google/wiki40b huggingface dataset:
יואל ראטה

תולדותיו ופעילותו

הרב ראטה הוא נכדו של גאב"ד קארלסבורג, הרב יחזקאל ראטה.
זמן קצר לאחר נישואיו התוודע לספר "אשר בנחל" של הרב אליעזר שלמה שיק ומאז התקרב לחסידות ברסלב.
עוסק בתחום קירוב בחורים. בשנת תשס"ט (2009) פתח את ישיבת תפארת התורה שבה לומדים בחורים שגדלו בחצרות חסידיות בארצות הברית, כמו חסידות סאטמר וחסידות פאפא. הוא מעודד את הבחורים להישאר בלבוש החסידי, אך לצד זאת הוא מנהל את ישיבתו בסגנון פתוח, השונה מהמקובל בישיבות הרגילות בוויליאמסבורג. הוא עורך ערבי שירה עם תלמידיו, כשהם מנגנים בגיטרות. הוא מחבר שירי דבקות המבוססים על רעיונות ותורת ברסלב. הרבה משיריו הם תרגום מיצירותיו של ישראל דגן. רבני התאחדות הרבנים, ארגון המזוהה עם סאטמר והקרובים אליה, התנגדו לישיבתו בעת פתיחתה, אך עם השנים פחתה ההתנגדות.
מוסדותיו כוללים ישיבה גדולה, ישיבה קטנה, בית מדרש, תלמוד תורה לבנים, בית ספר לבנות, ארגון לנשות הקהילה ובית דפוס להדפסת ספרי ברסלב. בשנת 2016 החלו להתפרסם קליפים מדרשותיו שקיבלו את הכינוי "חיזוק יומי". בהמשך פורסם גם תרגום לעברית. מוסדותיו מפעילים מערכת טלפונית לשמיעת שיעוריו. כמו כן החיזוק היומי משודר באתר החדשות החרדי JDN.
הרב ראטה מחנך את תלמידיו להסתפקות במועט, במיוחד ביחס להוצאות חתונתם, בניגוד למקובל בציבור החרדי בארצות הברית. בסיוון תשע"ט ערך חתונה לבנו בעלות של פחות מאלף דולר.
שפתן ראשתני

מאפיינים

למינים אלה יש ראש מגודל עם שפתיים גדולות וחזקות ובהן שינים גדולות והם בעלי מצח מוגבה. הסנפירים גדולים אך סנפירי החזה שלהם קטנים. צבעם ורוד עם חלקי גוף שחורים ולעיתים הלסת התחתונה בהירה יותר.
הם חיים בימים הממוזגים, בין אצות קלפ ומחפשים חסרי חוליות כמו רכיכות, קיפודי ים ולובסטרים למאכל.
אצל דגים אלה ישנה תופעה המכונה דיכוגמיה ובה הנקבות יכולות להיהפך לזכרים ברגע שהם מגיעות לגודל מסוים.
ברטון וטיילור

תקציר עלילה

ב-1983 כוכבי הקולנוע המזדקנים ריצ'רד ברטון (דומיניק וסט) ואליזבת טיילור (הלנה בונהם קרטר) נמצאים בניו יורק ועורכים חזרות למחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד. השניים היו נשואים והתגרשו פעמיים, אבל על אף המתחים ביניהם הם נשארו ידידים. היא עדיין חולמת על פיוס ביניהם. אבל ריצ'רד נמצא בקשר עם חברתו הצעירה סאלי היי, מה שגורם לאליזבת לקנא.
ריצ'רד סובל מבריאות לקויה והוא בגמילה מאלכוהול, אבל אליזבת ממשיכה לשתות יתר על המידה ומפריזה בתרופות מרשם. במהלך החזרות היא מערימה קשיים. בעוד הוא מרגיש בסביבתו הטבעית וקוצר שבחים, היא סובלת מחוסר ביטחון עצמי. ריצ'רד מבין שהיא חוששת, ומבטיח לתמוך בה במהלך ההצגה, ולעזור לה לשלוט בהתמכרות שלה.
אנשים נוהרים לראות את שני הידוענים על הבמה כשההצגה עולה בתיאטרון לונט-פונטיין. הביקורות הן לא חיוביות, וריצ'רד חש לא בנוח כשהוא מבין שהיבטים של המחזה דומים לא מעט לחייהם האמיתיים. הוא מציע לבטל את ההצגה כליל, אבל אליזבת (שהיא גם המפיקה) מסרבת להצעתו.
על אף רצונה להמשיך להופיע בהצגה, אליזבת עדיין מציבה אתגרים. היא מאחרת להופעה, מביאה איתה את חיות המחמד שלה, ומגזימה במשחק. סבלנותו של ריצ'רד מתחילה לפקוע, ולבסוף הם רבים ומחליפים מהלומות. אחרי שהם מתנצלים זה בפני זה, הוא מזמין אותה לארוחה, והיא מסכימה.
בזמן הארוחה הנאהבים לשעבר נזכרים בחיבה בימים שהיו צעירים ופרועים. אליזבת רוצה לדבר על הקשר הנוכחי ביניהם. ריצ'רד מנווט את השיחה לענייני עבודה. היא זועמת על כך שהוא אינו מתחשב ברגשותיה ויוצאת בסערה מהמסעדה.
כתגובה על התנהגותו, אליזבת לא מגיעה להופעה הבאה. היעדרה פוגע בהצלחת ההצגה עד כדי כך שההופעות הבאות נדחות עד לחזרתה. במהלך ההפסקה בהופעות, ריצ'רד וסאלי מתחתנים בלאס וגאס מבלי לספר לאיש. אליזבת מגלה זאת בעיתון וחווה התמוטטות רגשית. העוזר שלה מאשים את ריצ'רד בכך ששבר את לבה בכוונה. הוא בקושי מצליח להתגבר על הדחף להתחיל לשתות שוב.
אחרי שההצגה יורדת מהבמה, ריצ'רד מתעמת עם אליזבת בקשר להתמכרות שלה לסמים, והיא מודה בכך. שניהם מודים שהם עדיין אוהבים זה את זה, אבל לדבריו החיים איתה יהרסו אותו. הם מחליטים להמשיך להיות חברים ולשמור על קשר.
זמן קצר לאחר מכן נכנסה אליזבת למרכז הגמילה בטי פורד. ריצ'רד וסאלי חיו בשווייץ עד מותו מדימום מוחי ב-1984. בחודשים האחרונים של חייו ריצ'רד ואליזבת דיברו בטלפון מדי כמה ימים.

