google/wiki40b huggingface dataset:
אבי כהן (הירושלמי)

קריירה

כהן נולד בירושלים לדוד כהן יליד מרוקו ולחנה אנט ילידת אלג'יריה. החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של בית"ר ירושלים בתפקיד החלוץ, שם בלט מקצועית וסיים כמלך השערים של קבוצת הנוער. עונה לאחר מכן הועלה לקבוצת הבוגרים של המועדון והוסט לעמדת המגן הימני על ידי מאמן בית"ר באותה עונה אליהו עופר. במהלך עונת 1984/1985 נפצע בברכו והושבת עד לסיום העונה.
בעונת 1985/1986 עבר לשחק במדי מכבי שעריים, ובתום העונה ירד עמה לליגת המשנה. לקראת עונת 1986/1987 חזר לבית"ר ירושלים עמה זכה באליפות ישראל הראשונה בתולדותיה, והיווה בורג מרכזי בזכייה זו עם ארבעה שערים, אחד מהם זכור במיוחד נגד מכבי נתניה בבעיטת מספרת. בעונה זו גם זומן לנבחרת ישראל. שנתיים לאחר מכן זכה ביחד עם הקבוצה גם בגביע המדינה לאחר שכבש שני שערים בניצחון במשחק הגמר על מכבי חיפה בדו-קרב בעיטות הכרעה לאחר 3–3 בתום 120 דקות.
בקיץ 1989, בגיל 27, עבר יחד עם חברו, כוכב בית"ר ירושלים, אורי מלמיליאן, למכבי תל אביב. כהן זכה לכינוי "הירושלמי" מפני שבאותה עת שיחק במועדון גם אבי כהן ה"תל אביבי". בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה כבש 3 ו-6 שערים בהתאמה. שבעונת 1991/1992 זכה עם מכבי תל אביב בתואר האליפות ואף הבקיע 17 שערים, מאזן נדיר עבור מגן, שזיכה אותו בתואר כדורגלן העונה בישראל. כהן היה זה שכבש את השער הראשון של מכבי תל אביב במסגרת אירופית בעונה בה הקבוצות הישראליות הוכנסו למעגל התחרויות באירופה. מכבי תל אביב יצאה למשחק חוץ נגד ואלטה במוקדמות ליגת האלופות של עונת 1992/1993 וכהן כבש את שער השוויון ובישל את השער השני לאבי נמני בדרך לניצחון 2–1.
בעונת 1993/1994 זכה עם מכבי תל אביב בגביע המדינה, לאחר ניצחון על הפועל תל אביב בדרבי במשחק הגמר, ובעונת 1994/1995 זכה עם הקבוצה באליפות נוספת. בעונה זו פרש כהן ממשחק פעיל, עקב פציעה שממנה לא הצליח להתאושש.
כהן שיחק בנבחרת ישראל בין השנים 1987–1992 ואף שימש קפטן הנבחרת בחלק מהמשחקים. את הופעת הבכורה שלו ערך מול נבחרת צפון אירלנד, ובסך הכל לזכותו 32 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 5 שערים.
פסח שוורצמן

ביוגרפיה

נולד במונטווידאו, אורוגוואי בשנת 1954, בגיל 11 עלה עם משפחתו לישראל אשר השתקעה בקריות. בשנת 1979 סיים את לימודי הרפואה בטכניון והחל התמחות בבית חולים העמק בעפולה. בשנת 1982 היה ממקימי המחלקה הראשונה לרפואת משפחה בשירותי בריאות כללית, בבית חולים העמק וכיהן כסגן מנהל המחלקה. ב-1987 עבר לנגב להקים את המחלקה לרפואת משפחה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. 
וכיום מנהל השירות הפליאטיבי בבית חולים סורוקה שבבאר שבע
במסגרת פעילותו בשלושת העשורים האחרונים בנגב מנהל משנת 1988 את מרפאה ט' בבאר שבע ואת המחלקה לרפואת משפחה בשירותי בריאות כללית מחוז דרום, יו"ר החטיבה לבריאות בקהילה (1998-2010) באוניברסיטת בן-גוריון. מאז שנת 2000 מייעץ בנושא כאב למחלקת אונקולוגית ילדים בבית החולים סורוקה ומנהל את המרפאה לכאב של כללית במחוז דרום. משנת 2014 מנהל את היחידה הפליאטיבית בבית חולים סורוקה. 
במסגרת אמונתו בנוגע לחשיבות הנגשת השירותים לקהילה ואיכות החיים של המטופלים בדרום, ייסד פסח בשנת 1993 את ההוספיס בית במסגרת מחוז דרום של כללית ולראשונה התאפשר לחולים הנוטים למות לעשות זאת עם תמיכת צוות רפואי בביתם עם בני משפחתם
מתגורר בתל אביב, נשוי לבטי, אב לחמישה ילדים (יניב שוורצמן הוא בנו).

