google/wiki40b huggingface dataset:
המועצה הלאומית של הרפובליקה של סין

המועצה הלאומית (בסינית מפושטת: 国务院, פין-יין: Guówùyuàn), או "ממשלת העם המרכזית" (בסינית: 中央人民政府) מאז 1954, הוא הגוף האדמיניסטרטיבי הראשי ברפובליקה של סין. היא מכילה ראש מועצה, וראשי מחלקות וסוכנויות ממשלתיות.
בפוליטיקה של סין, ממשלת העם המרכזית היא אחד משלושה ערוצי שליטה וכח. השניים הנוספים הם המפלגה הקומוניסטית של סין וצבא שחרור העם.
המועצה הלאומית מפקחת ישירות על הממשלות במחוזות השונים, ובהתאמה שומרת על קשרים הדוקים עם בכירי המפלגה הקומוניסטית.

הרכב המועצה

הרכב המועצה הקבוע כולל את ראש ממשלת סין, סגן ראש הממשלה בפועל, 3 סגנים נוספים לראש הממשלה, מזכ"ל המועצה ו-4 חברי מועצה נוספים (מהם שניים שרים). כיום, במועצה חברים גם 25 שרים נוספים ויחד עם ההרכב הקבוע היא מונה 35 חברים. סגני ראש הממשלה ומזכ"ל המועצה ממונים על ידי ראש הממשלה, אשר ממונה בעצמו על ידי הנשיא בהתאם להחלטת הקונגרס הלאומי העממי. ניתן לכהן במועצה ברציפות שתי תקופות כהונה בנות 5 שנים כל אחת.
38 מנהלי סוכנויות ממשלתיות מדווחים ישירות למועצה. מנהלי הסוכנויות לא משתתפים בדיוני המועצה המלאים באופן קבוע.

פעילות המועצה

המועצה הלאומית נפגשת אחת ל-6 חודשים. בין הפגישות המדינה מונהגת על ידי הוועדה המתמדת של המפלגה הקומוניסטית שנפגשת על בסיס שבועי.
כל סגן ראש ממשלה מפקח על נושא מסוים בעבודת הממשל. מזכ"ל המועצה מבצע את החובות שהטיל עליו ראש הממשלה. המזכ"ל עומד בראש 'המשרד הכללי' שמטפל בענייני היום-יום של המועצה. המזכ"ל מחזיק בכוח מועט יחסית ואין לבלבל בינו לבין המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של סין.
המועצה הלאומית אחראית באופן רשמי כלפי הקונגרס, וידוע על מקרה אחד לפחות שבו הקונגרס דחה על הסף יוזמה של המועצה. כמו כן, ידוע על מספר יוזמות שהמועצה נאלצה לשנות באופן משמעותי בגלל התנגדות הקונגרס. זאת למרות שהקונגרס נשלט על ידי המפלגה הקומוניסטית, אשר שולטת בפועל במידה רבה גם במועצה.
בתור חברי מפלגה, חברי המועצה אמורים לעקוב אחרי הוראות המפלגה ולפעול לפי המדיניות שלה, אבל בשל העובדה שהם נוטים להיות בכירים במפלגה, יש להם השפעה ממשית על המדיניות שלה - ומכאן שיש למועצה מידה לא מבוטלת של עצמאות וכוח בפני עצמה. השתלבות בכירי מפלגה במועצה יוצרת מערכת שונה מזו של ברית המועצות, שבה המפלגה החזיקה בשליטה יעילה יותר על המדינה (מכיוון שלמדינה לא היה כוח ממשי מול המפלגה, בניגוד למצב בסין).
חברי המועצה אמנם שואבים את סמכותם מן תפקידם במדינה, אך בהחלטותיהם הם מתחשבים מאוד במדיניות המפלגה. שמירה על איזון בין מדיניות המפלגה לרצונם של חברי המועצה, מאפשרת למועצה לקבל החלטות חשובות כגון מינויים בכירים בשירות המדינה. כך, המועצה יכולה לקדם את יוזמותיה בלי עימות פוליטי ישיר עם המפלגה.
היו בעבר מאמצים להפריד את המפלגה והמדינה (שהמועצה עומדת בראשה) בשנות ה-80 המאוחרות תחת מנהיגותו של זאו זיאנג (מזכ"ל המפלגה דאז). יוזמתו הייתה שינוי מעמד המדינה למבצעת מדיניות המפלגה, מה שיחליש את המועצה ויעביר את עיקר כוחה הפוליטי למפלגה. מאמצים אלו ננטשו ברובם בשנות ה-90 המוקדמות לאחר שזאו הודח מתפקידו.
בתור הדרג הניהולי הבכיר של הממשלה, עיקר תפקידה של המועצה הוא לגבש החלטות מנהליות, לנסח הוראות ולעקוב אחר יישומם; להכין הצעות חוק להגשה לקונגרס או לוועדה המתמדת; ולהכין את תקציב המדינה לדיון ואישור בקונגרס. המועצה מרכזת את פעילות הממשלה בכל הדרגים וכל תוכנית צריכה לעבור דרכה. עם שימת הדגש של ממשלת סין על מודרניזציה של הכלכלה, המועצה רכשה לעצמה השפעה וחשיבות נוספים.
המועצה אמנם שולטת במשרד לביטחון לאומי, אך לא שולטת על הצבא, שנשלט על ידי הוועדה הצבאית המרכזית.
ארבע על ארבע

