google/wiki40b huggingface dataset:
העברה (גלים)

העברה או מקדם העברה הוא מונח בפיזיקה ובהנדסת חשמל המתאר גל מתקדם בתווך משתנה (לא רציף). מקדם ההעברה מוגדר כיחס האמפליטודות או העוצמות בין הגל העובר לבין הגל הפוגע (המקורי). זוהי תופעה גלית אשר משמעותה משתנה בהתאם לסוג הגל (אור, רדיו, מים, קול).

אופטיקה

באופטיקה, העברה היא התכונה של חומר המאפשרת לאור להתקדם, כאשר חלק או לא כלום מן האור נבלע בתהליך. אם חלק מן האור נבלע על ידי החומר, אזי האור המועבר יהיה שילוב של אורכי הגל שעברו ולא נבלעו. לדוגמה, מסנן מונוכרומטי כחול נראה בצבע כחול כיון שהוא בולע אורכי גל ירוקים ואדומים. אם אור לבן יעבור דרך המסנן, האור המועבר יראה כחול בגלל הבליעה של אורכי הגל האדומים והירוקים.
מקדם העברה הוא מדד כמותי של הגל האלקטרומגנטי (האור) העובר דרך המשטח או הרכיב האופטי. מקדם העברה יכול להיות מחושב עבור האמפליטודה או העוצמה של הגל. כל אחד מהם מוחשב על ידי היחס בין הערך לאחר המשטח/רכיב לבין הערך לפניו.

מכניקת הקוונטים

במכניקת קוונטים לא יחסותית, מקדם העברה ומקדם החזרה משמשים לתיאור ההתנהגות של גל כאשר הוא פוגע במחסום. מקדם העברה מתאר את שטף ההסתברות את הגל העובר ביחס לגל הפוגע. לרוב הוא משמש לתיאור ההסתברות למנהור של חלקיק דרך מחסום.
מקדם העברה הוא במונחים של צפיפות זרם ההסתברות הפוגע והמועבר J לפי:
כאשר  הוא זרם ההסתברות של הגל הפוגע במחסום ו- הוא זרם ההסתברות של הגל שמתרחק מהמחסום לצד השני.
מקדם ההחזרה R מוגדר באופן אנלוגי:
שימור ההסתברות מראה כי T+R=1, כאשר בממד אחד מלמד על העובדה שסכום זרמי ההעברה וההחזרה שווים לגודל של הגל הפוגע.

מחסום פוטנציאל ריבועי

מקדם ההעברה עבור מחסום פוטנציאל ריבועי או מלבני מחושב בצורה הבאה:
כאשר,  היא האנרגיה,  הוא גובה המחסום ו- הם מספרי הגל המוגדרים כך : ו-  בהתאמה.

כימיה

בכימיה, בפרט בתאורית מצב מעבר, מוגדר מקדם העברה על פי משוואת איירינג כהתגברות על מחסום כימי. בדרך כלל, עבור תגובות מונו-מולקולריות, מקדם ההעברה שווה ל-1 .
דני בויל

ביוגרפיה

בויל נולד בפרבר של מנצ'סטר, שבאנגליה. תחילת עבודתו הייתה בתיאטרון בסטוק-און-טרנט, אנגליה. בהמשך לתיאטרון רויאל קורט, שם עבד כבמאי-משנה ובמאי אמנותי מ-1982 עד 1987. לאורך שנות ה-80 היה גם מפיק ב-BBC-צפון אירלנד.
הכרתו הבינלאומית והצלחתו הגיעו עם סרט הקולנוע הראשון שלו, "חברים לרצח", בשנת 1994. בשנת 1996 יצא הסרט המצליח, ויש אומרים הטוב ביותר, "טריינספוטינג" בבימויו, ושנה אחר כך ביים את סרטו האמריקאי הראשון, "חיים לא רגילים". בשלושת הסרטים הללו עבד בויל עם התסריטאי והמעבד ג'ון הודג' והשחקן יואן מקגרגור. סרט נוסף בו עבד בויל עם הודג' היה "החוף" משנת 2000. 
ב-2002 עבד עם חברו הטוב, הסופר אלכס גרלנד, כשיצר את הסרט הפוסט-אפוקליפטי עטור השבחים, "28 יום אחרי". שנתיים לאחר מכן יצר את הסרט "מיליונים" שנבחר למקום ה-42 ברשימת "100 הסרטים הטובים ביותר" של המגזין הבריטי "אומנות ואמונה". בסרט זה השלים בויל את החסר מהסרט "טריינספוטינג" ("צפיית-רכבות") מ-1996 כאשר בסרט זה, על אף שמו, הושמט הקטע של צפיית-הרכבות, שהוא אחד מקטעי המפתח בספר שהסרט על פיו. בסרט "מיליונים" הכניס בויל את הרכבת כגורם המרכזי בסרט, ואת צפיית-הרכבות בפתיחתו.
ב-2008 ביים את הסרט "נער החידות ממומביי", שהתבסס על ספרו של הסופר ההודי ויקאס סווארופ, ובגינו זכה בפרס אוסקר, בפרס גלובוס הזהב ובפרס באפט"א לבמאי הטוב ביותר.
ב-2010 הוא ביים את הסרט "127 שעות" שהיה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב ולשישה פרסי אוסקר.
בויל ביים והפיק את טקס פתיחת המשחקים האולימפיים ב-2012 שהתקיימו בלונדון.
ב-2013 ביים את המותחן טראנס. בשנת 2015 ביים בויל את הסרט "סטיב ג'ובס", המבוסס על חייו של מייסד אפל, סטיב ג'ובס, בכיכובו של מייקל פסבנדר.
ב-2017 ביים את "טריינספוטינג 2", סרט ההמשך המצופה "לטריינספוטינג", סרטו המצליח מ-1996, בהשתתפות צוות השחקנים המקורי.
במרץ 2018 הוכרז על בימויו של הסרט הבא בסדרת ג'יימס בונד, מס' 25, בכיכובו של דניאל קרייג, שמתוכנן לצאת לאקרנים בנובמבר 2019.באוגוסט 2018 פורסם שהחליט לעזוב את הפרויקט לפני תחילת ההפקה בשל "פערי תפיסה אמנותיים" בין הבמאי למפיקי ומפיקות הסרט.
ב-2019 ביים את הסרט המוזיקלי "יסטרדיי".
קיי הייגן

