google/wiki40b huggingface dataset:
דמוגרפיה של יפן

אוכלוסייה

ביפן נכון ל-2019 126.2 מיליון תושבים, מתוכם 61.4 מיליון גברים ו-64.8 נשים. 
15.4 מיליון  הם ילדים מתחת לגיל 15 (12.2%), בעוד ש-28 אחוזים מהאוכלוסייה הם קשישים מעל 65, 35.6 מיליון. מבנה האוכלוסייה היפני נובע בעיקר מהצניחה בשעורי הפריון והילודה (ראו להלן). האוכלוסייה הגיעה לשיא כל הזמנים ב-2007, כמעט 128 מיליון, ומאז היא יורדת בהתמדה, למרות הגירה מסוימת לתוך המדינה.

פריון וילודה

בשלהי המאה ה-19 הייתה יפן עדיין מדינה חקלאית באופיה, עם שיעורי ילודה ופריון גבוהים (מעל 6 ילדים לאישה). ברם, הסכם קנגאווה שנכפה על היפנים ונחתם ב-1854 הוביל אותם למהלכים של שינויים חברתיים מפליגים ובכלל זה מעבר מהאזורים החקלאיים אל הערים ותיעוש מהיר. בתחילת המאה העשרים הפכה יפן למדינה מפותחת,  ובדומה למה שקרה קודם לכן  במערב אירופה ובארצות הברית, שיעורי תמותת תינוקות וילדים החלו לצנוח ואתם שיעורי הפריון. בשנים האחרונות של מלחמת העולם השנייה סבלה יפן מילודה נמוכה ומתמותה גבוהה. מיד לאחר מלחמת העולם השנייה נרשם "בום" קצר בילודה (שיעור פריון ממוצע 4.4 ב-1947-1949, כ-2.7 מיליון לידות בכל אחת מהן - שיא של כל הזמנים), ואוכלוסיית יפן הגיעה ב-1948 ל-80 מיליון תושבים. אך בניגוד למערב, שבו היה הבייבי בום רק בתחילתו, החלה עד מהרה צניחה בשיעורי הפריון, ובשנת 1952 נרשם שיא שלילי - 3 ילדים לאישה. ב-1960 ירד שיעור הפריון לראשונה ל-2, ובתהליך מתמשך המשיך לצנוח ל-1.5 בשנות התשעים והתייצב סביב 1.4 בשנים האחרונות.
להתפתחויות אלה הייתה השפעה גם על מספר הלידות לשנה, מ-2.7 מיליון ב-1948, ל-1.6 מיליון בממוצע בשנות השישים, ולאחר שיפור מה בשנות השבעים - צניחה טוטאלית בשנות התשעים, וב-2016 - לראשונה פחות ממיליון לידות. שיעור הילודה שהיה בשיאו ב-1947, 34.3 לידות ל-1000, ירד אף הוא והגיע לרמת שפל 7.4 ב-2018.

תוחלת חיים

תוחלת החיים ביפן היא מהגבוהות בעולם. לאורך המאה ה-19 היא התאפיינה בתוחלת חיים נמוכה מ-40, ואולם לאחר מלחמת העולם הראשונה ועם הצניחה בתמותת הילדים היא החלה לטפס. בתחילת שנות החמישים של המאה העשרים הייתה תוחלת החיים ביפן 62.8 שנים וכיום (2016) היא עומדת על כ-84 - ראשונה בעולם, עם כ-87 לנשים (מקום ראשון) וכ-81 לגברים (מקום שישי).

תמותה

שיעור התמותה ביפן הגיע לרמתו הנמוכה ביותר ב-1979 - 6 פטירות ל-1000, ומאז הוא עולה בהתמדה. על רקע הגידול העצום במספר הקשישים ביפן, ממשיך שיעור התמותה לעלות והגיע לרמה של 11 ל-1000 ב-2018, זאת למרות שתוחלת החיים ביפן היא מהגבוהות בעולם.
הווידויים

