google/wiki40b huggingface dataset:
גיל קלעי

ביוגרפיה

קלעי קיבל דוקטורט מהאוניברסיטה העברית ב-1983, המנחה שלו היה מיכה פרלס. הוא הצטרף לאוניברסיטה העברית ב-1985 לאחר פוסט-דוקטורט ב-MIT. תחומי העניין העיקריים שלו הם קומבינטוריקה, גאומטריה ושימושיהן. בין השאר, הוכיח שיש גרסאות של שיטת הסימפלקס לתכנון ליניארי שזמן הריצה שלהן (במקרה הגרוע) הוא תת-מעריכי; פתר לשלילה את בעיית Borsuk (שואלת האם כל קבוצה חסומה במרחב האוקלידי ה-n-ממדי ניתנת לחלוקה ל-n+1 קבוצות מקוטר קטן יותר); והתקדם בפתרון השערת Hirsch (טוענת שקוטר גרף הקודקודים והמקצועות של פאון d-ממדי עם n פאות הוא לכל היותר n − d).
קלעי זכה במספר פרסים חשובים במתמטיקה: פרס פוליה (1992); פרס ארדש (1993); פרס פולקרסון (1994). הוא חבר מערכת של כתב העת Israel Journal of Mathematics. בין תלמידיו אהוד פרידגוט, איזבלה נוביק, רון עדין ועודד שרם. 
קלעי מרצה וכותב על רעיונות במתמטיקה לציבור הרחב וכמו כן הוא מפרסם לעיתים בהארץ.
בסוף שנת 2016 צורף לאקדמיה הלאומית למדעים.
תקופת ראיווה

בחירת השם

ועדה בת תשעה חברים הייתה אמונה על הכנת רשימת שמות מתאימים לתקופה, ולאחר מכן בחרה ממשלת יפן את שם התקופה מתוך הרשימה.
הילה רוח

ביוגרפיה

הילה רוח נולדה בטבריה לאם ממוצא תוניסאי ואב ממוצא טורקי. בגיל 6 עברה עם משפחתה לבת ים, ובילדותה אובחנה כמחוננת. רוח שירתה בחיל המודיעין, ובשנים 2008-2010 למדה בבית הספר למוזיקה רימון. בשנת 2009 הקימה את להקת "כלבי רוח" יחד עם הגיטריסט ניר שלמה, הבסיסט נועם שחם, הקלידן איתי שטרית והמתופף גדי פטר, ושימשה כסולנית הלהקה. אלבום הבכורה של הלהקה יצא בשנת 2013 כשרוח כתבה לו את כל המילים והלחינה את כולו. לאחר התפרקות הלהקה יצאה הילה רוח לדרך עצמאית.
בשנת 2015 הוציאה את אלבומה "רופאה במערב". באלבום ביצעה רוח את "דובה גריזלית", שירה של המשוררת יונה וולך והלחינה אותו. 
ב-10 במאי 2018 יצא לאור אלבומה השני "מוסיקה לפרסומות". האלבום זכה למקום שלישי במצעד אלבומי הקצה לשנת 2018 ומקום ראשון מבין האלבומים הישראלים.
שלושה כדורים 2

תיאור היצירה

היצירה היא אחת העבודות של האמן בה הוא בוחן אספקטים של פרספקטיבה באמצעות השתקפות, בדומה לשתי יצירות קודמות שלו: "דומם וכדור שיקוף" ו"יד וכדור שיקוף". ביצירה מופיעים שלושה כדורים - בכדור האמצעי ניתן לראות השתקפות של האמן ושל חדר עבודתו (בדומה לשתי היצירות האמורות), ואף השתקפות של הכדורים מימינו ומשמאלו, ושל היצירה עצמה המצוייה בשלבי עבודה על השולחן. הכדור השמאלי משקף את תקרת חדר העבודה, את חלונות חדר העבודה והנוף הנשקף מהם, אך לא את תוכו של חדר העבודה, ואילו הכדור הימני אטום לחלוטין.
היצירה אינה יצירה ריאליסטית מאחר שנקודת מבטו של הצופה משתנה מכדור לכדור - בעוד שבכדור האמצעי מבטו של הצופה הוא במישור החדר (ולו הייתה התמונה ריאליסטית, היה הצופה יכול לראות את החדר סביבו), בכדור השמאלי מבטו של הצופה הוא מלמעלה, ובציור ריאליסטי היה צריך לראות את ההשתקפות שלו עצמו. הסבר, לכאורה, לכך שלא רואים את ההשתקפות ניתן על ידי האמן:
שלושה כדורים שווים בגודלים אך שונים בחזותם ניצבים זה לצד זה על שולחן מבריק. הכדור השמאלי עשוי זכוכית ומלא מים, ולכן הוא שקוף ומשקף כאחד... בכדור האמצעי מושגת אחדות משלושת בשתי דרכים שונות, שכן לא זו בלבד שהוא משקף את הכדורים שמימינו ומשמאלו, אלא ששלושתם נראים ברישום שהאמן עובד עליו.
— מ.ק. אשר, עבודות גרפיות, סטימצקי טאשן, 1994
אח"י לויתן (צ-75)