ביוגרפיה

הייגן נולדה בבשם ג'אנט קיי רות'בן בעיר שלבי שבקרוליינה הצפונית בתו של גי'נט (לבית צ'ילס), עקרת בית (ואחותו של לוטון צ'ילס, לימים מושל פלורידה וסנאטור מטעמה), וג'וזי פרי "ג'ו" רות'בן, מוכר צמיגים. גם אביו של הייגן וגם אחיה שירתו בצי ארצות הברית. את מרבית ילדותה בילתה בעיר לייקלנד שבפלורידה. אביה עזב מאוחר יותר את עסקי הצמיגים והתמקצע בתחום הנדל"ן, ועסקיו שגשגו. עם הצלחה עסקית באה מעורבות פוליטית, והוא חבר אל המפלגה הדמוקרטית ואף כיהן כראש עיריית לייקלנד.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התמחתה הייגן בקפיטול והפעילה מעלית שנשאה סנאטורים, בהם דוד שלה הסנאטור לוטון צ'ילס. את התואר הראשון שלה קיבלה מאוניברסיטת המדינה של פלורידה ב-1975 וב-1978 קיבלה תואר במשפטים מאוניברסיטת וייק פורסט. לפני שהייגן בחרה לפתח קריירה פוליטית, עבדה בתחום הפיננסי. במהלך תקופה זו היא התמנתה לסגנית הנשיא של הבנק הגדול ביותר בקרוליינה הצפונית, "הבנק הלאומי של קרוליינה הצפונית", אשר כיום מהווה חלק מבנק אוף אמריקה.
ב-1998 נבחרה הייגן לראשונה אל בית המחוקקים של קרוליינה הצפונית כחברת הסנאט מטעם המחוז ה-32. בשל שינויים במספור מחוזות הבחירה, הייגן הייתה לסנאטורית מטעם המחוז ה-27. ב-30 באוקטובר 2007 הכריזה הייגן על מועמדותה לסנאט של ארצות הברית מטעם קרוליינה הצפונית, ובמאי 2008 ניצחה בבחירות המקדימות שנערכו במפלגה הדמוקרטית. בראשית מערכת הבחירות דומה היה כי להייגן סיכוי קלוש לזכות, והיא גויסה למירוץ רק אחרי שדמוקרטים דומיננטיים יותר בקרוליינה הצפונית, כמו המושל מייק איזלי, המושל לשעבר ג'ים האנט וחבר הקונגרס בראד מילר, סירבו להתחרות בדול. עם זאת, מרבית הסקרים מספטמבר ואילך הראו תחרות צמודה בין הייגן לדול.
הייגן הצליחה לצייר את הסנאטורית דול כפוליטיקאית מנוונת ומנותקת כמעט לחלוטין מציבור בוחריה, והאשימה אותה בכך שהעבירה את רוב זמנה בוושינגטון די. סי. בעוד ששהתה בקרוליינה הצפונית 13 יום בלבד ב-2006. בראשית נובמבר 2008, אחרי מערכת בחירות רוויית הכפשות משני הצדדים שכללה בין היתר את האשמת דול כי הייגן היא "חסרת אמונה", הביסה הייגן את דול ברוב של 53%. בסנאט הייתה חברה בוועדת הכוחות המזוינים, בוועדה לעסקים קטנים ויזמות ובשני ועדות אחרות, והפגינה דעות ליברליות. היא תמכה בזכותן של נשים לבצע הפלה מלאכותית, הצביעה בעד ביטול מדיניות "אל תשאל, אל תספר" ובעד חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה.
בבחירות 2014 לסנאט הפסידה הייגן ליושב ראש בית הנבחרים של קרוליינה הצפונית תום טיליס. הייגן נשענה על תמיכת הנשים, ובסקרים נהנתה מיתרון בן 19 נקודות. תיליס לעומתה פיגר בסקרים אחריה ונשען על תמיכת גברים לבנים, וגייס תמיכה בקרב נשים שמרניות ומתנגדות להפלות, שכינו את הייגן "קיצונית". הייגן הליברלית טענה שטיליס הוא איש תנועת מסיבת התה, בשל התנגדותו לשכר מינימום, רצונו לסגור את מחלקת החינוך של ארצות הברית ואי-אמונתו בהתחממות הגלובלית. ב-2016 הצטרפה הייגן לחברת השדלנות "Akin Gump Strauss Hauer & Feld", והיא עוסקת בתחום זה בהווה.
קודקס

