google/wiki40b huggingface dataset:
לוקה ואלדשמידט

תחילת הקריירה באיינטרכט פרנקפורט והמעבר להמבורג

ואלדשמידט החל את קריירת הבוגרים שלו באיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה בשלהי עונת 2014/15, בהפסד 0–2 של פרנקפורט לבורוסיה דורטמונד, ועד לסיום עונה זו ערך שתי הופעות נוספות, כשעד אז שיחק בעיקר בנוער ובקבוצת המילואים. בעונת 2015/16 ואלדשמידט ערך 12 הופעות ליגה במדי פרנקפורט, אך לא הצליח לתקוע יתד בהרכב. בקיץ 2016 עזב ואלדשמידט את פרנקפורט וחתם בהמבורג ששיחקה בבונדסליגה. בעונת 2016/17 הבקיע ואלדשמידט את שער הבכורה שלו בקבוצה בוגרת, בניצחון 0–4 על פ.צ. האלשר במסגרת הגביע הגרמני. בבונדסליגה ערך ואלדשמידט 14 הופעות באותה עונה במדי המבורג, והבקיע שער אחד שהתברר כשער קריטי, בדקה ה-88 של מחזור הסיום מול וולפסבורג, בו ניצחה המבורג 1–2. שער זה השאיר למעשה את המבורג בבונדסליגה באופן ישיר, ושלח את וולפסבורג להתמודד במשחקי מבחן על הזכות להישאר בבונדסליגה. בעונת 2017/18 ואלדשמידט הפך לשחקן חשוב יותר במערך של המבורג, כשערך 21 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, אך לא הצליח הפעם למנוע את נשירת הקבוצה לבונדסליגה השנייה, לראשונה בהיסטוריית המועדון.

פרייבורג

בקיץ 2018, לאחר ירידת הליגה עם המבורג, עבר ואלדשמידט לפרייבורג מהבונדסליגה, שם שיתף פעולה בהתקפה עם נילס פטרסן ועם וינצ'נצו גריפו. ואלדשמידט רשם עונת בכורה מוצלחת במיוחד ב-2018/19, בה הבקיע תשעה שערי ליגה. את שער הבכורה שלו בפרייבורג הבקיע ואלדשמידט במחזור השלישי של עונת 2018/19, בתיקו 3-3 מול שטוטגרט. ואלדשמידט ופרייבורג רשמו הישג נאה כשסיימו את העונה במקום ה-13 בבונדסליגה.

קריירה בינלאומית

ואלדשמידט שיחק בכל הנבחרות הצעירות של גרמניה, ובשנת 2019 זומן לסגל נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21 לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2019 שנערכה באיטליה. ואלדשמידט רשם טורניר מצוין ברמה האישית, וסיים אותו כמלך השערים עם שבע הבקעות, ובכך שבר את שיא האליפות של בן ארצו פייר ליטברסקי משנת 1982. עם זאת, ואלדשמידט סיים עם גרמניה רק במקום השני בטורניר זה, לאחר הפסד 1–2 בגמר לספרד.
ב-9 באוקטובר 2019 ערך ואלדשמידט את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת גרמניה הבוגרת, כששיחק 90 דקות בתיקו 2-2 מול ארגנטינה במשחק ידידות.
ליסה לוב

ביוגרפיה

ליסה לוב נולדה בבת'סדה, מרילנד, ב-11 במרץ 1968 למשפחה יהודית. היא גדלה בדאלאס יחד עם אחיה ואחותה, שכולם אף הם מקושרים לעולם המוזיקה. כילדה, היא למדה פסנתר, אך מאוחר יותר החליפה לגיטרה. במשך התיכון, היא אירחה תוכנית רדיו משלה, בערוץ בית ספר מקומי. היא למדה באוניברסיטת בראון, שם סיימה תואר ראשון בספרות השוואתית ב-1990. 
לוב הייתה במערכת יחסים עם דויזל זאפה בין השנים 1998–2004. היא נישאה לרועי הרשקוביץ ב-2009, ולהם שני ילדים - לילה רוז ואמט קולי. 

קריירה במוזיקה

לאחר סיום הלימודים, לוב למדה זמן קצר בבית הספר למוזיקה ברקלי בבוסטון, אך במהרה העתיקה לניו יורק ונכנסה לסצנת המוזיקה. היא הקימה להקה בשם Nine Stories (תשעה סיפורים) על שם אוסף הסיפורים של ג'. ד. סלינג'ר. היא גם התחילה להקליט שירים עם חואן פטיניו, מפיק תקליטים שלימים גם נהיה בן זוגה.
כעבור מספר שנים בהן נאבקה לקבל הכרה, התמזל מזלה כשאיתן הוק, שהיה שכן וחבר, ביקש ממנה להקליט שיר לפסקול אחד מסרטיו - מציאות נושכת. השיר היה "Stay (I Missed You)", שיצא כסינגל ונסק לראש מצעדי הפופ, דבר שלא קרה קודם לכן עבור אמן ללא חוזה הקלטות. כתוצאה, לוב הוחתמה לחוזה הקלטות, ואף קיבלה מועמדות לפרס גראמי. 
אלבומה הראשון, Tails, יצא ב-1995, וקיבל מעמד אלבום זהב, כמו גם אלבומה השני מ-1997, Firecracker, שכלל את הסינגל "I Do". אלבומה השלישי, Cake and Pie, שיצא ב-2002, לא קודם על ידי חברת התקליטים, אז לוב לקחה את העניינים לידיה - היא קנתה את הזכויות להקלטות המאסטר, ושחררה מחדש את האלבום עם שירים חדשים ושם חדש - Hello Lisa - דרך הקלטו ארטמיס. ב-2003 היא הוציאה אלבום ילדים ראשון, שזכה להצלחה ונתן לה כיוון נוסף בקריירה המוזיקלית.
בנוסף להקלטות הסטודיו שלה, לוב השתתפה כאמנית-אורחת באלבומים רבים - מחווה לאוזי אוסבורן, מחווה לשר, ומחווה לשנאיה טויין ביניהם. היא גם תרמה לפסקולי סרטים וסדרות, כולל לא רק בלונדינית, Twister, האנטומיה של גריי, ובאפי ציידת הערפדים.

