אבי דיכטר

ביוגרפיה

דיכטר נולד ליהושע, עובד בסולל בונה, ולמלכה, עקרת בית, שניהם ניצולי השואה שבנו ביתם באשקלון. בילדותו היה חניך בתנועת "השומר הצעיר". בשנת 1973 נישא לאילנה ולרשטיין, מורה ואמנית שהכיר בבית הספר התיכון שבו למדו. לזוג שלושה ילדים.

שירותו הצבאי

דיכטר התגייס לצה"ל בפברואר 1971, התנדב לסיירת מטכ"ל וצורף לצוות לוחמים בפיקודו של איתמר סלע. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. עם חבריו לצוות נמנו אבנר שור, עמרי פדן ואורי טבנקין. בעת תקופת שירותו בצוות איתמר היה יוני נתניהו מפקד הפלוגה ואחריו שימש בתפקיד מוקי בצר. דיכטר שירת ביחידה כלוחם שלוש שנים וחצי, ובמהלכן נטל חלק בפעילות המבצעית החשאית של היחידה. סירב להצעתו של מפקד היחידה, אהוד ברק, לצאת לקורס קצינים. במלחמת יום הכיפורים, בהיותו לוחם ותיק, מונה לתפקיד פיקודי, עקב נפילתו של מפקד הצוות, שלמה ביידץ, שנפגע מאש מצרית בסמוך לעיר איסמעיליה.
בתום שירותו בסיירת הצטרף לשב"כ. במקביל לעבודתו בשב"כ הוסיף דיכטר לשרת במילואים בסיירת מטכ"ל עד שנת 1990 ולקחת חלק במבצעיה. באחת מפעולותיה השתתף כלוחם במבצע חילוץ צוות שהסתבך במדינת אויב.

שירותו בשב"כ

לאחר שחרורו מצה"ל הצטרף ב-1974 לשב"כ כמאבטח באל על. הוא למד באולפן לערבית ועבר קורס רכזי מודיעין. הוצב במרחב דרום של השב"כ, ושירת כרכז בצפון ובמרכז רצועת עזה. ב-1980 מונה לרכז נפה. ב-1983 מונה לרכז נפת צידון בעקבות אסון צור הראשון. ב-1986 מונה לראש חטיבה במרחב דרום, ב-1987 הוענק לדיכטר צל"ש מאלוף פיקוד הדרום על תושייתו במרדף שניהל לבדו אחרי מחבל שפוצץ מטען צד בצומת נצרים. בסופו של מרדף רגלי ירה דיכטר במחבל ממרחק של ארבעים מטרים והרגו. ב-1990 מונה לראש מחלקת הדרכת נושאים ערביים.
בשנת 1992 מונה לראש מרחב דרום. במהלך כהונתו בתפקיד זה חוסל "המהנדס", יחיא עיאש. מנגד, מחבל שיצא מעזה הצליח לבצע פיגוע התאבדות בדיזנגוף סנטר בתל אביב, תוך שהוא חומק מהשב"כ.
בשנת 1996, בעקבות רצח יצחק רבין, מונה לראש אגף האבטחה, ובשנת 1999 מונה לסגן ראש השב"כ.
במהלך שירותו בשב"כ השלים לימודי תואר ראשון בקרימינולוגיה ובפסיכולוגיה באוניברסיטת בר-אילן (בשנת 1986), ותואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב (בשנת 1999).

ראש השב"כ

במאי 2000 מונה על ידי ראש הממשלה, אהוד ברק, לתפקיד ראש השב"כ. דיכטר כיהן בתפקיד זה בתקופה תובענית ביותר מבחינתו של הארגון, תקופת האינתיפאדה השנייה. בתקופה זו נרצחו מעל אלף ישראלים בפיגועים, למרות סיכולים רבים של השב"כ. כישלונו הגדול, לדבריו, היה רצח שר התיירות, רחבעם זאבי, ב-17 באוקטובר 2001.
לשב"כ בפיקודו הייתה מעורבות רבה בביצוע סיכולים ממוקדים, בהאצת השימוש במדיניות זו, שגובשה עוד לפני כניסתו של דיכטר לתפקיד ראש שב"כ. בשנת 2004, למעלה משלוש שנים לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה, חלה ירידה מהותית במספר הנפגעים בישראל. הירידה יוחסה לתוצאות של מבצע "חומת מגן" (מרץ 2002 – מאי 2002) שבו ישראל כבשה מחדש את ערי יהודה ושומרון וחזרה לשלוט בשטח, בהצטרף לגדר ההפרדה, שדיכטר היה מראשי יוזמיה, ולשיפור ביכולת הסיכול של השב"כ לאחר חזרת השליטה בערי יהודה ושומרון – שכללה לא רק "חיסולים" של ראשי טרור אלא גם מידע ממוקד ("התרעות") על פיגועי התאבדות שאיפשר את מעצר חוליות הטרור והמחבלים המתאבדים לפני שהצליחו לבצע את זממם.
דיכטר הביע התנגדות לשחרור אסירים פלסטינים, בייחוד כאלה עם "דם על הידיים". בנאום ביום השואה, סמוך לתום כהונתו, אמר דיכטר כי "בשנים האחרונות התפתחה סביבנו מכונת רצח נוספת שגמרה אומר לרצוח יהודים רק משום שהם יהודים".
ב-15 במאי 2005, בתום חמש שנות כהונה, בהתאם לחוק שירות הביטחון הכללי, סיים דיכטר את כהונתו ופרש מהשב"כ. את דיכטר החליף יובל דיסקין, שכיהן כסגנו של דיכטר והיה אחראי על הסיכולים הממוקדים.