קוֹדֶקְס, כינוי לספרים שנכתבו שלא בתבנית מגילה אלא בתבנית דפים הבאים על דפים, בדומה לספר הנהוג בימינו. הכינוי כולל את כל סוגי המצעים לספרים: עור וגוויל, קלף ופפירוס.
מקור השם בלטינית: Codex - ספר או קובץ. משמעותו המקורית של המונח הלטיני היא   "גזע עץ", בגלל לוחות העץ ששימשו לכתיבה; בעברית: מִצְחָף. כוונת המונח הזה היא לחיבורים בכתב-יד אשר נכרכו ונקראו במתכונת ספר: עמוד אחרי עמוד, והטקסט מופיע בשני צדדיו של כל דף, כפי שנעשה גם בימינו בספרים מודפסים.

היסטוריה

בעת העתיקה ספרים נכתבו בתבנית מגילה נגללת, בדומה לספרי התורה הנוהגים עד היום, עד המאה השלישית. מכאן הכינוי מגילות לספרים הנפרדים. מכאן גם הכינוי "בית עקד הספרים": ספרי המגילות היו נעקדים (נקשרים) ברצועות עור כדי שהמגילות לא ייפתחו, ומשום כך הספריות שבהן הונחו המגילות הקשורות נקראו בתי עקד הספרים.
החל מהמאה השנייה לספירה החל מעבר איטי ממגילה לקודקס בספרות היוונית והרומאית, מעבר שהפך לדומיננטי במאות הרביעית והחמישית. בתחילה נכתבו המצחפים על גבי פפירוסים ועם הזמן נכתבו גם על קלף ועור.
האזכור הראשון של המונח מצחף בספרות יהודית קיים בספר הלכות פסוקות מן המאה השמינית לספירה ולפי פרופ' מלאכי בית-אריה זהו הזמן המשוער של המעבר ממגילה לקודקס בספרות היהודית. המילה מצחף נטבעה עוד בתקופת הגאונים מן הערבית (مصحف), ומקורה כנראה אתיופי (השורש צח"ף בגעז פירושו לכתוב). גם כתבי היד החשובים של התנ"ך, כגון כתר ארם צובא, בנויים כמצחפים.
האדמה (אפקוט)

ביתן האדמה (באנגלית: The Land Pavilion) הוא ביתן המצוי בפארק אפקוט בדיסניוורלד, שבאורלנדו, במדינת פלורידה שבארצות הברית.

חממות הביתן

כאמור, לביתן שטחי חממות נרחבים, בהם נערכים ניסויים בגידולים הדירופוניים, ומגדלים ירקות אורגניים לשימוש מסעדות הביתן. בחממות נערכים ניסויים עבור נאס"א.
זיקה (ייבום)

זיקה הוא מושג תלמודי בהלכות ייבום השנוי במחלוקת, ומהותו קשר בין היבם (אחיו של הנפטר) ליבמה שנפלה לפניו לייבום - עוד לפני הייבום, הנובע מהקשר של היבמה לבעלה שנפטר.

מהות הזיקה

כאשר אדם מת בלי בנים ואשתו נופלת לפני אחיו ליבום, הדבר מסמן או מהוה קשר קלוש של נישואין בין האשה והיבם, קשור זה קרוי זיקה, ולפי דעתו של מי שאומר שקיים קשר כזה, דין היבם דומה לדין הבעל לעניין דיני קרובות מדרבנן, מפני השייכות לקשר האישות הרגיל. דיני אישות אלו גורמים לכך שהאשה שנופלת ליבום נחשבת במידה מסוימת כאשתו של היבם, ולכן חלים עליהם הרבה מדיני האישות שבין אשה לבעלה; אסור לבם להתחתן עם אחותה של היבמה בחייה, או לחלופין עם אמה - גם לאחר פטירתה, כאילו הייתה אשתו.