טלוויזיה וסרטים

תוכניות ריאליטי
בינואר 2004 התחילה סדרת הריאליטי הראשונה של לוב, יחד עם בן זוגה דאז זאפה, Dweezil & Lisa, בערוץ האוכל. הסדרה עקבה אחרי סיבובי ההופעות של השניים, כאשר בכל מקום הם טעמו מאכלים שונים ומיוחדים. לוב הצהירה שהיא "צמחונית שאוהבת בייקון מדי פעם". 
ב-2005, לאחר פרידתה מזאפה, לוב הקליטה תוכנית ריאליטי שנייה, Number 1 Single, בערוץ E!. הסדרה עסקה במסעה אחר האהבה וההצלחה. 
הופעות 
לוב הופיעה בתפקידי אורח במגוון תוכניות, כולל נני, MADtv, אחת שיודעת, התוכנית של שרה סילברמן, ועוד. היא גם שיחקה במספר סרטי אימה, כולל ליל האימה, ודיבבה מספר סרטים, כולל ראגראטס, הסרט.
משה בן-אליעזר

קורות חיים

בן-אליעזר נולד בעיירה שטוצין שבפלך וילנה, רוסיה (ליטא), בנו של רב העיירה. למד בישיבת מיר, אך שם התוודע לתנועת ההשכלה. הוא החל את דרכו העיתונאית בעיתון בעריכתו של דוד פרישמן, "הדור". חלק גדול מכתיבתו נעשתה תחת שמות עט כ"לזרסון". דבורה בארון, שכבר בגיל 15 פרסמה לראשונה מסיפוריה בעיתונים "המליץ" (1903) ו"הצפירה" (1904), נפגשה עמו ב-1903, ועל אף פער הגילאים ביניהם החלו להתכתב ולבסוף, ב-1904, להתארס. אחרי כתיבה בהזמן, ב"דער יוד" (מיידיש: "היהודי") שיצא בוורשה ובכתב העת הספרותי הלונדוני של יוסף חיים ברנר, המעורר, היגר ב-1906 לניו יורק בהשאירו את בארון באירופה. בן-אליעזר חזר ב-1909 לפולין ונפגש עם בארון. המפגש הרומנטי הסתיים במפח נפש מבחינתה של בארון והיא הכריזה כי החליטה להיות נזירה, אירוסיהם בוטלו, והיא עלתה לארץ (ב-1911) והתחתנה, מאוחר יותר, עם יוסף אהרונוביץ.
ב-28 במאי 1912 נשא לאישה את מינה (בת אפרים קפלן) בוואלפ שבפלך גרודנה. בן-אליעזר ומשפחתו עלו לארץ ישראל ב-1925, השתקעו בתל אביב והוא הצטרף למערכת הארץ כעורך המדור הספרותי. בתוקף תפקידו שבו בארון והוא לעבוד הפעם כעורך ומבקר ספרות. ב-1926 מונה לעורך הראשון של בן ארצי, הניסיון השני של הארץ להוציא עיתון לילדים. בעיתון כתבו ממיטב הכותבים של התקופה וביניהם: ביאליק, לוין קיפניס, אשר ברש, יצחק למדן וימימה אבידר-טשרנוביץ.
הותיר אישה, בן - עמנואל (אשר לימים התחתן עם גאולה בן אליעזר, בתו הבכורה של דוד בן-גוריון) ובת - חוה. נקבר בבית העלמין טרומפלדור.
הארמייה השמינית (צרפת)

הקמה ראשונה

ב-20 באוקטובר 1914 מונה גנרל ויקטור דורבאל למפקד פלגת הארמייה בלגיה שכללה את כל הכוחות הצרפתיים בבלגיה, שהיו מעורבים באותה עת בקרב איפר הראשון. ב-16 בנובמבר 1914 שונה שמה של פלגת הארמייה לארמייה השמינית. הארמייה המשיכה להחזיק את הקו בבלגיה אף לאחר סיום הקרב. ב-2 באפריל 1915 עבר גנרל דורבאל לפקד על הארמייה העשירית, ובמקומו מונה גנרל גבריאל פוץ. ב-4 באפריל 1915 שונה שמה של הארמייה בחזרה לפלגת הארמייה בלגיה, שהמשיכה לפעול עד ה-22 במאי 1915 ואז פורקה.