תיאור העלילה

עודד בלוך (אושרי כהן) הוא עובד בחברת הייטק שמנהל חיים משעממים שכוללים קראש חסר תוחלת על המלצרית החמודה בבית הקפה השכונתי שלו (אליאנה תדהר) וניסיונות כושלים להתחבב על הבוס המטורלל שלו, מוטי (עוז זהבי) במטרה לקבל את הקידום המיוחל לתפקיד סמנכ"ל בחברה. כחלק מהניסיון להתקרב למוטי חובב האקסטרים והריגושים עודד מספר לו על חוף סודי בסיני אליו הוא נוהג לנסוע. מדובר בשקר מוחלט ולא מזיק (כך עודד חושב) - אלא שלמרבה זוועתו מוטי מחליט לנסוע לשם ולקחת אתו את עודד ואת המתחרים האחרים על תפקיד הסמנכ"ל - טל החנפן והסאחי ממחלקת שיווק (שלומי קוריאט) ודימה (אבי דנגור) המתכנת המוזר עם הנטייה לגזענות.
כל ניסיונותיו של עודד לסכל את הנסיעה נכשלים והארבעה מגיעים לסיני, שם הסיוטים הכי גרועים שלהם מתגשמים.
הסרט יצא בקיץ 2016 וזכה להצלחה מסחרית למרות הסתייגות המבקרים.
קבוצת הארמיות הראשונה

היסטוריה

כהכנה לקראת הפלישה לנורמנדי, חפצו בעלות הברית להפחית את המוכנות של כוחות הוורמאכט בגזרת נורמנדי. לשם כך ניזום מבצע הונאה צבאית בשם "מבצע פורטיטיוד", אשר נחלק לשתי גזרות, "צפון" ו"דרום". מבצע פורטיטיוד צפון, נועד לגרום לגרמנים להאמין שבעלות הברית מתכננות התקפה על נורווגיה, בעוד מבצע פורטיטיוד דרום, אשר כונה גם מבצע כספית, נועד לגרום להם להאמין שהן פותחות בהתקפה בפה-דה-קאלה. 
לצורך מבצע כספית, הוקמה בלונדון בשנת 1943 קבוצת הארמיות הראשונה, אשר התפרסמה יותר בראשי התיבות של שמה באנגלית: FUSAG. כמפקד הראשון של הקבוצה מונה עומר בראדלי, אולם בהמשך הועבר בראדלי יחד עם כל קציני המטה כדי לפקד על קבוצת הארמיות ה-12, ובמקומו מונה ג'ורג' פטון. אייזנהאואר בחר בפטון לפקד על קבוצת הארמיות הראשונה בין היתר מפני שהגרמנים ראו בו את המצביא הטוב ביותר של בעלות הברית המערביות, והמוניטין שלו חיזק את הנחת הגרמנים כי הוא ינהיג את המתקפה. באופן רשמי באותה תקופה היה פטון מפוטר בשל "תקרית הסטירות". המטה הכללי של הקבוצה היה בדובר בדרום מזרח אנגליה, מול פה-דה-קאלה.
שתי ארמיות דמה הוקמו והוכפפו לקבוצה. הארמייה הרביעית של הצבא הבריטי הוצבה בסקוטלנד, והגרמנים האמינו שמטרתה היא נורווגיה. בחודשים שקדמו לפלישה הוחלפו שדרים אלחוטיים בדרגת הצפנה נמוכה, ויצרו את הרושם שהארמייה אמיתית. כמו כן הוקמו בידי המטכ"ל האמריקני הארמייה ה-14, אשר כמפקדה מונה ג'ון לוקס (לימים מפקד הארמייה ה-15), והארמייה התשיעית שלימים הפכה לאמתית. הקבוצה כללה קורפוסים ודיוויזיות מבוימים ואמתיים כאחד. היא כללה טנקי דמה שנעשו מעיסת נייר וגומי, מפקדות מדומות, נחתות דמה, ומטבחי שדה שפלטו עשן. בנוסף, מספר ההפצצות והסיור על קאלה היו כפולות ממספרן בשמי נורמנדי.
הקבוצה המשיכה "להתקיים" גם לאחר שהפלישה החלה והגרמנים כבר הבינו את המצב לאשורו. היא "פורקה" רק לקראת סוף שנת 1944.
Demi Lovato: Live in Concert

