כדורעף

כדורעף הוא ענף ספורט תחרותי ואולימפי של משחקי כדור, בו משחקות שתי קבוצות במגרש המורכב משני חלקים ואשר באמצעו עוברת רשת שמפרידה בין שני חלקי המגרש. המטרה במשחק היא לגרום לכדור לפגוע במגרש היריב, תוך העברתו מעל הרשת דרך תחום המעבר (האנטנות). כל קבוצה יכולה לגעת עד שלוש נגיעות, אלא אם כן המרים של הקבוצה עושה חסימה מההנחתה ואז יש עוד 3 נגיעות בכדור (החוק הזה לא כולל כדורעף חופים! בכדורעף חופים מותר אחרי החסימה רק 2 נגיעות בכדור) מסוגים חוקיים מסוימים בכדור, כדי להעביר את הכדור לקבוצה השנייה מעל הרשת דרך תחום המעבר. גרסה נוספת של כדורעף היא כדורעף חופים.
תחרויות בין קבוצות כדורעף נערכות במסגרת ליגת כדורעף, במסגרת משחקי גביע, בתחרויות בינלאומיות ובטורנירים למיניהם.

ההיסטוריה של הכדורעף

הכדורעף הומצא ב-9 בפברואר 1895, על ידי ויליאם ג. מורגן, אז מנהל החינוך הגופני בימק"א בעיר הוליוק, מסצ'וסטס. חוקי המשחק שהמציא מורגן נלקחו ממשחקים אחרים, כמו טניס וכדוריד. הוא קבע שיהיו שישה שחקנים לכל קבוצה, ושבאמצע המגרש תעבור רשת, והמטרה תהיה שהכדור יפגע בחלקה של הקבוצה היריבה.
הכדורעף הובא לאירופה על ידי חיילי ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה.
ב-1947 נוסדה הפדרציה הבינלאומית לכדורעף.אליפויות העולם נערכו לראשונה ב-1949 לגברים וב-1952 לנשים. ב-1964 הצטרף המשחק למשחקים האולימפיים והחל משנת 1996 לאולימפיאדות התווספו תחרויות של כדורעף חופים.

מערכות

משחק כדורעף מורכב ממערכות. במשחקים רשמיים משחקים בשיטת הטוב מ-5 מערכות (הקבוצה הראשונה שמגיעה ל-3 מערכות מנצחת), במשחקי נוער וילדים ומשחקיים לא רשמיים משחקים לפעמים בשיטת הטוב מ-3 מערכות.
בכל מערכה הזוכה היא הקבוצה שמגיעה ל-25 נקודות עם הפרש של שתי נקודות, אך אם ישנו שיויון 24, ממשיכים לשחק עד שקבוצה אחת מגיעה ליתרון של שתי נקודות. במערכה האחרונה (החמישית בשיטת הטוב מ-5 או השלישית בשיטת הטוב מ-3) מנצחת הקבוצה הראשונה שמגיעה ל-15 נקודות בתנאי שיש יתרון של שתי נקודות.
הקבוצות מחליפות חלקות אחרי כל מערכה ובאמצע המערכה המכרעת (כאשר אחת הקבוצות מגיעה ל-8 נקודות). בין המערכות ישנה הפסקה של 3 דקות ברוטו.

נקודות

כל עבירה מזכה את הקבוצה היריבה בנקודה, ללא שום קשר לקבוצה שהכתה את מכת הפתיחה.
שיטה זו היא חדשה יחסית ובעבר היה נהוג שרק אם העבירה היא לזכות הקבוצה שהכתה את מכת הפתיחה היא זכתה בנקודה, ואילו העבירה היא לזכות הקבוצה שקיבלה את מכת הפתיחה היא ביצעה חילוף עמדות אך לא זכתה בנקודה. בשיטה הקודמת (שהייתה נהוגה עד 1999) שיחקו בכל המערכות עד 15 נקודות.
שיטת הניקוד הישנה עדיין נהוגה בכדורעף חופים, שבו משחקים בשיטת הטוב מ-3 מערכות של 21 נקודות.

הקבוצות

קבוצת כדורעף עולה למשחק עם שישה שחקנים. שישיית השחקנים המשחקים במשחק ראשונים נקראת "השישייה הפותחת". במהלך המשחק מוחלפים השחקנים המשחקים מספר רב של פעמים בשל מתן הזדמנות למנוחה.
קבוצה יכולה לכלול לכל היותר 12 שחקנים, מאמן, עוזר מאמן, מעסה ורופא. בכל קבוצה ניתן למנות עד שני שחקני 'ליברו'.

