google/wiki40b huggingface dataset:
המסע הפנטסטי 2: היעד המוח

קשר לסיפור המקורי

למרות השם המסע הפנטסטי 2 הוא אינו המשך למסע הפנטסטי, ספר שאסימוב כתב המבוסס על סרט באותו השם. אסימוב לא היה מרוצה מהספר המקורי, משום שלמרות שהוא הצליח לשנות חלק מהפרטים המדעיים, הספר לא היה רק עבודתו שלו. לכן הוא כתב את המסע הפנטסטי 2 כסיפור חדש ונפרד המכיל רק את הרעיון המרכזי של קבוצה של מדענים הנכנסים לתוך גוף אנושי.

עלילה

הסיפור מתרחש בין אמצע המאה ה-21 לסופה. המלחמה הקרה הסתיימה אך ברית המועצות נשארה חזקה וגאה. האמריקאים והסובייטים נהנים משקט, אך לא מקבלים את זה את דרכיו של האחר, והם נאבקים כל הזמן על עליונות טכנולוגית והיוקרה המתלווה אליה.
תחת סודיות מוחלטת, הסובייטים מפתחים טכנולוגיית מזעור, היכולה להקטין אדם לממדים של מולקולה או אפילו פחות. עם זאת, התהליך דורש השקעה של אנרגיה רבה כדי למזער אפילו חפץ קטן לזמן קצר. לכן למרות שהוכח שמזעור הוא אפשרי מבחינה מדעית, הוא לא אפשרי מבחינה כלכלית - מה שהופך את ניצחונה של ברית המועצות לניצחון חלול.
מדען סובייטי אחד, פיוטר ליאונוביץ' שפירוב, חלוץ של תהליך המזעור, דיבר במעורפל על דרך להוזלת המזעור. אולם מוחו של שפירוב נפגע והוא נכנס למצב של תרדמת, וסודותיו כנראה נעולים לנצח.
שפירוב התעניין במדען אמריקאי, אלברט ג'ונס מוריסון, אשר פיתח תאוריות שנויות במחלוקת לגבי העיבוד והאחסון של החשיבה היצירתית של המוח. העניין של שפירוב ברעיונותיו של מורסון הובילו את הסובייטים לפנות אל מורסון לבקשת עזרה.
אחרי שכנוע רב, מוריסון מסכים להתמזער יחד עם ארבעה מדענים סובייטים, להיכנס למוחו הגוסס של שפירוב, ולנסות להשתמש בתאוריה שלו כדי לשחזר את מחשבותיו של שפירוב.
מאוחר יותר, אחרי שהוחזר בבטחה לגודלו הרגיל, אך ללא כל מידע יעיל משפירוב, מוריסון מגלה תגלית חדשה ומפתיע, אשר עשויה לסייע לאמריקאים להקדים את הרוסים. מוריסון משתמש בתגלית זו כדי לאלץ את האמריקאים והרוסים לעבוד יחד. 

פרטים מדעיים

בספר, מיזעור מושג על ידי הקטנת ערכו של קבוע פלאנק בתוך שדה סופי, אשר לטענת אסימוב זהי הדרך היחידה לבצע מיזעור. עם זאת, בתהליך המזעור של ברית המועצות ערכו של קבוע פלאנק יורד, וערכה של מהירות האור נשארת ללא שינוי, וזוהי כביכול הסיבה שתהליך המזעור דורש אנרגיה רבה.
הספר מציע שתי דרכים להתמודדות עם הבעיה. אחת היא ללכוד את האנרגיה המשוחררת במהלך המזעור ולהמיר אותה לשדה אלקטרומגנטי. אנרגיה רתומה זו יכולה לשמש לחלק מתהליך המזעור הבא. עם זאת רעיון זה הוא אינו יעיל כל כך והוא לא הופך את המזעור לרווחי.
הרעיון השני, הנעול בתוך מוחו של שפירוב, הוא לשלב את קבוע פלאנק עם מהירות האור, כך שכשהאחד יקטן השני יגדל. שפירוב טוען כי שילוב זה יוביל לעלות נמוכה יותר, אך אף אחד אינו יודע איך לבצע את הזיווג הזה.
במהלך המשימה בתוך גופו של שפירוב, מוריסון מגלה כי המחשב המתוכנת שלו, במקום לקרוא את מחשבותיו של שפירוב למעשה מעביר מחשבות בין הנמצאים על הספינה. מוריסון משער כי אם מספר אנשים יהיו מחוברים יחד באופן טלפתי, הם יהפכו לסופר-אדם החושב ביחד שיוכל לגלות מחדש את התאוריות של שפירוב.
לגבי יישומים מעשיים למזעור, בנוסף לכל האפשרויות הברורות, הספר מרמז שאם ספינה תמוזער לגודל הנכון לאחר ביצוע השילוב, היא תוכל לנוע במהירות הגדולה פי כמה ממהירות האור. אולם בגלל גודלה של הספינה, שליטה בכיוון הנסיעה תהיה נורא קשה, והספינה פשוט תטוס לכיוון אקראי.
אלכסנדר לבד

