בסאראב הצעיר צפלוש

בסאראב הצעיר צֶפֶּלוּשׁ ("המשפד הקטן"), שכונה על ידי היסטוריונים גם "בסאראב הרביעי", (ברומנית: Basarab cel Tânăr Țepeluș,‏ ? - 13 ביולי 1482) היה שליט וולאכיה בין 1477 -1481, בין 1481–1482, היה נכדו של דן השני, ובנו של בסאראב השני, ממשפחת דנשט (בית בסאראב) ושל אשתו, דוברה. כשליט מושבו היה בעיקר בבוקרשט, פחות בטרגובישטה.

הכינויים

בסאראב הצעיר נקרא כך כדי להבדילו מדודו, בסאראב הזקן לאיוטה. הכינוי "צפלוש", "המשפד הקטן", קיבל בגלל שימושו, אם כי בהיקף הרבה פחות רחב, בעונש החביב על ולאד המשפד המכונה ברומנית "צפש"
(מן המילה "ţeapă" - "ציאפה" = מוט עם קצה חד).

טוען לכתר

בשנת 1474 נמצא בסאראב הצעיר בחצרו של בלזיוס מגיאר, הוויבוד של טרנסילבניה, שהייתה חלק מהממלכה ההונגרית. באותם הימים שטפאן הגדול, שליט מולדובה, הגיע להסכם עם ההונגרים בטרנסילבניה להדיח את השליט הפרו-טורקי של ולאכיה, בסאראב הזקן לאיוטה ולהחליפו בצפלוש.
אכן פלשו המולדבים לוולאכיה ובהזדמנות זו החריבו את המבצר טליאז'ן. לפי הכרוניקה הגרמנית-מולדבית הועלה צפלוש לשלטון באוקטובר - נובמבר 1474, אך הודח מיד על ידי הטורקים שהביאו שוב לשלטון את בן חסותם, ראדו היפה. צפלוש נאלץ לבלות את חג המולד בחצר של שטפאן הגדול ובמהלך שנת 1476 נמצא כגולה בחצר מלך הונגריה, מתיאש הוניאדי.

עלייתו לשלטון ומלוכתו הראשונה

בנובמבר -דצמבר 1477 או לכל המאוחר בינואר 1478
הועלה צפלוש לכס ולאכיה במקום דודו, בסאראב הזקן לאיוטה שהודח על ידי שליט מולדובה, שטפאן הגדול.
בדומה ללאיוטה, גם בסאראב הצעיר איכזב את שטפאן הגדול ודי מהר עבר גם הוא, בכורח הנסיבות לצד הטורקים.
ביוני 1477 תיווך בסאראב הצעיר בין הונגריה ובין האימפריה העות'מאנית מבלי שיושג הסכם כלשהו. בסתיו 1479 נאלץ השליט הוולאכי ללוות את המפקדים הטורקים מן הבלקן, עלי ביי מיכאלולו, עיסא ביי חסנבייאולו ובאלי ביי מלקוצ'ולו בפלישתם לטרנסילבניה, שהסתיימה עם התבוסה המבישה של העות'מאנים ב"שדה הלחם" (13 באוקטובר 1479) בידי אישטוואן באטורי אצ'די ופאל קיניז'י. השתתפות זו של צפלוש ולוחמיו במערכה נגד הנוצרים העכירה את היחסים עם הונגריה.
בינואר 1480 ערך צפלוש ביקור באיסטנבול, אולי כדי להצהיר שוב את נאמנותו לסולטאן ולקבל ערבויות לשלומו ולביטחונו. בזמן שנעדר הונהגה הנסיכות על ידי הווריניקים ניאגול וולאדול ועל ידי האחראי על האוצר, קזן. השליט הקודם הגולה לאיוטה ניצל, ככל הנראה, את העדרותו של צפלוש מן הארץ ובהתחלת שנת 1480 פלש לוולאכיה וחטף את אוצרו ואף את אשתו מריה, את סבתו, שנקראה גם כן מריה, ואת אחותו החורגת, אך מבלי שיוכל לקחת שוב גם את השלטון.
כנקם, בחזרתו, צפלוש כלא זמנית את בתו של לאיוטה שהייתה מתגוררת בוולאכיה. מלך הונגריה, מתיאש, ניסה לפייס בין השניים ובפברואר 1480 הורה שהנשים החטופות תשוחררנה מידיו של לאיוטה ותופקדנה במקום בטוח אצל תושבי בראשוב הסקסונים. מאוחר יותר שוחררה אשתו של צפלוש, ככל הנראה, בעסקת חילופי בני הערובה.
לא עבר הרבה זמן ושוב נקרא צפלוש ללוות את הטורקים בפיקודם של עלי ביי וסכנדר ביי במתקפתם על מולדובה של שטפאן הגדול. אחרי מסע של שוד והרס, צפלוש והטורקים הודפו על ידי שטפאן עד לרמניקו סראט ושם נוצח ב-8 ביולי 1481. צפלוש ברח עד לאולטניה, בעוד שטפאן פלש שוב לוולאכיה והכתיר במקומו את הטוען לכתר מירצ'ה, בן מחוץ לנישואים של ולאד צפש.
אך גם מירצ'ה ניסה להתפשר עם הטורקים ואז הודח על ידי שטפאן. בתמיכתם של שטפאן ושל הונגריה, הועלה לשלטון ולאד הנזיר, אח של ולאד צפש.
גם ולאד הנזיר קיווה למצוא תמיכה אצל הטורקים. אולם בינתיים בסתיו 1481 הצליח צפלוש לגרשו בעזרת צבא שאסף באולטניה בנדיבות משפחת קראיובשט.

מלוכתו השנייה

מלוכתו השנייה לא ארכה יותר מחצי שנה. ככל הנראה במרץ 1482, בתמיכה טורקית ושל חלק מהבויארים, שב ולאד הנזיר לשלטון. צפלוש נצרך לברוח ולהתארל אצל גיסו (בעל אחותו אנקה) בגלוגובה, שם נרצח באפריל 1482 על ידי בויארים מחבל מהדינץ.
מקום קבורתו אינו ידוע. השליט מאתיי בסאראב כתב ב-1633 כי אבי אבותיו, בסאראב, ככל הנראה התכוון לבסאראב הצעיר צפלוש, נקבר על ידי הבאן ברבו קראיובסקו במנזר ביסטריצה. אולם במנזר זה לא נמצא בימינו קבר של צפלוש.