השפעות דיני הזיקה

ההנחה הפשוטה בגמרא היא כי דיני זיקה אלו יכולים רק לאסור על היבם את קרובות האשה, כאחותה או אמה, אך אין קשר האישות נחשב לגמרי כאשה נשואה, אלא הזיקה היא כמקצת אישות לעומת זאת, ישנה דעה בודדה כי קשר זיקה זה מחשיב את האשה לאשתו הגמורה של היבם, ואף מנתק אותה מקשר האישות של הראשון, ולכן גם אם הוא לא יבם לבסוף, היא נחשבת לאשתו של היבם ולא לאשתו של הראשון, ואף על פי שההלכה היא שאסור לאח לייבם אשת אח שלא היה בעולמו, כלומר שאח שנולד לאחר פטירתו של המת שנפטר ללא בנים, אסור לו לייבם את היבמה והיא נאסרה עליו עולמית, כאשר היה אח נוסף - מלבד האח הנולד - שהיבמה נפלה לפניו ליבום, נחשבת היבמה לאשתו של השני, ולכן אין אשה זו נחשבת לאשת אחיו שלא היה בעולמו לגבי האח הנולד, ומותר לה לבם אותה, במקרה שהיא תפול לפניו ליבום בפעם אחרת.
לעומת זאת, כאשר לא אותו יבם ייבם את היבמה אלא אח אחר, אין דיני זיקת היבמה לאחר האחר חלה לגבי היבם, מכיוון שכך הוא דין הזיקה, שכל אחד מהיבמים כאשר הוא מייבם אין משפיעה עליו זיקת היבמה לאחר

זיקה לבם שמת

גם במקרה שאחד מהאחים מת, נחשבת זיקת היבמה אליו כזיקת אישות, ולכן אם אשתו הייתה ערווה לאחת מהאחים, נחשבת היבמה לצרת ערווה. ולמרות שאם הוא לא מת, אין היבמה נחשבת לצרת ערווה, מכיוון שזיקתו של אח אחד אינה משפיעה על האח האחר כל זמן ששניהם בחיים, כאשר הוא מת משפיעה זיקתו על האחר האחר ואוסרת עליו לייבם את היבמה אם על ידי הזיקה היא נעשית לצרת ערווה יש המסבירים זאת בנימוק שכאשר הוא מת מתגברת הזיקה מכיוון שאז היא עומדת ליבום מחמת האח השני ובכך מתגברת קשר האישות שביניהם.

גורמי הזיקה

רבי אהרן קוטלר מסביר כי הזיקה הנגרמת מחמת הנפילה ליבום, ודיני היבום האוסרים על האשה להנשא ללא חליצה ומגבילים אותה במצב העכשווי להינשא רק עם בן אדם אחד, זהו עצמו מהווה יחוד וקשר זוגי - רוחני בין השנים, וכך מופיע גם בספר החינוך.
לעומת זאת רבי נחום פרצוביץ סובר שעם זאת, אין כאן קשר חדש אלא קשר ישן, כי מצוות היבום, היא מצווה שיסודה הוא מחמת קשר האישות בין האשה לבעל שעובר ונמשך כעת בין האשה לאחי הבעל בכח דין התורה, ולכן קשר האישות הישן בין הבעל לאשה הוא אותו קשר אישות בין היבמה לבם, שהרי כל קשר האישות בין היבמה לבם הוא רק מכוחו של קשר האישות הישן של הבעל והאשה, ולכן אין הדבר נחשב לקשר חדש ולכן אין איסורי קרובים באופו כזה מהתורה, למרות שזיקה היא מהתורה.

זיקה בשני יבמין

ישנן דעות בתלמוד כי גם אם יש קשר נישואין של זיקה, הדבר קיים רק כאשר יש אח אחד שעליו מוטלת המצווה, אך כאשר ישנם שני יבמים לא ניתן לקשר קשר זיקה ביניהם מכיוון שקיומם של שני יבמים כשני בעלים הוא דבר בלתי אפשרי שהרי אין אפשרות הלכתית לקשר זוגי בין אשה לשני אנשים, אך למרות זאת יש הסוברים שגם במצב כזה יש זיקה, המוטלת על האח הבכור שעל עיקר המצווה.
We Are Born

מכירות והצלחה

We Are Born, נכנס למקום ה-2 במצעד האלבומים האוסטרלי, בארצות הברית האלבום נכנס למקום ה-37 במצעד בילבורד הוט 100. בנוסף האלבום גם הגיע למקום ה-74 על תרשים האלבומים בבריטניה.
האלבום מכר 35,000 אלף עותקים בתרשימים האוסטרלי בשנת 2011.
בשנת 2010 פרלר הייתה מועמדת בטקס: "APRA Music Awards", לאלבום השנה וקליפ השנה: "Clap Your Hands", פרלר זכתה באותו ערב עם הסינגל בקליפ השנה. בנוסף האלבום היה מועמדת בטקס: "J Award" ב-26 ביולי 2010.
מייקל בארן

חייו

בארן נולד בסאפוק, בן לפרדריק בארן, חבר פרלמנט מטעם איסט סאפולק. הוא התגייס לצי המלכותי כפרח קצונה בשנת 1893. ב-1898 הוצב לשרת על סיפון אוניית הצי "פורקופיין".

בחירה לדיסקברי

בשנת 1901 מינה אותו קפטן סקוט לקצין שני במשלחת דיסקברי לקוטב הדרומי. על אף כוויות הקור שסבל מהן, ניהל בארן רישומים רבים הן על התנאים הכלליים והן על תחומי עיסוקו הייחודיים, מגנטומטריה והצללת מעמקים. סקוט רחש הערכה רבה ליכולתו להרגיע מתחים אפשריים. על שמו נקרא מפרצון בארן שגילה, בקו רוחב 80°15′ דרום וקו אורך 160°15′ מזרח, ברוחב 27 ק"מ בצדו המערבי של מדף הקרח רוס.
בארן קיבל את מדליית הקוטב על תרומתו למשלחת.

