google/wiki40b huggingface dataset:
וינקיבצי

תולדות היישוב

וינקיבצי נזכרת לראשונה בשנת 1493. בשנת 1957 הוענקו לה זכויות עיר. בתקופה הסובייטית הוענק לה השם "זאטונסק" (Zatonsk).

יהודי וינקיבצי

טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בווינקיבצי 1,745 יהודים, קרוב למחצית מכלל תושביה, ובמקום פעלו בית ספר יידי ושני קולחוזים יהודיים.
ב-11 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, איסור הליכה על מדרכות וחובת ביצוע עבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך ביצוע מעשי התעללות קשים ביהודי העיירה, בעיקר בקשישים ובחרדים.
ב-9 במאי 1942 נרצחו כ-450 יהודים מהגטו ליד הכפר סטניסלבובקה, שם נרצחו באותו יום גם כ-600 מיהודי זינקוב.
בקיץ 1942 נלקחו 1,875 יהודים מהגטו שבעיירה, ונרצחו ליד הכפר הסמוך טטרינקה. ב-6 באוגוסט 1942 נרצחו אחרוני היהודים שנותרו בגטו. בסוף מרץ 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.
לוריין קראפ

ביוגרפיה

קראפ נולדה בסידני, ניו סאות' ויילס. 
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בוונקובר קנדה בשנת 1954 זכתה קראפ בשתי מדליות זהב במשחה ל-110 יארד חופשי (1:05.8 דקות) ובמשחה ל-440 יארד חופשי (5:11.4 דקות) ובמדליית ארד במשחה שליחות 3x110 יארד מעורב (3:55.6 דקות)

שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה ב-14 בינואר 1956 קבעה קראפ את שיאה העולמי הראשון, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 10:30.9 דקות, שיפור משמעותי לשיא העולם של ולריה גינג מהונגריה (10:42.4 דקות), שיא זה החזיק מעמד שנה וחודש.
בתחרות שחייה שנערכה בטאונסוויל, קווינסלנד באוגוסט אותה שנה קבעה קראפ שני שיאי עולם חדשים במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:19.3 דקות, שיפור לשיא העולם של בת ארצה דון פרייזר (2:20.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.8 דקות, שיפור משמעותי לשיא העולם הוותיק בן ה-16 שנים של רנהילד ווגר מדנמרק (5:00.1 דקות) ובכך הייתה לשחיינית האישה הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-5 דקות. 
במסגרת אימון שחייה שנערך בסידני ב-20 באוקטובר אותה שנה קבעה קראפ שלושה שיאי עולם, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.2 דקות, שיפור לשיא העולם של פרייזר (1:03.3 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:18.5 דקות (שיא זה החזיק מעמד שנה ו-4 חודשים) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:47.2 דקות (שיא זה החזיק מעמד 3 שנים ו-3 חודשים). חמישה ימים לאחר מכן, במבחנים האוסטרלים לאולימפיאדה במלבורן היא שיפרה את שיאה העולמי במשחה ל-100 מטר חופשי והעמידה אותו על 1:02.4 דקות.

אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה קראפ ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אולימפי חדש של 4:54.6 דקות, לפני פרייזר (5:02.5 דקות) וסילביה רוסקה מארצות הברית (5:07.1 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 4:17.1 דקות, לפני ארצות הברית (4:19.2 דקות) ודרום אפריקה (4:25.7 דקות) ובמדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:02.3 דקות, אחרי פרייזר ששיפרה לה את שיא העולם והעמידה אותו על 1:02.0 דקות ולפני פיית' ליץ' אף היא מאוסטרליה (1:05.1 דקות). 
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקרדיף ווילס בשנת 1958 זכתה קראפ ב-3 מדליות אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה שליחות 4x110 יארד חופשי (4:17.4 דקות), מדליית כסף במשחה ל-110 יארד חופשי (1:03.8 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-440 יארד חופשי (5:06.7 דקות). 
באולימפיאדת רומא (1960) זכתה קראפ במדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:11.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:08.9 דקות ולפני גרמניה (4:19.7 דקות).
צום (קייב)