מועדון כדורעף

מועדון כדורעף פועל לעיתים כמועדון עצמאי, שעיסוקו בכדורעף בלבד, ולעיתים במסגרת מועדון ספורט שבו נכללים ענפי ספורט נוספים.
במועדון כדורעף פעילות פעמים רבות קבוצות כדורעף אחדות, כגון קבוצת בוגרים וקבוצת נוער.
בכדורעף המקצועני, מועדון כדורעף הוא נכס הנמצא בבעלותו של משקיע, וכאשר מדובר בקבוצה מצמרת הליגה העליונה, מחירה עשוי להיות גבוה מאוד ולהגיע למיליוני שקלים.
טווח תקציבי מועדוני הכדורעף בעולם הוא רחב, ולרוב הוא תלוי באזור בו הם נמצאים. לרוב מועדונים מקצועיים זוכים ל"ספונסר", נותן חסות המפרסם על מדיהם את שמו ובתמורה נותן לקבוצה סכום קבוע. הכנסות נוספות מתקבלות ממכירת זכויות שידור, פרסום באצטדיונים במהלך המשחקים, מוצרים נלווים ומכירת כרטיסים למשחקים.
מועדונים חותמים עם שחקניהם על חוזי תעסוקה למשך מספר שנים תמורת משכורת, הכוללת גם בונוס בגין הישגים אישיים או קבוצתיים.

ההגרלה

לפני המשחק השופט הראשי מבצע הגרלה לשם קביעת הפתיחה הראשונה במערכה הראשונה.
מי שמנצח בהגרלה יכול לבחור:
או את הזכות לפתוח או לקבל את חבטת הפתיחה (ניתן לבחור בקבלת מכת הפתיחה) או את אחת החלקות (את צד המגרש).
המפסיד בהגרלה מקבל את האפשרות הנותרת.
אם מגיעים למערכה חמישית מבצעים הגרלה נוספת כדי לקבוע שוב איזו קבוצה תהיה באיזה צד ולשם קביעת הפתיחה.

פסק זמן

בכל מערכה, כל קבוצה זכאית לבקש שני פסקי זמן. כל פסק זמן אורך 30 שניות בדיוק ומתבצע מחוץ לתחומי המגרש המסומנים.
בליגה העולמית, ישנם שני פסקי זמן טכניים נוספים כשאחת הקבוצות מגיעה לשמונה נקודות ולשש עשרה נקודות במערכות הראשונה עד הרביעית - במערכה החמישית אין פסקי זמן טכניים.

חילופי שחקנים

כדי לבצע חילופי שחקנים, אין להיכנס לפני שיצא השחקן המוחלף. יש לעמוד על קו השלוש במגרש, להחזיק שלט ובו מספרו של השחקן המוחלף, והשחקן המוחלף מקבל את השלט ויוצא ונותן אותו למזכירות.
במשחקים רשמיים מותרים עד 6 חילופי שחקן למערכה. שחקן שפתח במערכה והוחלף רשאי לחזור לשחק רק במקום השחקן שהחליף אותו, וזה אינו יכול להיכנס לשחק פעם נוספת באותה מערכה.

ליברו

שחקן מיוחד הרשאי לשחק רק בקו האחורי. הוא יכול להיכנס ולצאת באופן חופשי במקום אחד השחקנים בקו האחורי בכל הפסקה בין הנקודות במשחק. ליברו אינו רשאי להנחית את הכדור (קרי: להכות את הכדור אל מגרש היריב מעל גובה הרשת), לבצע ניסיון חסימה או לחסום או להגיש מכת פתיחה. כמו כן אסור לו למסור כדור להנחתה במסירה עילית מתוך אזור ההתקפה (לפני קו 3 המטר). יש אפשרות לרשום בטופס השיפוט עד שני שחקני ליברו, ומעונת 2011-2012 הוכנס חוק חדש המאפשר להחליף בין שני שחקני הליברו מספר לא מוגבל של פעמים. הליברו אינו רשאי לשחק בתפקיד של שחקן רגיל, הוא לובש בגד בצבע שונה משאר שחקני הקבוצה כדי שניתן יהיה לזהותו בקלות.
בניגוד לשאר השחקנים, בתפקיד הליברו אין יתרון לשחקנים גבוהים אלא לרוב להפך, הליברו צריך להיות שחקן זריז בעל תגובות מהירות המצטיין במשחק ההגנה.

מוסר (מגיש)

שחקן שאחראי למסור "כדור שני" בדרך כלל במסירה עילית אל המנחיתים. המוסר עומד בדרך כלל בעמדה3, סמוך למרכז הרשת כשרגליו בזווית של כ-90 מעלות ביחס לכיוון הרשת. כאשר הוא נמצא בקו האחורי השחקנים מסתדרים כך שהמוסר יוכל לרוץ במהירות למקומו הרצוי ליד הרשת.