תמצית

הצוללת נכנסה לשירות פעיל בצי הבריטי בשנת 1944 בשם HMS Turpin ומספרה היה P-354. הצוללת נרכשה על ידי ישראל בשלהי שנת 1964, עברה שיפוץ גדול בבריטניה, הניפה נס שרות פעיל והגיעה לנמל חיפה בשנת 1967. בדרכה מבריטניה לישראל נפלו מסיפונה למים שני מלחים וטבעו.
Bixby (עוזרת וירטואלית)

זמינות עולמית ושפה

ביקסבי זמינה ביותר מ־195 מדינות (בהן ישראל). ביקסבי זמינה בקוריאנית, באנגלית אמריקאית, במנדרינית, בצרפתית (החל מסוף 2018), באנגלית בריטית (החל מפברואר 2019), בגרמנית (החל מפברואר 2019), איטלקית (החל מפברואר 2019) ובספרדית (ספרד) (החל מפברואר 2019). 
הגרסה הסינית של ביקסבי זמינה רק במכשירים שנמכרו באופן רשמי בסין.

התקנים תואמים

(רשימת המכשירים העיקריים בלבד)
איי ABC

היסטוריה

יש הסבורים שאיי ABC התגלו לראשונה על ידי אחד הקפטנים של כריסטופר קולומבוס, אלונסו דה איידה ‏ (Alonso de Ojeda), אשר הגיע לראשונה לקוראסאו במאי 1499. הוא אמר שהוא כינה את האיי"ם Las Islas de los Gigantes" (איי הענקים) בשל המראה של התושבים הילידים. באופן רשמי הם התגלו על ידי אמריגו וספוצ'י, כאשר הקרטוגרף שלו חואן דה לה קוזה ביצע רישומים לראשונה לאיים. המתיישבים הספרדים הראשונים באי, שלא הצליחו למצוא בו זהב, חטפו את רוב הילידים על מנת שיעבדו עבורם כעבדים בהיספניולה. ב-1527 הקימו הספרדים ממשל עבור האיים והדת הקתולית הפכה דומיננטית באיים.
בשנת 1634 הולנד נלחמה בספרד על השליטה על באיים. ההולנדים ניצחו במלחמה ובעקבות כך האיים עברו לשליטה הולנדית. חברת הודו המערבית ההולנדית פיתחה את האזור, והקימה נמל מרכזי בקוראסאו. לביטול סחר העבדים ב-1863 הייתה השפעה הרסנית על כלכלת האיים, אף על פי שהכלכלה שבה והתעוררה עם גילוי הנפט בוונצואלה בתחילת המאה ה-19, ובעקבות כך האיים הפכו לבתי זיקוק גדולים.
האיים הפכו לחלק מהאנטילים ההולנדיים ב-1954, והולנד העניק לאיים אוטונומיה פוליטית בתוך ממלכת הולנד. בשנת 1986 ארובה נפקדה מהאנטילים ההולנדים והפכה למדינה נפרדת בתוך הממלכה. עם פירוק האנטילים ההולנדים ב-10 באוקטובר 2010, זכתה קוראסאו למעמד דומה לארובה. בונייר הפכה לרשות מוניציפלית של הולנד, אם כי כיום היא שומרת על מעמדה כטריטוריה מעבר לים של האיחוד האירופי.
כנימות מגן

מאפיינים

הכנימות ניזונות מן הצמח באמצעות גפי פה מוצצים (חדק) אותם הן מחדירות אל צינורות ההובלה של הצמחים או אל תוכן תאי הצמח. הכנימות השונות, בהתאם, מתפתחות בעיקר על צמחים חשופי זרע (אצטרובלניים, שרביטנאים) ומכוסי זרע אך קיימים מינים אשר מתפתחים על שרכים.
קיימים הבדלים גדולים בגודל הגוף של כנימות השייכות למשפחות השונות. אורכו של הגוף נע בין 1 ל-2 מ"מ בכנימות הממוגנות (Diaspididae) ועד ל-30 מ"מ במינים של משפחת האיצריות (Margarodidae).
בכנימות דו-הוריות קיימת דו-צורתיות מינית בולטת מאוד בין הזכרים והנקבות. גופה של נקבה בוגרת דמוי שק מוארך או מעוגל, היא חסרת כנפיים, מצוידת בגפי פה, ומתפתחת בדרך של גלגול חסר. הזכר הבוגר קטן מן הנקבה, בעל זוג אחד של כנפיים (הכנפיים האחוריות הפכו לבוכניים בדומה לסדרת הזבובאים), והוא עובר גלגול מלא בהתפתחותו. הזכר הבוגר חסר גפי פה, איננו ניזון, והוא חי מספר שעות עד שלושה ימים, במהלכם הוא מפרה את הנקבה.
מחזור החיים של כנימת מגן מתחיל בדרגת הזחלן אשר בוקע מביצה שהוטלה על ידי הנקבה. כאשר מוצא הזחלן צמח פונדקאי מתאים הוא מחדיר אליו את גפי הפה, מתחיל למצוץ את מוהל הצמח, ובאתר זה ישלים את התפתחותו. מחזור החיים של הנקבה כולל 2 עד 4 דרגות זחל (בהתאם למשפחה), ואילו התפתחות הזכר כוללת 2 דרגות זחל, טרום-גולם, גולם וזכר בוגר.
הקבוצה של כנימות מגן כוללת כ-300 מינים הנחשבים למזיקים קשים מאוד בגידולים חקלאיים באזורים שונים של העולם ובהם: "קמחית ההדר", "איצריית ההדרים", "כנימה אדומה", "כנימה שחורה" (המזיקות בהדרים); "קמחית קנה סוכר" הפוגעת בקני סוכר; "קמחית הגפן" בענבים; "כנימת סאן חוזה" בעצי פרי ורדניים; "קמחית האננס" פוגעת קשה במטעי אננס בכל אזורי הגידול שלו; מינים שונים של "מאטסוקוקוס" הם מזיקים קטלניים ביערות של עצי אורן.
קיימים מספר מינים של כנימות מגן הנחשבים לחרקים מועילים ובעלי ערך כלכלי לאדם. מגופן של נקבות בוגרות במשפחות שונות מפיקים צבע אדום המשמש לצביעה בתעשיית מזון, לצביעת בדים וצמר ולהכנת חמרי-צבע לציור. לפי המסורת, תולעת השני המוזכרת בתנ"ך, היא מין של משפחת הכרמיליים. כנימת קוצ'יניל ממשפחת Dactylopiidae מתפתחת אך ורק על מינים של צבר במרכז ודרום אמריקה, ומכינים ממנה צבע אדום. כנימת אררט (Porphyrophora hamelii) גדלה על שורשים של מיני דגניים בארמניה ואסיה המרכזית וגם היא שימשה ומשמשת להכנת צבע אדום.
הורישני פלבני