היסטוריה

במקום בו ניצבת החנות היו במאה ה-19 שתי אחוזות שהשתייכו לאזרחים אוסטרו-הונגרים. בשנת 1931 החליטו שלטונות ברית המועצות להקים במקום בניין משרדים ("בית המוסדות"). ב-1933 הוסבה תוכנית המבנה למגורים, אך מיד לאחר מכן, בשנת 1934, הוחלט על העברת בירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית מחרקוב לקייב ולפיכך נדרשו בעיר שטחים למבני שלטון. בית המידות שהלך ונבנה תוכנן להיות מרכז ההוצאה לאור הממשלתית וזכה לשם "בית הספר" (Дома книги). בראשית 1935 שונה שוב ייעוד המבנה והוא נמסר ליוּקוֹאוֹפִּילְקָה - האיגוד המרכזי של ארגוני הצרכנים של אוקראינה - הקואופרטיב המרכזי המרכזי (בדומה ל"משביר"). המאבק בין אדריכלים ואידאולוגיים מפלגתיים לגבי חזית המבנה גרמה להריסת כל החזית הישנה ובנייתה מחדש ב"רוח סטליניסטית". החנות נפתחה לראשונה לציבור ב-1 במאי 1939.
החנות תפקדה כמעט עד להפסד הסובייטי בקרב קייב (1941) וכניסת כוחות הכיבוש הגרמנים. במהלך הכיבוש נבזזה החנות. החנות שבה לפעול באופן חלקי ב-1944, לאחר חזרת הכוחות הסובייטיים, כמרכז חלוקת מצרכים עבור תלושים. החנות שופצה בשנים 1958–1960, כחלק משיפוצו הכולל של רחוב חרשצ'אטיק והפיכתו לשדרה המרכזית ושוב בראשית שנות ה-80 (במסגרת זו הוחלפו כל מערכות עיצוב הפנים, הותקנו מדרגות נוסעות ועוד).
באמצע שנות ה-90 הוקם תאגיד ציבורי להפעלת החנות. התאגיד הורכב מכ-75% בעלי מניות חברי הקואופרטיבים ו-25% מניות שהוחזקו על ידי ממשלת אוקראינה הצעירה. ב-2010 הוצע חלקה של הממשלה בחברה למכרז. לאחר מספר רכישות, הגיע רוב מכריע של מניות החברה לידי ESTA, חברה בת של תאגיד ההחזקות האוקראיני SCM Holdings, בשליטתו של רינאט אחמטוב.
ב-1 בפברואר 2012 נסגרה החנות למבצע שיפוצים מקיף. החנות נפתחה מחדש ב-4 בדצמבר 2016, כאשר כל חללה הפנימי שונה לחלוטין והיא הפכה מבית כלבו קואופרטיבי-סובייטי לחנות מותגים יוקרתית, כולל אזור מסעדות ובית קפה פופולרי על הגג, המשקיף על העיר.
נוירוטיפיקל

נוירוטיפיקל (מאנגלית - Neurotypical, 'נוירוטיפוסי') הוא נאולוגיזם המתאר אנשים שמצבם הנוירולוגי נתפס בעיני רוב האנשים כנורמלי מבחינת יכולתם לעבד מידע מילולי, חושי וחברתי. המונח נטבע לראשונה בקרב אנשי הקהילה האוטיסטית, כתווית לתיאור אנשים שאינם אוטיסטים. מאוחר יותר, נפוץ השימוש במונח גם בקרב תנועת הגיוון העצבי ובקהילה המדעית.
בממלכה המאוחדת, האגודה האוטיסטית הלאומית ממליצה לעיתונאים לאמץ את המונח.
לעיתים משתמשים במונח באופן סרקסטי, כגון במאמר "המכון לחקר הנוירוטיפיקלים" מאת קבוצת האוטיסטים autistics.org.
אדגר דווידס

ביוגרפיה

נולד בסורינאם לאב אפרו-סורינאמי, ולאם ממוצא יהודי חלקי. משפחתו עברו להולנד בינקותו.
דווידס החל את הקריירה בקבוצת אייאקס בשנת 1991. כעבור חמש עונות בהן שיחק 120 פעם וכבש עשרים שערים עבר לקבוצת מילאן האיטלקית, שם לא הרבה לשחק ועבר לקבוצת יובנטוס בשנת 1998, שם שיחק 4 עונות. ב-17 במאי 2001 הושעה דווידס על ידי פיפ"א לאחר שבגופו נמצאו סטרואידים. כעבור עונה אחת כמושאל במועדון הספרדי ברצלונה, עבר לקבוצת אינטר מילאנו למשך עונה אחת ובאוגוסט 2005 עבר לקבוצת טוטנהאם הוטספר האנגלית בהעברה חופשית.
לקראת שנת 2007 חזר לקבוצת נעוריו אייאקס אמסטרדם, עמה שיחק עונה אחת לפני שפרש ממשחק.
דווידס נודע באופיו הבעייתי ונטייתו להסתכסך עם מאמנים כמו במקרה המתוקשר בו אמר דווידס למאמן נבחרת הולנד "שק לי בתחת!", וסולק מהנבחרת. עם זאת, הוא נחשב לאחד מכוכבי נבחרת הולנד על אף שמעולם לא זכה באף תואר במדים הכתומים. הישגו הגדול ביותר עם הנבחרת הגיע במונדיאל 1998 בצרפת, בסיבוב השני נגד נבחרת יוגוסלביה, שם הבקיע שער בוולה, מה שהעלה את הנבחרת לרבע הגמר שם ניצחו את ארגנטינה. בסופו של דבר הודחה הולנד בחצי הגמר במשחק נגד ברזיל.
דווידס סובל מגלאוקומה, מה שאילץ אותו לשחק עם משקפיים. במרץ 2004 נבחר דווידס על ידי פלה לאחד מ-100 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
באוגוסט 2010 חזר דווידס מהפרישה, וחתם בקבוצת קריסטל פאלאס האנגלית לעונה אחת בחוזה לפיו הוא מקבל שכר לפי מספר משחקיו. ב-8 בנובמבר 2010 עזב את הקבוצה כשהוא מודיע שזאת הייתה "אחת החוויות הגדולות של חייו".
ב-11 באוקטובר 2012 שב דווידס לאחר היעדרות בת שנתיים לקבוצת בארנט בליגה הרביעית באנגליה, שם הוא שימש כמאמן/שחקן. בינואר 2014 עזב דוידס את תפקידו בקבוצה.
אוסקה (מחוז)

