google/wiki40b huggingface dataset:
בואינג 377 סטרטוקרוזר

בחיל האוויר הישראלי

מטוסי הסטרטוקרוזר נרכשו מעודפי ציוד וחלפים של חיל האוויר האמריקני. המיזם היה משותף לתעשייה האווירית ולחיל האוויר. ב-1964 הוטסו לארץ חמשת מטוסי ה"סטרטו" הראשונים, אשר שמשו קודם לכן כמטוסי נוסעים בחברת פאן אם. בתחילה שירתו המטוסים במסגרת גף טיסה צבאי (כשלוחה של טייסת 103), ונתנו מענה לטיסות ארוכות טווח של חיל האוויר, להטסת נוסעים וציוד מחו"ל. ב-1 ביולי 1964, הפך הגף לטייסת 120 שכללה בתחילה, את חמשת מטוסי ה"סטרטו" וזוג מטוסי דקוטה.
באותה תקופה היה איסור של הקונגרס האמריקאי על מכירת מטוסים לחיל האוויר, ובין השאר נאסרה מכירת הרקולסים למערך מטוסי התובלה של החיל. הסטרטוקרוזר מילא את הצורך של חיל האוויר במטוס תובלה גדול יותר מהנורד והדקוטה. הוא נרכש לאחר שכשל הניסיון לקנות מטוסי הרקולס. בחלק מהמטוסים בוצעו שינויים, על מנת לאפשר הצנחת אפסניה, נגמ"שים קלים ועוד. 
בשנים 1964–1966 השתתפו מטוסי "סטרטו" במבצעי "רוטב" ו"דורבן" - הצנחת כלי נשק וציוד אחר למורדים המלוכניים התימניים, שנלחמו נגד צבא מצרים בתקופת מלחמת האזרחים בתימן.
ב-1966 ביצע מטוס "סטרטו" (שכינויו היה "מצדה"), טיסה ארוכה בין מדינות אפריקה, והוביל את פמליית ראש הממשלה דאז, לוי אשכול, בסיור של מספר שבועות ברחבי היבשת. המטוסים ביקרו ביבשת אפריקה לא אחת, וחזרו ממנה עם חיילים אתיופים שהגיעו לישראל להשתתף בקורס צניחה. 
המטוסים נטלו חלק במלחמת ששת הימים, בהצנחת אספקה בחצי האי סיני, ובמלחמת יום הכיפורים. ב-17 בספטמבר 1971 הופל מטוס סטרטוקרוזר באמצעות טיל קרקע-אוויר מצרי בהפעלה צוות סובייטי מדגם SA-2 ששוגר ממארב טק"א ממערב לתעלת סואץ. המטוס היה בגיחת איסוף מודיעין וצילום אוויר אלכסוני מעל לשטח סיני (לצילום מערכי הטילים המצריים), כ-22 ק"מ מתעלת סואץ. רק אחד משמונת אנשי צוות המטוס הצליח להיפלט מהמטוס, להפעיל את מצנחו ולהינצל. אנדרטה לזכר צוות המטוס בצורת מנוע מטוס הסטרטוקרוזר, נמצאת ביער בן שמן. יום למחרת, הותקפו סוללות נ"מ במצרים לראשונה בטילי שרייק.
בשנים שלפני מלחמת יום הכיפורים, קלטה הטייסת מספר מטוסים משופרים מדגם C-97, אשר שירתו בין השאר כמטוסי תדלוק בחיל האוויר האמריקאי. בנובמבר 1970 הושמד אחד המטוסים בתאונה על מסלול המראה בנמל התעופה לוד כאשר התנגש בו מטוס מטען בואינג 707 של חברת התעופה TWA.
צוות אוויר של המטוס באותה תקופה כלל: קברניט, נווט, מהנדס טיסה, אלחוטן אוויר, ופקח העמסה. 
ב-1978 יצא המטוס רשמית משירות חיל האוויר הישראלי.
ב-2011, במלאת 40 שנה לתקרית ב-17 בספטמבר 1971 שבה הופל אחד המטוסים, הוצב מטוס סטרטוקרוזר מספר 035, כאנדרטה בבסיס נבטים, לאחר שהיה מונח מאז 1978 כגרוטאה בבסיס חצרים.
פרפור חדרים

מנגנון

לב האדם מגורה לפעול על ידי פולסים חשמליים שמקורם בתאי ההולכה החשמלית של הלב. מערכת ההולכה החשמלית מורכבת מתאים שפעילותם מעבירה זרם חשמלי מסודר מהקוצב הראשי (ה-SA node) לכל תאי הלב. הזרם החשמלי מגרה את תאי שריר הלב להתכווץ, וכך מושג כיווץ מסודר של שריר הלב, המאפשר שליחת דם בצורה מיטבית לכל חלקי הגוף. קוצב זה שולח במצב תקין 60 - 90 גירויים חשמליים בדקה.
מקוצב זה, הממוקם בפרוזדור הלב הימני, ממשיך הזרם בתעלות מיוחדות ומכווץ את כל שריר הלב, לפי סדר מסוים.
תאי שריר הלב מיוחדים בכך שכל אחד מהם יכול להפוך לקוצב חשמלי. במצב רגיל הקוצב הראשי הוא מהיר יותר וחזק יותר על כן הוא 'שולט' על קצב הלב. במצב של פרפור חדרים, נפגע מסיבה כלשהי קצב פעולתו של הקוצב הראשי. תאים מסוימים בלב, שלא מקבלים גירוי חשמלי, שולחים גירויים חשמליים לא-סדירים, כפיצוי על חוסר פעילותו של הקוצב הראשי, ויוצרים גירויים רבים שפועלים על שריר הלב בו-זמנית. הגירוי אינו מתואם ולכן הפעולה החשמלית לא יכולה לייצר את הפעילות המכנית של הלב. אם מקור הגירויים האלה הוא תאים שנמצאים בחדרי הלב, אז המצב מוגדר כפרפור חדרים.

