google/wiki40b huggingface dataset:
The Way I Am

תוכן השיר

בשיר זה אמינם מדבר על עצמו ועל יחסו לחוג מעריציו ולתקשורת, אשר לטענתו מפלה אותו לרעה ומשליכה את כל חולי החברה על מילות שיריו הקיצוניות. שיר זה הוא מעין סגירת חשבונות עם אוהביו ושונאיו גם יחד, שהוא טוען כי חונקים אותו עם אהבתם אליו ולא נותנים לו לחיות את חייו כאדם מן השורה. הוא מציין בשיר שההערצה לה זכה היא בעצם חלק מקללה שרודפת אותו מאז ילדותו הקשה בשכונות העוני של קנזס סיטי ודטרויט. הוא גם טוען כי אם ימשיכו לחנוק אותו בהערצה זו, הוא לא יהיה אחראי למעשיו, והוא לא ינהג כמו שמצפים להתנהג מאדם ברמת פרסום כמו שלו. בשיר נאמר גם שלא אכפת לו מתביעות, כי מכולן הוא יצא נקי, וכאן הוא יוצא נגד מערכת המשפט האמריקאית אשר יכולה לבצע עיוות דין לטובת אדם, כל עוד יש לו כסף. יש לציין כי הוא אומר זאת על אף שהוא נמנה עם הנהנים של מגמה זו.
הפזמון זהו קטע שבו אמינם אומר שזה מה שהוא ושלא אכפת לו אם אוהבים או שונאים את זה. אמרה זו היא האמרה השולטת בשיר וחוזרת מספר פעמים בפזמון.
הבית השני הוא סגירת חשבונות עם התקשורת שמחפשת אשמים במקום לחפש פתרונות, הוא אומר שבמקום ליצור הוא צריך להתעסק עם המבקרים רק כי המציאות מחייבת ולא כי הוא אוהב את זה. הוא מאשים את התקשורת בכך שאחרי כל מקרה מצער האצבע המאשימה מופנית אוטומטית אליו בלי להפעיל שיקול דעת. בנוסף, לדבריו, התקשורת מאשימה את כל העולם חוץ מהאשמים האמיתים ובכך לא מצבעת את תפקידה כראוי. אך בסיום הוא אומר כי זה רק גורם לו להיות יותר ויותר תוקפני במילות שיריו הבאים.
הבית השלישי הוא ביקורת נגד שותפיו לעסק ואנשי התקשורת שיותר אוהדת אותו. הוא טוען שהוא יותר מדי נערץ, והוא רוצה להפסיק עם כל הפרסום ולחזור לאלמוניות, הוא גם מאשים את תחנות הרדיו בכך שמשמיעות אותו בגלל תאווה לרייטינג ולא בגלל אהבתם אליו. האשמה דומה הוא מפנה לכל אלה שמראינים אותו ושואלים אותו את אותן השאלות בדיוק כל פעם כדי להרוויח עוד פרסום. הוא אומר שכל החגיגה סביבו כבר משגעת אותו ולא אכפת לו מה אומרים עליו או על תגובותיו.
השיר נבחר להיכלל באלבום האוסף Curtain Calls, שבו נכללים להיטיו הגדולים של אמינם.

הקליפ

בקליפ השתתף מרילין מנסון, שאותו ציין אמינם בשיר על כך שמאשימים אותו בהדרדרות של הדור, אך מסביר שזו בכלל אשמת ההורים.
לאורך כל הקליפ עומד אמינם על גג בניין ומתכונן כביכול לבצע התאבדות אך לבסוף קופץ ונוחת על קרקע גמישה.
פולה פטון

ביוגרפיה

פטון נולדה וגדלה בלוס אנג'לס, אמה ג'וייס מורה במקצועה היא ממוצא אירופאי ואביה  עורך הדין צ'ארלס פטון הוא ממוצא אפרו אמריקאי. 
למדה במשך שנה ב"אוניברסיטת קליפורניה בברקלי", לאחר מכן הועברה לבית הספר למשחק שבאוניברסיטת דרום קליפורניה שם סיימה תואר בלטינית.

קריירת משחק

ב-2005 הופיעה פטון לראשונה בקולנוע בסרט הקומדיה "היצ'".
פרצה לתודעה בשנת 2006 במותחן הפשע של טוני סקוט "דז'ה וו" ובדרמה המוזיקלית "בקצב פראי" בתור הזמרת אנג'ל דבנפורט.
ב-2008 שיחקה בסרט האימה "מראות" בתפקיד איימי אשתו של בלש המשטרה בן קרסון (קיפר סאת'רלנד) ובדרמה הקומית "אולי תתבגר" בתפקיד כתבת החדשות קייט מדיסון.
ב-2009 זכתה פטון לשבחים ולמועמדויות לפרסי מבקרים על הופעתה בדרמה "פרשס" בתור גברת בלו ריין המורה של נערת המצוקה פרשס ג'ונס (גבורי סידיבי)
ב-2010 הופיעה פטון בהפקתה הקומית רומנטית של קווין לאטיפה "פשוט נכון בשבילה".
בסוף 2011 התפרסמה פטון ברחבי העולם בסרט הפעולה "משימה בלתי אפשרית 4" בתפקיד הסוכנת המיוחדת ג'יין קרטר מיחידת "משימה בלתי אפשרית" של איתן האנט (טום קרוז). בשנת 2011 שיחקה בקומדיה "לקפוץ מעל המטאטא" בבימוי סלים אקיל. בשנת 2013 שיחק בסרט האקשן "אקדח כפול" לצד מארק וולברג ודנזל וושינגטון.

