google/wiki40b huggingface dataset:
מיסטרל (גלשן)

מיסטרל (באנגלית: Mistral One Design) הוא דגם של גלשן רוח אשר נבחר על ידי איגוד השיט הבינלאומי להחליף את דגם הלכנר, שהיה בשימוש עד אז באליפויות גלישת הרוח. דגם המיסטרל היה בשימוש בתחרויות גלישת הרוח במשחקים האולימפיים באטלנטה 1996, סידני 2000 ואתונה 2004. מאז המשחקים בבייג'ינג 2008, נבחר דגם הניל פרייד RS:X להחליף את המיסטרל.
דגם המיסטרל יוצר לראשונה בשנת 1989. מאז יוצרו יותר מ-30 אלף יחידות של דגם זה. אורכו של הגלשן 3.72 מטר, רוחבו 63 ס"מ ומשקלו 15 ק"ג. הוא מאופיין במשקלו הקל וניתן לגלוש עליו היטב כאשר קיימות רוחות במהירויות של 5 עד 35 קשר (10 עד 65 קמ"ש) בהתאם לתנאי הים. יש לו מפרש ששטחו 7.4 מטר רבוע.
ארגון IMCO הוא הארגון הבינלאומי של דגם זה והוא מאגד יותר מ-50 ארגונים ממדינות שונות.
סטטיסטי מספיק

בסטטיסטיקה, סטטיסטי הוא מספיק ביחס למודל סטטיסטי ולפרמטר הבלתי ידוע, אם אין סטטיסטי אחר שיכול להיות מחושב מאותו מדגם, שיוסיף מידע ביחס לערך הפרמטר. במילים אחרות, סטטיסטי הוא מספיק עבור משפחה של התפלגויות, אם כל המידע לגבי ההתפלגות שממנה נלקח המדגם, נמצא בערך של הסטטיסטי.

הגדרה מתמטית

סטטיסטי  הוא מספיק לפרמטר , אם ההתפלגות המותנית של המדגם בהינתן הערך של  אינה תלויה ב-. במילים אחרות, הפונקציה  תלויה אולי ב-x ו-t, אבל לא ב-.

משפט הפירוק של פישר וניימן

משפט הפירוק של פישר וניימן (באנגלית: Fisher–Neyman factorization theorem) מספק אפיון נוח לכך שסטטיסטי הוא מספיק: אם פונקציית הצפיפות היא , אזי לפי המשפט  הוא מספיק עבור  אם ורק אם קיימות פונקציות אי-שליליות g ו-h כך ש:
כלומר, ניתן לפרק את פונקציית הצפיפות למכפלה של שני גורמים, כך שגורם אחד, h, אינו תלוי ב- והגורם השני, g, אשר כן תלוי ב-, תלוי ב-x רק דרך .
קל לראות שאם  היא פונקציה חד-חד-ערכית ו- הוא סטטיסטי מספיק, אזי  הוא סטטיסטי מספיק גם כן. בפרט, ניתן לכפול סטטיסטי מספיק בקבוע שאינו אפס, ולקבל סטטיסטי מספיק.

משמעות לגבי הסקה סטטיסטית

אחת ההשלכות של משפט הפירוק היא שכשמשתמשים בהסקה סטטיסטית על סמך נראות, שני מאגרי נתונים בגודל זהה אשר להם בדיוק אותו ערך עבור הסטטיסטי המספיק , תמיד יספקו את אותה מסקנה לגבי  (למשל: רווח סמך ל-, דחיית/אי-דחיית השערה לגבי ). לפי קריטריון הפירוק התלות של הנראות ב- היא רק ביחד עם . מכיוון שזה נכון לגבי שני מאגרי הנתונים שלהם אותו ערך , התלות של הנראות ב- תהיה זהה גם כן, מה שיוביל להסקה סטטיסטית זהה.

ניסוח מדויק

יהיו  תצפיות של מדגם מקרי מהתפלגות עם פונקציית צפיפות  עבור , ויהי  סטטיסטי שפונקציית הצפיפות שלו היא . אז  הוא סטטיסטי מספיק עבור  אם ורק אם קיימת פונקציה  כך ש:

הוכחה

ההוכחה להלן ניתנה על ידי רוברט הוג ואלן קרייג.
אזליו ויצ'יני

קריירת משחק

ויצ'יני החל את קריירת המשחק בקבוצת ויצ'נצה ששיחקה אז בסרייה ב', ובעונתו השנייה בקבוצה סייע לה להעפיל מהמקום הראשון בטבלה לסרייה א'. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה ב-25 בספטמבר 1955, בהפסד 2-0 לאינטר מילאנו, ובסיום העונה עזב את הקבוצה ועבר לשחק בסמפדוריה. ויצ'יני שיחק בסמפדוריה במשך שבע עונות, כולן בליגה הבכירה, וצבר קרוב ל-200 הופעות ליגה. ב-1963 עבר לברשה מהסרייה ב'. בעונתו הראשונה בקבוצה כמעט והצליחה ברשה להעפיל לליגה הבכירה, אך כשלה במחזורי הסיום. עונה אחר כך כבר השלימו ויצ'יני וברשה את המלאכה וחזרו לליגה הבכירה אחרי 17 שנים. בסיום העונה פרש ויצ'יני ממשחק פעיל בגיל 32.