הקמה שנייה

ב-9 במרץ 1915 הוקמה פלגת הארמייה של לוריין בפיקוד גנרל ז'ורז' לואי אימבר. ב-24 ביולי 1915 עבר גנרל אימבר לפקד על הארמייה השלישית, ובמקומו מונה גנרל אוגוסטן ז'ראר. ב-5 בנובמבר 1915 עבר גנרל ז'ראר לפקד על הארמייה הראשונה, ובמקומו מונה גנרל סלסט דפרה. ב-31 בדצמבר 1916 עבר גנרל דפרה לתפקיד המפקח הכללי על הגיוס, ובמקומו חזר לפקד גנרל אוגוסטן ז'ראר. ב-2 בינואר 1917 שונה שמה של פלגת הארמייה לארמייה השמינית, הארמייה השתתפה במתקפת מאה הימים ולחמה עד לסיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הייתה הארמייה חלק מצבא הכיבוש הצרפתי בריינלנד. ב-21 באוקטובר 1919 התמזגה הארמייה יחד עם הארמייה העשירית לארמיית הריין הצרפתית.

מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השמינית בפיקוד גנרל מרסל גרשרי חלק מקבוצת הארמיות השלישית שהגנה בדרום קו מז'ינו לאורך נהר הריין. ב-21 במאי 1940 פרש גנרל גרשרי מהפיקוד על הארמייה, ובמקומו מונה גנרל אמיל לור. הארמייה לחמה נגד קבוצת הארמיות C הגרמנית עד ל-23 ביוני 1940, ואז נכנעה כגוף אחד לגרמנים.
הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים

הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים (באנגלית: Bank for International Settlements, ר"ת BIS) הוא ארגון בינלאומי של בנקים מרכזיים "המטפח שיתוף פעולה בינלאומי בענייני מטבע ופיננסים ומשמש כבנק לבנקים מרכזיים.". עבודתו של ה-BIS נעשית באמצעות תת-ועדות, מזכירות קבועה וכן ועידה כללית שנתית של כל חבריו. BIS אף מספק שירותי בנקאות המוגבלים אך ורק לבנקים מרכזיים, או לארגונים בינלאומים, דוגמת BIS עצמו. מטה BIS נמצא בעיר בזל בשווייץ. BIS נוסד על פי תוכנית יאנג שנחתמה בהאג בשנת 1930. 
בנק ישראל הצטרף כחבר לבנק להסדרי סליקה בינלאומיים ב-14 בספטמבר 2003 לאחר שממשלת ישראל החליטה לקבל את הזמנת BIS להצטרף לארגון.

ארגון של בנקים מרכזיים

כארגון המאגד בנקים מרכזיים ה-BIS שואף למדיניות מוניטרית צפויה ושקופה יותר בין חבריו. בעוד שמדיניות מוניטרית נקבעת על ידי כל מדינה עצמאית, היא נתונה לביקורת של הבנק המרכזי ובנקים פרטיים וחשופה לספקולציות העשויות להשפיע על שערי המטבע הזר וגורל כלכלת היצוא. מחדלים בעדכון מדיניותו המוניטרית של בנק מרכזי בהתאם למציאות המשתנה וביצוע רפורמות נדרשות במועד, ובמידת האפשר בתיאום על שאר חברי ה-BIS וקרן המטבע הבינלאומית, עלולים להוביל להפסדים בשיעור מיליארדי דולרים, בשעה שבנקים מנסים לקיים מדיניות במציאות של שוק חופשי אשר הוכחה כבלתי ריאלית בעבר. בנקים מרכזיים אינם קובעים מחירים באופן חד-צדדי, אלא מנסים לקבוע מטרות ולהתערב בשוק בזכות כוחם הפיננסי האדיר וסמכויות הפיקוח הנתונות בידיהם, כדי לעמוד ביעדי המטבע שנקבעו.
Future Boy Conan

תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת לאחר מלחמת עולם שלישית, אשר התרחשה במהלך יולי 2008, בה הצדדים המוערבים השתמשו בנשקים בעלי עוצמה חזקה יותר מנשק אטומי. המלחמה גרמה לכאוס מוחלט ולהרס בכל רחבי העולם. כתוצאה מכך מספר רעידות אדמה וגלי צונאמי התרחשו ברחבי העולם אשר גרמו לבסוף לחמש היבשות לשקוע עמוק מתחת לאוקיינוס. קבוצת אסטרונאוטים מחליטה לנסות ולברוח מן ההרס לחלל החיצון אך ניסיונם נכשל. אף על פי כן, אחת החלליות מצליחה לברוח מן ההרס ומתרסקת על אי קטן בלב האוקיינוס אשר שרד את ההרס באורח פלא. חברי צוות החללית מתיישבים באי.
כ-20 שנים לאחר המלחמה, השורדים היחידים על האי הם ילד בשם קונאן אשר נולד באי ומתגורר בו עם סבו. בנוסף, ישנם מספר שורדים נוספים של המלחמה אשר מפוזרים במספר איים ברחבי האוקיינוס. בין השורדים ישנו ארגון פשע בשם "אינדאסטריה" אשר מנסה ללא הרף להשיג את הנשק רב העוצמה, המשתמש בטכנולוגיית אנרגיית השמש, בו נעשה שימוש במלחמה. בשל כך, אנשי אינדאסטריה חוטפים בתחילת הסדרה ילדה בת 11 בשם לאנה כקלף מיקוח, וזאת משום שסבה של לאנה, דוקטור לאו, הוא השורד היחיד אשר מתמחה בשימוש באנרגיית השמש.
לאנה מצליחה לברוח מחברי ארגון אינדאסטריה ומגיעה לבסוף לאי של קונאן. בהמשך אנשי אינדאסטריה מגיעים גם כן לאי ולאחר קרב קצר עם קונאן הם מצליחים לחטוף את לאנה בשנית ותוך כדי גם הורגים את סבו של קונאן. קונאן מחליט למלא את משאלתו האחרונה של סבו ולהציל את לאנה.
מינסטרונה