רקע

סיבוב ההופעות בארצות הברית החל ב-21 ביוני, תאריך יציאתו של אלבום האולפן השני שלה "Here We Go Again" אותו היא כאמור קידמה במסגרת ההופעות, ונמשך עד 1 בנובמבר 2009. מכירת הכרטיסים לחברי המועדון הרשמי בלבד, המשלמים דמי חבר כדי לקבל הטבות מסוג זה, החלה ב-21 באפריל. הופעות החימום כללו את מתמודד אמריקן איידול דייוויד ארצ'ולטה, שלמעט שתי ההופעות שהתקיימו בירידים בתאריכים ה-9 וה-10 באוגוסט הוא נכח בכלל ההופעות, ואת זמרת הפופ ג'ורדן פרואיט ולהקת הבנות KSM שהופיעו בתאריכים נבחרים. התאריכים המקוריים של שלוש ההופעות האחרונות בסיבוב בוטלו עקב צריכה יתרה של סמים מצד לובאטו לפני העלייה אל הבמה, ולבסוף נוצר פער של חודש עד לכאשר תוזמנו למועדים החדשים באוקטובר 2009 ונובמבר 2009. יתר על כן שלוש הופעות אחרות בוטלו לגמרי, מה שהוריד את מספר ההופעות המקורי שעמד על 47 הופעות ל-44 הופעות בסך הכל. הסיבוב זכה בתואר סיבוב ההופעות של הקיץ במסגרת פרסי בחירת הנוער לשנת 2009.
סיבוב ההופעות בדרום אמריקה יצא לדרך לאחר פגרה של חמישה חודשים ב-23 במאי 2010 ונמשך כשבוע עד 28 במאי. מכירת הכרטיסים להופעות בברזיל החלה ב-30 במרץ 2010 והייתה פתוחה לחברי המועדון הרשמי בלבד, וב-1 באפריל הייתה המכירה זמינה לציבור הרחב. על פי דיווחים באתר הארנה Via Funchal שאירחה את ההופעה בסאו פאולו, כל 6,100 הכרטיסים שהיו זמינים נמכרו עד 5 במאי, אולם מסיבות בטיחותיות הוחלט לצמצם את מספר האנשים לכדי 5,285, מה שלא מנע מהכרטיסים לאזול מחדש. להופעה השנייה בריו דה ז'ניירו נמכרו או נשמרו יותר ממחצית הכרטיסים עד 10 באפריל (2,400 כרטיסים מתוך 4,700), כשלבסוף נשארו מספר כרטיסים בקופות. בקולומביה מכירת הכרטיסים החלה ב-9 באפריל והגיעה לתפוסה של 80%, ויום לאחר מכן החלה המכירה בצ'ילה שהגיעה לתפוסה מלאה למעט שני כרטיסים בודדים.

הופעות חימום

הופעות החימום כללו את האמנים דייוויד ארצ'ולטה, להקת הבנות KSM והזמרת ג'ורדין פרואיט המשתייכים לז'אנר הפופ. בחלק ניכר מן ההופעות הופיעו רק חלק מן האמנים.

ההופעה המרכזית והדרן

ההופעה נמשכה בין 45 דקות לכ-50 דקות (בקיץ וסתיו 2009) ועד לכשעה (בדרום אמריקה) במהלכן לובאטו, חברי הלהקה שלה וזמרות רקע שרו וניגנו יחד, כמו גם לובאטו לא החליפה תלבושות או ירדה מהבמה במשך כל זמן ההופעה. ההופעה החלה כאשר חברי הלהקה ניגנו ג'אם פתיחה, במהלכו לובאטו עלתה מתחתית הבמה. את החלק האחרון בשיר הראשון La La Land היא שרה תוך כדי נגינה על פסנתר. היא ליוותה עצמה עם פסנתר בפעם השנייה בשיר Trainwreck. בשיר שלאחריו Catch Me היא ניגנה על גיטרה אקוסטית, וכשהופיעה עם השירים Stop the World ו-Two Worlds Collide היא ניגנה עליה בשנית. במסגרת הסיבוב היא בנוסף ביצעה גרסת כיסוי לשיר של ארתה פרנקלין A Natural Woman (You Make Me Feel Like), ובסוף ההופעה קיימה הדרן עם שני סינגלים מאלבום הבכורה שלה. שירים מספר 2, 11 ו-15 ברשימת השירים של קיץ 2009 לא נכללו בזו של סתיו 2009.

קטעים מיוחדים

במסגרת סיבוב ההופעות בארצות הברית, שני השירים Quiet ו-Got Dynamite נכללו בהופעה הראשונה בלבד, כאשר את הראשון מביניהם ביצעה לובאטו לצד נגינה על גיטרה חשמלית.
 השיר This Is Me התווסף לרשימת השירים של סיבוב ההופעות החל מ-1 ביולי, ובמהלכו לובאטו בחרה ילד או ילדה מהקהל שיעלו אל הבמה וישירו ביחד איתה. במסגרת סיבוב ההופעות בדרום אמריקה היא שרה את הגרסה הספרדית של השיר Lo Que Soy בהופעות שהתקיימו בצ'ילה ובקולומביה. השיר Can't Back Down נכלל ברשימת השירים של ההופעה בריו דה ז'ניירו בלבד, כמו גם גרסת הכיסוי לשיר של ארתה פרנקלין נכללה רק בשתי הופעות בדרום אמריקה, באלו של ריו ושל קולומביה.
רוברט קיוסאקי

רוברט טורו קיוסאקי (באנגלית: Robert Toru Kiyosaki, ביפנית: ロバート・トール・キヨサキ ; נולד ב-8 באפריל 1947) הוא איש עסקים וסופר יפני-אמריקני. התפרסם בזכות כתיבת הספר "אבא עשיר אבא עני".