הווידויים (בצרפתית: Les Confessions) הוא אוטוביוגרפיה מאת ז'אן-ז'אק רוסו. (לרוב הוא יוצא לאור תחת הכותרת "הווידויים של ז'אן-ז'אק רוסו", כדי להבדיל בינו לבין "וידויים" מאת אוגוסטינוס, הספר ששימש השראה לכותרת שבחר רוסו.) רוחב יריעתו של הספר מכסה את חמישים ושלוש שנותיו הראשונות של רוסו, עד 1765. הוא הושלם ב-1770, אבל פורסם רק ארבע שנים אחרי מותו, ב-1782.
הספר מחולק לשני חלקים שבכל אחד שישה פרקים. רוסו רומז לכתיבת חלק שלישי, שמעולם לא הושלם. למרות אופיו האוטוביוגרפי, התאריכים בספר אינם מדויקים, וכמה אירועים אינם על פי הסדר הנכון. רוסו מציג את ההתנסויות שעיצבו את הפילוסופיה שלו. למשל, התנסויותיו בתחום החינוך שימשו לעיצוב התורה הפילוסופית שלו בתחום זה, במיוחד בספר אמיל.
עבודתו של רוסו היא אחת מהיצירות האוטוביוגרפיות הגדולות הראשונות. לפני כתיבת "הווידויים", שני האוטוביוגרפים הגדולים היו אוגוסטינוס ותרזה הקדושה שהתמקדו בחוויותיהם הדתיות האישיות. רוסו היה הראשון שכתב על חייו במונחי התנסויות ורגשות אישיים. רוסו זיהה את יחידאיותה של יצירתו; הוא פותח את היצירה במילים מפורסמות אלו:
החלטתי על מיזם חסר תקדים, שכאשר יושלם לא יהיה מי שיחקה אותו. מטרתי להציג פורטרט נאמן לטבע, והאדם שאציג הוא אני עצמי.
המקור בצרפתית
Je forme une entreprise qui n'eut jamais d'exemple, et dont l'exécution n'aura point d'imitateur. Je veux montrer à mes semblables un homme dans toute la vérité de la nature ; et cet homme, ce sera moi. Moi seul.
סגנון "הווידויים" השפיע על כותבים רבים, ביניהם גתה וטולסטוי.
בספר גם דיווח מפורט על חוויותיו היותר משפילות של רוסו. למשל, רוסו מתאר אירוע שבו, בזמן היותו משרת, האשים נערה בגניבה שביצע. רוסו גם מתאר את האופן שבו התכחש לחמשת ילדיו הבלתי חוקיים, שילדה לו בת זוגו תרזה.
הילדגרד פאלק

ביוגרפיה

פאלק נולדה בנטלרידה.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בווינה, אוסטריה במרץ 1970 סיימה פאלק במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:09.5 דקות.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בסופיה, בולגריה במרץ 1971 זכתה פאלק במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:06.1 דקות.

שיאנית עולם

בתחרות שנערכה בשטוטגרט, מערב גרמניה ב-11 ביולי בשנת 1971 קבעה פאלק בריצת 800 מטר שיא עולם חדש של 1:58.45 דקות, שיפור לשיאה בן ה-3 שנים של ורה ניקוליץ' מיוגוסלביה (2:00.5 דקות). ובכך הייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה שרצה ריצה זו מתחת ל-2 דקות. שיא זה החזיק מעמד שנתיים וחודש עד שנישבר על ידי סבטלה זלטבה מבולגריה (1:57.48 דקות).

אלופה אולימפית

באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה פאלק בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא אולימפי חדש של 1:58.55 דקות, לפני ניולה סבייטה מברית המועצות (1:58.65 דקות) וגונהילד הופמייסטר ממזרח גרמניה (1:59.16 דקות) ובמדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם אנט רוקס, אינגה בודינג וריטה וילדן בשיא מערב גרמני חדש של 3:26.51 דקות, אחרי מזרח גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 3:22.95 דקות וארצות הברית (3:25.15 דקות).
וסילי קצ'לוב

ביוגרפיה

וסילי שברובוביץ' (קצ'לוב) נולד בווילנה (אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום בירת ליטא) למשפחת ממוצא בלארוסי. אביו היה כומר. הוא למד בגימנסיה בווילנה לצד פליקס דזרז'ינסקי. כבר באותה תקופה וסילי השתתף בהופעות חובבים והיה קריין. בשנת 1894 הוא החל את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג. בשנת 1896 הוא עזב את הלימודים והחל להתפרנס ממשחק.

קריירת המשחק

עם תחילת הקריירה המקצועית כשחקן הוא לקח שם-במה "קצ'לוב". תחילה הוא השתתף בהצגות תיאטרון של הרכבים שונים בקאזאן ובסרטוב. בשנת 1900 הוא התקבל לתיאטרון האמנותי של מוסקבה של קונסטנטין סטניסלבסקי וולדימיר נמירוביץ'-דנצ'נקו. הוא זכה להצלחה כבר בהופעתו הראשונה ועם הזמן היה בין השחקנים המובילים של התיאטרון.
לאחר מהפכת אוקטובר קצ'לוב היה בראש קבוצת שחקנים שסיירה באירופה עם סבב הופעות. רוב שחקני הקבוצה חזרו עם קצ'לוב למוסקבה בשנת 1921.
קצ'לוב היה בין השחקנים המובילים של התיאטרון ובשנת 1935 הוא היה בין הראשונים שקיבלו תואר האמן העממי. על במת התיאטרון האמנותי של מוסקבה קצ'לוב עשה כ-55 תפקידים.
בנוסף להופעות תיאטרון קצ'לוב היה ידוע כקריין והוא היה מופיע בהופעות וברדיו עם שירי סרגיי יסנין אדוארד בגריצקי ומשוררים נוספים. חלק מהופעותיו הוקלטו בתקליט.
יאן זומר

