יורי סיומין

ביוגרפיה

יורי סיומין נולד ב-11 במאי 1947 בעיר צ'קאלוב (כיום אורנבורג). בגיל 3 עברה המשפחה לעיר אוריול.

קריירה כשחקן

סיומין התחיל את קריירת המשחק שלו בקבוצת ספרטק אוריול, שם הבחינו בו מאמני נבחרת רוסיה הסובייטית והוא שיחק בשורות הנבחרת במסגרת אליפות ברית המועצות לרפובליקות. בגיל 18 הצטרף לקבוצת ספרטק מוסקבה בשנת 1995. בהיעדר דירה במוסקבה היה לן במרכז האימונים של הקבוצה בטראסובקה שבמחוז מוסקבה. שנה לאחר מכן, ספרטק העניקה לו דירה בכפר בסקודניקובו. באותה שנה מונה ניקולאי אוסיאנין למאמן הקבוצה ובתקופתו הוא הרבה להשאיר את סיומין על הספסל ולא לשלב אותו בהרכב הפותח.
בשנת 1968 עבר לדינמו מוסקבה בשורותיה שיחק 3 שנים וזכה על ידי החברה בגביע הסובייטי בכדורגל בעונת 1970 וסיים איתה כסגנית האלופה לאותה עונה. ב-1972, הסתכסך עם המאמן קונסטנטין בסקוב, לאחר שהאחרון סירב לשתף אותו בהרכב במשחק נגד הכוכב האדום בלגרד, שלב רבע גמר גביע מחזיקות הגביע.
סיומין עבר לקבוצת קאיראט אלמטי, בשורותיה שיחק במשך 2 עונות. גם שם הסתכסך עם המאמן, בעיקר לאור התסגויותיו של ארטיום פליאן הארמני, משחקני הכדורגל ממוסקבה. הסכסוך הביא לכך שסיומין הועבר לשחק במשך שנה בשורות צ'קאלובץ מהליגה השנייה.
בסוף עונת 1974 עבר לקבוצת לוקומוטיב מוסקבה. הוא סיים את קריירת המשחק שלו בקובאן קרסנודאר בה היה קפטן הקבוצה וסייע להפעלתה לליגת העל הסובייטית בכדורגל.
בסך הכל סיומין שיחק 280 משחקים בליגת העל הסובייטית בכדורגל והבקיע 39 שערים.

תחילת קריירת האימון

בספטמבר 1982 התמנה למאמן קובאן קרסנודאר. לאחר מכן בשנים 1983 - 1985 אימן את פאמיר דושנבה, עמן לא הצליח להגיע להישגים כלשהם.
מה-5 בינואר 1986 ועד ה-18 באפריל 2005 כיהן כמאמן לוקומוטיב מוסקבה. בתקופת ברית המועצות, הצליח להעפיל עם לוקומוטיב לליגת העל הסובייטית בכדורגל, אך לא להישאר שם. מה גם שבעונת 1990 הקבוצה אף העפילה לגמר הגביע, אך הפסידה בתוצאה 6:1 לדינמו קייב.
בשנת 1991 סיומין הוזמן לאמן את הנבחרת האולימפית של ניו זילנד, איתה הצליח לסיים במקום השני בבית בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת 1992.

לוקומוטיב מוסקבה

בסוף 1991 חזר ללוקומוטיב ובשנים הבאות הפך למאמן המוצלח ביותר בתולדותיה.
בהדרכת סיומין לוקומוטיב הפכה לכוח מוביל בכדורגל הרוסי. בעונת 1996 הקבוצה אף זכתה לראשונה מזה 39 שנים בתואר כלשהו, לאחר שזכתה בגביע הרוסי, אחרי ניצחון על ספרטק בגמר. שנה לאחר מכן חניכיו של סיומין שחזרו את ההישג והפעם גברו על דינמו מוסקבה בדרך לזכייה נוספת בגביע. בעונת 1997/1998 קבוצה הייתה קרובה לזכייה שלישית רצופה, אך הפסידה בגמר לספרטק.
לוקומוטיב לא הצליחה לזכות באליפות אך בעונות 1998 ו-1999 הגיעה להישגים נאים במפעלים האירופיים והעפילה עד לחצי גמר גביע מחזיקות הגביע.
בעשור הראשון של המאה ה-21 לוקומוטיב הגיעה להצלחות של ממש: בשנים 2000 ו-2001 זכתה בשני גביעים נוספים ובעונת 2002 זכתה לראשונה באליפות המדינה. בעונת 2004 זכתה שוב באליפות ובאותה עונה העפילה עד לשלב שמינית גמר ליגת האלופות.
בשנת 2005 הוא זומן לאמן את נבחרת רוסיה בכדורגל. הוא לא הצליח להוביל את הנבחרת להעפיל למונדיאל 2006, חרף קמפיין נטול הפסדים.

