מועצת הברית

איוש המועצה ומינוי חבריה

מועצת הברית מכהנת מאז כינון חוקת שווייץ בשנת 1848. באותה עת הייתה הדמוקרטיה הקונסטיטוציונית בעולם בחיתוליה ולמחברי החוקה לא היו דוגמאות רבות להסתמך עליהן. הם שאבו בכינון הממשל הפדרלי השראה רבה מארצות הברית, אך בשונה ממנה העדיפו גוף ממשל פדרלי קולגיאלי על פני משטר נשיאותי.
חברי מועצת הברית נבחרים על ידי אספת הברית (הפרלמנט הפדרלי של שווייץ) בהצבעה חשאית לתקופת כהונה של ארבע שנים. כל אדם הכשיר להיבחר לאחד משני בתי אספת הברית כשיר להיבחר גם לכהונה במועצת הברית. חבר מועצה רשאי להיבחר מחדש, ונדיר שאספת הברית אינה בוחרת בחבר מועצה מכהן לכהונה נוספת (הדבר קרה רק פעמיים מאז סוף המאה ה-19). על כן למעשה חבר המועצה עשוי לכהן עד אשר יבחר לפרוש ממנה, בדרך כלל אחרי שלוש עד חמש תקופות כהונה. אספת הברית רשאית להדיח חבר במועצה באמצעות הצבעת אי אמון או משפט הדחה (Impeachment).
סעיף 175 לחוקת שווייץ, לאחר תיקון נוסחו בשנת 1999, קובע נוסחה גמישה לאיוש המועצה ומורה כי בבחירת חבריה יש לשים לב לכך שיובטח שהאזורים הגאוגרפיים והלשוניים השונים של המדינה יקבלו ייצוג מתאים. בפועל, כאשר חבר מועצה פורש מכהונתו, הוא מוחלף בדרך כלל - אך לא תמיד - על ידי חבר מפלגתו שמוצאו מאותו אזור לשוני.
נשים בשווייץ קיבלו זכות בחירה בשנת 1971, והן נותרו בלתי מיוצגות במועצת הברית עד לבחירתה של אליזבת קופ (Elisabeth Kopp) ב-1984. בשנת 2006 כיהנו במועצה שתי נשים, ב-2007 כיהנו שלוש, וב-2010 נבחרה האשה הרביעית (סימונטה סומרוגה) ולראשונה נוצר רוב נשי בין שבעת חברי המועצה. בסך הכל כיהנו במועצה עד כה (2019) תשע נשים.
בשנת 1993 נבחר לראשונה אדם ממוצא יהודי לכהן במועצה - חברת המועצה רות דרייפוס.
ליד המועצה מכהן קאנצלר פדרלי, הנבחר על ידי אספת הברית לכהונה בת ארבע שנים. למרות שמה של משרתו, לקאנצלר אין סמכויות ביצועיות (כמו בגרמניה ובאוסטריה) והוא משמש כראש המטה של המועצה.

נשיא שווייץ

בשלהי כל שנה בוחרת אספת הברית באחד מחברי המועצה לשמש כנשיא שווייץ במהלך השנה שלאחריה. האספה גם בוחרת סגן נשיא לאותה שנה, שבדרך כלל ייבחר לנשיא לשנה שלאחר מכן. מקובל כי חבר מועצה לא יכהן כנשיא בטרם כיהן תחת חברי מועצה ותיקים ממנו כנשיאים.
נשיא שווייץ משמש כיושב ראש מועצת הברית ומנהל את ישיבותיה. במצבי חירום, וכאשר המועצה אינה יכולה להתכנס במהירות מספקת, רשאי הנשיא לפעול בשמה. מעבר לכך הנשיא הוא רק ראשון בין שווים (primus inter pares) ואין לו כוחות מיוחדים מעבר לאלה של ששת חבריו למועצה. הוא איננו נחשב לראש המדינה - מעמד הנתון לכל חברי המועצה יחד - אך ייחשב ככזה במהלך ביקורים ממלכתיים מחוץ למדינה, אשר המועצה איננה מקיימת אותם במליאתה.
רות דרייפוס הייתה האשה הראשונה שכיהנה כנשיאת שווייץ, בשנת 1999.