ביוגרפיה

אלכסנדר לבד נולד ב-20 באפריל 1950 בעיר נובוצ'רקסק שבדרום רוסיה. לאחר סיום בית ספר תיכון, ניסה להתקבל לקורס טיס, אך נדחה בשל ליקויים בריאותיים. בשנת 1969 הוא התקבל לבית ספר לקציני חיל הצנחנים, בעיר ריאזן, אותו סיים בשנת 1973. לאחר סיום הלימודים הוא שירת כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה של צוערים באותו בית הספר. בשנים 1980–1982 הוא לחם כמפקד גדוד צנחנים באפגניסטן. על אומץ לבו עוטר בשני אותות הצטיינות (עיטור הכוכב האדום ועיטור הדגל האדום).
במהלך הפוטש של אוגוסט לבד לצד פאבל גרצ'וב היה בין מפקדי חיל הצנחנים שהחלו שיחות עם נציגי של בוריס ילצין וסירבו לבצע תקיפה של בניין הפרלמנט.
לבד נודע כמי שסיים את מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, וכמי שהכניע את כוחות הצבא המולדבי במלחמתם נגד הבדלנים מטרנסניסטריה. לאחר שירות צבאי ממושך נאלץ לבד לפרוש מהצבא, בעקבות מחלוקת עם שר ההגנה. הוא פנה לחיים פוליטיים, והתמודד על משרת נשיא רוסיה מול בוריס ילצין, והגיע בבחירות אלה למקום השלישי. לאחר הבחירות מונה לבד ליועץ לענייני ביטחון לאומי.
בתפקידו האחרון הוא שימש כמושל מחוז קרסנוירסק שבסיביר. לבד נהרג בתאונת מסוק, שארעה בהרי סייאן, בדרום סיביר המערבית, לאחר שהמסוק התנגש ברשת קווי חשמל בשל תנאי מזג אוויר קשים.
קרטובה

גאוגרפיה

קרטובה נמצא כ-1,261 ק"מ מעיר הבירה אסטנה וכ-222 ק"מ מבירת המחוז אורל.

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 8 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (28 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (-18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 393 מילימטרים בשנה. חודש אוקטובר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (47 מ"מ גשם), וחודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (19 מ"מ גשם).

תנועה ותחבורה

קרטובה נמצא ליד הכביש R-90.
פלסטינים בירדן

פלסטינים בירדן הם בעיקר פליטים פלסטינים המתגוררים בירדן, ולצידם אזרחים ירדנים ממוצא פלסטיני שאינם פליטים.
מרבית הפלסטינים הגיעו לירדן כפליטים בין השנים 1947 ל-1967 וקיבלו אזרחות ירדנית. ירדן היא המדינה הערבית היחידה שבה פליטים פלסטינים מקבלים זכויות אזרח מלאות. הם מתגוררים בעיקר בצפון המדינה ובמרכזה, במיוחד בנפת עמאן, נפת זרקא ונפת אירביד.
כ-2.1 מיליון פלסטינים בירדן רשומים כפליטים באונר"א, רובם מתגוררים ב-10 מחנות פליטים בירדן. המחנות הגדולים הם מחנה אל-בקעה  (כ-104,000 תושבים) ומחנה עמאן החדש (מחנה אל-ויחדאת)  (כ-57,000 תושבים). מחנה זה נודע בקבוצת הכדורגל שלו, "אל-ויחדאת", הזוכה לאהדת הפלסטינים בירדן.
אישים ירדנים בולטים רבים הם ממוצא פלסטיני, בהם אנוואר נוסייבה, אחמד טוקאן, סמיר א-ריפאעי, קאסם א-רימאווי, עאליה, מלכת ירדן, וראניה, מלכת ירדן.
לאחר פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה נמלטו פליטים רבים מסוריה לירדן . רק חלק מזערי מ-1.4 מיליון הפליטים הסורים בירדן הם פליטים פלסטיניים. סוכנות אונר"א העריכה ב-2014 את מספרם של אלו בכ-20,000.
בערות

בערות היא היעדר ידע והשכלה בנושאים חשובים. אולם, הקביעה מהו נושא חשוב היא קביעה סובייקטיבית. על כן, אנשים שונים יחשיבו קבוצות אוכלוסייה שונות כבעלות בערות. יש, למשל, מי שיחשיב את מי שידיעותיו בתחום המתמטיקה מעטות לבער, יש מי שיחשיב את מי שאינו מכיר את ההיסטוריה של עמו לבער ויש מי שיחשיב רק את מי שכמעט ולא למד שום נושא לבער. עמוס פונקנשטיין והרב עדין שטיינזלץ מגדירים בספרם "הסוציולוגיה של הבערות" את מי שחסרות לו ידיעות חשובות לחיי היום-יום כבער, בלי קשר להיקף הידיעות הכולל של אותו אדם. 
סיבות הבערות יכולות להיות מצוקה כלכלית או חברתית אך לעיתים גם העדפה מודעת של הבערות על-פני הידע, מסיבות אידאולוגיות או דתיות.