הוראה ומחקר

פסח שוורצמן העמיד דורות של סטודנטים ומתמחים, שרבים מהם הגיעו לעמדות בכירות במערכת הרפואה בארץ. בנוסף להוראה לסטודנטים ולמתמחים, הקים בשנת 2004 בית ספר ארצי לכאב לרופאי משפחה בראשו הוא עומד, יזם קורס בנושא כאב בפקולטה למדעי הבריאות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, עמד בראש עשרות כנסים ברחבי ישראל והעולם וניהל במשך שנים את בית הספר ללימודי המשך (1994–2004).
במהלך שנות עבודתו כתב ופרסם למעלה מ-250 מאמרים ופרקים בספרים, חלקם בעיתונות המובילה ברפואת המשפחה ובעיתונות הרפואית בכלל בארץ ובעולם. זכה במענקי מחקר ובפרסים רבים על הצטיינותו בתחום המחקר. 
בשנת 1996 הקים את מרכז סיאל – מרכז מחקר לרפואת משפחה ורפואה ראשונית, היחיד מסוגו בארץ. במסגרת מרכז המחקר מתקיימים עשרות מחקרים ורופאי משפחה מקבלים תמיכה בתכנון ובביצוע מחקר.
בנוסף, משמש פסח שוורצמן כעורך כתב העת הישראלי לרפואת משפחה ועיתון לרפואת כאב ורפואה פאליטיבית, כמו גם חבר במערכת העיתון Journal of Pain and Symptom Management.
בייבי M

בייבי M (באנגלית: Baby M; נולדה ב-27 במרץ 1986) היה כינוי שניתן לפעוטה ששאלת ההורות החוקית שלה התבררה בבית המשפט האמריקאי, בעקבות מקרה של פונדקאות. מקרה זה מציין את הפסיקה הראשונה של בית המשפט האמריקאי לגבי תוקפו של הסכם פונדקאות.

פרטי המקרה

ויליאם שטרן חתם על הסכם פונדקאות עם מרי בת' וייטהד. על פי ההסכם, וייטהד הופרתה מזרעו של שטרן וויתרה על זכויות ההורות שלה לטובת ויליאם ואשתו אליזבת. אולם, זמן קצר לאחר הלידה וייטהד החליטה להשאיר את הילדה בידיה. בתגובה, הזוג שטרן תבע בבית המשפט את זכותם להיות ההורים החוקיים של הילדה.
בית המשפט בניו ג'רזי קבע כי חוזה הפונדקאות היה בלתי תקף, והכיר במרי בת' וייטהד כאמה החוקית של התינוקת. במקביל, בית המשפט העביר את המקרה לבית הדין לענייני משפחה, כדי לקבוע אם וייטהד כאם, או שטרן כאבא, יקבלו חזקה חוקית על התינוקת. בעקבות המשפט, שטרן זכה למשמורת, ואילו וייטהד זכתה בזכויות ביקור.

חשיבות משפטית

חשיבותו של המקרה הייתה בכך שהדגים את המשמעויות המורכבות הקשורות להריון ולידה במסגרת פונדקאות. החלטת בית המשפט בניו ג'רזי קבעה שאי אפשר לשנות את מעמדה המשפטי של אישה הנושאת ילד כאם הוולד אותו ילדה. זאת, גם במקרים בהם נחתם חוזה פונדקאות. אולם, כאשר התפתחה הטכנולוגיה ואישה יכולה ללדת תינוק שאין לה קשר גנטי אליו, השאלות המוסריות והמשפטיות הקשורות לתהליך שבו ועלו.
עדיין, לפחות בניו ג'רזי, המקרה של בייבי M, משמש כתקדים. בשנת 2009, בית המשפט העליון בניו ג'רזי קבע כי לפונדקאית שאין לה קשר גנטי לתינוקת אותה הרתה לזוג הומוסקסואלים יש זכות הורות. עם זאת, מאוחר יותר פסק דין מ-2011 העניק משמורת מלאה לאב הביולוגי.
מרכז אקדמי דן