קריירת אימון

ויצ'יני החל את קריירת האימון ב-1967, בקבוצת ברשה במדיה סיים את קריירת המשחק שלו, אך סיים את דרכו בקבוצה בתום העונה לאחר שירד עימה לסרייה ב'. לאחר שעזב את ברשה קיבל ויצ'יני תפקיד בצוות המקצועי של נבחרת איטליה, וב-1975 קיבל את תפקיד מאמן הנבחרת עד גיל 23, אותה הוביל במשך שנתיים.
ב-1976 קיבל ויצ'יני את תפקיד מאמן נבחרת איטליה עד גיל 21, אותה הוביל במשך עשר שנים. במהלך כהונתו בתפקיד, הוביל ויצ'יני את הנבחרת לחמש אליפויות אירופה עד גיל 21, מתוכן שלוש הסתיימו בהדחה ברבע הגמר (1978, 1980, 1982), אחת הסתיימה בהדחה בחצי הגמר (1984), ובטורניר של 1986 הוביל ויצ'יני את נבחרתו עד למשחק הגמר, בו הפסידה בדו-קרב פנדלים לספרד.
לאחר טורניר מונדיאל 1986, החליף ויצ'יני את אנצו ביארזוט בתפקיד מאמן נבחרת איטליה. בין השמות שויצ'יני זימן כבר בשנתו הראשונה להופעות בכורה בנבחרת ניתן למצוא את וולטר זנגה ורוברטו דונאדוני, ובמשימה הראשונה שלו הוביל ויצ'יני את הנבחרת לטורניר יורו 1988 בגרמניה המערבית. לאחר שצלחה את שלב הבתים מהמקום השני בבית וללא הפסד, עם אותו מספר נקודות ורק שער זכות אחד פחות מהמארחת גרמניה המערבית, הודחה איטליה בחצי הגמר עם הפסד 2-0 לברית המועצות.
למרות ההדחה, נבחר ויצ'יני להמשיך ולהצעיד את הנבחרת לטורניר מונדיאל 1990, אותו אירחה איטליה. הנבחרת של ויצ'יני הפגינה יעילות רבה מול הקהל הביתי, כשצלחה את שלב הבתים עם שלושה ניצחונות וללא שערי חובה, מאזן עליו שמרה הקבוצה עם ניצחונות בשמינית הגמר 2-0 על אורוגוואי ו-1-0 ברבע הגמר על אירלנד. איטליה נעצרה רק מול האלופה המכהנת ארגנטינה לאחר הפסד בדו-קרב פנדלים, אך הבטיחה את המקום השלישי לאחר ניצחון 2-1 על אנגליה.
בעקבות היכולת המרשימה של איטליה, המשיך ויצ'יני בתפקיד, אך סיים את דרכו והוחלף באריגו סאקי כשנה אחר כך, באוקטובר 1991, בעקבות הכישלון להעפיל ליורו 1992.
לאחר קדנציות קצרות בצ'זנה מעיר הולדתו ובאודינזה, פרש ויצ'יני מאימון ב-1994. לאחר פרישתו מאימון שימש במשך שנים ארוכות בתפקיד יושב ראש הוועדה המקצועית של התאחדות הכדורגל האיטלקית. באוגוסט 2010, לאחר כישלון הנבחרת לעבור את שלב הבתים במונדיאל 2010, סיים ויצ'יני את תפקידו והוחלף על ידי רוברטו באג'ו, שחקנו לשעבר בנבחרת.
שלמה תנשמת

ביוגרפיה

תנשמת נולד בשם שלמה הירשברג בגרמניה בנם של רחל רוזה ודוד. הוא התאמן בשחייה במועדון בר כוכבא בברלין והשתתף בשנת 1935 במכביה השנייה כנציג גרמניה. לאחר המכביה הוא נשאר בארץ ישראל ועבד בציור שלטים בקיבוצים. לאחר מכן עבר לחיפה, בתחילה הוא התגורר בשכונת הדר ואחר כך עבר לשכונת בת גלים בסמוך לבריכת השחייה. הוא התאמן בקבוצת השחייה של מכבי חיפה.
בתחרות בינלאומית שנערכה בבריכת בת גלים בחיפה ב-17 ביולי 1937 זכה תנשמת במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ארץ ישראל חדש של 1:03.5 דקות, שיפור לשיאו שעמד על 1:04.6 דקות.
בתחרות בינלאומית בין נבחרת ארץ ישראל לנבחרת יוון שנערכה בבריכת בת גלים ב-3 בספטמבר 1937 קבע תנשמת, במשחה ל-100 מטר חופשי, שיא ארץ ישראל חדש של 1:03.0 דקות, שיא זה החזיק מעמד 17 שנים ונשבר על ידי נחום בוך (1:02.7 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי, שיא ארץ ישראל חדש של 2:27.6 דקות, שיא זה החזיק מעמד 15 שנים ונשבר על ידי יורם מנדלבאום (2:26.3 דקות).
חאלדה ברוהי