חיים אישיים

ב-2005 נישאה פטון לזמר רובין ת'יק, ב-2010 ילדה את בנם הבכור ג'וליאן פארגו.
כשנתיים לפני שהתחתנו נבחרה תמונתה של פטון בעירום לעטיפת אלבומו הראשון של רובין ת'יק " A Beautiful World".
במרץ 2015 נסתיים הליך הגירושין של הזוג, שהחל ב-2014.
יום האלמנות הבינלאומי

יום האלמנות הבינלאומי (באנגלית: International Widows Day) הוא מועד בינלאומי המוכר על ידי האומות המאוחדות המצוין מדי שנה ב-23 ביוני.
היום הוכר על ידי האו"ם כדי לפעול בנושא ה"עוני ואי-צדק בעומד בפני מיליוני אלמנות והנתמכים על ידן במדינות רבות".

היסטוריה

יום האלמנות הבינלאומי נוסד על ידי קרן לומבה, כדי להעלות את המודעות לבעיית האלמנות. 23 ביוני נבחר למטרה זו משום שבאותו יום בשנת 1954, אמו של לורד לומבה, מייסד הקרן, התאלמנה. אחת המטרות העיקריות של הקרן היא להדגיש את מה שמתואר על ידה כאסון בלתי נראה. הספר "סובלים בלתי נראים ושכוחים: מצוקתן של אלמנות ברחבי העולם" משנת 2010, מעריך כי ישנן כ-245 מיליון אלמנות ברחבי העולם, וכ-115 מיליון מהן חיות מתחת לקו העוני וסובלות מתיוג חברתי וממחסור כלכלי רק מפני שאיבדו את בעליהן. כחלק מקמפיין המודעות של קרן לומבה, מחקר זה הוצג בפני מזכ"ל האו"ם באן קי-מון ב-22 ביוני 2010.
יום האלמנות הבינלאומי הראשון התקיים בשנת 2005, ביוזמת לורד לומבה ונשיאת הקרן, שרי בלייר, אשתו של ראש ממשלת בריטניה לשעבר טוני בלייר. ביום האלמנות הבינלאומי ב-2010 התקיימו אירועים ברואנדה, סרי לנקה, ארצות הברית, בריטניה, נפאל, סוריה, קניה, הודו, בנגלדש ודרום אפריקה.

הכרת האו"ם

ב-21 בדצמבר 2010, העצרת הכללית של האומות המאוחדות אימצה באופן רשמי את 23 ביוני כיום האלמנות הבינלאומי, ואישרה פה אחד את ההצעה שהוצגה על ידי נשיא גבון, עלי בונגו, החלטה מספר 65/189
של האו"ם. בנוסף הוחלט לקרוא ל"מדינות החברות באו"ם וארגונים בינלאומיים ומקומיים אחרים לתת תשומת לב מיוחדת למצבן של אלמנות וילדיהן".
מיסה

תיאור

המיסה כוללת תפילות, קריאה בכתבי הקודש ודרשה. בחלק המרכזי של המיסה, שנקרא אוכריסטיה , בוצע הכומר למתפללים לחם וחוזר על דבריו של ישו בסעודה האחרונה: "קחו, אכלו, זהו בשרי". בכך מדמה הכומר את שבירת גופו של ישו על הצלב. כמו כן, הוא מוזג להם יין וקורא "זהו גביע דמי, דם הברית החדשה, הנשפך למחילת חטאים". במהלך הטקס המאמינים מדמים באופן דוגמתי בלבד שהלחם והיין הופכים לדמו ולגופו של ישו (טרנסובסטנציאציה), ועל ידי אכילתם עובר חסדו של ישו למאמינים, בשרו הופך לבשרם ודמו נמהל בדמם.
טקס המיסה מבוסס על דברי ישו לתלמידיו בסעודה האחרונה כפי שהם מופיעים ברוב כתבי הבשורה.
"אכלו את הלחם כי זה בשרי, שתו את היין כי זהו דמי, דם הברית החדשה והניצחית הנשפך בעד רבים לסליחת חטאים"
— מתי כ"ו 26
"וַיְהִי בְאָכְלָם וַיִּקַּח יֵשׁוּעַ לֶחֶם וַיְבָרֶךְ וַיִּבְצַע וַיִּתֵּן לָהֶם וַיֹּאמַר קְחוּ אִכְלוּ זֶה הוּא גּוּפִי׃ וַיִּקַּח אֶת־הַכּוֹס וַיְבָרֶךְ וַיִּתֵּן לָהֶם וַיִּשְׁתּוּ מִמֶּנָּה כֻּלָּם׃ וַיֹּאמֶר לָהֶם זֶה דָמִי דַּם־הַבְּרִית הַחֲדָשָׁה הַנִּשְׁפָּךְ בְּעַד רַבִּים׃"
— מרקוס יד 22-24
"ויקח את-הכוס ויברך ויאמר קחו אתה וחלקו: כי-אמר אני לכם שתה לא אשתה מעתה מפרי הגפן עד כי-תבוא מלכות האלהים: ויקח את-הלחם ויברך ויבצע ויתן להם ויאמר זה גופי הנתן בעדכם זאת עשו לזכרי: וכן גם-את-הכוס אחר הסעודה לאמר זו הכוס היא הברית החדשה בדמי הנשפך בעדכם:
— לוקס כב 17-20
טקס זה התפתח מנוהגם של נוצרים בכנסייה הקדומה לקיים סעודות לכל חברי הקהילה. בשל הרדיפות נגד נוצרים הפכה הסעודה הגדולה לסעודה סמלית, וגם לאחר התנצרותה של האימפריה הרומית לא שונה הנוהג. 
טקס דומה המקוים בכנסייה האורתודוקסית ובכנסיות האוריינטליות קרוי בשם הליטורגיה הקדושה ובקיצור ליטורגיה.
אנדי באקלי

