google/wiki40b huggingface dataset:
מכונת לב-ריאה

מכונת לב-ריאה או מעקף לב-ריאה (באנגלית: Heart-Lung Machine או Cardiopulmonary bypass) היא מכונה המופעלת ונשלטת על ידי טכנולוג לב-ריאה מומחה, ותפקידה העיקרי הוא החלפת פעולת הלב והריאות בזמן ביצוע ניתוחי לב פתוח מסוגים שונים.
במהלך ניתוח לב פתוח (כגון ניתוחי מעקפים ומסתמים) מחליפה מכונת הלב ריאה את פעולתם של הלב והריאות. השימוש במכונה מאפשר לעצור את פעילות הלב והריאות בעוד איברים חיוניים ממשיכים לקבל זרימת דם וחמצן. בעזרת מכונת הלב-ריאה ניתן לשלוט על הדופק, לחץ הדם, טמפרטורה, חמצון איברי הגוף, מאזן הנוזלים בגוף, והיא מאפשרת לשתק את הלב ולשמרו ולהחזירו לפעולה, ולפי הצורך לתת מנות דם, נוזלים ותרופות.
עצירת הלב וניקוזו מאפשרת למנתח לעבוד בסביבה דוממת ונטולת דימום, כדי שיוכל לבצע את העבודה העדינה של תפירת מעקפים לכלי הדם של הלב, או להיכנס לחללי הלב לביצוע תיקון או החלפת מסתמים (כמו החלפת המסתם הצניפי) או לביצוע תיקון או החלפה של אבי העורקים.
מכונת לב-ריאה מורכבת ממספר משאבות (4 עד 5 בדרך כלל), כאשר המשאבה הראשית מיועדת להחליף את פעולת הלב בשליטה על זרימת הדם ולחץ הדם, משאבה נוספת מיועדת למתן תמיסה (Cardioplegia) לשיתוק ושימור הלב והפעלתו בסוף התהליך הניתוחי, והמשאבות הנוספות מיועדות לשאיבת דם ואוויר מתוך חללי הלב השונים ולשאיבת דם ונוזלים הנמצאים מחוץ ללב סביב הניתוח. למכונת הלב-ריאות מחובר מחמצן המהווה ריאה מלאכותית חד-פעמית לטווח קצר (לרוב עד 8 שעות), ותפקידו להחליף את פעולת הריאות כיחידה המעבירה חמצן לדם בדיפוזיה ומפנה את הפחמן הדו-חמצני.
למכונת לב-ריאה שני אביזרי בטיחות חשובים. האחד הוא קו ההגנה הראשון ותפקידו לנטר את כמות הדם במכל האיסוף של המחמצן, וכאשר הדם מגיע לרמת המינימום שנקבעה, מכונת הלב ריאות מאיטה אוטומטית את קצב העברת הדם למטופל או במקרה קיצוני עוצרת לגמרי את פעולת המשאבה הראשית והמשנית עד החזרת נפח הדם מעל לרמה המינימלית. 
השני הוא קו ההגנה האחרון והחשוב ותפקידו בזיהוי בועות אוויר בצינור העורקי המוביל את הדם המחומצן מהמחמצן לאבי העורקים. במקרה בו הגלאי מזהה אוויר בצינור העורקי, מכונת הלב ריאה עוצרת את פעולתה אוטומטית, ולכן יש לבצע במהירות נוהל של הוצאת אוויר ממערכת הצינורות ולבדוק את הסיבה להימצאות אוויר במערכת.
מכונת הלב-ריאות פועלת במהלך כל הניתוח, כל עוד יש צורך בעצירת הלב והריאות, עד השלב שבו מסתיימת הפרוצדורה הכירורגית. במהלך הניתוח שולט טכנולוג הלב ריאה על כל הסימנים החיוניים של המטופל ומאזן את הגזים והאלקטרוליטים בדם בהתאם לשלבי הניתוח, נותן נוזלים, מנות דם ותרופות בהתאם למצב המטופל ומקרר ומחמם את המטופל בהתאם לסוג הניתוח ושלבי התהליך. הניתוק ממכונת הלב ריאות נעשה על ידי טכנולוג הלב ריאה, לאחר חימום המטופל והחזרת פעימות לבו לקצב סדיר, באופן כזה שבהדרגה יגיע פחות דם ורידי למכל האיסוף של המחמצן, ובמקביל ימשיך להיכנס דם עורקי-מחומצן לאבי העורקים עד למצב בו הלב מתמלא ולוקח את הפיקוד על זרימת הדם ועל יצירת לחץ דם תקין.
לטכנולוג לב ריאה יש אישור לביצוע פעולות חריגות המותרות לרופאים והניתוח מתבצע בשיתוף פעולה עם הרופא המרדים והכירורג.
סבנה (סרט)

תקציר

ב-5 באוגוסט 1972 נכנסו, בנפרד, שני זוגות לטרמינל הבינלאומי בבריסל. שני הגברים ושתי הנשים נשאו דרכונים ישראליים ולא משכו תשומת לב מיוחדת. הארבעה היו חברי חוליה של ארגון "ספטמבר השחור". כשטיסה 571 של חברת התעופה הבלגית "סבנה" מבריסל לתל אביב חלפה מעל העיר זאגרב פרץ עלי אבו סניינה, מפקד חולית החוטפים, אל תא הטייס. הוא הצמיד אקדח לראשו של הקפטן והורה לו להמשיך ולהטיס את המטוס לשדה התעופה לוד. עבור אבו סניינה הייתה זו חטיפת המטוס השלישית בחייו.  בסופו של הסרט נראים חברי סיירת מטכ"ל משחררים את המטוס ומפגינים אומץ רב.
כמובן כי מתלווים לסרט קטעים אשר מטרתם להמחיש ולצייר לנו איך נראתה (פחות או יותר) חטיפת מטוס סבנה.