בדינמו מוסקבה ובדינמו קייב

ב-2006 הוחתם בדינמו מוסקבה, שקיוותה שישחזר עבורם את ההצלחות של לוקומוטיב, אך ללא הצלחה ובאוגוסט אותה שנה התפטר.
במשך זמן קצר כיהן כנשיא קבוצת לוקומוטיב, כשאנטולי בישובץ מכהן כמאמן, אך כיוון שהקבוצה סיימה במקום השביעי בעונת 2007, השנייה פוטרו למרות שהקבוצה זכתה אז בגביע הלאומי.
ב-8 בדצמבר 2007 הוזמן לקייב כדי להתמנות למאמן דינמו. החוזה נחתם לתקופה של שנתיים וחצי עם אופציה להארכה בשנה נוספת. ב-2009 זכה עם הקבוצה באליפות אוקראינה והעפיל עמה עד לשלב חצי גמר גביע אופ"א, בו הפסידה ליריבתה המושבעת — שחטאר דונצק, שזכתה לבסוף בגביע.

קדנציה שלישית בלוקומטיב

ב-26 במאי 2009 סיומין התפטר מדינמו וחתם על חוזה עם לוקומוטיב מוסקבה. ברם, חזרתו ללוקומוטיב לא הביאה הישגים משמעותיים וסיומין הסתכסך תדיר עם נשיאת הקבוצה אולגה סמורודסקאיה.

חזרה לקייב ואימון ג'באלה

ב-23 בדצמבר 2010 חזר לקייב וחתם שוב בדינמו,
הפעם ל-3 וחצי שנים, אך בקדנציה השנייה שלו בדינמו לא הצליח לשחזר את ההצלחה הקודמת וב-24 בספטמבר 2012 פוטר.
ב-29 במאי 2013 מנהל למאמן קבוצת גבאלה האזרית. בהדרכתו הקבוצה סיימה את עונת 2013/14 במקום, השלישי בליגת העל האזרית והעפילה עד לגמר הגביע האזרי. ברם סיומין עזב בסוף העונה.

חזרה לרוסיה

במאי 2014 חזר לרוסיה ומונה למאמן קבוצת מורדוביה סראנסק. סיומין הוחתם לכהן כשנה עם אופציה להארכה בשנה נוספת, כשהמטרה היא לא לרדת ליגה, בהדרכתו הקבוצה סיימה במקום השמיני בליגת העל הרוסית בכדורגל, במה שהיה להישג שיא עבור הקבוצה. עם השלמת המשימה, התפטר במאי 2015.
ביוני 2015 מונה לאמן את אנז'י מחצ'קלה. ברם, הוא פוטר לאחר המחזור העשירי, לאחר שהקבוצה התדרדרה למקום ה-15 בטבלת האליפות.

קדנציה רביעית בלוקומוטיב

ב-26 באוגוסט 2016 שוב מונה למאמן ראשי בלוקומוטיב מוסקבה (בפעם הרביעית בקריירה שלו). כאן הצליח לשחזר מעט מהצלחות העבר, כאשר ב-2 במאי 2017 זכה בפעם החמישית בקריירה בגביע הרוסי בכדורגל, תוך שהוא עוקף את ואלרי גזאייב, שזכה בארבעה גביעים עם צסק"א. במאי 2018 זכה באליפות הליגה הרוסית, 14 שנה לאחר תואר האליפות הקודם. שנה לאחר מכן, במאי 2019, כבר זכה בגביע הששי שלו והביא למועדון את הגביע השמיני שלו, שהופכות את לוקומוטיב לשיאנית הזכיות בגביע.