ביוגרפיה

הוא נולד בפברואר 1965 בסיילם, מסצ'וסטס לברברה ג' ולאנדרו פ. באקלי. יש לו שני אחים ואחות אחת. הוא למד בבית הספר פיין קרסט שבפלורידה ואחר כך למד לתואר ראשון במדעי המדינה באוניברסיטת סטנפורד, שבעמק הסיליקון, קליפורניה. לצד לימודי התואר הוא למד משחק קומי והצטרף לקבוצת הקומיקאים "The Groundlings", לצד מליסה מקארתי ודקס שפרד.
באקלי נשוי למאמנת השחקנים ננסי בנקס ולהם 2 ילדים. הם מתגוררים בלוס אנג'לס, קליפורניה.

משחק

לאורך השנים הוא הופיע במגוון סרטים ותוכניות טלוויזה וכן שימש כתסריטאי, מאז 1990. סרטו הראשון היה Body Wave מ-1992, בו שיחק בדמות שנקראה בשמו (באקלי).
הוא שיחק ב-1997 בסדרה מלרוז פלייס בתור טוני. לאחר שנתיים שיחק בסדרת הקומדייה ג'ק וג'יל. באותה שנה הופיע בבית הלבן וגם בזירת הפשע.
בשנת 2002 שיחק בNYPD Blue בדמותו של מייק. 
בין 2006 ל-2013 בסדרה הקומית המשרד בתור דייוויד וואלאס, הבוס של מייקל (סטיב קארל) עד לרכישת "דאנדר מיפלין" על ידי "סייבר". תפקיד זה הפך למזוהה ביותר עמו].
ב-2009 שיחק בסדרת המתח CSI: מיאמי. שנה לאחר מכן שיחק בסרט החבר'ה האחרים של הבמאי אדם מקיי.
ב-2011 שיחק בסרט אלווין והצ'יפמאנקס 3 בתור קפטן קורלי. באותה שנה החל לשחק למשך שלוש עונות בסדרה משחק השקרים בתור הרופא טד מרסר. בשנה שאחריה הופיע בסדרה ויפ בתפקיד אורח.
ב-2013 הופיע בסרט עצבניות אש. באותה שנה שיחק במשפחה בהפרעה ובסדרת הקומדיה הליגה. ב-014 הופיע בסרט הקומי "איך להיפטר מהבוס 2", בסרט "תשאלו כל דבר", וגם בפרק אחד בסדרה "עמק הסיליקון" בתור קארל פלמינג.
ב-2015 שיחק בסרט המדע הבדיוני של קולין טרוורו עולם היורה את סקוט מיטשל, בעלה של קרן מיטשל (ג'ודי גריר). ושיחק בסרט העצמאי "לשרוף את בודהי" לצד וירג'יניה מדסן.  באותה שנה דיבב את ד"ר מילר באבא אמריקאי ושיחק בקז'ואל בתור פול שמידט. והחל לשחק בסדרה הקומית "אמא יוצאת דופן"  ברשת בראבו, למשך 3 עונות. 
ב-2016 שיחק בסדרה "פילדלפיה זורחת" בתור אנדי. שנה לאחר מכן הופיע בסרט "ליידי בירד" של גרטה גרוויג והופיע כסוכן FBI בסדרה "תרגיע".
ב-2018 הופיע בסרט הקומדיה "The After Party" וגם בסדרה הקומית "ויל וגרייס" ובסדרת הדרמה "מוקד 911". באותה השנה השתתף גם בסדרה "חסרי בושה", בתפקיד רנדי, בעלה של ד"ר אינגריד ג'ונס, פסיכותרפיסטית הסובלת מהפרעות נפש קשות (מגולמת על ידי קייטי סגל). בנוסף, שיחק בסרט "מיליון רסיסים קטנים" שמבוסס על הספר באותו שם מאת ג'יימס פריי.
ב-2019 שיחק בתפקיד קטן בסרט הדרמה "פצצות", בכיכובן של ניקול קידמן ושרליז ת'רון.
מפולת באומואופיה

על הספר

שם השבט הוא דמיוני, אך תיאורי אורח החיים, המנהגים והשמות מתאימים לשבטים שחיו באזור שפך נהר הניז'ר (ניגריה של היום), ודיברו את שפת איגבו (איבו). האירועים מתייחסים לכניסת האימפריה הבריטית אל האזור בערך באמצע המאה ה-19.
הספר תורגם ופורסם בעברית ב-1965 (תרגום מאנגלית: מרים זליקסון, עריכה: א' דש, הוצאת עם עובד). תרגום נוסף ראה אור ב-2015 (מאנגלית: אביעד שטיר, ספרי עליית הגג), בשם "הכל קורס". שם הספר לקוח משירו של ויליאם באטלר ייטס "ההתגלות השנייה", ששורותיו הראשונות משמשות כמוטו בפתח הספר.
ליגת האלופות בכדוריד

