שלומי שטרן

משפחתו

אביו נפתלי, יליד פרנקפורט שבגרמניה, ניצול שואה יחיד ממשפחתו שעלה בגיל 7 עם אימו לישראל בסיוע הברון רוטשילד - שפרש את חסותו על קבוצת ילדים יתומים ניצולי שואה. משפחתה של אורה, אימו של שלומי, היא ממייסדי העיר תל אביב: סבה, אליהו הכהן - שהיה מזכיר הנגרים הראשון של העיר תל אביב וגר ליד הרב אברהם יצחק הכהן קוק בשכונת נווה צדק - נורה על ידי ערבי ועקבותיו לא נודעו. בן דודה של אימו הוא עולה הגרדום אליהו בית צורי. דודו של שלומי הוא המשורר והפסיכולוג זוכה פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים ישראל בר-כוכב.
ב-2003 נישא בשנית לענבר-רות (לבית כהן) ולהם שבעה ילדים (מתוכם חמישה משותפים). גר בתקוע.

בגרותו

נולד בתל אביב וגדל ברמת גן. למד בבית הספר היסודי "פרדס" ברמת גן. בנערותו היה פעיל שנים רבות בתנוער הנוער "הצופים" ואף שימש כראש שבט בסניף שכונת קריית קריניצי ברמת גן. את לימודי התיכון למד במגמת אומנות בתיכון עירוני מקצועי י"ד - ויצ"ו צרפת בתל אביב. בשירותו בצה"ל שירת בבריאות הנפש בבסיס קליטה ומיון תל השומר, שם עסק בעיקר בטיפול ועידוד נוער שוליים, והיה שותף להקמת המיזם הצבאי "נערי רפול".
למד משחק וציור. למד שירה אצל המשורר רוני סומק. במשך שנים פורסמו שיריו בעיתונים וירחוני שירה שונים. השתייך לקבוצת "עכשיו" אותה הנהיג פרופ' גבריאל מוקד.
לאחר מכן נכנס לעולם הפרסום, תחילה עבד בחברת "אינדקס פרסומים", לאחר מכן עבר לפרסום "דחף" שם יזם ירידי תעסוקה בשיתוף משרד העבודה, ומשם עבר לידיעות אחרונות שם מילא תפקידים שונים בקבוצת המקומונים – "ידיעות תקשורת".
לאחר מכן הקים חברת פרסום בשם "קומפוזיציה" שהתמחתה בעיקר בשוק ההון והנדל"ן ועבדה עם חברות גדולות כגון: שיכון עובדים, סולל בונה, אליעזר פישמן, ועוד. עד היום קמפיינים שונים בתחומי המגורים מבוססים על רעיונותיו, לרבות השימוש באפקט לילה בהדמיה ממוחשבת כמקור משיכה למתבונן בהם.
החברה עברה טלטלה כלכלית בלתי הפיכה בשנת 2000, ובמשך שנתיים ניסה שטרן (בסיוע חבריו ממשרד הפרסום "אזימוט") להציל את מה שנותר מחברתו, ללא הצלחה. בעקבות אותה טלטלה החל במאבק משפטי מתיש ומורכב ולאחר 9 שנים נוקה מכל חובותיו בפסק דין תקדימי שניתן ב-2009 על ידי השופט אבי זמיר בבית המשפט המחוזי תל אביב. מאותה תקופה עובד שטרן למחייתו בחברת "דברי שיר" המשווקת תרבות יהודית ברחבי הארץ.