הבערות בעיני היהדות

היהדות מתנגדת נחרצות לבערות. "אין בור ירא חטא" - אמר הלל (מסכת אבות ב' ה'). וכוונתו שאדם ללא ידע מועד לחטוא, כי הוא אינו יכול ללמוד מה לעשות. ביהדות קיימות מצוות המונעות בערות בכך שהן מחייבות את האדם ללמוד קרוא וכתוב: כל יהודי מצוּוה ללמוד תורה (דבר שנעשה בקריאה בפה בדווקא כמו שכתוב "לא ימוש ספר התורה הזה מפיך"). כמו כן, קרוא וכתוב הם מהדברים שעל האב ללמד את בנו על פי ההלכה.

בערות אידאולוגית

הצגה קיצונית של בערות כאידאולוגיה מוצגת בספרו של ג'ורג' אורוול, 1984, שבה הבערות היא אחת משלושת עקרונות ה"סוצאנג", שהוא התורה השלטת, וסיסמתה: "בערות היא כוח". הצגה נוספת לתופעה זו הוא בשמה האנגלי של הבערות – Ignorance, שבא מהמילה התעלמות. דהיינו מהבחינה הלשונית-אנגלית, בערות אינה חוסר מקרי בידע או חוסר הזדמנות ללמוד אלא התעלמות מכוונת מידע וחוסר רצון לדעת.
כשם שיש אנשים שבאופן מכוון אינם לומדים, ישנן גם חברות שחוסמות דרכי לימוד מעצמן או מחלק מחבריהן. ישנן חברות רבות שבהן ההשכלה לגברים קדמה בשנים רבות להשכלתן של הנשים. ישנן חברות שחוסמות את קשר האינטרנט של חבריהן או מונעות מחבריהן ספרים שנכתבו על ידי מי שדעותיו אינן מקובלות וכיוצא בזה. התופעה חמורה במיוחד במדינות טוטליטריות ובכתות, שם השלטון שואף להיות ספק המידע היחיד של האוכלוסייה. חברים בחברות כאלה עשויים להיענש על עצם ההקשבה לאדם חיצוני.
דניאל אורלביץ'

2014

באליפות העולם לנוער שנערכה בלוולואה פרה , פרבר של פריז שבצרפת בשנת 2014, הוא זכה במדליית כסף בגמר רביעיית בנים לקבוצת גיל 13–19, ביחד עם אייל פלגי צדיק, לידר דנה ואפי סאץ'.

2015

בסבב גביע העולם שנערך בשנת 2015 הוא זכה במדליית זהב בפורטוגל, ובמדליית כסף בשווייצריה.
באליפות אירופה שנערכה באותה שנה בגרמניה, זכה ב3 מדליות זהב - עבור כל אחד משלושת התרגילים שביצע ברביעיית גברים.

2016

באליפות העולם שנערכה בפוטיאן , סין בשנת 2016, הוא זכה במדליית כסף.

2017

בסבב גביע העולם שנערך בשנת 2017 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף.
באליפות אירופה שנערכה באותה השנה בזֶ'שוּב שבפולין, זכה במדלית זהב בכל אחת משלוש התחרויות (תרגיל שיווי-משקל, תרגיל דינאמי, וקרב-רב), והגן על תוארו.
במשחקי העולם שנערכו בוורוצלב שבפולין באותה שנה הוא זכה במדליית ארד.

2018

באליפות העולם שנערכה באנטוורפן שבבלגיה באפריל 2018 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב ברביעייה ומדליית כסף נבחרת מעורבת.

2019

אורלביץ' השתתף בעונה השנייה של גוט טאלנט ישראל, כחבר צוות בנבחרת האקרובטיקה, ביחד עם לידר דנה, ינאי כלפה ואפי סאץ'. נבחרת האקרובטיקה העפילה לגמר שהתקיים ב-16 באפריל, וזכתה במקום הראשון.
מיכאל אביטבול

מיכאל (מישל) אביטבול (נולד ב-14 באפריל 1943 במרוקו) הוא היסטוריון ומזרחן, פרופסור במכון ללימודי אסיה ואפריקה ובמכון ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא מתמחה בנושא ארצות צפון אפריקה וקהילותיהן היהודיות וביהדות צרפת.
בין השנים 1978–1981 ו-1987–1994 אביטבול עמד בראשות מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח. הוא כיהן כיו"ר המזכירות הפדגוגית בעת כהונתו של שר החינוך יוסי שריד. בשנת 2000 הוא זכה בפרס האקדמיה הצרפתית להיסטוריה וסוציולוגיה. הוא כתב ערכים באנציקלופדיה יודאיקה ושימש כיועץ מיוחד לאנציקלופדיית "זמן יהודי חדש". כמו כן, אביטבול חבר במועצה של הקרן החדשה לישראל.
לרקוד עם לוחמים

