google/wiki40b huggingface dataset:
שיטת ג'פרסון

שיטת ג'פרסון היא שיטת הקצאה של מושבים בבחירות עם מספר מפלגות. את השיטה הציע מזכיר המדינה של ארצות הברית תומאס ג'פרסון, לימים נשיא ארצות הברית, בשנת 1792. ביחס לשיטות הקצאה אחרות, שיטה זו מיטיבה בדרך כלל עם מפלגות גדולות. השיטה ידועה גם בשמות שיטת ד'הונד (על שם המתמטיקאי הבלגי ויקטור ד'הונד  שחקר אותה ב-1878) ושיטת המחלקים הגדולים ביותר. 
השיטה נפוצה במדינות רבות בעולם, כולל מדינת ישראל (כפי שנקבעה בחוק בדר-עופר), אוסטריה, אורוגוואי, איסלנד, אלבניה, אסטוניה, אקוודור, ארגנטינה, בולגריה, בלגיה, ברזיל, גואטמלה, דנמרק, הולנד, הונגריה, ויילס, טורקיה, יפן, כף ורדה, לוקסמבורג, מולדובה, מונטנגרו, מזרח טימור, מקדוניה, סלובניה, ספרד, סקוטלנד, סרביה, פולין, פורטוגל, פינלנד, פרגוואי, צ'ילה, צ'כיה, צפון אירלנד, קולומביה, קרואטיה, קמבודיה ורומניה.
במדינות שבהם יש אחוז חסימה (כמו ישראל ומדינות אחרות בעולם), השיטה מביאה בחשבון רק את המפלגות שעברו אותו. 
כך למשל, בישראל בה אחוז החסימה עומד (נכון ל-2014) על 3.25%, הרי שאופן חלוקת המנדטים יתבצע כדלהלן: ראשית נספרים סך כל הקולות הכשרים, וקובעים מהו אחוז החסימה (3.25% מכלל הקולות). לאחר מכן קובעים כמה קולות קיבלה כל אחת מן הרשימות שעברו את אחוז החסימה. סך כל הקולות של המפלגות שעברו את אחוז החסימה מחולק ב-120, מספר הנקרא "מודד הקולות הכללי למושב". מחלקים את מושבי הכנסת עבור כל מפלגה בעלת מספר קולות שכזה. לדוגמה: אם סך כל הקולות למפלגות מעל אחוז החסימה הוא 120,000 הרי ש"מודד הקולות הכללי למושב" הוא 1,000 קולות, ומפלגה עם 4,000 קולות תקבל ארבעה מושבים בכנסת. כאשר בדרך כלל, מספר המושבים המחולק הוא מתחת ל-120.
לאחר מכן, המושבים שלא חולקו מחולקים למפלגה בעלת היחס הגבוה ביותר בין קולות למושבים. כלומר, אם למפלגה א' היה 4,900 קולות ולמפלגה ב' 4,800 קולות - הרי שמפלגה א' תקבל את המושב הנוסף ולא מפלגה ב'. חלוקת המושבים ממשיכה עד לסיום חלוקת כל מושבי הפרלמנט. כאשר בכל פעם מספר הקולות הנדרש לקבלת מושב נוסף משתנה לפי מספר הקולות הנשארים למפלגות.
דוגמה נוספת: בבחירות לפרלמנט שבו 30 מושבים, מפלגות א', ב' וג', קיבלו 8,500, 4,200 ו-2,300 קולות בהתאמה. סך כל הקולות הוא 15,000. לפיכך, סך הקולות הנדרשים למושב הוא 500 ("מודד מנדט"). בחלוקה הראשונית מפלגה א' תקבל 17 מושבים, מפלגה ב' תקבל 8 מושבים ומפלגה ג' תקבל 4 מושבים. יוותר מושב נוסף אותו יש לחלק. בבחינת העודפים - למפלגה א' אין קולות עודפים, למפלגה ב' 200 קולות עודפים ולמפלגה ג' יש 300 קולות עודפים. על פי שיטת ויקטור ד'הונד למרות שיש לה פחות קולות עודפים, מפלגה א' היא זו שתקבל את המנדט הנוסף שכן 8,500 חלקי 18 (מספר המושבים שכבר קיבלה בתוספת המושב הנוסף) הם 472 קולות לכל מושב, שזה מספר בוחרים למושב הגבוה מאשר אילו מפלגות ב' (467 קולות למושב) או ג' (460 קולות למושב) היו מקבלות את המושב הנוסף.
למעשה, במקרים מסוימים המפלגה הגדולה עשויה לקבל שני מושבים נוספים (או יותר) בעוד יתר המפלגות לא יקבלו מושב נוסף (בנתוני הדוגמה הקודמת: אם מספר הקולות של מפלגה א' יהיה 8,467 לפחות הרי בחלוקה הראשונית היא תקבל 16 מושבים ותזכה בשני המושבים הנוספים במסגרת החלוקה המשנית).
מחלקת נפגעים

מחלקת נפגעים היא גוף באגף כוח אדם בצה"ל האחראי על הטיפול הלא רפואי בנפגעים בצה"ל. המחלקה אחראית גם על הדרכת תחום עיסוקה, על ניסוח תורת עבודה בתחומה ועל בניין הכוח של ראשי זירות הנפגעים בחמ״ל הנפגעים.
ביולי 2016 הוכפפה מחלקת נפגעים לאחריותו הישירה של קצין השלישות הראשי.