אודות המוסד

מרכז אקדמי דן הוקם על ידי אנשי אקדמיה ומנהלים על מנת ליצור מרכז אקדמי ייחודי המתמחה במקצועות טכנולוגיית המידע ומנהל עסקים, ועובד בשיתוף פעולה עם חברות בתחומים אלו אשר שותפות בהקמת המרכז. שיתוף זה מהווה את המקור למוטו של המרכז "האקדמיה של החברות".
בשנים שקדמו להקמת המרכז הסתמנה האטה בבוגרים בתחומים טכנולוגיים וכן עלה הצורך של התעשייה בעובדים אקדמאים בתחום. לדברי זיו מנדל, מנכ"ל משותף בג'ון ברייס הדרכה ואחד השותפים בהקמת המרכז, מרכז אקדמי דן הוקם כדי לספק לתעשייה בוגרים בתחום, ולהגדיל את כוח האדם בעל השכלה אקדמית בתחומי טכנולוגיית המידע. 
על מנת ליישם את השילוב בין לימודים לעבודה מעשית מקשר המוסד בין הסטודנט לחברות השותפות בהקמתו. החברות השותפות קולטות את הסטודנטים בעבודות סטודנטיאליות ובכך מקנות להם הכשרה מעשית במשך תקופת לימודיהם. הפעילות האקדמית ותוכניות הלימוד של המרכז מותאמות לצורכי התעשייה על מנת להקנות לסטודנטים הן את הידע האקדמי התאורטי הנדרש והן את ההכשרה המעשית בפועל. התאמה זו מונחית על ידי ועדה מייעצת מטעם החברות המורכבת ממנהלים, יזמים ואנשי מפתח בחברות אלו. עם חברות אלו נמנות בין היתר מטריקס, אשר הלוותה את סכום הכסף הראשוני להקמת המרכז, ג'ון ברייס הדרכה (חברה בת של מטריקס), קומברס, 013 נטוויז'ן, IBM ישראל, EMC, סלקום, אינטל, שירותי בריאות כללית ואורקל ישראל.
הפעילות האקדמית של המרכז החלה בשנת הלימודים תשע"ב, באוקטובר 2011, עם שתי תוכניות לימוד לתואר ראשון שקיבלו היתר המל"ג: מדעי המחשב (.B.Sc) ומערכות מידע ניהוליות (.B.A). בשנה השלישית ללימודים הסטודנטים חויבו לפרויקט מעשי באחת החברות השותפות. בפרויקט הם מונחים הן על ידי המרכז והן על ידי החברה.
בחודש מרץ 2012 נפתח במרכז מסלול הלימודים במנהל עסקים, בדגש על ניהול משאבי אנוש וניהול השיווק. מתוכננת גם תוכנית ליזמות בחברות הייטק, ובתקשורת/מולטימדיה, בדגש על לימודי אינטרנט.
שכר הלימוד השנתי במרכז האקדמי דן בשנת התשע"ב היה כ-28,500 ש"ח.
באפריל 2013 הודיעה הנהלת המכללה, ל-400 הסטודנטים שלמדו בה, על כישלון כלכלי ועל מיזוגה עם המרכז ללימודים אקדמיים ומעברה לאור יהודה, שם שוכן המרכז ללימודים אקדמיים. נשיא המכללה, פרופ' אחיטוב, נימק צעד זה בקשיים כלכליים.
הרברט מרקוזה