קריירת מועדונים

זומר התחיל את הקריירה שלו בגיל 8 בקבוצת הילדים של הרליברג, שנה לאחר מכן עבר לקונקורדיה בזל. בשנת 2003 עבר לקבוצת הנוער של פ.צ. בזל, ובשנת 2005 הוא עלה לקבוצת המילואים של המועדון ובמקביל שימש כשוער שלישי של הקבוצה הבוגרת. בקיץ 2007 הוא הושאל לואדוץ על מנת לצבור ניסיון. בוואדוץ היה שותף לעלייה של המועדון לליגה הראשונה עסקת הלוואתו הוארכה, שנמשכה עד לחודש ינואר 2009. ב-20 ביולי 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פ.צ ואדוץ. ב-7 בינואר 2009 הוא חזר לבזל עקב פציעתו של השוער פרנקו קוסטנסו. ב-7 בפברואר 2009 הוא ערך הופעת הבכורה שלו בליגה נגד יאנג בויז ברן באותה עונה רשם 6 הופעות בליגה. ב-16 ביוני 2009 הושאל לגראסהופרס ציריך בה הוא שיחק ב-33 משחקי ליגה. ב-14 ביוני 2010 חתם בבזל ל-5 שנים. בעונת 2010/2011 שימש כשוער שני. בקיץ 2011 קוסטנסו סיים חוזה במועדון ושוחרר, וזומר הפך לשוער הראשון של הקבוצה. ב-14 בספטמבר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 1-2 על אוצלול גאלאץ. בסיום עונת 2011/2012 הוא סייע למועדון לזכות בדאבל. בעונת 2012/2013 זומר היה שותף בכל משחקי הליגה וזכה עם המועדון באליפות, והיה שותף להעפלה לגמר הגביע השווייצרי ולעלייה לחצי גמר הליגה האירופית. ב-10 במרץ 2014 חתם בקבוצה הגרמנית בורוסיה מנשנגלדבך לארבע שנים.

קריירה בינלאומית

זומר היה פעיל בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ. ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של שווייץ נגד בלגיה, במהלך המשחק הוחלף. זומר היה עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011 שנערכה בדנמרק, ואף שימש כקפטן הנבחרת. זומר עזר לנבחרת להגיע עד לגמר שם הפסידה שווייץ 2-0 לספרד ובסוף הטורניר נכלל זומר בנבחרת הטורניר. ב-30 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד רומניה.
יואל ספולסקי

קורות חיים

ספולסקי גדל באלבקרקי, ניו-מקסיקו עד גיל 15. לאחר מכן עבר עם משפחתו לירושלים, שם למד בתיכון ולאחריו התגייס לצה"ל ושירת בנח"ל מוצנח. במהלך שירותו הצבאי היה אחד ממייסדי קיבוץ חנתון שבגליל העליון. 
בשנת 1987 חזר לארצות הברית כדי ללמוד במכללה. הוא למד באוניברסיטת פנסילבניה כשנה לפני שעבר ללמוד בייל, וסיים את התואר במדעי המחשב בהצטיינות יתרה בשנת 1991.
לאחר הלימודים החל לעבוד במיקרוסופט בצוות פיתוח של תוכנת  Excel. ב 1995 עבר לניו יורק שם עבד עבור Viacom ו Juno Online Services. בשנת 2000 הקים בית תוכנה בשם Fog Creek Software ויצר את הבלוג Joel On Software.
בשנת 2005 הפיק ושיחק בדוקומנטרי Aardvark'd: 12 Weeks with Geeks על הפיתוח של פרויקט Aardvark בבית התוכנה Fog Creek Software, פרויקט ל"עזרה מרחוק". 
ספולסקי הקים, יחד עם ג'ף אטווד את StackOverflow, האתר המוביל בעולם לקהילת שאלות ותשובות (Q&A) בנושאי תוכנה. הוא משמש כעת מנכ"ל הרשת StackExchange שהתפתחה מהאתר.
בשנת 2011 הקים את תוכנת Trello, כלי ניהול מקוון בהשראת מתודולוגיית קנבן. בשנת 2017 נמכרה Trello תמורת 425 מיליון דולר.
ויצ'דה

היסטוריה

לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לטריטוריית סן מרטין שכללה את שטחי מחוזות ויצ'דה ומטה המודרניים. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת קונדינמרקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1866 טריטוריית סן מרטין נוצרה מחדש, אם כי היא הייתה נתונה לשליטה מסוימת של קונדינמרקה. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז קונדינמרקה.
ב-1905 פוצלה מהמחוז האינטנדנסיה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) מטה שכללה את שטחי טריטוריית סן מרטין. ב-1913 פוצל שטח מהאינטנדנסיה להקמת הקומיסריה (מעמד דומה לאינטנדנסיה) של ויצ'דה, שכללה את שטחי המחוז המודרני.
הבירה המקורית של הקומיסריה הייתה סן חוסה דה מאיפורס (San José de Maipures; נמצאת בתחומי הרשות המקומית המודרנית של קומריבו) הממוקמת על גדות נהר אורינוקו שמשמש כגבול עם ונצואלה. ב-12 ביוני 1924 הבירה הועברה ליישוב אגואה (Egua) על גדות נהר ויצ'דה. ב-5 ביוני 1974 הבירה הועברה לפוארטו קרניו, הבירה הנוכחית. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.