היסטוריה

במקום שבו התגלו מצבורים גדולים של עפרת ברזל הוחלט להקים מפעל להפקתו. במקום שבו הוקם המפעל הוקמה גם קומסומולסק.
ב-1972 קומסומולסק קיבלה מעמד של עיר.
ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה להורישני פלבני.
תל מבורך

תל מבורך (שמו בערבית "תל מבארך") הוא תל קטן השוכן על הגדה הדרומית של נחל תנינים בכניסה ליישוב בית חנניה. בחפירות הארכאולוגיות באתר נמצאו שרידים מתקופת הברונזה התיכונה, תקופת הברונזה המאוחרת, תקופת הברזל, התקופה הפרסית ומעוט שרידים מהתקופה ההלניסטית עד הערבית המאוחרת.

החפירות הארכאולוגיות

בשנת 1923 נמצא למרגלות התל מאוזוליאום מהמאה ה-3. המאוזוליאום בנוי אבן ובתוכו נמצאו מספר סרקופגים משיש מעוטרים בתבליטים, על אחד מהם נמצא תיאור של מלחמת היוונים באמזונות. הסרקופג מוצג במוזיאון ישראל.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 התגלה מצפון מערב לתל קבר פיר מהמאה ה-10 לפנה"ס שבתוכו נמצאו כלי חרס. חפירות מאורגנות בתל נערכו בין השנים 1976-1973 על ידי המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית בראשות אפרים שטרן.
מועצת החלב

מועצת החלב היא "חברה לתועלת הציבור" ששמה המלא "המועצה לענף החלב בישראל (ייצור ושיווק)" אשר נרשמה כחברה בע"מ בנובמבר 1965. חברה זאת הוקמה על פי החלטת הממשלה דאז, בתור גוף שבמסגרתו יתקבלו ההסכמות החיוניות לתפקודו התקין של ענף החלב בישראל. לפיכך, משמשת המועצה מיום היווסדה ארגון גג, המשותף לכל הגורמים המעורבים בייצור חלב ומוצריו בישראל: ממשלת ישראל (העוסקת ברגולציה בתחום), ארגוני החקלאים ומגדלי הבקר      והמחלבות. בפועל, עוסקת המועצה באופן שוטף בתכנון ובתיאום הניהול של משק החלב בישראל לצד הסברה על חשיבות מוצרי החלב.
חוק תכנון משק החלב, התשע"א-2011 שנחקק בתאריך 6/10/11 נועד לעגן את הפעולות הנדרשות להסדרת ענף החלב, במסגרת מועצת החלב, תוך הבטחת איכות ובטיחות ייצור החלב ושיווקו. מתוך כך מוסדרת אספקתו הסדירה של החלב ומוצריו בכל עת ולרווחת ציבור והיצרנים ובתנאים הולמים.
בשנים האחרונות קדמה מועצת החלב, במסגרת הגדרתה בחוק, קמפיינים רחבי היקף כגון “I love halav” ו-"3 ביום" (הקורא לצרוך חלב, גבינה ויוגורט מדי יום). מוסדות מועצת החלב הם האספה הכללית ומועצת המנהלים.
המועצה עובדת בשיתוף פעולה עם התאחדות מגדלי בקר בישראל.