תקציר העלילה

טופר הארלי (מגולם על ידי צ'ארלי שין) פורש מהצבא האמריקני ועובר למקדש בודהיסטי בכפר קטן בתאילנד לאחר שחברתו רמדה רודהם היימן (מגולמת על ידי ולריה גולינו) זורקת אותו. בהמשך טופר מחליט לחזור לשירות ולהציל את השבויים אמריקנים בעיראק לאחר שמפקדו לשעבר, אל"ם דנטון וולטרס (מגולם על ידי ריצ'רד קרנה) נלכד על ידי סדאם חוסיין.

פרודיות

הסרט מכיל בעיקר פרודיות לסרטי אקשן שונים, בהם: "רמבו 2", "רמבו 3", "אפוקליפסה עכשיו", "הטורף" ו"קומנדו".
איי גילברט

היסטוריה

כמה מאות שנים לפני שהאיים התגלו על ידי מגלי ארצות אירופאים היו האיים מיושבים על ידי מיקרונזים.
האי ניקונאו - הראשון מבין האיים שהתגלה על ידי אירופאי - התגלה על ידי רב החובל ג'ון ביירון בשנת 1765, בהפליגו על אוניית הוד מלכותה דולפין. בשנת 1788 רב החובל תומאס גילברט על ספינתו שארלוט ורב החובל ג'ון מרשל כינו את האיים אבמאמה, קוריה, אראנוקה, טאראווה, אבאיאנג, בוטאריטארי ומקין, אולם הם לא עצרו באיים. בשנים 1838 ו-1842 עגנו באיים שתי ספינות אמריקאיות - הדג המעופף וטווס בפיקוד רב החובל הדסון, אשר מיפה את האיים.
בעת ביקור רב החובל דייוויס, על אוניית הוד מלכותה הרוייליסט ב-27 במאי 1892 הוכרזו האיים כשטח חסות של בריטניה, ובשנת 1915 הפכו למושבה של האימפריה הבריטית.
תושבי האיים היו מיקרונזים במוצאם, ועד מלחמת העולם השנייה, היו האיים בלתי מיושבים על ידי אירופאים. התעשייה העיקרית של האיים הייתה כריית הפוספט גואנו באי בנבה, וגידול דקלי קוקוס, אולם חקיקה בריטית דאגה למנוע ניצול תושבי האיים תוך שיפור התנאים ההיגייניים באיים וקביעת שכר מינימום. קודם למלחמת העולם לא הייתה תיירות באיים. 78% מהתושבים הוטבלו לנצרות (43% לכנסייה הקהילתית - Congregationalist, ו-35% קתולים). שאר התושבים נותרו עובדי אלילים. 84% מתושבי האיים למדו קרוא וכתוב בבתי הספר של המיסיונים באיים.

מלחמת העולם השנייה

בדצמבר 1941 השתלטו היפנים על אטול מקין, ותקפו משם את טאראווה. בפברואר 1942 פינו הבריטים את טאראווה, למעט מספר מסיונרים שבחרו להישאר באי. ב-17 באוגוסט 1942 הגיעו אל האי, בשתי צוללות, 221 נחתים אמריקאים, במטרה להפתיע את היפנים. הפשיטה כשלה והובילה לביצור האיים על ידי היפנים בספטמבר 1942.
ב-20 בנובמבר 1943 כבשו כוחות נחתים אמריקאיים את האיים במסגרת קרב מקין וקרב טאראווה.

לאחר מלחמת העולם השנייה

בשנת 1971 קיבלה המושבה אוטונומיה. בין השנים 1976 ו-1978 היו איי אליס מופרדים מאיי גילברט, ואיי גילברט הפכה ל"מושבת איי גילברט". בשנת 1979 האיים הצביעו בעד עצמאותם והפכו להיות רפובליקת קיריבטי.
ז'אן לאמפל-דה חרוט