טריוויה

הסרט לוקה במספר אי-דיוקים; על מדי השחקן שגילם את מפקד פיקוד המרכז האלוף רחבעם זאבי נענד אות מלחמת יום הכיפורים, אף שהיא פרצה רק לאחר למעלה משנה; השחקן שגילם את הרמטכ"ל דוד אלעזר ענד על מדיו את אות מלחמת ההתשה, אלא שזה חולק רק לאחר 31 שנים, ב-2003; כלא נפחא, שהוזכר בסרט כעובדה, הוקם רק ב-1980.
הסרט שודר לראשונה ב-8 בספטמבר 2015 בערוץ 2. בסרט ישנן עדויות של הנוסעים, של הלוחמים, בהם עוזי דיין, בנימין נתניהו, דני יתום ואהוד ברק (מפקד סיירת מטכ"ל ומבצע החילוץ), ושל שר התחבורה דאז שמעון פרס. כמו כן, הסרט כולל קטעים מהקלטה של תיאור המקרה מנקודת ראותו של קפטן המטוס רג'ינלד לוי, המספר על כך בגוף ראשון, וכן ראיון מיוחד עם אחת החוטפות, תרז הלסה, שנותרה בחיים, שוחררה בעסקת ג'יבריל וחיה בירדן.
בסיס חיל האוויר המלכותי קנלי

תולדות הבסיס

בסיס קנלי הוקם על ידי גיס התעופה המלכותי ב-1917 ליד הכפר קנלי שבדרום לונדון (כיום ברובע קרוידון) על גבי מסלול גולף שנמצא באותו שטח. בין הטייסים ששירתו בו בתחילת שנות השלושים היה דאגלס באדר. מדי שנה מ-1934 ועד 1939 נערך בו יום אווירי אימפריאלי (Empire Air Day) - תצוגה אווירית, שהתקיימה גם בבסיסים אחרים, שבמהלכה נפתח הבסיס לביקור הציבור הרחב.
במהלך מלחמת העולם השנייה ובפרט במהלך הבליץ שימש השדה כאחד משלושת בסיסי חיל האוויר המלכותי שהיו אחראים על ההגנה האווירית של לונדון (האחרים היו ביגין היל וקרוידון). טייסות רבות של חיל האוויר המלכותי הוצבו בבסיס כמו גם טייסות מארצות הברית, פולין, צ'כוסלובקיה ובלגיה. 
שדה התעופה הופצץ מספר פעמים במהלך המלחמה. בהפצצה הקשה ביותר, ב-18 באוגוסט 1940, נהרסו מוסכי מטוסים בבסיס, הושמדו מספר מטוסים על הקרקע ושני מסלולי ההמראה בו ניזוקו קשות. חדר המבצעים של הגזרה נאלץ להעתיק את מקומו משדה התעופה אל אתר חירום חלופי. 
אורכם המוגבל של המסלולים בקנלי חרץ את גורל הבסיס וב-1959 פינה אותו פיקוד מטוסי הקרב של חיל האוויר המלכותי והשימוש בו לטיסות ממונעות פסק. השדה משמש כיום להטסת דאונים על ידי פרחי טיס של החיל.
בשנות החמישים שימש השדה כאתר לצילומים של שני סרטי קולנוע אודות הקרב על בריטניה.

שדה התעופה כיום

מתחם שדה התעופה מוקף כיום באזורי מגורים, שחלקם ניבנו על גבי שטחו המקורי, וסוגרים על שני מסלולי ההמראה המצטלבים שלו ומסלול ההסעה המקיף אותם. רק מבנים מעטים נותרו בו. למרות זאת נחשב השדה לאחת הדוגמאות של בסיס מטוסי קרב ממלחמת העולם השנייה שהשתמרו בצורה הטובה ביותר, שכן תצורת המסלולים המקורית שלו עדיין קיימת, כמו גם אחדים מ-12 מחסות המטוסים המקוריים שניבנו בו. כל המחסות הוכרזו כמונומנט רשום. אחד מהם שוחזר במלואו ובשטחו ניצבת כיום אנדרטה, שנחנכה בשנת 2000, לכבוד אנשי חיל האוויר המלכותי ויחידותיו ששירתו בבסיס. שטח הבסיס פתוח לציבור הרחב.
ב-2006 הוכרז מתחם השדה כאזור לשימור על ידי מועצת רובע קרוידון שבלונדון ומועצת רובע טנדריג' (Tandridge) הסמוך (חלק ממחוז סארי).
גומא נאכל

תפוצה

גומא נאכל נפוץ ברוב ההמיספירה המערבית, בעיקר בדרום אירופה, צפון אפריקה, מדגסקר, המזרח התיכון וחצי האי ההודי.