תוכנית ההתנתקות

דיכטר לא הסתיר את הסתייגותו מתוכנית ההתנתקות שיזם ראש הממשלה שרון. הוא העריך כי תוכנית ההתנתקות מרצועת עזה "תביא להפחתה במספר הפיגועים ותשנה את דפוסם". עם זאת, דיכטר התריע כי פינוי ציר פילדלפי יהפוך את דרום ישראל לדרום לבנון ואמר כי צה"ל חייב להיות בשטח כדי למנוע את ירי המרגמות והרקטות באשר לאיום הרקטות מרצועת עזה הוסיף דיכטר כי ההתנתקות לא תביא להרעה במצב, וכי התוכנית דווקא תיתן לישראל חופש פעולה נרחב יותר. עם זאת הוסיף כי על ישראל להמשיך ולפעול בעיר ג'נין אף לאחר ההתנתקות, על מנת שלא ינצלו ארגוני הטרור את החלל שיווצר לאחר נסיגת צה"ל מהאזור. בנושא זה הבהיר דיכטר בפני ועדת החוץ והביטחון כי נסיגה של צה"ל מצפון השומרון במסגרת תוכנית ההתנתקות, עלולה להביא להגברת הטרור באותו אזור ולהפכו לרצועת עזה מבחינה ביטחונית.
יומיים לאחר סיום ההתנתקות מעזה, נסע דיכטר לשליחות בת שלושה חודשים לארצות הברית ושימש כעמית מחקר במכון ברוקינגס שבוושינגטון. במהלך שהותו שם הרבה לתת הרצאות ברחבי ארצות הברית בנושא מדיניות וביטחון ולחימה בטרור במזרח התיכון.
כשנה לאחר ההתנתקות, בעקבות המשך ירי קסאמים מרצועת עזה טען דיכטר כי הפיגועים שיצאו מעזה לפני ההתנתקות גבו מחיר רב יותר בחיי אדם מאשר הטילים, וכי הדרג המדיני לא יצר הרתעה מספיק יעילה נגד ירי הקסאם. דיכטר תומך בשמירה על בקעת הירדן כגבולה המזרחי של ישראל, יחד עם הגושים הצמודים לקו הירוק, והגושים המושכים לבקעת הירדן: עופרה-בית אל, קדומים-קרני שומרון ואריאל.
ביוני 2006 במהלך ישיבת הממשלה, הציע דיכטר להעלות מדרגה בפעילות צה"ל ברצועת עזה, ובמסגרת זו אף לכבוש שטחים ברצועה שצה"ל ישתלט עליהם, כדי להבטיח את הפסקת ירי הרקטות. לדבריו, "כפי שפעלנו בעוצמה רבה נגד חזבאללה בגבול הצפון, כך עלינו לפעול גם ברצועת עזה מול הג'יהאד האיסלמי".
ביולי 2006 אמר דיכטר כי הדרג המדיני צריך לתת לצה"ל הנחיה להפסיק את ירי הקסאמים ויהי מה. לדבריו "צה"ל יודע לתרגם הנחיה כזאת למושגים מבצעיים. גם אם המשמעות היא להפוך את בית חאנון לעיר רפאים".

