google/wiki40b huggingface dataset:
אנרכו-סינדיקליזם

אישים מרכזיים בתנועה

רודולף רוקר היה אחד מן הקולות הפופולריים בתנועה האנרכו-סינדיקליסטית. במנשר שלו משנת 1938 אנרכו-סינדיקליזם הוא סיפק מבט על מקורות התנועה, השאיפות שלה, והסביר מדוע היא חשובה לעתיד העבודה.
הרברט לגרדל כתב שפייר-ז'וזף פרודון הניח את התאוריה הבסיסית של האנרכו-סינדיקליזם, בשלילתו את המדינה והקפיטליזם, בזלזולו בממשלה הפוליטית, ברעיונותיו על קבוצות כלכליות חופשיות ועצמאיות, ובראייתו את המאבק, ולא את הפציפיזם, כליבת האנושות.
נועם חומסקי מזהה את עצמו עם הפילוסופיה של אנרכו-סינדיקליזם, ויש האומרים שהוא מייצג את עורק הביקורת העכשווית על הטענות של איגודים ראקציונים, כמו האיגוד המקצועי הגדול ביותר בארצות הברית – ה־Teamsters, על תמיכה במאבקים למען זכויות עובדים, בניגוד ל־IWW, שהוא איגוד אנרכו-סינדיקליסטי טיפוסי.

ארגונים

"איגוד העובדים הבינלאומי" הוא ארגון אנרכו-סינדיקליסטי בינלאומי המאגד בתוכו איגודי עובדים שונים ממדינות שונות. ה־CNT מילא ועודנו ממלא תפקיד חשוב בתנועת העובדים הספרדית. הוא גם היה כוח חשוב מאוד במלחמת האזרחים בספרד. איגוד אנרכו-סינדיקליסטי ספרדי נוסף הוא ה־CGT, שהוא כרגע איגוד העובדים השלישי בגודלו בספרד, והאיגוד האנרכיסטי הגדול ביותר, המונה עשרות אלפי חברים.
העובדים התעשייתים של העולם היה בעבר ארגון בעל השפעה רבה, והוא עודנו איגוד פעיל התומך בגישה של "איגוד אחד גדול" בהתארגנות מהפכנית. הארגון נוסד באופן מפורש כאיגוד תעשייתי מהפכני על ידי אסופה של סוציאליסטים ואנרכיסטים, והוא שואף לביטול עבודת השכר ולייסוד הון תעשייתי משותף. כיום, רוב חברי הארגון הם אנרכו-סינדיקליסטים. קבלת ההחלטות ושיטות ההתארגנות של הארגון – בנוסף למספר מצומצם של הצהרות פוליטיות – מקבילים לאלו של הסינדיקטים האירופאיים.
האוריינטציה האנרכו-סינדיקליסטית של איגודי עובדים אמריקניים רבים, מילאה תפקיד חשוב בצורתה של הפוליטיקה האמריקאית. ארצות הברית היא המדינה המתועשת היחידה ללא מפלגה פוליטית גדולה המתבססת על האינטרסים של העובדים.
רודולף רוקר כתב במנשר אנרכו-סינדיקליזם: "זכויות פוליטיות לא נוצרות בפרלמנטים; הן נכפות על הפרלמנטים מבחוץ וגם המיסוד שלהן בחוק, כבר זמן רב אינו מהווה ערובה ליישומן. הן אינן קיימות מכיוון שהם נכתבו באופן חוקי על פיסת נייר. רק כאשר הן יהיו טבועות באנשים, וכאשר כל ניסיון להחלישן יתקל בהתנגדות אלימה של האוכלוסייה – רק אז הן יהיו קיימות"

טריוויה

יש האומרים שהחברה המתוארת בספר המדע בדיוני "המנושל" מאת אורסולה ק. לה גווין היא חברה אנרכיסטית המושתתת על עקרונות אנרכו-סינדיקליסטים. הספר מספק נקודות ביקורת וגם נקודות זכות על חברה שכזו.
תקופת האביב והסתיו

ביזור השלטון-לחימה בין מאות מדינות

במהלך התקופה התבזר בהדרגה מרכז הכוח בסין, בתקופה זו החלו שליטים צבאיים מקומיים, שהפעילה שושלת ג'ואו, לבסס את כוחם ולהתחרות על הגמוניה בתחומי ממלכת ג'ואו. 
נערכו מלחמות רבות בין מאות המדינות שהרכיבו באותה תקופה את סין.
כתוצאה מעליית ונפילת מאות המדינות הזעירות ובעקבות המלחמות הודחו שליטים רבים מכסאם, ושכבת האצולה בסין התפוררה למעשה. .
המצב החמיר בשל פלישות מצפון-מערב, דוגמת הפלישה של הצִ'ין, שכפתה על ג'ואו להעתיק את בירתה מזרחה, ללְווֹיָאנְג.
הייתה זו תחילתו של שלב חדש בשושלת ג'ואו: שושלת ג'ואו המזרחית. כל אחת ממאות המדינות שקמו בסופו של דבר במהלך התקופה, המשיכה להיות כפופה לשושלת ג'ואו להלכה בלבד, כשהשליטה בפועל נתונה לאנשי שררה מקומיים.