שימושים

הגומא הנאכל מפתח קני שורש (בדומה לתפוח אדמה או בטטה) המשמשים למאכל. הם חלק מהתפריט של מדינות במערב וצפון אפריקה, וטעמם אגוזי. בחקלאות היסטורית מופיעים שרידים של שדות גומא נאכל מעובדים במצרים החל מהאלף ה-6 לפנה"ס, וכן עדויות לשדות מעובדים במשך מאות בשנים באירופה. את פקעות קנה השורש, הקרויים באנגלית אגוזי טיגריס (Tiger Nuts) ובעברית חבעזיז בפי יהודים יוצאי לוב, ניתן לייבש ולאכסן כמזון בעל חיי מדף ארוכים.
את פקעת קנה השורש ניתן לייבש, אז העמילן האצור פוחת וכמות הסוכר עולה. במצבו היבש השורש אינו נוח לאכילה, אך בהשרייה של לילה ניתן להחזיר לשורש את המים החסרים ולהחזירו למרקם פריך ולטעם טוב. כמות העמילן האצורה בעיבוי השורש של הגומא הנאכל כמעט כפולה מזו של תפוח אדמה או בטטה באותו משקל, מה שהופך את הגומא הנאכל למקור אנרגיה טוב.
גידול הגומא הנאכל דורש אדמה חולית, לחה, מתוחחת ושטוחה בתנאי אור מתונים (ללא צל וללא קרינת שמש מלאה) על מנת לספק יבול. פקעת קנה השורש מתרחש כ-30 ס"מ מתחת לפני הקרקע.
לאחר שהשתרש הגומא הנאכל, קשה מאוד להסירו לחלוטין. השורשים וקני השורש בעומק האדמה ניתקים בקלות, כך שכמעט בלתי אפשרי לעקור את הצמח בשלמותו בלי להשאיר חלק מבית השורשים באדמה. אותו שורש יכול להתפתח לצמח המלא בהינתן תנאים מתאימים.
נגה תקשורת

נגה תקשורת היא חברת תקשורת וטלוויזיה שהוקמה בשנת 1996 במיוחד כדי להפעיל את ערוץ הילדים ואת ערוץ 8 במקומה של חברת I.C.P (חברת התוכן של הכבלים), בעקבות החלטה משפטית שאסרה על חברות הכבלים להפעיל ישירות ערוצים. כיום החברה בבעלותה של RGE .
נגה תקשורת מפעילה את ערוץ הילדים, ואת ערוץ לוגי, שהוקם מאוחר יותר. בין הפקותיה  השמיניה, הפיג'מות, אדומות, הביגבגים, החבר'ה הטובים, חדשות המדע, וסרטים זוכי פרסים. 
ב-1 ביולי 2012 נגה תקשורת הפסיקה לנהל את ערוץ הילדים ואת ערוץ לוגי. הניהול הועבר לחברת RGE שבבעלותם של אביב גלעדי, משפחת רקנאטי ולן בלוונטיק, בחנוכה 2013 חזרה החברה לנהל את הערוצים.
לקראת סוף שנת 1999 פוצל חלק מהחברה. החלק המפוצל הפך לחברה עצמאית בשם "ענני תקשורת". צעד זה נועד לאפשר פעילותם של ערוצי נישה חדשים, המופעלים כיום בידי "ענני תקשורת" ובמקור תוכננו להיות מופעלים בידיה של נגה תקשורת.
הילדה המופיעה בלוגו החברה המיתולוגי אשר לא הוחלף או השתנה מאז הקמתה, היא עמית ירקוני.
כוכבי הצפון

הקמה

מקימי הקבוצה הם: רועי זיו ושי בן-דוד, שחקני עבר בקבוצת הפוטבול של חיפה אנדרדוגס, שהחליטו לפרוש מן הקבוצה ולפתח קבוצת פוטבול נוספת בצפון. השניים החלו בגיוס נוער מנהריה והסביבה ואימנו אותם חודשים כהכנה לליגה. בשנתה הראשונה בליגה, הקבוצה הייתה תחת שרביט אימונו של קוסטה סטויליארסקי, עולה מאוקראינה בעל עבר בפוטבול בחו"ל.
בשנתה הראשונה של הקבוצה, סיימה את העונה עם ניצחון אחד.

צבעי הקבוצה

מדי הקבוצה הם בצבעים ירוק ולבן. הבחירה בצבע הירוק נעשתה מכיוון שהדבר שהכי מסמל את אזור הצפון הוא הצבע הירוק השולט בכל האזור.

עונות עבר

בשתי העונות מאז הקמתה, קבוצת כוכבי הצפון סיימה עם ניצחון אחד. בשנתה הראשונה ניצחה את פתח תקווה ובשנה השנייה ניצחה במחזור הפתיחה את הקבוצה מרחובות במשחק גשום ובוצי.
בעונה השלישית הקבוצה יצאה לתקופת פגרה לצורך אימונים.