ענף נפגעים

ענף נפגעים כולל את נושא הטיפול הראשוני בנפגעים בצה"ל. בלב הענף נמצא חמ"ל הנפגעים המאויש 24 שעות ביממה ואחראי על קבלת הודעות על נפגעים ותפעולן - העברתן לגורמים הרלוונטיים והנחייתם כיצד לפעול. בין היתר החמ"ל אחראי על תיאום והפעלת מודיעי נפגעים באמצעות ראשי זירות הנפגעים בענף. בשגרה אחראי הענף גם על רישומת, תעודות ומתן מענה טכני למערך כולו.

ענף אית"ן

ענף אית"ן (ראשי תיבות של "איתור נעדרים") אחראי לנושא איתור הנעדרים בצה"ל, מנהל תרגילים המאמנים צוותים לאיתור נעדרים, שומר על קשר עם משפחות השבויים והנעדרים (מדור שו"ן), מנהל חיפושים אחר חללים שמקום קבורתם לא נודע ועוד.
בעבר היה ניתן לזהות את אנשי המחלקה באמצעות השרוך התכלת-צהוב על מדיהם, שהיה מזוהה עד כה עם מש"קיות וקצינות וקציני הנפגעים בלבד, אך בתחילת חודש מאי 2011 הודיע רמ״ח הנפגעים שכלל בוגרי הכשרות המערך יזכו לענוד אותו - רכזי נפגעים, ראשי זירות נפגעים וסגליהם ושאר הבוגרים.
הדרג הנפרש של המחלקה הוא כאמור מדורי הנפגעים המחולקים לשלושה ענפים: ענף נפגעים שריון, ענף נפגעים חי"ר וענף נפגעים חיל אוויר, ולמדורי נפגעים חיליים וחטיבתיים.
ראאד סעד

ראאד סעד הוא מפקד הזרוע הצבאית של החמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, בעיר עזה. נולד בשנת 1972, מתגורר בעיר עזה. עם סיום פינוי היישובים הישראליים מרצועת עזה במסגרת ההתנתקות בשנת 2005, החמאס חשף בתקשורת את האישים המאיישים את שרשרת הפיקוד העליונה שלו ברצועת עזה. בחשיפה זו כונה ראאד בתואר "מפקד עזה".
לאחר מבצע "עופרת יצוקה", ובמסגרת הפקת הלקחים של חמאס, ביקש ראאד סעד מדיראר אבו סיסי לסייע בהקמת אקדמיה צבאית, ואבו סיסי קיבל על עצמו את התפקיד.
ארס 5

מבנה

ארס 5 מתוכנן כטיל שיגור מטען כבד, לשיגור של חומרה וחומרים לירח או לאתרים אחרים מחוץ לכדור הארץ.
ארס 5 מחולק לשלושה שלבים: השלב הראשון והשני שישגרו את הטיל ומטענו אל החלל למסלול נמוך סביב כדור הארץ, והשלב השלישי (העליון) המוכר יותר כ"שלב העזיבה של כדור הארץ" שישגר את המטען (במשימות לירח את החלליות אוריון ואלטאיר) לכיוון הירח או לאתרים אחרים במערכת השמש (למשל מאדים).

השלב הראשון והשני

השלב הראשון של ארס 5 יפעיל כשני מנועי SRB ששודרגו ממנועי הדלק המוצק שבמעבורות החלל. השלב השני של הטיל יפעיל כשישה מנועי דלק נוזלי RS-68B שהם שדרוג של מנוע הדלק הנוזלי במעבורות החלל. הדלק של מנועי ה-RS-68B יהיה חמצן ומימן נוזליים.
נאס"א התכוונה בתחילה להשתמש בחמישה מנועים ראשיים של מעבורות החלל (באנגלית: Space Shuttle Main Engines ובקיצור SSME) בשלב השני, אולם החליפה אותם למנועי ה-RS-68B בגלל האיכות הטובה יותר שלהם, מחירם הזול יותר והעיצוב הפשוט שלהם.

שלב העזיבה של כדור הארץ

השלב השלישי והעליון של ארס 5, המכונה "שלב העזיבה של כדור הארץ" (באנגלית: Earth Departure Stage ובקיצור EDS), הוא שדרוג של השלב השלישי של סטורן 5 שכונה S-IVB. הוא יונע על ידי מנוע רקטי J-2X שגם הוא שדרוג של מנוע מסטורן 5, שנקרא J-2, מנוע ה-J-2X ישמש גם כמנוע של השלב השני בארס 1. תפקידו של שלב העזיבה של כדור הארץ הוא להניע את החללית אלטאיר לאחר ההתנתקות שלה מארס 5 למסלול אורביטלי נמוך סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לחללית אוריון. לאחר ההגעה של החללית אוריון לאלטאיר ולשלב העזיבה של כדור הארץ, יטיס השלב את החלליות אוריון ואלטאיר לירח. ניתן להשתמש בשלב העזיבה של כדור הארץ גם להעברת מטענים למסלול נמוך סביב כדור הארץ, ולהטסת חלליות לא מאוישות לאתרים אחרים מעבר לירח.