חגיגות שמחת החלב

"חגיגות שמחת החלב" הן הפנינג שיוזמת המועצה מדי שנה סביב ייצור החלב ברפתות ובדירים, העיבוד שלו במחלבות וצריכתו בידי האדם. מטרות קיום האירוע הן הצגת אנשי המקצוע והמומחים בענף החלב; המחשת ניסיונות ההקפדה על רווחת בעלי החיים, שמירת איכות הסביבה והבטחת איכות החלב; תיאור הערכים הלאומיים שעומדים לטענת המועצה מאחורי פעילות החקלאים; והדגמת שרשרת הייצור בתעשייה - מהמלטת העגלה ועד להגעת החלב לחנויות.
פט הייווד

ביוגרפיה

הייווד נולדה בגרטנה גרין שבמחוז דמפרישייר שבסקוטלנד. היא בת למשפחה בת חמישה ילדים, אביה ג'ון דייוויד הייווד היה מהנדס. בנעוריה למדה בבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק". מאוחר יותר היא הצטרפה ללהקת התיאטרון והופיעה ב-1954 במחזמר "Salad Days" בתפקיד ראוונה. באותה שנה הועברה ההפקה לתיאטרון וודוויל בלונדון, שם הוצגה במשך חמש שנים, תקופת שיא למחזמר באותה עת.
בשנת 1968 הופיעה הייווד לראשונה בסרט קולנוע והיא בת 36. היא גילמה את דמות האומנת בסרטו של פרנקו זפירלי "רומיאו ויוליה". בהמשך שיחקה בתפקידי משנה בסרט "Staircase" ובסרט "הקרב על בריטניה", שניהם מ-1969. תפקידה הבא היה בפסיכודרמה "Mumsy, Nanny, Sonny and Girly" מ-1970 בבימויו של פרדי פרנסיס. בעקבות הופעתה זו קיבלה תפקידים בקומדיות, סרטי מתח וסרטי אימה.
תפקידים נוספים שלה היו בקומדיה הבריטית "All the Way Up" (מ-1970), "Whoever Slew Auntie Roo" (מ-1971), "הבית ברחוב רילינגטון" (1971) בו גילמה את אתל כריסטי אשתו של הרוצח הסדרתי ג'ון כריסטי, "וינסטון הצעיר" (1971) בתפקיד האחות המטפלת של וינסטון צ'רצ'יל, "Bequest to the Nation" (מ-1973), "לו היית כאן" (1987) בתפקיד מילי דודתה של לינדה, "טוסקניני הצעיר" (1988), "Getting It Right" (מ-1989) והסרט "Sparrow" של פרנקו זפירלי מ-1993.
ב-1978 גילמה הייווד את דמותה של אלן (נלי) בסדרת הטלוויזיה "אנקת גבהים", עיבוד של ה-BBC לרומן מאת אמילי ברונטה. עוד בטלוויזיה השתתפה בסדרה הקומית "Root Into Europe" בה זוג בריטים מבוגרים מטיילים במדינות שונות באירופה. ב-1987 שיחקה בתפקיד אמו של דיקון בעיבוד לספר "סוד הגן הנעלם" של רשת הולמארק. היא שיחקה בתפקיד אורח בפרק "Second Time Around" של הסדרה "המפקח מורס".
על תפקידה בסרט "רומיאו ויוליה" הייתה הייווד מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1969.

חיים אישיים

הייווד נשואה לאוליבר נוויל, לשעבר מנהל של האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
דונלד רויאל

קריירה

רויאל הצטרף למדי קבוצת הכדורסל אוניברסיטת נוטרה דאם, ושיחק עימה במשך ארבע שנים. אחרי כן, רויאל נרשם לדראפט ה-NBA בשנת 1987 ונבחר מהסיבוב השני, במקום ה-52 הכללי על ידי הקליבלנד קאבלירס. אך בקדם־עונת 1987/88, הועבר לקבוצות מהליגות החצי מקצועניות כדי להתחשל ולצבור דקות משחק. במשך שנתיים שיחק בפנסקולה טורנדוס ובראפיד סילבר בולטס. לאחר מכן, חזר לקאבלירס שהעבירו אותו בעסקה למינסוטה טימברוולבס עבור לואיס ויליאמס. בעונתו היחידה בטיברוולבס רויאל שותף ב-66 משחקים ורשם ממוצעים של כ-6 נקודות ו-2.1 ריבאונדים. 
לאחר עונה, שיחק רויאל במכבי תל אביב ושותף בזכייתה בדאבל המקומי (אליפות וגביע), למרות זאת, עזב את ישראל בסיום העונה. וחזר לארצות הברית. עד לפרישתו, שיחק רויאל בסן אנטוניו ספרס, אורלנדו מג'יק, גולדן סטייט ווריורס ושארלוט הורנטס. 
כאמור, בסוף 1998, פרש רויאל ממשחק פעיל. בסך הכול, בקריירת ה-NBA שלו, רויאל שיחק 504 משחקים וקלע 3,161 נקודות.
רויאל המשיך לעבוד במסגרת הכדורסל. רויאל עבד כעוזר מאמן במספר קבוצות מליגת המכללות. וכיום משמש כמגלה כישרונות עבור מספר קבוצות מה-NBA.
חוף סלעי

חוף סלעי הוא חוף ים המורכב כמעט כולו מסלעים בגדלים שונים ועליהם הגלים מתנפצים, לעיתים לגובה רב. בסמוך לחופים אלה ישנם לעיתים גם צוקים, רכסי הרים וגבעות ואפילו חופים חוליים. לפעמים קו החוף מכוסה במקום בסלעים גדולים בסלעים קטנים יותר, חלוקי נחל, חצץ ואפילו מבוץ וחול, המגיעים מהים.
חופים שונים מצויים סמוך לערים ומבנים שונים, אך הם אינם חופי רחצה פופולרים בדרך כלל, בגלל הגלים הגבוהים, קשיותם והתנאים הקשים בהם. בחופים אלה קווי הגאות והשפל גבוהים וקיצוניים בהרבה מאשר באזורים אחרים. כתוצאה מכך אין בהם הרבה בעלי חיים.
חופים כאלה יכולים לאחר שחיקה מרובה מאוד של אור שמש, מים מלוחים, רסס ורוחות להתפרק בהדרגה ולהפוך לחוליים.