קורות חייו

מרקוזה נולד בברלין למשפחת סוחרים יהודים. השם מרקוזה (בדומה לשם מרקס) הוא צורה גרמנית של השם העברי מרדכי. יהדותו של מרקוזה לא שיחקה תפקיד מרכזי בחייו. אמנם, בהגיעו ל-13 חגג את בר המצווה שלו, אך מתנת בר המצווה שלו מהוריו הייתה כתבי שייקספיר בגרמנית (בתרגום שלגל).
ב-1916 סיים מרקוזה את לימודיו התיכוניים. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס לצבא גרמניה ושירת ביחידת ההגנה האווירית על ברלין. על עצמו מעיד מרקוזה שלא פעם ברח מבסיסו הצבאי לאוניברסיטה, כדי לשמוע שיעורים. עם תום שירותו הצבאי הצטרף לפלג הקומוניסטי של ליגת הספרטקיסטים, והשתתף במרד המרקסיסטי שנקטע באיבו. לדבריו "נתנו לי רובה והלכתי באלכסנדרפלאץ ואמרו לי להרוג את הבורגנים". בהמשך עזב מרקוזה את המפלגה הקומוניסטית ואמר: "ראיתי מה עשו הדוברים הראשיים במפלגה ועזבתי" למרות עזיבת המפלגה, הוא לא נטש את הרעיונות הקומוניסטיים. בשנת 1928 עבר לפרייבורג, ושם למד ספרות וכתב על ההיסטוריציזם והאונטולוגיה של הגל, ועל סינתזה אפשרית בין כתביהם של קרל מרקס ומרטין היידגר.
בשנת 1933, עם עליית השלטון הנאצי, עזב לשווייץ יחד עם המכון למחקר חברתי. ב-1940 עבר לארצות הברית, שם פעל תחילה במסגרת מערכת התעמולה האנטי-נאצית ולאחר מכן במחקרים מודיעיניים עבור "המשרד לשירותים אסטרטגיים" (OSS, שהפך בגלגול מאוחר ל-CIA). בתום המלחמה הועסק על ידי מחלקת המדינה.
בשנת 1956 נישא לאינגה ניומן לבית ורנר (Inge S Neumann) אלמנתו של חברו ועמיתו באסכולת פרנקפורט הפילוסוף פרופ' פרנץ ניומן. נישואיהם נמשכו עד פטירתה ב-1972 .
בשנים 1958 עד 1965 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ברנדייס ולאחר מכן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
בשנת 1976 נישא לבלשנית ריקי שרובר, תלמידתו, שהייתה צעירה ממנו בארבעים שנה. נכדו הוא ההיסטוריון הרולד מרקוזה.
מרקוזה נפטר ב-1979 בעת ביקור בשטרנברג שבגרמניה.

הגותו

מרקוזה חקר את המרקסיזם, וכתב על מה שלדעתו השתבש בין אמצע המאה ה-19, עת נכתב המניפסט הקומוניסטי, לבין המאה ה-20, שהכילה שתי מלחמות עולם, ושבמהלכה שונו כליל החיים במערב. מרקוזה בוחן מדוע לא התרחש גיבושו של מעמד מהפכני, כפי שניסח זאת קרל מרקס, ומדוע הפיכה-חברתית של מעמד כזה הפכה ל"בלתי אפשרית" בחברה המערבית הקפיטליסטית המודרנית. התזה העומדת בבסיס הגותו נוגעת בהתרסקות "בניין העל" המרקסיסטי אל תוך המערכת הכלכלית, דבר אשר אינו מאפשר את החיכוך שהיה אמור על פי מרקס להצית הפיכה חברתית.
להגותו נודעה השפעה רבה על מנהיגי סטודנטים ופעילים רדיקליים. ביניהם ניתן למנות את אבי הופמן, אנג'לה דייוויס, רודי דוצ'קה ועוד.
כמו כן מרקוזה חקר את קשר התקשורת ומכנה אותה כניכור וטוטליטריות. שכן האדם נמצא במצב של ניכור מוחלט. בגלל אמצעי התקשורת ההמוניים שמשכנעים את הציבור, כי אינטרסים מסוימים הם בעצם אינטרסים חבויים של האליטות ששולטות בתקשורת. וכי המציאות הטכנולוגית פולשת כיום למרחב הפרטי של חירותו הפנימית של האדם ומצמצמת אותו.
כפרה עליך

כַּפָּרָה עָלֶיךָ (או כַּפָּרָה עָלַיִךְ או כַּפָּרָה עֲלֵיכֶם או בקיצור: כַּפָּרָה - כשבכל המקרים המילה "כפרה" נהגית במלעיל) הוא ביטוי בעברית ישראלית שמקורו במרוקאית יהודית. המונח מהווה ביטוי של חיבה ונגזר במקור ממנהג הכפרות ביהדות בערב יום הכיפורים (שאף הוא עצמו נגזר מהכפרה שהייתה בבית המקדש כשהיה קיים), ברם מובנו בצורה זו בימינו הוא: "מותק", "יקיר" או "אהוב".