יכולת הנשיאה

טיל השיגור ארס 5 מתוכנן להיות הטיל החזק ביותר שנבנה אי-פעם, עם יכולת נשיאה של עד 188 טון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, וכ-77 טון לירח. יכולת נשיאת המשקל הזו גדולה פי-שישה ויותר מכל משגר לוויינים וחלליות אחר שקיים כיום או שנמצא בשלבי פיתוח.

תפקיד בתוכנית קונסטליישן

ארס 5 יהיה טיל שיגור המטען הלא מאויש בתוכנית קונסטליישן. בניגוד לתוכנית אפולו ומעבורות החלל, בתוכנית קונסטליישן מתוכננת להיות הפרדה בין שיגורי המטען הלא מאוישים לשיגור האסטרונאוטים. ארס 5 ישגר את שלב העזיבה של כדור הארץ ואת החללית אוריון למסלול נמוך סביב כדור הארץ, שם הם יחכו לחללית אלטאיר, ולאחר ההתחברות של שתי החלליות, יוצת המנוע שבשלב העזיבה של כדור הארץ, והחלליות ישוגרו לכיוון לירח.
ניתן יהיה להשתמש בארס 5 על מנת לשגר את החללית אוריון למשימה לאסטרואידים שקרובים לכדור הארץ

שימושים נוספים

בנוסף לתפקידו כטיל שיגור המטען בתוכנית קונסטליישן, נאס"א מתכננת לנצל את יכולת הנשיאה העצומה של ארס 5 לפרויקטים נוספים. אחת ההצעות לפרויקט שבו ניתן יהיה לנצל את ארס 5 הוא שיגור טלסקופ חלל על גבי הארס 5 לנקודת לגראנז' בין כדור הארץ לשמש. הטלסקופ יוכל לקבל נתונים בצורה טובה הרבה יותר בנקודת לגראנז' שבין כדור הארץ לשמש, וארס 5 יוכל לשגר טלסקופ כזה במשימה אחת.
בנוסף, ניתן יהיה להשתמש בארס 5 לשיגור חלליות עתידיות, ולהשתמש בו לשיגור חומרים ומצרכים לבסיס מאויש עתידי על הירח.

ביטול תוכנית קונסטליישן

בהצעת התקציב של נאס"א לשנת 2011, שהוצגה לציבור ב - 1 בפברואר 2010, כלול ביטולה המוחלט של תוכנית קונסטליישן, ביטול מיזמי הפיתוח של ארס 1 ו - 5, ביטול החללית אוריון ונטישת התוכנית לחזרה של אסטרונאוטים אמריקניים לירח בשנת 2020.
משה פינקל (רב)

הרב משה פינקל (תרמ"ג, 1883 - י"ז בתשרי תרפ"ו, 5 בנובמבר 1925) היה ר"מ בישיבת סלובודקה וישיבת חברון. בנו של רבי נתן צבי פינקל, ה"סבא מסלובודקה".

ביוגרפיה

למד בישיבת מיר אצל הרב אליהו ברוך קמאי, וכן אצל הרב אליעזר גורדון. כמו כן, נשלח על ידי אביו (יחד עם אחיו הרב אליעזר יהודה) ללמוד אצל הרב חיים סולובייצ'יק בבריסק. כמו כן, למד תקופה בישיבת ראדין אצל החפץ חיים.
בסיוון תרע"ג נישא לשרה זלאטה, בתו של הרב משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת סלובודקה. חתונתו הייתה אירוע מכונן בישיבה, ובנוסף הרב אליהו ברוך קמאי הגיע להשתתף בה. לאחר שמסר את דרשתו, חזר עליה הרב אברהם אליהו קפלן בחרוזים.
לאחר נישואיו, החל לכהן כר"מ בישיבה, והחל למסור שיחות מוסר. בהמשך, הקים מכינה לישיבת סלובודקה, בשם "אור ישראל", בראשה עמד הרב יחזקאל ברשטין, מחבר הספר ה"דברי יחזקאל". הרב פינקל היה מגיע מדי פעם למסור שיעורים במכינה זו. 
בחורף תרפ"ה עלה לארץ ישראל, לכהן כר"מ בישיבה בחברון. כעבור פחות משנה, בחול המועד סוכות תרפ"ו, נפטר באופן פתאומי, והוא בן 42. 
הרב מאיר שמחה הכהן התבטא עליו שהוא יהיה ה"קצות החושן" של הדור. במכתב תנחומים לאביו, כתב הרב ירוחם ליבוביץ עליו: "ארון ה'", "נר ישראל", "באורו נראה אור".
אשתו זלאטה, נפטרה אף היא בצעירותה, בראשית אוגוסט 1939, והיא בת 46.

ילדיו

בתו גולדה מרים, גדלה אצל סבה הרב אפשטיין ובהמשך אצל דודיה הרב סרנא, הרב אייזיק שר והרב אליעזר יהודה פינקל. נישאה לרב שמחה זיסל ברוידא, לימים ראש ישיבת חברון. 
בנו הרב דוד פינקל, חתנו של הרב הלל ויטקינד, היה למדן ומקורב לחזון איש ולרב מבריסק, נפטר בגיל 37 בשנת תשי"ז.
בני פרידמן

ביוגרפיה

נולד וגדל בסיינט פול, מינסוטה. למד בישיבות חב"ד בפוסטוויל איווה ובצפת. בימי בחרותו הוא הופיע בפני יהודים אורתודוקסים ומחנות קיץ. ובנוסף הוא נתן קונצרטים בארצות הברית, אירופה וישראל. הוא למד פיתוח קול במשך כארבע שנים בקליפורניה. הוא פיתח אז תוכנית בשם היהדות: השיר והסיפור שאיתה הופיע בחוף המערבי.