ביוגרפיה

ברוהי נולדה בכפר קטן בבלוצ'יסטן, מחוז שבטי פרובינציאלי סמוך לגבול אפגניסטן. היא הייתה הילדה הראשונה בכפר ללמוד בבית ספר, ולמדה בקראצ'י. בשנת 2004, כשברוהי הייתה בת 16, חברה שלה נרצחה על רקע "כבוד המשפחה". חברתה נהרגה כי היא רצתה להתחתן עם אדם שהיא אוהבת במקום מישהו שמשפחתה בחרה בו. ברוהי החלה למחות נגד מנהג הרצח על רקע חילול כבוד המשפחה בעת שהותה בקראצ'י, והכעיסה בכך אנשים רבים, כולל את מנהיגי השבט בבלוצ'יסטן. היא נאלצה לברוח מקראצ'י ב-2008.
ברוהי מספרת שאביה אמר לה, בתגובה, "אל תבכי, תבני אסטרטגיה". ואז היא החליטה שבמקום מחאה, היא יכולה לפעול באופן ישיר לסיוע לנשים, אשר בתורן יתחזקו כלכלית וחברתית, ובהתאם, יהיו פחות חשופות לדיכוי. היא הקימה את "סוגהאר - עמותה להעצמה", ארגון ללא כוונת רווח אשר מסייע לנשים בפקיסטן ללמוד מיומנויות הקשורות לצמיחה כלכליות ואישית. המילה "סוגהאר" פירושה "אישה מיומנת ובעלת ביטחון" באורדו. אמונתה היא שכל אישה היא "סוגהאר", היא רק צריכה את ההזדמנות לשחרר את הפוטנציאל שלה, וארגונה בא לספק הזדמנויות אלה. "המשימה שלי היא ליצור חברה שבה נשים לא נהרגות על כבוד, אלא יש כלפיהן כבוד והן זוכות למעמד שווה". האגודה מספקת לנשים בכפרים המרוחקים הכנסה עבור עבודתן, שעיקרה היא מלאכת יד כמו רקמה, אשר ברוהי פיתחה לקו אופנה, שמטרתה "להילחם באמונות תרבותיות שליליות באמצעות חינוך ומידע על זכויות הנשים". עד 2013, כבר היו 23 מרכזים של האגודה, המשרתים לפחות 800 נשים אשר לומדות על "שוויון מגדרי, מניעת אלימות במשפחה, חינוך לבנות וזכויות נשים," מטרתה של ברוהי היא להגיע באמצעות "סוגהאר" למיליון נשים בתוך עשור.
העבודה שלה עם "סוגהאר" הוכרה על ידי כתב העת העסקי פורבס, בו היא נמנתה ברשימת "30 מתחת ל-30" בשנת 2014. ב-2014, היא נבחרה כעמיתה ב-MIT Media Lab, תוכנית של המכון הטכנולוגי של מסצ' וסטס. ברוהי היא גם הנושא של סרט תיעודי יצירת שרמין עובייד-צ'ינוי, Seeds of Change, משנת 2014. באוקטובר 2014, היא העבירה TED Talk ב-TEDGlobal שבו היא סיפרה על אקטיביזם שלה למיגור תופעת רצח על רקע כבוד המשפחה. היא זכתה בנוסף בפרס למנהיגות מתפתחת מטעם אוניברסיטת נורתווסטרן, פרס אישה משפיעה מטעם קרן נשים בעולם, ובפרס ANGEL של מרכז ד"ר מרטין לותר קינג. מגזין ניוזוויק כלל אותה ברשימת "25 מתחת ל-25 - נשים משפיעות".
לצד ההכרה שזכתה לה, ברוהי גם קיבלה איומים רבים על חייה, ואף ירו לכיוונה, ופוצצו את מקום עבודתה.
ב-2014, התארסה ברוהי לדייוויד בארון, אמריקאי אשר המיר דתו לאסלאם בעקבות הכרותם. מאז השניים נישאו, וחיים בסדונה, שבאריזונה. שם הקימה ברוהי את הקרן-האחות האמריקאית לסוגהאר, ויחד עם דייוויד, פתחו מרכז קהילתי-חברתי בשם The Chai Spot' המוקדש לבניית הבנה "מתוך אהבה" בין כל תרבויות העולם, לו שלושה מיקומים, ואשר גם יצא למסע ברחבי ארצות הברית ב-2016, "להשקות את כל העולם בצ'אי". ברוהי ממשיכה עם מיזם האופנה ומשמשת כנואמת ציבורית.
המערכת לפעולות חקירה מבצעיות

המערכת לפעולות חקירה מבצעיות הוא שמה הרשמי של מערכת SORM (מרוסית: Система Оперативно-Розыскных Мероприятий), מערכת האזנה, ציתות ופיקוח על כלל רשת התקשורת ברוסיה ובכללה גם טלפון ואינטרנט ומסייעת לממשל בסינון תכנים באינטרנט.
המערכת הוקמה בשנת 1996 בשיתוף פעולה בין שירות הביטחון הפדרלי והסוכנות הפדרלית למידע ולתקשורת ממשלתית ומתחילה יועדה לשמש את ארגוני הביון ושירותי הביטחון ברוסיה לפקח ולצותת על מערכת הטלפון במדינה. מאז שנת הקמתה משמשת המערכת שבעה שירותי אכיפת חוק וביטחון כדוגמת שירות הביטחון הפדרלי, משטרת המס  הפדרלית, משרד הפנים, משטרת רוסיה, שירות האבטחה הפדרלי ושירות משמר הגבול הפדרלי (עד 2016, שימשה גם את השירות הפדרלי ללוחמה בסמים).
המערכת שודרגה מספר פעמים וכללה את מערכת SROM-2 ששימשה לפיקוח כללי על רשת האינטרנט. מאז 2014 פועלת מערכת SORM-3 המשמשת לפיקוח על האינטרנט ועל רשתות חברתיות ושירותי דואר אלקטרוני ברוסיה.
וילם-אלכסנדר, מלך הולנד