פאונה בחוף הסלעי

בעלי החיים שכן חיים בחופי סלע מרוכזים בעיקר בבריכות סלע המתמלאות בגאות ושורדות את היובש של השמש. בבריכות כאלה ישנו מגוון של יצורים קטנים, בעיקר חסרי חוליות כמו שושנות ים, צלחיות, צדפות, כיטונים ותמנוניים והרבה קווצי עור כמו כוכבי ים, נחשוני ים וקיפודי ים. באזור מצויים גם סרטנאים שונים ביניהם שטצדאים, סרטנים קצרי בטן, לובסטרים וסרטנים דומים. לעיתים מזדמן אליהם גם דג קטן כמו קברנון, קרנון או צמידון והוא מתקיים על שאר היצורים. בכמה חופים ישנם אצות, בעיקר אצות כמו אצות חומיות וקלפ הנאחזים בעזרת שורשיהם בסלעים.
סביב חופים אלה ישנם מעט מינים המבקרים בהם. באזורים הארקטיים והאנטארקאטיים ישנם מושבות של אריות ים ושל פינגוויניים על הקרקע או של עופות ימיים המנצלים את הסלעים לקינון ובאיי גלאפגוס גם איגואנות ים. שחפיים, ארנריות וחופיות מפוספסות מחפשות בין הסלעים יצורים למאכל ושלצדפיים שוברים את הקונכיות של יצורי החוף. בחופי אמריקה מגיעים לחופים כאלה דובי גריזלי המחפשים אחר צדפות.
אלו אזורי מחיה רגישים מאוד לפגיעה כמו זיהום ימי שנגרם משפיכת מכליות נפט. עם זאת הם פחות רגישים להצפות ולעליית גובה פני הים ביחס לחופים חוליים, בגלל הסלעים הקדמיים שלהם המשמשים כשוברים.
NTSC

NTSC הוא תקן לאותות וידאו, הנמצא בשימוש נרחב לשידורי טלוויזיה, במיוחד בארצות הברית, בקנדה, ביפן, ובמספר מדינות נוספות. במדינות אחרות מקובלים תקני PAL או SECAM.

מקור השם

שם התקן הוא ראשי תיבות של הוועדה הלאומית האמריקאית לתקני טלוויזיה (National Television Standards Committee).

בעיות בקליטה של אות NTSC עלולות לגרום לשינוי במופע אות הצבע. עקב עובדה זו נהוג להתבדח על שם התקן ולטעון שמקורו ב- "Never The Same Color" או ב- "Never Twice the Same Color" (לעולם לא אותו הצבע).

פרטים טכניים

בתקן NTSC מכיל אות הווידאו 29.97 מסגרות בשנייה. בכל תמונה יש 525 שורות, מתוכן רק 484 שורות מוצגות על הצג - שאר השורות מכילות נתונים אחרים. איכות התמונה נמוכה מזו שבתקן PAL, שבו כל תמונה מורכבת מ-625 שורות. השורות השונות המרכיבות כל אחת מהתמונות משודרות לסירוגין בשני שדות. שדה אחד מכיל רק את השורות שמספרן אי זוגי, והשדה השני רק את השורות שמספרן זוגי. תדר השדות, לכן, הוא 60 הרץ, מספר שנבחר בגלל תדר רשת החשמל בארצות הברית. התקן אומץ במדינות נוספות שבהן רשת החשמל היא בתדירות 60 הרץ. למעשה, בתקן NTSC הצבעוני התדר הוא 59.94 הרץ, מסיבות הקשורות לקידוד אות הצבע בתמונה.
אדם קול

החיים שלפני

אוסטין ג'נקינס נולד בלנקסטר, פנסילבניה. לאוסטין יש אח צעיר ממנו. הוריו נפרדו כשהיה בן 10 בלבד. כילד, ג'נקינס לקח שיעורי קראטה.