הפקה

הסרט צולם ברובו בצ'יזיק ובטאוור האמלטס, והצילומים נמשכו 18 ימים בלבד. בונהם קרטר ודומיניק וסט סיפרו בראיונות שהם הקשיבו להקלטות רבות של הכוכבים, וכן קראו ספרים כגון "Furious Love" מאת סם קשנר וננסי שונברגר. וסט ביקר במקום הולדתו של ברטון בכוונה לגלות דברים נוספים על השחקן.
סרטן השד בגברים

אטיולוגיה

אצל גברים רבים עם סרטן השד הסיבה היא תורשתית, הם ירשו מוטציה בגן BRCA (וכן מוטציות BRCA2, BRCA1), אבל יש גם גורמים אחרים, הכוללים צריכת אלכוהול גבוהה, השמנת יתר, גינקומסטיה, חוסר איזון הורמונלי, חשיפה להורמונים נשיים (אסטרוגן), תסמונת קליינפלטר או קרינה מייננת.
התפשטות הסרטן אצל גברים היא כמו אצל הנשים, דרך מערכת הלימפה ומערכת הדם

אבחון

לעיתים בדיקה עצמית בדרך של מישוש תוביל למציאת גוש שאותו יש לבדוק בדיקה נוספת. אבחון מלא ייעשה על ידי ביופסיה או ממוגרפיה. לא כל גוש הוא סרטני וביופסיה עשויה לחשוף פיברואדנומה שפירה.

טיפול

טיפול במידה רבה יהיה בדפוסים שנקבעו לטיפול בסרטן השד לאחר גיל המעבר. הטיפול הראשוני הוא כירורגי וכולל כריתה השד עם כריתת של בלוטות הלימפה בבית השחי, או כריתת גוש, כימותרפיה והקרנות. במקרים רבים, בגלל חוסר המודעות לאפשרות של סרטן שד אצל גברים הגידול מגיע לשלב מתקדם והטיפול קשה ואין ביטחון בתוצאותיו.
קיים גם טיפול תרופתי שנועד לשנות חזרה את המאזן ההורמונלי בגוף (למשל Tamoxifen).
בוסטון טרייר

תיאור הגזע

הבוסטון טרייר הוא כלב עם מבנה גוף ריבועי חסון, קומפקטי, קצר ושרירי בעל קו גב ישר ועומק חזה בולט. נשיאת גופו קלה ומלאת חן, גפיו חזקות וישרות וזנבו קצר. ראשו של הבוסטון טרייר קצר וריבועי רמז למורשת הבולדוג - המתבטא גם באופיו הנחרץ. עיניו עגולות וגדולות המרוחקות זו מזו, ואוזניו קטנות וזקופות. שערו של הטרייר הבוסטוני קצר, חלק, מבהיק ובעל מרקם עדין. צבעיו מנומר, שחור או מעין שחור אדמדם עם כתמים לבנים. מגדלי הגזע מבחינים בין שלוש קבוצות של הבוסטון טרייר הנקבעים על פי המשקל של הכלב: בקבוצה הראשונה (הקלה) הכלבים שוקלים מתחת ל 6.8 ק"ג. בקבוצה השנייה (הבינונית) הכלבים שוקלים עד 9 ק"ג. הקבוצה השלישית (הכבדה) בה הכלבים שוקלים מתחת 11.4 ק"ג.