גורמים

אחד הגורמים העיקריים לפרפור חדרים, הוא איסכמיה של שריר הלב. במצבים בהם לא מקבל שריר הלב חמצן במידה מספקת, תאי שריר הלב עוברים למצב של דחק, ומשגרים אותות חשמליים במטרה לשפר את החמצון שלהם, על ידי הגברת קצב פעימות הלב. ריבוי מוקדים חשמליים כאלה מובילים לפרפור, ואם מקורו בחדרים, הרי שזהו פרפור חדרים. במצב של אוטם בשריר הלב יש הפרעה בזרימת הדם לרקמת שריר הלב, תאי הלב לא מקבלים אספקת חמצן ראויה, ועלול להתרחש מצב של פרפור חדרים.
גורמים נוספים עלולים להיות הפסקת נשימה (על רקע טביעה, למשל), השפעת חשמלית חיצונית על הגוף (במקרה של התחשמלות, למשל), או כתוצאה מהשפעת תרופות או חומרים אחרים.
לרוב, פרפור חדרים מתרחש באנשים מבוגרים, אך הוא עלול להופיע גם בגילאים צעירים יותר, בנוכחות מחלות ילדות או בהשפעת גורמים חיצוניים.

סכנות

הסכנה הבולטת ביותר שעולה ממצב של פרפור חדרים היא מוות. הסיבה לכך היא, שמכיוון שיש הרבה מוקדים שגורמים לכיווץ לא אחיד של שריר הלב, אין כיווץ והרפיה מסודרים של הלב, ופעולת הזרמת הדם לא יכולה להתבצע ביעילות. כתוצאה מכך לא ניתן להרגיש בדופק של אדם שעובר פרפור חדרים, כי כיווץ הלב מאוד לא יעיל. לכן, אדם שחוֹוה פרפור חדרים יאבד את הכרתו במהירות, וייגרם נזק למוחו תוך זמן קצר.

טיפול

לאדם שעובר פרפור חדרים, אין דופק על אף שישנה פעילות חשמלית, שכן מאחר שהיא אינה סדירה היא אינה מייצרת פעילות מכנית של הלב, ולמעשה הלב אינו פועל. יש לבצע על אדם זה החייאה מלאה, בדיוק כמו במקרה של חוסר פעילות חשמלית בלב.
יש להזעיק עזרה מיידית למקום האירוע.
על צוות מטפל ברמה בסיסית יהיה לבצע הנשמות ועיסויים על מנת לספק לגוף את החמצן הדרוש לו, כדי שכאשר תגיע העזרה המתקדמת, היא תהיה אפקטיבית. ברמת בית החולים או אמבולנס, הטיפול המיידי יהיה מתן שוק חשמלי בעזרת דפיברילטור. השוק החשמלי משתק את כלל הפעילות החשמלית שבלב, ומאפשר לקוצב הראשי לשוב ולשלוט על קצב הלב. לאחר שקיצוב הלב שב לסדרו, גם יכולת הזרמת הדם חוזרת למצבה התקין.
מלבד שוק חשמלי, ישנן גם תרופות שמאפשרות השגת שליטה על פעילותו החשמלית של הלב.
בישראל קיים חוק לפיו יש להציב דפיברילטורים במקומות ציבוריים שבהם נמצאים יותר מ-500 איש, במטרה לקצר את מהירות הטיפול במקרים של פרפור חדרים.
מצב חירום אקלימי

מצב חירום אקלימי הוא מצב חירום המוכרז על ידי רשות מחוקקת, כמו פרלמנט או רשות מקומית, וכולל רשימת צעדים שיש לנקוט כדי להאט את קצב התחממות כדור הארץ. הכרזה כזו היא קריאה לגופי הרשות המבצעת, בהם הממשלה, לנקוט באמצעים מעשיים מעבר למה שנעשה עד כה, הן ברמה הארצית והן ברמה האזורית או העירונית.
מצב חירום אקלימי הוכרז על ידי מספר מדינות בעולם, וכן על ידי מאות עיריות ומחוזות.

היסטוריה

המונח "מצב חירום אקלימי" נטבע בהפגנות נגד שינויי האקלים. אחד המקרים הראשונים בהם נעשה שימוש במונח היה במצעד האקלים שנערך ב-13 ביוני 2009 במלבורן.
עיריות ומחוזות רבים בעולם החלו לנקוט בצעדים לשינוי האקלים בעקבות פעילותה של גרטה טונברי בנושא זה, ובעקבות המחאה הציבורית של ארגוני חברה אזרחית אקלימיים, שהבולט בהם הוא המרד בהכחדה.

