google/wiki40b huggingface dataset:
חיים גראדה

קורות חייו

חיים גראדה נולד בווילנה (אז באימפריה הרוסית) בשנת 1910. בנעוריו למד בישיבה מקומית בווילנה, ולאחר מכן בבילסק, בוולקניק ובביאליסטוק, בישיבות שהשתייכו לזרם הנובהרדוקאי של תנועת המוסר. כשבע שנים למד בווילנה עם החזון איש (דמותו מתוארת בספרו "צמח אטלס", והוא מכנהו "בעל המחזה אברהם"), ובמקביל למד באופן חלקי בבית ספר חילוני. את עיקר השכלתו רכש באופן עצמאי. בהיותו כבן 22 פרש מלימודים תורניים והחל לכתוב שירה. 
החל לפרסם שירים וסיפורים ביידיש בווילנה בשנת 1932. יצירותיו עוררו מיד תשומת לב, של הקוראים ושל העולם הספרותי בווילנה. נמנה בין מייסדי החבורה והזרם הספרותי "יונג וילנה", שעימו נמנו חשובי היוצרים ביידיש בווילנה שלפני מלחמת העולם השנייה. ביניהם: אברהם סוצקבר, שמרקה קצ'רגינסקי, לייזר וולף ואחרים. חרף העובדה שנולד לאב מורה לעברית, בחר גראדה ליצור ביידיש והתמיד בכך עד מותו.
שירתו הייתה קשורה בהווי של חיי היהודים לפני המלחמה. והירבה לכתוב על הווי של ישיבות המוסר, ולבטיהם הנפשיים של התלמידים.
למרות שחדל לחלוטין משמירת מצוות, חש חיבה וקרבה בחייו ליהדות הדתית. 
עם פרוץ המלחמה נמלט לברית המועצות ושהה שם עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה, יצא לצרפת ומשם היגר לארצות הברית בשנת 1948. שם גם החל בכתיבת הפרוזה שלו, שהתרכזה בהעלאתו והחייאתו של העולם היהודי הוילנאי, העשיר והמיוחד במינו, שנכרת עם השואה. יצירתו מתאפיינת בתיאורים מדויקים באופן מיוחד, המהווים, לדבריו של גראדה עצמו, אמנות המעורבת בתיעוד של ממש. כך, למשל, בשנת 1967 זכה במגילת כבוד ובפרס נכבד מהאקדמיה למדעי היהדות בארצות הברית, מוסד שעניינו עבודות מדעיות ולא ספרותיות, אלא שחברי האקדמיה קבעו כי ליצירותיו של גראדה "ערך היסטורי ראשון במעלה כמצבה נשגבה לעולם שחלף ואיננו עוד". 
גראדה נפטר בניו יורק בשנת 1982.
בשנת 2013 רכשו מכון ייווא בניו יורק והספרייה הלאומית בירושלים את עזבונו של גראדה.
מקום גאומטרי

מקום גאומטרי (בלטינית: Locus; לוקוס) הוא אוסף של כל הנקודות המקיימות תנאי גאומטרי מסוים. בדרך כלל המקום הגאומטרי הוא עקומה או איחוד של כמה עקומות.
עמי בראון

עמי בראון (1929 - אוקטובר 2010) היה תעשיין ישראלי, מייסד קוקה-קולה בישראל, ומאספני האמנות הבכירים במדינה.

חייו

בראון נולד בתל אביב בשנת 1929 כאח אמצעי בין שלושה אחים. אחיו הצעיר היה האמן איקה בראון, אשר נהרג בתאונת דרכים בגיל צעיר. 
בין השנים 1956-1952 הוא עבד עם טדי קולק במשרד ראש הממשלה, שם עסק בין השאר בהקמת מוזיאון ישראל. בשנת 1959, בבחירות לכנסת הרביעית, היה פעיל במפלגת רפ"י וסייע לדוד בן-גוריון. בשנת 1962 נשלח ללוס אנג'לס על מנת לנהל את סניף רשות ההשקעות של משרד האוצר וכן שימש כקונסול הכללי של ישראל. הוא החל להיכנס לעסקים ונכנס כשותף לחברה מרכזית למסחר והשקעות, אחת מחברות הנכסים הגדולות במדינה.
בשנת 1968 הקים בראון את חברת קוקה קולה בישראל וכיהן כמנכ"לה. בשנת 1973 נשלח לארצות הברית על מנת לשמש בתפקיד ניהולי בקוקה קולה.
בראון נחשב לאחד מאספני האמנות ישראלית החשובים ביותר, אוספו מנה עם מותו יותר מ-3,000 יצירות אותם אסף במשך חמישה עשורים. בין האמנים המיוצגים באוספו יוסף זריצקי, אביבה אורי, אריה ארוך, משה קופפרמן, יחיאל קריזה, יאיר גרבוז ומשה גרשוני. יצירות מהאוסף הוצגו במשכן לאמנות בעין חרוד. בראון הקים את הגלריה של סדנאות האמנים בירושלים ע"ש אחיו איקה בראון. כמו כן תמך בכתב העת "קו" ובכתב העת "סטודיו".
בראון עזר לממן תערוכות רטרוספקטיביות, קטלוגים וספרי אמן לאמנים כמו אביבה אורי, אריה ארוך, שוקי בורקובסקי, מיכאל דרוקס, והילה לולו לין.
בנוסף לאמנות אסף גם עתיקות וכן אובייקטים בעלי מסרים אנטישמיים, עבודות דמשק של אמנים יהודים מסוריה, יודאיקה וספרים. 
בשנת 1965 נישא לגבי ולזוג בת אחת, דנה, ציירת. נפטר באוקטובר  2010 ממחלת הסרטן, בן 81 במותו. הובא למנוחות בקיבוץ שפיים.
ישכר דב בעריש הורוביץ