מזג

הבוסטון טרייר הוא כלב מלא חיים, אינטליגנטי, אלגנטי מעביר רושם של נחישות, כוח ואקטיביות עם סגנון אצילי ועדין. הבוסטון טרייר הוא כלב חכם, בן לוויה מסור ומעניק אהבה וידוע בסבלנותו ואהבתו לילדים. הבוסטון טרייר מתאים להיות גם בן לוויה לאנשים מבוגרים, ולעיתים קרובות משמש ככלב לטיפול ושיקום אנשים עם צרכים מיוחדים. הבוסטון טרייר רגישים מאוד לטון הדיבור של בעליהם, ולכן הם קלים יחסית לאילוף. האינטליגנציה שלהם, והרצון שלהם לרצות את בעליהם, מאפשרת להם ללמוד ללא בעיה ובמהירות רבה. בעלי כלבים רבים מדווחים כי הבוסטונים שלהם משמשים ככלבי שמירה טובים ואשר נובחים רק בשעת הצורך. בתוך כך, יש כאלה המדווחים כי כלביהם אינם נובחים כלל. בעקבות תכונותיו החיוביות וגודלו הקומפקטי, הבוסטון טרייר הוא מהכלבים הפופולריים ביותר בארצות הברית.

בעיות בריאותיות

כלבים אלה, בעלי מבנה פנים פחוס וקצר, עלולים לסבול מבעיות נשימה בשעת לחץ או מאמץ (בעיקר בתנאי מזג אוויר קשים, חום או קור). בנוסף, הם עשויים לנחור או לרייר. בעקבות אגן הירכיים הצר של הבוסטוניות ומבנה הראש הרחב של הגורים, המלטות של גזע זה עלולות להיות מסובכות ולעיתים יש צורך לערוך ניתוח קיסרי. בעיות לב וסרטן העור נמצאו כבעיות שכיחות לגזע, כמו גם בעיות עיניים הנובעות מכך שהן בולטות מארובות העיניים. במספר כלבים אשר הורבעו על ידי מגדלים לא אחראיים נתגלו בעיות התפתחות הקשורות לליקויים בגולגולת, במוח ובעצמות של הכלבים.

תנאי מחיה

הבוסטון טרייר מתאים לגור בדירה בעיר כמו גם בסגנון חיים כפרי. גזע זה יחסית לא פעיל כאשר גר בבית ויכול להסתדר גם ללא גינה. הבוסטון טרייר רגיש לתנאי מזג אוויר קיצוניים.

תוחלת חיים

בין 12–15 שנים, למרות שיש בוסטונים רבים המגיעים לגילאים מופלגים הרבה יותר.

גודל השגר

בין 3–4 גורים. כאמור, בגלל הראש הרחב של הגורים, ניתוח קיסרי הוא דבר שבשגרה אצל גזע זה.
אבל ארננדס

מועדונים

ארננדס התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן מקצועי בגיל 16 בלבד, בקבוצת סנטרל אספניול מליגת העל האורוגוואית. ב-2 עונות בקבוצה כבש 9 שערים ב-27 משחקים. לאחר שביסס את עצמו בסנטרל אספניול והיה לאחר השחקנים החשובים בקבוצה, חתם ארננדס בפניארול, מצמרת הליגה האורוגוואית. לאחר חצי עונה בלבד במדי פניארול, ב-2 בפברואר 2009 ארננדס חתם בפאלרמו מהסרייה א'. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי פאלרמו ב-15 במרץ, כחודש לאחר חתימתו בקבוצה, כאשר נכנס כמחליף לאדינסון קבאני בדקות האחרונות של ניצחון פאלרמו 2-5 על לצ'ה.
ב-1 בספטמבר 2014 חתם בהאל סיטי. ב-1 באוגוסט 2018 חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית, אך עזב כעבור שנה. ב-28 ביולי 2019 חתם באל-אהלי.

נבחרת אורוגוואי

בשנת 2009 שיחק ארננדס באליפות העולם עד גיל 20, כאשר הגיעה אורוגוואי לשלב שמינית הגמר, שם הפסידה 3-1 לברזיל. בנוסף, ארננדס שיחק בנבחרת אורווגאי עד גיל 20 באליפות דרום אמריקה עד גיל 20 בשנת 2009, כאשר אורווגאי סיימה במקום ה-3. ארננדס סיים כאחד מארבעת מלכי השערים של הטורניר, כאשר כבש 5 שערים.
ב-27 ביולי 2010 זומן ארננדס לראשונה לסגל נבחרת אורוגוואי הבוגרת, לקראת משחק ידידות נגד אנגולה. במשחק, שנערך ב-11 באוגוסט כבש ארננדס את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של אורוגוואי.
ארננדס נכלל בסגל אורוגוואי לקופה אמריקה 2011, בו זכתה הנבחרת. הוא גם זומן לסגל אורוגוואי הצעירה לאולימפיאדת לונדון. הוא זומן גם לסגל אורוגוואי לגביע הקונפדרציות 2013, שם כבש רביעייה בניצחון 0-8 על טהיטי. ארננדס הפך לשחקן הרביעי בהיסטוריה של גביע הקונפדרציות שכובש ארבעה שערים במשחק אחד. בנוסף, ארננדס זומן גם לסגל אורוגוואי למונדיאל 2014, ושותף במשחקים נגד קוסטה ריקה ונגד קולומביה.
שבתי יגל