ביוגרפיה

לאמפל-דה חרוט נולדה בסחידאם, שלישית מבין ארבעה ילדים, להנרייטֶה דופונט ול-מ.ק.מ. דה חרוט. היא השלימה לימודי תואר ראשון ברפואה באוניברסיטת ליידן והמשיכה באוניברסיטת אמסטרדם, שם השלימה לימודי דוקטור לרפואה בשנת 1921.
מיד לאחר השלמת לימודיה, נסעה לאמפל-דה חרוט ללמוד עם זיגמונד פרויד במשך שלוש שנים. במהלכן, יצרה קשר אישי ומקצועי קרוב עם פרויד ועם בתו, אנה פרויד. לאחר שלמדה עם פרויד, המשיכה להשתלם בפסיכואנליזה במכון הפסיכואנליטי של ברלין, בין 1925 ל-1933. לאחר מכן, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, עברה לווינה ועבדה במכון הפסיכואנליטי שם במשך חמש שנים.
לאחר שובה להולנד, זמן קצר לפני האנשלוס של הנאצים לאוסטריה, יסדה עם בעלה את המכון ההולנדי לפסיכואנליזה. שם פיתחה לאמפל-דה חרוט תוכנית הכשרה פורמלית למטפלים ולאנליסטים, וכן חיברה מספר מאמרים על מיניות האשה. לאחר מכן התמקדה בבדיקת הקשר בין פסיכואנליזה והמדעים.
לאמפל-דה חרוט זכתה לכיבודים רק בשלב מאוחר של חייה. בשנת 1963 הוכרזה סגנית נשיא של כבוד של איגוד הפסיכואנליזה הבינלאומי. אוניברסיטת אמסטרדם העניקה לה דוקטורט של כבוד בשנת 1970.
לאמפל-דה חרוט נישאה ב-7 באפריל 1925 להאנס לאמפל, אף הוא פסיכיאטר, אשר חיזר אחרי חברתה אנה פרויד בעבר. לזוג נולדו שני ילדים, הנרייטה ואדית. היא מתה ב-1987, בזוולה.
אלי סיני

הקמת היישוב

היישוב הוקם באופן הצהרתי ב-1982 (סוכות תשמ"ג), על ידי גרעין שרובו נמנו עם מפוני ימית, ואז נערך טקס רשמי במקום. בפועל הגיעו התושבים הראשונים למקום, רק אחרי כמעט שנה, בסוף קיץ 1983 (אלול תשמ"ג). בשנים הראשונות גרו התושבים בקרוואנים, ורק בקיץ 1988 (תמוז תשמ"ח), נכנסו המשפחות הראשונות לבתי קבע. שמו של היישוב נבחר לסמל את הכמיהה לחזור לסיני. היישוב השתייך למועצה האזורית חוף עזה.

היישוב

היישוב הוגדר כאגודה שיתופית קהילתית. במקום גרו כ-95 משפחות, רובן חילוניות, שמנו למעלה מ-350 נפש. רובם עסקו במקצועות חופשיים. במקום פעלו מעונות יום וגן ילדים. ביישוב התקיימו חוגים ופעילויות תרבות שאורגנו על ידי ועדות חינוך ותרבות של היישוב. הילדים התחנכו בבתי הספר באשקלון ובשער הנגב.
ב-3 באוקטובר 2001 הצליחו שני מחבלים לחדור ליישוב, פתחו באש על התושבים וזרקו רימונים. כתוצאה מכך נהרגו שניים ונפצעו 16 ישראלים. לאחר מכן התבצרו המחבלים בבית ריק וניהלו חילופי אש עם צה"ל במשך למעלה משעתיים עד שנהרגו בידי צלפי הימ"מ. שני ההרוגים בפיגוע הם: לירון הרפז, חיילת, בת היישוב, וחברהּ, אסף יצחקי.

אלי סיני בתוכנית ההתנתקות

ב-21 באוגוסט 2005 פונה היישוב במסגרת תוכנית ההתנתקות. מרבית התושבים מחו על כך שהממשלה לא דאגה לפתרונות דיור לקהילה והבעירו צמיגים בכניסה ליישוב. בסופו של דבר, התפנתה קבוצה זו לאחר טקס פרידה ויצאה ברגל מהיישוב, כשבראש השיירה נסע אריק הרפז הגורר עמו את גלעד ההנצחה לזכר לירון ואסף שהיה מוצב ביישוב.
פרנצ'סקה סקיאבונה

קריירה

סקיאבונה זכתה עד כה ב-4 תוארי יחידות (כולם בסבב ה-WTA) וב-8 תוארי זוגות (7 WTA ו-1 ITF).
דירוג השיא שלה היה מקום רביעי בעולם (31 בינואר 2011). מדורגת כיום (פברואר 2011) במקום ה-12 בדירוג ה-WTA.

2010

הישג השיא של סקיאבונה בקריירה הייתה זכייה בתואר הגרנד סלאם הראשון שלה. הדבר קרה באליפות צרפת הפתוחה לשנת 2010, שם זכתה בתואר לאחר ניצחונות על נה לי (11), קרוליין ווזניאקי (3), ילנה דמנטייבה (5) וסמנתה סטוסור (7) בגמר.

2011

ביוני היא העפילה בפעם השנייה ברציפות לשלב הגמר באליפות צרפת הפתוחה, אך הפסידה לנה לי מסין (7 בעולם) בשתי מערכות.