קורות חייו

קיוסאקי הוא יפני-אמריקני, דור רביעי בארצות הברית, שנולד וגדל בהוואי. הוא בא ממשפחה ידועה של מחנכים: אביו עמד בראש משרד החינוך בהוואי. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון למד קיוסאקי בניו יורק, ובתום הלימודים הצטרף לכוח הנחתים של צבא ארצות הברית ושירת במלחמת וייטנאם כקצין וכטייס מסוקי תקיפה.
לאחר שחזר מהמלחמה, החלה הקריירה העסקית שלו. ב-1977 הקים חברה שהביאה בראשונה לשוק את ארנקי הניילון וצמדן], שזכו למכירות בהיקף של מיליוני דולרים. ב-1985 הקים חברה חינוכית] שפעלה בשבע מדינות (ארצות הברית, רוסיה, נורווגיה, יפן, ברזיל, קוריאה הדרומית וסינגפור), ולימדה עסקים והשקעות לעשרות אלפי תלמידים בעלי תואר ראשון]. תוכנית הטלוויזיה שלו שודרה בארצות הברית במשך שנה בערוץ הנוסטלגיה, והפיצה את המסר החינוכי שלו].
קיוסאקי פרש בגיל 47 ופנה להשקעות ולנדל"ן. הוא מעביר קורסים שנמשכים החל משעה אחת וכלה בשלושה ימים, ובהם הוא "מלמד אנשים את סודותיהם של העשירים"].
קיוסאקי התפרסם לאחר שפרסם את ספרו הראשון, "אבא עשיר אבא עני" ("Rich Dad, Poor Dad"). הוא פרסם 18 ספרים העוסקים בעשיית עושר שלא מעבודה, ובשיווק רב שכבתי, ובתוכם תורגמו לעברית הספרים "לפרוש צעיר לפרוש עשיר", "אם אתם רוצים להיות עשירים ומאושרים אל תלכו לבית ספר?". כמו כן שיווק מספר משחקי קופסה ומשחקי מחשב העוסקים בכספים ובניהול נכסים. המטרה הראשית של כל מוצריו היא לימוד השכלה פיננסית.
באוקטובר 2012 הוכרזה חברה בבעלותו כפושטת רגל בשל חוב של 24 מיליון דולר לנושים.
הדרך השלישית

בפוליטיקה, הדרך השלישית (באנגלית: Third Way) היא עמדה הממוקמת במרכז המפה הפוליטית, המנסה לגשר בין השמאל והימין הפוליטיים, על ידי תמיכה וקידום מיזוג מגוון של עמדות כלכליות ימניות מסוימות, הכוללות תמיכה בשוק החופשי לצד תוכניות חברתיות וסוציאליות.
בין הפוליטיקאים המרכזיים שזוהו עם דרך זו נמנים נשיא ארצות הברית ביל קלינטון, ראש ממשלת בריטניה טוני בלייר, ראש ממשלת איטליה מתאו רנצי, ונשיא צרפת עמנואל מקרון.
אנטוניו צ'יפרה

חייו

צ'יפרה נולד בטראצ'ינה. הוא למד אצל ג'ובאני ברנרדינו נאנינו בשנות ה-90' של המאה ה-16. משנת 1605 עד 1607 כיהן כמנהל מוזיקלי בסמינר הרומאי ומשנת 1608 עד 1609 החזיק באותה משרה בקולג' הגרמני ברומא. בשנת 1609 התמנה למאסטרו די קאפלה בבזיליקת הבית הקדוש בלורטו ובמשרה זו התמיד עד יומו האחרון. קשרי התרבות בין לורטו לרומא היו אמיצים (הואיל ולורטו הייתה אתר עלייה לרגל), וצ'יפרה קיים קשר מתמיד עם מלחינים ברומא במשך תקופה זו. סמוך לסוף חייו השתתף בכמה אירועי מוזיקה גדולים ברומא, ביניהם תפילת ערבית חגיגית בכנסיית פטרוס הקדוש, שבה ניצח על אחת המקהלות.
צ'יפרה היה מלחין פורה, שהוציא 45 מיצירותיו לאור, בהן מזמורי תהילים, מוטטים, תחינות, "סקרצי סאקרי", מיסות, מוטטים פוליכוראליים ושירי קודש, לצד מוזיקה חילונית הכוללות מדריגלים בצורות הא'קאפלה הרנסאנסית והקונצ'רטנטו הבארוקית.
מבחינה סגנונית, המוזיקה של צ'יפרה נעה בין מיסות בסגנון ג'ובאני פלסטרינה, תוך שימוש רב בהומופוניה (כרצון ועידת הקונטרה-רפורמציה של טרנטו, שדרשה לצמצם את השכלולים הפוליפוניים עד למינימום כדי לאפשר ביטוי ברור וצלול של הטקסט), ליצירות מתקדמות יותר בסגנון הוונציאני. הוא השתמש גם בטכניקת המונודיה, שלידתה בצפון איטליה, לכמה מן המדריגלים שלו לקול סולו. כמה מן המדריגלים שלו בסגנון קונצ'רטנטו דומים ולקנטטות קטנות ואפשר לראותם כמבשרי הפיתוח הזה, שהחל להופיע סמוך למועד מותו.
צ'יפרה היה גם אחד המלחינים המעטים מאוד שהושפעו מן הכרומטיות המופלגת של קרלו ג'זואלדו. אף כי צ'יפרה לא אימץ את הטכניקה ליצירות רבות, גם לא לזמן רב, הוא הוציא לאור ספר מדריגלים, הנראים כהעתקים יזומים של סגנון ג'זואלדו ( Madrigali concertati libro quinto משנת 1621). למדריגלים הללו השתמש ב-18 מן הטקסטים של ג'זואלדו עצמו
האוניברסיטה הבינלאומית לעסקים ומשפטים