קורות חייו

נולד בעיירה פיאסק שליד וילקובישק. הוא למד ב״קיבוץ הפרושים״ בעיירה איישישוק ולאחר מכן בישיבת וולוז'ין עד שנסגרה. הוא נישא לבתו של אליעזר יוסף קלצקין מסלונים, עבר לגור בסלונים והצטרף לעסקי היערנות של חותנו. בשנת תרס"ו נתמנה לר"מ בישיבת סלונים, ואחר כך לראש ישיבה. הרב יגל היה פעיל גם מחוץ לישיבה, בוועד הקהילה של סלונים, באגודת ישראל ובועד הישיבות. בשנת תרפ"ט ביקר בארץ ישראל במשך כשלושה חודשים, עליהם כתב שהיו הימים המאושרים בחייו בהם נהנה מטוב הארץ וקדושתה. זמן קצר לאחר הביקור נרצח בנו שלמה בטבח חברון. 
כשפרצה מלחמת העולם השנייה נמלט הרב יגל לוילנה ומשם הגיע לארץ ישראל, התיישב ברמת גן והקים בה ישיבה בה לימד במשך 17 שנה עד פטירתו. בישראל הוא היה חבר במועצת גדולי התורה.
בתו רבקה נישאה לרב צבי מרקוביץ, מרבני רמת גן וראש ישיבת קרלין-סטולין.
בנו היה הרב אברהם יגל. אחיינו היה הרב יהושע יגל.
מילניום (סדרת ספרים)

סדרת מילניום (בשוודית: Millennium-serien; באנגלית: The Millennium Trilogy) היא סדרה של שלושה רומנים רבי מכר מאת הסופר השוודי סטיג לרסון, שהמשכה בשני רומנים מאת דייוויד לגרקרנץ, שנכתבו לאחר מותו של לרסון.
הסדרה מציגה שני גיבורים עיקריים, עיתונאי בשם מיכאל בלומקוויסט, והאקרית מחשבים בשם ליסבת סלאנדר. לאורך הספרים נרמז על זיקה בין הגיבורים לגיבוריה של אסטריד לינדגרן, כאשר בלומקוויסט מתייחס ל"קאלה בלומקוויסט", בלש צעיר ביצירותיה של לינדגרן, וסלאנדר מזכירה בתכונותיה ובהתנהגותה את בילבי. בלומקוויסט, גבר בשנות הארבעים המוקדמות לחייו, מייסד מגזין עצמאי בשם "מילניום", וניחן בכשרון בלשי, אותו הוא מנצל הן כעיתונאי חוקר, והן לפתרון תעלומות. סלאנדר היא האקרית בת 24 בעלת זיכרון צילומי, העובדת בחברה בשם "מילטון סקיוריטי" המספקת שירותי אבטחה.
הספרים מתייחסים בהומור ובביקורת גלויה לחברה השוודית בת ימינו, ומוקיעים תופעות חברתיות של שחיתות תאגידית.
סטיג לרסון כתב את הסדרה כתחביב בערבים. זמן קצר לפני מותו ניסה לפרסם את ספרי הסדרה, אולם הם יצאו לאור רק לאחר מותו.
הספר הראשון התפרסם בשוודיה תחת השם "גברים ששונאים נשים" (בשוודית: Män som hatar kvinnor), ובעולם תחת השם "נערה עם קעקוע דרקון".
הספר הרביעי בסדרה, "הנערה ברשת העכביש" ("זה שלא הורג אותנו" במקור), יצא לאור ב-1 בספטמבר 2015 ברחבי העולם. הוא נכתב על ידי דייוויד לגרקרנץ , הממשיך הרשמי של לרסון. אלמנתו של לרסון, אווה גבריאלסון, הביעה ביקורת נגד פרויקט כתיבת ההמשכים, מכיוון שלא נעשה במסגרתו שימוש בחומרי טיוטה של לרסון שנותרו ברשותה. משום שהיא אינה יורשתו החוקית של לרסון - השניים לא נישאו באופן רשמי והסופר לא כתב צוואה מפורשת - הפרויקט המשיך למרות התנגדותה.

עיבודים לקולנוע

חברת הסרטים השוודית "Yellow Bird" יחד עם החברה הדנית "Nordisk Film", הפיקו את גרסאות הסרטים של הטרילוגיה, בכיכובה של נומי רפייס.
הסרט הראשון פורסם בסקנדינביה בשנת 2009, וביולי 2010 פורסמו אריזות ה-DVD.