קורות חיים

המלך וילם-אלכסנדר הוא בנם הבכור של ביאטריקס, ושל הנסיך קלאוס, ונכדה הראשון של יוליאנה, מלכת הולנד. הוא הוטבל לנצרות בכנסייה הפרוטסטנטית ההולנדית. ב-1985 סיים את לימודיו התיכוניים בפנימייה היוקרתית United World College of the Atlantic בוויילס שבבריטניה.
בשנים 1985–1987 שירת המלך בצי ההולנדי, עבר אימונים במכללה הימית המלכותית ההולנדית ועל סיפונן של מספר ספינות, ובסיום שירותו הוסמך לקצין בדרגת סגן זוטר.
בשנת 1987 החל המלך ללמוד היסטוריה באוניברסיטת ליידן וב-1993 הוענק לו תואר אקדמי. במהלך לימודיו באוניברסיטה, היה המלך חבר באחוות הסטודנטים הראשונה של הולנד "מינרווה", שם דבק בו הכינוי "נסיך הבירה".
בשנת 2002 נשא המלך לאשה את מקסימה זורגואייטה סרוטי, בנקאית השקעות ארגנטינאית ממוצא ספרדי ואיטלקי (נישואיו עוררו מחלוקת לאור התפקיד שמילא אבי אשתו בדיקטטורה הצבאית הארגנטינאית). לזוג נולדו שלוש בנות: הנסיכה קתרינה-אמליה (נולדה ב-2003), הנסיכה אלכסיה (נולדה ב-2005) והנסיכה אריאן (נולדה ב-2007).

תפקידים מלכותיים ועיסוקים

כנסיך היה המלך חבר מועצת המדינה (Raad van State) – גוף מייעץ לממשלת הולנד, שבראשו עומדת המלכה ביאטריקס. נשא במינוי כבוד של שליש (Aide-de-camp) למלכה.
עד 1998 שימש המלך כפטרון הוועד האולימפי ההולנדי ואז היה לחבר בועד האולימפי הבינלאומי.
המלך עוסק בנושא של ניהול בינלאומי של מים ובמסגרת זו הוא חבר כבוד בנציבות העולמית למים למאה ה-21 ופטרון של השותפות הגלובלית למים – ארגון שהוקם על ידי האו"ם, הבנק העולמי וממשלת שוודיה.
המלך הוא בעל רישיון טיס ובראשית שנות התשעים הטיס בהתנדבות מטוסים באפריקה בשירות ארגוני צדקה. הוא חובב ספורט והשתתף כמתחרה במרתון ניו יורק ובמסע 11 הערים בארצו. ב-2010 בא עם אשתו לדרום אפריקה לעודד את הנבחרת ההולנדית במשחקי גביע העולם בכדורגל, כשהם לבושים בלבוש בצבע הכתום ההולנדי המסורתי.
בשנת 2017 חשף מלך הולנד בריאיון ל"דה-טלגרף" ההולנדי כי במשך 21 שנים הוא משמש כטייס משנה בטיסות מסחריות של חברת התעופה ההולנדית KLM.
בראיון סיפר המלך כי כבר מהימים שבהם כיהן כיורש העצר, הוא משמש כטייס משנה ולוקח חלק פעמיים בחודש בטיסות החברה. הוא הסביר כי "התחביב" שלו מסייע לו להתנתק מהלחץ ומחובותיו הטקסיים במסגרת משפחת המלוכה.
"הדבר שהכי חשוב לי הוא להחזיק בתחביב שאני צריך להתרכז בו לחלוטין", הסביר המלך ההולנדי, "יש לך מטוס, נוסעים וצוות, ואתה אחראי עליהם. אתה לא יכול לקחת את הבעיות שלך מהקרקע אל האוויר. אתה צריך להתנתק לגמרי ולהתרכז במשהו אחר. עבורי - זה הדבר הכי מרגיע בטיסה".
הוא הוסיף כי בימים שלפני פיגועי 11 בספטמבר, כשעדיין היה נהוג להשאיר את דלת תא הטייס פתוחה, נוסעים היו מזהים אותו ואף מבקשים להצטלם איתו. "אפילו היום ישנם כאלו שמזהים את קולי מהימים שבהם כרזתי במטוס", ציין המלך.
המלך וילם ציין בריאיון המפתיע כי אחד החלומות הגדולים שלו הוא להטיס מטוס נוסעים גדול במיוחד, כמו הבואינג 737. בשל כך הוא צפוי לעבור השתלמות בהטסתו כדי להגשים את שאיפותיו.
קרואטיה במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