כלכלה

הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על חקלאות, חטיבת עצים, גידול מקנה ובמידה פחותה גם על תיירות המתרכזת בפארק הלאומי הטבעי אל טופרו (El Tuparro).
כוכב הבזק

כוכב הבזק (באנגלית: Flare star, נקרא גם משתנה מסוג UV בלווייתן ולפעמים גם כוכב מתפרץ) הוא כוכב משתנה שבהירותו עולה בפתאומיות לפרק זמן קצר של מספר דקות ואז חוזרת לקדמותה. כוכבים מסוג זה הם כמעט תמיד ננסים אדומים וההשערה המקובלת היא שהסיבה לשינוי החד בבהירות היא התפרצות סולרית שנוצרת כתוצאה מפעילות מגנטית חזקה, שמאיצה את החומר המיונן בשכבות החיצוניות של הכוכב, וגורמת להעפת חומר חם מפני הכוכב ולקרינת בלימה. השינוי בעוצמת ההארה של הכוכב הוא בדרך כלל של דרגת בהירות או שתיים השקולות לעליה של פי 2.5 עד פי 6 בעוצמת ההארה של הכוכב, אך נצפו גם התפרצויות שהעלו את הבהירות ב-5 דרגות. השינוי בבהירות מתרחש בכל הספקטרום מגלי רדיו ועד לקרינת X ומכיוון שרוב הכוכבים מסוג זה הם ננסים אדומים שרוב קרינתם היא בתחום התת-אדום, השינוי באור נראה ובאורכי גל קצרים יותר הוא דרמטי במיוחד.

מנגנון

תנועת הפלזמה בכוכבים יוצרת על פי תאוריית הדינמו שדות מגנטיים חזקים. חוזק השדות תלוי במהירות הסיבוב של הכוכב על צירו ועם הזדקנות הכוכב מהירות הסיבוב יורדת והפעילות המגנטית שלו נחלשת. בכוכבים בעלי פעילות מגנטית חזקה, השדות המגנטיים משתנים במהירות ושינויים אלו יוצרים, כפי שקובע חוק פאראדיי, שדות חשמליים חזקים שמאיצים את האלקטרונים והיונים של הפלזמה למהירויות גבוהות ויוצרים התפרצויות סולריות. בכוכבים קטנים עם מסה נמוכה ומהירות סיבוב גבוהה נוצרות התפרצויות סולריות חזקות במיוחד שעשויות להתפרש על אחוזים גדולים משטח פניו של הכוכב. ההאצה החזקה של החומר הטעון יוצרת קרינת בלימה ומחממת את החומר לטמפרטורות גבוהות שגורמות לפליטת קרינה בטווח רחב מאוד של אורכי גל. בעוד שבכוכבים דמויי שמש ההתפרצויות קטנות ביחס לגודל הכוכב והעלייה בקרינה היא קטנה ביחס לעוצמת ההארה של הכוכב, בכוכבים קטנים וקרים ההתפרצויות גדולות ביחס לגודל הכוכב והשינוי בקרינה ובעוצמת ההארה משמעותי הרבה יותר.
בכוכבים זוגיים שהמרחק בין בני הזוג קטן והשדות המגנטיים של בני הזוג משפיעים זה על זה, נוצרת תופעה דומה של התפרצויות סולריות בכוכבים גדולים יותר ומסיביים יותר. כוכבים משתנים אלה מסווגים כמשתני RS בכלבי ציד, אך בשל גודלם ועוצמת הארתם השינוי הוא קטן בהרבה. ישנם גם כוכבים דמויי שמש שנצפו בהם התפרצויות שמש חזקות פי 1,000 מאשר ההתפרצויות שעל פני השמש. המנגנון שיוצר התפרצויות מסוג זה אינו ידוע והועלתה השערה שבמקום בן זוג יש לכוכבים אלה כוכב לכת דמוי צדק שמקיף אותם במרחק קטן והמגנטוספירה שלו משפיעה על השדות המגנטיים של הכוכב. תצפיות של טלסקופ החלל קפלר בכוכבים אלה לא מצאו ראיות לקיומו של כוכב לכת כזה.
המקדשים המגליתיים במלטה