חיים אישיים

הוא נשוי לחנה לבית גופין, אב לשניים, מתגורר בברוקלין, ניו יורק.

קריירה

את דרכו המוזיקלית החל פרידמן כשדודו אברהם פריד המליץ עליו בפני המפיק איזי טאובנפלד כשהחליט שגלום בו כישרון גדול שכדאי לממשו והכניס אותו לדיסק "אמריקה אסק" והשקיע באלבומו הראשון "טעמו וראו כי טוב ה'". אותו מפיק נפטר במהלך יצירת האלבום ואחד השירים באלבום מוקדש לו.
לאחר הצלחת האלבום הראשון הוציא אלבום נוסף בשם "יש תקווה". השיר "יש תקווה", הנושא את שם האלבום, יצא במבצע עמוד ענן והפך ללהיט גדול ומאז הוציא שני אלבומים נוספים.
בקיץ 2014 יצא עם פרחי מיאמי לסבב הופעות באירופה ובישראל לרגל 36 שנה לפרחי מיאמי, ולרגל צאת האלבום החדש שלהם. בישראל באותה העת התרחש מבצע מבצע צוק איתן שבעטיו בוטלו 2 הופעות שהיו אמורות להיערך בצרעה. בסופו של דבר, הופעה התקיימה בתיאטרון ירושלים, על אף המצב הביטחוני הקשה.
בין שיריו המפורסמים: "יש תקווה", "טעמו וראו", "מעלה אני", "תודה", "לטובה" ו"עברי אנכי".
ב-5 בספטמבר 2017 הוציא את הסינגל עברי אנכי אשר הפך ללהיט ולהצלחה רבה בקרב הציבור החרדי והדתי. על הלחן נמנה ארי גולדוואג, השיר הופק מוזיקלית על ידי דניאל קפלר ועל הפקת הקליפ מאיר קיי. נכון ליולי 2019 הקליפ לשיר זכה ללמעלה מ-14 מיליון צפיות באתר יוטיוב - הנחשב להישג נדיר לזמר בז'אנר זה. הוא הקליפ השני במגזר הדתי-חרדי אשר עבר את רף ה-10 מיליון צפיות ביוטיוב (לאחר "לשוב הביתה" של ישי ריבו). כמו כן בשנת 2017 השיר זכה לתואר שיר השנה במגזר הדתי-חרדי.
ארבע (דמות מקראית)

ארבע הוא שם של ענק המוזכר בספר יהושע כ"האדם הגדול בענקים" וכ"אבי הענק". ויש הסבורים שעל שמו קרוי השם הקדום של העיר חברון - קריית ארבע. צאצאיו הם הענקים המוזכרים בתנ"ך מספר פעמים בקשר להתנחלות בארץ:
"וְשֵׁם חֶבְרוֹן לְפָנִים קִרְיַת אַרְבַּע, הָאָדָם הַגָּדוֹל בָּעֲנָקִים הוּא" (ספר יהושע, פרק י"ד, פסוק ט"ו)
"וּלְכָלֵב בֶּן יְפֻנֶּה, נָתַן חֵלֶק בְּתוֹךְ בְּנֵי יְהוּדָה, אֶל פִּי ה' לִיהוֹשֻׁעַ, אֶת קִרְיַת אַרְבַּע אֲבִי הָעֲנָק, הִיא חֶבְרוֹן. וַיֹּרֶשׁ מִשָּׁם כָּלֵב, אֶת-שְׁלוֹשָׁה בְּנֵי הָעֲנָק אֶת שֵׁשַׁי וְאֶת אֲחִימַן וְאֶת תַּלְמַי, יְלִידֵי הָעֲנָק." (ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוקים י"ג-י"ד)

"אבי הענק"

ניתן לפרש, שכינוי זה בא לומר שבנו נקרא ענק והוא היה אביהם של "שלושת בני הענק" - אחימן ששי ותלמי - ענקים שישבו בחברון בתקופת ההתנחלות ונהרגו בכיבוש חברון על ידי כלב בן יפונה.
אפשרות אחרת לפרש, היא שזהו כינוי ספרותי הבא לומר שהוא היה ראש משפחת הענקים - בדומה לשימוש בביטוי "אבי המשפחה" בימינו - או החזק שבהם (מצודת דוד).
ניתן לומר שישנו קשר בין הענקים לבין הנפילים המתוארים בספר בראשית כאחד הגורמים למבול.

