ג'ים לייטון

קריירת משחק

לייטון החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער דיירי ת'יסטל, ממנה נרכש על ידי אברדין בשנת 1977. לאחר עונת השאלה בליגות הנמוכות, הצטרף לייטון לסגל אברדין של המאמן המצליח בתולדות המועדון, אלכס פרגוסון, בעונת 1978/1979, במהלכה רשם 11 הופעות ליגה. עונה אחר כך רשם הופעה אחת בלבד, אך זכה עם קבוצתו באליפות סקוטלנד. החל מעונת 1980/1981 היה לייטון לשוער הבכיר בקבוצה של פרגוסון, עימה זכה עד לאמצע שנות ה-80 בשתי אליפויות נוספות ובארבעה גביעים. כמו כן היה שותף, כשוער ראשון, לזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1982/1983, לאחר ניצחון מפתיע על ריאל מדריד במשחק הגמר, ולזכייה בתואר הסופר קאפ האירופי לאחר מכן, עם ניצחון על המבורג. הסופר קאפ האירופי שוחק אז בשיטת בית-חוץ, ולייטון שמר על שער נקי בשני המשחקים.
בשנת 1986 עזב פרגוסון את אברדין לטובת קריירת אימון במנצ'סטר יונייטד, ולאחר שנתיים, לקראת עונת 1988/1989, צירף אליו את לייטון תמורת 500 אלף ליש"ט. עונת הבכורה של לייטון ביונייטד הייתה מוצלחת באופן יחסי. למרות שהקבוצה סיימה במקום ה-11 בלבד, לייטון שיחק לכל אורך העונה, ספג 35 שערים בלבד שהציבו את יונייטד במאזן ההגנתי השני בטיבו בליגה, ושמר 14 פעמים על רשת נקייה. אמנם, עונה אחר כך הורגשה ירידה משמעותית בביטחון של השוער, שהוביל את הקבוצה לעונה הגנתית חלשה הרבה יותר. הוא אמנם סייע לקבוצתו להגיע לגמר גביע ה-FA, אך בליגה רשמה הקבוצה תצוגות הגנתיות לא משכנעות, כמו ההפסד לעולה החדשה ויריבתה העירונית של היונייטד, מנצ'סטר סיטי, בתוצאה 5-1, והפסדים גבוהים נוספים לאסטון וילה (3-0) ונוטינגהאם פורסט (4-0). לאחר שספג שלוש פעמים בגמר הגביע מול קריסטל פאלאס במשחק שהסתיים בשוויון 3-3, איבד לייטון את מקומו לשוער המחליף לס סילי לקראת משחק הגומלין של הגמר, בו ניצחה יונייטד 1-0. בשלב זה הסתיימה למעשה הקריירה של לייטון כשוער ראשון במנצ'סטר. מאז משחק הגמר הוא שותף במשחק אחד נוסף בלבד, בגביע הפוטבול ליג עם פתיחת עונת 1990/1991. 
בהמשך אותה עונה עבר לייטון בהשאלה לארסנל, כשוער מחליף אחרי דייוויד סימן, אך סימן שותף בכל 50 משחקיה של ארסנל בכל המסגרות באותה עונה בדרך לזכייה באליפות אנגליה, ולייטון לא לבש את מדי הקבוצה במשחק רשמי. 
בעונת 1991/1992 עבר לייטון בהשאלה לקבוצת רדינג מהליגה השלישית, במדיה רשם שמונה הופעות ליגה בלבד, עד שבאמצע העונה הצטרף לדנדי מליגת המשנה הסקוטית. הוא הספיק לרשום 13 הופעות ליגה באותה עונה, בדרך למקום הראשון ולהעפלה חזרה לליגה הבכירה. הוא החל את עונת 1992/1993 במדי דנדי ורשם שמונה הופעות ליגה, בטרם הושאל לשפילד יונייטד, ששיחקה אז בליגה הבכירה באנגליה. לייטון הגיע לשפילד כשוער שני, ולא רשם הופעות ליגה במדי הקבוצה עד לסיום העונה.
לאחר שלוש עונות בהן איבד את מקומו כשוער ראשון וכן את מקומו בנבחרת סקוטלנד, עבר לייטון להיברניאן מהליגה הבכירה בסקוטלנד. לייטון הצליח לשקם את קריירת המשחק במדי הקבוצה, זכה בזימון מחודש לנבחרת, והחמיץ משחק ליגה אחד בלבד בכל ארבע העונות שלו במדי הקבוצה.
לקראת עונת 1997/1998 חזר לייטון לקבוצה המקצוענית הראשונה בקריירה שלו, אברדין. הוא שיחק במדיה שלוש עונות נוספות, בהן צבר 82 הופעות ליגה נוספות במדי הקבוצה. בסך הכל בשתי קדנציות במדי הקבוצה הוא צבר 535 הופעות בכל המסגרות, והוא ממוקם חמישי בטבלת מלך ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים. משחקו האחרון של לייטון היה גמר הגביע הסקוטי בעונת 1999/2000, בו פגשה אברדין את גלאזגו ריינג'רס, אמנם הופעה זו הייתה קצרה במיוחד, לאחר שלייטון נפצע כבר בדקה השלישית של המשחק. מכיוון שלא היה שוער מחליף על ספסל הקבוצה, הוחלף השוער בחלוץ רובי וינטרס, וקבוצתו נחלה תבוסה בתוצאה 4-0. לייטון פרש ממשחק פעיל בגיל 42.