ידיעת הקריאה והכתיבה

כתוצאה מהביזור השלטוני ועם התפשטותם של האצילים ברחבי הארץ נפוצה איתם גם ידיעת הקרוא-וכתוב אשר עד לאותה תקופה הייתה נחלתם הכמעט בלעדית של האצילים. התפשטות הקריאה והכתיבה עודדה את חופש המחשבה וההתפתחות הטכנולוגית, מעבר לברזל מהברונזה ארד.
ותקופה זו היוותה את עידן של פריחה פילוסופית בסין. תופעה זו, המכונה "מאה אסכולות החשיבה" (諸子百家), התבטאה בצמיחת תנועות חשיבה חשובות כגון הקונפוציאניזם, הדאואיזם, הלגאליזם והמוהיזם.
לאחר זמן מה הפכו פילוסופיות השונות כגון קונפוציאניזם, דאואיזם, לגאליזם, ומוהיזם למעמד של דתות במדינות השונות.

קונפוציוס

גדול הפילוסופים הסינים חי בשנים 551 לפנה"ס - 479 לפנה"ס, בעל השפעה מכרעת על תרבותה. על פי המסורת נולד קונפוציוס בשנת 551 לפנה"ס בעיר צ'ופו, אז בירת מדינת לוּ.
פורטימוננסה

היסטוריה

המועדון הוקם ב-14 באוגוסט 1914 והתחרה בליגות האזוריות. במשך השנים התנדנדה הקבוצה בין שלוש הליגות הראשונות. הקבוצה מעולם לא זכתה בתואר משמעותי בליגה או בגביע, אך משתתפת ליגה הראשונה במשך שנים רבות לסירוגין.
בעונת 1975/1976 העפילה לליגה הבכירה, אך ירדה לאחר שתי עונות לליגה השנייה ולאחר עונה אחת שבה לליגה הראשונה, בה שיחקה ברציפות עד לעונת 1989/1990.
בעונת 1985/1986 השתתפה הקבוצה בגביע אופ"א לאחר שסיימה במקום החמישי.
בשנות ה-90 שיחקה הקבוצה בעיקר בליגה השנייה והשלישית. בעונת 2000/2001 חזרה לליגה השנייה. בעונת 2009/2010 חזרה לליגה הבכירה לעונה אחת, שבסיומה נשרה לליגה השנייה מהמקום ה-15.
בתום עונת 2016/2017 חזרה לליגת העל מהמקום הראשון.
שלוש פעמים הגיעה הקבוצה עד לשלב חצי הגמר של הגביע הפורטוגלי והפסידה (1983, 1987, 1988).
אליס אוסוולד

ביוגרפיה

אליס פריסילה לייל קין (Alice Priscilla Lyle Keen), שמאוחר יותר הפכה לאליס אוסוולד, היא בתם של ליידי פריסילה מרי רוז קורזון (Lady Priscilla Mary Rose Curzon) וצ'ארלס ויליאם לייל קין (Charles William Lyle Keen). בראיון לאתר The Guardian שפורסם בשנת 2012 סיפרה שהיא התחייבה לשירה כשהייתה בת שמונה. עד אז רצתה להיות שוטרת, אך היא עברה לילה אחד ללא שינה ולמחרת, לדבריה, "העולם השתנה. הוא היה זקוק לשפה חדשה". כשאוסוולד הייתה צעירה היא נהגה לחבר שירים בראשה לפני השינה, ובבוקר למחרת הייתה כותבת אותם במחברת שהחביאה בשיח. רק כ-20 שנה לאחר מכן, החלה לשלוח את שיריה לפרסום. כתיבת שירה, לדבריה, היא מאמץ רציני ומתמשך בדיוק כמו המאמץ להיות אדם טוב יותר. היכולת להתבטא היטב, לדעת אוסוולד, אינה עניין של ידע והשכלה, אלא קשורה בעיקר לתשומת לב. בשנת 1994 נישאה למחזאי פיטר ס.פ אוסוולד (Peter C.P Oswald), והחל מאותה שנה שם משפחתה הפך לאוסוולד. כיום הם חיים בדבון עם שלושת ילדיהם.
אוסוולד למדה לימודים קלאסיים בניו קולג', אוניברסיטת אוקספורד (New College, University of Oxford) ולאחר מכן עבדה כגננית, עבודה שלדבריה היא אידיאלית למשורר משום שהיא משאירה את הראש פנוי. אוסוולד מדברת בהתלהבות על הקשר שלה לאדמה, העבודה הקשה והמקצבים של הטבע.
בשנת 1996 פרסמה את קובץ השירה הראשון שלה, The Thing in the Gap-Stone , עליו זכתה בפרס Forward Poetry לקובץ הביכורים הטוב ביותר. בשנת 2002 פרסמה את ספרה השני, Dart, לאחר מחקר של ההיסטוריה, הסביבה והקהילה בריבר דארט שבמחוז דבון, וזכתה עליו בפרס ט.ס אליוט. בשנת 2005 ספרה Woods, etc יצא וזכה בפרס Geoffrey Faber Memorial. כמו כן הוציאה בשנת 2009 את הקובץWeeds and Wild Flowers שאויר על ידי ג'סיקה גרינמן, ואת A sleepwalk on the severn. בשנת 2013 הייתה המשוררת הראשונה שזכתה בפרס Warwick לכתיבה, על ספרה (Memorial (2011, שהוא עיבוד ל"איליאדה" של הומרוס. ספר זה זכה לשבחים רבים על הגישה החדשנית ומלאת הדמיון שהופגנה בו. בשנת 2017 זכתה, יחד עם המשורר ג'ורדן אבל, בפרס Griffin poetry על ספרה Falling Awake, שיצא בשנת 2016. ספרה תואר על ידי השופטים כ'עוצר נשימה'. בדבריהם ציינו כי בעבודתה של אוסוולד יש אומץ פילוסופי, וכי היא פותחת בפנינו דרכים חדשות לחקירת העולם.
מחכה (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ריטה, הולחן על ידי עידן רייכל, והופק על ידי עברי לידר, אורי מילס, גלעד שמואלי, עילי בוטנר, יונתן פריג', ג'נגו, אייל פרסון שחר ועדי גולדשטיין. בנוסף לכך, השיר נכלל באלבום הביתה, הלוך חזור, שהוציאו הפרויקט של עידן רייכל, בשנת 2011.
הביקורות שהופנו כלפי השיר היו חיוביות ברובן, אשר טענו כי ריטה נשארה על אותו הסגנון הטוב שאותו עשתה עד היום.