הופעת הבכורה של קרואטיה כמדינה עצמאית במשחקי הקיץ הפאראלימפיים נערכה במשחקים שנערכו באטלנטה 1996, כששלחה משלחת של חמישה ספורטאים, שלוש נשים ושני גברים. המשלחת שבה עם מדליה פאראלימפית ראשונה, כשהאתלטית מילקה מילינקוביץ' זכתה במדליית הארד בהטלת כידון.
המשלחת הקרואטים נאלצה לחכות עד למשחקי אולימפיאדת הנכים אתונה (2004) בטרם זכתה במדליה פאראלימפית נוספת. באתונה, קטפה קרואטיה ארבע מדליות ארד, כשילנה וקוביץ' סיימה במקום השלישי בתחרות זריקת הדיסקוס, ואילו השחיין מיהוביל ספניה קטף שלוש מדליות ארד (קטגוריה S8) במקצים ל-100 מטר גב, ‏200 מטר מעורב אישי, ו-400 מטר חופשי.
באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008) הצליחה קרואטיה לזכות לראשונה במדליית זהב. דארקו קרלי ניצח בתחרות הדיפת כדור הברזל וקבע שיא עולם (קטגוריה F42) של 14.43 מטרים, ואילו אנטוניה באלק זכתה בשתי מדליות זהב נוספות, כשקבעה שני שיאי עולם בתחרות הדיפת כדור ברזל, ובתחרות הטלת הכידון.
השתתפותם של חברי המשלחת הקרואטית במשחקי החורף הייתה סמלית בלבד. ספורטאי המשלחת מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית, ולא הצליחו להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים.
בנג'מין הריסון החמישי

ביוגרפיה

הריסון נולד בווירג'יניה למשפחה אמידה. סבו, רוברט קרטר, כיהן בשנת הולדתו כמושל המדינה. הריסון למד לימודים קלאסיים וסיים את לימודיו האקדמיים בוויליאמסבורג. בין השנים 1749–1775 הוא כיהן בין השנים 1756–1758, ובשנית בין 1766–1776 הוא נבחר לנציג מחוז סארי ומחוז צ'ארלס סיטי (בהתאמה) בבית הנבחרים של וירג'יניה.
בשנים 1774–1777 הוא נבחר לציר מטעם וירג'יניה בקונגרס הקונטיננטלי, שחבריו חתמו על הכרזת העצמאות של ארצות הברית. כיו"ר ועדת הבית הוא שהכריז רשמית על עצמאות הקולוניות האמריקאיות מהשלטון הבריטי. לאחר מכן הוא נבחר לבית הנבחרים התחתון של וירג'יניה וכיהן בו בין 1776 - 1782 ובשנית בין 1787–1791, כשבשנים 1778 - 1782 שימש כיו"ר הבית.
כמושל וירג'יניה כיהן הריסון בין השנים 1782 - 1784. מחוז הריסון במערב וירג'יניה נקרא על שמו בשנת 1784, עוד בחייו.
הריסון נישא לאליזבת באסט ונולדו לו שבעה ילדים. בנו הצעיר, ויליאם הנרי הריסון, כיהן כנשיא ארצות הברית. גם נינו, בנג'מין הריסון, כיהן כנשיא.
אייל ברקן

היסטוריה

בשנת 1998 הוציא את אלבומו הראשון ""Good Morning Israel. אלבום זה יצא תחת לייבל אישי שלו בשם “Eyal Barkan Records”. אלבום זה הפך לאלבום זהב הראשון בתחום הטראנס בישראל ומכר יותר מ-20,000 עותקים רשמיים. אלבום זה מכר בעולם יותר מ-100,000 עותקים והטראק המפורסם שבו היה "Good Morning Israel”.
בשנת 1999 הוציא את אלבומו השני "Crazy Summer”. אלבום זה יצא תחת הלייבל של אייל ברקן ושל אחיו בשם “G.M.I Records” (Good Morning Israel). אלבום זה הופק על ידי אייל ברקן ואחיו אורן ברקן בשם “Reverse Psychology”.
בשנת 2000 הוציא את אלבומו השלישי "Mr. Club Trance”. גם אלבום זה יצא תחת הלייבל "G.M.I Records” וגם תחת הלייבל "הד ארצי". מאלבום זה יצאו שני סינגלים שהושמעו רבות בארץ ובעולם (Mr, Club Trance ו- Viagra).
בשנת 2002 הוציא את אלבומו הרביעי “On-Line”. גם אלבום זה יצא תחת הלייבל "G.M.I Records” וגם תחת הלייבל "הד ארצי".
בשנת 2003 הוציא את אלבומו החמישי "V.I.P”. אלבום זה יצא תחת הלייבל של טיאסטו "Black Hole”. זו הייתה הפעם הראשונה שאומן ישראלי מוציא אלבום תחת הלייבל של טיאסטו.
T-70