חיים אישיים

ג'נקינס ציין את המתאבק שון מייקלס כאחד שהעניק לו השראה בקריירת ההיאבקות שלו.
יעל פורמן

יצירתה

פורמן כותבת מדע בדיוני ופנטזיה ישראליים במוצהר, הן בסיפוריה הקצרים וכן בכתיבתה לנוער. כתיבתה עוסקת לעיתים קרובות בהיבטים ובהשפעות של קידמה, תיעוש וטכנולוגיה על החברה האנושית, ונוגעת לעיתים קרובות בתחומים של הומניות, זכויות בעלי חיים ושאלות של מוסר ויחס אתי לבעלי חיים.
סיפורה הראשון התפרסם בזמן שירותה הצבאי באנתולוגיה של סיפורי חיילים. מאז התפרסמו סיפוריה באסופות שונות, במגזינים "מטען" ו"חלומות באספמיה" וכן באתרי אינטרנט שונים, ביניהם "בלי פאניקה". שלושה מסיפוריה הוקלטו לתסכיתים על ידי "קבוצת מספרי הסיפורים".
ספרה הראשון, "ילדי בית הזכוכית" (הוצאת מודן) פורסם בשנת 2011 ומספר על ידידות יוצאת דופן בין ילדה אנושית לבת מים, אשר חיות יחד בבית שהוא אקווריום. הוא מבוסס על הסיפור הקצר "קירות ריקים" שזכה במקום הראשון בתחרות הסיפורים "עולמות 2009" שהוקדשה לנושא "סוף העולם". הספר נבחר על ידי משרד החינוך ל"מצעד הספרים", רשימת ספרי קריאה מומלצים לבתי הספר.
ספרה השני, "קרעי עולם", פורסם בשנת 2017. הוא סיפור של פנטזיית מעבר המלווה שני נערים ישראליים שנכנסים לתוך משחק מציאות מדומה ומוצאים את עצמם בעולם פנטזיה.
בית הספר הניסויי אביחיל

בית הספר הניסויי "אביחיל" הוא בית ספר יסודי ממלכתי ייחודי במושב אביחיל, המועצה האזורית עמק חפר.

היסטוריה

בית הספר הוקם בשנת 1933, שנה לאחר ייסוד מושב אביחיל, וכלל כיתה אחת עבור בני כל הגילים שמספרם היה מצומצם באותה עת. עם השנים התרחב ונבנו מבנים נוספים; מספר השכבות בבית הספר עמד על שמונה (עד כיתה ח') ובהמשך הופחת לשש בלבד (עד כיתה ו'). במהלך השנים שימש בית הספר את ילדי מושב אביחיל ואת ילדי היישובים הסמוכים, בהם: חבצלת השרון, שושנת העמקים וצוקי ים. כן למדו בו תלמידים מנתניה, רובם ילדים שהתגוררו בסמוך לבית הספר הגובל ברחוב עמק חפר בנתניה. בשנות התשעים קלט בית הספר אוכלוסיית עולים גדולה מאתרי הקרוואנים "חצרות חפר" ו"חצר בארותיים", עד כדי 40% מהתלמידים.

בית ספר ניסויי

בשנת 2005 הוכר בית הספר על ידי אגף הניסויים של משרד החינוך כבית ספר ניסויי שמטרתו הגשמת יעדים אישיים על ידי בחירה עצמית של התלמידים וגמישות מערכתית. גישה זו יושמה בבית הספר החל משנת 2002 תחת הסיסמה "מהגמשה להגשמה". במסגרת זו בית הספר מאפשר גמישות יוצאת מגדר הרגיל, כך שהתלמידים לומדים לבחור מסלול לימודי שיוביל אותם אל היעדים הלימודיים והחברתיים של כל אחד ואחת מהם, על פי משנתו של יאנוש קורצ'אק.
שיתוף התלמידים לא נעשה רק בתחום הלימודי, אלא גם חברתית. התלמידים תורמים מזמנם לרווחת כלל תלמידי בית הספר באמצעות השתתפות בוועדות, כוועדת בירורים, שתפקידה לגשר בין ילדים אשר התקוטטו, ועדות ספורט שמפעילות את הילדים בהפסקות, ועדת אינטרנט שאחראית על עדכוני האתר הבית ספרי, מועצת תלמידים, אחראי מחשבים, פינת חי ועוד.
כיום לומדים בבית הספר הניסויי "אביחיל" כ-380 תלמידים והוא הפך לבית ספר על-אזורי. מנהלת בית הספר כיום היא גילה זילברשטיין-קסטיאל.
בחודש אוקטובר 2008 זכה בית הספר ב"פרס קורצ'אק".
בספטמבר 2010 הוכר על ידי משרד החינוך כמרכז הפצה למוסדות חינוך בכל הארץ.
בחצר בית הספר נמצא קברו של יוסף בנימיני, מראשוני אביחיל, שנרצח במקום זה בשנת 1933. ליד הקבר נמצאת אנדרטה מעמוד שיש ועליו מנורה - סמל הגדודים העבריים במלחמת העולם הראשונה.
Stitches

הווידאו קליפ

הקליפ הראשון של השיר הופק על ידי ג'ון ג'ון אגוסטבו ויצא בבכורה ל-Vevo ב-18 במרץ 2015. בקליפ משתתפת השחקנית אייבי מת'יסון, שהופיעה גם בכמה מהקליפים הקודמים שלו. נכון ליולי 2017, השיר הגיע להישג של מעל מיליארד צפיות ביוטיוב.
מנדס הכריז על וידאו קליפ חדש לשיר בחשבון האינסטגרם שלו. הסרטון מתחיל כאשר מנדס נוסע למגרש חניה נטוש שבו הוא יוצא מהמכונית ומתחיל לשיר. במהלך הסרטון מוצגים קטעים בהם נראה כאילו כוח בלתי נראה מתקיף את מנדס, בהמשך נהיה הכוח חזק יותר וגורם למנדס להיפגע מדלת מכוניתו ומקירות. לבסוף נכנס מנדס לשירותים ושוטף את פניו, ולהפתעתו מגלה שכל פצעיו נעלמים. סיפר מנדס שכילד, הוא היה נוהג להעמיד פנים שהוא מותקף על ידי רוח רפאים.
ביולי 2015, פורסמה גם גרסת קליפ דואט אקוסטית, יחג עם היילי סטיינפלד.
טילון