תארוך והיסטוריה

נראה כי בניית המקדשים התפתחה והשתכללה במלטה ובגוזו במשך כאלף שנים, החל באתר המוקדם בג'גנטיה שהוקם בסביבות 3600 לפנה"ס, ועד למקדש בטרשין שהיה בשימוש עד שנת 2500 לפנה"ס. לאחר מכן, תרבות בניית המקדשים נעלמה. תיארוך המקדשים מסובך, שכן באתרים השונים קיימים מספר מפלסים, המהווים למעשה מקדשים נפרדים מתקופות שונות, ובחלק מהמקרים הוקמו בהם מבנים נוספים בתקופת הברונזה. הארכאולוג המקומי, סר טמי זמיט (Sir Temi Żammit), היה הראשון שניסח בסוף המאה ה-19 את מסגרת התקופות של בניית המקדשים, ולמרות שחוקרים אחרים בני תקופתו העריכו אותן כמופרזות (עתיקות מהמציאות), ממצאיו אושרו מאוחר יותר באמצעות תיארוך פחמן-14. אחת המשמעויות של הוכחת גילם של האתרים, הייתה קריסתה של תאוריה שטענה לקשר בין התרבות שהקימה את המקדשים, לבין תרבות אגאית.
באיים נמצאו ראיות להתיישבות אנושית כבר בתקופת האבן החדשה, 5200 לפנה"ס. תרבות המקדשים הופיעה בסביבות שנת 4100 לפנה"ס, ומחולקת לחמש תקופות-משנה. משתי התקופות הראשונות התגלו בעיקר חרסים. שלוש התקופות הבאות הן תקופת ג'גנטייה (3600 עד 3200 לפנה"ס), תקופת ספליני (3300 עד 3000 לפנה"ס) ותקופת טרשין (3150 עד 2500 לפנה"ס). לתקופת ג'גנטייה שייכים המקדשים המוקדמים ביותר, בג'גנטייה עצמה והמקדש המזרחי והקטן בטרשין, שבנויים בצורת מסדרון מרכזי שממנו מתפצלים חמישה אפסיסים, המקדש המוקדם בסקורבה שצורתו כשל טרפויל (עלי תלתן) ומספר מקדשים משניים נוספים. התקופה הבאה, תקופת חל-ספליני, נחשבת לתקופת מעבר, וקרויה על שמו של ההיפוגאום של חל-ספליני (המוכרז גם הוא כאתר מורשת עולמית, בהכרזה נפרדת). תקופת טרשין היא תקופת השיא של תרבות המקדשים, והיא קרויה על שמו של המקדש המרכזי בטרשין, שנחשב למורכב ולמתקדם מבין כל המקדשים. לתקופה זו שייכים גם מקדשים בג'גנטיה, חג'ר אים ובמניידרה, והיא מתאפיינת בבנייה, בפסלים, בתבליטים ובאמנות ייצור החרסים המתקדמות ביותר שיצרה התרבות.

מאפיינים

הגישה אל המקדש נעשית מחצר כניסה חיצונית בצורת אליפסה שנמצאת בצידו הדרומי או הדרום-מזרחי של המקדש, וייתכן ששמשה להתכנסות בעת הטקסים. חזית המקדש פונה אל החצר ועל כן לכיוון דרום או דרום-מזרח. חזית המקדש וקירותיו הפנימיים עשויים מאבנים גדולות ניצבות (אורתוסטט). הכניסה אל המקדש נמצאת במרכזה של החזית ובדרך כלל בנויה בצורת טריליטון (טריליתונים נוספים נמצאים גם במעברים פנימיים בתוך המקדש, המרוצפים באבן). הכניסה הראשית מובילה למסדרון שמשני צדדיו אפסיסים, התחומים גם הם באורתוסטטים, והחלל שביניהם לקירות החיצוניים של המקדש ממולא באדמה ובאבנים, ולעיתים גם בפסולת אנושית דוגמת שברי חרסים. קירות המקדש החיצוניים נבנו בדרך כלל מאבן גיר קשיחה יותר מזו ששימשה בקירות הפנימיים, והאבן הפנימית הרכה יותר אפשרה לחרוט בה עיטורים ולפסל תבליטים. כיום המקדשים אינם מקורים, אולם קיימות מספר תאוריות באשר לסוג הגג שכיסה עליהם, אם אכן היה קיים, והדבר מוסק ממספר ממצאים ועובדות - בין היתר מנטייה כלפי פנים של האורתוסטטים בחלק מהמקדשים, ומדגם של מקדש מקורה שנמצא בטה חג'ראט. 
ההבדלים העיקריים בין המקדשים מתבטאים בגודלם ובמספר האפסיסים שבהם, הנע בין שלושה לשישה. מקדש שבו שלושה אפסיסים בנוי בצורת טרפויל (שלושה עלים היוצאים מנקודה אחת), ובמקדשים בהם ארבעה אפסיסים או יותר, נוסף מסדרון המשכי והאפסיסים הנוספים יוצאים ממנו. בהתאם לכך נע אורכם של המקדשים בין 6.5 מטרים במניידרה ל-23 מטרים במקדש המאוחר בטרשין, שהוא היחיד שבו שישה אפסיסים.
סנטה מריה דיי מיראקולי וסנטה מריה אין מונטסאנטו