מקור הביטוי

המילה כפרה, כמעין מילה נרדפת למחילה, מופיעה בנוסח זה במשנה, שם נאמר על אדם העומד למות: 
ואם אינו יודע להתוודות אומרים לו: אמור, תהא מיתתי כפרה על כל עוונותי
— (מסכת סנהדרין ו ב)
בתנ"ך מדובר רבות על כך שאדם צריך לכפר על עוונותיו, לרוב על ידי הקרבת קורבנות. במקרים שונים בדתות האברהמיות שונות, כמו במנהג תרנגול הכפרות של יום כיפור, עולה הרעיון שאדם, חיה או חפץ כלשהם (לרוב חיה)- יקבל על עצמו את עונשו של אדם כלשהו, בעבור החטאים והעוונות אותם ביצע.
כבר במשנה קיים אזכור של המונח, בדומה לצורתו הנוכחית, כאשר אדם אומר שהוא יהיה כפרת חברו:
רבי ישמעאל אומר, בני ישראל, אני כפרתן, הרי הן כאשכרוע, לא שחורים ולא לבנים, אלא בינוניים.
— מסכת נגעים, פרק ב, משנה א
המילה "כפרה", במלעיל, אשר חלחלה לעברית המודרנית, מקורהּ ביהדות מרוקו, במובן חיבוב אדם או ישות כלשהי אחרת. על אדם אהוב נאמר: "כפרה עַלֵיכּ", או "נַמְשִי כפרה עַלֵיכּ" ("אלך כפרה עליך") ובעברית כפרה עליך. הפירוש: אני אוהב אותך כל כך, שאני מוכן לעמוד במקומך ולכפר על עוונותיך, והוא נוצר כנראה בהשראת ביטוי ערבי שפירושו "אהיה פדיונך".
עם השנים היה הביטוי "כפרה עליך" או בקיצור, "כפרה", לנפוץ בישראל.
בחינת הבגרות במתמטיקה

לתת חמש - התוכנית הלאומית לקידום המתמטיקה

עם כניסתו לתפקיד שר החינוך ב-2015 הצהיר נפתלי בנט שהוא רואה במתמטיקה ברמה גבוהה תשתית חיונית להמשך הצלחתה של ישראל. ביולי 2015 יזם בנט את הגדלת הבונוס ללומדי 5 יחידות לימוד מתמטיקה ל-30 נקודות. בדצמבר 2015 הודיעו בנט והאוניברסיטאות על העלאת הבונוס לנבחני מתמטיקה 5 יחידות ל-35 נקודות. בנוסף, השיק בנט השיק תוכנית לאומית להכפלת כמות התלמידים הלומדים 5 יחידות לימוד מתמטיקה, בהשקעה של 75 מיליון שקל. התוכנית כוללת הוספת שעות לימוד, הכשרת מורים נוספים וסיוע של חונכים מהאקדמיה וההיי-טק. בשנה הראשונה ליישום התוכנית עלה מספר הניגשים לבחינת הבגרות במתמטיקה ברמת 5 יחידות לימוד מ-12,037 ל-15,800, אך הנבחנים הללו החלו ללמוד בטרם הושקה התוכנית. ביוני 2018 ניגשו כ-18,000 תלמידים לבחינות הבגרות במתמטיקה ברמת 5 יחידות לימוד.
אסון הכדור הפורח בלוקסור

רקע

כדורים פורחים משמשים בדרך כלל במצרים כדי לתת לתיירים מראה מהאוויר של הנוף של המדינה ואתריה המפורסמים. בלוקסור, טיסות כאלה מציעות נופים של נהר הנילוס, של מקדש כרנך, עמק המלכים, ואטרקציות נוספות. חששות על בטיחות הנוסעים הועלו מעת לעת, עם מספר תאונות שדווחו ב-2007, 2008 ו-2009.
באפריל 2009, 16 אנשים נפגעו כאשר בלון פורח התרסק במהלך סיור מעל לוקסור. לאחר ההתרסקות, טיסות הכדורים הפורחים קורקעו למשך שישה חודשים, ואמצעי הבטיחות שופרו. אימון הטייסים שופר, והוקצה לכדורים אזור נחיתה ספציפי. בעקבות הפלתו מהשלטון של חוסני מובארק ב-2011, רבים התעלמו מציות לחוקי התעופה לכדורים הפורחים.
לחברת Sky Cruise, מפעילת הטיסה, קרתה תאונה קודמת, באוקטובר 2011. שאחריה הצהירה החברה כי היא מבוטחת כראוי ומוכנה לפצות את משפחות הקורבנות.