גישת המדרש

חז"ל בילקוט שמעוני מפרשים את הפסוק בפרק י"ד, המופיע לעיל, אחרת: 
האדם הגדול בענקים. אדם זה אדם הראשון. הגדול אלו אברהם יצחק ויעקב שנקראו גדולים.
— ילקוט שמעוני, יהושע,  פרק י"ד, רמז כ"ג
לפי פירושם, "קריית ארבע" איננה "עירו של אדם בשם ארבע", אלא עירם של ארבעה אנשים חשובים שעליהם נאמר שהם גדולים בענקים, והם, אדם הראשון, אברהם, יצחק, ויעקב. חברון, היא קריית ארבע, נקראה דווקא על שם אישים אלו כיוון שהם אלו שנקברו במערת המכפלה. (קבורת אברהם יצחק ויעקב במערת המכפלה מופיעה במפורש בתורה, וקבורת אדם הראשון במערה היא על פי חז"ל).
בהמשך המדרש מופיעות דעות נוספות על משמעות הכינויים "קריית ארבע" ו"האדם הגדול בענקים".
הלל פולק

קורות חייו

נולד בשנת תק"ע לרבי אליעזר (בן רבי הלל אב"ד אייבשיץ) ולאימו רחל. בהיותו צעיר נפטרו הוריו, אז עבר להתגורר בפרשבורג שם למד אצל החתם סופר. נישא לפעסל בת רבי יעקב בער הלוי פלדמן מהיישוב פעטרא שליד מרגרטין.
לאחר פטירת חמיו נתמנה לכהן כרבה של קהילת בודוש שבטרנסילבניה, שם כיהן כמה שנים.
בשנת תרכ"ו בערך הוכתר לרבה של הקהילה היהודית בססרגן, קהילה שנוסדה באותו זמן. שם כיהן 27 שנים עד לפטירתו. נפטר בא' באדר תרנ"ג 1893.
השאיר בכתב יד חיבור חידושי אגדה על פרשיות השבוע ומועדים שנכתבו משנת תרמ"ו ואילך, מכיל כ-400 עמ', וכן חיבור על התורה מתקופה אחרת. הרבה מכתביו הם עניינים בשם החתם סופר. חלק מכתביו נדפסו על ידי נינו אברהם אליעזר הוס, תחת השם "קודש הילולים" (על הגדה של פסח ירושלים תשל"ח, לשבת שירה ומגילת אסתר בשנת תש"מ). לקטים מכתביו נדפסו בספר 'חתם סופר על התורה ליקוטים', ירושלים תשנ"ו.
תיקון DNA

תיקון DNA הוא תהליך המתבצע בתאיהם של אורגניזמים שונים במטרה לתקן נזקים שנגרמו לחומר התורשתי ועלולים לגרום למוטציות ואף לסרטן. מנגנוני התיקון הם מנגנונים של חלבון אחד או יותר המזהים ומתקנים נזקים אלו. מחלות תורשתיות מסוימות נגרמות ממוטציה הפוגעת במנגנוני תיקון אלה.

נזקי DNA

במהלך הזמן נחשף כל אורגניזם לגורמים אשר עלולים לגרום נזקים שונים ל-DNA שלו. הגורמים יכולים להיות פנימיים, כגון רדיקלים חופשיים וטעויות של DNA פולימראז, או חיצוניים כגון חומרים מיטוגניים וקרינה מייננת. הנזקים עלולים להיות שברים חד-גדיליים או דו-גדיליים בגדילי ה-DNA, דימרים של נוקלאוטידים (לרוב טימידינים או, פחות מכך, ציטוזינים),
החסרת נוקלאוטיד, או שינוי כימי בנוקלאוטיד. שינויים אלה עשויים לגרור מספר בעיות בתא, החל מיצירת חלבונים מוטנטיים וכלה בבעיות בהכפלת ה-DNA בתהליך התחלקות התא.
הדרה חברתית

דוגמאות להדרה חברתית

דוגמה נפוצה להדרה חברתית היא שימוש בשפה שמובנת לקבוצה מסוימת אך לא מובנת לקבוצות אחרות. אם לדוגמה, מסמכים בעלי משמעות משפטית כמו חוקים, חוזים, פסקי דין, וקנסות מנוסחים בשפה שאינה מובנת לקבוצה חברתית מסוימת, דבר זה מקשה על חברי הקבוצה לעמוד על זכויותיהם. 
טענה דומה קיימת לגבי הניסוחים המשפטיים באופן כללי - בעוד שאנשים עשירים יכולים לשכור עורכי דין שיכולים לקרוא את החוקים ולייצג את האינטרסים שלהם, אנשים עניים אינם יכולים לעשות כך, ולפיכך, פעמים רבות, אין הם מודעים לזכויות המוקנות להם בחוק. 
הדרה נוספת על רקע שפה הוא שימוש בשילוט הכוונה שאינו מובן לחברי קבוצה מסוימת. בישראל לדוגמה, במשך שנים רבות שלטי הכוונה עם שמות רחובות היו בשפה העברית ו/או אנגלית בלבד ללא כיתוב בשפה הערבית. 
סוג הדרה לשונית אחרת היא אנלפבתיות. בהקשר זה, במדינות רבות בעבר ובחלק ממדינות העולם השלישי כיום, מנעו מנשים ללמוד קרוא וכתוב. סוג דומה של הדרה נוסף הכרוך בהשכלה הוא נומרוס קלאוזוס - הגבלת מספר הסטודנטים בבתי ספר תיכוניים ובאוניברסיטאות על רקע פוליטי או דתי. 
הדרה תרבותית יכולה להתקיים כאשר לאליטה יש תרבות שאינה נהירה לקבוצות אחרות, ואשר למידה של תרבות זו דורשת ממון רב או כניסה למסגרות חברתיות אשר סגורות לקבוצות אלה. חברי האליטה משתמשים בידיעה המשותפת של התרבות כדי לבדל את עצמם מקבוצות "נחותות" יותר. בחברה האנגלית לדוגמה, היו נהוגים טקסים ונימוסים שונים שנלמדו בבתי ספר פרטיים, ואשר לא היו מוכרים לשכבות העניות יותר. 
הדרה נוספת מתבטאת בהימנעות מהצגת אוכלוסייה מסוימת בטלוויזיה ובפרסומות. באירוניה נאמר כי במאה ה-20 נהפך הציווי של 'והדרתָ פני זקן' ל"הַדָּרַת פני זקן".
ההדרה יכולה להתבצע גם באופן פיזי בעיקר בנושא התחבורה, על ידי תכנון שאינו מותאם לקבוצה מסוימת. דוגמה אחת לדבר זה הא גישה למקומות ציבוריים שאינה מותאמות לנכים. דוגמה אחרת היא תכנון רחובות עירוניים כך שהם משרתים בעיקר כלי רכב פרטיים ומקשים על עיוורים, הולכי רגל, הורים עם עגלות ילדים, קשישים או רוכבי אופניים. לדוגמה, עיריות המאפשרות לרכבים לחנות על המדרכות באופן שחוסם את המדרכה לעגלות ילדים, או תכנון של רחובות באופן שמסכן הולכי רגל. כבישים ראשיים מאפשרים לבצע הדרה של תושבי שכונות עוני על ידי חציצה בינם ובין מקומות בילוי מסחר ועבודה, ושכונות יקרות יותר. דוגמה נוספת להדרה היא העדר תחבורה ציבורית נוחה לשכונות או לערים עניות. דוגמה להדרה כזו הייתה שיכונם של עולים חדשים שהגיעו לישראל ביישובים מרוחקים ממקורות השכלה ופרנסה.
אליסון הרגריבס