סגל

בהתאם לסיבת הקמתה, שחקני הקבוצה מגיעים מאזורים שונים בצפון, מקריית שמונה בצפון ועד חיפה בדרום.
סגל הקבוצה מונה צעירים רבים והיא מבין הקבוצות עם הסגל הצעיר ביותר בליגה.
סגל האימון וניהול הקבוצה מורכב מהאנשים הבאים:
מאמן הקבוצה - רועי זיו, מאמן את הקבוצה זו השנה השנייה. בעל ניסיון של 15 שנים בפוטבול בישראל, החל את דרכו בספורט שנים טרם להקמת הליגה.
מאמן התקפה - אושרי כהן. שחקן הקבוצה לשעבר אשר פרש והחליט לתרום לקבוצה מחוץ לקווים.
עוזר מאמן לבקרת איכות - בוריס איבינדר. בדומה לכהן, גם איבינדר הוא שחקן לשעבר אשר החליט לפרוש ממשחק פעיל ולעזור לקבוצה בצורה מקצועית.
מנהל הקבוצה - עו"ד מיכאל בבלי.

חסות

נכון להיום, הקבוצה פועלת ללא נותן חסות רשמי, אלא על תרומות אישיות.
הקבוצה מחפשת נותני חסויות ועסקים לשיתופי פעולה.
דומניקו קונטאריני הראשון

קורות חייו

דומניקו היה בן לאחת מהמשפחות הוונציאניות הוותיקות ביותר. במהלך שלטונו כבשו הוונציאנים מחדש את זאדר ואת החוף של דאלמטיה אשר נכבשו מספר עשורים קודם לכן על ידי ממלכת קרואטיה. דומניקו הגדיל את הצי הוונציאני, וכלכלת לה סרניסימה פרחה, ולמעשה הפכה הרפובליקה לגורם הסחר המשפיע ביותר בים התיכון. דומניקו שמר על קשרים טובים הן עם האימפריה הביזנטית, הן עם האפיפיור שברומא והן עם האימפריה הרומית הקדושה. בתקופתו נבנו מספר מנזרים וכנסיות ובהן סן ניקולו די גיגלי שבלידו וסנט'אנג'לו די קונקורדיה. בשנת 1071 יזם עבודות הרחבה ושיקום של בזיליקת סן מרקו.  
דומניקו נפטר בשנת 1072 ונקבר בכנסיית סן ניקולו שבלידו.
טולי רביב

טוֹלי רְביב (לעיתים רבוב; במקור: רבינוביץ) (באנגלית: Tolly Reviv;‏ 1919 – נובמבר 1996) היה פזמונאי ומלחין ישראלי שפעל בארץ בשנות ה-40. ייסד את להקת החישטרון וכתב לה מספר פזמונים ידועים, בהם "אל נא תאמר לי שלום" ו"שחרחורת". לאחר מכן נכנס לעסקי הקולנוע, ובשנות ה-60 היגר לקנדה.

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
רביב נולד ב-1919 בארץ ישראל המנדטורית.
למד באוניברסיטה האמריקנית בביירות ולאחר מכן בימוי בצרפת אצל לואי ז'ובה. 
בראשית שנות ה-40 פתח בית ספר למשחק בחיפה.
במלחמת העולם השנייה שירת בצבא הבריטי וביים הצגות ללהקת הבידור הצבאית "אֶנזָא" (ENSA).
בשובו מהצבא הבריטי הקים את להקת החיילים המשוחררים "גחלילית".
בתחילת 1948, בעת מלחמת העצמאות, הקים את להקת החישטרון בחטיבת גבעתי, במתכונת דומה ללהקה שביים בצבא הבריטי. הוא היה במאי ומנהל הלהקה, ואיתר חיילים בעלי הכשרה במוזיקה ובדרמה מתוך החטיבה ואיתם העלה תוכניות בידור ותרבות להנאת החיילים בזמנם הפנוי שבין הקרבות, למרות הסיוע המועט והמימון הזעום שזכה לקבל מהפיקוד. הוא ריכז סביבו את בובי פנחסי, יפה ירקוני (גוסטין) ושרה קורנפלד (דגן). בהמשך הצטרפו ללהקה מגויסים נוספים בעלי כישרון משחק ושירה. הלהקה העלתה כשלוש תוכניות. רביב כתב והלחין לה מספר פזמונים ידועים, שאותם ביצעה הזמרת יפה ירקוני, בהם "אל נא תאמר לי שלום" ו"שחרחורת". ירקוני הצטרפה ללהקה כרקדנית, אך הפכה לסולנית הלהקה בעידודו. תרגם גם מילות השיר היידי המפורסם "א יידישע מאמע".
הבמאי הצרפתי-יהודי ויקטור ויקאס הזמין אותו להשתתף כשחקן ועוזר בסרט שצילם בישראל "48 שעות ביממה". בעקבות עבודה זו עודד אותו להתמקצע בעבודת הבימוי. רביב למד ב"מכון הגבוה להסרטה בפריז בשנים 1949-1951 והיה לתלמיד הזר הראשון אשר מסיים כראשון בכיתתו. בתום לימודיו התמנה לעוזרו הראשי של ויקטור האס והשתתף בבימוי חמישה סרטים דוקומנטרים וסרט "יום הזעם". הוא ביים בעצמו שני סרטים דוקומנטריים רפואיים. לאחר מכן נסע לארצות הברית וביים שני סרטים בהזמנת המגבית היהודית: סרט דוקומנטרי על הצי המסחרי אשר הוסרט בדרך לארץ באונייה תל אביב וסרט צבעוני לעידוד התיירות "ישראל דרך התנ"ך". בישראל החל בהכנות להפקת סרט ישראלי עלילתי "שתי דמעות". לאחר מכן נסע לארצות הברית לעבוד עם הבמאי היהודי אנטול ליטבק  עבור חברת פוקס המאה העשרים.
רוטב קייג'ון