חזרה בתשובה

בעת התרסקותו הכלכלית החל במסע רוחני עמוק שלקח אותו אל תוך דתות וזרמים רוחניים מעבר ליהדות וכמעט התנצר. הוא למד רפואה אלטרנטיבית, הילינג, טיפול באבני קריסטל, הוסמך למאסטר ברייקי, ושימש כמדריך שיטות המדיטציה של אושו במרכז רוחני בתל אביב. הקים עם עוד מספר חברים עם פסטיבל בומבלה - שם התוודע לקבלת שבת נוסח קרליבך שהתקיימה במתחם "הכפר היהודי" בפסטיבל. דמותו של שלמה קרליבך משכה אותו במיוחד והוא הפך אותו למנהיגו הרוחני.
בעקבות מפגש אקראי עם אחד מספריו של המורה הרוחני המפורסם אושו התוודע לבעל שם טוב והוא החל בבדיקת דרך החסידות - בין השאר חסידות חב"ד וחסידות ברסלב. הוא החל לעבוד בחנות לממכר ספרי מיסטיקה ברמת-גן, וכך התוודע ל"מכון אסנט" שמפעילים חסידי חב"ד בצפת. הוא נסע לשם ונמשך לחסידות חב"ד.
בעת מצוקתו הכלכלית הוא נחשף לרב שלום ארוש והוא התקרב לחסידות ברסלב.
דמותו של הרב שלמה קרליבך משכה אותו במיוחד והוא הפך למנהיג הרוחני שלו. בעקבות תחושת השליחות שנולדה בליבו והרצון להידמות לקרליבך, הקים בשנת 2009 עם אשתו ארגון לאהבת ישראל בשם "הרכבת שנוסעת", ובמשך 4 שנים הם פעלו בתחנת רכבת סבידור, תחנת הרכבת המרכזית בתל אביב. בתשעה באב 2013 החליטה הנהלת רכבת ישראל לסלק את דוכני המכירות מהתחנה, והם סולקו יחד עם עוד כ-40 בעלי עסקים קטנים. שטרן הוביל מאבק מול החלטת הנהלת הרכבת והשיג את תמיכתו של חבר הכנסת משה גפני שהעביר את הנושא לשר התחבורה ישראל כץ.
בין השנים 2002–2006 הגיש בהתנדבות תוכנית רדיו לילית בשם "עת לשוב" ברדיו קול חי.
ב-2013 יצא לאור ספרו "בגן הלב שכנה נקודה" (המבוסס על תורה רפ"ב בליקוטי מוהר"ן), ועם הספר הוא מסתובב ברחבי הארץ בשילוב הרצאתו "המזוודה" המספרת את סיפור חייו.
בשנת 2014 לימד מתורותיהם של רבי נחמן מברסלב והרב שלמה קרליבך בבית מדרש שיקומי במרכז "מעלות - בריאות הנפש בקהילה" בבני ברק.

תיאטרון

ב-2014, לאחר סגירת הדוכן ברכבת, הגה שטרן את השליחות הבאה שלו, "סבי נחצ'ה" - דמות רוחנית מחנכת המבוססת על תורותיו של רבי נחמן מברסלב אשר בדמותה הוא מופיע בפני ילדים ברחבי הארץ. הרעיון העומד מאחורי הדמות הוא להטמיע את ערכי מעשים טובים ואהבת הזולת תוך עבודה מעשית על ערכים אלה במשך ההפעלה המוגשת דרך סיפור הצגה ומשחק בהשתתפות הילדים. המופע מאושר על ידי סל תרבות ארצי.
ב-2017 העלה את ההרצגה (שילוב של הרצאה והצגה) "הגרביים של נפתלי שהפכו לכדורי סמיילי" המבוססת על סיפורו האישי, ואת המופע "רישיון לאהבת חסד".

קולנוע וטלוויזיה

ב-2015 השתתף בצילומי הסרט "לעבור את הקיר" שכתבה וביימה רמה בורשטין. ב-2016 גילם את הקבצן המושיע בעונה הרביעית של הסדרה "עלילות ארץ גושן" שכתב אלון רותם וביים יואב אליצור בערוץ מאיר לילדים, והשתתף בצילומי הסרט "דרייבר" שכתב וביים יהונתן אינדורסקי. ב-2018 גילם רב לצד האדמו"ר מקרייניץ (שולי רנד) בסדרה "אוטונומיות" שכתבו אורי אלון ויהונתן אינדורסקי. ב-2019 גילם את הרב יצחק גינזבורג בסרט "ימים נוראים" שכתב רון לשם וביים ירון זילברמן. 
שטרן מיוצג בסוכנות השחקנים "take2".