וידאו קליפ

הוידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם מציג בתוכו את ריטה, בהתחלה יורדת במדרגות, אל עבר רחוב עם אנשים מסביב. לאחר מכן, היא פונה לכיוון כביש מהיר, ומשם מטפסת לעבר הר. כאשר עלתה על אותו ההר, היא ממשיכה ללכת ומגיעה אל יער, שם הקליפ מסתיים.
הקליפ זכה להצלחה נאה ביוטיוב ונכון ל-7 בנובמבר 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-3.8 מיליון צפיות.

הופעה

עם השיר הופיעה ריטה ביולי 2016, בתוכנית "פסקול ישראלי", אשר נערכת בחסותה של חינוכית. בנוסף לכך, היא גם הופיעה עם השיר באחת מן הופעותיה אשר נערכה בקיסריה. עם השיר הופיעה ריטה גם במסגרת סיבוב ההופעות "השמחות שלי", בתל אביב.
גם בהיכל התרבות, הופיעה ריטה עם השיר בשנת 2012.
פרמזן

היסטוריה

מסופר כי בימי הביניים ייצרו פרמזן לראשונה בעיירה ביביאנו (Bibbiano) שבמחוז אמיליה-רומאניה. במהרה התפשט ייצור הפרמזן לאזורים האורבניים של פארמה ומודנה. מסמכים היסטוריים מעידים על כך שכבר במאה ה-13 היה פרמזן שאופן ייצורו היה דומה להפליא לאופן בו מייצרים היום פרמזן. פירוש הדבר, כי ייתכן שגרסאות פרימיטיביות יותר של הגבינה היו קיימות הרבה לפני כן.
ביצירתו של הסופר האיטלקי בן ימי הביניים ג'ובאני בוקאצ'ו, "דקאמרון" (1348), מסופר על הר של גבינת פרמזן, בו השתמשו לשפר את טעמן של מנות פסטה.
כיום מיוצר פרמזן אך ורק במחוז אמיליה-רומאניה שבאיטליה. עם זאת, קיימים חיקויים רבים של הגבינה הפופולרית, חלקם אף מוצלחים במיוחד, בכל רחבי העולם וגם בישראל הנושאים את השם "פרמזן". השם "Parmigiano Reggiano" הוא שם מוגן משפטית, ועל כן רק גבינות המיוצרות במפעלים ספציפיים בצפון איטליה רשאים להשתמש בו. השם פרמזן (Parmesan), שמקורו בצרפתית, הוא שם נפוץ בהרבה, וכל הגבינות הנושאות את שמו הן חיקוי של הגבינה המקורית.