קבוצות ישראליות במפעל

הפועל ראשון לציון השתתפה במפעל פעמיים כשהעפילה בעונת 1998 לראשונה לשלב הבתים בליגת האלופות. בעונת 1999/2000 היא חזרה להופיע בליגת האלופות והעפילה לשלב רבע הגמר מהמקום השני בבית. ברבע הצליחה הקבוצה להפתיע את קיל החזקה מגרמניה 26 - 24, אך במשחק הגומלין בגרמניה הפסידה 22 - 26 והודחה.
דריו רודריגס

קריירת מועדונים

רודריגס שיחק בנעוריו במספר מועדונים באורוגוואי כמו הורקאן וילגאס, איגוס דל מאר וסוד אמריקה, ממנו העפיל לבוגרים בשנת 1994, וסייע למועדון להעפיל לליגת העל האורוגוואית. כעבור שנה, עבר לשחק בליגת העל המקסיקנית, כאשר חתם בדפורטיבו טולוקה. רודריגס שיחק עונה אחת בטולוקה, וחזר לאורוגוואי, כאשר חתם בבז'ה ויסטה, וגם איתה עלה לליגת העל האורוגוואית. לאחר עונה אחת בבז'ה ויסטה, חתם רודריגס במועדון הפאר האורוגוואי פניארול, וזכה עמו באליפות אורוגוואי בשנת 1999. רודריגס המשיך לשחק בפניארול עד לשנת 2002, והציג יכולת גבוהה מאוד שגררה התעניינות ממועדונים באירופה, ובקיץ 2002 עזב את המועדון לאחר שצבר 111 הופעות והבקיע שמונה שערים, וחתם בשאלקה 04 מהבונדסליגה.
בעונתו הראשונה בשאלקה 04, 2002-03, רודריגס ערך 14 הופעות בלבד, ושימש בעיקר כמחליף. החל מעונת 2003/04, הפך רודריגס לעוגן הגנתי בשאלקה 04, בצוותא עם חבריו להגנה לבאן קוביאשווילי, ניקו ואן קרקהובן, כריסטיאן פאולסן ותומאש ולדוך, אך עונה זו הייתה מאכזבת עבור שאלקה שסיימה שביעית בלבד בבונדסליגה. בעונת 2004/05 התחזקה שאלקה בהגנה במלאדן קרסטאיץ' ומרסלו בורדון, וכמות ההופעות של דריו רודריגס פחתה. את עונה זו סיימו רודריגס ושאלקה במקום השני בבונדסליגה, וזכו בגביע הליגה הגרמנית באותה שנה. החל מעונת 2005/06 רודריגס חזר להיות שחקן הרכב קבוע, והגיע עם שאלקה עד לחצי גמר גביע אופ"א, שם הפסידה הקבוצה לסביליה, שזכתה לבסוף בתואר. עונת 2006/07 הייתה עונת שיא עבור רודריגס בשאלקה, אז סיים עם הקבוצה במקום השני, מרחק שתי נקודות בלבד מהאלופה שטוטגרט, וערך 26 הופעות. בעונת 2007/08 רודריגס ערך שלוש הופעות ליגה בלבד, אך הגיע עם שאלקה לרבע גמר ליגת האלופות, שם הודחה הקבוצה על ידי ברצלונה.
בתום עונת 2007/08 עזב רודריגס את שאלקה לאחר שש עונות, בהן צבר 102 הופעות והבקיע שישה שערים, וחזר לפניארול. רודריגס שיחק בפניארול שבע עונות רצופות, והוסיף למאזנו שתי אליפויות עם המועדון, בשנים 2010 ו-2013. בתום עונת 2015 פרש רודריגס ממשחק פעיל, לאחר שהוסיף 141 הופעות ו-11 שערי ליגה למאזנו בפניארול.

קריירה בינלאומית

רודריגס ערך את הופעת הבכורה בנבחרת אורוגוואי בשנת 2000, והשתתף עמה במונדיאל 2002, שם הבקיע שער שוויון זמני בהפסד 2-1 לנבחרת דנמרק, אך אורוגוואי הודחה בשלב הבתים. רודריגס השתתף עם אורוגוואי גם בקופה אמריקה 2004 בו אורוגוואי סיימה שלישית, ובקופה אמריקה 2007 בו אורוגוואי סיימה רביעית. במוקדמות מונדיאל 2006 הגיע רודריגס עם אורוגוואי לפלייאוף העלייה למונדיאל מול נבחרת אוסטרליה. רודריגס הבקיע את שער הניצחון לאורוגוואי במשחק הראשון שנערך במונטווידאו. במשחק הגומלין, אוסטרליה ניצחה 1-0 בסידני, ובבעיטות ההכרעה, רודריגס החטיא את הפנדל הראשון של אורוגוואי, שהפסידה בבעיטות ההכרעה ולא העפילה למונדיאל 2006. לאחר קופה אמריקה 2007, פרש רודריגס מהנבחרת, כשלזכותו 51 הופעות וארבעה שערים.
זופיה בוצ'קובסקה