התרסקות

ב-26 בפברואר, כדור פורח מסוג  Ultramagic N-425, רישום SU-283, המופעל על ידי חברת Sky Cruise המריא כשהוא נושא עשרים נוסעים וטייס. על פי עדותו של טייס כדור פורח סמוך, מוחמד יוסוף, פרצה אש בכדור הפורח כמה מטרים מעל הקרקע, תוך כדי ניסיון לנחות, כתוצאה מדליפת דלק. האש אפפה את הסל, הטייס ונוסע אחד קפצו, אך הבלון הפורח עלה במהירות בגלל משב רוח חזק. כאשר הבלון הפורח עלה באוויר, בערך שבעה נוסעים קפצו אל מותם תוך ניסיון להימלט מהאש. בגובה של כ- 300 מטרים, היה פיצוץ אשר נשמע כמה ק"מ משם. הבלון עם שאר הנוסעים צלל אל הקרקע, והרג את כול הנוסעים שנותרו. עד ראייה אחד ציין כי הוא שמע "פיצוץ גדול. זה היה מפחיד", אף על פי שזה היה כמה קילומטרים מהמיקום שלו. יוסף אמר כי נראה שדליפת דלק באחד ממכלי הדלק של הבלון גרמה לשריפה וכתוצאה מכך לפיצוץ. דיווחים נוספים ציינו כי אולי הכדור הפורח פגע בקו חשמל.
שתי דקות מאוחר יותר, הכדור הפורח השרוף התרסק בשדה-סוכר מערבית ללוקסור. פיצוץ נוסף נשמע 15 שניות מאוחר יותר. אמבולנסים הגיעו למקום לאחר 15 דקות. גופות היו מפוזרות על פני השדה, כאשר עובדי הצלה הגיעו למקום. הרגעים האחרונים של הכדור השרוף צולמו על ידי חובב וידאו.

נפגעים

בזמן שהמריא, נשא הכדור הפורח 20 נוסעים, ואת Momin Murad, הטייס המצרי. תשעה עשר מהנוסעים היו תיירים: תשעה מהונג קונג, ארבע מיפן, שלושה מבריטניה, שניים מצרפת ואחד מהונגריה; הנוסע ה-20 היה מדריך טיולים מצרי.

לאחר התאונה

אחרי שקיבל את החדשות על התאונה הטרגדית, אסר מושל לוקסור, עזת סעד, על כל טיסה של כדורים פורחים בתוך תחום השיפוט שלו עד להודעה חדשה. השר המצרי לתעופה אזרחית, וואיל אל-מדעווי, השעה את כל טיסות הכדורים הפורחים בפריסה ארצית. הנשיא מוחמד מורסי הביע את "תנחומיו העמוקים ביותר ואהדתו לבני משפחותיהם של אלה שאיבדו את חייהם באירוע הטרגי." 

תוצאות החקירה

תוצאות ראשוניות של החקירה הממשלתית שללו עבירה פלילית כסיבת ההתרסקות. 
רשות התעופה האזרחית המצרית  פרסמה דו"ח סופי של ההתרסקות, בן 219 עמודים, ב-7 בינואר 2014. הדו"ח קבע כי דליפת דלק מצינור שהיה מחובר למבער של הכדור פורח גרמה לתאונה. הצינור היה בלוי, מאחר שהיה בשימוש מאז 2005. הדליפה הוצתה בעת הנחיתה.
טייס הכדור הפורח ומהנדס התחזוקה נעצרו בחשד לרשלנות.
WIZ!