היסטוריה

לפני רסטורציית מייג'י התחלק שטח מחוז אוסקה בין המחוזות קוואצ'י, איזומי וסצו. ב-1868, בראשית תקופת מייג'י, החלה ממשלת יפן בתהליך יצירת המחוזות בשנת 1868, הפכו האזורים סביב תשע הערים הגדולות ל-פוּ, ושאר האזורים הפכו ל-קֶ (県). מאוחר יותר, בשנת 1871 ועם ביטול שיטת ההאן, הפכה הממשלה את אזורי טוקיו, אוסקה וקיוטו לפו, והורידה את שאר האזורים לדרגת קן. 
בשנת 2000 הייתה פוסאה אוטה לאישה הראשונה ביפן המכהנת בתפקיד מושלת, כשנבחרה להיות מושלת מחוז אוסקה.

גאוגרפיה

מחוז אוסקה גובל במחוזות הבאים: היוגו וקיוטו בצפון, נארה במזרח, וקאיאמה בדרום, ומפרץ אוסקה במערב. במחוז זורמים נהר יודו ונהר יאמטו. 11% משטח המחוז מוקדש עבור פארקים לאומיים.
טרם הקמת נמל התעופה הבינלאומי של קנסאי, היה מחוז אוסקה המחוז הקטן ביותר ביפן מבחינת שטח, אך לאחר בניית 
האי המלאכותי עליו נבנה שדה התעופה, גדל המחוז ועקף את מחוז קאגווה.

כלכלה

בשנת 2004 עמד התוצר המחוזי הגולמי 38.7 מיליארד ין, שני רק לטוקיו, וההכנסה לנפש הייתה 3 מיליון ין, מקום תשיעי ביפן.
מחוז אוסקה הוא ביתן של תאגידים בינלאומיים רבים, כגון שארפ ופנסוניק. עם זאת, במחוז פועלים עסקים קטנים ובינוניים רבים המהווים 99.6% מכל העסקים במחוז. על אף שמדובר בממוצע ארצי, התפוקה של עסקים אלה מהווה 65.4% מסך תפוקה מחוז, ונתון זה גבוה ביחס לטוקיו, העומדת על 55.5% בלבד.
האולין וולף