ייצור הגבינה

פרמזן מיוצר מחלב פרה גולמי. החלב המשמש לייצור הגבינה מורכב מחלב שנחלב בערב, ושהה במיכל נחושת במהלך הערב, המעורבב בחלב מחליבת הבוקר וזאת על מנת ליצור מרקם ייחודי עבור הגבינה. החלב מועבר למכלי נחושת גדולים, שקיבולתם היא בת 1,100 ליטרים. מִמכל נחושת אחד מופקים שני גושי גבינה. השימוש בנחושת מועדף מפני שנחושת מצליחה לשנות את הטמפרטורה שלה במהירות יחסית.
החומר המגבן המשמש להפרדת החלב למוצקים ומי גבינה, מופק באופן מסורתי מרירית הקיבה של עגלים. הסטנדרט של האיחוד האירופי מחייב שימוש בחומר מגבן מן החי - אולם בגרסאות החיקוי של הגבינה משתמשים לעיתים גם בחומרים מגבנים מלאכותיים.
לאחר שהייה קצרה במכלים, מועברות הגבינות לדליים שנותנים להן את צורתן. לאחר יום או יומיים משתחרר הדלי ומודפס על אריזת הגבינה שמה ותאריך הייצור שלה. אז חוזרת הגבינה לדלי שמתמלא בינתיים במי-מלח, והגבינה נמצאת בהשרייה למשך כ-20 ימים על מנת לצבור מלחים. בתום תקופת ההשרייה, הגבינה עוברת לאחסון בחדר התיישנות גדול, על מדפי עץ ארוכים, המסוגלים להכיל 24 גבינות לגובה ו-90 גבינות לאורך. מדי שבוע מתבצע ניקיון ממוכן במדפים, ובאותה ההזדמנות הופכים את הגבינות. הטמפרטורה והלחות בחדר ההתיישנות חייבות להיות קבועות בכל שעות היממה.
לאחר 12 חודשים לפחות בחדר ההתיישנות, מועברות הגבינות לטועם מקצועי שקובע את איכות הגבינה. אם היא אינה איכותית, הוא מסמן את האריזה בצלב.

בישול

פרמזן משמשת לתיבול סוגי פסטה שונים, הקרמת מרקים וריזוטו, ומהווה חלק מהמרכיבים של רטבים פופולריים כגון אלפרדו ופסטו. מתכון ידוע העושה שימוש בגבינה הוא "עוף פרמזן".
בית מורשה בירושלים

פעילות

בראש המרכז עומד פרופ' בנימין איש שלום. בראש בתי המדרש עמדו בעבר הרב אליהו בלומנצוייג, הרב שג"ר הרב פרופ' דניאל שפרבר והרב ד"ר יהודה ברנדס בראש בית המדרש לגברים. הרב ד"ר בנימין לאו עמד בראש תוכנית "בית המדרש לצדק חברתי", שהוקמה בשיתוף פעולה עם "מעגלי צדק". מטרת בית מדרש זה ללמוד סוגיות חברתיות ולהגביר את העיסוק הדתי בנושאי חברה וצדק חברתי. בראש בית המדרש לנשים בבית מורשה עמדה הרבנית ד"ר מיכל טיקוצ'ינסקי.
בבית מורשה פעלו מכוני מחקר בתחומי אתיקה, יהדות ומדינה, חקר מחשבת חז"ל וחקר ההלכה, מחלקה לזהות יהודית-ציונית המובילה תוכניות אסטרטגיות בחינוך יהודי-ציוני בשיתוף צה"ל, משטרת ישראל ובתי-ספר תיכוניים. המוסד מקיים כנסים, ערבי עיון ופעילויות לציבור הרחב, ומפעיל ספרייה במדעי היהדות.
המחלקה לזהות יהודית-ציונית מפעילה הוצאת ספרים המפרסמת ספרים העוסקים במחשבה, הלכה ותרבות יהודית. בראש ההוצאה לאור עומדת חיותה דויטש. בין היתר רואים אור בהוצאת ספרים זו: כתב העת "אקדמות", סדרת הספרים "חכמים" של הרב בני לאו וספרי "אגדה למעשה" של הרב יהודה ברנדס. 
בשנת 2013 השיק בית מורשה תוכנית בשם "פתיחתא - בית מדרש למתחילים". התוכנית מיועדת לחוזרים בתשובה ולגרים. 
בית מורשה היה ממוקם בבית מלי"ץ שבקריית מוריה הסמוכה לשכונת ארמון הנציב. בנובמבר 2012 עבר המוסד ל"יד הרב ניסים" שבשכונת טלביה.
Sort (פקודה)

סביבת Unix

סידור לפי ABC בעזרת פקודת sort, יהיה כדלקמן:
$ cat phonebook
Smith, Brett     555-4321
Doe, John        555-1234
Doe, Jane        555-3214
Avery, Cory      555-4132
Fogarty, Suzie   555-2314

$ sort phonebook
Avery, Cory      555-4132
Doe, Jane        555-3214
Doe, John        555-1234
Fogarty, Suzie   555-2314
Smith, Brett     555-4321
סידור לפי ABC, מהסוף להתחלה, בעזרת פקודת sort, יהיה כדלקמן:
$ sort -r phonebook
Smith, Brett     555-4321
Fogarty, Suzie   555-2314
Doe, John        555-1234
Doe, Jane        555-3214
Avery, Cory      555-4132
סידור מספרים בעזרת פקודת sort, יהיה כדלקמן:
$ cat numbers 
11043502