לימודים

האוניברסיטה מאפשרת לתלמידיה לרכוש תארים במגוון רחב של תחומים כגון משפטים, מנהל עסקים, חשבונאות, מדעי הטבע, יחסים בינלאומיים, כלכלה ומחשבים. האוניברסיטה מפעילה מסלולים לתואר ראשון, לתואר שני ולדוקטורט. האוניברסיטה מאפשרת לתלמידיה לרכוש תארים אלו בהתכתבות.
דרישת הקבלה לתואר הראשון היא תעודת סיום תיכון. האוניברסיטה מכירה בתעודות סיום תיכון ממגוון מדינות בעולם, כולל ממדינות מפותחות כגון ארצות הברית ובריטניה, אך גם ממדינות מתפתחות, כגון זאיר, סומליה, איי סיישל וניגריה. דרישת הקבלה לסטודנטים ישראלים היא תעודת בגרות. לא קיימות דרישות קבלה אחרות לאוניברסיטה, כגון רף ממוצע בגרויות, בחינה פסיכומטרית או מבחן קבלה.

דירוג אקדמי והכרה

האוניברסיטה אינה מופיעה ברשימות הדירוגים של גופי דירוג האוניברסיטאות המובילים כגון דירוג שאנגחאי, דירוג Times או דירוג QS.
לפי אתר המוסד, האוניברסיטה מוכרת על ידי משרד החינוך האוקראיני כמוסד להשכלה גבוהה. אולם לפי משרד החינוך היא לא מוכרת גם באוקראינה
על אף טענות של גופים שונים בישראל המשווקים תארים של אוניברסיטה זו, אוניברסיטת IUBL אינה מוסד מוכר בישראל או בקליפורניה.
ההכרה האקדמית בתארים שמעניקה האוניברסיטה משתנה ממדינה למדינה בהתאם לחוק המקומי. ככלל בישראל אין הכרה אוטומטית בתארים מחוץ לארץ וההכרה בהם תלויה, בין השאר, באיכות תוכנית הלימודים. אולם דרישה בסיסית להכרה בתואר כזה הוא שהמוסד שהנפיק אותו יהיה מוכר על ידי הרשויות המוסמכות בארץ המוצא, וזה לא המצב ל־IUBL. הכרה בתארים מאוניברסיטת IUBL, וככלל בתארים מאוניברסיטאות באוקראינה, במדינות מחוץ לאוקראינה היא מורכבת כיוון שמערכת ההשכלה הגבוהה באוקראינה לא מקיימת סטנדרט אחיד אשר מאפשר להשוות בין תארים מאוניברסיטאות שונות בתוך אוקראינה וכן בין אוניברסיטאות באוקראינה ומחוצה לה.
בשנת 2015 נטען באתר האוניברסיטה שחברות ב-IAU, ארגון האוניברסיטאות העולמי מטעם ארגון אונסק"ו מקנה לאוניברסיטה הכרה בינלאומית בתאריה. עם זאת, נכון לשנת 2015, אוניברסיטת IUBL אינה חברה בארגון זה של אונסק"ו. התאחדות האוניברסיטאות הבינלאומית היא ארגון לשיתוף פעולה בין מוסדות אקדמיים שאינו עוסק בהכרה של מוסדות אקדמיים, והחברות בו היא וולונטרית. בארגון חברות כ-620 אוניברסיטאות, רובן ממדינות מתפתחות באפריקה, אסיה ומזרח אירופה.

פעילות בישראל

בישראל קיימים ארגונים שונים המציעים תארים בהתכתבות של אוניברסיטת IUBL.
בשנת 2015 פורסמו חשדות לגבי איכות הלימודים האקדמיים באוניברסיטת IUBL, והיותה בית חרושת לתארים.

משרד החינוך פרסם אזהרה לציבור בדבר תארים מאוניברסיטת IUBL. ממידע שהתקבל במשרד, וממידע שהתקבל ממשרד החינוך האוקראיני, עולה כי הדיפלומה המונפקת לבוגרי תוכנית לתארים ראשון, שני ושלישי ממוסד זה, אשר נלמדה באמצעות שלוחה בישראל, אינם מאושרים על ידי הרשויות המוסמכות באוקראינה. על כן, לא ניתן להגיש בקשה להכרה בתארים אלו למשרד החינוך הישראלי. הכרה בתארים אשר נלמדו בהתכתבות ישירות מול האוניברסיטה באוקראינה, ולא דרך שלוחותיה בישראל, תיתכן במידה ותעבור את הבדיקה הפרטנית אשר מתבצעת במשרד החינוך לכל בקשה להכרה בתואר מחוץ לארץ.
ג'ואן פאלטה