תולדות חייו

צ'סטר ארתור ברנט נולד בוויט סטיישן, מיסיסיפי למשפחה נוצרית אדוקה ונקרא על שם נשיאה ה-21 של ארצות הברית צ'סטר ארתור. בילדותו נהג להפחיד אותו סבו שאם לא יתנהג כשורה יבוא הזאב המיילל ויקח אותו, תוך חיקוי קולו של הזאב, להנאת הילד. לימים לקח לעצמו ברנט את השם "הזאב המיילל" כשם במה. כילד גדל אצל אמו שהייתה זמרת גוספל ואצל דודו שהתעלל בו. אביו עזב את הבית מערבה לכיוון הדלתא של מיסיסיפי. כאשר היה ברנט בן 13 עזב את אמו ואת דודו וצעד 100 קילומטרים על מנת לחבור לאביו ולעבוד בחוותו. הוא הגיע למולדת סגנון הדלתא בלוז ומגיל 18 למד מפוחית מסאני בוי ויליאמסון, נגינת גיטרה מצ'רלי פאטון ושירה מהאזנה לתקליטים של בליינד למון ג'פרסון. אמו ניתקה עמו את קשריה בטענה שהוא מנגן את "המוזיקה של השטן".
ברנט, שכבר נקרא האולין וולף החל להופיע במיסיסיפי וארקנסו ובשנת 1951 גילה אותו סם פיליפס מ"שירות ההקלטות של ממפיס", מי שלימים יגלה את אלביס פרסלי, ג'וני קאש, ליטל מילטון, בי בי קינג, ג'רי לי לואיס ואחרים. פיליפס החתים את האולין וולף לחברת סאן רקורדס והוציא את הסינגל שכלל את השירים "Moanin' At Midnight" ו-"How Many More Years". הוא זכה להצלחה והרבה להופיע, כאשר הופיע עם להקתו של אייק טרנר החל האולין וולף להשתמש בגיטרה חשמלית. למרות ההצלחה לה זכה בדרום עבר בשנת 1953 לשיקגו, שם הוחתם עד מהרה על ידי המפיק וילי דיקסון לחברת צ'ס רקורדס. 
עולם הבלוז העירוני הקשוח של שיקגו באותה התקופה היה עולם תחרותי. האולין וולף התחרה בעיקר מול מאדי ווטרס, הם התחרו על נגני ליווי, על מקום במועדונים ועל מעריצים. הפרסונות הציבוריות שלהם היו נוגדות: ווטרס הפרוע והבוטה לעומת האולין וולף המעודן יותר, שניהל אורח חיים מהוגן והיה נשוי ללא שערוריות לאשתו לילי.
ב-1959 יצא אלבום הסולו הראשון של האולין וולף ב"צ'ס", "Moanin' in the Moonlight", שהיה אסופה של סינגלים ששוחררו קודם לכן. בשנות השישים הוציא כמה משיריו הידועים, שרובם נכתבו על ידי וילי דיקסון כ- "Spoonful" ,"Evil" ,"I ain't Superstitious", "Little Red Rooster", "Sittin' on the Top of the World" ועוד. בשנת 1965 הופיע יחד עם להקת האבנים המתגלגלות, שביצעו את "Little Red Rooster" באלבומם הראשון. ב-1967 הוציאה חברת צ'ס את האלבום "The Super Super Blues Band" בה שיתף פעולה עם בו דידלי ומאדי ווטרס.
ב-1970 נסע ללונדון שם הקליט את "The London Howlin' Wolf Sessions" יחד עם מעריציו הבריטים אריק קלפטון, סטיבי ווינווד, צ'ארלי ווטס וביל ווימן. האלבום נכלל במקום ה-79 ברשימת "200 האלבומים הנמכרים ביותר" של מגזין המוזיקה בילבורד. ב-1973 השליט את אלבומו האחרון, "The Back Door Wolf" ב"צ'ס".

פרסים והוקרה

בשנת 1980 נבחר להיכל התהילה של הבלוז. ב-1991 נבחר להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
שלושה משיריו, "Smokestack Lightning", "Spoonful" ו-"The Red Rooster", נכללים ברשימת "500 השירים שהשפיעו על הרוק אנד רול" של היכל התהילה של הרוק אנד רול.
ב-1999 נבחר שירו "Smokestack Lightning" להיכל התהילה של פרס גראמי.
יותם (מלך יהודה)

מלכותו

פירוש שמו הוא "ה' הוא תם".

אביו עוזיהו מלך יהודה התנגע בצרעת כ-25 שנה לפני סיום מלכותו, ומאז שימש בנו יותם כעוצר: 
וַיְנַגַּע ה' אֶת הַמֶּלֶךְ וַיְהִי מְצֹרָע עַד יוֹם מֹתוֹ וַיֵּשֶׁב בְּבֵית הַחָפְשִׁית וְיוֹתָם בֶּן הַמֶּלֶךְ עַל הַבַּיִת שֹׁפֵט אֶת עַם הָאָרֶץ.
— מלכים ב' טו, ה

על יותם מסופר כי הייתה לו יד במקצת מפעלי בניה: 
הוּא בָּנָה אֶת שַׁעַר בֵּית ה' הָעֶלְיוֹן וּבְחוֹמַת הָעֹפֶל בָּנָה לָרֹב. וְעָרִים בָּנָה בְּהַר יְהוּדָה וּבֶחֳרָשִׁים בָּנָה בִּירָנִיּוֹת וּמִגְדָּלִים.
— דברי הימים ב', כז, ג-ד

גם על כיבוש עמון על ידו מסופר: 
וְהוּא נִלְחַם עִם מֶלֶךְ בְּנֵי עַמּוֹן וַיֶּחֱזַק עֲלֵיהֶם וַיִּתְּנוּ לוֹ בְנֵי עַמּוֹן בַּשָּׁנָה הַהִיא מֵאָה כִּכַּר כֶּסֶף וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים כֹּרִים חִטִּים וּשְׂעוֹרִים עֲשֶׂרֶת אֲלָפִים זֹאת הֵשִׁיבוּ לוֹ בְּנֵי עַמּוֹן וּבַשָּׁנָה הַשֵּׁנִית וְהַשְּׁלִשִׁית.
— שם, ה
אזור זה נכבש קודם לכן על ידי אביו עוזיה, וכנראה העמונים מרדו באביו ויותם חזר ושעבדם.
עוד מסופר בדברי הימים א' ה, ג-כו, על יותם כי בימיו ובימי ירבעם השני מלך ישראל נערך מפקד, שככל הנראה משקף את התיישבות שבטי ראובן, גד וחצי המנשה בעבר הירדן לפני ההגליה של תגלת-פלאסר השלישי. קשה לדעת אם המפקד נערך ביוזמה משותפת של מלך ישראל ומלך יהודה, או שהזכרתם היא רק בבחינת ציון תאריך למפקד. כן לא ידוע באיזו מידה קשור מפקד זה למלחמתו של יותם בבני-עמון. כך או כך מפקד זה מרמז על התפשטות היישוב היהודי בגלעד באותה עת.