מינסטרונה (באיטלקית: Minestrone; מילולית: "המרק הגדול") הוא שם משותף לסוג של מרקים איטלקיים העשויים מירקות ולעיתים קרובות בתוספת פסטה או אורז. רוב מרקי המינסטרונה מכילים שעועית, בצל מטוגן, סלרי, גזר, ציר ועגבניות.
אין מרשם אחיד למרק מינסטרונה כיוון שהוא עשוי בדרך כלל מירקות העונה וקיימות לו גרסאות שונות באזורים שונים באיטליה. מרק מינסטרונה יכול להיות צמחוני, הוא יכול להכיל בשר, או להכיל ציר בשר. מרק המינסטרונה הוא אחד מן המאפיינים הבולטים של המטבח האיטלקי הכפרי ונפוץ בארוחות איטלקיות כמעט כמו פסטה.
אוקטביו פס

חייו

פס נולד במקסיקו סיטי בתקופה שבה התחוללה מהפכה בארצו. הוא גדל בכפר מיקסקואק (Mixcoac, כיום חלק ממקסיקו סיטי), עם אמו, חוספינה לוסאנו, אישה אדוקה בדתה. יחד עמם התגוררו גם דודתו וסבו מצד אביו. הסב, חייל לשעבר, נעשה לאוהד של פורפיריו דיאס, והיה אינטלקטואל ליברלי וסופר. אביו, שגם הוא נקרא אוקטביו פס, עבד כעיתונאי ועורך דין של אמיליאנו ספאטה והיה מעורב ברפורמה האגררית שלאחר המהפכה המקסיקנית, פעילות שגרמה לו להיעדר מן הבית תכופות.
פס נחשף לספרות בשלב מוקדם בחייו, הודות להשפעת סבו ולספרייה גדושה ביצירות קלאסיות ובספרות מקסיקנית מודרנית. פס גילה את המשוררים האירופאים חרארדו דייגו, חואן רמון חימנס ואנטוניו מצ'אדו בשנות ה-20, והשפעתם ניכרת בכתביו המוקדמים. את שירו הראשון פרסם כנער בשנת 1931. הוא קרא לשיר Caballera והצמיד לו ציטטה מן המשורר הצרפתי סן-ז'אן פרס. כעבור שנתיים, בגיל 19, פרסם פס את "ירח כפרי", קובץ שירים. הוא ראה עצמו, לפני ומעל לכל, כמשורר.
בשנת 1937 סיים פס את לימודיו באוניברסיטה ויצא ליוקטן. בתקופת שהותו שם החל לעבוד על הפואמה "בין אבן לפרח" (1941, עובדה בשנת 1976), שתיארה את מצבו ואת גורלו של בן הכפר המקסיקני בהשפעת החברה הקפיטליסטית. 
פס ביקר בספרד בתקופת מלחמת האזרחים, להביע את הזדהותו עם הרפובליקאים. בשובו למקסיקו, בשנת 1938, היה שותף לייסוד כתב עת ספרותי בשם "סדנה" ופרסם בו את כתביו עד 1941. בשנת 1943 קיבל מלגת גוגנהיים ויצא ללמוד בארצות הברית, באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. כעבור שנתיים התקבל לשירות הדיפלומטי של מקסיקו ושירת בצרפת עד 1962. בתקופת שהותו שם, בשנת 1950, כתב ופרסם את "מבוך הבדידות" מחקר פורץ דרך בנושא הזהות והמחשבה המקסיקנית.