רבי ישכר דב בעריש הורוביץ (ו' בשבט תש"ח, 1948 - י"ט בתשרי תשס"ח, 2007) היה האדמו"ר מספינקא-בית שמואל צבי בארצות הברית.
מדיאש

הקהילה היהודית

{{הגענו לפני שבוע לבית הכנסת הגדול,שלפי הכתובים היה בזמנו גדול ומפואר,והיה בו מקום לאלף מתפללים בעזרת גברים ונשים.וציפינו למצוא מקום מתפורר ומוזנח.לשמחתנו הגיעה בחורה צעירה,דוקטורנטית,שהמחקר שלה בלמודי הדת ,עוסק בדת היהודית.היא הצטרפה לקבוצת סטודנטים ומוזיקאים,שרק אחת מהן,חברתה הטובה יהודיה.שלקחו על עצמם לנקות ולשמר את בית הכנסת הגדול. כיום היא מנהלת את הפרויקט לבדה,כיוון  שהיא היחידה הגרה במדיאש.
בית הכנסת נוקה כולו,ניתן למצוא בו-את כל הרהיטים המקוריים מעץ ,עשיר מאדאת הבמה וארון הקודש,ריק.ועל המושבים ניתן עדיין למצוא את שמות המתפללים כתובים בעברית.הקירות כבר צבועים ברובם..ובחדר הכניסה התיקרה והמנורה המצוירת כשהייתה במקור.
מהית הכנסת הובילה אותנו הבחורה לחצר..הראתה לנו את הבניין המפואר ששימש-לבית ספר יהודי.היום מתקיימות שם סדנאות.והחצר הירוקה והיפה ששם מתקיימים אירועים מיוחדים,שהיא וקבוצתה מארגנים,בהתנדבות-כמו מופע כליזמרים או מסיבות חנוכה.
בחצר שוכן בית הרבנים,שהיו רבני בית הכנסת.המוזיאון הפך למוזאון/ארכיון של כל מה שנמצא, ואפש היה להציל מבית הכנסת.כמו:ספרי תפילה-בעברית,רומנית, גרמנית והונגרית.הפרוכות המקוריות-ישנה וחדשה יותר.תיקי טליתות ותפילין רקומים ויפים.כיסוי לחופה רקום ויפה.ועמודי החופה המקוריים.
רישום מדויק של כל מתפללי בית הכנסת.ורישום מדויק של כל מצבות בית הקברות היהודי.
רשימת השמות של הקהילה היהודית נילקח לעיריית מדיאש.
במקום נערכות סדנאות לתלמידים וסטודנטים,כדי שיכירו את הדת היהודית חשיבותה,תרומתה לעיר ולתרבות הרומנית.הקירות מעוטרים בעבודות של הקבוצה,שהתארגנה לשמור ולחדש את המקום.וסיכומי הסדנאות.מרשים מאד ומרגש מאד.במיוחד שהבחורה איננה יהודיה!!!
ם }}
יממה שמשית

יממה שמשית (באנגלית: Solar Day) היא פרק הזמן שחולף בין שני מעברים עוקבים של השמש במצהר. פרק זמן זה שווה בקירוב ל-24 שעות (86400 שניות). כדור הארץ מסתובב סביב צירו אחת ל-23 שעות 56 דקות ו 4 שניות, אך באותו זמן הוא גם מקיף את השמש. בעוד שהכוכבים חוזרים למצהר כל 23 שעות ו 56 דקות, השמש זקוקה לעוד כ-4 דקות בממוצע על מנת לחזור בשנית למצהר. מכאן נובע ההבדל בין היממה השמשית ליממה הכוכבית.
אורך היממה השמשית איננו קבוע והוא משתנה הן בפרקי זמן קצרים והן ארוכים.
אבי בניון