פיתוח ועיצוב

הניסיון בקרבות עם גרמניה ב-1941 הוכיח כי הטנקים הקלים אינם מתאימים לקרבות שריון, וכי ההעדפה היא לטנקים עם שריון עבה יותר ובעלי כוח אש. למרות זאת, הצבא האדום המשיך בייצור קדחני של טנקים קלים מאחר שאלה היו זולים וקלים לייצור, ואפשרי היה לייצרם במפעלים קטנים שלא יכלו לייצר את ה-T-34 או את ה-KV-1. לאחר כניסתו לשירות של הטנק הקל T-60 במהלך שנת 1941, החל צוות המפתחים של מפעל גא"ז בניז'ני נובגורוד בראשותו של ניקולס אסטרוב לפתח גרסה משודרגת של ה-T-60, שתהיה בעל שריון עבה יותר שיספק הגנה מפני תותחי 37 מ"מ, תותח 45 מ"מ שיתן לצוות הטנק סיכוי להילחם בטנקי אויב, וניידות טובה יותר.
השלדה של ה-T-70, כמו זאת של ה-T-60 נבנתה בפשטות כדי להקל על הייצור. שני מנועי גא"ז-202 בעלי 70 כ"ס כל אחד, כאלה ששימשו משאיות, הניעו את הטנק. הצריח הותקן בצד שמאל. לאחר מספר שיפורים בתכנון הראשוני, אושר ה-T-70 לשירות במרץ 1942. ייצורו נמשך עד אוקטובר 1943, עד אז נבנו כ-8,226 יחידות.
בשנים הראשונות של המלחמה בחזית הסובייטית, 1941-1943, היוו הטנקים הקלים חלק ניכר מכלי הרכב המשוריינים שעמדו לרשות הצבא האדום. לדוגמה, בקרב פרוחורובקה (12.7.1943), אחד מקרבות השריון הגדולים בהיסטוריה, בו השתתפו 429 טנקים גרמנים ו-870 טנקים סובייטים, נטלו חלק כ-261 טנקים קלים מדגם T-60 ו-T-70. בשלבים המאוחרים יותר של המלחמה, ה-T-70 וה-T-60 הוצאו בהדרגה מהשירות בקו החזית ושימשו בעיקר לצורך אבטחת שיירות, לסיור, לאימונים ולהגנה על מפקדות שדה.

T-80

ב-1942, צוות הפיתוח של אסטרוב החל לפתח גרסה חדשה ל-T-70 עם צריח גדול יותר המונע בצורה חשמלית, שיכיל 2 אנשי צוות בתוכו, המפקד והתותחן, ובכך יגדל מספר אנשי הצוות בטנק לשלושה. הטנק החדש, שנקרא T-80, היה זהה ל-T-70 מלבד הצריח, מתלים מחוזקים וזחלים רחבים יותר. ה-T-80 הוכנס לייצור ב-1943, ולמרות שהעיצוב שלו היה די טוב, הוא עדיין לא השתווה לטנקים הגרמניים מבחינת מיגון וכוח אש. גם את תפקיד הסיור והסיוע לחי"ר מילאו בהצלחה ה-T-34 וטנקי השאל-החכר בריטים כמו הולנטיין. זאת ועוד, כניסתו לשירות של התותח המתנייע ה-SU-76 שנבנה על בסיס השלדה של ה-T-70, אך היה בעל כוח אש גדול בהרבה, היה עדיף לייצור מאשר טנקים קלים. בסופו של דבר רק כ-120 T-80 יוצרו. ה-T-80 היה לטנק הקל האחרון שפותח בברית המועצות למשך שארית המלחמה.

דעיכתו של הטנק הקל

הניסיון שצבר הצבא האדום במלחמה הוביל לדעיכה בייצור טנקים קלים, אולם ייצורם נשאר גבוה בין השנים 1942-1941, משלוש סיבות. הראשונה, הצורך להחליף את האבידות הקטסטרופליות שספג הצבא האדום בחודשים הראשונים של מבצע ברברוסה (כ-20 אלף טנקים אבדו עד סוף 1941) אילץ את הסובייטים להמשיך לייצר דגמי טנקים קיימים - למרות כל חולשותיהם - במקביל לייצור דגמים חדשים ומתקדמים יותר של טנקים. הסיבה השנייה היא שטנקים קלים היו זולים ופשוטים לייצור המוני. הסיבה השלישית היא, שמאחר והם לא דרשו מנועים חזקים ופלדה שהייתה נדירה, היה אפשרי לייצרם במספרים גדולים במפעלים קטנים ופשוטים. לזה נודעה חשיבות עליונה, מאחר שבין השנים 1942-1941 פונו המפעלים הסובייטים הגדולים שייצרו את ה-KV וה-T-34 מזרחה, כדי למנוע מהם ליפול בידי הגרמנים המתקדמים. ברגע שהושלמה העתקתם של המפעלים ב-1942, צומצם ייצור הטנקים הקלים לטובת ייצור טנקים בעלי שריון ותותח עדיפים, עד אשר נפסק לחלוטין בשלהי 1943.
איגנסיו קאנוטו