גביע הפדרציה

סקיאבונה הייתה שותפה לזכייה של נבחרת איטליה בגביע הפדרציה בשנים 2006, 2009 ו-2010. בשנת 2006 גברה הנבחרת האיטלקית על נבחרת בלגיה, וב-2009 ו-2010 ניצחו האיטלקיות את נבחרת ארצות הברית.
מעדנייה

מעדנייה (משם העצם: "מעדן") היא חנות מזון המתמחה במוצרים מיוחדים, נדירים או יוקרתיים. בנוסף, השם מעדנייה מתייחס גם לאגף בסופרמרקט (מכונה לעיתים "מעדנית") ולסוג של מסעדה או מזנון.  
בישראל ובאירופה המונח מתייחס לרוב לחנות בעוד בארצות הברית המונח "דֵּלִיקָטֵסֶן" (Delicatessen) ובקיצור "דלי" (deli) מתייחס בעיקר למזנון המגיש מאכלים ייחודיים, לרוב בסגנון המטבח היהודי האשכנזי. 
חנויות מעדנייה מתאפיינות במגוון הפריטים השונה משל סופרמרקט. במעדנייה אין מצרכי יסוד ומרבית המוצרים הם מוצרי גורמה או שמקורם במטבחים השונים מהמטבח המקומי. 
בין מוצרי המעדניה יש ארוזים ויש הנמכרים בתפזורת או לפי משקל. במעדניות עשויים להמכר חומרי גלם לבישול, מזון מוכן, ואף מנות או כריכים המוכנים על פי דרישת הלקוחות ונאכלים במקום או נארזים כטייק אוויי. קשה למצוא הגדרה מדויקת למעדנייה המבדילה אותה מחנות מזון רגילה, ועל כן משרד הפנים התנגד למתן זכויות שונות למעדנייה ולחנות מכולת.
פגי ליפטון

ביוגרפיה

ליפטון נולדה בניו יורק. בתם של ריטה הטי והרולד ליפטון.
גדלה בכפר לורנס שבלונג איילנד עם אחיה רוברט וקנת'.
למדה ב"בית ספר המקצועי לילדים" שבניו יורק סיטי.
החלה בתור דוגמנית כשהתגלתה על ידי חברת הדוגמנות פורד.
בגיל 18 עברה עם משפחתה לגור בלוס אנג'לס וחתמה חוזה עם חברת הקולנוע "סרטי יוניברסל".
את הופעת הבכורה שלה ערכה בתוכנית הטלוויזיה הקומית "המופע של ג'ון פורסיית'".
ליפטון התפרסמה ברחבי ארצות הברית בשנת 1968 כשנבחרה לתפקיד ראשי בדרמת המשטרה "כנופיה חוקית".
ליפטון הופיעה במשך חמש שנים בסדרה בדמותה של ג'וליה בארנס וזכתה על כך בפרס גלובוס הזהב ב-1970 ובארבע מועמדויות לפרס אמי.
לאחר מכן שיחקה בסדרת הדרמה של דייוויד לינץ' "טווין פיקס" בה גילמה את נורמה ג'נינגס, בעלת קפיטריה קטנה.
ליפטון השתתפה גם בגרסה הקולנועית של לינץ' לסדרה "טווין פיקס: אש הולכת איתי" ב-1992.
שיחקה ב-1997 בסרטו של קווין קוסטנר "הדוור".
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "נשמה של כלב", בבימויו של לאסה הלסטרם.

חיים אישיים

בצעירותה חקרה ליפטון את דתות העולם ובעיקרן את ההינדואיזם וסיינטולוגיה.
ניהלה מערכת יחסים מתוקשרת עם הזמר אלביס פרסלי, אך מערכת היחסים לא צלחה והשניים נפרדו.
בשנת 1974 נישאה ליפטון למוזיקאי האפרו אמריקאי קווינסי ג'ונס, לזוג נולדו שתי בנות קדיידה והשחקנית ראשידה ג'ונס.
לאחר נישואיה החליטה לנטוש את תחום המשחק ולהתמקד יותר בחיי משפחתה.
ליפטון וג'ונס התגרשו בשנת 1990 ונשארו חברים קרובים מאז.
בשנת 2004 אובחנה ליפטון כחולת סרטן המעי הגס, לאחר תקופת טיפולים כימותרפיים ארוכה שנמשכה למעלה משנה החלימה מהמחלה.
נפטרה ב-11 במאי 2019.
תיבת דואר