חייה

הרגריבס נולדה ולמדה בדרבישייר שבבריטניה. 
בשנת 1993 טיפסה על האמא דאבלם בנפאל. בשנת 1995 טיפסה על האוורסט בטיפוס סולו וללא חמצן ובכך הייתה לאדם השני (אחרי ריינהולד מסנר) מעולם שעשה זאת. הרגריבס טיפסה את ששת הקירות הצפוניים הגדולים של האלפים בסולו, בעונה אחת, והיא האדם היחיד שעשה זאת. בין הקירות הללו נכלל גם הפייס (מפנה) הצפוני של האייגר, שידוע כקשה במיוחד.
בשנת 1995 התכוונה הרגריבס לטפס על שלוש הפסגות הגבוהות בעולם: האוורסט, ה-K2 והקנצ'נג'ונגה בשנה אחת, בטיפוס סולו, ללא חמצן וללא כל עזרה חיצונית (משלחת, שרפות וכו'). היא טיפסה על האוורסט בהצלחה. לאחר מנוחה של שלושה חדשים בקרב בני משפחתה, באנגליה, הגיעה הרגריבס לפקיסטן על מנת לטפס על ה-K2 והצטרפה למשלחת אמריקאית. ב-13 באוגוסט 1995 הרגריבס והאמריקאים שילבו כוחות עם משלחת ניו זילנדית/קנדית. בגובה 7600 מ', כ-12 שעות מן הפסגה, החליט פיטר הילארי הניו זילנדי (בנו של אדמונד הילארי) להסתובב ולסגת, כשהחליט שמזג האוויר מדרדר. הרגריבס והשאר חברו לקבוצת ספרדים שהיו על ההר והמשיכו לטפס. בשעה 6:45 אחר הצהריים היא ומטפס ספרדי בשם חאווייר אוליבאר נראו על הפסגה, במזג אויר בהיר. מיד אחריהם הגיעו רוב סלייטר (האמריקאי), חאווייר אסקרטין ולורנצו אורטיז (הספרדים) וברוס גראנט (הניו זילנדי). כולם נעלמו זמן קצר לאחר מכן, כשסופה חזקה במיוחד העיפה אותם מן ההר. גופתה של הרגריבס לא נמצאה מעולם.
עולם הטיפוס, והעיתונות בבריטניה ביקרו בחריפות את הרגריבס על כך שהשאירה שני ילדים קטנים בבית ובחרה לעסוק בספורט כה מסוכן. הרגריבס אמרה, טרם נסיעתה, כי היא שקלה לקחת את בעלה והילדים איתה למחנה הבסיס, אך הרגישה שהם לא יחושו בנוח כי "זהו מקום שאינו מכניס אורחים". "חוץ מזה", כך אמרה, "אף מטפס-גבר לא מביא את המשפחה".
לאחר מותה, לקח בעלה של אליסון את הילדים למסע אל ה-K2, כדי לעמוד בצילו של ההר שלקח את אימם. שני ילדיהם מתעניינים בטיפוס, ובעלה, ג'ים באלארד, אף הביע עניין להפוך את הטיפוס למקצועו העיקרי.
בנה של אליסון הרגריבס, טום, התכוון בשנת 2006, בגיל 17, ללכת בדרכיה של אימו ולטפס על הפייס הצפוני של האייגר.
לאחר מותה אמר בעלה של אליסון כי הוא יכול לשמוע אותה חוזרת שוב ושוב על משפט שהיה אהוב עליה: "יום אחד כטיגריס עדיף על אלף ימים ככבשה" (One day as a tiger is better than a thousand as a sheep). בתה של אליסון אמרה בריאיון: "אימי עשתה את מה שהיא רצתה, ואני שמחה על כך".
יולוס אנטוניוס