סנטה מריה דיי מיראקולי (באיטלקית: Santa Maria dei Miracoli) וסנטה מריה אין מונטאסנטו או סנטה מריה די מונטסאנטו (באיטלקית: Santa Maria di Montesanto) הן שתי כנסיות סמוכות בפיאצה דל פופולו שברומא.
חזית הכנסיות הסמוכות פונה צפונה, לעבר השער בחומת אורליאנוס ובין הכנסיות עוברת ויה דל קורסו. הכנסיות דומות בצורתן ומכונות "תאומות" בשל דמיון זה.
כנסיית סנטה מריה אין מונטסאנו נמצאת בין ויה דל באבואינו לבין ויה דל קורסו, וכנסיית סנטה מריה דיי מיראקולי ממוקמת בין ויה דל קורסו לבין ויה די ריפטה.
הכנסיות נבנו במהלך המאה ה-17 בהוראת האפיפיור אלכסנדר השביעי אשר החליט לשקם את הכנסייה הראשית לעיר (כיכר פופולו הייתה הכניסה הראשית לרומא החל מימי הביניים ובמהלך תקופת הרנסאנס). האפיפיור הורה לאדריכל קארלו ריינאלדי לתכנן את הכניסה לכיכר אשר כללה שתי כנסיות זהות סמוכות.
בניית שתי הכנסיות מומנה על ידי הקרדינל גירולמו גאסטאלדי.

סנטה מריה אין מונטסאנטו

הכנסייה הנוכחית הוקמה באתר בו עמדה כנסייה קדומה יותר של נזירים מהמסדר הכרמליתי - ומכאן שם הכנסייה "מונטסאנטו" (באיטלקית: "ההר המקודש"), המתייחס להר הכרמל שבישראל.
עבודות הקמת הכנסייה החלו ב-15 ביולי 1662 והסתיימו בשנת 1675. מספר שיפוצים ותוספות נערכו בכנסייה בשנת 1679. הכנסייה תוכננה על ידי קארלו ריינאלדיני אולם התוכניות שונו על ידי ג'ובאני לורנצו ברניני והושלמו על ידי קארלו פונטנה.
מגדל הפעמונים של הכנסייה נבנה במאה ה-18.

כנסיית סנטה מריה דיי מיראקולי

בניית כנסייה זו החלה בשנת 1675 והושלמה בשנת 1681. מגדל הפעמונים של הכנסייה נבנה במאה ה-18 בתכנונו של ג'ירולאמו תאודולי, ולו צורת מתומן.
פנים הכנסייה מעוטר בעיטורי גבס מעשה ידי אנטוניו ראג'י, תלמידו של ברניני. בכנסייה אנדרטאות לקרדינלים בנדטו וגאסטאלדי מעשה ידי קארלו פונטאנה.
Love Tension

הוצאה לאור

הסינגל הפיזי שוחרר ביפן ב-22 באוגוסט 2012 בשלוש מהדורות: שני תקליטורים (מהדורה אחת עם הווידאו קליפ של השיר "Love Tension" ומהדורה שנייה עם סרטון הכנת הווידאו קליפ של השיר ביחד עם הווידאו קליפ של השיר "Volume Up") ומהדורה רגילה.

הרכב

השיר נכתב והולחן על ידי קים דו-הון, לי סנג-הו ורינה מון. הסינגל כולל גרסה יפנית של השיר "Volume Up" בתור בי-סייד. השיר הוא שיר נושא של מיני אלבום השלישי של הלהקה באותו שם.

וידאו קליפ

הקליפ של "Love Tension" הוצג באופן בלעדי בערוץ המוזיקה MTV יפן ב-4 באוגוסט 2012. Cube Entertainment, חברת התקליטים של הלהקה, העלתה את הקליפ לאתר יוטיוב ב-6 באוגוסט 2012.
האקדמיה המלכותית הספרדית

האקדמיה המלכותית הספרדית (בספרדית: Real Academia Española, או בראשי תיבות: RAE), היא המוסד הרשמי מטעם בית המלוכה הספרדי להסדרת ולקביעת חוקי השפה הספרדית. האקדמיה ממוקמת במדריד, ספרד, והיא חלק מאיגוד האקדמיות לשפה הספרדית.
האקדמיה מפרסמת את החלטותיה ומחקריה במספר פרסומים, שהבולט שבהם הוא ה-"Diccionario de la lengua española de la Real Academia Española" ("המילון לשפה הספרדית של האקדמיה המלכותית הספרדית"), או בראשי-תיבות: "DRAE".

ייסוד האקדמיה

האקדמיה נוסדה בשנת 1713, בהשראת אקדמיית הסובין האיטלקית והאקדמיה הצרפתית. המלך פיליפ החמישי, מלך ספרד אישר את חוקת האקדמיה ב-3 באוקטובר 1714, והעניק את חסות הכתר הספרדי לה.
מייסד האקדמיה, הדוכס חואן מנואל פרננדז פאצ'קו הגדיר את תפקידה של האקדמיה, "לוודא שדוברי הספרדית לעולם יהיו מסוגלים לקרוא את סרוואנטס".
האקדמיה הוציא לאור את פרסומה הראשון, כללי האורתוגרפיה הספרדית בשנת 1741.