דיונים והחלטות

כל אחד מחברי המועצה עומד כאמור בראש מחלקה, שכמוה כמיניסטריון במדינות אחרות. קיימות שבע מחלקות בסך הכל, שבכל אחת מהן מאוגדים מספר תחומי אחריות. חברי המועצה אחראים למחלקותיהם, אך על פי מוסכמה חוקתית הם אחראים גם באחריות שיתופית לכל המחלקות גם יחד. מסיבה זו אין זה מקובל שחבר המועצה ימתח ביקורת פומבית על מי מעמיתיו למועצה, והם אמורים לתת גיבוי להחלטות המועצה גם במקרים שהן התקבלו בניגוד לדעתם או בניגוד לעמדת מפלגת האם שלהם. בשנת 2017 פרש מכהונתו חבר המועצה דידייה בורקהלטר, ורק בהמשך הוא התבטא כי היה חלוק על חבריו למועצה בנוגע למספר נושאים עקרוניים.
הצעות להחלטת המועצה מנוסחות מראש על ידי המחלקה הפדרלית הנוגעת בדבר ומופצות למחלקות האחרות בכתב לפני הבאתן לדיון במועצה. כל מחלקה רשאית להגיש תשובה בכתב להצעה שהובאה בפניה. הליך זה מיועד לאפשר גיבוש קונצנזוס רחב ביחס לפרטי הצעת החלטה מסוימת קודם לדיון בה במועצה. ההחלטות עצמן מתקבלות במועצה ככל האפשר בקונצנזוס, או מוכרעות בהצבעה.
בנושאים המצריכים זאת נערכות התייעצויות נוספות בהשתתפות נציגי הקנטונים, המפלגות באספת הברית וגופים נוספים. התייעצות שכזו היא חובה על פי חוק במקרים מסוימים - למשל במקרה של הצעה לתיקון חוק פדרלי. התייעצויות אלו מיועדות גם לקבוע את המקרים שבהם יידרש לערוך גם משאל עם קנטונלי או ארצי לשם אישורה או פסילתה של פעולה.
לחברי המועצה עומדת חסינות מתביעה בנוגע לכל התבטאות שבה נקטו במסגרת מילוי תפקידם. ניתן להעמידם לדין באישום של עבירה פלילית שעברו במסגרת מילוי תפקידם רק לאחר הסרת חסינותם על ידי אספת הברית. האספה מוסמכת במקרים שכאלו גם להשעות את חבר המועצה מתפקידו.

ישיבות

המועצה מתכנסת לישיבה שבועית מדי יום רביעי במקום מושבה - הארמון הפדרלי בעיר הבירה ברן.
הקאנצלר הפדרלי וסגניו נוכחים גם הם בישיבות המועצה ורשאים להשתתף בדיוניה, אך אין להם זכות הצבעה בהן. אחד מהסגנים, המשמש כדובר המועצה, מנהל תדריך לעיתונאים אחרי ישיבותיה.
תוכן ישיבות המועצה איננו גלוי לציבור והוא נותר חסוי למשך 50 שנה. במענה לביקורת שנמתחה על נוהג זה, המנוגד לרעיון של שקיפות ציבורית, טענו חברי המועצה כי הוא חיוני לשם גיבוש קונצנזוס בנושאים שעל הפרק וכדי לשמר את הקולגיאליות של המועצה ואת העצמאות הפוליטית של חבריה.
בנוסף לישיבות המועצה השבועיות מקיימים חברי המועצה פגישות קבוצתיות על מנת ללבן נושאים מסוימים, והם גם יוצאים מדי שנה לסיור בקנטון הבית של חבר המועצה המכהן באותה שנה כנשיא. מבחינה זו פועלת המועצה בדומה למועצת מנהלים של חברה.

שכר ותנאי שירות

חברי המועצה זכאים לשכר, לדמי הוצאות ולהטבות נוספות מסוימות. לאחר ארבע שנות שירות במועצה (ובמקרים מסוימים גם פחות מכך) הם זכאים לתשלום פנסיה לאחר פרישתם ממנה. הם אינם זכאים למגורים במעון רשמי (למעט הנשיא וכן הקאנצלר, שיש להם דירות שרד בארמון הפדרלי). הם שוכרים דירות או חדרי מלון בברן בתשלום אישי. עם זאת, הם רשאים לעשות שימש באחוזת הכפר של המועצה, אחוזת לוהן (Lohn) שבקנטון ברן. באחוזה זו גם מתאכסנים אורחים רשמיים של שווייץ. הם זכאים להשתמש בתחבורה רשמית (מכוניות ומטוסים) במסגרת מילוי תפקיד רשמי. הם זכאים במקרה הצורך לקבל אבטחה על ידי אנשי צבא שווייץ, אך שכיח לראותם ברחובות ברן, במסעדות וברכבת הקלה שלה ללא ליווי כלל.