יצירתו

בגיל 16 הוציא את קובץ השירה הראשון שלו, "התלבטות".
בשנת 1989 הוציא את קובץ השירה השני שלו, "איש אקורדיון" בעריכת המשורר רוני סומק. הספר יצא בהוצאת "קבוצת אמנות וחברה" וזכה בפרס קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב.
בשנת 2013 הוציא את הספר "בגן הלב שכנה נקודה" – מעשייה רוחנית לכל המשפחה שנכתבה בהשראת תורה רפ"ב בליקוטי מוהר"ן. הספר יצא בהוצאת סלומון שטרן (ע"ש סבו של שלומי שנרצח בשואה), וזכה להסכמה וברכה מיוחדת של הרב שלום ארוש, ראש ישיבת "חוט של חסד" בירושלים. רן שריד כתב על הספר:
תגלית בעולם ספרי המסע הרוחניים: נולד אח קטן ל"לוחמי התמורות" ול"נהר האמת" ול"האלכימאי". "בגן הלב שכנה נקודה" הוא אח קטן אך מלא קסם ותובנות למסע חייכם...ספר מסע מלא טוב, מלא דמיון ילדותי ומזין תובנות. בגן הלב מספר על גן קסום שבו מלא נקודות - נקודת "תודה", נקודת "שמחה", וכן הלאה - שיש להם משימה הנראית בלתי אפשרית. בכוחות משותפים הן לומדות זו מזו ומקימות את גשר הכוכבים. בעיצוב חכם של פרסומאי בעבר ומורה רוחני בהווה, הספר מזכיר את "העץ הנדיב" ו"הנסיך הקטן". לדעתי יש כאן הצלחה לברוא לנו ממבחן אמונה נדיר עוד להיט של פנטזיה רוחנית המלאה תובנות חיים וזורעת המון נקודות מאירות וחיוניות למסענו הפנימי
— עלון "מעייני הישועה" פרשת פנחס, כ"א תמוז תשע"ג, 29 ביוני 2013
בשנת 2016 הוציא את הספר "סיפורים מהדוכן ברכבת בתל אביב וקצת שירה" ובו סיפורים שהתרחשו במהלך עבודת הפצת היהדות ואהבת האדם בדוכן בתחנת הרכבת תל אביב מרכז. בסוף הספר ישנם מספר שירים שכתב. הספר יצא בהוצאת סלומון שטרן. דוד שמחון, מבקר הספרים של העלון "עולם קטן", כתב על הספר:
ספר חמוד מאוד מאוד. הספר כתוב כולו בשורות קצרות, מה שהופך את הכל בו למעין שיר. השיר נכתב בידי שלומי שטרן שעמד במשך שנים בדוכן שלו בתחנת הרכבת ארלוזורוב בתל אביב. הדוכן, שעקרונית הציע לעוברים ושבים ספרי קודש ופנימיות, נתן בפועל הרבה יותר מזה: חיוך, הארת פנים, ומתנות גשמיות ורוחניות. שלומי שטרן הפך לחלק אינטגרלי מהתחנה הממהרת הזו. בתוך כל זה הוא הצליח ללכוד בה רגעים רבים של אנושיות, קדושה, צימאון ושמחה. את הרגעים האלה הוא מגיש לנו בקלילות, בלבביות, ובנדיבות. מוזמנים לשים יד על הספר הזה. אם לא תקימו דוכן כתוצאה ממנו, אולי תשימו לב קצת יותר לכל מי שחולף על פניכם
— עולם קטן, גיליון 569, פרשת האזינו-סוכות, י"ב תשרי תשע"ז, 14 באוקטובר 2016