ביוגרפיה

קאנוטו גדל במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל אוניון דה סנטה פה בארגנטינה. בשנת 2006 הושאל לקבוצת בן חור, וב-2008 עבר לקבוצת ארחנטינוס ג'וניורס עימה גם זכה באליפות המדינה בעונת 2009/2010.
ביולי 2010 עבר למכבי חיפה תמורת מיליון יורו וחתם בשורותיה ל-5 שנים. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ערך מול דינמו מינסק בליגה האירופית. לאחר שערך 17 הופעות במדי מכבי חיפה ולא השתלב בקבוצה, בתחילת ינואר 2011 נמכר קאנוטו לקבוצת ליברטד הפרגוואית.
בשנת 2012 שיחק בקבוצת פיגיירנסה הברזילאית, ובשנת 2013 עבר לקבוצת ליגה דה קיטו מאקוודור, ב-2014 עבר לקבוצת טיגרה הארגנטינאית. בשנת 2015 עבר לקבוצת לאון ממקסיקו.
קאנוטו נכלל בסגל המורחב של נבחרת ארגנטינה וערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 במאי 2009 מול נבחרת פנמה. ב-10 בפברואר 2010 הבקיע את שערו הראשון במדי הנבחרת בדקה ה-93 מול נבחרת ג'מייקה.
מחנה רעים

היסטוריה

ראשיתו של מחנה רעים כבסיס שהייה ארעי בתקופת ההתנתקות. מחנה הקבע הנו תוצאה של תהליך תכנון שהחל בשנת 2005 בעקבות הכוונה של צה"ל לסגת משטחי רצועת עזה. כחלק מהמהלך, הוחלט כי כל כוחות צה"ל ירוכזו בפריסה החדשה במחנה אחד. את המחנה תכנן האדריכל צבי מוססקו וחנוכתו התקיימה בשנת 2009 לאחר שמפקדת האוגדה ומפקדות החטיבות המרחביות הכפופות לה עברו לשכון בו. מבני הרווחה במחנה מומנו בעזרת תרומות של יהודים מארצות הברית באמצעות האגודה למען החייל (אדריכל מנהל: רמי יוגב). 
במחנה מבני ציבור שבנייתם סובסדה באמצעות כספי תרומות שהתקבלו ממספר משפחות יהודיות בארצות הברית; סך תרומות אלה עמד על 50 מיליון שקלים מתוך 185 מיליון השקלים שעלתה הקמת המחנה כולו.
ארצ'ר

ארצ'ר (ARCHER Artillery system) הוא מיזם בינלאומי לפיתוח תותח מתנייע (תומ"ת) עבור שוודיה, דנמרק ונורווגיה. מערכת "ארצ'ר" כוללת תותח אוטומטי בקוטר 155 מ"מ ובאורך 52 קליבר, המותקן על גבי משאית 6x6. בנוסף, המערכת כוללת רכב נושא תחמושת, רכב לשימוש כללי (תמיכה) ויכולת ירי של פגזים מונחים מסוג "אקסקליבר".

פיתוח

המיזם החל בשנת 1995. תכלית המיזם הייתה התקנת תותח מסוג FH 77 ע"ג משאית. בשנת 2004 הוזמנו שני אבות-טיפוס המבוססים על תותח FH 77B ע"ג משאית מדגם A30D מתוצרת חברת וולוו.
מיצ'יסלב מינקובסקי

חייו

מיצ'יסלב מינקובסקי היה בנו של סוחר בפולין. הוא למד רפואה באוניברסיטאות ורשה ממנה סולק בשל הזדהותו עם תנועת סטודנטים ליברלית, מינכן וברסלאו שם הוא הגיש את עבודת הדוקטור שלו. לאחר מכן השתלם בעוד כמה מקומות. בין השאר אצל איוואן פבלוב בסנקט פטרבורג ואצל אלואיס אלצהיימר במינכן.
ב- 1911 הוא עבר לציריך ושם קיבל מאוחר יותר אזרחות שווייצרית. הוא עשה את ההתמחות שלו אצל קונסטנטין פון מונקוב. אחרי שעבד מ- 1913 כמרצה הוא נעשה פרופסור חבר ב- 1926 ומ- 1928 עד 1954 היה פרופסור מן המניין  לנוירולוגיה וכן מנהל המרפאה הנוירולוגית של אוניברסיטת ציריך. מ- 1943 עד 1946 היה נשיא של האגודה השווייצרית לנוירולוגיה ומ- 1949 היה נשיא לשם כבוד שלה. מ- 1925 ואילך היה גם נשיא הקהילה היהודית של ציריך (Jüdischen Vereinigung Zürich)

תחומי המחקר שלו

עבודת הדוקטורט שלו עסקה בלקויות בשלפוחית השתן הנובעים ממקור במוח. תחום העניין המרכזי שלו היה נוירו אנטומיה ונוירו פיזיולוגיה. כשהגיע לציריך עסק במערכת הראייה המרכזית. הוא הצליח להוכיח שגרעין הברך הצדי מייצג, לסירוגין, את העין הימנית והשמאלית. 
שנים רבות עסק גם במחקר הפעילות המוטורית של העובר בהקשר להתפתחות המורפולוגית של מערכת העצבים.
הוא עשה מחקרים משתפים עם בן-עמי פינקלשטיין.
תסמונת החלוק הלבן