המשך חייו

בשנת 1962 התמנה פס לשגריר מקסיקו בהודו ובתקופת עבודתו שם השלים מספר יצירות, ביניהן The Monkey Grammarian ו- East Slope . ימיו בשירות הממשלה באו אל קצם, ובשנת 1968, פס התפטר במחאה על פעולת הממשלה המקסיקנית, שהרגה מאות סטודנטים בטבח טלאטלולקו. הוא חזר למקסיקו בשנת 1969 ועבד כפרופסור אורח לספרות ספרדית אמריקאית בכמה אוניברסיטאות בארצות הברית. משנת 1971 עד 1976 ערך והוציא לאור את "פלוראל", כתב עת מייסודו, מוקדש לאמנויות ולפוליטיקה. בשנת 1976 ייסד את "ואלטה" כתב עת שהתמקד בנושאים דומים לאלה של "פלוראל", ואת המגזין הזה המשיך להוציא עד מותו. הוא זכה בפרס ירושלים לספרות לשנת 1977 בנושא החירות האישית. בשנת 1980 הוכתר בתואר דוקטור כבוד של אוניברסיטת הרווארד, ובשנת 1982 קיבל את פרס נוישטאדט. קובץ משיריו (שנכתבו בין 1957 ל-1987) שיצא לאור בשנת 1988. בשנת 1990 זכה בפרס נובל לספרות על "כתיבה נלהבת, רחבת אופקים, שמאפייניה הם אינטליגנציה חושנית ויושרה הומניסטית". הוא מת בשנת 1998.
פס היה משורר וסופר פורה, שכתב ופרסם עשרות יצירות במהלך חייו. כמסאי, כתב על נושאים כמו הפוליטיקה והכלכלה של מקסיקו, אמנות אצטקית, אנתרופולוגיה ומיניות. המסה הארוכה שלו, "מבוך הבדידות", מעמיקה לחקור בתודעת בני עמו ומתארת אותם כנחבאים מאחורי מסיכות של בדידות. מחמת ההיסטוריה שלהם, הם מתביישים במוצאם, אינם יודעים מי הם ונוהגים "כאנשים עוטי מסווה, המפחדים מעין זר, משום שמבטה עלול לערטל אותם ולהניחם עירום ועריה." יצירת מפתח זו להבנת התרבות המקסיקנית השפיעה רבות על כותבים אחרים בני מקסיקו, כמו קרלוס פואנטס.
בין יצירותיו קובצי השירה La estación violenta, (1956), Piedra de sol (1957), Alternating Current Configurations, שירים מוקדמים: 1935 - 1956 ואוסף שירים 1957 - 1987. כרך המסות "מבוך הבדידות", "מקסיקו האחרת" ו"הקשת והנבל", 1973); ביקורת; ומחקרים ביצירות קלוד לוי-שטראוס ומרסל דושאן.
קורס נתמ"מ

קורס ניהול תשתיות מערכות מחשב (בראשי תיבות: נתמ"מ), אשר בעבר נקרא "קורס הפעלת מערכות מחשב", הוא המסלול העיקרי בצה"ל להכשרת אנשי סיסטם ו-IT. מקצוע זה שייך לתחום טכנולוגיית המידע.
המוסד הצבאי אשר מסמיך את מנהלי תשתיות המחשוב בצה"ל הוא בית הספר למקצועות המחשב (בראשי תיבות, בסמ"ח), אשר היה כפוף בעבר ליחידת ממר"ם (כיום כפוף ליחידת מצפ"ן, שתחת לוט"ם).

מטרת התפקיד

"מנהלי תשתיות המחשוב" הם החיילים האמונים על אחזקת השרתים ומערכות המידע הנמצאות בשימוש בצה"ל, תוך פתרון תקלות ושיפור הביצועים של המערכות.
מטרת הנתמ"מניקים היא להביא את מערכות המחשב של צה"ל לרמות זמינות, שרידות וביצועים גבוהות ככל האפשר, תוך ניצול מרבי של המשאבים הקיימים בצבא. בשביל להגיע למטרות אלו על הנתמ"מניק לנטר בכל רגע נתון את המערכות ולמצוא כמה שיותר תקלות, שגיאות, פעילות חשודה (שאולי מעידה על אירוע סייבר). פתרון התקלות במהירות או מניעתן עוד לפני שהן בכלל קורות (פרואקטיביות). כמו כן על הנתמ"מניק לשאוף להגיע לרמת אוטומציה גבוהה ככל האפשר על ידי כתיבת סקריפטים שיקלו על עבודותו ויחסכו זמן חשוב.

אופי המקצוע הצבאי הנרכש בקורס

כל בוגר קורס נתמ"מ נדרש לחתימה של שנת שירות קבע, כתנאי כניסה מקדים. במסגרת שירותו הצבאי, כל נתמ"מניק צפוי לעבור קורסים מקצועיים נוספים אשר חלקם נערכים במסגרת אזרחית.
מנהלי התשתיות משובצים ב-DataCenters ובמרכזי התמיכה של צה"ל. תפקידם הוא לתחזק, לנטר ולתמוך בסביבות עבודה מרובות פלטפורמות, במאגרי מידע ובמסדי נתונים. הם פותרים תקלות מחשוב של משתמשים, תוך כדי עמידה בדרישות זמינות, שרידות, אבטחת מידע ואמינות. צורת הלמידה ביחידות בהן שובצו, תהיה לרוב למידה עצמית מספרות מקצועית, בקורסים וכן מחונכים ותיקים יותר בצוות.
הקורס והשירות מקנים ניסיון בתחום ה-DevOps. בקורס נלמדות טכנולוגיות רבות בהן נעשה שימוש גם בצבא וגם באזרחות.
מלש"בים (מיועדים לשירות ביטחוני) מאותרים לקורס בדרך כלל על ידי הבסמ"ח ומקבלים זימונים לסדרה של מבחני מיון. אלו כוללים בעיקר בניית אלגוריתמים, מבחני אנלוגיות ומבחנים באנגלית.