תוכן ההכרזה

בדרך כלל הכרזת מצב חירום אקלימי כוללת רשימת פעולות לביצוע שעשויות להאט את שינויי האקלים. לדוגמה, העיר קונסטנץ בגרמניה הכריזה על מצב חירום אקלימי בתחילת מאי 2019, ובהכרזה נכללו קווים מנחים לתכנון מבנים חדשים תוך התחשבות בשינויי האקלים, ניהול האנרגיה במבנים עירוניים והקצאת משאבים לשיקום עירוני.

הכרזת מצב חירום אקלימי בערים ובמחוזות

באוסטרליה חלה התחממות משמעותית באקלים משנת 2000 ואילך . בחודש מאי 2016 הציעה מועצת העיר דרבין, במדינת ויקטוריה (אוסטרליה) להכריז על מצב חירום אקלימי. ב-21 באוגוסט 2017 הודיעה מועצת העיר: "המועצה מכירה בכך שאנחנו מצויים במצב חירום אקלימי בו נדרשת פעולה דחופה של כל רמות הממשל, בהן המועצות המקומיות."
לאחר הודעה זו מאות ערים ומחוזות בעולם הכריזו אף הן על מצב חירום אקלימי.
באוסטרליה 20 עיריות ומחוזות הכריזו עד כה על מצב חירום אקלימי, בהן טריטוריית הבירה האוסטרלית, הכוללת את קנברה, בירת אוסטרליה.
בממלכה המאוחדת 111 עיריות ומחוזות הכריזו על מצב חירום אקלימי, בהן לונדון, דיבון, לסטרשייר ומחוזות נוספים בהם מתגוררים כמחצית מתושבי המדינה.
בקנדה 387 עיריות ומחוזות הכריזו על מצב חירום אקלימי.
בארצות הברית 17 עיריות ומחוזות הכריזו על מצב חירום אקלימי, בהן לוס אנג'לס וסן פרנסיסקו.
הכרזות דומות יצאו מערים ומחוזות אחדים באיטליה, אירלנד, בלגיה, גרמניה, ניו זילנד, ספרד, צ'כיה, צרפת ושווייץ.

הכרזת מצב חירום אקלימי במדינה

הממלכה המאוחדת הכריזה על מצב חירום אקלימי ב-1 במאי 2019, בעקבות "שבוע המרד" של תנועת המרד בהכחדה שהחל ב-15 באפריל, ובעקבות הצהרות דומות של גופי ממשל בסקוטלנד ובוויילס.
האי ג'רזי הכריז על מצב חירום אקלימי ב-2 במאי 2019.
אירלנד הכריזה על מצב חירום אקלימי ב-9 במאי 2019.
האי מאן הכריז על מצב חירום אקלימי ב-10 במאי 2019.
צרפת הכריזה על מצב חירום אקלימי ב-14 ביוני 2019.
קנדה הכריזה על מצב חירום אקלימי ב-17 ביוני 2019.

בישראל

מספר ארגונים למען איכות הסביבה בישראל, בהם מגמה ירוקה ושומרי הבית, קראו לממשלה להכריז על מצב חירום אקלימי.
ב-15 במאי 2019 נאמה בכנסת חברת הכנסת מיקי חיימוביץ'. היא התייחסה ארוכות למשבר האקלים, וקראה להכריז על מצב חירום אקלימי.
ב-21 במאי 2019 נערכה מחאה של מאות תלמידים ליד משכן הכנסת בירושלים בנושא זה. במחאה השתתפו גם חברי הכנסת מיקי חיימוביץ', אלון שוסטר ורם שפע, וכן חברת הכנסת לשעבר יעל כהן-פארן. לאחריו כתבה חיימוביץ': "הגיע הזמן להכריז גם בישראל על מצב משבר אקלימי, לעצור את פליטת גזי החממה, לעבור לאנרגיות מתחדשות, להילחם בנזקי הפלסטיק ולשמור על בעלי החיים לפני שיהיה מאוחר מדי."
שעשוע

שעשוע הוא מצב של חוויית אירועים או גירויים הומוריסטיים ומשעשעים. השעשוע מקושר להנאה, אושר וצחוק.
מחקרים הנוכחיים עדיין לא הגיעו להסכמה על מטרת השעשוע המדויקת, אם כי התאוריות הועלו בתחומי פסיכולוגיה, פסיכיאטריה וסוציולוגיה. בנוסף, המנגנון המדויק שגורם לאלמנט מסוים (תמונה, קול, התנהגות, וכו ') כדי להיתפס כיותר או פחות משעשע מאלמנט אחר עבור אדם מסוים אינו ברור עדיין.