טילון הוא שם גנרי בישראל למוצר גלידה תעשייתי הכולל גביע גלידה ממולא בגלידה ומוקפא. המוצר הקפוא נעטף ונמכר ביחידות בודדות בקיוסקים ולעיתים בגלידריות ובאריזות מאגדות במרכולים.
השם "טילון" היה במקור שמו של מותג של שטראוס, ששטראוס הפסיקה לייצר כאשר החלה לייצר את המותג "קורנטו" בעקבות כניסתה לשותפות עם יוניליוור ב-1996.(הקישור אינו פעיל, 15 ביולי 2016)
גביעי גלידה יוצרו באופן תעשייתי החל מתחילת המאה ה-20 אך ייצור גביע גלידה הניתן להקפאה עם הגלידה בתוכו היה חלומם של יצרני גלידה תקופה ארוכה. האתגר היה למנוע מהגלידה להרטיב ולרכך את הגביע, שאיבד עקב כך את פריכותו. ב-1959, ספּיקה, חברת גלידה איטלקית מנאפולי התגברה על הבעיה באמצעות תהליך שהמציאה, שבודד את פנים הגביע מהגלידה על ידי שכבת שמן, סוכר ושוקולד. ספיקה רשמה את השם "קורנטו" ב-1960, אך המותג לא זכה להצלחה רבה. ב-1976 קנתה יוניליוור את ספיקה והחלה במסע שיווק המוני באירופה. כיום המוצר הוא אחד הנמכרים ביותר מסוגו.(הקישור אינו פעיל, 15 ביולי 2016)
בישראל נמכרים טילונים של מגוון יצרנים. בשנים האחרונות הוצגו גם "מיני" טילונים (או טילוני "ביס") הנמכרים במרכולים באריזות מאגדות וכן טילוני "דיאט" שאינם כוללים סוכר או שומן.
דאוס אקס מכינה

דאוס אקס מכינה (בלטינית: Deus ex machina) הוא מונח שפירושו אל מתוך מכונה ("מכונה" במובן של מנגנון, מכניקה). מונח זה משמש לתיאור מצב בסיפור או דרמה, בו הכותב מכניס לעלילה גורם נוסף, שאינו נובע מהשרשרת הסיבתית העלילתית, על מנת לפתור בעיות עלילתיות. לדוגמה: באגדת העם "כיפה אדומה", מופיע בסוף הסיפור צייד, שמציל את הדמויות ופותר את כל הבעיות בעלילה, אף על פי שקיומו לא היה ידוע לקורא בראשית הסיפור.

משמעות המונח

בהשאלה, הביטוי מתייחס למצב בו אנשים מצפים לסיוע שיבוא מן-החוץ, "דאוס אקס מכינה", כלומר, לאחר שלא הצליחו לפתור בעיה בעצמם.

מקור המונח בתיאטרון

מקורו של המונח בתיאטרון היווני, בו מכונה הייתה מורידה "אל" לבמה, כדי לפתור מצב שאין דרך אחרת להתירו. מקור הביטוי בספרו של הורטיוס, "ארס פואטיקה", שטען שעל הסופר להימנע משימוש ב"אל המגיח ממכונה" כדי לפתור בעיות בעלילה. בספרו "הפואטיקה", יוצא אריסטו נגד שימוש בדאוס אקס מכינה, הפוגם, לדעתו, בכוחה של השרשרת הסיבתית בעולם המיוצג. כותב הטרגדיות היווני אוריפידס היה ידוע בשימושו בתחבולה אמנותית זו.
לתחבולה זו קמה התנגדות גם מכיוון נוסף, בטענה שהיא פוגמת בהשעיית הספק - מאחר שלעלילה מוכנס גורם נוסף, שאינו מסתדר עם הלוגיקה הפנימית שלה, הדבר פוגם באשליה של עולם מיוצג, החסר יד מכוונת, וחושף את כוונות היוצר (ראו גם: הנמקה).
תדיר ושאינו תדיר

תדיר ושאינו תדיר – תדיר קודם (או כל התדיר מחבירו קודם את חבירו) הוא כלל בהלכה הקובע כי קיום מצווה שכיחה יותר, קודם לקיום מצווה שכיחה פחות.