זופיה בוצ'קובסקה (בפולנית: Zofia Boczkowska 1906 - ?) הייתה אגרונומית פולנייה מלבוב, שהצילה יהודים בתקופת השואה והוכרה כחסידת אומות עולם.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

זופיה למדה את לימודיה היסודיים בוורשה. ולאחר מכן, למדה בפקולטה לחקלאות. בשנת 1936 התחתנה עם סטניסלב בוצ'ובסק, ועברה לגור אצל משפחתו. בשנת 1938 זופיה ובעלה סטניסלב (Boczkowski Stanisław), עברו להתגורר ולעבוד כאגרונומים באחוזתו של הרוזן באדני.
ב-1942 זופיה הייתה בדרכה הביתה ולפתע הבחינה באסירים יהודים שעסקו בחפירת בורות שנועדו לגופות של היהודים לאחר הוצאתם להורג. זופיה הבחינה בילדה קטנה כבת חמש, שהשתייכה לקבוצת עובדי הכפייה. לבה של זופיה יצא אל הילדה וזופיה החליטה להציל אותה. היא פנתה אל קצין המשטרה הגרמני האחראי וביקשה ממנו לכאורה בתמימות, לקחת את הילדה מכיוון שהילדה מוכרת לה כבת להורים נוצרים. הקצין ביקש ממנה טפסים המאשרים כי הילדה היא נוצרייה אולם גם רמז שתמורת שוחד, יסכים לשחרר אותה. אף על פי שלבני הזוג הייתה כבר ילדה יהודיה שאספו לביתם ואף על פי שלא היה להם כסף רב הם החליטו להשתמש בחסכונותיהם המעטים על מנת להציל גם אותה. מעבר לבעיה הכספית, סטניסלב חשש מאוד מפני הלשנה מצד שכנים ועוברי אורח. למרות חששותיו, זופיה הייתה נחושה לפעול להצלת הילדה. היא נסעה ללבוב, הסדירה את התיעוד המתאים ובעזרתו הוכיחה שהילדה לכאורה אכן בת להורים נוצרים. לאחר מתן שוחד לקצין הנאצי הוא מסר לה את הילדה. הילדות, ינקה שטיגליץ (חנה שמולביץ) הנקה פודושין (מרי ברון), נשארו בחיים הודות לטיפול המסור של בני זוג, שדאגו לכלתן ולבושן, והסיתרו אותן במקומות שונים ודאגו לבריאותן. בנוסף לטיפול במסור עזרו ליהודים רבים נוספים בכך שיספקו להם מזון והיסתרו אותם בדירות מכריהם.

לאחר המלחמה

הנקה פודושין עלתה לישראל בשנת 1957 ומסרה את עדותה בשנת 1961. גם ינקה שטינגליץ עלתה לארץ ומסרה את עדותה ליד ושם. השתיים התגוררו בחיפה. ב -31 במאי 1966 זופיה וסטניסלב הוכרו כחסידי אומות עולם. בנוסף נטעו עץ לכל אחד מהם.
תיאטרון הקומדיה של בודפשט

משנת 1945

בין השנים 1951–1961, כשהתיאטרון נקרא התיאטרון של צבא העם ההונגרי, כיהנו בו חמישה מנהלים (רשימה בהמשך). בשנת 1961 הוא חזר לשם Vígszínház, ומאותה שנה הפך זולטאן ורקוני המפורסם למנהל והבמאי הראשי של התיאטרון. בשנת 1967 נפתח התיאטרון הקאמרי של תיאטרון הקומדיה ברחוב ואצי, "תיאטרון פשט", בו 560 מקומות.

המבנה

תיאטרון הקומדיה נבנה בשנת 1896 תוך שנה אחת, על פי התוכניות של משרדי פלנר והלמר מווינה. מאחורי האזור היו עדיין ביצות. הבניין הוא יצירה טיפוסית של הסגנון הרומנטי המאוחר. המאפיין הבולט ביותר במבנה בסביבה העירונית הוא המבנה בשלושה גושים: במה גבוהה הכוללת ריצוף, אודיטוריום תחתון ולובי גבוה עם מגדל כיפה. פתרון זה היה בשימוש בבניית תיאטראות בעיקר אחרי 1881.
ספריית הוותיקן

יסוד ספריית הוותיקן

האפיפיור ניקולאס החמישי ייסד את הספרייה בוותיקן בשנת 1448, על ידי שילוב של 350 קודקסים יווניים, לטינים ועבריים, אותם ירש מאבותיו, עם האוסף הפרטי שלו ורכישות גדולות נוספות, ביניהם של כתבי יד מהספרייה הקיסרית של קונסטנטינופול.
כאשר הספרן הראשון של ספריית הוותיקן עשה רשימה של הספרים בשנת 1481, הספרייה החזיקה בערך 3,500 פריטים, מספר שמשמעותו היא שהספרייה הייתה הגדולה ביותר בעולם המערבי באותה תקופה.
בערך בשנת 1587, הפקיד האפיפיור סיקטוס החמישי בידי האדריכל דומיניקו פונטנה, תכנון של מבנה חדש לספרייה, אשר נמצא בשימוש עד היום. הספרים הוצגו על מדפים, אלהם היו כבולים.