סוגים ופעילויות

שעשועי לשון ומשחקי מילים הם מגוון השימושים הנעשים בשפה לשם שעשוע, תוך ניצול סגולותיה של השפה. שעשועי לשון ומשחקי מילים משמשים לא רק לשם שעשוע אלא גם כאמצעי ספרותי בשירה או בפרוזה.
שעשועי מתמטיקה הם שם כולל למשחקים, חידות, קסמים מתמטיים, כן נושאים במתמטיקה שאינם דורשים ידע רב ויש בהם מן השעשוע. שעשועי מתמטיקה משמשים ככלי עזר חשוב בהוראת המתמטיקה ובפופולריזציה שלה. 
חידה היא בעיה המוצגת לשם שעשוע וכאתגר חשיבה. לעיתים החידה היא בתבנית קבועה (תשבץ, למשל), אך פעמים רבות החידה היא בלתי שגרתית, וזה ייחודה ההופך אותה מבעיה לחידה. לחידה בלתי שגרתית נדרש פתרון בלתי שגרתי, אם כי לא תמיד הגבול בין חידה לבעיה חד וברור. חידה נראית לעיתים בלתי שגרתית רק עקב ניסוחה המיוחד או משום שהיא מתבססת על ידע שחסר לנשאל.
שעשוע ילדים הוא פעולה שילדים עוסקים בה לשם הנאה, ובניגוד למשחק אין לה חוקים מוגדרים.
ריפוי בעיסוק

ריפוי בעיסוק הוא מקצוע ממקצועות הבריאות ומטרתו השגה שימור והשבת האדם לתפקוד בעיסוקים המשמעותיים עבורו.
ריפוי בעיסוק מסייע לאנשים בעלי הפרעה בתפקוד עקב לקות פיזית, נפשית, קוגניטיבית או תקשורתית, לחיות חיים עצמאיים במשפחה ובחברה עד כמה שניתן. המקצוע שואב את מקורות הידע שלו ממדעי העיסוק, מדעי הרפואה וממדעי החברה וההתנהגות.
המקצוע מתמקד במגוון העיסוקים המבוצעים על ידי המטופלים, אשר יכולים להיות בכל גיל, וחשיבותם לתפקוד האדם ולתחושת השייכות החברתית ורווחתו. מקצוע זה בא לספק התערבות המאפשרת לאדם לפתח או לשחזר מיומנויות חברתיות, מיומנויות משחק ויכולות למידה התואמות את גילו. בנוסף, מרפאים בעיסוק מיומנים בעזרה למטופלים בעלי מגוון רחב של קשיים גופניים, התפתחותיים והתנהגותיים, כגון ליקויי כתיבה, שימוש במחשב וכדומה, ובהתאמת ציוד ואביזרי עזר.
תפקידם המרכזי של המרפאים בעיסוק הוא לסייע לאדם להיות מעורב בעיסוקים שהם בעלי מטרה, משמעות וחשיבות עבורו, ואשר מאפשרים לו השתתפות בחיי היום-יום כבסיס לבריאותו, רווחתו, ביטחונו ולאיכות חייו. מרפאים בעיסוק עובדים עם מגוון אוכלוסיות, במסגרות שונות. הטיפול בריפוי בעיסוק מותאם לגילו, יכולותיו או לחליפין מגבלותיו, תפקידיו, ערכיו והרקע התרבותי של הפרט.
מרפאים בעיסוק ממלאים כיום תפקידי מפתח בתהליכי האבחון, הטיפול, והשיקום בקרב אוכלוסיות מגוונות, ופעילים במגוון מסגרות במערכות הבריאות, החינוך והרווחה בהתאם לתחומי התמחותם. עוד הם פועלים במסגרות קהילתיות מגוונות ומסגרות פרטיות רבות, כגון קליניקות פרטיות ומתנ"סים חברתיים.

הכרה מקצועית בישראל

מרפא בעיסוק הוא מי שבידו תעודת תואר ראשון אקדמי מוכר בריפוי בעיסוק, ובעל תעודת מרפא בעיסוק מטעם משרד הבריאות. על פי חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות משנת 2008, על מנת להיות מרפא בעיסוק מורשה מטעם משרד הבריאות יש לגשת לבחינת רישוי בנוסף ללימודים אקדמיים והכשרה מעשית. כיום נלמד המקצוע במוסדות האקדמיים הבאים: האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה ושלוחתה במכללת מבח"ר בני ברק והקריה האקדמית אונו. גם לתארים מתקדמים.
שוקבא

היסטוריה

לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. כ-3 קילומטרים ממערב לכפר, על תוואי גדר ההפרדה, נמצאת "ח'רבת דסרה" - אתר ארכאולוגי, הממוקם על תל נישא ושולט, שהוכרז כאתר עתיקות בשנת 1944.
מדרום לכפר נמצאת מערת שוקבא, בה נמצאה לראשונה התרבות הנאטופית.
גרעין הכפר הנוכחי הוקם מסביב לקבר שייח ("שייח אחמד") ומסגד מהתקופה הממלוכית בארץ ישראל.

התקופה העותמאנית

ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים., 49 משפחות התגוררו בכפר. לפי ויקטור גרן, גרו בכפר 141 תושבים בשנת 1863.
בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.

בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בשוקבא הייתה אוכלוסייה של 530 נפש, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-696 נפש. בשנת 1945 אוכלוסיית הכפר מנתה 840 תושבים, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.

לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B.
תושבי הכפר היו ועדיין מעורבים במאבק נגד גדר ההפרדה אשר חלק ממנה הוקם על אדמותיהם ולטענתם פוגעת בחייהם.
מועצת הכפר ומספר מתושבי הכפר אף עתרו ב-2004 לבג"ץ בעניין זה ועתירתם נדחתה. בנובמבר 2006 אישר ראש הממשלה אהוד אולמרט את הרחקת גדר ההפרדה מהקו הירוק באזור שוקבא, כדי שתכלול את ההתנחלויות ניל"י ונעלה. בנוסף לגדר, נסלל כביש 446 בתוואי חדש שיחבר את מודיעין עילית ואת ניל"י ונעלה עם ההתנחלות עופרים. לפלסטינים אין גישה לכביש בקטע זה. בשתי נקודות, ליד הכפר נעלין וליד שוקבא, נסללו שני מעברים תת-קרקעיים מתחת לכביש לצורך מעבר לפלסטינים. כך מצאו 25 אלף תושבי הכפרים באזור את עצמם במעין מובלעת שגבולותיה הגדר על הקו הירוק ממערב, והכביש והגדר סביב ניל"י ונעלה ממזרח.
בדצמבר 2012 בוצע פעולת תג מחיר בכפר, אלמונים ריססו כתובות נאצה וכלי רכב הוצתו.
שלמה בורשטין

ביוגרפיה

נולד לרב שלום (אלתר) וטובה (פעשע גיטל) בורשטין בעיר ביאליסטוק בפולין אשר משם עברה משפחתו לטיקטין. למד בישיבת לומז'ה. בשנת תר"ץ עבר לישיבתו של רבי אלחנן וסרמן בברנוביץ. בגיל 17 עבר לישיבת מיר.
למד שם מפי המשגיח רבי ירוחם ליבוביץ ומרבו המובהק הרב יחזקאל לוינשטיין. בגיל 20 הוסמך לרבנות. כמו כן מילא הרב בורשטין את "מקום הפסיקה" של העיירה מיר למשך תקופה].
בפרוץ מלחמת העולם השנייה נותר תחת הכיבוש הנאצי, ואחרי תלאות וקשיים הצליח להימלט לוילנא, לשם עברה ישיבת מיר. הוא נדד עם הישיבה ליפן ובהמשך לשנחאי. בשנת תש"ו (1946), עת עזבו תלמידי ישיבת מיר את שנחאי, הוזמן הרב בורשטין לשמש כר"מ בישיבת רבי יצחק אלחנן בארצות הברית], אך העדיף להמשיך בישיבתו כשהוא פועל בעזרתו של הג'וינט להעברת תלמידי הישיבה מסין לארצות הברית]. היה בין מייסדי ישיבה קטנה בסן פרנסיסקו אשר קיימת עד היום]. משם עבר הרב עם ישיבת מיר לארצות הברית, עד הגיעה לברוקלין.
בתש"ז (1947) היגר הרב לבירת אורוגוואי מונטווידאו, שם הקים ישיבה גבוהה בשם "ישיבת הרב קוק" וכן ישיבה לתלמידי בית ספר תיכון משעות הצהרים. בנוסף היה מסלול ישיבת ערב שכלל לימודי יהדות משלימים לסטודנטים ואחרים. הוא היה רבו של בית הכנסת "ביהכנ"ס דליטא", כתב בעיתונות של הקהילה וכן כתב קונטרסי "פירוש למשנה ביידיש".
בקיץ תשכ"א (1961) עלה לישראל, ליישוב החדש 'דגנים' שלימים נקרא מרכז שפירא. שימש כר"מ בישיבה התיכונית במקום.
בהמשך ייסד את ישיבת בני עקיבא "בית שמואל" בחדרה ועמד בראשה במשך מספר שנים.
קיבל את אות "יקיר החינוך הדתי" וכן יקיר העיר חדרה.
נפטר ב־כ' בסיוון תשס"ד.
נגישות ישראל

היסטוריה

ב-18 במרץ 1987 נפצע הטייס יובל וגנר, כאשר מסוק AH-1 קוברה של טייסת 160, אותו הטיס יחד עם סא"ל ציון בר אור, התרסק בשל תקלה טכנית. סא"ל בר אור נהרג בהתרסקות, ווגנר נפצע קשה ונותר נכה לצמיתות, על כיסא גלגלים. בשל היותו של יובל בן לנכה צה"ל היושב על כיסא גלגלים (דני וגנר) נושא הנכות והנגישות היו מוכרים לו וסייעו בשיקומו. יובל נשאר בצבא קבע למרות נכותו והגיע לדרגת סגן-אלוף בחיל האוויר הישראלי.
במהלך חייו נתקל וגנר במקומות שלא היו נגישים עבורו כנכה. הוא כתב לנשיא המדינה, עזר ויצמן, והתלונן על כך שכאב לילדים, הוא אינו יכול לחנך את ילדיו לערך החשוב - אהבת מולדת, משום שישראל כל-כך לא נגישה לנכים. ויצמן הציע לווגנר להקים עמותה שתקדם את נושא הנגישות.
העמותה הוקמה בשנת 1999 והושקה רשמית בקיץ 2000 בטקס בבית הנשיא. בין התומכים בעמותה: יד הנדיב, קרן תד אריסון, קרן משפחת רודרמן. יש לעמותה גם הכנסות מייעוץ נגישות. צוות הארגון מונה 30 עובדים, חלקם אנשים עם מוגבלות, ובנוסף עליהם כ-100 מתנדבים, בהם יו"ר העמותה וכל חברי הוועד המנהל.
טורעאן