ביוגרפיה

נולד בבאר שבע ב-1979, אח צעיר לעמיר בניון ובן דודתו של המוזיקאי חנן-יה ישראל בוהדנה. את אהבתו העיקרית למוזיקה ספג בבית הוריו - מאביו מקסים שהיה בעברו נגן עוד ומעמיר אחיו. כבר בצעירותו הראה אבי כישרון יוצא דופן, מה שהביא אותו להקליט 2 שירים עם להקת "סהרה" שבימיה נחשבה לשם דבר במוזיקה המרוקאית. אבי, החליט ללכת בדרכו של אביו ואחיו ולהקליט שירים ולחנים פרי עטו. כבר בשנת 2002, נראה אבי על הבמות מופיע לצידו של אחיו בכמה מההופעות בסבב "שלכת", כנגן וזמר דומיננטי.
הסגנון של אבי נוטה למוזיקה ההודית והספרדית. אלמנטים אלו באו לידי ביטוי גם באלבום הבכורה, אולם, סגנונו של עמיר הורגש היטב. 
בסוף שנת 2004, יצא אבי יחד עם עמיר לסיבוב הופעות אקוסטי, בו ביצע לראשונה שני להיטים מתוך אלבום הבכורה שלו, לבדו על הבמה. בנוסף לקח חלק מרכזי במופע כזמר נוסף וכנגן.
בשנת 2013 הוציא את אלבומו הרביעי בשם "השלום בפתח".
בנוסף לכך, מנחה אבי בניון תוכנית בשם "חברים" מבית היוצר של בית המדרש "אורות ישראל" בו הוא מראיין אומנים מעולם המוזיקה שחזרו בתשובה. בפרק הראשון ראיין את אחיו עמיר בניון.
בשנת 2016 פרסם אבי בניון הודעה בדף הפייסבוק שלו על פרישתו מתעשיית המוזיקה לזמן לא מוגדר: "...הבנתי (באיחור של 15 שנים) שהקב"ה כנראה מסמן לי משהו ושאולי מקומי הוא לא בעולם המוזיקה. 
לכן החלטתי לקחת פסק זמן לא מוגדר ולשקוט מכל פעילות מוזיקלית."
בשנת 2017 החל בניון, במקביל לעיסוק במוזיקה, לעבוד בישיבה התיכונית "בלבב שלם" בירוחם, ולעבוד עם נוער.
מוזיאון זייץ לאמנות אפריקאית עכשווית

היסטוריה

ההחלטה להקים את המוזיאון הייתה החלטה משותפת של ארגון רציף ויקטוריה ואלפרד, ואיש העסקים הגרמני יוכן זייץ (Jochen Zeitz), בשנת 2003, אשר הקימו שותפות ללא מטרת רווח לצורך זה. ארגון רציף ויקטוריה ואלברט השקיע 500 מיליון רנד, וזייץ השאיל את אוסף האמנות הנרחב שלו לכל ימי חייו למוזיאון. האוסף (ובהתאם גם המוזיאון) נחשב על ידי רבים להיות אחד האוספים של אמנות אפריקאית מודרנית, המובילים בעולם. האוסף כולל עבודות של אמנים בולטים ובהם כריס אופילי, קודזאני צ'יוראי, קהונדי ויילי, גלן ליג'ון, מרלן דומאס, וונגצ'י מוטו, וג'ולי מהרטו. 
ארגון רציף ויקטוריה ואלברט שקל מספר אפשרויות שימוש בממגורה שהשימוש בו פסק בשנת 2001, והוא עמד נטוש באמצע האזור המסחרי של הרציף. ההחלטה הייתה לבנות מוזיאון חדש, ובכך "להפיח  חיים חדשים לאזור הממגורות הנטוש של הנמל".  המרת הממגורה למוזיאון ולמלון החלה בשנת 2014 על פי תוכניות האדריכל הלונדון תומאס הת'רוויק. 

הסבת המבנה

גובהה של הממגורה ההיסטורית, שנבנתה בשנת 1921 מבטון, ושימשה לאחסון תירס, היה 57 מטרים, והיא הייתה מורכבת מ-42 צילינדרי בטון צפופים. המוזיאון נחצב מתוך הצילינדרים תוך חיתוך הבטון וגילופו ליצירת גלריות, ואטריום מרכזי רחב ידיים, המשמש אולם כניסה רחב ידיים המאפשר הצגת יצירות גדולות במיוחד. גג הצילנדרים הוחלף בזכוכית מחוסמת המאפשרת כניסת אור לאולם המרכזי. בנוסף, הוסיפו לוחות זכוכית מנופחות אשר יצרו מרפסות לחדרי המלון בחלק העליון של הממגורה.
מדדי איכות חיים, קיימות וחוסן לאומי

שיתוף הציבור בתהליך גיבוש המדדים

שיתוף הציבור בוצע בשלוש דרכים: ראשית בצוותים התחומיים עצמם, אשר מחצית מחבריהם היו מחוץ לממשלה: חברה אזרחית, אקדמיה, מגזר פרטי ועוד. שנית, באמצעות שאלון מקוון שהיה פתוח לציבור במהלך חודשים מרץ-מאי 2014 ועליו השיבו כ-1,600 משתתפים. המשיבים לשאלון הביעו דעתם על הנושאים שביקשו חברי הצוותים למדוד וכן התבקשו לציין האם יש נושא או תחום נוסף אותו חשוב למדוד כדי לשקף את מצב איכות החיים בישראל. שלישית, באמצעות סדנאות לקהלים שאינם מרבים בשימוש באינטרנט, כגון קשישים, חרדים, בדואים ועוד. בסדנאות, שנערכו בשיתוף פעולה עם ארגון ג'וינט ישראל-אלכא, השתתפו כ-400 נשים וגברים מכל רחבי הארץ ומקשת רחבה של מגזרים וציבורים.