$ sort -n numbers 
12341050
תפריט העזרה של פקודת sort:
sort --help
אאורל ולאיקו

חייו

ולאייקו נולד בבינצינץ (Binţinţi, בהונגרית "בנצנץ" Bencenc) שבטרנסילבניה, אשר באותה העת היה חלק מממלכת הונגריה שבמסגרת האימפריה האוסטרו-הונגרית. לימים הוסב שם היישוב על שמו. הוא למד בבית ספר תיכון קלוויניסטי "קון קוצ'ארד" בעיר אורשטיה, שאותו סיים בשנת 1902 והמשיך ללמוד באוניברסיטה הטכנית של בודפשט ובאוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן. בשנת 1907 קיבל תעודת גמר כמהנדס.
ולאייקו עבד זמן מה במפעל המכוניות אופל בעיר ריסלסהיים (Rüsselsheim) בגרמניה. ולאייקו חזר לכפר הולדתו בינצינץ כדי לבנות דאון, שאותו הטיס בקיץ שנת 1909. באותה שנה עבר לבוקרשט, בה החל לבנות את המטוס שסימנו Vlaicu I. ב-17 ביוני 1910 הטיס ולאייקו את המטוס שלו לראשונה. המטוס השני בסדרה, שסימונו היה Vlaicu II, נבנה והוטס בשנת 1911. מטוס זה זיכה את בעליו בפרסים כספיים בערך של 7,500 קרונה אוסטרו-הונגרית, הודות להצלחותיו בטיסה ובנחיתה, בתחרות שהייתה בשנת 1912 בתצוגה האווירית באספרן (Aspern) ליד וינה, ובה התחרה ב-42 טייסים אחרים.
המטוסים שבנה ולאייקו היו בצורת חץ, כאשר בקרת הטיסה וההיגוי הייתה שונה מהמקובל היום, ונעשתה בקדמת המטוס. למטוסים היו שני מדחפים משותפי ציר, טבעת מיוחדת סביב המנוע ומערכת מתלים עצמאית לשלושת הגלגלים עם תמסורות ומעצורים.
ולאייקו מצא את מותו בשנת 1913 ליד קמפינה ברומניה, כאשר מטוסו מדגם Vlaicu II התרסק, עת ניסה לחצות את הרי הקרפטים. הוא נטמן בבית הקברות בלו (Bellu) בבוקרשט. באותה עת החל לבנות דגם של מטוס דו-מושבי עבור חברת מרקוני לניסיונות בתחום הרדיו האלחוטי. המטוס, שנבנה רק בחלקו לפני מותו של ולאייקו, הושלם על ידי חברים והוטס בשנת 1914. בהפעלת המטוס ובבקרה שלו היו קשיים שטייסים ומתכננים בני התקופה לא ידעו לפתור. בשנת 1916 במלחמת העולם הראשונה, כאשר הגרמנים החזיקו בבוקרשט, הם תפסו מטוס מדגם Vlaicu III, שאותו הביאו לגרמניה. מטוס זה טס בתצוגה האווירית בברלין בשנת 1942.
אלכסנדר סולץ

אלכסנדר סולץ (ספטמבר 1900, כ"א באלול ה'תר"ס - 14 בדצמבר 1945, י' בטבת ה'תש"ו) היה משומרי פתח תקווה וממגיני הרצליה. ראש השומרים בהרצליה.

קורות חייו

נולד בפתח תקווה, בשנת 1900 (כ"א באלול תר"ס), למאיר ולאיידלה (לבית גיסין). אח של אפרים סולץ. למד בבית הספר של המושבה פתח תקווה.
משנת 1915 החל להיות פעיל בהגנה על העיר – בביטחון אנשיה ורכושה, על בתיהם ועל פרדסיהם. ביום ההתקפה על פתח תקווה, בכ"ז בניסן תרפ"א היה מטובי הלוחמים בחזית ההגנה.
התחתן עם מרים (לבית סוואטיצקי).
כשנוסדה המושבה הרצליה בשנת 1924, הוקצבו חלקים ממנה להתנחלות ילידי ארץ ישראל המאוגדים בארגון "בני בנימין", בתור יליד ישראל וחבר הצטרף  אליהם, והיה מהראשונים שבנה את ביתו. הייתה לו גם חלקת אדמה עם משק, אך עקב עיסוקו בשמירה לא ניהל את המשק.
גם בהרצליה המשיך להשתמש ביכולותיו בשמירה ובהגנה. יחסיו הטובים עם הערבים אותם רכש, סייעו הרבה לחיזוק השמירה.
הרחיב את גבולות הרצליה. כשפרצו מהומות 1936 רץ לבדו אל השכנים הערבים, על אף הסכנה, והצליח לרסנם.
כשנוסדה משטרת היישובים האזורית נתמנה לראש הנוטרים בהרצליה, ופעל רבות למען הביטחון. התמסר למען שירותו זה.
נפטר בזכרון יעקב, ביום 14 בדצמבר 1945 (י' בטבת תש"ו), והובא לקבורה בהרצליה.
לזכרו נקרא רחוב סולץ בהרצליה.
שרה קאהאן

שרה קאַהאַן (בכתיב סובייטי: סאַרע קאַהאַנ; 3 ביולי 1885, הכפר מקסימוביצ'י, פלך מינסק - 1941, גטו מינסק) הייתה סופרת ומשוררת יידית סובייטית בלארוסית.