אבחון

במחקרים, תסמונת החלוק הלבן יכולה להיות מוגדרת כנוכחות של לחץ דם ממוצע גבוה בסביבה קלינית אבל לא בבית.
האבחון נעשה קשה כתוצאה מהמדידות הלא אמינות שנדגמו על ידי השיטות המקובלות לזיהוי יתר לחץ דם (ראה: אטיולוגיה). שיטות אלה כרוכות לעיתים קרובות במפגש עם אנשי מקצוע מתחום הבריאות ולעיתים קרובות התוצאות מושפעות על ידי רשימה של גורמים, כולל השתנות בלחץ הדם של האדם, אי דיוקים טכניים, חרדה של המטופל, צריכה של חומרים כימיים שונים טרם הבדיקה, ודיבור, בקרב גורמים רבים נוספים.
האמצעי הנפוץ ביותר למדידת לחץ דם הוא בעזרת מכשיר לא פולשני הנקרא מד לחץ דם. "בסקר שנערך התגלה כי 96% מרופאי המשפחה נוהגים להשתמש בשרוול בגודל קטן מדי", דבר המוסיף לקושי בקבלת אבחנה מושכלת.
מסיבות כגון אלו, תסמונת החלוק הלבן לא יכולה להיות מאובחנת רק על ידי ביקור קליני סטנדרטי. ניתן לצמצם את התופעה (אך לא לבטלה לחלוטין) עם מדידות לחץ דם אוטומטיות לאורך 15-20 דקות בחלק שקט של המשרד או המרפאה, בתקווה שהדבר יאפשר התרגלות למצב והפחתת החרדה.
חולים עם תסמונת החלוק הלבן אינם מציגים את סימנים המעידים על חשש ויתר לחץ הדם שלהם לעיתים קרובות לא מלווה בטכיקרדיה. עובדה זו נתמכת על ידי מחקרים המצביעים שוב ושוב כי 15% -30% מאלו שנחשבו כבעלי יתר לחץ דם קל כתוצאה ממדידות במרפאה או במשרד, מציגים לחץ דם תקין ואינם בעלי תגובה בלתי רגילה לגירוי לחץ. אנשים אלה לא הראו שום מאפיינים ספציפיים כמו גיל שעשויים להצביע על רגישות גבוהה יותר לתסמונת החלוק הלבן.
ניטור לחץ דם אמבולטורי ומדידה עצמית של המטופל באמצעות ניטור לחץ דם בעזרת מכשיר ביתי נמצאים בשימוש יותר ויותר כדי להבדיל את אלו הסובלים מתסמונת החלוק הלבן מאלו עם יתר לחץ דם כרוני. זה לא אומר ששיטות אלו הן ללא דופי; ערכים אמבולטוריים בשעות היום, למרות לקיחה בחשבון של לחצים של חיי היומיום כאשר נלקחו במהלך השגרה של החולה מדי יום, עדיין רגישים להשפעות של משתנים יומיומיים כמו פעילות גופנית, מתח ומשך השינה. ניטור אמבולטורי כבר נמצא להיות השיטה המעשית והאמינה יותר באיתור מטופלים עם תסמונת החלוק הלבן ולצורך חיזוי של נזק לאיבר מטרה. 
החשודים כסובלים מהתסמונת מתבקשים בדרך כלל למדוד באופן עצמאי את לחץ הדם בביתם, מספר פעמים ביום, ולתעד את התוצאות בתוך יומן מסודר. לאחר כשבועיים, משווים את המדידות הביתיות לאלו שנעשו במסגרת הרפואית. ניתן אף לבצע רישום של ערכי לחץ הדם באמצעות מכשיר הולטר העוקב אחר המצב במשך 24 שעות.
למרות כל זאת, האבחון והטיפול בתסמונת החלוק הלבן נשארים שנויים במחלוקת.

השלכות על טיפול

באופן כללי, בקרב אנשים הסובלים מתסמונת החלוק הלבן תחלואה נמוכה יותר בהשוואה לחולים עם יתר לחץ דם מתמשך, אך תחלואה גבוהה יותר מאשר אלו שאינם סובלים מהתופעה.
עם זאת, יש לזכור כי כל המחקרים שפורסמו על ההשלכות של לחץ דם גבוה ועל יתרונות הטיפול בו מבוססים על מדידה חד פעמית במסגרות קליניות ולא קריאות מעט נמוכות יותר המתקבלות בדרך כלל מניטור אמבולטורי.
הדיון והרעיונות הסותרים בנושא סובבים סביב השאלה האם יהיה אפשרי לטפל בתסמונת החלוק הלבן, היות שעדיין אין ראיות חותכות כי לעלייה זמנית בלחץ דם במהלך ביקורים קליניים יש השפעה שלילית על הבריאות.
רבים מאמינים כי בחולים עם יתר לחץ דם הנגרם עקב תסמונת החלוק הלבן אין צורך בטיפול אפילו במינונים קטנים של תרופות להורדת לחץ דם היות שהדבר עלול לגרום לתת לחץ דם, אבל עדיין יש לנהוג בזהירות כיוון שהחולים עלולים להראות סימנים של שינויים בכלי הדם ובסופו של דבר עלולים לפתח יתר לחץ דם כרוני.
OPSWAT

OESIS

ערכת פיתוח תוכנה המאפשרת לפתח מוצרים לאיתור ולניהול יישומים בעמדות קצה.