דמותו לפי חז"ל

במסכת סוכה (דף מה' עמוד ב'), רבי שמעון בר יוחאי אומר  "יכול אני לפטור את העולם כולו מן הדין מיום שנבראתי עד עתה ואילמלי אליעזר בני עמי מיום שנברא העולם ועד עכשיו ואילמלי יותם בן עוזיהו עמנו מיום שנברא העולם עד סופו". רש"י מסביר שמעלתו הגדולה היא בכך כיבד את אביו ולמרות שמלך בפועל כשאביו הצטרע השאיר את התואר הרשמי לאביו ובעצם מלך בשמו, בכך גם התגלתה הענווה הרבה שלו. המפרש על דברי הימים מסביר שאמירה זו קשורה לעובדה שלא מסופר בתנ"ך על אף חטא שחטא יותם בניגוד לכל שאר מלכי יהודה, ועל כן ייחס לו רשב"י סגולות רוחניות היכולות להביא לתיקון רוחני אינסופי ועתידי.

חותמות המלך יותם מאילת ומירושלים

שתי חותמות הנושאות את המילה 'ליתם' נמצאו עד כה, אחת בחפירות שנערכו בתל-אל-חלייפה, סמוך לאילת, על ידי הפרופסור נלסון גליק. כתובת שנייה נמצאה על אוסטרקון בחפירות בירושלים. בחפירה באילת נתגלה חותם משובץ בטבעת ברונזה ועליו חרותה בכתב העברי "ליתם". על פי הארכאולוגים נחמן אביגד, ולפניו אולברייט, על פי השכבה הארכאולוגית בו נמצא החותם, המיוחסת למאה ה-8 לפני הספירה, יש ליחס את החותם ליותם המלך. תל ח'ליפה נמצא כ-600 מטר מחוף אילת על הגבול עם ממלכת ירדן. ממצא זה תואם למה שנכתב כי עוזיה המלך, אבי יותם, הוא זה שבנה מחדש את אילת. שמו של יותם המלך נשתמר גם בוואדי יתם היורד מהרי אדום למפרץ אילת. מתברר כי למלכי יהודה הייתה שליטה מתמשכת באזור הנגב, אילת ואדום, כאשר נמצאו עשרות מצודות מתקופת מלכי יהודה בין באר שבע ואילת. החותם נמצא בלב מתחם בנוי ששימש להפקת נחושת. על החותם גם מצוירת דמות אייל, כנראה שהיה סמל העיר אילת וכן מעין מפוח ששימש לליבוי האש בכבשני הפקת הנחושת. לדברי הארכאולוג עוזי אבנר, שהיה מנהל רשות העתיקות במחוז הדרום, המפוח כביכול איננו מפוח אלא האות "ת", דהיינו יש כאן חותם מקורי של סמל העיר אילת של איל+ת.
The System Has Failed

הפקה

האלבום נועד במקור להיות אלבום הסולו של דייב מאסטיין לאחר שזה פירק את הלהקה באפריל 2002 בעקבות פציעה עצבית בידו, אך בעקבות חוזה עם חברת התקליטים, מאסטיין הוציא את האלבום תחת שם הלהקה. לאחר שהחלים, מאסטיין שכר את המתופף ויני קוליוטה ונגן הבס ג'ימי סלואס, ואף את גיטריסט מגאדת' לשעבר כריס פולאנד לצורך הרכבת השירים. 
בקטע האינסטרומנטלי "Shadow of Deth" קיים ציטוט מתוך ספר תהילים, פרק כ"ג. בסינגל "Blackmail The Universe" יש ציטוטים נרחבים מסרט הקולנוע "13 יום" , העוסק במשבר הטילים בקובה. השיר "of mice and men", בו מאסטיין מדבר על דרכו האישית רצופת התמורות (כמו תחילת דרכו במוזיקה, ההתאכזבות מחבריו וחווית סף מוות), נושא את שמה של היצירה "של עכברים ואנשים" . "Back in the Day" עוסק בימים של תחילת סצנת המטאל המחתרתית בלוס אנג'לס. הקטע האינסטרומנטלי הקצר, "I know Jack", מתייחס לציטוט מתוך עימות בחירות בו דן קווייל משווה את ניסיונו לזה של ג'ון (ג'ק) קנדי והתגובה של המועמד הדמוקרטי לא איחרה לבוא: "...הכרתי את ג'ק קנדי, ג'ק קנדי היה חבר שלי. סנאטור, אתה לא ג'ק קנדי!".
עטיפת האלבום מזכירה במקצת את עטיפת Rust in Peace, בה הופיעו ראשי מדינות העולם-בעטיפה רואים את קמיע הלהקה, ויק ראטלהד, מוכר לג'ורג' בוש גזר דין "לא-אשם" ומאחוריו ממתינים לתורם בכירי ארצות הברית נוספים (הזוג קלינטון, דונלד רמספלד, ג'ון אשקרופט ודיק צ'ייני).
Co-Co