ירושות ורכישות

ספריית הוותיקן הועשרה בכמה רכישות וירושות במהלך השנים.
ב-1623, ספריית רוזנות היידלברג (ספריית פאלאטינה), שהכילה כ-3,500 כתבי יד, נתרמה לספריית הוותיקן על ידי מקסימילייס הראשון, דוכס בוואריה, בתודה לתמרון הפוליטי החכם שעשה האפיפיור גרגורי החמש עשרה, שתמך בו בהתמודדותו מול מועמדים פרוטסטנטים על מושב בבית הנבחרים. 
39 מתוך כתבי היד של היידלברג נשלחו לפריז ב-1797, והוחזרו להיידלברג ב-1815. בנוסף ניתנה על ידי האפיפיור פיאוס השביעי מתנה של 852 כתבי יד נוספים בשנת 1816. מלבד אלה, כל שאר 2,609 כתבי היד של הרוזנות נמצאים בספריית הוותיקן עד היום.
ב-1657, כתבי יד של דוכסות אובינו שבאיטליה נרכשו על ידי הספרייה. כריסטינה מלכת שוודיה הסכימה לכך שספרייתה, שהייתה בעצם הספרייה השוודית המלכותית דאז, תהיה לחלק מספריית הוותיקן במותה ב-1689.

כתבי היד העבריים

בספרית הוותיקן נמצא אוסף כנראה הגדול בעולם של כתבי יד עבריים מתקופת הרנסאנס וימי הביניים. הוא מכיל אוסף של מעל 600 כתבי יד עבריים. כתבי היד מתפרסים על פני כל הספרות היהודית – תנ"ך, תרגום ופרשנות התנ"ך,  תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, מדרשי הלכה, מדרשי אגדה, מחזורים, קבלה ועוד.
כתב היד הקדום ביותר הוא מסוף המאה התשיעית או מתחילת המאה העשירית – זהו כתב היד של הספרא (כתב יד ותיקן 66) הנחשב לבכיר כתבי היד של הספרא. 
כתבי יד חשובים אחרים – 
כתב יד של התלמוד הירושלמי – ותיקן 133, המכיל את מסכת סוטה וכמעט כל סדר זרעים. נחשב לכתב היד השני בחשיבותו של הירושלמי (אחרי כתב יד ליידן). 
כתב יד של הספרי – ותיקן 32 – בכיר כתבי היד של הספרי. 
כתבי יד לכמעט כל מסכתות התלמוד הבבלי. 
סקירה מקיפה של כתבי היד העבריים בספרייה בוצעה בשנת 2008 על ידי בנימין ריצ'לר ופרופ' מלאכי בית אריה.
אל נא תבכו מעל קברי

אל נא תבכו מעל קברי, לא שם מקום מנוחתי (באנגלית: Do not stand at my grave and weep) היא פואמה שנכתבה על ידי עקרת הבית ושוזרת הפרחים האמריקאית מרי אליזבת פריי (Mary Elizabeth Frye;‏ 1905–2004). 
על אף שמקור השיר היה שנוי במחלוקת עד שלב מאוחר בחייה, הוכרה מרי אליזבת באופן סופי ככותבת הפואמה, לאחר מחקר מעמיק שנעשה על ידי בעלת הטור אביגייל ואן ביורן.

ניתוח

הפואמה מורכבת משישה (בחלק מהגרסאות משמונה) קופלטים חורזים. על אף שקיימות מספר גרסאות שונות, רובן זהות היות שרוב הבתים מתחילים ב-"אני...". הפואמה פונה אל הקורא באמצעות קולו של אדם מנוח, מעין הפניה רוחנית, אך לא דתית במיוחד. התאוריה המקובלת היא שהפואמה נכתבה עבור ילדה יהודייה גרמנייה, חברתה של המחברת. אמה של הילדה נפטרה בעברה בארץ מולדתה, והיות שלא התאפשר לילדה היהודייה לחזור לארץ מולדתה ולעלות לקבר אמה, המחברת כתבה לה את הפואמה על מנת לנחמה. הטקסט מרגיע ומנחם את הנמען על ידי חשיפת נוכחותו של המנוח בכל מקום בטבע - ברוחו ובקולו. השיר זכה לפופולריות רבה, וקריאתו בהלוויות נפוצה מאוד.

מקורות

קיימת עמימות בנוגע למקור המחברת. הסיבה העיקרית לכך היא שהפואמה לא פורסמה על ידי המחברת, אף על פי שבשלב מאוחר יותר היא היחידה שדרשה על הפואמה זכויות והכרה. כיום מרי מוכרת באופן רשמי כמחברת הפואמה, וחתימתה נראית בכל הדפס של הפואמה. ישנה תאוריה נוספת, שלפיה הפואמה נכתבה בנוסח המזכיר מאוד תפילות בקרב אינדיאנים, ולכן אמיתותה של המחברת מוטלת בספק.