פעילויות חברתיות

ביוני 2017 התחיל הערוץ להפיק קמפיין מוזיקלי בשיתוף פעולה עם הזמרת אגם בוחבוט על גלישה בטוחה ברשתות החברתיות.
מטתזה

חילוף יון נגדי

מטתזה היא טכניקה נפוצה לחילוף יונים. כאשר מתחילים מתמיסות מימיות של יונים אנאורגנים, ניתן להשתמש במטתזה כדי לבודד מלחים שמתמוססים בממס אורגני.
הוועדה לקידום השוויון בנטל

רקע להקמת הוועדה

ב-23 ביולי 2002 אושר בכנסת, בעקבות המלצותיה של ועדת טל, חוק דחיית שירות לתלמידי ישיבות שתורתם אומנותם, התשס"ב-2002,. החוק, שנודע בשם "חוק טל", איפשר המשך מתן דחיית גיוס לבחורי הישיבות בכפוף לתנאים המפורטים בו. ב־18 ביולי 2007 החליטה הכנסת על הארכת תוקפו של חוק טל ב-5 שנים נוספות. ב־21 בפברואר 2012 פסק בג"ץ בדעת רוב שהחוק אינו חוקתי, ולכן אין להאריכו מעבר למועד פקיעתו הצפוי, 1 באוגוסט 2012. 
בעקבות כך הוקמה ועדת פלסנר, ובה עשרה חברים, בהם ח"כים ונציגי ציבור. הוועדה החלה בדיוניה ב-21 במאי 2012, וראש הממשלה ביקש שיגבשו מסקנות עד סוף חודש יולי 2012.

פירוק הוועדה

בעקבות פרישתם של נציגי ישראל ביתנו והבית היהודי, הודיע ב-2 ביולי 2012 ראש הממשלה שהוועדה מבוטלת מאחר שאין ביכולתה לגבש המלצה שתשיג רוב בכנסת.
הודעתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו על פירוק הוועדה יצרה משבר פוליטי קואליציוני בינו לבין שאול מופז, יו"ר מפלגת קדימה. ראש הממשלה האשים את פלסנר ואת מפלגתו בכך שבניגוד למנדט שניתן לוועדה הוא לא הסכים לדון בהגברת השוויון בקרב ערביי ישראל באמצעות שיתופם בשירות אזרחי, ושמאידך התעקש פלסנר על עמדה נוקשה כלפי הציבור החרדי. מנגד, האשים מופז את הליכוד שהעדיף את החרדים כשותפיו הטבעיים לקואליצייה על פני שינוי מהותי שיביא לגיוסם הכולל לצה"ל, כצבא העם.

ועדת פרי

לאחר הקמת ממשלת נתניהו השלישית במרץ 2013, הוקמה ועדת שרים בראשותו של יעקב פרי ממפלגת יש עתיד, שהמליצה על תוכנית גיוס אשר לפיה יהיו פטורים מגיוס רק 1,800 "מתמידים" בכל שנתון. הוועדה קבעה כי יוטלו סנקציות כלכליות על ישיבות שלא יעמדו ביעדי הגיוס, ואילו ישיבות בעלות אחוזי גיוס גבוהים יתוגמלו כספית. כמו כן המליצה הוועדה כי אם יעדי הגיוס לא יתממשו, ייפתחו הליכים פליליים כנגד המסרבים להתגייס. 
ב-7 ביולי 2013 אישרה הממשלה הגשה של הצעת חוק לגיוס הדרגתי של תלמידי הישיבות בהתאם לעקרונות שאימצה ועדת פרי. נציגים חרדים הגיבו בחריפות לאישור הצעת החוק בממשלה. חבר הכנסת יעקב ליצמן אמר: "מי שחושב שבכפיה, בכוח, בסנקציות, בגזירות ובאיומים יכניעו את לומדי התורה – טועה טעות מרה. מוטב שיסתכל להיסטוריה הארוכה של עמנו וייווכח שההפך הוא הנכון”.
ביולי 2013 הניחה הממשלה על שולחן הכנסת שתי הצעות חוק להסדרת גיוסם של בני ישיבות לצה"ל ולשילובם בשירות אזרחי. ב-12 במרץ אושר החוק החדש בכנסת.
פסיכודרמה

הפסיכודרמה (מיוונית:  ψυχή נפש ו- δράμα פעולה) היא שיטת עבודה בפסיכותרפיה שמבוססת על הפעולה הדרמטית ועל משחק תפקידים. 
השיטה פותחה על ידי יעקב לוי מורנו. הפסיכודרמה היא אחת משיטות הטיפול באמנויות. הפסיכודרמה משלבת תאוריות מסורתיות של פסיכותרפיה, טכניקות מתחום הפסיכולוגיה ותאוריות הנוגעות לתהליכים העושים שימוש בדרמה ומשחק.