מאגרי מידע ומקורות הנתונים

הגוף האחראי על איסוף הנתונים, עיבודם ופרסומם לציבור הוא הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה. כך, מדידת איכות החיים תתבצע באמצעות מגוון הנתונים הזמינים ללשכה בהם סקרי הלמ"ס (כוח אדם, הכנסות והוצאות, הסקר החברתי) ונתונים מנהליים הנאספים על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה או מדווחים לה על ידי גופים שונים (המוסד לביטוח לאומי, המשרד להגנת הסביבה, רשויות מקומיות וכדומה).

מדדי איכות חיים בעולם

מספר מוסדות וארגונים בינלאומיים מפרסמים כיום מדדים אינטגרטיביים המאפשרים השוואה בינלאומית של אושר או איכות חיים. האו"ם מפרסם מדי שנה דו"ח המבוסס על מדד הפיתוח האנושי, המשווה בין מדינות על בסיס תוחלת החיים, רמת ההשכלה ורמת ההכנסה. מאז שנת 2011, ה-OECD מפרסם אחת לשנתיים את דו"ח How's Life? המשווה את איכות החיים במדינות החברות בארגון על פי מדדים ב-11 תחומים. דוגמה נוספת היא מדד האושר העולמי אשר פותח על ידי הקרן לכלכלה החדשה (NEF), המתכלל גם היבטים של קיימות ודריסת רגל אקולוגית.
בנוסף למדדים בינלאומיים, מספר מדינות פיתחו מדדים עצמאיים, שמטרתם למדוד את איכות החיים באותה המדינה לאורך זמן. היתרון במדדים אלו הוא בהתאמה שלהם למאפיינים הייחודיים לכל מדינה בנפרד. לדוגמה, בריטניה החלה לפרסם מדדי איכות חיים מאז שנת 2011, תחת יוזמה המכונה "מודדים מה שחשוב" (Measuring What Matters). קנדה פיתחה אינדקס של מדדים, המכונה "אינדקס הרווחה הקנדי" (Canadian Index of Wellbeing), המפורסם מדי שנה מאז שנת 2009. אוסטרליה מפרסמת מאז שנת 2002 סט מדדים של קידמה, המחולקים לקטגוריות של חברה, כלכלה, סביבה ושלטון. איטליה גם היא מפרסמת סט של מדדים, הבוחנים את איכות החיים, הצמיחה הכלכלית, אי-השוויון והקיימות במדינה.
האוניברסיטה העממית בתל אביב

האוניברסיטה העממית תל אביב היא מוסד להקניית "דעת, אמנות, העשרה ותרבות" שלא לצורך תואר. המוסד, מיסודם של מרטין בובר וברל כצנלסון, הוקם בתל אביב עוד לפני הקמת מדינת ישראל.
המוסד מקיים מגוון קורסים למבוגרים להעשרת ידע בתחומי פילוסופיה, לימודי ארץ ישראל, היסטוריה, כלכלה, מדעי ההתנהגות, מחשבים, ביולוגיה, גנטיקה, אמנות, ידיעת הארץ, תרבות חברה וכלכלה, בישול ועוד. ב-2009 התקיימו באוניברסיטה כ-140 חוגים קורסים במסלולים ובחוגים שונים.
במוסד פועלת מדרשה לאומנות הכוללת בתוכה מסלולים מקצועיים בציור ובפיסול. כמו כן, האוניברסיטה העממית מציעה קורסים ייעודיים לגמול השתלמות לעובדי המגזר הציבורי ולעובדי הוראה. הקורסים לבישול עוברים במסגרת בית הספר לאומנות בישול של השף אסף לשר.
באוניברסיטה פועל בית ספר לשפות המקיים קורסים שנתיים באנגלית, צרפתית, ערבית, איטלקית, ספרדית, סינית ויפנית במגוון של רמות. כמו כן מועברים קורסים ביוגה, פלדנקרייז, פילאטיס, עיצוב, חיטוב הגוף וכושר גופני באולם הספורט של האוניברסיטה.
בשנות השבעים החליטה עיריית תל אביב להרחיב את פעילותה של האוניברסיטה, והיא מינתה את הפרופסור הלל ברזל, למנהל מלווה אקדמי, ואת אהרון שמיר, למנהלה האדמיניסטרטיבי הראשון. בשנותיה הראשונות פעלה האוניברסיטה העממית תל אביב במוסדות חינוך מפוזרים ברחבי העיר, אך כשהתרחבה ומנתה אלפי סטודנטים, זכתה האוניברסיטה העממית לבניין משלה, ברחוב אנטוקולסקי בעיר. 
ב-2011 הוחלט כי האוניברסיטה העממית תיסגר עקב קיצוצים בתקציב עיריית תל אביב-יפו, אשר החליטה להעביר את כל יחידת המחשוב שלה לבניין באותו מועד. פעילות האוניברסיטה העממית המתחדשת מתקיימת מאז במרכזים הקהילתיים בתל אביב במסגרת אגף קהילה, נוער וספורט של העירייה.
אקורד מז'ורי