תיבת דואר היא תיבה המיועדת לאיסוף דואר יוצא מבויל, לשם שליחתו ליעדו. בישראל, תיבות הדואר מוצבות מטעם דואר ישראל ברחובות היישובים ובסמוך לסניפי דואר. 
לעיתים מכנים בטעות בשם "תיבת דואר" את תיבת המכתבים הממוקמת בפתחי בניינים לשם קבלת דואר נכנס עבור הדיירים. 
במדינות מסוימות קיימים מספר סוגי תיבות דואר שונים, המשמשים להפרדה בין מכתבים המיועדים לאזורים שונים או בין סוגי משלוח שונים. באוסטרליה - תיבה צהובה משמשת למשלוח מהיר ואילו תיבה אדומה למשלוח רגיל. בישראל התקיים במשך שנים מעטות נוהג דומה, כשהתיבה האדומה שימשה למכתבים הממוענים לכתובות מחוץ לעיר בה שוכנת התיבה, והצהובה לדואר בתוך העיר. הפרדה זו בוטלה, ובעשור השני של המאה ה-21, תיבות הדואר צבועות כולן באדום.
ריקון התיבות מבוצע בין מספר פעמים ביום למספר פעמים בשבוע. על גבי תיבת הדואר מצוינים מועדי הריקון או השעה בה מתבצע הריקון האחרון ביום.

היסטוריה

תיבת הדואר הראשונה שהוצגה לשירות הציבור הוצבה בפירנצה, ב-1650 והייתה מיועדת להנחת מכתבי הלשנה אנונימיים. בשנת 1653 הוצבו תיבות דואר ברחבי פריז באיים הבריטיים הוצבה תיבת דואר עצמאית (כזו שאינה חלק ממבנה, אלא מוצבת ברחוב) באי ג'רזי בשנת 1852, בהמלצת הסופר אנתוני טרולופ, שבאותה עת עבד בדואר. שנה לאחר מכן הותקנה תיבה כזו באנגליה. בארצות הברית הותקנו תיבות דואר בשנות ה-50 של המאה ה-19.

תיבות דואר ממדינות שונות

הצבעים הנהוגים בעולם לתיבות דואר הם אדום (למשל בישראל, בלגיה, הודו, תאילנד, נורווגיה), צהוב (למשל בקפריסין, צרפת, גרמניה), ירוק (למשל בסין, אירלנד), כחול (למשל בארצות הברית, שוודיה) וכתום (למשל בצ'כיה ובהולנד).
ברבשט

יהודי ברבשט

יהודים ראשונים הגיעו למקום בתחילת המאה ה-18 והקהילה היהודית הוקמה בשנת 1850 אז גם נבנה בית הכנסת, בית המדרש והוקם בית עלמין.
בינואר 1941 נמנו בכפר 508 יהודים, כחמישית מתושביו, אשר היו ברובם חסידי ויז'ניץ וסיגט. 
עם החלת השלטון ההונגרי באזור, נאכפו בכפר חוקי הגזע ההונגריים. בקיץ 1941 גירשו השלטונות מהכפר לשטחי אוקראינה מספר יהודים חסרי אזרחות הונגרית, ושם נרצחו. באוקטובר 1941 גויסו כחמישים גברים יהודים מהכפר לעבודות כפייה בחזית האוקראינית, שם רובם נספו.
במפקד קהילות הונגריה שנערך בשנת 1944 נמנו במקום 442 יהודים. ב-17 אפריל 1944, לאחר כיבוש הונגריה בידי הגרמנים, רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מכפרים נוספים בסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע לכ-3,000 איש, ומעת לעת פשטו עליו ההונגרים, והחרימו רכוש.
ב-17 במאי 1944 הועברו כל יהודי הגטו שבכפר לגטו סיגט, וממנו שולחו לאושוויץ.
פסטיבל המדע הבינלאומי של אדינבורו