תולדות חייו

אנטוניוס נולד ברומא בשנת 43 לפנה"ס, אביו מרקוס אנטוניוס היה חלק מהטריאומווירט ואחד האנשים החזקים ביותר ברומא ואמו פולביה אנטוניה הייתה צאצאית של האחים גרקכוס והמצביא סקיפיו אפריקאנוס.
אמו של אנטוניוס ניסתה, ביחד עם דודו לוקיוס אנטוניוס, להנהיג מרד באיטליה כנגד שלטונו של אוקטביוס אולם ניסיון זה לא צלח והמורדים הובסו. כתוצאה מכך פולביה הוגלתה לסיקיון שם היא נפטרה בשנת 40 לפנה"ס. בינתיים אוקטביוס ומרקוס אנטוניוס השלימו ביניהם וחידשו את בריתם וכדרך לחיזוק הברית מרקוס אנטוניוס נשא לאישה את אוקטביה שהייתה אחותו של אוקטביוס.
אנטוניוס עבר לגור ביוון יחד עם אביו ואמו החורגת ושאר משפחתם. אולם בשנת 36 לפנה"ס מרקוס אנטוניוס נטש את משפחתו וחידש את יחסיו עם קלאופטרה השביעית מלכת מצרים מכיוון שנזקק לכספיה למען מימון הפלישה לאימפריה הפרתית אותה תיכנן. בניגוד לאחיו הבכור אנטיליוס אנטוניוס לא התלווה אל אביו כשזה עבר לחיות בחצר המלוכה שבאלכסנדריה.
אנטוניוס חזר עם אמו החורגת לרומא, והיא המשיכה לגדלו כאילו היה בנה. אוקטביה השיאה אותו בשנת 21 לפנה"ס לאחותו החורגת קלאודיה מרקלה שהתגרשה ממרקוס ויפסניוס אגריפס באותה שנה במצוות אוגוסטוס, לזוג נולד בן בשם לוקיוס אנטוניוס.
אנטוניוס נכנס לחיים הציבוריים וכיהן כפראיטור בשנת 13 לפנה"ס, כקונסול בשנת 10 לפנה"ס וכפרוקונסול של אסיה בשנים 6-7 לפנה"ס. אנטוניוס זכה להערכה רבה מצדו של אוגוסטוס, ככל הנראה בהשפעת אמו החורגת שסייע לו בקידום הקריירה הפוליטית שלו.
אנטוניוס היה מאהבה של יוליה בת אוגוסטוס וכשהדבר התגלה בשנת 2 לספירה אוגוסטוס גזר עליו עונש מוות אולם הוא הספיק להתאבד לפני ביצוע עונשו. למרות שבאופן רשמי הוא הואשם בניאוף ייתכן שאנטוניוס היה בעל כוונת פוליטיות ואף קשר כנגד שלטונו של אוגוסטוס, ההיסטוריון דיו קסיוס מציין שהוא היה "בעל שאיפות למלוכה".
ויו-מאסטר

ויו-מאסטר (אנגלית: View-Master) הוא מתקן אשר נועד לצפייה בתמונות תלת-ממדיות מתוך דיסק נייר. אף על פי שכיום הוא נחשב ומשווק כצעצוע לילדים, הוא לא יועד להיות כזה במקור.

היסטוריה

הוויו-מאסטר הומצא במקור על ידי ויליאם גרובר, יצרן עוגבים וצלם מפורטלנד, באורגון שבארצות הברית. המכשיר היווה שיפור של דגם הסטראוסקופ הישן, על ידי שימוש בשיטת הקודכרום, סוג של סרט צילום צבעוני, אשר הפך זמין באותה העת. דיסק של ויו-מאסטר מכיל 14 שקופיות, המרכיבות יחד 7 תמונות סטריאוסקופיות: שתי שקופיות מוצגות בו זמנית - אחת לכל עין - ובכך מדמות ראיית עומק דו-עינית.
הארולד גרייבס, בעליה של "Sawyer's, Inc" (חברה אשר התמחתה בייצור גלויות), מיסחר את הרעיון, אשר תפס במהרה נתח משוק הגלויות.
הוויו-מאסטר הוצג לראשונה בתערוכה העולמית של ניו יורק (1939). הוא יועד במקור כאלטרנטיבה לגלויות נוף, ובתחילה נמכר בחנויות צילום ובחנויות למתנות. צילומים של הגרנד קניון היו בין הנושאים הנמכרים והנצפים ביותר.
ב-1951 קנו "Sawyer's" את "Tru-Vue", המתחרה העיקרי של ויו-מאסטר. בנוסף לחיסול התחרות העיקרית של החברה, ההשתלטות הניבה לחברה גם זכויות לשימוש בדמויות מסרטי דיסני.
ב-1966 נרכשו "Sawyer's" על ידי חברת GAF, ובכך נהפכה לחברת-בת. תחת בעלותה של GAF הותאמו התמונות בשקופיות לילדים, בנושאים כמו צעצועים ודמויות מצוירות.
ב-1981 מכרה GAF את ויו-מאסטר לקבוצה שבראשה עמד ארנולד טלר, אשר השיקה מחדש את הויו-מאסטר בשם View-Master International Group (או בקיצור VMI). ב-1989 נרכש הוויו-מאסטר על ידי חברת "Tyco Toys"
ב-1997 התמזגו "Tyco Toys" עם חברת "Mattel". מאז המיזוג, הוויו-מאסטר משווק כמוצר של חברת "Fisher-Price".
מס מכירה