סיכת קורס נתמ"מ

באפריל 2008 הושקה לראשונה סיכת נתמ"מ וחולקה לכלל בוגרי הקורס בצה"ל באירוע מיוחד שנערך בבית הספר למקצועות המחשב. כיום מקבל את הסיכה כל בוגר קורס נתמ"מ בטקס הסיום של הקורס.
סמל הסיכה (שורש ריבועי בתוך סמל של סרט מגנטי) מבוסס על הסמל שהיה מזוהה עם אנשי התשתיות הראשונים בצה"ל, בשילוב עם אלמנטים מודרניים כמו הצבעים, אשר מסמלים את צבעי הזרועות, וסמל המחשב.
סיכת קורס תכנות שאבה אף היא השראה מאותו סמל מקורי, אלא שבסיכת התכנות הוחלף מיקומו של השורש והוצא מחוץ לסרט המגנטי.
סוזן בוקנר

ביוגרפיה

בוקנר נולדה בסיאטל, ב-1971 נבחרה ל"מיס וושינגטון" ועלתה לשלב העשר בתחרות מיס אמריקה 1972, היא גם הייתה מבין המתמודדות המובילות בקטגורייה של כושר וסגנון חיים.
ב-1976 הופיעה כרקדנית בסרט המוזיקלי "The First Nudie Musical" וגם הייתה בתפקיד אורח בסדרה "אשת משטרה".
ב-1977 הופיעה בסרט הביוגרפי על הווארד יוז הנקרא "הווארד יוז הנפלא".
שיחקה את תפקיד פטסי בסרט גריז.
ב-1981 שיחקה בסרט האימה "ברכה קטלנית" לצד שרון סטון.
הופיעה בפרקים של מספר סדרות וביניהן סטארסקי והאץ' וספינת האהבה.
ב-1980 הייתה באחד התפקידים הראשיים בקומדיה "When the Whistle Blows" של ABC.
קטנה (כפר)

היסטוריה

ברישום בתי אב שערכו השלטונות העות'מאנים בשנת 1870 נמנו בכפר 75 משפחות, על פי רישום זה הוערכה האוכלוסייה באותה תקופה בכ-350 נפשות. במפקד האוכלוסין שנערך ב-1931 נמנו בכפר 875 נפשות. בעקבות מלחמת השחרור ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, נותרה קטנה תחת שליטה ירדנית. לאחר המלחמה נכלל חלק ניכר מאדמות הכפר באזור המפורז בין קווי שביתת הנשק של ישראל וירדן. בשנת 1961 מנתה אוכלוסיית קטנה 1,897 נפש. מיקום היישוב בקרקעית נחל יצר קושי תחבורתי וניתוק בין הכפר ליישובים השכנים עד להכשרת דרך מהכפר אל הכביש לירושלים על ידי שלטונות המנדט בשנת 1922. דרך עפר אל קוביבה הוכשרה בשנות השלושים, ולאחר ניתוק הכפר מהדרך לירושלים בעקבות מלחמת השחרור, נותרה כדרך היחידה לכפר, הדרך נסללה באספלט בשנת 1966.
מאז מלחמת ששת הימים ב -1967, מצויה העיירה תחת שליטה ישראלית. במפקד 1967 שנערך על ידי הרשויות הישראליות, היה מספר התושבים 1,594, מהם 151 אשר מקורם היה משטח ישראל.
כיום כוללות אדמות הכפר שטח של 3,555 דונם, מתוכם 677 דונם הם שטח בנוי. לאחר הסכם אוסלו ב' משנת 1995, הוגדרו 716 דונם ובתוכם השטח הבנוי של העיירה כשטח B.
ישראל פז

ישראל פז (גולדשמיד) (1926 – 1 במרץ 2002) היה מבכירי כתבי הספורט בישראל, מקום המדינה ובמשך כחמישים שנה.

ביוגרפיה

פז נולד בליטא, ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בגיל 10. מגיל 13 שיחק בקבוצת הפועל תל אביב בכדורסל, כדורעף וכדורגל. בהמשך שימש כשופט כדורסל עד שנת 1962. בשנים 1968-1973 כיהן כסגן יו"ר איגוד הכדורסל בישראל. מ-1976 היה חבר בוועד האולימפי בישראל.
פז הוא ממייסדי תא עיתונאי הספורט בארץ, ותקופה מסוימת שימש גם כיושב ראש התא. שימש ככתב הספורט הראשי של העיתון "על המשמר" משנת 1946 עד 1992. היה ממייסדי העיתון "חדשות הספורט", וערך את העיתונים "קול הספורט" ו"ספורט לעם". בלט בסיקור העקבי של מרוץ הקפת התבור המסורתי, מרוץ אשר אורגן על ידי מרכז הפועל לזכרו של האלוף יצחק שדה. כמו כן, עסק בסיקור תחום הכדורסל ברשות השידור. נודע בכך שערך תיעוד קפדני וסטטיסטי של משחקי כדורסל בישראל.
פז חיבר מספר ספרים על תולדות הספורט והכדורסל בישראל, בהם "מי ומי בספורט", "אלפים ואלופים", "הכדורסל בישראל 1948-1968", "אלבום ה-50 של ההתאחדות לכדורגל" ו"כדורסל 1982" (יחד עם שמואל יעקבסון).
נפטר ב-1 במרץ 2002. לאחר מותו עבר אוסף הסטטיסטיקה שאסף לאורך השנים לארכיון מנהלת ליגת העל.
אלחסן קייטה