פסטיבל המדע הבינלאומי של אדינבורו (באנגלית: The Edinburgh International Science Festival) הוא פסטיבל מדע שנוסד בשנת 1989, ומאז מתקיים מדי שנה למשך 12 ימים באדינבורו שבסקוטלנד. בפסטיבל מתקיימות מגוון פעילויות, סדנאות, מופעים, תערוכות וסיורים. הפסטיבל מתקיים במספר מקומות בעיר אדינבורו, ביניהם בגן החיות של אדינבורו, במוזיאון הלאומי של סקוטלנד, בגנים הבוטניים המלכותיים באדינבורו ובאוניברסיטת אדינבורו. בפסטיבל משתתפים בממוצע כ-70 אלף איש ועוד כ-55 אלף תלמידים משתתפים בתוכניות השונות לבתי ספר.
דרום אפריקה במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של דרום אפריקה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור והיא הגדולה ביותר שדרום אפריקה שלחה עד כה. המשלחת כללה 62 ספורטאים שהתחרו ב-13 ענפי ספורט. המשלחת זכתה בתשעה מדליות, מתוכן שתי מדליות זהב. המשלחת הדרום אפריקאית הגיעה להישגים נאים בענף השחייה וזכתה בשש מדליות. צ'אד לה קלו זכה בארבע מדליות - מדליית זהב בשחייה מעורבת אישית ל-200 מטר, שלוש מדליות כסף בשחייה חופשית ל-400 מטר, שחיית פרפר ל-100 ו-200 מטר. כמו כן המשלחת זכתה בשתי מדליית ארד בשחיית מעורבת אישית ל-200 מטר ושחייה חופשית ל-100 מטר שליחים. אולם, השחיינות אינן הגיעו להישגים ולא העפילו למשחי הגמר. המשלחת הגיעה להישגים גם בענף האתלטיקה עם זכייה במדליית זהב בזריקת דיסקוס לנערים, מדליית כסף בריצת 400 מטר נערים ומדליית ארד בקפיצה לרוחק נערים. כמו כן, היא העפילה למקצי הגמר בהטלת כידון נערים, ריצת 400 מטר משוכות נערים, ריצת 400 מטר נערות, ריצת 1000 מטר נערות, זריקת דיסקוס לנערות וקפיצה לרוחק נערות.
המשלחת הגיעה להישגים בענף הרכיבה בה סיימה במקום הרביעי בתחרות היחידים, ובענף הטריאתלון בה היא סיימה במקום השמיני בתחרות הנערים. המשלחת השתתפה בענפים אופניים, חתירה, סיף וקאנו/קיאק. בענפי הכדור הנבחרות התחרו בהוקי שדה וכדורסל לא הגיעו להישגים וסיימו במקומות האחרונים. כמו כן, המשלחת השתתפה בענפים היאבקות, הרמת משקולות והתעמלות וסיימה במקומות נמוכים.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה 54 ספורטאים שהתחרו ב-14 ענפים. המשלחת זכתה במדליית זהב יחידה בענף האתלטיקה בריצת 400 מטר משוכות נערות. כמו כן, המשלחת העפילה לגמר בהדיפת כדור ברזל לנערים, זריקת דיסקוס לנערות והטלת כידון לנערות. בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף השחייה כאשר העפילה למשחי גמר רבים בתחרויות הנערים והנערות. אולם, בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור היא לא זכתה במדליות. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף הוקי שדה שנבחרת הנערים סיימה במקום הרביעי ושיפרה את מיקומה לעומת אולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת סיימה במקום הרביעי בקטגוריית המשקל עד 78 ק"ג לנערות בענף הג'ודו, בענף הקאנו/קיאק המשלחת סיימה במקום החמישי ובענף האופניים נבחרת הנערים סיימה במקום השישי. המשלחת השתתפה בענפים גולף, היאבקות, התעמלות, טניס, טריאתלון, קליעה, רכיבה, שיט וסיימה במקומות נמוכים.

משחקי החורף

דרום אפריקה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה ספורטאי יחיד שהתחרה בענף הסקי אלפיני ללא הגעה להישגים משמעותיים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף הסקי אלפיני ללא הגעה להישגים משמעותיים.
הבונדסליגה לנשים

מבנה והיסטוריה

הבונדסליגה הגרמנית לנשים הוקמה בשנת 1990 על ידי התאחדות הכדורגל הגרמנית. בתחילה, המשחקים נמשכו כ-80 דקות בלבד, ורק שנתיים לאחר מכן הוחלט לקיים אותם כסדרם (45 דקות בכל מחצית). באותם ימים הורכבה הבונדסליגה משתי ליגות מחוזיות (צפון ודרום), בנות 10 קבוצות על אחת. בסיום השלב הראשון, שתי הראשונות בכל מחוז נפגשו זו עם זו, ובסיום משחקים אלו נקבעה אלופת המדינה. מבנה זה התקיים עד עונת 1997/98, אז הוחלט על איחוד שתי הליגות לליגה אחת כוללת. כיום בליגה משתתפות 12 קבוצות המקיימות ביניהן שני מפגשים, אחד בכל סיבוב, האחד בבית והשני בחוץ, ובסך הכל משחקות 22 משחקים בעונה סדירה. בסוף העונה שתי הקבוצות שסיימו במקומות האחרונים (11–12) יורדות לליגת המשנה; שתי הקבוצות שסיימו ראשונות בליגת המשנה מעפילות לבונדסליגה, הליגה הראשונה. 
קבוצות הבונדסליגה זוכות להצלחה רבה גם בזירה הבינלאומית. ארבע קבוצות גרמניות זכו בליגת האלופות, כשהשיאנית היא פרנקפורט שקטפה את התואר ארבע פעמים. רבות משחקניות הליגה זכו להכרה בינלאומית, כשהבולטת מכולן היא בירגיט פרינץ - כדורגלנית השנה של פיפ"א במשך שלוש שנים וסגנית מלכת השערים של גביע העולם בכל הזמנים. פרינץ גם מחזיקה במספר מרשים של עשר אליפויות בונדסליגה (שתיים עם FSV פרנקפורט ושמונה עם מועדון כדורגל פרנקפורט). שיאנית השערים של הליגה בכל הזמנים היא קרסטין גרפרקס ששיחקה בהייקה ריין ובמועדון כדורגל פרנקפורט, וכבשה לזכותן 206 שערים.