רוטב קייג'ון (באנגלית: Cajun sauce) משמש במטבח האמריקאי לתיבול מאכלי גריל וברביקיו כגון פרגיות, דגים ואף תפוחי אדמה. הרוטב בעל טעם פיקנטי, מכיל לרוב פפריקה, פלפל קאיין או פלפל שחור.
מקורו של התבלין במטבח הקייג'וני שבדרום לואיזיאנה. הקייג'ונים, שהם צאצאים של מתיישבים צרפתיים מקנדה, נהגו להשתמש ברכיבים מקומיים פשוטים כדי לשחזר את המטבח שהכירו ויצרו מטבח בעל טעם ייחודי משלהם. רוטב הקייג'ון התפתח בתחילה מתבלין הקייג'ון שהוא ערבוב של כמה רכיבים מקומיים ורכיבים שהגיעו ממושבות צרפתיות אחרות באזור כגון פלפל קאיין. הרכיבים העיקריים הם פלפל גרוס ופפריקה אך מכיל גם לרוב אבקת שום, אבקת בצל, אורגנו וטימין.
מתודולוגיה

מתודולוגיה היא כלל העקרונות, שיטות הפעולה, החוקים וההנחות, אשר מחקר מסוים או העיסוק בדיסציפלינה מסוימת (מדעית, אמנותית או אחרת) – או במדע בכלל – מבוסס עליהם ומונחה על-פיהם. מתודולגיה עשויה לכלול לא יותר מאשר אוסף פשוט של שיטות ונהלים, או לכלול גם את הרציונל, הגישה הפילוסופית וראיית העולם האונטולוגית והאפיסטמולוגית אשר מעצבת ומנחה אותה.
המונח "מתודולוגיה" מתאר גם ענף בפילוסופיה העוסק בלמידתם, חקירתם וניתוחם השיטתי של כלל העקרונות שעל־פיהם מאורגנים ופועלים ענפי המדע השונים ושל אופן פעולתו של המחקר המדעי בכללותו.
יואב צור

יואב צור (נולד ב-4 ביוני 1954) הוא עיתונאי ישראלי, עורך העיתון מעריב בשנים 2009–2010.

ביוגרפיה

יואב צור נולד בשנת 1954 בראשון לציון, בנם של דוד ופסיה צור. למד בבית הספר הריאלי בחיפה עד כיתה י' והשלים את לימודיו התיכוניים בבית הספר הטכני של חיל האוויר בחיפה. שם סיים כחניך מצטיין. שירת  בצה"ל במשך 5 שנים בהגנת מטוסים בסיני. צור נשוי ואב לשני ילדים.
בתחילת שנות השמונים החל לעבוד כעיתונאי והיה כתב ועורך בעיתונים מקומיים. עבד בעיתון כאן דרום באשדוד ככתב ספורט ולימים היה לעורכו. ב-1984 החל לעבוד בעיתון חדשות ככתב ספורט וככתב מקומי בראשון לציון. ב-1993 שימש כעורך המקומונים ערים ושתי ערים של רשת שוקן ושל על השרון (בבעלות ידיעות תקשורת).
ב-1998 החל צור לעבוד בעיתון מעריב, הופקד על הקמת מקומונים לעיתון והיה העורך הראשי שלהם. תחת ניהולו החלו לצאת לאור מקומונים בחיפה, חולון, בת-ים, ראשון לציון, נס ציונה ובאזור הדרום. צור ניהל את רשת המקומונים עד 2009.
באמצע 2009 מונה צור לעורך מעריב, לאחר התפטרותם מהתפקיד של דורון גלעזר ורותי יובל. הוא שימש בתפקידו עד דצמבר 2010. אז הוחלף על ידי אבי משולם ועבר לכהן כמנכ"ל חברת מעריב החזקות במקומו של עופר נמרודי.
בנובמבר 2011 מונה צור לאחראי על מוסף המגזין של מעריב ושימש גם כעורך מוסף הספורט.
בספטמבר 2012 הצטרף צור למשרד יחסי הציבור פאר&לוין תקשורת. לקראת הבחירות הכלליות ב-2015 עבד במטה הבחירות של הליכוד כראש מטה ההסברה, אך בינואר 2015 התפטר מתפקיד זה.
בנוסף לתפקידיו השונים כעיתונאי ועורך, בשנים 2005- 2012 שימש צור כמרצה בבית הספר לתקשורת במרכז הבינתחומי בהרצליה.
מאז מרץ 2015 צור הוא בעל חברה פרטית לאסטרטגיה וייעוץ תקשורתי.
Mi-Val Mivalino