ביוגרפיה

שרה קאהאן נולדה ב-1885 בכפר מקסימוביצ'י שבפלך מינסק באימפריה הרוסית (כיום במחוז מוהילב בבלארוס).
היא ניהלה את הספרייה העירונית בבוברויסק. ב-1935, בהצעת המחלקה היהודית של איגוד הסופרים של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית (היא הייתה האישה היחידה במחלקה זו), שבה עם משפחתה לעיר מינסק. במינסק היא למדה בפקולטה לפילולוגיה של האוניברסיטה הפדגוגית הממלכתית של בלארוס.
קאהאן החלה ביצירתה לאחר מהפכת אוקטובר. לפני הפלישה הגרמנית לברית המועצות היא פרסמה קובצי שירים וסיפורים קצרים: "אינ וועג" (בדרך), "מיינ היימלאנד" (מולדתי), "די ערשטע פרעמיע: א מאנאלאג פונ אנ עלטערער פרוי" (הפרמיה הראשונה: מונולוג של אישה זקנה), "אונדזערע מענטשנ" (האנשים שלנו) ורומן: "דער פידלער" (הכנר). בזכותו של זמיטרוק ביאדוליה (שם העט של שמואל פלבניק), שהיה סופר בלארוסי-סובייטי, חיבוריה תורגמו לבלארוסית ופורסמו לפני הפלישה הגרמנית. קאהאן הייתה חברת המערכת של כתב העת הספרותי "שטערן".
לאחר הפלישה הגרמנית נכלאו קאהאן, בעלה ובנה הצעיר בגטו מינסק, שם הם גם נספו. בנה הבכור נהרג בקרב על לנינגרד.
קוטג' (גבינה)

גבינת קוטג'  היא סוג של גבינה רכה בטעם עדין.

מאפיינים

גבינת קוטג' היא מוצר חלב מבוסס גֶבן בטעם עדין. גבינת הקוטג' מרוקנת מנוזליה אך אינה עוברת דחיסה כך שחלק ממי הגבינה נותרים. הגבן נרחץ בדרך כלל על מנת להסיר את החמיצות. הגבינה אינה עוברת תהליך ישון או צביעה. ניתן לייצר מגוון רחב של גבינות קוטג' על ידי שימוש בחלב המכיל רמות שומן שונות. מחלבות המייצרות גבינת קוטג' משתמשות לשם כך בחלב האיכותי והטרי ביותר המגיע למחלבה. גבינת קוטג' שעוברת דחיסה הופכת לגבינת הופ, לגבינת חוואי או לקסו בלאנקו. בשוודיה גבינת קוטג' מכונה לרוב קזו, שהוא שמו של יצרן הגבינה הידוע ביותר במדינה.
נהוג לאכול גבינת קוטג' כפי שהיא, כתוספת לסלט, כחלק מקינוחים, וכמטבל לחטיפים. גבינת קוטג' יכולה להוות תחליף לגבינה מגוררת או לגבינת ריקוטה ברוב המתכונים (כמו לזניה). הגבינה פופולרית בקרב עושי דיאטה ונאמני מזון בריאות. גבינת הקוטג' אהודה גם בקרב מפתחי גוף בשל רמת חלבון הקזאין הגבוהה ורמת השומן הנמוכה. 
גבינת קוטג' עתירת חלבון ודלת שומן ופחמימות.

אטימולוגיה

השם גבינת קוטג' אינו שם של מוצר מותגי. זהו סוג הגבינה והיא נקראת כך בשפות רבות. גבינת הקוטג' קלה להכנה בבית, היא מורכבת מחלב רזה ומקולקל שנשאר לאחר שחבצו חמאה, כלומר, למעשה, משאריות. מקור השם הוא באופן ההכנה: היא נקראה "גבינת הבקתה" (גבינת קוטג') על מנת להבדילה מגבינות יוקרתיות יותר. את שמה היא קיבלה מהמילה הלועזית "קוטג'" שמשמעה בית קטן באזור כפרי. השם נמצא בשימוש מאמצע המאה ה-19. בישראל פותח הקוטג' הישראלי באמצע המאה ה-20.

בישראל

בישראל הגבינה נפוצה מאוד. תנובה החלה לייצר גבינת קוטג' בשנת 1962. טרה החלה לייצר גבינת קוטג' בסוף שנות ה-60, ואילו שטראוס חדרה לשוק רק בחודש נובמבר 2002. תחילה נמכרה הגבינה ב-9% שומן, ובהמשך הוצעה בגרסאות של 1%, 3% ו-5% שומן. תנובה מייצרת גם "קוטג' עם יוגורט" (שווק בתחילה תחת השם "יוגה"), ובשנת 2013 החלה לייצר "קוטג' למריחה", שמרקמו עדין מזה של גבינת קוטג' רגילה. 
עד שנת 2006 נכלל קוטג' ברשימת המוצרים הבסיסיים בפיקוח, ומחירו הוגבל. לאחר הסרת הפיקוח העלו היצרניות בהדרגה את מחיר המוצר (יחד עם מוצרי חלב רבים נוספים), וזה הגיע בשנת 2011 לשיעור של 7-8 ש"ח לצרכן. עובדה זו, בצירוף נסיבות שונות הכוללות את יוקר המחיה והתפתחות הרשתות החברתיות ומקומם בהתנהלות מחאות חברתיות בעולם, הובילה ביוני 2011 לחרם צרכנים כנגד מוצר זה. ההודעה על החרם החלה בפייסבוק, עברה לאמצעי תקשורת רבים אחרים, כונתה "מחאת הקוטג'" וזכתה להצלחה גורפת כאשר הביאה להורדת מחיר המוצר.
הולוקן