קריירה לאחר אנטארקטיקה

לאחר שובו מאנטארקטיקה, נשא בארן אישה וחזר לשרת בצי. הוא המשיך להתכתב עם סקוט בנושא דרכי התעבורה באנטארקטיקה. דעתו הייתה, שאפשר לעשות שימוש יעיל במזחלות ממונעות במשלחות עתידיות. במלחמת העולם הראשונה קיבל את אות השירות המצוין (DSO) על פיקוד על "מוניטור M27" ובשנת 1919 פרש מן השירות בדרגת רב חובל. במלחמת העולם השנייה חזר בארן מפרישתו לפקד על ספינת סיור אנטי-צוללות.

הנצחה

מפרצון בארן, כף בארן וקרחון בארן באנטארקטיקה נקראים על שמו.
גואידו קאנטלי

חייו

קאנטלי נולד בנובארה, איטליה והתמנה למנהל המוזיקלי של לה סקאלה במילאנו ב-16 בנובמבר 1956, אבל הקריירה המבטיחה שלו נקטעה באופן טראגי בתאונת מטוס בפריז כעבור שבוע בסך הכל, בגיל 36.
במהלך הקריירה הקצרה שלו ניצח לא רק ברבים מאולמות הקונצרטים המפורסמים ביותר של אירופה אלא גם בארצות הברית ובדרום אפריקה. המנצח המפורסם ארטורו טוסקניני התרשם ממנו ביותר ובמכתב שכתב לאשתו של קאנטלי, איריס, בשנת 1950, אחרי ארבעה קונצרטים של קאנטלי כמנצח אורח על התזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית (NBC), אמר:
אני מאושר ונרגש לבשר לך על הצלחתו הגדולה של גואידו וכי הצגתי אותו לפני התזמורת שלי, שאוהבת אותו ממש כמוני. זו הפעם הראשונה בקריירה הארוכה שלי שאני פוגש צעיר מחונן כל כך. הוא יגיע רחוק, רחוק מאוד.
טוסקניני, שהלך לעולמו פחות מחודשיים אחרי התרסקות מטוסו של קאנטלי, לא ידע על מותו של המנצח הצעיר.
קאנטלי הותיר אחריו מורשת קטנה אך יקרת-ערך של הקלטות, ביניהן הסימפוניה השביעית של בטהובן, הסימפוניות הראשונה והשלישית של יוהנס ברהמס, הסימפוניה ברה מינור של סזאר פרנק (עם תזמורת NBC), תמונות בתערוכה של מודסט מוסורגסקי, הקונצ'רטו השני לפסנתר של פראנץ ליסט עם קלאודיו אראו, וכן קטעים קצרים יותר משל ראוול, רוסיני ועוד. האופרה היחידה שהוקלטה בניצוחו היא כך עושות כולן של מוצרט, בלה סקאלה בשנת 1956. יש גם תקליטור מקונצרט חי של הרקוויאם של ורדי בניצוחו (עם הרווה נלי). הסימפוניה של פרנק, השלישית של ברהמס והשביעית של בטהובן הן בין הקלטות הסטראו היחידות שלו. ממש לפני מותו, הקליט קאנטלי שלושה פרקים של הסימפוניה החמישית של בטהובן לחברת EMI, אבל לא הספיק להקליט את הפרק הראשון. בשנים האחרונות יש אפשרות להשיג הקלטות משידורים רבים של תזמורת רשות השידור הלאומית.
חווה חקלאית

חווה חקלאית היא צורת התיישבות המתבססת על חקלאות בה מתגוררים בדרך כלל בני משפחה אחת, המעבדים שטחי קרקע נרחבים, בדרך כלל בעזרת עובדים שכירים.
בחווה חקלאית מספר מבני מגורים בודדים המשמשים לבעלי המקום ולעובדיהם. החוות מתבססות בדרך כלל על ענפי חקלאות בודדים. קיימות חוות לגידול חיות משק: פרות וצאן להפקת חלב ומוצריו ובשר, אך גם חוות לגידולי שדה: חיטה, כותנה ועוד. בעידן המודרני חוות חקלאיות עשויות להיות גם בבעלות חברות מסחריות או קהילות.
בעברית לא קיים מינוח מיוחד לסוגים מסוימים של חוות. באנגלית יוחד המונח ranch לחוות לגידול בעלי חיים, בעוד שהמונח הכללי לחווה הוא farm.

חוות לגידול גידולי שדה

חוות שדה הן בדרך כלל בעלות שטחי עיבוד נרחבים. מגדלים בהם גידולים ככותנה, ירקות, דגנים ופרחים. את התבואה מאחסנים באסם.
רבות מחוות אלה מצוידות בציוד חקלאי ממוכן לעיבוד שטחים בהיקף נרחב, כמערכות השקיה ניידות ומכונות חקלאיות מתקדמות. דוגמה לחווה כזו היא חוות יזרעם שבנגב הצפוני.