היסטוריה

"Mi-Val" היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה.
החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה  הסמוכה לברשה. שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה").
תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית. על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125"‏ Mi-Val Mivalino" Mivalino", שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 171.7 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים. דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח.
רוברט הלפרין

קורות חייו

הלפרין נולד למשפחה יהודית בשיקגו שבאילינוי, בן לאב שהיגר לארצות הברית מקייב בסוף המאה ה-19. היה חבר בנבחרת הפוטבול של אוניברסיטת נוטרדאם ושל אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון בעמדת הקוורטרבק. הוא שיחק עונה אחת (1932) בעמדת הרץ האחורי בקבוצת ברוקלין דודג'רס מליגת ה-NFL ולאחר מכן אימן בתיכון בשיקגו.
לאחר כניסת ארצות הברית למלחמת העולם השנייה התגייס במרץ 1942 לצי האמריקאי. הוא נבחר להיות אחד מעשרה לוחמים שייסדו את יחידת הקומנדו הימי של הצי (SCOUTS & RAIDERS), היחידה אומנה בחשאי בווירג'יניה והיוותה את הבסיס ליחידת אריות הים.
הלפרין השתתף במבצע לפיד, הנחיתה האמפיבית של בעלות הברית בחופי צפון אפריקה המערבית. תחת עלטה מוחלטת הוביל את ספינת הסיור שלו בחופי מרוקו הצרפתית, הוא היה הראשון מבין החיילים אמריקאים שנחתו על החוף באפריקה. הוא נחת באזור פורט ליוטה, סימן את נתיבי הגישה, הכווין את הכוחות הנוחתים ולקח בשבי שני קציני אויב. על לחימתו במבצע זכה בעיטור צלב הצי, העיטור השני בדרגתו מבין עיטורי הכוחות המזוינים. השתתף בפלישת בעלות הברית לסיציליה (מספינת USS Ancon) ובפלישה לאיטליה. בנובמבר 1943 הועבר לכוח המשימה 122 וביוני 1944 היה מהחיילים הראשונים שנחתו על חוף צרפת במהלך הפלישה לנורמנדי והוביל את כוחות הקורפוס השביעי. על לחימתו במבצע זכה לכוכב הארד. הוא שב לארצות הברית בסוף יולי 1944 ושירת בבסיס ההדרכה לנחיתה אמפיבית, פורט פירס בפלורידה. בדצמבר 1944 נשלח למערכה באסיה ומונה למפקד יחידה 6 של הצי האמריקאי. תחת פיקודו היו 9 קצינים ו-35 לוחמים מהצי האמריקאי שהופקדו על אימונם של כ-2,500 לוחמי גרילה סיניים. הכוחות לחמו נגד הצבא היפני הקיסרי, בין המבצעים בהם השתתפו היה השמדת פריגטה יפנית בהדחק של 1,000 טון בנמל אמוי. לאחר כניעת מגיני אמוי קיבל הלפרין את חרבותיהם של האדמירל היפני וקציני מטהו. על לחימתו ביפנים ופועלו זכה לכוכב הכסף ולעיטור כוכב הארד נוסף. כמו כן זכה לעיטור הכבוד הגבוה ביותר מהרפובליקה של סין. במהלך שירותו התקדם בדרגות עד שחרורו כקצין בדרגת לוטננט קומנדר.
לאחר שחרורו התחרה בשיט מפרשיות. הוא היה אלוף צפון אמריקה בשיט מפרשית מדגם סטאר. השתתף באולימפיאדת רומא (1960) וזכה עם בן זוגו ויליאם פרקס במדליית ארד. ב-1963 זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו שבברזיל.
משנת 1959 כיהן הלפרין כיושב ראש חברת .Commercial Light Co שהקים אביו באילינוי. החברה עסקה בעבודות הנדסה וחשמל רבות היקף. כמו כן היה ממייסדיה של חברת הביגוד Lands' End. בשנותיו האחרונות התגורר בפאלם ספרינגס בקליפורניה.
נפטר ב-1985 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. הותיר אחריו אישה ושלושה בנים.
קפוצ'ין כהה

מאפיינים

קופים אלה מזכירים את הקפוצ'ינים ודומים להם אך ראשם וגופם כהים יותר והראש גדול יותר. אלו קופים נבונים הניזונים ממגוון מאכלים איתם הם מתמודדים באמצעות שכלם, ידיהם החזקות ולעיתים אפילו עם כלים שהם ממציאים, כמו אבנים המפצחות אגוזים. 
אלו קופים החיים ביער בקבוצות קטנות.
מינים רבים בסוג נמצאים בסכנת הכחדה.
מריה דה לה פאס, נסיכת ספרד

