App Store

היסטוריה

חנות ה-App Store נפתחה ב-10 ביולי 2008 באמצעות עדכון ל-iTunes. ב-11 ביולי, ה-iPhone 3G הושק והגיע תומך מראש ב-iOS 2.0.1 וכן ב-App Store. הקושחה החדשה של iOS 2.0.1 עבור iPhone ו-iPod Touch נעשתה זמינה גם דרך iTunes. נכון ל-10 בפברואר 2012, יש לפחות 725,700 יישומי צד שלישי הנמכרים ומורדים באופן רשמי שזמינים ב-App Store.
החל מה-18 בינואר 2011, הורדו למעלה מ-9.9 מיליארד יישומים ב-App Store, אשר הוכרזו באמצעות החברה- "כבר 10 מיליארד יישומים הורדו". בבוקר יום שבת, ה-22 בינואר 2011, 10 מיליארד יישומים הורדו מחנות היישומים של אפל. החל ביולי 2011, 200 מיליון משתמשי iOS הורידו למעלה מ-15 מיליארד יישומים מחנות היישומים.
ההכנסות הממוצעות ליישום מוערכת בכ-8700 דולרים, אף על פי שנתונים אלה אינם זמינים לציבור. נכון למאי 2011, 500,000 יישומים הם בחינם ו-37 אחוזים מכל היישומים הם במחיר ממוצע של 3.64 דולרים. חלוקת המחיר מבוצעת בעקבות כוח הפצת החוק. מוכרים יכולים לבחור מחירים של קנייה של יישום באופן חופשי, במכפלה של 1 דולר מינוס 1 סנט. כלומר, מחיר מתחיל מ-0.99 דולר, ממשיך ל-1.99 דולר, וכך הלאה.
לאחר ההצלחה של חנות היישומים של אפל וההשקה של שירותים דומים על ידי מתחרותיה, המונח "חנות היישומים" אומץ לכל שירות דומה עבור מכשירים ניידים. עם זאת, אפל הגישה בקשה לסימן מסחרי במונח App Store בשנת 2008, שאושרה בהיסוס בשנת 2011. מאוחר יותר, ביוני 2011, שופטת בית המשפט המחוזי האמריקאי פיליס המילטון, האחראית על המקרה של אפל נגד אמזון, אמרה כי היא "ככל הנראה" תכחיש את הבקשה של אפל שמבקשת לחסום את כל החברות האינטרנטיות מהשימוש בשם "App Store". מאוחר יותר ב-6 ביולי, אפל נדחתה מהגשה של צו מניעה באופן זמני נגד חנות היישומים של אמזון, בידי שופט פדרלי.
ב-20 באוקטובר 2010, אפל הודיעה כי ה-Mac App Store (חנות היישומים במחשבי מקינטוש), תיפתח בסופו של דבר ב-6 בינואר 2011. החנות דומה לזו שבמכשירי iOS, רק שיש לה יישומים המיועדים למחשבי מק. ה-Mac App Store נגישה רק באמצעות Mac OS X 10.6.6 והלאה.
חנות היישומים נגישה מ-iPhone, iPod Touch ו-iPad באמצעות ה-iOS. החנות היא גם הדרך היחידה להוריד ישירות למכשיר יישומים ומשחקים בלי פריצה אליו. יישומי אינטרנט יכולים להיות מותקנים על מכשירים אלה, תוך עקיפה של ה-App Store לגמרי, אבל הם נוטים להיות נחותים באופן פונקציונלי. החנות נגישה גם דרך iTunes, ולאחר מכן על כל מערכת הפעלה שמותקנת בה התוכנה iTunes, כמו Mac OS X ו-Windows.
בחודש פברואר 2011, אפל הודיעה כי השירות החדש שלה המבוסס על כסף ותשלומים, יאפשר לבעלי ומפתחי היישומים לקבוע את זמן השימוש וכן את המחיר של היישומים שלהם. בעבר, מגזינים או חדשות ששוחררו למכשירים נמכרו על בסיס כל שחרור. השירות החדש מאפשר לבעלי אתרים, לדוגמה, למכור תוכן ישירות דרך היישומים שמורדים, וכן מאפשר למשתמשים לקבל תוכן חדש על פני תקופות זמן מוגדרות. יתר על כן, אפל התחילה לאפשר לשותפים לא רק להפיץ ו/או למכור את היישומים שלהם מה-iTunes, שבו ההכנסות הן משותפות (70 אחוזים למו"ל, 30 אחוזים לאפל), אלא גם להפיץ את המנויים שלהם ישירות מאתרי האינטרנט שלהם, שבהם תהיה שותפות ללא הכנסה אל אפל.
במהלך כנס המפתחים העולמיים של אפל (WWDC) בשנת 2012, המנכ"ל של אפל טים קוק הודיע ​​כי חנות היישומים מתגאה ב-400 מיליון חשבונות עם כרטיסי אשראי רשומים, 650,000 יישומים זמינים להורדה, כמו כן, גם 30 מיליארד אפליקציות הורדו מה-App Store.
בעקבות ההשקה של האייפון 5 ו-iOS 6, אפל עדכנה את ממשק המשתמש של ה-App Store, וכן את של ה-iTunes ושל חנות הספרים באפליקצית הספרים iBooks. זה היה העדכון הגדול הראשון מאז השקת חנות היישומים בשנת 2008. ב-7 בינואר 2013, אפל הודיעה כי יש כבר למעלה מ-40 מיליארד יישומים שהורדו מה-App Store של מכשירי ה-iOS שלהם, וכמעט חצי מההורדות הללו התקיימו בשנת 2012.

