בולטון וונדררס

השנים הראשונות

בולטון וונדררס נוסדה בשנת 1874, ושמה המקורי היה Christ Church FC (מועדון הכדורגל של כנסיית הגואל), והיא אחת מבין 12 הקבוצות המייסדות של הפוטבול ליג. בהיותה אחת מן המייסדות, היא שהתה ברוב עונותיה בליגות הבכירות (הפרמייר ליג או הליגה הראשונה).
בולטון וונדררס הגיעה לראשונה לגמר גביע ה-FA ב-31 במרץ 1894, אז הפסידה 4-1 לנוטס קאונטי באצטדיון גודיסון פארק שבליברפול. עשר שנים מאוחר יותר, ב-23 באפריל 1904, הפסידה 1-0 למנצ'סטר סיטי באצטדיונה של קריסטל פאלאס. בפעם השלישית בה הגיעה הקבוצה לגמר, שנערך לראשונה באצטדיון וומבלי שנחנך במשחק זה, ב-28 באפריל 1923, ניצחה בולטון 2-0 את וסטהאם יונייטד וזכתה בגביע. בשנות ה-20 של המאה ה-20 זכתה בולטון בעוד 2 גביעים, ב-1926 וב-1929.
בין השנים 1935 ו-1964 שיחקה בולטון בליגה העליונה של אנגליה. לאחר שירדה הקבוצה, היא לא חזרה לליגה הבכירה עד 1978 בה שרדה רק שנתיים.
הוונדררס זכו בגביע הרביעי שלהם ב-1958, כאשר צמד של כוכב הקבוצה, נאט לופטהאוס, העניק להם ניצחון על מנצ'סטר יונייטד, לעיני כ-100,000 צופים באצטדיון ומבלי. מאז, הצליחה הקבוצה לסיים רק פעמיים כסגנית מחזיקת גביע הליגה, ב-1995 ושוב ב-2004.
בסוף עונת 1986/1987 ירדה בולטון לראשונה בתולדותיה לליגה הרביעית. הנהלת הקבוצה המשיכה לתת אמון במאמן פיל ניל, אמון שהניב פרי, שכן לאחר עונה אחת בליגה הרביעית חזרה הקבוצה לליגה השלישית. פיל המשיך לאמן בבולטון עד לעונת 1992, בה הוחלף על ידי ברוס ריוק, שמספר שנים קודם לכן היה שותף פעמיים כמאמן לעליית ליגה של מועדון מידלסברו.

חזרתה של בולטון לפרמייר ליג

בולטון עלתה לפרמייר ליג בהדרכתו של ברוס ריוק, הודות לניצחון על רדינג במשחק על הכרטיס לליגה הבכירה במסגרת הפלייאוף של הליגה הראשונה (ליגת המשנה באנגליה). לאחר שפיגרה 2-0 במחצית, הצליחה בולטון להשוות עם 2 שערים ב-15 הדקות האחרונות של המשחק ולכפות הארכה, בה ניצחה 4-3. ניצחון זה שם קץ ל-15 שנות נדודים בין הליגות הנמוכות. שבוע לאחר מכן הייתה בולטון שוב בצד המפסיד, כאשר נוצחה על ידי ליברפול 2-1 בגמר גביע הליגה.
ריוק עבר לארסנל לאחר העלייה. הוא הוחלף על ידי מאמן דרבי קאונטי, רוי מקפארלנד, שנהנה משיתוף פעולה עם עוזרו לשעבר, קולין טוד. בולטון הייתה בתחתית הליגה ברוב עונת 1995/1996, ועל עף החתמתם של מספר שחקנים חדשים שחררה הקבוצה את מקפארלנד בערב השנה החדשה של 1996, וטוד מונה למאמן במקומו. הנהלת בולטון האמינה בטוד, אשר לא הביא את השינוי המיוחל ונכשל בניסיונו להשאיר את הקבוצה בליגה הבכירה. הוא הצליח להשיג רק 19 נקודות במשך 16 המשחקים שניהל.
האמון שנתנה ההנהלה בטוד השתלם לבסוף, כשבולטון חזרה לליגה הבכירה בניסיון הראשון שלה, לאחר שהשיגה 98 נקודות מתוך 100 אפשריות. הם יכלו להשיג 100 נקודות ליגה ו-100 שערי ליגה, אלמלא סיימו בתיקו 2-2 את המשחק האחרון לאותה עונה נגד טרנמיר רוברס.