תדיר ושאינו תדיר בקורבנות

מקור הכלל, בניסוח שונה מעט, במשנה, מסכת זבחים, פרק י', משנה א': "כל התדיר מחברו - קודם את חברו", ומשמעות הכלל היא שיש להקדים את הקרבתו של קורבן בעל תדירות רבה לקורבן שתדירותו פחותה. כך למשל, קורבן תמיד, הקרב בכל יום, קודם לקורבן מוסף, קורבן מוסף של שבת קודם לקורבן מוסף של ראש חודש, וקורבן מוסף של ראש חודש קודם לקורבן מוסף של ראש השנה.
הכלל נלמד מהפסוק העוסק בקורבנות המוספין (במדבר כח,=): "מלבד עולת הבוקר אשר לעולת התמיד תעשו את אלה", שמשמעו שיש לעשות את קורבנות המוספים לאחר עולת הבוקר - קורבן תמיד של שחר, שהיא תדירה יותר.
הגמרא (זבחים צא, א) קובעת שקדימות זו אינה נוהגת אלא בדבר שהוא תדיר יותר, כלומר שבאופן קבוע וסדיר הוא שכיח יותר מחבירו; אבל דבר מצוי יותר, כלומר "שאין תדירותו חובה, אלא שהוא מצוי תמיד יותר מחבירו" (רש"י שם) - אינו קודם לדבר מצוי פחות, ולכן קורבן שלמים אינו קודם לקורבן חטאת, אף ששלמים מצוי הרבה יותר, כיון שאין כלל מחייב להקריב שלמים באופן תדיר יותר.

תדיר מחברו כנגד מקודש מחברו

המשנה (זבחים י, ב) מביאה כלל נוסף, לפיו "כל המקודש מחברו קודם את חברו", והגמרא בשני מקומות (שם צ, ב; מנחות מט, א) דנה בהתנגשות בין שני כללים אלה - מה הדין כאשר לפנינו שני דברים, אשר אחד מהם תדיר מחברו והשני מקודש מחברו? הגמרא אינה מכריעה ספק זה, והרמב"ם (הל' תמידין ומוספין ט, ב) פוסק: "היה לפניו תדיר ומקודש - יקדים איזה מהן שירצה".

תדיר ושאינו תדיר בקידוש

במסכת פסחים נחלקים בית שמאי ובית הלל איזה ברכה קודמת, האם ברכת היום (קידוש) קודמת או ברכת היין קודמת. בית הלל סוברים שיש להקדים את ברכת היין לברכת היום וזאת מהסיבה של "תדיר ושאינו תדיר - תדיר קודם" ועל כן יברכו קודם על היין ולאחר מכן יברכו על היום.
ניטרוגליצרין

שימוש צבאי

לניטרוגליצרין מעולם לא היה שימוש צבאי בצורתו הטהורה בשל חוסר יציבותו הרבה והסיכון שכרוך בשימוש בו. רק בשנת 1867 הצליח הממציא השוודי אלפרד נובל להוסיף לניטרוגליצרין חומרים לא פעילים כמו פחם, ניטרוצלולוזה, נסורת עצים וכך ייצב את החומר כדי שיהיה בטוח לשימוש. לתערובת שהוא יצר הוא קרא דינמיט והדינמיט לקח חלק חשוב בתחום הצבאי ל-40 השנים הבאות.
בנוסף לשימושו של הניטרוגליצרין בתערובת הדינמיט, הוא גם מרכיב חשוב באבק שריפה נטול עשן המשמש עד היום צבאות בכל העולם.

מבנה כימי

נוסחה: 
שם: 1,2,3-Tris-nitrooxy-propane
צבע: צהבהב, אבל חסר צבע כאשר נמצא בצורתו הטהורה ביותר.
מראה: נוזל שמנוני מעט.
צפיפות: 1.13 ב-15 מעלות צלזיוס.
נקודת היתוך: 13.2 מעלות צלזיוס.
נקודת רתיחה: 50-60 מעלות צלזיוס.
מסה מולקולרי: 227.0872 גרם\מול.
מהירות התפוצצות: 7,700 מטר לשנייה.
Het zotte geweld

Het zotte geweld (בתרגום מילולי מהולנדית: "אלימות מטורפת"), הוא פסל של הפסל והצייר הבלגי ריק ואוטרס. הפסל עשוי ברונזה וגובהו כ-2 מטרים. שמות נוספים בהם ידוע הפסל הם "La Vierge folle" (בצרפתית: "הבתולה המטורפת") ו-La folle danseuse (בצרפתית: "הרקדנית המטורפת").

יצירת הפסל

הפסל נוצר בהשראתה הישירה של הרקדנית האמריקאית המפורסמת איזדורה דנקן. דנקן הייתה מפורצות הגבולות של הבלט הקלאסי וטענה שהציר המרכזי של התנועה הוא החופש של היוצרת. דנקן הייתה באותן שנים פופולרית בקרב אמנים רבים באירופה והשאירה רושם רב על ואוטרס לאחר שצפה בה מופיעה בבריסל ב-1907 ולאחר שפגש אותה ב-1909.
ואוטרס יצר את הפסל ב-1912 בבריסל. הדוגמנית לפסל הייתה אשתו נֵל, ששימשה כדוגמנית ברוב ציוריו ופסליו של ואוטרס. ברוב עבודותיו של ואוטרס מתוארת נל כעקרת בית העוסקת בגיהוץ, תפירה וקריאה או כ"יפהפייה נרדמת". לעיתים נדירות משורטטת דמותה באופן כה חופשי ודינמי. באף עבודה אחרת של ואוטרס לא מופגנת בעוצמה שכזו שמחת חיים, קלילות ודינמיות.
ב-1955 הוציא הדואר הבלגי בול שבו מצויר הפסל.