ישראל לוין (חוקר ספרות)

חייו

לוין נולד בשנת 1924, בזמושץ' שבפולין, ועד שנת 1930 למד בחדר. לאחר מכן החל ללמוד בבית הספר העברי המקומי "קדימה". בשנת 1932 עלה אביו לארץ ישראל ובשנת 1934 עלו בעקבותיו לוין, אמו ושני אחיו. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית הרצליה בשנת 1942. בגימנסיה, למד אצל המחנך אפרים נחום פרחיהו (פרוחובניק), אשר לימדוֹ ספרות עברית ועורר בו את האהבה לנושא. בתום לימודיו עשה שנת שירות לאומי בקיבוץ גבת, ובסיומה החל לימודי ספרות עברית באוניברסיטה העברית, במסלול ישיר לתואר מוסמך. במהלך לימודיו באוניברסיטה שירת בש"י. באותו הזמן שימש גם יושב ראש הסתדרות הסטודנטים, ומשנוכח לדעת כי סטודנטים המשרתים ב"הגנה" ובפלמ"ח מקופחים הנהיג שביתת סטודנטים, הראשונה שידעה האוניברסיטה. בשנים 1947–1949 שירת בצה"ל ולחם במלחמת העצמאות. תחילה שרת בירושלים, אחר כך נשלח לקורס קציני מודיעין ובסיומו נשלח למחוז הנגב ואף השתתף במבצע עובדה.

קריירה אקדמית

לוין סיים לימודי התואר השני בשנת 1947 והחל בלימודי דוקטורט, תחת הנחייתו של חיים שירמן. חיבורו לדוקטורט עסק בנושא "שירת רבי יהודה הלוי ביחסה למקורות העבריים הקדומים". את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1955. לאחר קבלת התואר קיבל מענק מחקר לשם הוצאת מהדורה ביקורתית של שירי הקודש של אברהם אבן עזרא, מהדורה עליה עבד כעשרים שנה, ושזיכתה אותו בפרס לעבודות מחקר על שם לייב יפה ז"ל, בשנת תשמ"א; ובפרס ביאליק לחכמת ישראל, בשנת תשמ"ב-1982.
בשנים 1954–1968 לימד ספרות עברית ומקרא בסמינר אורנים והתגורר עם משפחתו בתחומי הסמינר. בשנים 1957–1971 לימד גם את שירת ימי הביניים בספרד בבית הספר הגבוה בחיפה (לימים אוניברסיטת חיפה), ובשנת 1962 היה בין מייסדי החוג לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב. באוניברסיטת תל אביב נמשכה עבודתו עד שנת 1992, ובמהלך שנים אלו הוא קוּדם לדרג פרופסור (1969) ופרופסור מן המניין (1974). כיום פרופסור אמריטוס. הוא כיהן למעלה מעשרים שנה בראשות החוג לספרות עברית (בין השנים 1969–1980 ובשנית בין השנים 1984–1992), והחל משנת 1969, היה גם חבר הנהלת מכון כץ לחקר הספרות העברית. בנוסף, היה פרופסור אורח במכללה העברית בבוסטון (Hebrew College) (בשנת 1973), באוניברסיטת ברנדייס (בשנים 1978–1979 ו- 1983), באוניברסיטת הרווארד (בשנת 1988) ובאוניברסיטת קומפלוטנסה, במדריד, ספרד (בשנת 1991). במהלך שהותו בספרד שיתף פעולה עם אנחל סאנז בדליוס (Angel Sáenz Badillos) המומחה הספרדי לשירת ימי הביניים בספרד, והוציא עמו לאור את הספר אם אשכחך ירושלים, מהדורה דו־לשונית (עברית וספרדית) של שירי אזור ליטורגיים עבריים בספרד בימי הביניים.
הוא נחשב למרצה אהוב שהצליח להעמיד מאות תלמידים אוהבי ספרות.

פועלו המדעי

במחקריו הוא עוסק הן בעיון ההיסטוריוגרפי והאסתטי-ספרותי של השירה העברית בספרד, על ידי בדיקת מקורותיה (בעיקר לשירה הערבית בת זמנה), זיקתה להתרחשויות בתקופת כתיבתה וליוצר עצמו; והן במחקר הטקסטואלי-פילולוגי, תוך שהוא חושף מתוך כתבי יד ודפוסים נדירים, עשרות טקסטים ושירים של משוררי ספרד, מעמיד אותם על נוסחיהם המדויקים ומפרשם. 
בספרו, בן שלושת הכרכים: מעיל תשבץ, הוא עסק בכל סוגי היצירה העברית בספרד, תוך השוואתה לשירה הערבית, והוא נחשב לאחד ממפעליו החשובים ביותר. בכרך א' (שיצא לאור בשנת תש"ם ושוב פעם בשנת תשנ"ה) הוא דן בקצידה, שירי המלחמה של שמואל הנגיד, שירי השבח, ההתפארות, התלונה, התוכחת, ההתנצלות והנאצה; כרך ב' (שיצא לאור בשנת תשנ"ה) עוסק בשירי הקינה, היין והאהבה; וכרך ג' (שיצא גם הוא לאור בשנת תשנ"ה) דן בשירי החכמה, הפרישות והאזור.
מלבד מחקרו בשירת ספרד, אפיוניה ומקורותיה, חוקר לוין גם את הקשר בין שירה זו לבין ספרות ישראל בזמן המודרני והשפעתה עליה. 
בסך הכל חיבר וערך לוין כשלושים ספרים ועשרות מאמרים בנושאים אלה וכן מספר ערכים באנציקלופדיה העברית. בנוסף, הוא גם פרסם עשרות רשימות בנושאי שירת ספרד והספרות העברית, בכתבי עת ועיתונים שונים, כגון: משא, מבפנים, על המשמר, ידיעות אחרונות, מאזנים, הארץ, מעריב, דבר, הדואר, והעיר.
מאז יציאתו לגמלאות ממשיך לוין לעסוק בתחום והוא העורך הראשי של סדרת "שירת תור הזהב" בהוצאת אוניברסיטת תל אביב, ועד לשנת 2012 פרסם שבעה ספרים בסדרה. בנוסף, הוא עובד, יחד עם פרופ' טובה רוזן, על השלמת מהדורה ביקורתית לשירת הקודש של משה אבן-עזרא.