כפר יונה

היסטוריה

אדמות היישוב נרכשו בשנת תרפ"ח (1928) באמצעות "קרן יונה פישר" של ז'אן יונה פישר ובשיתוף עם שלמה גוטהילף, השטחים השתרעו על פני 1,500 דונמים והיו בלתי מעובדים מזרחה מצומת השרון של ימינו. שנה לאחר הרכישה נפטר ז'אן ואת מסורת הפעילות הציונית המשיכו אחיו הצעיר יהושע פישר ובנו מוריס פישר. לאחר מותו של זאן החליטו ציוני בלגיה, שבראשם עמד, לקרוא לכפר על שמו.

השנים שלפני הקמת המדינה

בשנת 1932 ייסד מוריס פישר את חברת "מטעי השרון" אשר ניהלה את פעולות המימון להתיישבות באזור השרון והמשיכה ברכישת קרקעות. באותה שנה מכר שלמה גוטהילף 300 דונם אדמה לקבוצת פועלים עבריים מנס ציונה שנקראה "קבוצת רגב" אשר עלתה על הקרקע והתחילה בעבודות עיבוד השטח, גידור ונטיעות. בשנת 1934 אושרה הלוואה מבנק האיכרים להקמת הכפר; באותה שנה גם הצטרפו לעשרת המתיישבים הראשונים עוד עשרה פועלים, אל המתיישבים הצטרפו גם פועלים שעבדו במטעי השרון. במקביל, רכשה קבוצת השו"בים, צעירים דתיים מארצות הברית, כ-1,000 דונם והקימה יישוב בשם "נחלת השבים" (או חוות השו"בים) על אדמות הנמצאות היום בחלק הצפוני של כפר יונה. את החריש הראשון התחילו בב' באב ה'תרצ"ב. עקב קשיים כלכליים וחברתיים עזבו בני הקבוצה את המקום והצטרפו לגרעין שהקים קיבוץ בעמק הירדן. אדמותיהם צורפו לגוש האדמות של כפר יונה.
בזמן מלחמת העולם השנייה שהו חיילים יוונים בכפר ובסמוך לו. תושבי כפר יונה סייעו להם, וכאשר שוחררה אתונה ב-1944 נשלח למועצת הכפר מכתב מטעם הקונסול היווני בישראל בו הודה על הכנסת האורחים של תושבי הכפר כלפי החיילים היוונים.

השנים שלאחר הקמת המדינה

במהלך מלחמת העצמאות היה כפר יונה נתון למתקפה מצד הכוחות העיראקיים. במהלך 1948 אירעו בכפר מקרי אלימות שכללו התפוצצויות, ירי, מעשי רצח ועוד. ב-21 במרץ 1948 הודיע העיתון "הצופה" כי כפר יונה נכבש יחד עם בית גאולים (כיום מושב גאולים), ביוני אותה שנה פורסמו מספר הודעות שלפיהן היישוב העברי כפר יונה נכבש ונהרס.
ב-1957 הייתה מועצת כפר יונה מהראשונות שבראשם עמדה אישה - יפה כץ. ב-1963 בעקבות הכרזת הממשלה הכפר הפך ליישוב עירוני בעקבות הכפלת התושבים והמבנים. ב-1970 אומצה יחידת בה"ד על ידי כפר יונה יחד עם אבן יהודה, קדימה ותל מונד. ב-1972 קיבלה כפר יונה את כל עולי גאורגיה שנדחו על ידי אור יהודה על מנת לספק להם בית חם. ב-1973 נאבקו התושבים על שטחי הכפר שלהם בעקבות לחצי הממשלה למכור להם אותם ולבנות בהם שיכונים ציבוריים. ב-1974 הוחזרו לכפר מספר חיילים על ידי הצלב האדום לאחר שנכלאו בדמשק.
בשנת 1974 התפטר ראש המועצה דאז, דוד משה, וקרא למשרד הפנים למנות ועדה קרואה אשר תנהל את ענייני היישוב.
בשנת 1977 הודח ראש המועצה שכיהן כראש מועצה ממונה, זכאי סימן-טוב, ובמקומו נבחר אפרים דרעי.

ההפיכה לעיר

בעקבות פיתוח בתחומי הבינוי, התעשייה והחינוך בתחילת העשור השני של המאה ה-21 קיבל היישוב מעמד של עיר ב-30 ביוני 2014. לאחר 41 שנים של דרעי בתפקיד, הוא הובס בבחירות של 2018 על ידי שושי כחלון-כידור.