ביקורת על האקדמיה

ביקורת נפוצה על האקדמיה, לרוב במדינות דוברות ספרדית באמריקה, היא חוסר נכונותה לבצע רפורמות ושינויים מרחיקי-לכת; היצמדותה העקבית לצורות לשוניות הנפוצות בקסטיליה והתעלמות מכאלו הבאים מאזורים אחרים ואיטיות ההוצאה לאור ועדכון המילון הספרדי היוצא על ידם.
גם על המילון נמתח ביקורת כי הוא איננו מדויק ולוקה בחסר. למשל, המילה "dinosaurio" ("דינוזאור") על-פי המילון מתייחסת רק לתת-הסדרה דמויי זאורופודים, אחת מתוך רבות בקבוצה.
עם זאת, בשנים האחרונות, החל מתחילת המאה ה-21 חל שיפור ניכר בעבודת האקדמיה, בין השאר ביצירת גרסה אינטרנטית של המילון, המתעדכנת באופן שוטף.

האקדמיה ללאדינו

האקדמיה ללאדינו מתוכננת להיות שלוחה של האקדמיה המלכותית הספרדית בישראל. על הכוונות והצעדים להקמתה הודיעה האקדמיה בפרסום עיתונאי בשנת 2017. חשיבותה של הלאדינו לדברי ראש האקדמיה המלכותית הספרדית, דאריו וילהנואבה, היא בכך, שהיא משמרת ניב ארכאי של הספרדית. למרות זאת, להשקפתו, ללאדינו יש חשיבות בפני עצמה, בשל ההיסטוריה הייחודית של יהדות ספרד. הרעיון העומד מאחורי הקמת האקדמיה, לדבריו, הוא לשמר את שפת הלאדינו, במעמד של שפה עצמאית. לשם הקמת האקדמיה גויסו תשעה מומחים, ששמם לא פורסם עדיין.
ישנה מחלוקת בדבר רעיון הקמת האקדמיה בישראל ולא בספרד. יצחק קירוב, ראש הפדרציה של הקהילות היהודיות, בירך על ההחלטה, אך אמר שיעדיף שאקדמיה זו תוקם בספרד.
CSI: ניו יורק

עלילה

הסדרה עוסקת במחלקת הזיהוי הפלילי של העיר ניו יורק. בכל פרק מנסים גיבורי הסדרה לפענח מקרה רצח אחד או יותר, שלעיתים יש ביניהם קשר. לרוב מסתיים פענוח המקרים באותו הפרק, אך לעיתים מתמשך הפענוח על פני מספר פרקים.
עלילת כל פרק נחלקת למספר חלקים: צוות שאוסף ראיות בזירת הרצח, מדבר עם עדי ראיה ומביא את הראיות למעבדה. לאחר איסוף הראיות עוסק הצוות בפענוחן בעזרת אמצעים מדעיים כגון זיהוי טביעות אצבעות, זיהוי ממצאי DNA והתאמתם למאגר, קביעת סיבת המוות ומציאת ראיות על גופו של הקרבן על ידי חוקר מקרי המוות וחקירת חשודים שנמצאו על-פי הראיות.
בנוסף לעלילה הראשית של הסדרה, הסדרה עוסקת גם בעלילה משנית העוסקת בחייהן הפרטיים של הדמויות. כך, לדוגמה, ליוותה העלילה את פרשת האהבה של דני ולינדסי. את סיפור האהבה של דון וג'סיקה. ואת התמודדותו עם אובדנה. מאוחר יותר עוסקת העלילה גם בבנות זוגו של מאק ובני זוגה של סטלה.
במהלך העונות נעשו מספר שינויים בצוות הסדרה. כך, למשל, במהלך העונה השנייה לאחר עזיבתו של הוקס את חדר המתים, לאחר פיטוריה של אידן מהמעבדה ולאחר עזיבתה של סטלה למעבדה בורג'יניה.
העונות 1-7 שודרו עד היום ברשת הכבלים HOT.
כיום משודרת העונה השמינית של הסדרה בערוץ HOT ZONE.
אוסקר דנון

קורות חייו

אוסקר דנון נולד ב-1913 בסרייבו. אביו היה תעשיין ואימו מוזיקאית. הוא רכש השכלה תיכונית בעיר הולדתו ובמקביל עסק במוזיקה והקים תזמורות חובבים. בהמשך, סיים דוקטורט במוזיקולוגיה באוניברסיטת קארל בפראג. ב-1936 כיהן כמנהל מחלקת המוזיקה של החברה האקדמית של יוגוסלביה ובהמשך נמנה עם מייסדי אגודת התרבות "קולגיום ארטיסטיקום". ב-1939, הצטרף למפלגה הקומוניסטית. דנון כיהן כמנצח והמנהל האמנותי של האופרה בספליט.
ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, הצטרף דנון לכוחות הפרטיזנים של טיטו. הוא כיהן כסגן מפקד במספר גדודי פרטיזנים והגיע לדרגת מאיור. ב-1944 הועבר למח' התרבות של המטה הכללי של הפרטיזנים, נמנה עם מקימי התיאטרון ומקהלת הפרטיזנים והלחין שירי לכת כגון "יחדיו עם המרשל טיטו", אשר הפכו פופולריים ביוגוסלביה הכבושה. אחיו הצעיר אשר דנון, הצטרף אף הוא לכוחות הפרטיזנים, נפל בשבי האוסטאשה והוצא להורג.
לאחר שחרור יוגוסלביה כיהן דנון במשך שני עשורים כמנצח והמנהל האמנותי של האופרה והבלט של התיאטרון הלאומי בבלגרד. בהמשך, כיהן כמנצח והמנהל האמנותי של האופרה והתזמורת הפילהרמונית של סרייבו וניצח עליה בעת חגיגות מלאת 400 שנים ליהדות סרייבו שנערכו ב-14 באוקטובר 1966 בסרייבו, בהשתתפו נציגי הממשל המקומי ונציגים מישראל. בשנים 1970–1974 כיהן כמנצחה של התזמורת הפילהרמונית הסלובנית, תזמורת הרדיו של זאגרב ומאוחר יותר ניצח על התזמורת הפילהרמונית של בלגרד.
אוסקר דנון הלך לעולמו בבלגרד ב-2009 והוא בן 96 שנים.
אשוחית