במפלגת הליכוד

ב-13 באוגוסט 2012 פרש דיכטר ממפלגת קדימה ונענה בחיוב להצעתם של ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון אהוד ברק לכהן כשר להגנת העורף בממשלת הליכוד. ב-16 באוגוסט הסתיימה כהונתו בכנסת, והוא מונה לשר להגנת העורף.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 התמודד דיכטר בבחירות המקדימות של הליכוד בהשקעה של כ-435 אלף שקל מכספי תרומות, מוקם במקום ה-59 ברשימת הליכוד ישראל ביתנו ולא נבחר לכנסת‏. במרץ 2013 נבחר דיכטר ליו"ר הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל, תפקיד אותו קיבל על עצמו בהתנדבות.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים התמודד שוב בבחירות המקדימות של תנועת "הליכוד" ונבחר למקום ה-16 ברשימה הארצית שהביא לכך שמוקם במקום ה-26 ברשימת הליכוד לכנסת, שלא נחשב לריאלי. בשל הפרש הקולות הקטן בינו ובין ציפי חוטובלי שמוקמה במקום ה-20 ובשל שיבושים בספירה, מיקומו נקבע סופית רק בתום סאגת ערעורים שנמשכה ארבעה שבועות, הובילה לבדיקה חוזרת של כל הטפסים, והגיעה עד לבית המשפט העליון.}} עם זאת, לאחר שהליכוד קיבל 30 מנדטים, דיכטר נבחר לכנסת.
ב-31 במאי 2016 נכנס לתפקיד יו"ר ועדת חוץ וביטחון. דיכטר מכהן גם כראש ועדת המשנה למודיעין ולשירותים החשאיים.
ב-20 ביוני 2016 אמר דיכטר כי במצב הנוכחי קיימות שלוש מדינות בין הירדן לים - שלוש ישויות: ישראל, הרשות הפלסטינית ביהודה ושומרון והחמאס בעזה. לאור חוסר הנוכחות של הרשות ברצועת עזה, אומר דיכטר שלא ניתן לקדם היום את תהליך השלום. כמו כן הוא סבור כי מדינת ישראל צריכה להתעקש בכל דרך שכל משא ומתן עתידי יהיה מול רשות פלסטינית אחת, לה יש חוק אחד ונשק אחד לביטחון פנים.
באוגוסט 2016 התייחס דיכטר לגל הטרור העולמי ולדרכים בהן יש להתמודד עמו: "חלק מהמדינות באירופה משלמות את המחיר של אדישות מסוימת או היאחזות בעקרונות דמוקרטיים שלא רלוונטיים ללחימה בטרור וניסיונות לנהל משחק הוגן מול מחבלים. בעשרות שנותיי בלחימה בטרור למדתי כלל ברזל אחד 'אלף אמהות של מחבלים תבכנה אבל אמי לא תבכה'. בלחימה בטרור מפעילים את כל הכלים כמדינה כדי לפגוע בטרור. אם צריך להפעיל F-16 כדי להרוג מחבל עם M16 זה לגיטימי".
באוקטובר 2016 הציג דיכטר את עמדתו בנוגע להקמת נמל ימי בעזה. לדבריו, נמל ימי בידי חמאס משמעותו "הגדלה דרמטית של יכולות הלחימה של חמאס, אשר יהפוך בוודאות את הנמל לשער קליטה עבור יכולות צבאיות משופרות לאין שיעור בהשוואה ליכולות הנוכחיות". דיכטר הבהיר כי נמל בעזה יכול להיבנות "רק לאחר שהרשות הפלסטינית תפרז בפועל את הרצועה מנשק צבאי ותכיר בהסכמים שנחתמו בינה לבין ישראל". בכל מקרה, הסביר דיכטר במבט צופה פני עתיד "היעד חייב להיות הסכם כולל עם שלבים מובנים, שבו כל צד נבחן על פי ביצועיו בטרם מעבר לשלב מתקדם יותר, עד להסכם המלא".
ב-10 במאי 2017, עבר חוק הלאום שהגיש ח"כ דיכטר בקריאה טרומית בכנסת. דיכטר הסביר כי "מטרת החוק היא להגן על מעמדה של ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית". דיכטר הדגיש כי "הצעת החוק מקבעת ואינה פוגעת בזכויות המיעוטים בישראל. ההצעה מאפשרת לקהילות החיות בישראל לקיים התיישבות קהילתית נפרדת. המדינה תשמור ותגן על המקומות הקדושים לבני כל הדתות ותבטיח חופש גישה אליהם". לדבריו "ישראל היא מדינת כל אזרחיה כפרטים אך אינה מדינת הלאום של המיעוטים החיים בה - ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי"
ב-1 במאי 2018, עבר חוק הלאום שיזם ח"כ דיכטר בקריאה ראשונה בכנסת, וב-19 ביולי 2018 עבר בקריאה שנייה ושלישית ברוב של 62 ח"כים בעד מול 55 נגד ושני נמנעים.
ב-2 ביולי 2018, אושר במליאת הכנסת, בקריאה שנייה ושלישית החוק לקיזוז משכורות מחבלים, אותו יזם ח"כ דיכטר יחד עם ח"כ אלעזר שטרן. לפי החוק, הממשלה מחויבת לקזז את הסכום שהרשות הפלסטינית משלמת למחבלים על-פי חוק, 1.2 מיליארד ₪ בשנה האחרונה, מתוך כלל כספי המיסים אותם מעבירה ישראל לרשות הפלסטינית. הצעת החוק הפרטית עברה בניגוד לעמדת הממשלה שרצתה לאפשר שיקול דעת מלא לקבינט באם לקזז את הכספים או לא.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 התמודד דיכטר בפעם השלישית בפריימריז של "הליכוד" ונבחר למקום ה-10 (המקום ה-11 ברשימת הליכוד לכנסת). לאחר הבחירות מונה שוב לכהן כיו"ר ועדת חוץ וביטחון.
לאחר הבחירות לכנסת ה-22 הוא הוחלף בתפקידו בוועדת הביטחון בגבי אשכנזי כיו"ר זמני. במקום זה הוא מונה להיות סגן שר הביטחון, תחת ראש הממשלה.