מס מכירה היה מס שנגבה על ידי רשות המסים בישראל בעת מכירת מקרקעין (למעט דירת מגורים) ושיעורו 2.5% משווי הנכס. 
על המס נמתחה ביקורת משום שהכנסות המדינה ממנו היו נמוכות והוא יצר עיוות בכך שגם מי שהפסיד ממכירת נכס שילם את המס.
המס בוטל בהדרגה: בשנת 2001 נקבע שרק נכסים שנרכשו לפני שנה זו יחויבו במס, ולאחר מכן הוא בוטל לחלוטין במסגרת חוק ההסדרים שנלווה לתקציב המדינה לשנת 2008. ביטול המס חל רטרואקטיבית מיום 1 באוגוסט 2007.
אברהם צבי מוסקוביץ

ד"ר אברהם צבי (הרמן) מוסקוביץ (תרכ"ט, 1869 – ליל פורים ה'תרע"ו, 1916) היה ציר בקונגרס הציוני והרופא השני של המושבה רחובות. הוא נספה בתאונה בעת מילוי תפקידו.

ביוגרפיה

מוסקוביץ נולד בעיר בראילה שברומניה. למד רפואה בווינה, ובשנת 1894 סיים את לימודיו, שב לבראילה ופתח שם מרפאה.
בשנת 1896 הפך לציוני בעקבות פרסום ספרו של הרצל "מדינת היהודים", והחל לעסוק בפעילות ציונית. בשנת 1898 נשלח כציר לקונגרס הציוני השני בבזל. בהמשך לקח חלק בקונגרסים נוספים, התיידד עם הרצל ועם ארתור רופין, ונבחר לוועד הפועל הציוני. בשנת 1909 החליט לעלות לישראל. לקראת עלייתו נסע לאוניברסיטת היידלברג להשתלמות ברפואה טרופית.

לאחר שהרופא הראשון של רחובות, ד"ר יהודה לייב פוחובסקי התפטר מתפקידו מאימת אביו של ילד ערבי שנפטר, הציע לו ארתור רופין את המשרה. ד"ר מוסקוביץ נענה ובפברואר 1910 הגיע עם משפחתו לרחובות.
מרפאתו נמצאה במרכז המושבה. בבוקר היה מקבל חולים, ואחר הצהרים היה עורך ביקורי בית רכוב על חמור. כל התושבים, ובייחוד הילדים, נדרשו להגיע למרפאה באופן סדיר לקבלת טיפות עיניים נגד גרענת. כולם הכירו אותו כד"ר מוסקוביץ; את שמו הפרטי לא ידע איש במושבה.
ב-1912 היה ממייסדי האגודה המדיצינית העברית ביפו, שהייתה גרעין ראשון של ההסתדרות הרפואית בארץ ישראל.
ד"ר מוסקוביץ היה חסיד של פעילות גופנית, וארגן חגיגות שהיו נערכות ברחובות מדי שנה בפסח. חגיגות אלה כללו תחרויות ספורט - ריצה, רכיבה על סוסים, קליעה, היאבקות בסגנון קלאסי, הרמת משקלות ועוד. ב-1913 השתתפו בחגיגות גם ספורטאים יהודים מחו"ל וד"ר מוסקוביץ ארגן גם תערוכה חקלאית שבה בלטו תעשיית היין, כוורת הדבורים של ראובן לרר מנס ציונה ותוצרת חקלאית של חקלאי רחובות והר-טוב. חגיגות אלה הופסקו עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ולא חודשו עוד ברחובות.
ביום סוער וגשום בפורים שנת תרע"ו (1916), בשעות אחר הצהרים, נקרא באמצעות שליח, עגלון ערבי, לטפל בפועל השוכב קודח מחום בבן שמן. ד"ר מוסקוביץ יצא בגשם שוטף ובדרכים משובשות לבן שמן. הוא טיפל בחולה והצליח לייצב את מצבו. למרות שהשעה הייתה שתיים לפנות בוקר סירב ד"ר מוסקוביץ לבקשתה של האחות להישאר ללון בבן שמן ולחזור לרחובות בבוקר. ברחובות חיכה לו חולה קשה נוסף ולא אבה לאחר ולסכן את חייו של החולה.
בחושך ובגשם שוטף יצא ד"ר מוסקוביץ בעגלה לכיוון רחובות. בין בן שמן לרחובות היה עליהם לחצות נחל עמוק שהוא יובל של נחל איילון. העגלון חשב שיוכל לחצות את הנחל כפי שעשה מספר שעות קודם, אולם כעת בגד בהם המזל. כאשר נכנסה העגלה לנחל הגיעו לפתע גלי מים עזים מההרים והפכו את העגלה. זרם מים אדיר סחף את העגלה עם הנוסעים והסוסים למרחק רב.
כאשר בושש ד"ר מוסקוביץ לחזור יצאו עם בוקר צעירי רחובות רכובים על סוסים, לחפש את הרופא. הם מצאו את העגלה ופגרי הסוסים במקום אחד ואת גופתו של הרופא הרחק משם כשהוא נאחז בשיחים. רק העגלון ניצל וסיפר את אשר קרה.
ד"ר מוסקוביץ נקבר בבית הקברות הישן ברחובות.
ברחובות נקרא רחוב על שמו.