מאפיינים

האשוחיות הן עצים גבוהים (60-20 מטרים בבגרותם, עם חריגים של עד 95 מטר), ירוקי עד ומחטניים, הפזורים באזורי אקלים ממוזג. צורתן חרוטית מסובבת (ספירלית), כאשר כל ענף מוחזק בגביע הפונה בזווית לגביע הנמוך ממנו. ענפי האשוחית מחוספסים, דבר המפריד אותה בבירור ממיני אורניים אחרים, כגון האשוח. האצטרובל בעל קשקשים סגורים וחופפים, מוארך בצורתו ונע בגונו בין ירוק לחום.
האשוחית היא מקור מזון לזחלי פרפראים שונים, כמו גם למין ספציפי של פשפשים (Gall Adelgids).
יוהאן מקלן

יוהאן מקלן (גרמנית: Johannes von Köln) הידוע גם כחואן מקולוניה, נולד ב-1410 בקלן ומת ב-3 באוגוסט 1481 בבורגוס, היה אדריכל גותי, שידוע בעיקר בזכות עבודתו על קתדרלת בורגוס.
יוהאן מקלן נולד בקלן ושם למד את הסגנון הגותי הלוהב וצריחי התחרה הגרמניים. בסביבות 1440 זומן יוהאן על ידי Alfonso de Cartagena, הבישוף של בורגוס שבקסטיליה, לעבוד על הקתדרלה הגותית המפורסמת שבנייתה החלה ב-1221. בעבודה הוא שילב את הסגנון הגותי המאוחר בקתדרלה ובכך הביא אותו לקסטיליה.
הוא נישא לאשה מקומית, מריה פרננדס. אחרי מותו, בנו סימון מקלן, ירש אותו בתפקיד המאסטר של הקתדרלה. סימון בנה את קפלת קונדסטייבל המפורסמת. את סימון ירש נכדו, פרנציסקוס מקלן.
ספרות מקצועית

מיסוי ספרות מקצועית בישראל

ספרות מקצועית הנרכשת על ידי עסק במסגרת פעילותו היא הוצאה מותרת בניכוי, כלומר עלותה של הספרות המקצועית מופחתת מהכנסות העסק לשם חישוב המס החל על העסק. יחיד (גם שכיר) הרוכש ספרות מקצועית לשם שמירה על רמתו המקצועית רשאי אף הוא לנכותה מהכנסתו.
קודם לרפורמה במס הכנסה שנערכה בשנת 1974 בעקבות המלצותיה של "ועדת בן שחר" (תיקון מס' 22 לפקודת מס הכנסה), תשלום של מעביד לעובד שכונה "ספרות מקצועית" היה פטור ממס הכנסה. הייתה זו דרך להימנעות ממס שנוצלה על ידי רבים, ללא קשר לרכישת ספרות מקצועית (הדבר בא לידי ביטוי במערכון "ישראבלוף" של "הגשש החיוור", שבו מציע מעסיק דמי ספרות מקצועית לשליח שאינו יודע לקרוא).
בהמלצותיה של "ועדת בן שחר" נאמר: "הוצאות על ספרות מקצועית תותרנה לניכוי כהוצאה לצורך מס, רק אם הספרות דרושה ישירות לעסקו או משלח-ידו של הנישום. הניכוי יותנה בביסוס על מסמך הכולל, בין השאר, פרטים מזהים של הספר אשר נכתבו על ידי המוכר. כמקובל בספרים שנרכשו על ידי עסקים, יישמר הספר בבעלות הנישום ויוחתם בחותמת שם העסק". במסגרת מימוש ההמלצות בוטל הפטור לתשלום ספרות מקצועית, תוך אמירה מפורשת בסעיף 2(2) לפקודת מס הכנסה, לפיה בהכנסה החייבת נכללים גם "תשלומים שניתנו לעובד לכיסוי הוצאותיו, לרבות תשלומים בשל החזקת רכב או טלפון, נסיעות לחוץ-לארץ או רכישת ספרות מקצועית או ביגוד, אך למעט תשלומים כאמור המותרים לעובד כהוצאה".