ביוגרפיה

פאלטה למדה ב-Mannes College למוזיקה ובבית הספר ג'וליארד בניו יורק. את הקריירה המוזיקלית שלה החלה כגיטריסטית ונגנית מנדולינה וירטואוזית, ובנעוריה הוזמנה לעיתים קרובות להופיע עם המטרופוליטן אופרה והפילהרמונית של ניו יורק כאשר יצירה בביצוען חייבה שימוש במנדולינה או בגיטרה קלאסית. היא נרשמה ללימודים בבית ספר מאנס למוזיקה כסטודנטית לגיטרה קלאסית, אבל בגיל 18 החלה לנצח על תזמורת הסטודנטים ומיד ידעה, כי זו הקריירה שהיא רוצה בה. הנהלת מאן הטילה ספק בסיכויי אישה להתמנות למנהלת מוזיקלית בתזמורת, אך נעתרה לבקשתה והרשתה לה להעביר את מוקד לימודיה מנגינה לניצוח. אחרי סיום לימודיה, המשיכה ללמוד בקווינס קולג' לתואר שני בניצוח תזמורות ובג'וליארד לתואר שני במוזיקה ולדוקטורט בניצוח תזמורות. פאלטה למדה ניצוח אצל יורגה מסטר ואחרים.
בשנת 1991 התמנתה פאלטה למנהלת מוזיקלית של התזמורת הסימפונית של וירג'יניה. כמו כן כיהנה כמנהלת מוזיקלית של תזמורת לונג ביץ' ושל תזמורת הנשים הפילהרמונית בסן פרנסיסקו. במאי 1998 התמנתה למנהלת מוזיקלית של התזמורת הפילהרמונית של באפלו, משרה שהחלה לכהן בה באופן רשמי בעונת 1999–2000. במהלך כהונתה בבאפלו הקליטה התזמורת לחברת נאקסוס וחזרה לקונצרטים בקרנגי הול. החוזה הנוכחי של פאלטה בבאפאלו הוא הממושך ביותר בתולדות התזמורת עד כה, עד עונת 2011–2012. בין השנים 2011 - 2012 הייתה מנהלת מוזיקלית של תזמורת אלסטר.
בשנת 1986 נישאה ג'ואן פאלטה לרוברט אלמאני, אז קלרניתן וכיום מהנדס מערכות.
הלגיון הראשון אדיוטריקס

הלגיון הראשון אדיוטריקס (לטינית: Legio I Adjutrix) היה לגיון רומאי שהוקם על ידי הקיסר נירון בשנת 67 כדי להתמודד עם המרד של מושל גאליה וינדקס.

היסטוריה

הלגיון הראשון הוקם על ידי הקיסר נירון בשנת 67 כדי להתמודד עם המרד של מושל גאליה וינדקס, בניגוד לכלל שרק אזרחים רומאים משרתים בלגיונות הלגיון הראשון הורכב ממלחים לא אזרחים ממוצא פאנוני, סורי, מצרי ויווני שקודם לכן שירתו בצי. דבר זה נעשה מכיוון שנירון נזקק נואשות לתגבר את כוחו הצבאי אם היה בדעתו להביס את וינדקס.
כשנירון התאבד בשנת 68 הלגיון הראשון היה עדיין בתהליכי הקמה, חיילי הלגיון נפגשו עם הקיסר החדש גלבה והאיצו בו להשלים את הקמת הלגיון דבר שהקיסר דחה לזמן אחר. הדחייה התפרשה אצל הלגיונרים כסירוב ודבר זה הגדיל את דרישותיהם והביא אותם לאווירה מרדנית, בסופו של דבר גלבה פקד על חיל הפרשים שלו להתקיף וטבח נערך בחברי הלגיון.
הקמת הלגיון הראשון הושלמה לבסוף לאחר רציחתו של גלבה ועלייתו לשלטון של אותו. עלייתו לשלטון של אותו גרמה למרד אצל הלגיונות שהיו מוצבים בגרמניה ואלו בחרו להם את ויטליוס כקיסר, בקרב בדריאקום בין שני הצבאות הלגיון הראשון הצליח להביס את הלגיון העשרים ואחד רפאקס וללכוד את נשר הלגיון אולם מאוחר יותר הלגיון העשרים ואחד הצליח להתאושש ולהדוף את ההתקפה של הלגיון הראשון. למרות הצלחותיו של הלגיון אותו בסופו של דבר הובס בקרב וויטליוס הפך לקיסר.
למרות מותו של אותו הלגיון הראשון לא נתן את נאמנותו המלאה לויטליוס מסיבה זאת הוא הציב את הלגיון בהיספניה מתוך כוונה לרכך את טבעו הפראי אולם התוצאה הייתה הפוכה שכן דבר זה הגביר את התסיסה בלגיון עד שבסופו של הם העבירו את תמיכתם לאספסיאנוס.
הלגיון הראשון, שהיה תחת פיקודו של טראיאנוס, הועבר לגרמניה בשנת 83 על ידי הקיסר דומיטיאנוס למשל השתתפות במלחמות הכיבוש שלו מעבר לריין. כעבור שנה הלגיון הועבר שוב, הפעם לפאנוניה במטרה להדוף פלישה של מספר שבטים ברברים בראשות המרקומנים, בזמן שלטונו של נרווה הלגיון השתתף בהדיפת פלישה שנייה לפאנוניה.
הלגיון הראשון היה חלק מכוח הפלישה שכבש את הדאקים והקים את הפרובינקיה דאקיה בין השנים 101-106 והשתתף בפלישתו של טראיאנוס לאימפריה הפרתית בשנת 115, עם עלייתו של הדריאנוס לשלטון בשנת 117 הלגיון הוצב שוב בפאנוניה עקב החלט הקיסר לסגת מכל כיבושיו של טראיאנוס במזרח.
הלגיון הראשון נלחם תחת פיקודו של פרטינקס כנגד השבטים הברברים שהונהגו על ידי המרקומנים כשאלה פלשו לפרובינקיות פאנוניה, נוריקום, ראטיה ודאקיה בשנת 168 והדיפתם ערכה כשבע עשרה שנים.
הלגיון הראשון היה אחד מתומכיו הנאמנים של מושל פאנוניה ספטימיוס סוורוס כשזה הכריז על עצמו כקיסר בשנת 193, הלגיון השתתף בכיבוש רומא מידיו של דידיוס יוליאנוס כחלק מכוחותיו של סוורוס באותה שנה ובמלחמה כנגד פסקניוס ניגר בשנת 195 כשזה הניף את נס המרד בפרובינקיות המזרחיות, ובשתי הפלישות לאימפריה הפרתית בשנת 197 ו-198. בסופו של דבר הלגיון הוחזר לפאנוניה.
ייתכן שהלגיון הראשון השתתף בפלישתו של הקיסר קרקלה לאימפריה הפרתית בין השנים 215-217, הוא לקח חלק במלחמתו של הקיסר מקסימינוס כנגד הדאקים בשנת 237 ותמך בקיסר כעבור שנה כשמלחמת אזרחים פרצה. הלגיון השתתף במלחמתו של גורדיאנוס השלישי כנגד הפרסים בשנת 244.
לא ידוע מה עלה בגורלו של הלגיון, לפי הידיעה האחרונה שקיימת עליו הוא עדיין היה מוצב בפאנוניה בשנת 444.
אוניברסיטת קיל