קריירת מועדונים

קייטה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ ממנה המשיך לקבוצה הבוגרת. באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד סדאן. לקראת עונת 2013/2014 הושאל לבולון מהליגה הצרפתית השלישית עד לסיום העונה. בקיץ 2014 הושאל לליירסה מליגת העל הבלגית.
באוגוסט 2015 עזב את מץ וחתם בארמיס ארדיפו מליגת העל הקפריסאית. בארמיס סיים כמלך שערי הקבוצה עם 13 שערים ושמיני ברשימת כובשי הליגה.
באוגוסט 2016 חתם לשנתיים בסנט פולטן מליגת העל האוסטרית. בינואר 2017 שוחרר מהקבוצה לאחר תקרית אלימה עם חברו לקבוצה דניאל סגוביה. זמן קצר לאחר המקרה חתם במאריטימו מליגת העל הפורטוגזית.
ב-1 בספטמבר 2017 חתם במכבי נתניה עד לסיום העונה.
ב-13 ביולי 2018 חתם בבלננסש הפורטוגזית לשלוש שנים.

קריירה בינלאומית

ב-28 במרץ 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה במשחק ידידות נגד קמרון.
מהרשלה עלי

ביוגרפיה

עלי נולד באוקלנד שבקליפורניה בשם מהרשללהשבז (Mahershalalhashbaz)  גילמור, ונקרא על שם הדמות התנ"כית מהר שלל חש בז. הוא גדל כנוצרי, בגיל 25 המיר דתו לאסלאם לאחר שהצטרף לפלג האחמדים ושינה את שם משפחתו מגילמור לעלי, את שמו הפרטי קיצר למהרשלה. למד בסיינט מרי קולג' שבקליפורניה וסיים ב-1996 תואר ראשון בתקשורת המונים. ב-2000 סיים תואר שני בלימודי משחק מאוניברסיטת ניו יורק.
עלי שיחק בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "ג'ורדן", תפקידים קבועים נוספים בסדרות טלוויזיה כללו את הסדרה "ה-4400", "Threat Matrix", "לוק קייג'" ו"בית הקלפים". 
בקולנוע שיחק בסרטים "הסיפור המופלא של בנג'מין באטן", "האיש הלא נכון", "משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א'" וחלק ב', "המדינה החופשית ג'ונס", "מקום בתוך היער" ו-"מאחורי המספרים".  
בשנת 2016 שיחק בסרט הדרמה זוכה פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, "אור ירח" שביים וכתב בארי ג'נקינס. על תפקידו ב"אור ירח", כסוחר סמים במיאמי שמאמץ לחיקו את גיבור הסרט, זכה לשבחים רבים. הוא זכה בפרס גילדת שחקני המסך, בפרס NAACP Image, בפרס אוסקר ובמועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר .
בשנת 2018 שיחק בסרט הקולנוע "הספר הירוק", על תפקידו זכה בפרסי אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (2018), בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר, בפרס גילדת שחקני המסך ובפרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה. באותה שנה דיבב את דמותו של ארון דייוויס בסרט האנימציה הממוחשבת "ספיידרמן: ממד העכביש". בשנת 2019 שיחק בסרט "אליטה: מלאך קרב", ובעונה השלישית של הסדרה "בלש אמיתי" בתור הדמות הראשית ויין הייז.
ביולי 2019 נודע כי הוא לוהק לגלם את בלייד בסרט האתחול על הדמות, במסגרת היקום הקולנועי של מארוול.
פדרציית הרכיבה הבינלאומית

תחרויות

הפדרציה אחראית על תחרויות הרכיבה במשחקים האולימפיים מאולימפיאדת סטוקהולם (1912), בתחרות זו מתחרים בשלושה ענפים: רכיבה אמנותית, איוונטינג וקפיצות ראווה. כמו כן אחראית על התחרויות במשחקים הפאראלימפיים החל משנת 1996.
הפדרציה מארגנת מדי ארבע שנים את תחרות הרכיבה העולמית החל מ-1990, שמהווה את תחרות הרכיבה המרכזית בעולם. בנוסף מארגנת הפדרציה סבבי תחרויות שנתיים בכל מהענפים.
איי נגלה

היסטוריה

קבוצת איי נגלה ממוקמים צפונית לאי המפורסם גוודלקנל, בו התרחש קרב גוודלקנל המפורסם במלחמת העולם השנייה; האי נגלה סול שימש כבסיס לחיל משמר יפני באפריל, 1942 כחלק ממאמצם להקמת בסיס ימי באי השכן גווטו. ב-7 באוגוסט של אותה שנה, כוחות המארינס של צבא ארצות הברית נחתו באי כדי לחפות על תקיפת טולג'י השכנה. האי נגלה סול לא הפך מפורסם כמו גוודלקנל, למרות שגם הוא שירת כבסיס חשוב לפעולות המאמץ המלחמתי האמריקני בפסיפיק למשך כל זמן המלחמה. כהמשך לשחרור האמריקני של האיים מהשלטון היפני, הוקם באיים בסיס ימי אמריקני. האי שימש כמרכז לאספקת מים עבור הצי האמריקני, בזכות בארות המים המתוקים הנמצאות באי.
סופיה הלין