בתחילה התכוונו המפיקים לשחרר רק סרט אחד לקולנוע, ואת היתר כסרט טלוויזיה, אולם בעקבות ההצלחה הרבה פורסמו לקולנוע כל הסרטים.
ב-2011 יצא רימייק לסרט השוודי - נערה עם קעקוע דרקון
אנצאר (סודאן)

האנצאר (בערבית: أنصار; 'תומכים') הם קבוצה פוליטית ותנועת אסלאם סופית סלפית פונדמנטליסטית בסודאן.
מקורות התנועה הם בנאמניו ותומכיו של המהדי מוחמד אחמד אשר שלטו בסודאן בין השנים 1881–1899 ונלחמו באתיופיה, איטליה ובעיקר במצרים תחת השליטה האימפריה הבריטית. המהדי הראשון אחמד נפטר בשנת 1885 ומחליפו עבדאללה אל טאשי נהרג בקרב אומדיוויקרט בשנת 1899 כאשר נפלה סודאן המהדיסטית לידי מצרים ובריטניה ודוכא המרד. תחת השלטון הבריטי הח'ליף השני סייד עבד אל-רחמן אל-מהדי, בנו של המהדי אחמד, זכה לעצמאות פוליטית מסוימת ונחשב למנהיג מתון של תנועת האנצאר.
אל-מהדי הוביל את התנועה בתור האימאם שלה לאורך התקופה הקולוניאלית של סודאן תחת השלטון האנגלו-מצרי ומספר שנים אחרי שקיבלה עצמאות בשנת 1956. לאחר מותו של אל-מהדי צאצאיו המשיכו להוביל את התנועה ואת התנועה הפוליטית שהקימו 'תנועת עומה', נכדו צאדק אל-מהדי אף שימש ראש ממשלת סודאן פעמיים בראש תנועת עומה והיה ראש הממשלה האחרון של הרפובליקה לפני ההפיכה הצבאית.
קרחון זלאטיה

גילוי הקרחון

הקרחון מופה על ידי סקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.

מקור השם

הקרחון נקרא על שם הכפרים זלאטיה (Златия) שבצפון-מערב וצפון-מזרח בולגריה.
עין הים

עין הים היה קיבוץ של הקיבוץ המאוחד שהתקיים ביו השנים 1936 ו-1950, ליד המושבה עתלית. את הקיבוץ הקימו עולים חדשים יוצאי ההכשרות החלוציות בפולין בליווי כמה מחברי בית השיטה שבאו בשליחות התנועה.
לאחר פרוץ המרד הערבי הגדול, עקב הפסקת ההגעה של ערבים לעבודה ביישובים היהודיים והפגיעות בתחבורה היהודית לחיפה, התגבשה החלטה בקרב אנשי הקיבוץ המאוחד להקים יישוב באזור עתלית, על מנת לכבוש את העבודה בחקלאות ובחברת המלח. היות שבאזור עתלית לא היו אדמות ליישוב החדש, התגוררו תחילה המתיישבים בצריפי הפועלים של חברת המלח, אך בהמשך קנו 10 דונם על גבעה בדרום עתלית, עליה החלו לבנות את היישוב. בשנים הראשונות התגוררו באוהלים ולאחר מכן עברו לגור בצריפים. המבנים היחידים היו בתי הילדים והמאפייה, שמתחתיה שכן הסליק שבו הוחבא הנשק הבלתי לגאלי.
חברי עין הים התפרנסו מעבודה שכירה בכריית מלח בחברת המלח בעתלית, ומעבודות-בית וחקלאות אצל איכרי עתלית, והקימו ענפי חקלאות ועזר בקיבוץ: דיג, מאפייה, צאן, רפת ופלחה. בסוף שנת 1948 קיבלו (או ניכסו לעצמם) חברי עין הים את האדמות אותן עיבדו תושבי הכפר הארמני שיך בוריך והחלו לעבדן. 
חברי עין הים היו חברים בהגנה. בין השאר עסקו בהשגה בלתי חוקית של נשק, הם היו קופצים בלילות על רכבות נשק בריטיות שעצרו בעתלית ומשליכים מהרכבת הנוסעת נשק ותחמושת לצידי המסילה. חברים אחרים היו באים בעקבותיהם עם עגלה רתומה לסוס ומעמיסים את השלל.
חבר הקיבוץ יצחק המל, אשר נרצח על ידי פורעים ערבים בעת ששמר בכרמי עתלית, היה לנופל הראשון של הקיבוץ במערכות ישראל.
במלחמת העצמאות השתתפו חברי עין הים בכיבוש כפרי האזור: טירה, עין חוד, אל-מזר, ג'בע, עין ע'זאל, איג'זים, צרפנד, כופר-לם וטנטורה, על אדמותיהם קמו אחר כך בהתאמה: טירת כרמל, ניר עציון, עין הוד, גבע כרמל, עופר, עין איילה, כרם מהר"ל, צרופה, הבונים, נחשולים ודור.
בשנת 1950 הקימו חברי עין הים ביחד עם חברים יוצאי רמת רחל את קיבוץ עין כרמל, מדרום-מזרח לעתלית. עשרת הדונמים של קיבוץ עין הים הועברו לעתלית.