אוניברסיטת כריסטיאן אלברכט בקיל (בגרמנית: Christian-Albrechts-Universität zu Kiel) הוא שמה של אוניברסיטה בעיר קיל שבגרמניה. נכון לשנת 2002 היו רשומים באוניברסיטת קיל כ-20,000 תלמידים.
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1665 כמוסד הכשרה לכמרים ופקידי ממשלה. בשנת 1933 הייתה אחת מהאוניברסיטאות הראשונות בגרמניה שיישמה את מדיניות הגלייכשאלטונג הנאצית וסילקה על פיה כמות גדולה של אנשי סגל ותלמידים. במהלך מלחמת העולם השנייה נהרס רוב האוניברסיטה על ידי הפצצות. 
לאחר סיום המלחמה האוניברסיטה נבנתה מחדש במיקום אחר, ורק מספר בניינים מהאוניברסיטה הישנה עדיין בשימוש. 
בין אנשי הסגל ובוגרי האוניברסיטה ניתן למנות את הנס גייגר, תאודור מומזן, היינריך רודולף הרץ ומקס פלאנק.
ויקטוריה (אי)

מיקום ותיאור

מצפון לאי נמצא מצר ויקונט מלוויל (Viscount Melville Sound) וממזרח לו נמצאים תעלת מקקלינטוק ומצר ויקטוריה. ממערב לאי נמצאים מפרץ אמונדסון והאי בנקס שמופרד מהאי ויקטוריה על ידי מצר ארוך שנקרא מצר הנסיך מוויילס. מדרום לאי נמצאים (ממערב למזרח) מצר דולפין ויוניון, מפרץ אוסטין, מפרץ קורוניישן ומצר דיס. 
האי מאופיין בחצאי איים רבים ובקו חוף מחורץ במפרצונים. בצפון מזרח האי נמצא חצי האי סטורקרסון (Storkerson Peninsula) שבקצהו נמצאת תעלת גולדסמית' שמפרידה בין האי ויקטוריה לבין האי הסמוך, סטפנסון (Stefansson Island). חצי האי סטרוקרסון מופרד משאר החלק הצפוני של האי על ידי מפרץ האדליי (Hadley Bay) שהוא אחד המפרצונים הגדולים באי. חצי אי רחב נוסף שנמצא בצפון האי הוא חצי אי הנסיך אלברט, שבקצהו נמצא מצר הנסיך מוויילס. בדרום מערב האי נמצא חצי האי וולסטון (Wollaston Peninsula) שמופרד מהאזור המרכזי של האי על ידי מצר הנסיך אלברט. 
צורתו של האי כולו באופן מקרי מזכירה עלה אדר מסוגנן, שהוא סמלה המרכזי של קנדה.
הנקודה הגבוהה ביותר באי מגיעה ל-655 מטרים. פסגה זו היא חלק מרכס שאלר (Shaler Mountains) הנמצא באזור המרכזי-צפוני של האי. בצפון מזרח האי נמצא אגם פרגוסון (Ferguson Lake). גודלו של האגם הוא 562 קמ"ר והוא הגדול מבין האגמים שבאי.
על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2006, על האי מתגוררים 1875 בני אדם, מהם 1477 בנונאווט ו-398 בטריטוריות הצפון-מערביות. שני היישובים הגדולים שעל האי הם קיימברדיג' ביי (Cambridge Bay) הנמצא בחוף הדרום מזרחי בשטחה של נונאווט, ואלוקקטוק (Ulukhaktok) שנמצאת בחוף המערבי בשטח הטריטוריות הצפון-מערביות.
אנגלגארד