חוות לגידול חיות משק

בחוות אלו מגדלים בעיקר חיות משק להפקת בשר, כפרות, כבשים, חזירים וכדומה.
קיימות גם חוות לגידול סוסים וחיות משק אחרות שאינן משמשות לבשר. החוות הללו כוללות בנוסף למבני המגורים, גם מבנים למגורי החיות, כרפתות, אורוות, לולים ודירים.

חוות לייצור חלב

המאפיין חוות לייצור חלב הוא גודלן המשתנה. גודל החווה נגזר ממספר ראשי הבקר או הצאן החולבות בה, ומשיטת ההזנה הנהוגה בה. חווה לייצור חלב עשויה להחזיק החל מעשרות ועד לאלפי ראשי בקר או ראשי צאן. החווה עשויה להחזיק בשטחי מרעה גדולים, לגדל חלק או את כל המספוא הדרוש לה, או לחלופין לרכוש את מזון הבהמות בשוק. כאשר הבהמות ניזונות ממזון מוכן, הן מוחזקות ברפת, ומובלות משם לחליבה מספר פעמים ביום. גידול זה נקרא "גידול אינטנסיבי" והוא נועד לשפר את תפוקת החלב של הבהמות לעומת גידול במרעה. המונח "גידול אינטנסיבי" מצביע על גידול בחצר סגורה, האכלה מבוקרת וחליבה קבועה ואינו מציין דווקא הזרקת הורמונים או תוספים למיניהם.
כל חווה כזו מצוידת במתקן לתחמיץ, ובמתקני אחסון לגרעינים.

חוות לולים

חוות לולים מתחלקות לשני סוגים: חוות גידול עופות לבשר, וחוות להטלת ביצים. בחוות אלו מספר העופות עשוי להגיע למאות אלפים ואף למיליונים. בחוות הטלה תעשייתיות גדולות עשוי להיות צמוד לחווה מפעל לשבירת ביצים, ומפעל לעיבוד תעשייתי של התוצרת.

חוות חקלאיות בעולם

חוות חקלאיות נפוצות במיוחד בארצות הברית ובקנדה. חוות לגידול בקר נפוצות גם בדרום אמריקה (בעיקר בצ'ילה וארגנטינה), שם הן ידועות בשם אסטנסיה (Estancia), ובאוסטרליה, בה מצויה החווה החקלאית הגדולה ביותר בעולם לגידול בקר - חוות אנה קריק שבדרום אוסטרליה, המשתרעת על שטח של 110,000 קילומטר מרובע (פי חמישה משטחה של מדינת ישראל).
בעידן הסובייטי היו נפוצות בברית המועצות חוות חקלאיות שיתופיות - הקולחוזים והסובחוזים, שהופעלו על ידי איכרים במשותף, והיו בלתי יעילים.
במדינת ישראל קיימות חוות למגוון מטרות. בעשרים השנים האחרונות הוקמו עשרות חוות, בעיקר בנגב (חוות בודדים) על הנתיב שמכונה "דרך היין" בכביש 40, בתחום מועצה אזורית רמת הנגב. חוות הבודדים הללו מתבססות ברובן על תיירות לא פחות מאשר על חקלאות. לאחר מלחמת ששת הימים אומצה השיטה ברמת הגולן, בשטחיה הוקמו חוות לגידול בקר. מאז 1980 החלו להקים חוות גם בשטחי יהודה והשומרון, ומספר החוות באזור זה מגיע לעשרות.
קלאסיקת עשבי המרפא של שנונג

קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג (בסינית מסורתית: 神農本草經; בסינית מפושטת: 神农本草经; בפין-יין: Shénnóng Běncǎo Jīng) הוא ספר סיני על חקלאות וצמחי מרפא, המיוחס לשליט האגדי שֶׁנּוֹנְג, אשר חי באלף ה-3 לפנה"ס. חוקרים משערים כי למעשה מדובר באוסף של מסורות בעל-פה שנכתבו בין 300 לפנה"ס ל-200 לספירה.

תוכן

הכרך הראשון כלל 120 צמחים שאינם מסוכנים לאדם, שהוגדרו "ממריצים", כגון: פטריית הריישי ג'ינסנג, חוחובה, תפוז, קינמון וליקריץ.
הכרך השני הוקדש ל-120 צמחי מרפא, שנועדו לטיפול במחלות, אך יש בהן מידה של רעילות. בקטגוריה הזו נמצאים ג'ינג'ר, אדמונית ומלפפונים. הרכיבים המתוארים בכרך זה מוגדרים "אנושיים".
בכרך השלישי ישנם 125 ערכים לצמחים בעלי השפעה הרסנית ורעילות גבוהה, כגון ריבס, אפרסקים ועוד.