אקורד מז'ורי הוא אקורד המורכב מטרצה גדולה ומקווינטה זכה. שמו ניתן לו מהטרצה הגדולה (מז'ור = גדול) בבסיסו. האקורד המז'ורי נחשב ל"אקורד שמח". האקורד המז'ורי והאקורד המינורי הם האקורדים היסודיים במוזיקה טונאלית.

אקורד משולש

האקורד המז'ורי המשולש מסומן ב ומורכב כאמור מטרצה גדולה ומקווינטה זכה. שמו של אקורד ניתן על פי צליל השורש שלו. לדוגמה, אקורד דו מז'ור מורכב מדו, מי וסול (להאזנה (מידע · עזרה)).

היפוכים ומצבים שונים

לאקורד מז'ורי בסיסי ישנם מצבים רבים שהם שכיחים, החל בהיפוכים וכלה בהוספת צלילים ביחס של טרצות. כל מצב והיפוך משנה את אופי האקורד ומעניק לו גוון חדש.

היפוכים

היפוך נעשה כאשר צליל הבס הוא אחד מצלילי האקורד שאינו צליל השורש. הופעת צליל הטרצה בבס תעביר את האקורד ממצב יסודי להיפוך ראשון, או סקסטאקורד, המסומן ב או בקיצור: . לדוגמה, באקורד דו מז'ור סקסטאקורד, הצליל מי יופיע בבס. כאשר נמצא צליל הטרצה בבס, גונו של האקורד נעשה חד פחות, מאשר במצב היסודי בו נמצא בבס צליל הבסיס של האקורד.
כאשר צליל הקווינטה מופיע בבס האקורד עובר להיפוך שני, או קוורטסקסטאקורד המסומן ב. בהיפוך זה, נמצא בבס צליל הקווינטה. לדוגמה, באקורד דו מז'ור קוורטסקסטאקורד הצליל סול יופיע בבס. ההיפוך השני מופיע בתדירות נמוכה יותר מאשר היפוכיו האחרים של המשולש המז'ורי. לפי חוקי ההרמוניה הקלאסית, מופיע האקורד הזה על פעמה חלשה. הופעתו על פעמה חזקה דורשת פתרון למשולש אשר בסיסו על צליל אותו בס של הקוורטסקסטאקורד.

אקורדים מרובעים

צורה שכיחה של אקורד בין ארבעה צלילים שבבסיסו משולש מז'ורי ההספטאקורד, כלומר, אקורד משולש עם ספטה מצליל הבס. לרוב יופיע האקורד עם ספטימה קטנה, וייצור אקורד המכונה "דומיננט ספטאקורד" (מאחר שהוא יוצא פונקציה דומיננטית, ומועד להפתר לאקורד טוניקאי). ספטאקורד על הצליל סול יהיה סול-סי-רה-פה. שם נוסף של אקורד זה הוא מז'ור קטן (משולש מז'ורי עם ספטימה קטנה). כאשר מופיע האקורד עם ספטימה גדולה, הוא יקרא מז'ור גדול. סימונו של הספטאקורד יעשה על ידי סימון הספרה 7 לצד האות הלטינית (הגדולה , מאחר שזהו אקורד מז'ורי) של האקורד. האקורד שהוזכר לעיל יסומן כ-G7. יש לשים לב, שבסולם סול מז'ור יהיה זה אקורד בעל ספטימה גדולה (כלומר, מז'ור גדול). על מנת לציין את גולדה של הספטימה, יש להשתמש בסימני היתק לצד הספרה 7.
כמו כן, ניתן לשנות את האלמנט של האקורד אשר יופיע בצליל הבס, ובכך להשתמש בהיפוכים שונים של האקורד. המקרה של ספטאקורד, כל ההיפוכים נפוצים באותה מידה, אם כי המצב הבסיסי נפוץ מעט יותר. יש לשים לב, שסימוני ההיפוכים משתנים בין המתודה הקלאסית לבין מוזיקה קלה.