ערכת פיתוח התוכנה עבור iOS

ערכת פיתוח התוכנה עבור iOS הוכרזה באירוע מפת דרכי התוכנה של ה-iPhone ב-6 במרץ 2008. ערכת פיתוח התוכנה מאפשרת למפתחי מערכת של Mac OS X 10.5.4 והלאה של אינטל (Mac עם מעבד אינטל), ליצור יישומים באמצעות Xcode שבאופן מקורי רץ על iPhone, iPod Touch ו-iPad. גרסת בטא יצאה לאחר האירוע וגרסה סופית יצאה ביולי 2008 לצד ה-iPhone 3G. נכון לספטמבר 2012 ולכל המאוחר, ערכת פיתוח התוכנה האחרונה עבור iOS היא עבור iOS 6.0.
אירוע מפת דרכי ה-iPhone החשוב (יחד עם תוכנית הפצה גדולה עבור מפתחי תוכנות הצד השלישי), הפך מאוחר יותר ל-"תוכנית מפתחי ה-iPhone", אשר מציעה כרגע שני מסלולי הפצה למפתחי תוכנות הצד השלישי: "סטנדרטי" ו"ארגוני".
יישומים שהופצו באמצעות התוכנית הסטנדרטית יכולים להימכר באופן בלעדי באמצעות חנות ה-iTunes על מק ו-Windows, או בחנות ה-App Store על iPhone, iPod Touch, ו-iPad. מפתחים המפרסמים את היישומים שלהם ב-App Store יקבלו 70 אחוזים מההכנסות מהמכירות, ולא יצטרכו לשלם את כל ההוצאות על ההפצה של היישום. עם זאת, יש לשלם תשלום שנתי כדי להשתמש בערכת פיתוח התוכנה עבור iOS וכדי להעלות יישומים לחנות.
יישומים שפותחו באמצעות תוכנית הארגון, באופן רשמי- "תוכנית המפתחים הארגוניים של ה-iOS"‏ (iDEP), הם באופן בלעדי לשימוש מוסדי ולא מקבלים פרסום ב-App Store. הדבר מאפשר רווח תאגידי ריאלי וכן נותן לגופים ממשלתיים לפתח יישומים קנייניים שהם לא לשחרור ציבורי. תוכנית הארגון עודכנה ב-14 בספטמבר 2010, כדי לאפשר לכל ארגון עם מספר DUNS להצטרף. לפני תאריך זה, רק ארגונים עם 500 עובדים או יותר יכלו להצטרף לתוכנית הארגון. כדי להפעיל יישום על iPhone (או על כל מכשיר iOS אחר), היישום חייב להיות חתום. תעודת חתימה ניתנת רק על ידי אפל, לאחר המפתח פיתח את התוכנה ראשונה דרך כל אחד מחבילת ה-99$$/חבילה סטנדרטית לשנה, או 299$/חבילה ארגונית עם ערכת פיתוח התוכנה עבור iOS.

אפליקציות ל-iPad

ה-iPad הושק באפריל 2010 עם למעלה מ-3000 יישומים שתוכננו עבורו. בדצמבר 2010, שמונה חודשים בלבד לאחר שחרורו של ה-iPad, היו למעלה מ-50,000 אפליקציות זמינות עבור המכשיר. החל מיולי 2011, 16 חודשים לאחר שהושק ה-iPad, היו למעלה מ-100,000 אפליקציות זמינות ב-App Store שתוכננה במיוחד עבור המכשיר.
ב-7 ביולי 2011, אפל הודיעה כי למעלה מ-15 מיליארד יישומים הורדו מ-App Store במכשירי ה-iOS, אבל מידע על רמת המיקרו על מספר ההורדות של כל יישום מדורג לא נעשה לזמין. כדי לסייע למפתחי אפליקציות במאמץ השיווק שלהם ולסייע לחוקרים בהבנה טובה יותר של ה-App Store של אפל, מחקר שנעשה ניסה להעריך את המודל שממיר את דרגת ההורדות של יישומים מדי יום. חוקרים מאוניברסיטת קרנגי מלון מצאו כי הורדות של אפליקציות עוקבות אחר חלוקת פארטו.
בסוף נובמבר 2011, אפל פרסמה בעלון החג של חנויות אפל באינטרנט כי יש יותר מ-140,000 יישומי iPad זמינים. נכון ל-7 בינואר 2013, יש יותר מ-300,000 יישומים מקוריים ל-iPad הזמינים עבור משתמשים.