ביוגרפיה

מריה דה לה פאס נולדה ב-23 ביוני 1862 במדריד, לפרנסיסקו, דוכס קאדיז ולאיזבלה השנייה, מלכת ספרד מבית בורבון. להוריה נולדו שנים עשר ילדים אך כיוון שמניחים שפרנסיסקו דה אסיס היה הומוסקסואל לא ברור מי היה אביה הביולוגי של מריה דה לה פאס. כאשר נאלצו איזבלה ובעלה לעזוב את ספרד אחרי ההפיכה של 1868 מריה דה לה פאס התלוותה אליהם לפריז, ולאחר המרד של הקומונה הפריזאית והכיבוש הגרמני בעקבות מלחמת צרפת-פרוסיה, הם עברו להתגורר בשווייץ.
ב-2 באפריל 1883 התחתנה מריה דה לה פאס עם בן דודה לודוויג פרדיננד, נסיך בוואריה, ונולדו להם שלושה ילדים.
בשנת 1885 חזרו הזוג הצעיר לבוואריה והתגוררו בעיקר באגף צדדי של ארמון נימפנבורג המלכותי, שניתן להם על ידי לודוויג השני. מאוחר יותר, הם רכשו ארמון שנרכש בעיר הפנימית של מינכן, ארמון לודוויג פרדיננד בוויטלסבאכפלאץ, והתגוררו בו יחד עם אחיו של לודוויג פרדיננד, אלפונס, נסיך בוואריה ומשפחתו.
לודוויג פרדיננד ומריה דה לה פאס הקימו את הענף הספרדי של משפחת המלוכה הבווארית, שהתחילו בנישואי הוריו של לודוויג פרדיננד אך התחזקו על ידי נישואים ספרדים רצופים במשך שלושה דורות.
לאחר מלחמת העולם השנייה סייעה מריה דה לה פאס לרפובליקנים ספרדים (ובהם קומוניסטים ואנרכיסטים), שנמלטו בתום מלחמת האזרחים הספרדית מספרד, ובמהלך מלחמת העולם השנייה נפלו בשבי הגרמני, בלי קשר למעמד או דעה פוליטית.
ב-4 בדצמבר 1946 מתה מריה דה לה פאס בביתה במינכן, והיא בת 84 שנים. בנה אדלברט, נסיך בוואריה, כיהן כשגריר הראשון של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בספרד.
מרק רוז'אוולדי

ביוגרפיה

מוצאו ממשפחת סוחרים יהודית. הוא התחיל את לימודיו בגיל צעיר וסיים אותם בפראג, שם התפרנס מ"כתיבה תמה". הוא הגיע לפשט בשנת 1808 והתחיל לעבוד בתפקיד כנר ראשון ב"חברת התיאטרון ההונגרי" בשנת 1813 הוא עבר לעיר באיה שם היה מקום מושבו עד לשריפה הגדולה בשנת 1819. שוב עבר לפשט, ושוב המשיך בנדודים, כי קיבל משרת כנר בתזמורת התיאטרון בעיר טימישוארה. במשך הזמן הוא עבר כמעט בכל הונגריה ככנר וירטואוז. הוא ניגן ניגונים הונגריים ישנים, ניגן את יצירותיו ואת עבודות הצ'רדש שלו בכל מקום, לעיתים קרובות מאוד אפילו ללא ליווי מוזיקלי נוסף.
יצירותיו הפכו ידועות ופורסמו במספר אוספים. בשנת 1833 חזר שוב לפשט, אך המשיך גם את מסעות הקונצרטים שלו ברחבי המדינה. בשנת 1837 כתב יצירה בשם "קולות שמחה לאומית" (22 באוגוסט 1837) לפתיחת "התיאטרון ההונגרי של פשט" שהפך מאוחר יותר ל"תיאטרון הלאומי". הוא מונה לכנר הראשון של תזמורת התיאטרון וגם למנהלה המוזיקלי. נשמתו הנודדת לא מצאה את מקומה בתוך ההגנה של תיאטרון קבוע בנוי אבן ועד מהרה יצא שוב לדרך.
בשנת 1845 הוא עדיין הופיע בערים אוראדיה, אגר, קאריי והחל סיור קונצרטים כפריים חדש, אך בשל מחלתו נאלץ לשוב לפשט, שם חי בעוני ומת במחלתו. עד מותו הייתה לו ידידות קרובה עם שנדור פטופי שהפך לימים למשורר הלאומי של הונגריה. פטופי כתב מאמר בשנת 1844 עליו ועל יצירתו בגיליון המגזין "האופנה ההונגרית". את זכרו הנציח פטופי בשירו "מוזיקאי זקן, מה חטאתי לך".
תוכנה חינמית

תוכנה חינמית או חונמה (Freeware) היא תוכנה קניינית הניתנת לשימושו של לקוח ללא כל תשלום. 
תוכנה זו איננה מוגבלת בזמן או בתפקוד וניתנת לשימושו של כל אדם. 
לעיתים, חברות המוציאות גרסה מסחרית או גרסה שיתופית מוציאות לצדה גרסה חינמית שבה מוגבלות חלק מהיכולות של התוכנה, בתקווה שמי שמשתמש בגרסה החינמית, בסופו של דבר ירצה לשדרג לגרסה המלאה. במודל זה החברות בדרך כלל מגבילות את השימוש בגרסה חינמית לחתך מסוים, לדוגמה, משתמשים פרטיים בלבד. 
ישנם כאלו המוציאים גרסה חינמית כאשר הם מבינים שאינם יכולים להרוויח ממכירת התוכנה שבידם או ממניעים אידאולוגיים. מודל הרווח במקרה זה הוא מתרומות וולונטריות של המשתמשים בתוכנה.
שלמה יזרעאל