היסטוריה

טורעאן שוכנת על מקומו של יישוב קדום מהתקופה הרומית-ביזנטית בשם תירען. תעודה צלבנית מהמאה ה-13 מספרת על יישוב בשם טורעאן.
במפקד האוכלוסין העות'מאני מ-1596 נמנו בכפר 48 בתי-אב, כולם מוסלמים. הכפר מופיע (במיקום שגוי) במפה של פייר ז'אקוטן משנת 1799. החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בכפר בשנת 1870, והעריך שגרו בו 350 מוסלמים ו-200 "יוונים".
במלחמת העצמאות נכבש הכפר בידי צה"ל ב-18 ביולי 1948, במהלך החלק השני של מבצע דקל. באותה עת ברחו חלק מתושביו ופליטים מכפרים סמוכים התיישבו בבתים שהתרוקנו.

אוכלוסייה

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 1931, היו בטורעאן 961 תושבים, מתוכם 693 מוסלמים ו-268 נוצרים. כן נספרו 188 בתים נושבים. במפקד האכלוסין של שנת 1973, היו ביישוב 4,080 תושבים. רוב הנוצרים היו מהעדה היוונית-קתולית, ומיעוטם מהעדה היוונית-אורתודוקסית. בשנים 2001–2010 שיווק מינהל מקרקעי ישראל מגרשים למחוסרי דיור תושבי הכפר בהגרלה ובמכרזים, כדי להתמודד עם המחסור בדיור בכפר.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים בטורעאן 13,703 תושבים (מקום 131 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.8%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לטורעאן דירוג של 3 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 79.3%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 5,581 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
ערוץ 25

שידור

הערוץ זמין ללקוחות חברת הלווין יס, שם הערוץ "25" הוא גם מספר האפיק שלו. קיומו של הערוץ היה נתון כבר שנה לפני כאשר רשת הודיעו שהם עובדים על הערוץ, אולם השקתו נדחתה לשנת 2013. בינואר 2017 הערוץ החל לשדר בנוסף בהוט.
פבלודר

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1720 על ידי הקוזקים ונקראה בשם קוריאקובסקי על-שם האגם, שממנו הם שאבו מלח באזור. ב־1861 השם שונה לפבלודר (מתנת פבל) על שם הנסיך פאוול, בנו של אלכסנדר השני, שנולד אז. בתקופה זו העיר הייתה נווה קטן במדבר, חסר חשיבות עד שב־1955 תוכנית האדמות הבתוליות של חרושצ'וב התחילה לצבור תאוצה ולמקום באו מתיישבים רבים שעזרו לפיתוחה ותיעושה של העיר. בעיר נבנו רבעים ובתי חרושת רבים, והיא הפכה לאחת הגדולות בקזחסטן. הכרזת עצמאות קזחסטן הביאה לתאוצה בהתפתחות העיר. נבנה בה בית כנסת ומקוה טהרה מתרומתו של אלכסנדר משקביץ.
מונמארטר

מקור השם

השם מונמארטר מקורו בצרפתית - "הר הקדושים המעונים" - Mont des Martyrs, בשל האמונה שראשיהם של הבישוף דני הקדוש (הקדוש המגן על צרפת) וקדושים נוספים נערפו על הגבעה בסביבות שנת 272.

היסטוריה מוקדמת

על הגבעה הוקם בשנת 1534 מסדר הישועים בשבועה שלקחו על עצמם איגנטיוס מלויולה ושבעה מעמיתיו.
במהלך השנים הייתה הגבעה אזור של גידול גפנים לצורך ייצור יין.
בתקופת המהפכה הצרפתית הוסב שם הגבעה ל"מונמרה" (Montmarat) על שמו של ז'אן פול מארה (מאישיה הבולטים של המהפכה), אולם בהמשך הוחזר השם המקורי.

המאה ה-19

בתקופת שלטונו של נפוליון השלישי והתוכניות הגדולות של ברון אוסמן לבניית פריז בסגנון מודרני עם שדרות רחבות, נאלצו רבים מתושבי האזורים שנהרסו להתפנות מבתיהם. אזור מונמארטר נחשב מחוץ לתחום העירוני של פריז, אולם היה קרוב יחסית אל העיר וניתן היה לראותה ממנו, מחירי הדיור בו היו זולים מאשר ברבעים שבתוך העיר ועל כן התיישבו בו (וכן בקלישי ובלה וילט) תושבים רבים של העיר.
בשל העובדה שבאזור היו יקבים של המנזר שפעל במקום, הפך המקום למוקד של מסבאות ובתי שיכר, ובהמשך לאזור בילויים. בסוף המאה ה-19 נפתח במקום הקברט המפורסם - מולן רוז', ובבית המרזח Le Chat Noir (החתול השחור, לה שא נואר) נהגו לשבת אמנים רבים.
בין השנים 1876–1912 נבנתה על הגבעה בזיליקת הלב הקדוש (הסקרה קר), כביטוי לאמונת התושבים באל לאחר המפלה הגדולה של צרפת ב-1871 במלחמת פרוסיה צרפת.