Co-Co במושגי האיחוד הבינלאומי לתחבורת רכבת (UIC - Union Internationale des Chemins de fer) הוא תיאור לקטר בעל סידור גלגלים שבו שני חוגונים שבכל אחד מהם שישה גלגלים המסודרים בזוגות, ואשר כל זוג מונע באמצעות מנוע נפרד. סידור גלגלים Co-Co מתאים בדרך כלל לקטרים המושכים רכבות משא כבדות שכן מספר הגלגלים המונעים גדול יחסית ונותן אחיזה טובה במסילה.

קטרי Co-Co בשימוש רכבת ישראל

נכון לשנת 2008 נמצאים בשרות רכבת ישראל 8 קטרי Co-Co מדגם JT42CW שיוצרו בספרד על ידי חברת אלסטום,‏ 15 קטרי Co-Co מהדגמים G26CW ו-G26CW-2, קטר Co-Co אחד מדגם GT26CW-2 וקטר Co-Co אחד מדגם G16 של חברת ג'נרל מוטורס המשמשים לגרירת רכבות משא.
מית'וטין

היסטוריה

מית'וטין הוקמה בשנת 1992 על ידי כריסטיאן שוץ וסטפן וויינרהל בשם Cerberus (קרברוס, כשם הכלב התלת-ראשי השומר על שער השאול) כשבשנת 1993 שינתה הלהקה את שמה למית'וטין
.
מית'וטין מבססת את המוזיקה שלה על בלאק מטאל יחד עם השפעות מלודיות של מוזיקה עממית ויקינגית. השירה היא שירה בלאק מטאל אופיינית באופן יחסי, והקצב המוזיקלי נע בין קצב בינוני לבין ריפים מהירים עם דגש על אווירה הירואית.
בשנת 1993 הלהקה שיחררה שני דמואים In the Dead of Night ו-Behold the shields of gold. עד שנת 1997 הלהקה לא הוציאה אלבום מלא אך שיחררה עוד 3 דמואים העוסקים במיתולוגיה הוויקינגית.
בשנת 1997 הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה In The Sign Of The Ravens ובאותה שנה יצא אלבומה השני של הלהקה King Of The Distant Forest שקיבל ביקורות חיוביות בעולם המטאל.
אלבומה השלישי של הלהקה, Gathered Around The Oaken Table, יצא בשנת 1999. באותה שנה אף התפרקה הלהקה באופן רשמי. שניים מחברי הלהקה מנגנים בלהקת הפאוור מטאל פאלקונר.
אנדרו ואלמון

ביוגרפיה

ולאמון נולד בברוקלין, ניו יורק וגדל במנצ'סטר טאונשיפ ניו ג'רזי. משנת 1987 הוא בעל תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת סיטון הול.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת סיאול (1988) זכה ואלמון במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, לאחר שהשתתף בשלבי המוקדמות והרביעייה האמריקאית זכתה בשלב הגמר בהשוואת שיא העולם.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה ולאמון במדליית כסף בריצת שליחים 4x400 מטר ביחד עם קווינסי ווטס, דני אוורט ואנטוניו פטיגרו בתוצאה של 2:57:57 דקות, אחרי בריטניה (2:57:53 דקות) ולפני ג'מייקה (3:00.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.09 שניות.

שיאן עולם

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה ואלמון במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם קווינסי ווטס, מייקל ג'ונסון וסטיב לואיס בשיא עולם חדש של 2:55.74 דקות, לפני קובה (2:59.51 דקות) ובריטניה (2:59.73 דקות). זמנו הבלתי רשמי בריצה זו היה 44.60 שניות.

אלוף עולם

במבחנים האמריקאים שנערכו ביוג'ין, אורגון לאליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 קבע ואלמון בריצת 400 מטר שיא אישי חדש של 44.28 שניות. באליפות עצמה הוא זכה במדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם בוץ' ריינולדס, קווינסי ווטס ומייקל ג'ונסון בשיא עולם חדש בזמן של 2:54.29 דקות (הנוכחי 2017), לפני קניה (2:59.82 דקות) וגרמניה (2:59.99 דקות).

קריירת אימון

בין השנים 1999–2003 אימן ואלמון אתלטיקה באוניברסיטת ג'ורג'טאון. משנת 2003 ועד שנת 2011 הוא מאמן אתלטיקה באוניברסיטת מרילנד. בשנת 2011 התמנה כמאמן ראשי של נבחרת ארצות הברית באתלטיקה לאולימפיאדת לונדון (2012).