מיקום

קיבוץ עין הים הוקם בסמוך לעיירה עתלית. כיום אין זכר לקיבוץ במיקומו. מיקומו היה במיקום גאוגרפי, 34.9465201E, N32.6905915
אי הדובים (סדרת טלוויזיה)

העלילה

גיבור הסדרה הוא דב בשם אדי שהגיע בטעות בהיותו גור לאי של ארנבים. אדי מתבגר ביחד עם חברו הארנב מקס ומשוכנע שגם הוא בעצמו ארנב. אך כשהוא מתבגר רוח רפאים קטנה מספרת לו שהוא בעצם דב. אדי מחליט לצאת למסע בכדור פורח כדי לחפש את בני מינו. מקס מתגנב לכדור הפורח בניגוד להוראותיו של אדי וכמו כן גם רוח הרפאים נלקחת בטעות. וכך יוצאים השלושה למסע לחיפוש אי הדובים.
מיקו בלו

ביוגרפיה

היה מבכירי הכדורגלנים בתל אביב בשנות ה-60 וה-70, וזכה עם מכבי בחמש אליפויות וחמישה גביעים. בלו הצטרף למועדון בגיל 12 וערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בפברואר 1964, בגיל 16 וחודשיים בלבד, במשחק גביע המדינה נגד הפועל קריית אונו. בלו המשיך להציג יכולת גבוהה ויציבות גם בעונה לאחר מכן וסייע למכבי תל אביב להניף גביע שני ברציפות.
בלו היה זכור כמגן שיודע לעצור שחקנים אך בדרך מדויקת והגונה וב-17 שנותיו כשחקן נשלפה לחובתו כמות מועטה מאוד של כרטיסים. כמות התארים של בלו במכבי תל אביב היא חסרת תקדים עם חמש אליפויות, חמש גביעי מדינה ופעמיים אליפות אסיה לקבוצות. בלו היה שותף באחת התקופות הטובות והמשמעותיות בהיסטוריה של מכבי תל אביב בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70. תקופה זו החלה עם גביע המדינה ב-1966/1967, המשיכה עם אליפות העונה הכפולה של 1966/1968, גביע אסיה עונה לאחר מכן, אליפות ב- 1969/1970 וגביע אסיה נוסף ב-1970/1971.
בלו שיחק בכל משחקי גביע אסיה הראשון בו זכו הצהובים והיה חלק מהניצחון 0-5 הבלתי נשכח בדרבי של עונת האליפות של 1969/1970. את כל הקריירה שלו עשה בלו במדי מכבי תל אביב עד אשר פרש ממשחק פעיל בשנת 1982.
בלו עומד בראש טבלת ההופעות בקבוצה עם 498 משחקי ליגה ובסך הכל 603 הופעות בכל המסגרות, אולם בכל משחקיו כבש רק שער בודד, במשחק גביע נגד מכבי רמת עמידר בעונת 1977/1978. עם זאת, בלו היה ידוע בניידותו ובנטייתו לסייע למשחק ההתקפה, בתקופה בה לא הרבו מגינים לעשות זאת.

נבחרת ישראל

ביוני 1965, בעודו בן 17 וחמישה חודשים ערך בלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, ועד היום הוא אחד מהשחקנים הצעירים ביותר שלבשו את מדי הנבחרת. בסך הכל רשם בלו 57 הופעות בינלאומיות, בין היתר בטורניר האולימפי מקסיקו 1968, כאשר הישגו הגדול ביותר הוא השתתפות במשחקי המונדיאל במקסיקו 1970, שבהם שיתף פעולה עם חבריו לקבוצה גיורא שפיגל וצביקה רוזן.
אקשן של הורים

עלילה

הוריהם של ליז ומיק רמזי הם שני סוכנים חשאיים. אביהם צ'אק הוא סוכן ב"שוש" הפועלת למען הצדק, ואמא שלהם היא סוכנת ב"ארג" הפועלת למען הרשע. שני הסוכנים חיים בסודיות תחת אותה קורת גג יחד עם ילדיהם, נישואיהם נסתרים מידע הכלל מכיוון שבמידה ויתגלה כי הם הם אוהבים- הם יודחו מתפקידם. לעיתים הם אף נאלצים להלחם אחד בשני, אף בסופו של דבר הם יעשו את הכל למען הילדים.
מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל

ביוגרפיה

מריה פרדריקה נולדה ב-6 בספטמבר 1804 בקאסל לאביה וילהלם, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מהסן, ולאמה אוגוסטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.
בנעוריה הייתה מריה פרדריקה מועמדת להינשא לאוסקר הראשון, מלך שוודיה, אך לבסוף הוא התחתן עם ז'וזפין לוכטנברג.
ב-23 במרץ 1825 התחתנה מריה פרדריקה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן, ממנו היו לה 2 ילדים. לאחר מלחמת פרוסיה-אוסטריה בשנת 1866 נאלץ בעלה ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן להתפטר מתפקידו, ובנה גאורג השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן עלה לשלטון במקומו. ב-1 בינואר 1888 מתה מריה פרדריקה במיינינגן, והיא בת 83 שנים.
אאוטלוז