מז'וריים מרובעים שונים

אקורדים מרובעים יכולים להיווצר גם על ידי הוספה של נונה, של אוקטבה וסקונדה, ושל אוקטבה וקוורטה מצליל הבס. הם נקראים גם בהתאם - נונקורד, אקורד אחת-עשרה ואקורד שלוש-עשרה. באקורדים מרובי צלילים אלו, נהוג לוותר על חלק מהצליל אשר מופיעים בין הבס לבין המספר אשר מרוחק ממנו ביותר, על מנת שלא ליצור עומס צלילי אשר יכביד על האוזן.
אקורדים אלו נפוצים יותר במוזיקה קלה ובג'אז מאשר במוזיקה קלאסית, אם כי ישנן הופעות של נונקורדים ושל אקורד דומיננט 7-13 (אקורד שבסיסו צליל הדומיננטה, ומעליו טרצה, ספטימה ואוקטבה וקוורטה) במוזיקה קלאסית, וזאת כאשר אין מדובר בצלילים עוברים, אלא בהופעתם הבו-זמנית של צלילים אלו על פעמה חזקה. יש לשים שגם באקורדים אלו, שיטות הסימון משתנות בהתאם למתודות השונות.
מכה

מקור השם

שמה המלא של העיר הוא מַכַּה אלְמֻכַרַּמַה (مكة المكرمة) או בעברית - מכה המכובדת. שמה העתיק של העיר הוא "בַּכָּה". שם זה מופיע ביחס לעיר בקוראן: "הבית הקדוש הראשון אשר נועד לבני אדם הוא זה שנמצא במקום הנקרא בַּכָּה, אשר בעיר מכּה, והוא מקור של ברכה והדרכה לבני עולם ובו אותות ברורים על היותו "המקום" של אברהם. כל הנכנס אליו מוגן מרודפיו וכל מי שבאפשרותו חייב לעלות אליו לרגל".
המילה "מכה" מופיעה בסורה 48:
"אללה הוא אשר עצר בהם ובכם מלהמשיך במלחמה בתוך העיר מכּה לאחר שהשתלטתם עליהם".
בדרום ערבית - השפה העתיקה של דרום חצי האי ערב האותיות "בּ" ו-"מ" ניתנות להחלפה. במקומות אחרים בקוראן נקראת מכה "אום אל-קורה" - אם הערים.
האזור בו נמצאת מכה נקרא פארן ומתייחס למדבר פארן המוזכר בתנ"ך. המסורות הערביות והמוסלמיות גורסות כי גבולות מדבר פארן הם גבולות החיג'אז וכי ישמעאל השתקע במקום שבו עומדת מכה כיום.יאקות אל-חמאווי, הגאוגרף הסורי מהמאה ה-12 כתב כי פארן היא מילה עברית שהומרה לערבית וכי אחד משמותיה של מכה המוזכרים בתורה. אחת הגבעות שבפאתי העיר נקראת "תל פארן". ר' סעדיה גאון מזהה את "מֵשָׁא" המקראית עם מכה.

היסטוריה

בזכות נביעת מים שופעת בכל השנה ובזכות היותה על דרך מסחר חשובה, הייתה מכה עיר מסחר חשובה בזמן הקדום וכן לשבטים בחג'אז בזמן בו מוחמד נולד בה בסביבות 570 לספירה.
לאחר ההג'רה לעיר אל-מדינה, שינה מוחמד כמה מהוראותיו הקודמות, שניתנו במכה, ובהן גם כיוון פניהם של המוסלמים בשעת התפילה ("קִִיבלה"). עד אז פנו לכיוון ירושלים, ואילו מעתה, אחרי ההכרה בקדושתה של מכה ואכזבתו מעמדת היהודים שנפגש איתם במדינה, פנו למכה.
הכעבה הייתה בתקופה שלפני האסלאם מקדש אלילי. ב-629 צעד מוחמד עם 2,000 איש למכה, הקיף את הכעבה 7 פעמים, נגע במקלו באבן השחורה ואמר: "אין אלוה מבלעדי אללה". ההתנהגות המכובדת של אנשי מוחמד עשתה רושם על חלק מבני שבט קורייש והם החליטו למנותו למצביא עליהם. אז הבין מוחמד שבידו לכבוש את מכה. הוא חזר לאל-מדינה וב-630 יצא עם 5,000 לוחמים למכה, בטענה שאחד השבטים הפר את הסכם שביתת הנשק. אבו סופיאן הבין שאין טעם להתנגדות ופתח את שערי מכה. מוחמד הרג רק את ראשי אויביו וניפץ את הפסילים בכעבה, אך השאיר את האבן השחורה וציווה כי מעתה רק מוסלמים יוכלו להיכנס למכה.
עם התרחבות האסלאם לאחר מותו של מוחמד הפכה העיר לחשובה ביותר בדת האיסלמית ונהרו אליה עולי רגל רבים. השליטה עליה הייתה מקור לעימותים ולסכסוכים בין שליטים מוסלמים שונים. בשנת 1916 חוסיין בן עלי הכריז על עצמו כעל מלך חג'אז והפך עצמו לח'ליף. בשנת 1924 נכבשה מכה בידי אבן סעוד מידי השושלת ההאשמית ששלטה עד אז בעיר.
סאליוט 7 (סרט)