הולוקן (מיוונית: ὅλος ("כולו"), καινός ("חדש")) היא התקופה הגאולוגית הנוכחית. התקופה שייכת לתור הרביעון אשר בעידן הקנוזואיקון, והחלה בסוף תקופת הקרח האחרונה - לפני 11,700 שנים. תקופה זו מכסה את כל ההיסטוריה המתועדת של המין האנושי. במהלך התקופה הפכו פעילויות האדם למשמעותיות מבחינה אקולוגית וגלובלית. בשל כך, יש התומכים בהגדרת חלקה המאוחר של התקופה או אף כולה כעידן חדש, האנתרופוקן (עידן האדם).
חורש הדקלים באלש

היסטוריה

הסברה היא כי דקלים ראשונים ניטעו בחורש על ידי פיניקים מקרתגו כבר במאה ה-5 לפנה"ס. מערכת השקיה הוקמה בתקופת השלטון המוסלמי בספרד, על ידי עבד אל רחמן הראשון, שליט אנדלוסיה במאה ה-8, והיא עדיין נמצאת בשימוש כיום. מערכת ההשקיה מובילה מים מנחל וינלופו (Vinalopó) החוצה את העיר בסמוך ממערב לחורש.
במחצית השנייה של המאה ה-17 החלה העיר להתפשט על חשבון שטחי החורש, ותנופת התיעוש פגעה בו. רק בשנות העשרים של המאה ה-20 חילחלה ההבנה כי החורש נמצא בסכנה, ובעשור שלאחר מכן חוקקו חוקים להגנת העצים ששרדו. החוק העיקרי בענינו של החורש הוא חוק הקהילה האוטונומית של ולנסיה משנת 1986. החורש הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 2000, בשל כך שהוא מייצג את נדידתו של נוף תרבותי מתרבות ומיבשת אחת לאחרת.

עצי החורש

עצי החורש הם מהמין תמר מצוי, ומקורם במערב אסיה ובצפון אפריקה. הם עשויים להגיע לגובה של יותר מ-30 מטר ולשרוד משך יותר מ-300 שנים. התמרים נאספים מהחורש בחודש דצמבר, וענפים מהעצים משמשים לתהלוכת יום ראשון של הדקלים בכל רחבי ספרד ולשימושים אומנותיים. עץ הדקל הגדול בחורש הוא הדקל הקיסרי (Palmera Imperial) שנקרא כך לאחר ביקורה של אליזבת, נסיכת בוואריה במקום בשנת 1894.
דניאל זילברשטיין (עיתונאי)

קריירה

בצעירותו שיחק זילברשטיין כדורסל בקבוצת הנערים של רמת השרון. בגיל 16 החל לעבוד בשבועון הכדורגל "ראשון". בגיל 18 התגייס לגלי צה"ל ושימש בתחנה במשך כ-10 שנים בתפקידים שונים, ביניהם כתב חדשות החוץ, עורך חדשות החוץ, עורך החדשות הראשי ומגיש תוכנית האקטואליה לסיכום היום "24 היום שהיה".
ב-2008 החל לעבוד כמגיש ושדרן בערוץ הספורט, ושידר מאולימפיאדת בייג'ינג שנערכה בשנה זו. בהמשך שידר משחקי כדורסל ומשחקי טניס. 
בשנת 2010 סיקר את המונדיאל בדרום אפריקה עבור גלי צה"ל.
בשנים 2014-2016 סיקר עבור ערוץ הספורט שני משחקי אולסטאר ואת גמר ה-NBA ב-2015.
בשנת 2015 שימש כאחד ממגישי תוכנית הרדיו "המילה האחרונה" בגלי צה"ל, יחד עם יוסי שריד ומנחם הורוביץ.
היה שליח ערוץ הספורט ב- אולימפיאדת ריו 2016.
הגיש את תוכנית הספורט "מגרש פתוח" בימי חמישי בערוץ הספורט. 
באוקטובר 2017 עזב את התוכנית "מגרש פתוח", והחל להגיש את "בוקר ספורט", תוכנית הבוקר של ערוץ הספורט, לצד רותם ישראל.
מרצה בבית הספר לתקשורת במכללה האקדמית ספיר.