ביוגרפיה

שלמה יזרעאל נולד בשנת 1949 בתל אביב, בנו של המו"ל אלכסנדר יזרעאל, בעליה ומנהלה של הוצאת יזרעאל, ונכדו של המו"ל שלמה שרברק, מייסד הוצאת ש. שרברק במזרח אירופה והוצאת יזרעאל בארץ ישראל.
את השכלתו האקדמית רכש באוניברסיטת תל אביב: בשנת 1974 סיים תואר בוגר בלשון עברית ובבלשנות שמית (בהצטיינות), בשנת 1976 תואר מוסמך בבלשנות שמית (בהצטיינות יתרה) ובשנת 1984 סיים תואר דוקטור בבלשנות שמית באוניברסיטה זו. בהמשך דרכו, ב-1999, השתלם בנושא בלשנות המאגר  ב-The Tuscan Word Centre שבאיטליה.
בשנות הלימודים תשל"ו–תשל"ח שימש כעוזר הוראה באוניברסיטת תל אביב בחוג לארכאולוגיה ותרבויות המזרח הקדום, בשנים תשל"ט–תשמ"ט כיהן כמדריך וכמרצה בחוג לבלשנות שמית, בשנת תשמ"ט התמנה למרצה בכיר במגמה לבלשנות שמית, בשנת תשנ"ה התמנה לפרופסור חבר במחלקה ללשונות השמיות שבחוג ללשון העברית וללשונות השמיות ובשנת תשנ"ח התמנה לפרופסור מן המניין במחלקה זו (בשנת תשס"ו התמזג החוג ללשון העברית לתוך החוג ללימודי התרבות העברית שהוקם אז). בשנות הלימודים תשנ"ו–תשע"ד כיהן כמרַכז המחלקה ללשונות השמיות, ואחר כך כראש המגמה לבלשנות שמית.
תחומי מחקרו של יזרעאל הם העברית הישראלית, בלשנות שמית (אכדית, השפות השמיות הצפון-מערביות, כנענית עתיקה ומכתבי אל-עמארנה, העברית העתיקה), מבנה הלשון המדוברת, ממשק פרוזודיה–תחביר, בלשנות המאגר ולשונות במגע.
בשנים 1996–2000 היה עורך ראשי של השנתון Israel Oriental Studies.
במסגרת התעניינותו במחקר שפות מדוברות, שימש יועץ מדעי לכינון מאגר השפות האפרו-אסיאתיות, הכולל שפות שמיות, ברבריות, צ'אדיות, אומותיות וכושיתיות.
עמד בראש המפעל לכינון מאגר העברית המדוברת בישראל (מעמ"ד).
יזרעאל נשוי לרות, אב לבת ושני בנים וסב לנכדים.
מיצב

מיצב, באמנות, הוא סוג של פסל המתייחס לחלל שבו הוא מוצב.
המושג הגיע לעולם הפיסול במאה ה-20 ומקורו בכוונת הפסל (האמן) "להציב", להעמיד או להתקין (to install) אותו. ישנם מיצבים שמיועדים לעמידה בחלל פתוח או בחלל סגור, על פי בחירת האמן. חלק מן המיצבים בנויים לתצוגה בחלל ספציפי (Site specific), כמו למשל מבחינת מידות או משמעות סמלית - רעיונית באתר, וחלקם יכולים להתנייד בין מקומות.

חויית המיצב

המיצב מבקש את הצופה לחרוג מהרגלי הצפייה המוכרים לו מן הפסל המסורתי. שם הצפייה פרונטלית ובמהלכה, על פי רוב, נשמר מרחק (פיזי ורעיוני) בין הצופה לפסל: לצופה שמור מקום או מסלול צפייה מוגדר, והפסל עומד לרוב גם הוא בעמדה של כבוד, מורם מעם, המושגת למשל באמצעות הצבתו על פודיום, פדיסטל או כן.
המיצב שובר מערכת יחסים זו ומעודד את הצופה להתקרב אליו, להסתובב בינותיו ולהיות חלק ממנו. לעיתים ישאף המיצב להקיף את הצופה ולהוליך אותו בתוכו בחוויה טוטאלית של מרחב וחלל ולעיתים "יסתפק" בהולכת הצופה מאלמנט אחד שלו לאחר, תוך יצירת מעין משחק "מצא את המטמון".

מיצב וידאו

מיצב וידאו הוא מיצב המשתמש בווידאו המוקרן באמצעות מוניטורים או מסכים גדולים, כחלק מהמיצב.
אמני מיצב וידאו ישראלים:  סיגלית לנדאו, דורון סולומונס, יאיר ברק, אורי קצנשטיין ועוד.