עיבוד מוזיקלי

ב-1996 הלחין וילבר דקלס את הפואמה ועיבד אותה מחדש לשיר. בגרסה זו הפואמה מתחילה ונגמרת באופן זהה למקור, אך שאר הבתים שונו.
פגסוס (קבוצת כוכבים)

מאפיינים בולטים

הכוכבים מרקב (α בפגסוס), שאט (β בפגסוס), אלג'ניב (γ בפגסוס) ואלפרץ (נקרא גם סִירַה, בעבר נקרא δ בפגסוס, אך הועבר ל-α באנדרומדה ) יוצרים ביחד את האסטריזם ריבוע פגסוס המסמל את גופו של פגסוס. אניף (ε בפגסוס) מסמל את אפו של פגסוס, ו-ϑ בפגסוס ו-ζ בפגסוס מסמלים את ראשו וצווארו. ליד הכוכב β בפגסוס מצויים מספר כוכבים, ביניהם מטר (η בפגסוס) ו-μ בפגסוס, שמסמלים את רגליו הקדמיות. בין הכוכבים הנוספים ניתן לציין WISE J2209+2711
כוכב הלכת הראשון מחוץ למערכת השמש שהתגלה מקיף את הכוכב 51 בקבוצת פגסוס.

היסטוריה ומיתולוגיה

לפגסוס צורה דומה לסוס לוחך עשב, עם ריבוע גדול כגופו. פירוש אחר לארבעת הכוכבים הבהירים בריבוע הוא ארבע הסוסות של דיומדס, אחת משתים עשרה המטלות של הרקולס, יחד עם קבוצה אחרת - דלי. בעקבות הוצאתו של אלפרץ מהקבוצה, הריבוע הפך משולש שמחובר לגוף מקלוני, ובכך מזכיר כנף, כשל הסוס המכונף פגסוס.
דניסון

היסטוריה

דניסון הוקמה בשנת 1872 תוך כדי בניית קו הרכבת מיזורי-קנזס-טקסס ("MKT"), ונקראה על שמו של עשיר בשם ג'ורג' דניסון (George Denison). מיקומה של דניסון, בהצטלבות של ה-MKT והנהר האדום (שניהם נתיבי תעבורה חשובים), גרם לה להיות מרכז מסחרי חשוב במאה ה-19.
באמצע המאה ה-19 פרצה מגפת זבוב הענבים (phylloxera) באירופה והשמידה את מרבית הכרמים שם. אחד מתושבי דניסון, גנן בשם תומאס מונסון, הצליח למצוא שיטה פורצת דרך ליצירת זני גפנים העמידים לזבוב הענבים. הוא קיבל על כך את עיטור לגיון הכבוד הצרפתי, והעיר דניסון זכתה במעמד עיר תאומה לקומונה קוניאק שבצרפת.
בגרייסון קולג' מתקיימת תוכנית לשימור מורשת גידול הגפנים של דניסון, עם תוכנית גננות ואנולוגיה (חקר ייצור היין) ע"ש ת. ו. מונסון.
בשנת 1901 הושלמה בניית הרכבת החשמלית הבין עירונית הראשונה בטקסס, קו הרכבת שרמן ודניסון (Denison and Sherman Railway), בין הערים שרמן ודניסון.
במאה ה-20 נולדו בדניסון מספר אישים אמריקנים מפורסמים, בהם המהמר והשולף האגדי דוק הולידיי וזמר הג'אז בוקר ארווין, אך היא בעיקר ידועה כעיר הולדתו של הנשיא ה-34 של ארצות הברית דווייט אייזנהאואר.
סמקה

סמקה (ברומנית: Samca), על פי המיתולוגיה הרומנית, היא רוח טמאה, מכוערת ומבהילה.
הסמקה מתוארת כאישה ערומה, עם שיער פזור שמגיע עד קרסוליה, שדיים ארוכים עד הרצפה, עיניים קטנות ונוצצות ככוכבים, ידי ברזל עם ציפורניים ארוכות ומחודדות כמסרגה או מעוקלות כחרמש. פיה של הסמקה מכוער ועקום, ויוצאת ממנו לשון אש. אולם היא יכולה להופיע גם בדמויות דמוניות נוספות כגון: חזיר גדול ואכזר, כלב עם שיניים חשופות, חתולה ללא שיער שעיניה מודלקות ובולטות, עורב גדול עם עיניים מדממות, או עכביש גדול ושחור.
לסמקה תשעה-עשר שמות: Vestitia, Navadaraia, Valnomia, Sina, Nicosda, Avezuha, Scorcoila, Tiha, Miha, Grompa, Slalo, Necauza, Hatavu, Hulila, Huva, Ghiana, Gluviana, Prava si Samca.

פעילותה

האמונה העממית המיתולוגית מספרת כי הסמקה מופיעה בעת מילוי הירח באמצעו של החודש הירחי. וכי כאשר היא מתגלה לילדים צעירים עד גיל ארבע שנים, הם נבעתים  ולוקים במחלה הנקראת "רוע הילדים". לפי אותה אגדה, היא מתגלה גם לנשים העומדות ללדת, טורדת את מנוחתן ומפחידה אותן באופן שיכול לגרום להן מוות מיידי או להפוך אותן לבעלות מום וחסרות ישע למשך כל ימי חייהן.
לאמונה הטפלה יש גם דרכי התגוננות מפני הסמקה: יש לכתוב את כל תשעה-עשר שמותיה על קיר הבית שנפגע מכשפיה, או לבקש ממכשף שיכתוב "קסם נגדי" שיעביר את הכישוף של סמקה מעל הנפגע. הסכנה הטמונה בכתיבת קסם נגדי על פי האגדה היא כי הסמקה תבוא גם אל כותב הקסם, אולם אם האיש הנו אדם זקן היא לא תפגע בו, אלא רק תגרום לו לחרוק שיניים בשנתו.
מחסני השוק

מחסני השוק היא רשת מרכולים פרטית בישראל.

