריטית להבטחת ביצועים גבוהים וסקיילביליות של מערכות טכנולוגיית מידע.
רבות מהבעיות ששכנאי חקרה הן וריאנטים של בעיות יסוד באופטימיזציה קומבינטורית, כגון: בעיות אריזה, תזמון וצביעת גרף, השוכנות בליבת מדעי המחשב התאורטיים .
תרומותיה המרכזיות של שכנאי הן בפיתוח אלגוריתמי קירוב וסכימות קירוב פולינומיות לבעיות NP קשות, כגון בעיית סכום הצבעים, אריזה עם אילוצי סוגים, ומקסימיזציה תת-מודולרית.
שכנאי שואבת השראה מעולם המחול ומסיפורי המיתולוגיה (כגון המשל על באוקיס ופילמון).
כבישה

כבישה היא תהליך עיבוד מזון על ידי השרייתו זמן ארוך כשהוא מבודד לחלוטין מחמצן, לרוב כשהוא שקוע בתוך נוזל. הכבישה מתבצעת הן למטרות טעם והן למטרות שימור.
העדויות הראשונות לתהליך הכבישה הן מלפני כ-4000 שנה ומקורן בהודו.

כללי

הכבישה מתבצעת בדרך כלל בירקות ובבשרים.
בין הנכבשים הנפוצים ניתן למנות: מלפפונים (מלפפון חמוץ), כרוב, כרובית, דג מלוח, סרדינים, ביצים ובשר.
נוזלי הכבישה הנפוצים הם: חומץ, מי מלח, ושמן, כשאליהם מוספים עשבי תיבול שונים, כשום, חרדל, קינמון, זעתר, ועוד.
כבישה באמצעות חומר חומצי כגון חומץ או חומצת לימון נקראת החמצה.
לעיתים אין צורך בהוספת נוזלים בתהליך הכבישה בשל שימוש במים הטבעיים של המזון הנכבש. תרכובות שימור שונות מחסלות חיידקים רבים באוכל הנכבש וסביבתו, ובכך מאטות את רקבונו.
סקאנדה

סקאנדה, הידוע גם כמורוגה, לורד מורוגאן וקריטקיה, הוא אל המלחמה במיתולוגיה ההינדית, בנו של שיווה מפרוואטי.
במדינת טאמיל נאדו שבהודו וכן בסרי לנקה הוא אחד האלים הנחשבים ביותר, מוצג לרוב כבעל שישה פרצופים.
בקיץ (בחודש יולי או אוגוסט) מתקיים בעיר קולומבו שבסרי לנקה פסטיבל הוול (vel) שבו גוררים מרכבה מהודרת של סקאנדה ממקדש אחד למקדש אחר, בתהלוכה הכוללת הרבה מוזיקה (בעיקר הלמות תופים) וריקודים.