ירידה נוספת לליגת המשנה והחזרה לליגה הבכירה

בולטון ירדה חזרה לליגת המשנה בעונת 1997/1998 בגלל הפרש שערים, כשיחד איתה יורדות גם שתי הקבוצות שעלו איתה רק שנה קודם לכן, בארנסלי וקריסטל פאלאס. בעונת 1998/1999 הגיעה בולטון עד לפלייאוף של ליגת המשנה אבל הפסידה לווטפורד. קולין טוד התפטר ממשרת המאמן, ומיד הוחלף על ידי מאמנה של נוטס קאונטי, סם אלרדייס, (מאמנה הנוכחי של בולטון).
עונת 1999/2000 הסבה אכזבה קשה למאמנה החדש של בולטון ולקבוצה עצמה, אשר הפסידה בחצאי הגמר של גביע הליגה וגביע ה-FA, ובמשחקי הפלייאוף על הכרטיס לחזרה לליגה הבכירה. אולם בעונת 2000/2001 כבר התהפכו היוצרות לטובתם של סם אלרדייס וקבוצתו, שהעפילה בחזרה לליגה הבכירה לאחר ניצחון 3-0 על פרסטון בגמר הפלייאוף של הליגה הראשונה.

שנות האלפיים

בולטון סיימה במקום ה-16 בתום עונת 2001/2002 - מספיק בשביל להבטיח לראשונה בתולדותיה את השארותה בפרמייר ליג שנוסדה בשנת 1992, ולראשונה מאז 1979 בליגה הבכירה של הכדורגל האנגלי.
בולטון נאבקה בתחתית בשנה שלאחר מכן, 2002/2003, אך הצליחה לשרוד בזכות ניצחון 2-1 על מידלסברו במחזור האחרון של העונה. בעונת 2003/2004 השיגה בולטון את העונה הטובה ביותר שלה זה 50 שנה. היא הגיעה לגמר גביע הליגה, בו הפסידה 2-1 למידלסברו. למרות הפתיחה הגרועה של העונה סיימה בולטון במקום השמיני שנחשב כגבוה עבורה באותה עת.
ההתקדמות של בולטון המשיכה גם בעונת 2004/2005. הקבוצה סיימה במקום השישי בטבלה והעפילה לגביע אופ"א, המפעל האירופי הראשון אליו העפילה בולטון בתולדותיה.
תור הזהב של בולטון המשיך גם בעונת 2005/2006, בה סיימה שמינית בליגה. המסע האירופי שלה החל בכך שהדיחה את לוקומוטיב פלובדיב בסיבוב הראשון של גביע אופ"א. בשלב הבתים שיחקה בולטון מול בשיקטאש הטורקית, ויטוריה דה גימארייש, זניט סנקט פטרבורג, ומול מי שזכתה בתום העונה בתואר מחזיקת גביע אופ"א, סביליה. הקבוצה המשיכה עד לסיבוב השני של גביע אופ"א, בו הודחה על ידי אולימפיק מרסיי.
בולטון שברה את שיא ההעברות של הקבוצה כאשר החתימה באותה עונה את החלוץ הצרפתי, ניקולס אנלקה, תמורת 8 מיליון ליש"ט אותם שילמה לפנרבחצ'ה הטורקית.
בעונת 2006/2007 שיחקו בשורות בולטון הישראלים טל בן-חיים ועידן טל. בעונת 2015/2016 ירדה לליגה השלישית לראשונה לאחר 23 שנים של היעדרות, שנה לאחר מכן חזרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר שסיימה במקום השני. בחלוף שנתיים ירדה שוב לליגה השלישית.
בשל מצבה הכלכלי הקשה של הקבוצה, ב-13 במאי 2019 החלה הקבוצה בתהליך פירוק באופן רשמי. באוגוסט 2019 נמצא לה רוכש, והיא ניצלה מפירוק.

צבעי תלבושת וסמל הקבוצה

צבע תלבושת הבית של בולטון היא חולצה לבנה עם קישוט כחול כהה, יחד עם מכנס וגרביים לבנים.
סמל הקבוצה בנוי מצורת כדור המורכב על ידי ראשי התיבות של שמה המלא של הקבוצה (BWFC עבור "Bolton Wanderers Football Club") עם סרטים בצבע אדום וכחול מתחת. האדום שבסמל מסמל את הצבע של הוורדים של מחוז לנקשייר (בו נמצאת העיר בולטון). הסמל המקורי של הקבוצה היה סמלה של העיר בולטון.

האצטדיון החדש

בשנת 1997, לאחר ששיחקה 102 שנים באצטדיון ברנדן פארק, עברה בולטון לאצטדיונה החדש, אצטדיון ריבוק, שנבנה כ-8 ק"מ ממרכז העיר בולטון. בשנת 2014 רכשה חברת מקרון את זכויות השם של האצטדיון, ומאז הוא נקרא "אצטדיון מקרון". האצטדיון מכיל 28,723 מקומות.