גרסאות

הטקסט המקורי אבד בתקופות עתיקות, אך על פי רישומים בקטלוגים עתיקים היו בו שלושה כרכים ובהם 365 ערכים על תרופות.
בתקופת השושלות הדרומיות כתב טָאו חונְגְגִ'ינְג פרשנות לספר, שהגדילה אותו ל-730 ערכים בשבעה כרכים, וכללה גם את הנספח "סיווג רישומי שמות התרופות".
בתקופת שושלת צ'ינג, ביצע סוּן שִׂינְגְיֵן ביקורת ואיסוף יסודיים בנוגע לטקסט, אשר הביאו ליצירת הגרסה המקובלת כיום של הספר. סוּן סבר כי לא מן הנמנע שמקורו של הספר אכן בימיהם של שֶׁנּוֹנְג והקיסר הצהוב, אך מאחר שלא היה כתב בזמנם, עבר הידע על התרופות בעל-פה במהלך הדורות תוך שהוא מקבל שיפורים ותוספות מידי מומחים שונים, וסופג השמטות, כך שהגרסה שהגיעה לימינו אינה גרסה עתיקה.

זיהוי היסטורי

ב"תיעוד הספרות" שבספר הָאן מתועדים שני טקסטים המקושרים לשֶׁנּוֹנְג ועשויים להיות למעשה "קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג": המאכלים האסורים של שֶׁנּוֹנְג והקיסר הצהוב בשבעה כרכים תחת קטגוריית "קלאסיקות", ו"שֶׁנּוֹנְג" ב20 עמודים תחת הקטגוריה "חקלאות".
בָּאן גוּ מתקופת שושלת האן המזרחית הסביר כי "שֶׁנּוֹנְג" בעל 20 הדפים הוא טקסט מימי שש המדינות, שנכתב על ידי אוסף חכמים שחששו מהזנחת השליטים את ענייני החקלאות, ולכן ייחסו את הדברים לשֶׁנּוֹנְג, והטקסט שפורסם שם לפני תקופת האן המערבית אינו עוסק כלל בפירוט תרופות. לפיכך נראה כי "המאכלים האסורים של שֶׁנּוֹנְג והקיסר הצהוב" הוא המקור ל"קלאסיקת עשבי המרפא של שֶׁנּוֹנְג", אולם המקור והעיבוד כבר איבדו דמיון זה לזה.
Sloan Great Wall

Sloan Great Wall או החומה הגדולה של סלואן הוא מבנה קוסמי המכונה קיר גדול (Great Wall). זהו אוסף צבירי-על, של גלקסיות, המקובצים יחד, ונעים ביקום כיחידה אחת. עד גילוי Huge-LQG בינואר 2013, היה זה המבנה הגדול ביותר הידוע ביקום. גילויו הוכרז באוניברסיטת פרינסטון, על ידי י. ריצ'רד גוט השלישי, מריו ג'וריק, ועמיתיהם ב-20 באוקטובר 2003. המידע מבוסס על נתונים של מחקר השמים הדיגיטלי של סלואן. הקיר נמדד כ-1.38 מיליארד שנות אור באורכו, המהווה 1/60 מקוטרו של היקום הנראה, והוא ממוקם כמיליארד שנות אור מכדור הארץ.
הקיר הגדול של סלואן (SGW) גדול פי 2.74 מ-CfA2 Great Wall שהתגלה על ידי מרגרט גלר וג'ון הוקרה מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1989. SGW מכיל כמה צבירי גלקסיות, הגדול והעשיר ביותר נקרא SCL 126. הוא ממוקם באזור עם הצפיפות הגבוהה ביותר במבנה. אחריו בגודלו הוא צביר SCL 111.
בשנת 2011 הוצע כי SGW הוא מערך של שלושה מבנים, ולא מבנה בעצמו.
קל"ף

קל"ף (קהילה לסבית פמיניסטית) היה ארגון לסבי פמיניסטי שהוקם בשנת 1987 ופעל בישראל עד סוף העשור הראשון של המאה ה-21. הארגון הוקם על ידי פעילות לסביות פמיניסטיות, בהן חיה שלום.
הארגון קיבל אליו כל מי שהגדירה עצמה כאישה והזדהתה עם מטרותיו. גברים שהזדהו עם המטרות הצטרפו כ"ידידי הארגון".

פעילות

בתחילה פעל הארגון בתל אביב בלבד, אך במהלך השנים שיתף פעולה עם שדולת הנשים בישראל והבית הפתוח בירושלים ועם ארגון המרכז הפמיניסטי אשה לאשה בחיפה. במסגרת שיתופי פעולה אלה ארגנו פעילות קל"ף אירועים רבים עבור הקהילה הלסבית, כגון מסיבות, מופעי בידור, מופעי התרמה, כנסים ותערוכות. בנוסף הפעיל הארגון קו מידע, ושלח לחברותיו עלוני מידע בדואר.
בינואר 1992 הפגינו פעילות הארגון מול תיאטרון ירושלים כנגד דרישה של חרדים להסיר תערוכת צילום של נשים לסביות מסן פרנסיסקו שהוצגה במקום.
בנובמבר 1991 נערך כנס "קל"ף פתוח" הכנס הארצי הראשון של קל"ף. בכנס נדונו עתיד הקהילה וכן סוגיית ההורות הלסבית והביסקסואלית. בינואר 1997 נפתחו חגיגות העשור להקמת הארגון בכנס בירושלים שעסק במיניות וארוטיקה. במאי של אותה השנה ערך הארגון כנס לסבי-פמיניסטי ברמת-אפעל, אליו הגיעו מאות נשים מרחבי הארץ. בעקבות הצלחת הכנס אורגן כנס לסבי פמיניסטי נוסף ברמת אפעל במאי 1999.
בשנת 1999 ארגון קל"ף הוכר באופן רשמי על ידי משרד הרווחה כגורם מלווה ומייעץ בעבודה עם נערות לסביות במצוקה, והחלו להתקיים השתלמויות לעובדות סוציאליות על ידי קל"ף.
בשנים 2005-2003 הוציא הארגון לאור את העיתון הלסבי פנדורה, שהיווה אלטרנטיבה לסבית למגזין הזמן הוורוד שפנה בעיקר לגברים הומואים.