השופט הראשי

השופט הראשי נמצא על דוכן השיפוט והוא שופט ושורק על כל העבירות שהוא רואה. השופט הראשי אחראי על כל צוות השופטים והוא יכול לשנות החלטה של שופטים אחרים.

השופט העוזר

השופט העוזר תפקידו הוא לעזור לשופט, אך יש לו גם תחומי אחריות משלו. הוא אחראי על פסקי זמן והחלפות שחקן, עבירות מיקום של קבוצה המקבלת מכת פתיחה, עבירות חסימה ועבירות שקשורות לרשת ולקו.

הרשם

תפקידו הוא לרשום בטופס המשחק את כל אירוע שקורה במשחק, ובכלל זה ספירת הנקודות, מיקומם של השחקנים, חילופים ופסקי זמן.
איש הקשר של הרשם בכל בעיה הוא השופט העוזר.

עוזר הרשם

זהו תפקיד חדש שהוכנס לחוקים הרשמיים בשנת 2005.
עוזר הרשם מפקח על החלפות הליברו ויש לו גם תחומי אחריות משלו.

שופטי הקו (קוונים)

ארבעת שופטי הקו ניצבים בפינות המגרש, כמטר מהקו שהם אחראים עליו.
הם אחראים לסמן אם הכדור פגע במשטח בתוך שטח המגרש או מחוץ לו, אם הכדור פגע בשחקן ויצא החוצה, נגיעות בגופים זרים או דריכה על הקו בעת מכת פתיחה.
שופטי הקו משתמשים בדגלים. הם גם משגיחים על מה שקורה מחוץ לקווים.

הכדורעף בישראל

הכדורעף בישראל היה בראשיתו פופולרי בעיקר בקיבוצים, ובמיוחד בקיבוצי השומר הצעיר ששלטו בענף עד שנות ה-70.
בשנים האחרונות הכדורעף מתפתח ומתחיל לתפוס תאוצה בעיקר בליגות בתי ספר. בשנת 1943 הוקמה "ההתאחדות הארצישראלית בכדורעף". בשנת 1947 הצטרפה ההתאחדות הארץ-ישראלית להתאחדות הכדורעף הבינלאומית (FIVB). בשנת 1995 הוחלט כי איגוד הכדורעף יפסיק לפעול תחת "התאחדות לספורט" ותוקם עמותה נפרדת תחת השם "איגוד הכדורעף בישראל"

נבחרות

עד היום, נבחרת ישראל בכדורעף רשמה שלוש הופעות בטורנירי גמר אליפות אירופה. הפעם הראשונה הייתה ב-1951 בצרפת (מקום 10 ואחרון), השנייה ב-1967 באיסטנבול (מקום 11 מתוך 16) ופעם שלישית ב-1971 במילאנו (מקום 12 ואחרון). בנוסף לאליפויות אירופה הגיעה נבחרת ישראל גם שלוש פעמים לטורניר גמר אליפות העולם (1952,1956,1962). נכון ל-2011, מדורגת הנבחרת במקום ה-25 באירופה וה-68 בעולם.
נבחרת ישראל בכדורעף נשים הופיעה לראשונה בשנת 1967 בטורניר גמר אליפות אירופה באיסטנבול, וסיימה במקום השמיני. כעבור ארבע שנים, ב-1971 הופיעה הנבחרת פעם נוספת בטורניר הגמר, וסיימה במקום ה-11. בשנת 2007 התחיל פרויקט שמטרתו לחזק את ענף כדורעף הנשים בישראל, כשהמטרה הסופית היא העפלה למשחקים האולימפיים. לצורך זה מונה להוביל את הנבחרת המאמן הוותיק הבכיר אריה זלינגר. הפרויקט הביא לשינוי משמעותי בענף ובנבחרת. בשנת 2010, לאחר 39 שנים הצליחה הנבחרת להעפיל פעם נוספת לטורניר גמר אליפות אירופה 2011, לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם ובמשחקי ההצלבה ניצחה את נבחרת בלרוס החזקה. באליפות אירופה הודחה הנבחרת לאחר שהפסידה את שלושת משחקיה. למרות ההכנות הרבות והשיפור הניכר בנבחרת, היא לא הצליחה להעפיל לאולימפיאדת לונדון (2012), ואף לא עלתה לאליפות אירופה 2013.

ליגות תלמידים

בישראל קיימת התאחדות הספורט לבתי הספר ולאגודות. הליגות מתחלקות למחוזות שונים בארץ. הקבוצות המסיימות במקומות הראשונים בבית עליון במחוז, עולות לליגה ארצית לתלמידים.