חינוך

עיריית כפר יונה משקיעה שליש מתקציבה בחינוך ותרבות]. על פי נתוני משרד החינוך החל משנת 2009 חל שיפור במבחני המיצ"ב בבתי הספר היסודיים ולשיפור בהישגים ובאקלים הבית ספרי בחטיבת הביניים של הכפר, "איש שלום".

במערכת החינוך בכפר יונה 31 גני ילדים, חמישה בתי-ספר יסודיים (שלושה ממלכתיים: "הדר", "רימון" ו"עמל"; אחד ממלכתי-דתי: "בר-אילן"; אחד חרדי: "פני מאיר"), חטיבת ביניים וחטיבה עליונה למדעים ולאמנויות ("איש שלום") וחטיבת ביניים נוספת ("חטיבת עתיד").

תרבות

עוד בהקמת היישוב קמו מרכזי תרבות אשר כללו בתי קפה, תאטרונים ועוד. ב-1942 היו ויכוחים רבים על הקמת בתי קפה בעיר; אחד מהוויכוחים הגיע לבית המשפט העליון כאשר המועצה סרבה לאשר הקמת בית קפה בטענה כי "המועצה רוצה לשמור על האופי הכפרי", לבסוף בית המשפט החליט לאשר את סירוב המועצה ולהתיר למועצה לסרב לכל המבקש. בשנות ה-50 נבנה על ידי המועצה אמפיתיאטרון על שטח של ארבעה דונם, יוזמת ההקמה הגיעה מתוך רצון למצוא מקומות עסוקה לתושבים; האמפיתיאטרון נמצא כיום ברחוב המייסדים שבעיר, אך הוא נטוש והרוס.
בתחומי העיר מתנ"ס, בו מתקיימת פעילות רבה ומגוונת. המתנ"ס מהווה למעשה את הזרוע המבצעת לפעילות התרבות והחינוך הבלתי פורמלי של העירייה. מלבד זאת ישנם בעיר פעילויות ענפות של תנועות נוער שונות (הצופים, בני עקיבא, הנוער העובד והלומד), ספרייה ציבורית, 15 בתי כנסת, ספרייה תורנית, מועדון נוער ועוד. ב-17 בדצמבר 2013 זכתה העיר במקום השני בפרס שרת התרבות על עשייה והתפתחות בתחום התרבות.

בינוי

הבנייה בתחומי העיר מורכבת מארבעים אחוז בנייה רוויה ושישים אחוז בתים צמודי קרקע. מיקומה של כפר יונה, בסמוך לכביש 4 וכביש 6, הפך את העיר לאטרקטיבית למשפחות משפרי דיור וזוגות צעירים מיישובים מבוססים. כדי לעמוד בביקוש הגובר, מעודדת העירייה תוכניות הרחבה חדשות בארבעה מתחמים, שבכל אחד מהם יבנו כ-1,000 יחידות דיור. בעקבות ביקוש רב לדירות החלה ב-2011 בנייה של שכונה חדשה, "יפה נוף" אשר תכלול שני בתי ספר, מרכז מסחרי, גנים ויחידות דיור רבות. ב-13 בפברואר 2014 רכשה קבוצת הנדל"ן "בריגה" שטחי ענק בצפון העיר, שעליהם היא מתכננת לבנות ארבעה מבנים בני ארבע עשרה קומות המכילים מאה ושש דירות.

תעשייה

במסגרת התוכניות שהוגשו למנהל מתוכננת הקמת אזור תעשייה בשטח של כ-400 דונם בסמוך לצומת בית ליד, שעתיד לכלול מפעלי תעשייה והייטק.

תחבורה

החל מהעשור הראשון של המאה ה-21 התחבורה בעיר הופעלה על ידי חברת "נתיב אקספרס" בדומה לעיר הסמוכה, נתניה. ב-2013 הפסידה "נתיב אקספרס" במכרז התחבורה ביישוב ל"קווים" והחל מ-28 בנובמבר 2013 התחבורה בכפר מופעלת על ידי חברת קווים.ב-16 באוקטובר 2018 נפתח כביש 562 המהווה עוקף דרומי לכפר וגישה חדשה לאזור תעשייה חדש נתניה, כביש 4 וכביש 2

ראשי היישוב

1932 - ?: לא ידוע
? - 1947: צבי טרייס
1947 - 1948: ד"ר ש. היימן
1948 - 1950: לא ידוע
1950 - 1952: יצחק איש-שלום
1952 - 1957: משה לייבל
1957 - 1959: יפה כץ
1959 - 1972: יצחק איש-שלום
1972 - 1974: לא ידוע
1974: דוד משה
1974 - 1976: לא ידוע
1976 - 1977: זכאי סימן טוב (מועצה ממונה)
1977 - 2018: אפרים דרעי
2018 - היום: שושי כחלון-כידור