קריירה

בשנים הראשונות של אאוטלוז, הם היו ידועים כ-Dramacydal (דרמסיידל). Dramacydal הופיעו לראשונה לצד טופאק שאקור בסינגל Holler If Ya Hear Me.‏ Dramacydal הורכבה מ-"K-Dog", ששינה את כינויו ל"קאסטרו" (Kastro),‏ מ-"Young Hollywood" ששינה את כינויו ל"יאקי קדאפי" (Yaki Kadafi),‏ מ-"Mutah", או "Mu", ששינה את כינויו ל"נפוליאון" (Napoleon) ומ-"Big Malik" ששינה את כינויו ל"אי.די.איי מין" (E.D.I. Mean).

בדת' רואו רקורדס

כשטופאק שאקור חתם בדת' רואו רקורדס לאחר שחרורו מהכלא, הוא צירף את מורפם שאקור (אחיו החורג) וביג סייק מההרכב Thug Life. יאקי קדאפי, נפוליאון, קאסטרו, חוסיין פתאל, אי.די.איי מין ו-Storm (האישה היחידה בהרכב) התווספו גם להרכב, ביחד הם יסדו את ההרכב המקורי של Outlaw Immortalz. הם הופיעו לראשונה כהרכב באלבום All Eyez on Me של טופאק. ההרכב התארח בדיס Hit 'Em Up נגד יריבו הנוטוריוס בי.איי.ג'י.. לאחר הרצח של טופאק הם הורידו את המילה immortal (אלמותי) מהשם של ההרכב, והופיעו יחד כ-"Outlawz" ללא החברים מ-Thug Life.‏ Young Noble התווסף ללהקה בתחילת קיץ 1996, וההרכב הופיע יחד באלבום הסטודיו האחרון של טופאק, The Don Killuminati: The 7 Day Theory.

לאחר מותו של טופאק

חודשיים לאחר הרצח של טופאק שאקור, נורה יאקי קדאפי בראשו כששהה אצל חברתו בניו ג'רזי. שנתיים לאחר הרצח של קדאפי, נפוליאון האשים את אחיינו ברצח קדאפי.
אף על פי שטופאק שאקור ביקש מחברי ההרכב שלא לחתום בלייבל דת' רואו רקורדס, לאחר מותו הם חתמו בחברת התקליטים. כתוצאה מכך פתאל עזב את ההרכב, בטענה שההרכב לא היה נאמן לטופאק. נפוליאון עזב את הלהקה, לאחר שהמיר את דתו לאסלאם, וכיום הוא מטייל ברחבי העולם ומלמד את האסלאם. בזמן שטופאק היה האמרגן של Storm ועבד איתה על אלבום הסולו הראשון שלה, הוא החתים אותה בדת' רואו רקורדס. היא בחרה לעזוב את הלייבל לאחר מותו של טופאק.
אאוטלוז התארחו בשירם "Magnum Force" ו-"Veterans' Day" של הסופרגרופ הניו יורקי Boot Camp Clik. אאוטלוז ידועים ביחסיהם הטובים עם הסופרגרופ, עוד מהתקופה שטופאק עבד עם הסופרגרופ על האלבום "One Nation" שלא יצא לאור בסופו של דבר.
ב-1999 הוציאו אאוטלוז את אלבומם הראשון כהרכב, Still I Rise, עם הקלטות של טופאק שטרם התפרסמו. האלבום יצא לאור בדת' רואו רקורדס. Big Syke התארח באלבום, אף על פי שעזב את ההרכב. בסוף שנת 2000 ההרכב הוציא את אלבומו השני, Ride Wit Us Or Collide Wit Us. האלבום לא זכה להצלחה שזכה לה האלבום הקודם. ב-2008 חתם ההרכב בלייבל Ca$hville Records של הראפר יאנג באק. ב-2009 עזב קאסטרו את ההרכב כדי לקדם את קריירת הסולו שלו. ב-2011 הוציא ההרכב את האלבום Perfect Timing, שבו התארחו: יאנג באק, טק ניין, סקארפייס, קרייזי בון, Bun B ואמנים נוספים.
ברלין (פסל)