סגנון מוזיקלי

הלהקה משויכת לז׳אנר הרוק הסימפוני, תת-ז׳אנר של הרוק המתקדם. היא מושפעת מלהקות הרוק המתקדם של שנות ה-70 כמו קינג קרימזון, ג'נסיס וואן דר גראף ג'נרייטור, אך עם זאת מושפעת גם ממוזיקה שוודית עממית. היצירות שלהם ארוכות ומורכבות. הן דינמיות מאד, ומלאות ניגודים בין נגינה שקטה ועדינה, לנגינה רועשת וחדה.
דובוני אכפת לי: הרפתקה בפארק השעשועים

תקציר העלילה

הסרט מספר על דובי גליץ', הדובון היחיד בארץ אכפתיה שאין לו סמל על הבטן. דובי גליץ' בטעות הרס את פארק השעשועים שבנו שאר הדובונים לחברים שלהם, דבר שגורם לו להרגיש רע עם עצמו. בזמן הזה, דוב זדון מחליט לנצל את המצב וגונב את כל סמלי הבטן של הדובונים בעזרת מתקן מיוחד. דובי גליץ' עושה הכל בשביל להציל את כולם.
ישעיהו ארקין

ישעיהו (שי) ארקין (נולד ב-1965) הוא פרופסור לביוכימיה (קטדרה של ארתור לג׳ואה), סגן נשיא למחקר ופיתוח ויו"ר הרשות למחקר ופיתוח באוניברסיטה העברית.

ביוגרפיה

ישעיהו ארקין נולד בתל אביב, נצר למשפחת ארקין ממקימי מזכרת בתיה.
אחרי שירות צבאי כלוחם, החל את לימודיו האקדמיים בפקולטה לחקלאות ברחובות של האוניברסיטה העברית שבה למד שנתיים בחוג למדעי בעלי חיים. את השנה השלישית והאחרונה בלימודי הבוגר למד בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1989 החל את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת ייל בתחום הביופיזיקה המולקולרית וביוכימיה תחת הנחייתם של פרופ׳ דון אנגלמן  וסטיבן סמית׳. את הכשרת הבתר דוקטורט שלו ערך בקבוצתו של פרופ׳ אקסל ברונגר  לתקופה של כשנה וחצי.
את משרתו האקדמית הראשונה קיבל בשנת 1997 במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת  קיימברידג' שבה שימש כאיש סגל קרוב לארבע שנים. בשנת 2000 חזר לישראל כפרופסור חבר במחלקה לכימיה ביולוגית במכון סילברמן למדעי החיים של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 2005 קודם לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 2005 יצא לשבתון של שנתיים בחברת D.E. Shaw Research העוסקת בדינמיקה מולקולרית. בשנת 2008 נבחר לעמוד בראש מכון סילברמן למדעי החיים ובשנת 2009 נבחר לכהן כסגן נשיא למחקר ופיתוח של האוניברסיטה העברית. מתוקף תפקידו הוא מכהן כיו״ר הרשות למחקר ולפיתוח, יו״ר הרשות למודלים ביולוגים ופרוקליניים, דירקטור ביישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים (חבר המסחור של האוניברסיטה העברית) וחברת אינטגרה החזקות.

עבודתו המדעית

עבודתו המדעית של ישעיהו ארקין נסובה סביב הבנת המבנה והתפקוד של חלבוני קרום התא בדגש על פיתוח כלים חדשים. מבין הישגיו הבולטים ניתן למנות פיתוח סמנים איזוטופים לשימוש בספקטורסקופית אינפרה אדום, ובאופן מפורט ¹³C=¹⁸O שמשמש את כל קהיליית החוקרים בתחום. שימוש בסמנים אילו ואחרים איפשרו לו לפתח דרך חדשה לקבל אינפורמציה מרחבית לטובת פיענוח מבנה של פפטידים ממבראנליים בסביבתם הטבעית, כמו גם מדידה מדויקת של חוזק קשרי מימן בחלבונים אילו. על הישגים נוספים ניתן למנות פיענוח המנגנון של משחלף הנתרן החידקי על ידי סימולציות של דינמיקה מולקולרית ופיתוח דרכים למדל חלבונים על סמך חלבונים הומולוגים.
בשלהי העשור השני של המאה ה-21, מרבית עבודתו של ישעיהו ארקין מתמקדת בהבנת מנגנוני פעולה של תרופות אנטי ויראליות וכיצד הנגיפים כגון השפעת והאיידס מפתחים כנגדן עמידות.