חייו האישיים

ואלמון נשוי למרדית' רייני אף היא אתלטית מצטיינת, פעמיים סיימה במקום חמישי באליפות העולם (שטוטגרט 1993 וגטבורג 1995) באתלטיקה ובעלת מדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים (מאר דל פלאטה 1995) בריצת 800 מטר.
עמראן נזאר חוסיין

ביוגרפיה

נזאר חוסיין נולד בשנת 1942 באי טרינידד, שבקריביים. בשנת 1971 סיים את לימודי הבוגר במכון אלאמייא ללימודי האסלאם שבקראצ'י, למד גם באוניברסיטת קראצ'י, אל-אזהר והמכון הגדול ללימודי יחסים בינלאומיים ופיתוח בשווייץ.
לפי אתר האינטרנט של נזאר חוסיין עבד במשך מספר שנים כקצין בשירות החוץ במשרד חוץ של ממשלת טרינידד וטובגו אך בשנת 1985 עזב את עבודתו כדי להקדיש את חייו לאסלאם. הוא חי בניו יורק במשך 10 שנים במהלכן כיהן כמנהל הלימודים האסלאמיים בוועדה המשותפת של הארגונים המוסלמיים בניו יורק. נזאר חוסיין הרצה על האסלאם במספר אוניברסיטאות, מכללות, כנסיות, בתי כנסת, בתי כלא, אולמות קהילה אמריקאיים וקנדיים, וכן השתתף בדיאלוגים בין-דתיים רבים עם נוצרים ומלומדים יהודים, תוך ייצוג האסלאם בארצות הברית.
שימש כאימאם עבור מספר מסגדי דאר אל-אסלאם בלונג איילנד וניו-יורק, והוביל את תפילת הג'מעה במספר מטות של האומות המאוחדות במנהטן פעם בחודש למשך עשר שנים ברציפות. לשעבר מנהל מכון אלאמייא ללימודי האסלאם שבקראצ'י; מנהל המחקר של הקונגרס האסלאמי העולמי בקראצ'י, פקיסטן; מנהל המכון האיסלמי לחינוך והמחקר במיאמי, פלורידה; ומנהל הדעוה בתנזים האסלאמי של צפון אמריקה.
שפות בלטו-סלאביות

קבוצת השפות הבלטו-סלאביות היא משפחת שפות היפותטית בתוך משפחת השפות ההודו-אירופיות. קבוצת השפות הבלטו-סלאביות כוללת בתוכה את משפחות השפות הבלטיות והסלאביות. בין השפות הסלאביות והשפות הבלטיות קיים דמיון רב, וישנם מאפיינים רבים המשותפים לשתי משפחות שפות אלו אך לא לאף ענף אחר של השפות ההודו-אירופיות. שיוכן של השפות הסלאביות והבלטיות למשפחת שפות אחת, בלטו-סלאבית, מהווה ביטוי של ההשערה כי קיימת קרבה גנטית בין השפות - כלומר שיש להן מוצא משותף. על פי השערה זו, הייתה קיימת בעבר שפה אם, פרוטו בלטו-סלאבית, שממנה התפצלו השפות פרוטו סלאבית (שממנה נוצרו לאחר מכן כל השפות הסלאביות) ופרוטו בלטית (שממנה נוצרו לאחר מכן כל השפות הבלטיות). טענה זו נחשבת היום יחסית מקובלת במחקר הבלשני, אולם יש החולקים עליה ומייחסים את הדמיון בין משפחות השפות לאינטראקציות היסטוריות בין אוכלוסיות הדוברים.
נמל התעופה הבינלאומי קטוביץ

טרמינלים

בנמל התעופה ארבעה טרמינלים: שלושה טרמינלי נוסעים (A, B ו-C) וטרמינל מטען. הטרמינלים מתוכננים להכיל כ-3.6 מיליוני נוסעים מדי שנה.
הטרמינלים A ו-B משמשים להמראות, בעוד שטרמינל C משמש לנחיתות.
מתוכננים להיבנות בנמל התעופה גם טרמינל D וטרמינל מטען נוסף.

מסלול הטיסה

בנמל התעופה מסלול טיסה אחד באורך 3200 מטר וברוחב 45 מטר, והוא המסלול השני באורכו בפולין. המסלול יכול לשרת מטוסים גדולים כמו בואינג 777 ובואינג 747, אך לא במשקל המראה מרבי.
במסלול מותקנת מערכת נחיתת מכשירים.
בצידי המסלול ישנן שתי מרפסות תצפיתנות לחובבי תעופה בגובה 2.5 מטרים מהקרקע, והן פתוחות בחינם לקהל הרחב.