חיים אישיים

מתגורר בתל אביב עם אשתו נועה, ולהם בן אחד.
בין 2007 ו-2008 היה בן זוגה של תמר שחק, גל"צניקית שנרצחה בעת טיול בעיר ארקיפה שבפרו.
מועדי הראי"ה

מועדי הראי"ה הוא ספר העוסק בשבת ובמועדי ישראל בהגותו ובאורח חייו של הראי"ה קוק. הספר חובר על ידי תלמידו, הרב משה צבי נריה.
הספר משלב קטעי הגות קצרים של הראי"ה עם פרקי סיפורים, חלקם מפי השמועה וחלקם מהספרות והעיתונות. מהדורתו הראשונה יצאה לאור בשנת ה'תש"מ.
הספר הוא חלק מסדרת ספרים שעליה זכה הרב נריה בפרס הרב קוק לספרות תורנית מטעם עיריית תל אביב-יפו.

עריכת הספר

התשתית הראשונה לספר הייתה סדרת מאמרים שפרסם הרב נריה בעיתון הצופה. עליהם הוסיף קטעי הגות מתוך ספרי הראי"ה בהלכה ובאגדה ומעט קטעים מכתב ידו. את הסיפורים אסף הרב נריה מעדי ראייה ושמיעה ומתוך רשימות שונות מספרים קבצים ועיתונים.
אלדו נדי

ביוגרפיה

נדי נולד בליבורנו. אחיו הבוגר נדו, נחשב לאחד הסייפים הגדולים בהיסטוריה.

אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה נדי ב-4 מדליות, מהן 3 זהב כולן בתחרויות הקבוצתיות: בתחרות ברומח קבוצתי, בתחרות בדקר קבוצתי ובתחרות בחרב קבוצתי. הוא זכה במדליית כסף בתחרות חרב אישי, כשבמדליית זהב זכה אחיו, נדו. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בתחרות רומח אישי.
בשנת 1935 היגר נדי לארצות הברית ולימד סייף בניו יורק עד שנת 1943. בהמשך אותה שנה עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה.
בשנת 1965 נפטר נדי בלוס אנג'לס.
יער השלום

היסטוריה

היער ניטע על ידי קק"ל ב-1968 על שטח של כ-400 דונם באזור שהיה לפני מלחמת ששת הימים שטח ההפקר בין ירושלים הירדנית והישראלית, במלאת שנה לשחרור ירושלים ו-20 שנה למדינת ישראל. טקס ההכרזה על היער נערך ביום העצמאות, בנוכחת שר החוץ אבא אבן וראש העיר טדי קולק. היער נחנך ביולי 1968, לאחר שניטעו בו 35,000 עצים. 
היער הוכשר לשמש כמרכז נופש ומרגוע ונבנו בו פינות ישיבה ומרכז נטיעות לתיירים. ביער הוקמה מצבה לזכר הספורטאים שנרצחו באולימפיאדת מינכן ב-1972, וכן  גלעד לזכר 76 חללי גדוד 68 של חטיבת ירושלים, שנפלו במעוזי קו בר-לב בתעלת סואץ, במלחמת יום כיפור.
לכבוד חגיגות שלושת אלפים שנה לירושלים, בתחום היער הוקם "גן ילדי ישראל", בו הוקמו תצפיות על אתרים המייצגים תקופות שונות בתולדות העיר. ראש ממשלת איטליה, סילביו ברלוסקוני, נשיא ברית המועצות לשעבר מיכאל גורבצ'וב, הזמר חוליו איגלסיאס ועוד אישים מפורסמים נטעו עצים ביער.

אמת מים

בערוץ נחל אצל במעלה הנחל התגלו שרידים של אמת המים התחתונה מימי בית שני, שהובילה מים ממעיינות גוש עציון לירושלים. האמה מגיעה מבית לחם, חוצה במנהרה את רכס ארמון הנציב - הר אצל, ויוצאת למעלה נחל אצל. משם האמה עוברת בגבעת חנניה ונכנסת לעיר העתיקה דרך הר ציון. באזור נחל אצל נשתמרה האמה היטב וניתן לראות את מהלכה המקורי ואת צינור החרס שהותקן בתקופה העות'מאנית.

מערות קברים

על דופן מצוק הנחל נחצבו מערות קבורה רבות המתוארכות לתקופה ההרודיאנית. המערות בנויות כאשכולות של חדרים החצובים בסלע. בדפנות החדרים חצובים כוכים ששימשו להצבת גלוסקמאות.
ריכוז המערות יוצר מתחם קבורה מוגדר והן מהוות מדגם מייצג של תרבות וטכנולוגית קבורה מתקופת הורדוס. 
בחפירות שנערכו באתר על ידי רשות העתיקות, נתגלו גלוסקמאות מעוטרות ועליהן כתובות בעברית.

מרכז המבקרים

עמותת אלע"ד מפעילה מרכז מבקרים במתחם קק"ל ביער. במתחם נמצאים משרדי מכון מגלי"ם ומשרדים של אלע"ד, ושם גם נקודת מפגש היציאה לסיורי סגווי בטיילת ארמון הנציב.
יחסי מאוריציוס–צרפת

סחר

יחסי המסחר של מאוריציוס וצרפת התרחבו במהלך השנים. צרפת היא המדינה ממנה מגיעים הכי הרבה תיירים למאוריציוס והיא שותפה בשוק המאוריצי במגוון רבדים וצורות שונות.