חייה

הלין נולדה בהוֹבְסְטָה שבמחוז ארברו. אביה היה איש מכירות ואמה אחות בבית-ספר, ואחיה הגדול בן השש נהרג בתאונת דרכים כשהייתה בת עשרה ימים. הוריה התגרשו כשהייתה בגיל ארבע, והיא ואח נוסף גדלו עם אמם. היא החלה בלימודי היסטוריה של הרעיונות באוניברסיטת לונד אך נשרה במהרה ועברה להתמקדות מקצועית במשחק. בין 1994 ל-1996 השתלמה בבית-הספר לתיאטרון ע"ש קרל אמיל פליגארה בסטוקהולם, וב-2001 סיימה את האקדמיה הלאומית לדרמה. עוד ב-1996 קיבלה תפקיד ראשון וחוזר באופרת סבון. ב-2004 הייתה מועמדת לפרס זבלית הזהב של האקדמיה השוודית לקולנוע על גילום מיה, עירונית מנוכרת מסטוקהולם השבה לחוות משפחתה בחבל דלרנה הכפרי, בסרטה של מריה בלום, "דלרנים" (Masjävlar). מלבד זאת, הופיעה ביותר מעשרים סדרות טלוויזיה וסרטים, כולל תפקיד ראשי ב"ארן: אביר ההיכל" (שווק בישראל בשם ארן: אביר מסדר הטמפלרים). על הבמה הצטרפה הלין לאנסמבל התיאטרון העירוני בסטוקהולם, שם גילמה מגוון תפקידים. היא שיחקה גם בתיאטרון הממלכתי השוודי במספר הפקות, כולל ב"טרמינל" של לארס נורן.
ב-2011 החלה הלין לככב בסדרה הדנית-שוודית "הגשר", שהקנתה לה פרסום בינלאומי ועובדה לשלוש גרסאות מקומיות, אמריקנית-מקסיקנית, בריטית-צרפתית ורוסית-אסטונית. גילום הבלשית השוודית הכפייתית והסובלת מתסמונת אספרגר סאגה נורן ממשטרת מאלמה, במשך שלוש עונות, דרש הכנה מדוקדקת. לדבריה, השקיעה בסדרה שלושים חודשי עבודה נכון ל-2015. משחקה כסאגה הקנה לה מועמדות לפרס נימפת הזהב במונטה קרלו ב-2011 וזכייה בפרס האקדמיה הדנית ("פרס רוברט") ב-2014.
הלין נשואה לדניאל ייטשניילם, שחקן-לשעבר המכהן ככומר בכנסיית שוודיה (הלותרנית), ואם לבן ובת.
אייל הפאמפאס

תיאור

לאייל הפאמפאס פרווה חומה-אדמדמה כהה בחלקיה העליונים ובהירה יותר בחלקים התחתונים. השפתיים, הצוואר, הבטן, החלק האחורי של זנבו, ומסביב לעיניו לבנים. הזנב קצר ועבה (אורכו 15-10 ס"מ), צבעו חום אדמדם-שחור ומוקף ברצועה לבנה. גובהו בכתפיים 75-70 ס"מ. משקלם של הזכרים עד 40 ק"ג ושל הנקבות עד 33.5 ק"ג. לזכרים זוג קרניים קלות המתפצלות עד שלושה סיעופים.

תפוצה ובית גידול

אייל הפאמפאס נמצא במדינות ברזיל, ארגנטינה, פרגוואי, אורוגוואי, ובוליביה. 
בית גידולו הוא בעיקר אזורים פתוחים כמו שטחי מרעה וערבות פמפס (שעל שמם הוא קרוי), ולעיתים גם על החוף.

מאפיינים ותזונה

אייל הפאמפאס חי בקבוצות של 6-2 פרטים ופעיל בעיקר בשעות היום. הזכרים אינם טריטוריאליים ויסתפקו בהפגנת דומיננטיות, כמו כן קרבות ביניהם די נדירים. כאשר הוא חש בסכנה הוא יסתתר בעשבים ובשעת כושר ימלט בקפיצות. נקבות עשויות להציג את עצמן פצועות בדומה לחופמיים כדי להרחיק את הטורף מהעופר. כאשר הם נמלטים הם מרימים את זנבם  בדומה לאייל פרדי לבן-זנב לאות אזהרה. ההריון נמשך כשבעה חודשים בסופם נולד עופר אחד בדרך כלל, ומשקלו 2.2 ק"ג. אחרי שישה שבועות הוא מתחיל לאכול מזון מוצק, ונשאר עם אימו במשך שנה. תזונתו של אייל הפאמפאס כוללת עלים, עשבים, שיחים, ועשבי תיבול.

איומים ושימור

מצב השימור של אייל הפאמפאס מוגדר "קרוב לסיכון" בשל ציד, אובדן בית גידול, ומחלות המועברות על ידי בהמות מקומיות. האוכלוסייה העולמית מוערכת ב-80,000 אלף פריטים. תוחלת חייו בטבע של אייל הפאמפאס היא 12 שנים.