מקום מפגש אמנים

החל מאמצע המאה ה-19, התגוררו אמנים כמו יוהאן יונגקינד וקאמי פיסארו במונמארטר, שהפכה במהירה להיות מרכז האמנות של פריז ומוקד חיי הבוהמה.
פאבלו פיקאסו ואמדאו מודיליאני התגוררו בקומונה במונמארטר, בבניין שנקרא לה בטו-לאוואר - "סירת המכבסה" (Le Bateau-Lavoir), בין השנים 1904–1909.
בין השאר התגוררו במונאמרטר ועבדו בה וינסנט ואן גוך, פייר בריסו, אלפרד ג'ארי, ז'ן פול, ז'אק וילון, רמון דושאן-וילון, אנרי מאטיס, אנדרה דרן, סוזאן ואלאדון, פייר אוגוסט רנואר, אדגר דגה, מוריס אוטרילו, אנרי דה טולוז לוטרק, ותאופיל סטיינלן.
הזרם הקוביסטי באמנות נוצר והתפתח במונמארטר.
כאשר הרובע הפך לאפנתי ושכר הדירה עלה, עברו האמנים להתגורר ברובע מונפרנאס הזול יותר.

מונמארטר כיום

הכיכר המרכזית ברובע מונמארטר, פלאס די טרטר (Place du Tertre), הומה מדי יום ומדי ערב בעשרות ציירי פורטרטים, קריקטוריסטים, אמני רחוב, ובאלפי תיירים הפוקדים את דוכני האמנים, המסעדות ובתי הקפה. בסמוך לכיכר, בביתו של האמן מוריס אוטריו, נמצא כיום מוזיאון מונמארטר המציג את עבודותיהם של אמני העבר המפורסמים של הרובע.
אמנים רבים קבורים היום בבית הקברות של מונמארטר ובבית הקברות סן ונסן, המהווים בשל כך אתרי תיירות. 
בשל חשיבותו ההיסטורית ויופיו של הרובע, הוא מוגדר כאתר היסטורי, ואסורה בו בנייה שאינה משתלבת באופיו המקורי. מדרום-מערב למונמארטר מצוי "רובע האורות האדומים" של פריז - רובע פיגאל.
פוליפילטיות

בפילוגנטיקה, קבוצת אורגניזמים נקראת פוליפילטית (מיוונית: פולי = הרבה, פילה = גזע), אם האב הקדמון המשותף המאוחר ביותר של כל חברי הקבוצה אינו כלול בקבוצה. מיני הקבוצה נכללים בה יחדיו בשל מאפיין הומופלסי אחד או יותר בו הם ניחנים.
קבוצות שבהן האב הקדמון המשותף של כל חברי הקבוצה כלול בקבוצה נקראות פרפילטיות. קבוצות שבהן כל הצאצאים של אב קדמון כלשהו, והאב עצמו, חברים בקבוצה, נקראות מונופילטיות או הולופילטיות.
בעבר הטקסונומיה כללה קבוצות פוליפילטיות כסיווג לגיטימי בהתבסס על תכונות מורפולוגיות. כיום, עם זאת, מקובל בטקסונומיה המודרנית להחשיב קבוצות פוליפילטיות כסיווג לא-תקין, שכן הן אינן מעידות על קרבה אבולוציונית. בקבוצות פוליפילטיות, התכונות הדומות שעל פיהן קובצו הפרטים התפתחו אבולוציונית בנפרד בכל קבוצה.
דוגמאות מוכרות של קבוצות פוליפילטיות הן: בעלי דם חם, הכוללים את העופות והיונקים; פוטוסינתטיים (יצורים המקיימים פוטוסינתזה) הכוללים מינים רבים ממספר ממלכות, ובעלי חוליות מעופפים הכוללים את רוב העופות יחד עם העטלפים. בכל אחת מהן אין אב קדמון משותף הנכלל בעצמו בקבוצה.
אופאי

יהודי אופאי

יהודים החלו להתיישב בכפר במחצית השנייה של המאה ה-18, הקהילה היהודית הייתה כפופה לקהילת מטסלקה, אך היו לה מבני ציבור משלה, ביניהם בית כנסת ובית עלמין.
באופאי הוקמה ישיבה בסגנון חסידי בראשות הרב יחזקאל שרגא ויינברג ובה למדו 150–200 תלמידים. התלמידים היו מצטרפים לרבם לנסיעות תכופות לביקור אצל הרבי מסאטמר.
את המענה למפקד קהילות הונגריה ביצע לקהילה הרב שמואל דוד יונגרייז רבה של פעהערדיארמאט השכנה.
בשנת 1941 נלקחו גברי הקהילה לעבודות שירות, ובשנת 1944 לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו כל יהודי הכפר לגטו במטסלקה ומשם נשלחו במאי למחנה ההשמדה באושוויץ.
זאב אברבוך