תהליך אישור של אפליקציות

אפליקציות כפופות לאישור של אפל, כפי שמתואר בהסכם של ערכת פיתוח התוכנה, לבדיקת אמינות בסיסית וניתוחים שונים אחרים. יישומים עדיין יכולים להיות מופצים אם נדחה אישורם, על ידי הגשת בקשה באופן ידי של המחבר לאפל לקבלת רישיון לאפליקציה למכשירי iPhone בודדים, אם כי אפל עשויה לקחת את היכולת של המחברים לעשות את זה במועד מאוחר יותר.
הסכמי סודיות תמיד אסרו על מפתחים לפרסם את התוכן של הודעת הדחייה שלהם (אם התקבלה), אבל אפל התחילה לכנות את מכתבי הדחייה שלה עם הסכמי סודיות: המידע הנמצא בהודעה זו הוא סמוי. מאוחר יותר אפל שינתה את המכתב בטענה שזה "יצר יותר מדי עומס על המפתחים", אך היא לא שינתה את ההחלטה על איסור פרסום מודעות דחייה. יישומים מסוימים אינם זמינים מחוץ לארצות הברית, לבקשת המפתח. מאז, המון מפתחים פרסמו את מכתבי הדחייה של אפל ואף מפרסמים אותם.
בנוסף, אפל הסירה את התוכנה המורשה תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו (GPL) מ-App Store, לאחר תלונות של אחת ממפתחי התוכנית, בטענה כי תנאי השירות של חנות האפליקציות סותרים את רישיון ה-GPL.

חנות אפליקציות ארגונית

מכיוון שה-App Store של אפל היא לצרכנים בלבד, חברות אינן יכולים להפיץ ולפרסם בתוך היישומים שלהם. תחת תוכנית המפתחים הארגונית של אפל, חברות יכולות לפרסם בתוך יישומים שלהם באמצעות "חנות אפליקציות ארגונית".
אפליקציות שפורסמו בתוכנית המפתחים הארגונית של אפל עדיין כפופות לשליטה של אפל, באמצעות מתג ה"הרג" השנוי במחלוקת, שבו אפל יכולה לבטל האישור הדיגיטלי של מו"ל וכך "להרוג" את היישום במכשירים של משתמשים. עם זאת, אין ראיות לכך שהדבר נעשה בסביבה הארגונית.

שירותים דומים למכשירים אחרים

למתחרים יש גם חנויות משלהם ליישומים ניידים. פאלם פרסמה חנות אפליקציות דומה לחנות היישומים למכשירי פאלם והודיע​ה​ כי קטלוג היישומים עבור webOS של "פאלם פרה", שפורסם ב-6 ביוני 2009. פלטפורמה אחרת, Google Play (בעבר "Android Market"), משתמשת בשילוב עם מערכת ההפעלה אנדרואיד של גוגל. בשנת 2010 פרסמה מיקרוסופט חנות סלולרית של Windows, חנות יישומים עבור פלטפורמת Windows Phone שלהם, וגם באוקטובר 2012, החנות של Windows עבור מחשבים וטאבלטים המריצים Windows 8.
נוקיה שחררה את "Ovi Store" (שהחליפה את יישום "Download!", שקדם ל-App Store של אפל) למכשירים הניידים S60 ו-S40. סמסונג יצרה "יישומי סמסונג" ("Samsung Apps"), בעיקר כדי לספק שירותים למערכת ההפעלה שלה "Bada", אבל גם עם תמיכה במכשירי סמסונג מסוימים אחרים. Research In Motion השיקה גם את חנות BlackBerry App World. נינטנדו DSi מסוגל להתחבר לחנות מקוונת בשם "DSi Shop", יחד עם PlayStation Portable‏ (PSP) ופלייסטיישן ויטה של סוני, המסוגל להתחבר לחנות של הפלייסטיישן כדי להוריד משחקים וכו'. לנינטנדו 3DS יש גם הפלטפורמת ההפצה שלו, שנקראת eShop.