נבחרת סקוטלנד

הקריירה הבינלאומית של לייטון החלה בזימון לסגל נבחרת סקוטלנד למונדיאל 1982. לייטון לא רשם עד אז הופעות בינלאומיות, אך זומן בכל זאת לסגל על ידי המאמן ג'וק סטיין. לייטון לא שותף במהלך הטורניר, והופעת הבכורה שלו הייתה ב-13 באוקטובר 1982, במסגרת מוקדמות יורו 1984, בניצחון 2-0 על גרמניה המזרחית.
לייטון זומן על ידי מאמנו באברדין, אלכס פרגוסון, לסגל סקוטלנד לקראת מונדיאל 1986. לייטון היה השוער הבכיר של סקוטלנד בטורניר, ושיחק בכל משחקיה של סקוטלנד בטורניר, עד להדחתה בסיום שלב הבתים. לאחר העונה המוצלחת תחת פרגוסון במנצ'סטר יונייטד, היה לייטון השוער הבכיר גם לסגל של אנדי רוקסברג למונדיאל 1990, בו שיחק כמו במונדיאל הקודם, בכל משחקי של סקוטלנד עד להדחתה בסיום שלב הבתים.
הירידה במעמדו של לייטון כשוער בכיר בקבוצותיו פגע במעמדו גם בנבחרת. מאז הופעותיו במונדיאל הוא איבד את מקומו בשער הנבחרת ולא זומן לסגל סקוטלנד לקראת טורניר אליפות אירופה הראשון בהיסטוריה של סקוטלנד, יורו 1992. הופעתו הבאה הייתה רק שלוש וחצי שנים לאחר הופעתו האחרונה, ב-17 בנובמבר 1993 מול מלטה במוקדמות מונדיאל 1994.
לייטון שב להיות השוער הראשון של הנבחרת בשנים אלו, ואף זומן לסגל של קרייג בראון ליורו 1996, אך יכולת אישית וקבוצתית נפלאה של שוער המשנה אנדי גוראם זיכו אותו בחולצת ההרכב, ולייטון לא שותף במהלך הטורניר. הוא שב להיות השוער הבכיר של בראון במונדיאל 1998, בו שיחק בכל שלושה המשחקים של סקוטלנד עד להדחתה בסיום שלב הבתים.
משחקו האחרון של לייטון במדי הנבחרת היה ארבעה חודשים לאחר המונדיאל, ב-10 באוקטובר 1998, 16 שנים לאחר הופעת הבכורה שלו, בניצחון 3-2 על אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 2000.
לייטון רשם בסך הכל 91 הופעות במדי נבחרת סקוטלנד, והוא שני רק לקני דלגליש בטבלת מלך ההופעות של נבחרת סקוטלנד.

לאחר הפרישה

לקראת עונת 2000/2001, עם פרישתו ממשחק, החל לשמש כמאמן שוערים בקבוצת אברדין, בה החל את הקריירה ובמדיה פרש. הוא שימש בתפקיד זה עד לאוגוסט 2009, וסיים את תפקידו עקב חילוף המאמנים בקבוצה.
בפברואר 2010 החל לשמש כמאמן שוערים בקבוצת האנטלי מהליגות הנמוכות בסקוטלנד. עשרה חודשים אחר כך, בדצמבר 2010, התמנה מאמנו לשעבר של לייטון בנבחרת סקוטלנד, קרייג בראון, לתפקיד מאמנה של אברדין. צעדו הראשון היה השבתו של שוער העבר לתפקיד מאמן השוערים של הקבוצה. חודש אחר כך, במקביל לעבודתו בקבוצה, החל לשמש כמאמן השוערים של נבחרת סקוטלנד הצעירה.
לייטון עדיין משמש כמאמן שוערי הנבחרת הצעירה, אך סיים את תפקידו באברדין בסיום עונת 2014/2015.