מאבקים משפטיים

בשנת 1997 הגיש ארגון קל"ף עתירה לבג"ץ יחד עם אגודת הלהט"ב והאגודה לזכויות האזרח בישראל באמצעות עורכת הדין עירא הדר, ובה ביקשו לבטל את האיסור שהטיל שר החינוך זבולון המר על שידור פרק של התוכנית "קלפים פתוחים" שעסק בנוער להט"ב ובזהות מינית. בפסק הדין קבע בג"ץ פה אחד שיש להתיר את שידור התוכנית כפי שתוכנן במקור, בערוץ בו תוכנן השידור, ללא התניה של השידור בשינויים וסייגים כפי שדרשו המשיבים. פסק דין זה מוכר כבג"ץ קלפים פתוחים.
שנה לאחר מכן הגיש הארגון עתירה נוספת יחד בסיוע אותם הארגונים לאחר ששר החינוך סירב לאפשר לקל"ף להציג חומרי לימוד ביריד "הזכות לכבוד והחובה לכבד", בטענה שמשרד החינוך מבקש לקדם את המשפחה שמביאה ילדים לעולם, אך בג"ץ דחה את העתירה, שהוגשה יומיים לפני פתיחת היריד, בטענה שהזמן קצר מדי לדון בה. בעקבות כך הקימו פעילות הארגון דוכן מידע אלטרנטיבי והפגינו מחוץ לבניין האירוע.
נחום כרמלי

ביוגרפיה

נולד ב-1918 בפיוטרקוב טריבונלסקי בשם הלל קרימולובסקי, בנם של אשר וצפורה קרימולובסקי. בגיל שש עלה לארץ ישראל עם משפחתו, שהשתקעה בתל אביב. למד בבית הספר תחכמוני והיה חבר בתנועות הנוער בני עקיבא ובמחנות העולים. בגיל 15 התגייס ל"הגנה", וב-1936 יצא לתקופת הכשרה בתל חי והשתתף בהקמת קיבוץ חולתה. ב-1937 החל ללמוד ציור במכון אבני בתל אביב. בין מוריו היו יוסף זריצקי ואביגדור סטימצקי. 
היה מראשוני המתגייסים לפלמ"ח והשתתף בפלישה לסוריה. לאחר מכן יצא לקורס מ"כים במשמר העמק ומשם למטה הפלמ"ח, כמוביל ציוד וכלי נשק. 
בתחילת 1943 נתפס עם ציוד צבאי ונאסר. שוחרר בערבות ומשם הגיע למחנה הפלמ"ח, בקיבוץ נגבה. שם עִברת את שמו לנחום כרמלי. לאחר סיום קורס מ"מים בג'וערה, מונה למפקד מחלקה ובשנים 1945-1946 הדריך מחזורי קורס מ"כים של הפלמ"ח. 
מתחילת 1947, ועד לאפריל 1948, היה מעורב בההעפלה, במסגרת עלייה ב', בצרפת ובאיטליה. עם חזרתו לארץ השתתף במלחמת העצמאות, במסגרת חטיבת יפתח, בקרבות הגליל, צפת, עמק הירדן, שער הגיא, במשלטי לטרון, במבצע יורם, מבצע דני, כיבוש לוד, ועוד. בתום המלחמה חזר לקיבוץ. שם עבד בדיג ובמטע, ועסק באמנות.
ב-1967 התגייס לחיל הנדסה בפיקוד הצפון. שרת כקצין ביצורים מטעם חיל-הנדסה. מעת שחרורו ב-1982, הגביר את פעילותו האמנותית, ומשנת 1988 עסק רק בה.
כרמלי נפטר ב-2013, בגיל 95.

משפחתו

ב- 1950 נישא לשושנה קלירס, בת שיקגו. להם ארבעה ילדים: עופרה, דגנית, גליה ודויד. ב-1994 התאלמן.
יריב קריגר

שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1976 שובץ קריגר בחטיבת גולני. בגולני עבר קריגר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה  בגדוד 51 (הבוקעים הראשון), ונפצע במהלך מבצע מוביל, פשיטה על יעדי מחבלים בדרום לבנון. לאחר מכן פרש מצה"ל אולם כעבור שבע שנים שב לשירות ושימש כמפקד גדוד 12 (ברק) והוביל אותו בעת הלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גולני וכסגן מפקד החטיבה. לאחר מכן פיקד על עוצבת הגולן ובשנים 1994-1996 פיקד על חטיבת אלכסנדרוני. לאחר מכן פיקד על מגמת "ברק" במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.