היסטוריה

הרשת נוסדה ב-1996 וחנכה את סניפה הראשון בבאר שבע. היא נמצאת בשותפות שווה בין האחים שלום ושאול נעמן מבאר שבע לבין משפחת כהן מנתיבות. מטה החברה ממוקם בבאר שבע.
נכון למאי 2016 הרשת פרוסה ב-27 סניפים, ביישובים באר שבע, אילת, להבים, אופקים, יד בנימין, דימונה, טבריה, צפת, עין יהב, קריית אתא, אשדוד, קריית גת, קריית מלאכי, מודיעין, שלומי, יוקנעם עילית, רמת גן ותל חנן.
בשנת 2008 נאמד מחזור מכירות ב-480 מיליון שקל. בשנת 2014 הגיע המחזור
לכמעט מיליארד שקל. הרשת נחשבת לרשת שיווק המזון הגדולה באזור הדרום, לצד רשת יינות ביתן.
ב-2011 דורגה החברה על פי BDi במקום ה-11 בענף שיווק המזון הקמעונאי, עם 570 עובדים. עוד עולה מדירוגים אלה שבשתי רשתות המזון הגדולות, שופרסל ומגה, המכירות הן כמיליון ש"ח לשנה לעובד, ואילו במחסני השוק הן 886 אלף ש"ח לפי דירוג BDI (המקום השלישי מתוך עשרים חברות בדירוג) ו-400 אלף ש"ח לשנה לעובד בדירוג D&B (המקום השמונה עשר מתוך תשע עשרה חברות בדירוג).
ביולי 2012 מכרה רשת מגה שישה סניפים שלה למחסני השוק: בקריית גת, ביתר עילית, קריית מלאכי, צפת, טבריה ואשדוד. בדצמבר 2015 מכרה רשת מגה ארבעה סניפים של תת-הרשת You למחסני השוק ביוקנעם עילית, מודיעין, שלומי ובתל חנן (נשר).
בפברואר 2019 רכשה מחסני השוק את רשת "קואופ" ישראל תמורת 148 מליון שקלים.

"המותג"

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
ב-2005, לאחר אישור הממונה על ההגבלים העסקיים, נכנסו הרשתות הפרטיות "מחסני השוק", "מחסני להב", "סופר דוש", "ויקטורי", "ח. כהן סיטונאות מזון", "רמי לוי שיווק השיקמה" להסדר במסגרתו הקימו במשותף מותג פרטי בשם "המותג" על מנת להתמודד מול המותגים הפרטיים של הרשתות הגדולות "שופרסל" ו"קואופ הריבוע הכחול (מגה)". שלום נעמן, בעל רשת "מחסני השוק", הוא יו"ר "המותג".
בניין פלמוליב

היסטוריה

הבניין נבנה במטרה לשמש את מטה המשרדים הראשי של חברת קולגייט-פלמוליב. בשנת 1965 שונה שמו לבניין פלייבוי לאחר ש-Playboy Enterprises שכרה אותו עבורה. בשנת 1989 עברה החברה לבניין חדש ושמו שונה לשדרת מישיגן 919 צפון.
בשנת 2001 נמכר הבניין והוסב מבניין משרדים לבניין מגורים בעוד שתי הקומות התחתונות משמשות כשטחי מסחר ומשרדים. בנוסף שונה שמו לשם המקורי שלו - בניין פלמוליב.
אוקסימטזולין

אופן השימוש

השימוש בתכשיר בריכוז 0.05% מותר למבוגרים בלבד, השימוש במקרה גודש חמור: לחיצה אחת או טיפה אחת בכל נחיר פעמיים ביום בלבד למשך שלושה ימים בלבד.

אופן הפעולה

לאוקסימטזולין תכונות סימפטומימטיות, הוא פועל על ידי הפעלת קולטנים אלפא אדרנרגים. דבר הגורם לכיווץ נימי הדם באף ובסינוסים, להפחת של הפרשה רירית (נזלת) ולהפחתת דימום.

אזהרות ותופעות לוואי

לתרופה זו כמו לרוב האמינים הסימפטומימטים יש תופעות לוואי אנדרנרגיות (של שחרור אדרנלין), אבל היות שהתרופה ניתנת במתן מקומי בלבד ובריכוז נמוך, אין לה (בשימוש נכון) תופעות של עירור מערכת העצבים המרכזית. בניגוד למפחיתי גודש מבוססי אפדרין.
אין מספיק מידע קליני לקבוע אם השימוש בנשים בהריון בטוח. באופן תאורטי התכונות המכווצות של התכשיר עלולות לזרז צירים לקראת סוף ההריון.
בשימוש יתר של מעל 5-3 ימים רצוף הוא עלול ליצור תגובת יתר של הריריות בצורת "אפקט ריבאונד", כלומר, מיד לאחר הפסקת השימוש ריריות האף פגועות ונפוחות אף יותר. כתוצאה מתגובה זו המשתמש עלול לחזור לצרוך את התרופה בתדירות גבוהה יותר מה שעלול לגרום לסבילות פיזיולוגית ואף לתלות.