ברלין (Berlin) הוא פסל גדול הנמצא בטאואנצינשטראסה (Tauentzienstraße) סמוך לכיכר ברייטשייד ולכנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם בברלין.
הפסל הוא אחד משמונה פסלים שהוזמנו על ידי עיריית ברלין המערבית לרגל 750 שנה לברלין בשנת 1987. הוא נוצר על ידי זוג הפסלים בריגיטה ומרטין מתשינסקי. הם בחרו להעמיד את הפסל בשדרה ברחוב טאונציינשראסה מול כנסיית הזיכרון על שם הקייזר וילהלם שניזוקה קשות במלחמת העולם השנייה.
הרעיון המרכזי של הפסלים הוא "שרשרת שבורה" - הדגמה של הקשר שנשבר בין מזרח ומערב ברלין עם הקמת חומת ברלין.
הפסל מורכב מארבעה צינורות פלדה מצופים בכרום וניקל, המתנשאים לשמיים. הצינורות משני הצדדים נפגשים ו"מתחבקים" אבל החיבוק לא שלם כי שניהם שבורים ומנותקים, דבר המרמז על הקירבה הגדולה ועם זאת -הנתק בין שני חלקי העיר.
למרות שחומת ברלין נפלה שנתיים לאחר הצבת הפסל, החליטה עיריית ברלין להשאיר אותו כדי להזכיר פרק עגום זה בתולדות העיר.
המסגד הכחול (ירוואן)

רקע

האזור של ירוואן היה תחת שליטתם של שליטים מוסלמים שונים מאז הפלישות של טימור במאה ה-14. מתחילת המאה ה-16, ובאופן מוחלט עם 1555 אמנת השלום של אמאסיה , ועד המאה ה-19, היה האזור לסירוגין פרובינציה של איראן (קודם תחת שליטת הספווידים, אז נאדיר שאה, כרים חאן זנד השושלת הקג'ארית האיראנית), אז נפל המחוז תחת שליטת האימפריה הרוסית בעת מלחמת רוסיה - פרס וכתוצאה מהסכם טורקמנצ'אי של 1828.
תאריך בניית המסגד רשום במקורות שונים כשנים שונות, החל מאמצע המאה ה-18. על פי יומני המסע מהמאה ה-19 של ה.פ. ב. לינץ', המסגד הכחול הוזמן בתקופת שלטונו של השליט האיראני נאדיר שאה (1736-47) ונבנה על ידי חוסיין עלי חאן. ג'ורג' בורנוטיאן מצביע על חוסיין עלי חאן כפטרון של הבניין, אבל ממקם את תקופת שלטונו בשנים 1762-83. על פי ולדימיר M.מ ארטוריאן, הבנייה החלה בשנת 1760 והושלמה תחת חוסיין עלי חאן בין 1764-68.
הבניין שימש כמסגד הקהילתי הראשי בעיר. כאשר ירוואן נכבשה על ידי רוסיה בשנת 1827, הוא היה הגדול מבין שמונה מסגדים פעילים. הבניין מורכב מאולם תפילה ראשי, ספרייה, מדרסה עם 28 תאים, כולם מאורגנים סביב חצר, על שטח כולל של 7,000 מטרים רבועים. למסגד מינרט יחיד בשער הראשי.

בעידן הסובייטי

בשל המדיניות החילונית של הממשלה הסובייטית, שירותי דת במסגד הכחול פסקו בשנת 1931, והוא שימש כמוזיאון של העיר ירוואן.

ארמניה העצמאית

במחצית השנייה של שנות ה-1990 המסגד עבר שיקום כללי, שמומן על ידי איראן, ואשר הושלם בשנת 1999. על פי קצין שירות חוץ של מחלקת המדינה של ארצות הברית, בריידי קיסלינג,  השיקום היה "הכרחי מבחינה מבנית, אבל פחות חד-משמעי מבחינה אסתטית."
השיקום העלה חששות בקרב כמה בכירים ברפובליקה של אזרבייג'ן, מכיוון שהמסגד הוצג כאיראני, אשר באזרבייג'ן הוא נחשב כמשתייך למורשת של הקהילה האזרית שחייתה פעם בארמניה. התפילות האסלאמיות חודשו במסגד הכחול, שהוא המסגד הפעיל היחיד בארמניה. מוזיאון ההיסטוריה של ירוואן כעת שוכן בבניין שנבנה למטרה זו באתר אחר.
בעלות על המסגד ניתנה לאיראן בשנת 1995 על ידי רשויות ירוואן. בדצמבר 2015 ממשלת ארמניה קבעה שהתהליך משנת 1995 לא הושלם, והחליטה להעניק לאיראן בעלות של המסגד למשך 99 שנים.
קולג' אירופה

קולג' אירופה (College of Europe או Collège d'Europe) היא אוניברסיטה פרטית ומכון ללימודים מתקדמים בעיר ברוז' שבבלגיה.
המוסד הוקם בשנת 1949 על ידי דמויות מובילות בייסוד האיחוד האירופאי, בהם וינסטון צ'רצ'יל, פול הנרי ספאק ואלצ'ידה דה גספרי, בעקבות קונגרס האג בשנת 1948, במטרה לקדם "רוח של סולידריות והבנה הדדית בין כל האומות של מערב אירופה ולספק הכשרה מצוינת ליחידים אשר מחזיקים בערכים אלו" וכדי "להכשיר את הדור חדש של מנהלים צעירים מעולים בעבור אירופה". משנת 1993 לקולג' יש קמפוס קטן בעיירה נטולין שבפולין.