וולף (זאב) אָבֶרבּוּך ("דניאל") (1886/‏1890 – 1941) היה ממייסדי מפ"ס ופק"פ וממנהיגיה.
המטפלת

עלילה

סר מייקל גיפורד הוא שחקן שייקספירי מבוגר שחלה בפרקינסון. הוא חי באחוזה כפרית, בודד ומר-נפש. לחייו נכנסת דורותיאה, מהגרת הונגרייה שרוצה להיות שחקנית. סר מייקל הוא מעסיק אכזר עד שמתגלה ששניהם אוהבים את המלט.
זוז

זוּז (מכונה גם דינר) הוא מטבע עתיק ששימש בארץ ישראל ובסביבתה מן התקופה ההלניסטית ועד שלהי העת העתיקה.

מקור המילה

מקור המילה באכדית, zuzu. הוא נזכר במכתבי יב, במגילות ים המלח, במשנה ובתלמודים.

ערכו

יש עדות כי ״זוז״ היה שם כללי לכמה סוגים של מטבעות, הן של כסף והן של זהב. אולם ערכו של הזוז בתקופת המשנה היה רבע השקל המקראי (הסלע מזמן המשנה) כשוויו של יום עבודה. הזוז מופיע לעיתים קרובות במשנה. למשל במסכת כתובות נקבע ש"המשיא את בתו לא יפחות לה מחמישים זוז", ובמסכת פאה נקבע "מי שיש לו מאתיים זוז לא יטול לקט, שכחה, ופיאה, ומעשר עני". הוא היה עשוי כסף טהור. על שמו המעה נקראת בארמית "דנקא" - שישית, של הדינר.
בתלמוד הבבלי משמש הזוז לציון הדרכמה הסאסאנית. צורת הריבוי "זוזֵי" משמשת גם עבור כסף באופן כללי, לדוגמה: "רב כהנא יהב זוזי אכיתנא" (רב כהנא השקיע כסף בפשתן; בבא קמא קג ע"א).
"תרֵי זוּזֵי" - שני זוזים - הם המחיר ששילם האב עבור הגדי בפיוט הפסח הידוע חד גדיא.
אפוריזם

אָפוֹרִיזְם (מיוונית: ἀφορισμός aphorismos, "תיחום". בהגדרת האקדמיה ללשון העברית: מֵימְרָה), הוא אימרה תמציתית המביעה אמת כללית, עקרון או אבחנה פקחית אשר נאמר או נכתב באופן לקוני וקליט. השימוש במונח נעשה לראשונה בחיבורו של היפוקרטס האפוריזמים. 
המשפט הראשון מעבודתו הוא: 
החיים קצרים, ארוכה האומנות, הזדמנות חומקת, נסיון מטעה, שיפוט קשה.
המונח יושם בהמשך לעקרונות מדעי הטבע ולאחר מכן לעקרונות פילוסופיים, מוסריים, וספרותיים. שימוש מודרני לאפוריזם הוא בדרך כלל אמירה או טענה תמציתית המבטאת אמת סובייקטיבית, או הבחנה באופן קצר וחכם.
דוגמה מפורסמת היא:
כוח נוטה להשחית, וכוח מוחלט משחית לחלוטין.
— לורד אקטון

בפילוסופיה ובספרות

לאוסף של אפוריזמים, ידוע לעיתים גם כספרות חכמה, היה משקל חשוב במערכת הערכים של מספר תרבויות בעבר כגון, כתבי הסוטרא בהודו, מגילת קהלת, החדית' באסלאם.
אפוריזם מהווה חלק חשוב גם בכתביהם של סופרים מודרניים לדוגמה הפתגמים ההולנדיים של פיטר ברויגל האב.
האוסף הידוע של אפוריזמים שייך לארסמוס מרוטרדם. בנוסף ידועות עבודותיהם של בלז פסקל, פרנסואה דה לה רושפוקו, ניטשה וויטגנשטיין.

בחברה

בתרבויות רבות יש חכמים או גיבורי תרבות אשר מייחסים להם את האפוריזם. דוגמאות לכך הן: שבעת חכמי יוון, קונפוציוס ושלמה המלך.
כמו כן, נהוג לצטט באופן שגוי או באופן הפוך אפוריזם לשם הומור. לדוגמה ביצירותיהם של פ. ג. וודהאוס, טרי פראצ'ט ודאגלס אדמס יש משחקי מילים המשנים את משמעות האפוריזמים.
ההתקפה על לנינגרד

תקציר עלילת הסרט

כאשר פולשת גרמניה הנאצית לברית המועצות בשנת 1941 והחיילים הנאצים מכתרים במהירות את לנינגרד הנצורה, עיתונאים זרים מפונים.
אבל אחת מהם, קייט דייוויס מ'הדיילי טלגרף', נעזבת בשטח ההפצצות, לאחר שמניחים שנהרגה והיא מפספסת את המטוס שעוזב את העיר.
לבדה בעיר רווית הרג הרס ומצור היא נעזרת על ידי נינה, קצינת משטרה צעירה ואידיאליסטית ויחד הן נלחמות למען הישרדותם והישרדות האזרחים של לנינגרד הנצורה.