תקציר עלילת הסרט

11 בפברואר 1985. תחנת החלל הסובייטית "סאליוט 7" נמצאת בחצי השנה האחרונה במצב טיסה אוטומטי כשלפתע היא מתחילה לאבד שליטה ואינה מגיבה לאותות מהמרכז לניהול שיגורים. עד מהרה מהנדסי החלל של ברית המועצות מבינים כי התרסקותה על כדור הארץ הוא עניין של זמן בלבד והיא עלולה לפגוע על פני כל נקודה בכדור הארץ בתקופה של מתיחות בין ברית המועצות למדינות המערב.
6 ביוני 1985. לאחר שלושה חודשי הכנה הוחלט לשלוח את החללית סויוז T-13 עם צוות של שני הקוסמונאוטים המוכשרים ביותר באותה עת — ולדימיר פיודורוב ומהנדס הטיסה ויקטור אליוחין, על שניהם מוטלת המשימה להגיע לתחנת החלל, להשתלט עליה ולמנוע את התרסקותה על כדור הארץ בכל מחיר.
עד מהרה אליוחין ופיודורוב מבינים כי סיכוייהם לחזור לכדור הארץ בחיים הוא מזערי עד אפסי...

הבדלים בין עלילת הסרט לאירועים במציאות

כפי שנאמר למעלה הסרט מבוסס על אירועים אמיתיים אבל באופן די קלוש, להלן ההבדלים הבולטים ביותר בין עלילת הסרט לאירועים שהתרחשו באמת בתחנת החלל סאליוט 7:
- בסרט לאחר שהקוסמונאוטים עוגנים בתחנה הם מנסים להציל אותה אך בסופו של דבר נכשלים ונאלצים לנטוש אותה - במציאות לעומת זאת הקוסמונאוטים הצליחו להפעיל את התחנה והיא פעלה כרגיל עד סוף המשימה.
- בסרט פורצת שריפה בתחנת החלל ואחד הקוסמונאוטים נכווה קשות - במציאות אמנם קוסמונאוט אחד חלה בזמן המשימה אבל מדובר היה במחלה קלה ובשום אופן לא בפציעה משריפה כלשהי ובוודאי שלא בפציעה חמורה.
- לקראת סוף הסרט מתקבלת ההחלטה בסוכנות החלל הסובייטית להחזיר רק קוסמונאוט אחד ולנטוש את השני בחלל מחוסר יכולת להחזיר את שניהם - במציאות לא היה שום דבר שקרוב לזה אפילו.
- בסרט האמריקאים משגרים מעבורת חלל ריקה ממטען כדי לנסות לסייע לצוות סליוט 7 או כדי להשתלט עליה, המעבורת מתקרבת מאוד אל התחנה הפגועה, הקוסמונאוטים מסמנים לטייסי המעבורת ששלום להם והמעבורת מתרחקת מהם ופונה לדרכה - במציאות אמנם היו שלושה שיגורים של מעבורות חלל בזמן המשימה הנ"ל (שארכה יותר ממאה ימים) אך כולן נשאו לוויינים בתא המטען ואף לא אחת התקרבה לסליוט 7.
תזמורת של איש אחד

תקציר העלילה

הסרט מספר על ילדה בעלת מטבע אחד שאיתו היא רוצה להביע משאלה במזרקה שבכיכר. כאשר שני נגני רחוב רואים את הילדה, הם מתחרים בשביל לזכות בתשומת ליבה כדי שתביא להם את המטבע.

הפקה

העבודה על הסרט התחילה זמן קצר לאחר סיום הסרט "משפחת סופר-על". הביום והכתיבה של הסרט נעשו על ידי אנדרו חימנס ומארק אנדרוס, שעבדו על הסרטים "ענק הברזל" ו"ספיידרמן". בסוף שנת 2004, אדווין קאטמול הזמין את הצמד למשרדו, בהתחלה הם חששו ולאחר מכן התברר שהוא רוצה שהם יכינו סרט קצר לפיקסאר. הצמד החליט ליצור סרט שמתמקד סביב מוזיקה, והתחילו להכין סיפור על שני מוזיקאים שרבים על תרומתה של איכרה צעירה. הסרט הועבר למנכ"ל פיקסאר בזמנו, ג'ון לאסיטר, ולביים הסרט "משפחת סופר-על", בראד בירד, שבמהרה קיבלו את הסרט והתחילו לייצר אותו.

מוזיקה

המוזיקה בסרט נעשתה על ידי הכנרים קלייטון הסלופ ומארק רוברטסון. המוזיקה במהלך שיר הסיום של הסרט היא של פבלו סרסטה מ-"Zigeunerweisen".

הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי באנסי ב-11 ביוני 2005, ולאחר מכן הוקרן בארצות הברית ב-9 ביוני 2006 לפני הקרנת הסרט של חברת וולט דיסני ופיקסאר "מכוניות". בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-22 ביוני 2006 גם לפני הקרנת הסרט "מכוניות".
הסרט הופץ יחד עם ה-DVD של הסרט "מכוניות" בשנת 2006, ונכלל בשנת 2007 באוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, חלק 1.
מהמט גיונסור

ביוגרפיה

גיונסור עבד קודם כברמן ואז כדוגמן לפני שהפך לשחקן. הוא סיים את הלימודים בתיכון האיטלקי באיסטנבול. מאז תחילת דרכו, הוא שיחק בסרטים טורקים, איטלקים ואמריקאים. הוא ידוע בעיקר בשל השתתפותו בסרטים "Anlat İstanbul" "O Şimdi Asker" ו-"Hamam". הוא זכה בפרסים רבים לאורך הקריירה שלו, ביניהם בפרס השחקן המבטיח ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של אנקרה עבור הסרט "Hamam".
מהמט גיונסור נשוי לבמאית הדוקומנטרית קתרינה מונגיו מאז 2006. לזוג שלושה ילדים בשם עלי, מאיה וקלואי.
ג'ף מלון

תיכונים ומכללות

מלון נולד בעיר מוביל שבאלבמה, ולמד כתלמיד במייקון, ג'ורג'יה. בין השנים 1979–1983 למד באוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי, וכשחקן קבוצת הכדורסל שלה קלע 19.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונתו האחרונה רשם שיפור משמעותי כשקלע 26.8 נקודות למשחק וזכה בתואר השחקן המצטיין של המחוז הדרום-מזרחי ("SEC Player of the Year").

קריירה ב-NBA

מלון נבחר על ידי וושינגטון בולטס בבחירה העשירית של דראפט ה-NBA לשנת 1983, ושיחק עבורה ב-7 עונותיו הראשונות בליגה. בעונת הרוקי שלו קלע 12.1 נקודות למשחק כשחקן ספסל, ונבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. הרגע הזכור ביותר בקריירה של מלון הגיע באותה עונה, כאשר קלע שלשת ניצחון מדהימה מעל קרש הסל במשחק מול דטרויט פיסטונס ב-3 בינואר 1984. סל זה נמנה ברשימת עשר הקליעות הגדולות בתולדות ה-NBA על פי דירוג שערכה הליגה בשנת 2005.
בעונתו השנייה שיפר את תפוקתו ל-18.9 נקודות בממוצע למשחק, ובשתי העונות העוקבות נבחר להשתתף במשחק האולסטאר לאחר שקלע 22.2 נקודות למשחק. לאורך תקופתו עם הבולטס שיתף פעולה עם שחקנים בולטים כגון גאס ויליאמס, ג'ף רולנד, מוזס מלון וברנרד קינג, אך הקבוצה לא צלחה את סיבוב הפלייאוף הראשון באף עונה ורשמה מאזן מצטבר של 265 ניצחונות ו-309 הפסדים (46.2%). עונת השיא של מלון, מבחינה אישית, הייתה 1989/1990 בה קלע ממוצע שיא של 24.3 נקודות למשחק.
לקראת עונת 1990/1991 נשלח בטרייד ליוטה ג'אז, במדיה שיחק ב-3 וחצי העונות הבאות. בתקופתו ביוטה שמר על יכולת גבוה לצד כוכבי הקבוצה קארל מלון וג'ון סטוקטון, וקלע 18.5 נקודות למשחק. בעונת 1991/1992 השתתף לראשונה בשלב הגמר האזורי, בו קבוצתו הפסידה לפורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 2–4.
באמצע עונת 1993/1994 הועבר בטרייד לפילדלפיה 76', בתמורה לקלע ג'ף הורנסק. כשחקן פילדלפיה המשיך מלון להציג יכולת התקפית טובה עם ממוצע של 17.5 נקודות למשחק בעונה וחצי הבאות, אך הוא סבל מפציעות רבות ונאלץ להחמיץ מספר רב של משחקים. במהלך עונת 1995/1996, האחרונה שלו ב-NBA, נופה מסגל הקבוצה וחתם בקבוצת מיאמי היט עד סיום העונה.
בשנת 1997 שיחק לתקופה קצרה בקבוצת "ויזנטינוס אתליטיקוס אומילוס", אשר השתתפה בליגת העל היוונית.

קריירת אימון

בין השנים 2001–2005 שימש מלון כמאמנה הראשי של קבוצת "קולומבוס ריברדראגונס" מליגת הפיתוח של ה-NBA, עד שהמועדון עבר לעיר אוסטין בתור "אוסטין טורוס". לאחר מכן עבר לאמן את קבוצת פלורידה פליים מליגת הפיתוח, אך הקבוצה התפרקה במהלך עונת 2006/2007.