באמצעות מכונית

ניתן להגיע אל נמל התעופה מהערים שבאזור דרך מספר דרכים, ובראשן דרך הכביש המהיר S1.
בשדה התעופה שירותי מוניות.
בנמל התעופה יש 3922 מקומות חניה המסודרים בשלושה חניונים: P1, P2 ו-P3. ישנה גם אפשרות של חניית פרימיום.
כמו כן, מחוץ לנמל התעופה יש הרבה מקומות חנייה.

באמצעות אוטובוס

ישנו שירות אוטובוסים שעתי בין מרכז קטוביץ לנמל התעופה. האוטובוס יוצא מתחנת הרכבת של קטוביץ כל שעה עגולה, והנסיעה עד לנמל התעופה אורכת כחמישים דקות. ישנם שירותי אוטובוס גם מערים נוספות בסביבה, כמו אופולה, ורוצלב, קרקוב וצ'נסטוחובה. תחנת האוטובוס נמצאת ליד טרמינל B וטרמינל C.

באמצעות רכבת

כרגע אין שירות רכבות אל נמל התעופה אך מתוכננת בניית רכבת בין קטוביץ אל הנמל.
חואן פבלו קאריסו

ריבר פלייט

הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של ריבר פלייט ב-29 בינואר 2006 אחרי שהדיח מההרכב את חרמן לוקס. קאריזו נחשב לאחד השוערים הטובים בארגנטינה, הופעתו ההרואית בדרבי מול בוקה ג'וניורס סחטה מחמאות רבות וכרגע הוא נחשב לשוער הארגנטינאי הטוב ביותר.

לאציו

בקיץ 2007 רכשה את כרטיס שחקנו לאציו האיטלקית, אולם בשל בעיות בהשגת דרכון איטלקי השוער הושאל בחזרה לריבר פלייט, במועד ההעברות בינואר נעשו ניסיונות נוספים לזרז את הליך קבלת הדרכון ללא הצלחה. לקראת עונת 2008/09 צורף קאריסו ללאציו. נכון ל-13 באוגוסט 2008, קאריסו רשום בקבוצה כזר וזאת בשל שערוריית הדרכונים שהתפרסמה בארגנטינה.

סראגוסה והחזרה לארגנטינה

בקיץ 2009 הושאל קאריסו לריאל סראגוסה מספרד שם לא השתלב והקבוצה הדרדרה עד למתחת לקו האדום שמוביל לליגת המשנה, עקב כך שוחרר קאריסו מסראגוסה. קאריסו שהיה אמור לחזור מההשאלה ללאציו, העדיף לחזור לקבוצת נעוריו ריבר פלייט.

נבחרת ארגנטינה

הוא זומן לסגל נבחרת ארגנטינה המורכבת משחקנים מהליגה המקומית שהייתה אמורה להתמודד במסגרת הקופה אמריקה. קאריסו ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת במשחק הידידות מול צ'ילה ב-18 באפריל 2007. יכולתו הטובה במדי ריבר הביאה רבים בארגנטינה לקרוא למאמן הנבחרת אלפיו באסילה להפוך את קאריסו לשוער הראשון של הנבחרת, אך המאמן העדיף את רוברטו אבונדנסיירי. רק לאחר פציעתו של אבונדנסיירי הפך קאריסו לשוער הראשון של הנבחרת.
ישיבת תורת זאב

יסוד הישיבה

הישיבה הוקמה תחילה ככולל אברכים תורת זאב כשבהוראת הרב שטיינמן מונה הרב ברוך סולובייצ'יק, חתנו של הרב חיים סרנא ובנו של הרב משה סולובייצ'יק לעמוד בראשות הכולל. בשנת ה'תשס"ג הפך הכולל לישיבה גדולה. הישיבה הוקמה במבנה בשכונת ממילא בירושלים שהיה בבעלות איל ההון רפאל הררי מפריז ששימש כפטרון הישיבה בתחילת דרכה. בזמן הקיץ הראשון הגיעו לקיבוץ קבוצות בחורים מישיבות פוניבז', אור ישראל ובית מתתיהו שהיוו את גרעין הייסוד של הישיבה. בשנת תשס"ז עברה הישיבה למבנה שכור בשכונת רמת שלמה בירושלים. הישיבה עתידה לעבור למבנה קבע בשכונת רמת בית שמש ג' בעיר בית שמש .

צוות הישיבה

בשנת תשע"ד הצטרף הרב דוד כהן ראש ישיבת חברון לכהן כראש ישיבה לצדו של הרב סולובייצ'יק כשהוא מוסר שיעור כללי מדי שבוע. הר"מים הם הרב ישראל יעקב שמואלביץ - בנו של הרב אברהם שמואלביץ ר"מ בישיבת מיר, הרב אהרן עמנואל ברטלר והרב דוד קליינרמן. המשגיח הוא הרב אפרים אנסבכר. הרב ירוחם דגני היה ר"מ בעבר.