מטרת הפסיכודרמה

הפסיכודרמה מאפשרת איתור מקורות הספונטניות תוך כדי העלאת חוויות מהעבר הקרוב והרחוק. בדיקת אלטרנטיבות שונות, על ידי חוויות מתקנות והתנסויות במצבים עתידיים אפשריים, על מנת להביא שיפור ניכר בביטחון העצמי ובהרגשת הערך האישי. 
בין השאר, תורמת הפסיכודרמה לשיפור משמעותי בהגדרת הזהות האישית והמקצועית, וכן מחזקת את יכולת ההתמודדות עם בעיות בזוגיות, בעיות ביחסי הורים-ילדים (בכל גיל), משברי גיל, בגידת הגוף, שכול, אובדן, פרידות וויתורים הכרחיים.

עקרונות השיטה

השיטה מבוססת על האמונה שבכל אדם יש מן הכוח הבורא והיוצר.  
כדי להגיע למפגש עם היצירתיות על האדם לגלות את מקורות הספונטניות שלו. הספונטניות היא כוח הפועל בהווה ומניע את הפרט לקראת תגובה הולמת במצב חדש ותגובה חדשה על מצב ישן.
במסגרת זו בודקים יחסים בין-אישיים, קונפליקטים ובעיות רגשיות ומטפלים בהם על ידי שיטות שנלקחו מעולם התיאטרון והדרמה. המלה "דרמה", אין פירושה "משחק" או "הצגה". כאן היא משמשת בהוראתה הראשונית (במקורה היווני) – פעולה. כלומר, במקום לפתור בעיות המתעוררות בין אדם לבין עצמו, בין אדם למשנהו, או בתוך קבוצת אנשים על ידי דיבור, מועלות הבעיות על ידי הצגתן בפועל.

שיטת העבודה

הצגת הבעיה, משחקי תפקידים וחילוף התפקידים מאפשרים לכל אחד להיות, במהלך הדינמי, בתפקידו ואף "בעורו" של חברו לקבוצה. היכולת לראות את המציאות בעיני האחר ואפילו לראות את "עצמי" בעיני האחר, פותחת אפשרויות לשיתוף פעולה על בסיס ידידותי ואמפתי (ולאו דווקא תועלתי), תוך פתיחות לנקודת מבט שונה, פתיחות שהיא אבן יסוד להכרות מעמיקה יותר עם ה"עצמי" .

פסיכודרמה פרטנית

בהסתמך על כלים מעולם הפסיכודרמה הקלאסית, התפתח פלג בפסיכודרמה שמשתמש באמצעים פסיכודרמיים לטיפול פרטני. למעשה בצורה זו אין קהל אלא המנחה הוא זה ש"משחק" דמויות שונות או משמש ככפיל של הפרוטגוניסט. הרובד הקבוצתי בשיטה זו לא קיים אך הרובד האישי מקבל חיזוק והשפעתו מעצימה. מאחר שתשומת לב המנחה נתונה כולה לאדם אחד העבודה מבוקרת יותר ויש יכולת טוב יותר להתאים את התהליך לאופי האינדיבודאלי של המטופל.
ארטם קראבץ

קריירה

קראבץ התחיל את הקריירה שלו במחלקות נוער מקומיות עד שבגיל 15 הצטרף לאקדמיה לכדורגל של דינמו קייב. בעונת 2006/2007 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון בה זיהה מאמנו את הפוטנציאל הטמון בקראבץ ובאותה עונה גם ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בליגת העל האוקראינית ועונה לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. למרות שמיעט לשחק בליגה קראבץ רשם 10 הופעות במסגרת גביע אופ"א בעונת 2008/2009 וכבש שתי שערים בתיקו 2-2 נגד ולנסיה שעזרו לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר המפעל. בעונת 2010/2011 החל קראבץ לסבול מסדרת פציעות אשר מנעו ממנו להשתלב בהרכב הקבוצה. בקיץ 2013 הושאל לארסנל קייב על מנת לצבור דקות משחק וכבר בתחילת העונה כבש 3 שערים ב-10 משחקים, אך הוא סיים את העונה מוקדם בגלל פציעה. בעונת 2014/2015 חזר קראבץ לדינמו קייב כאשר בעונה זו הוא הצליח להשתלב בהרכב הקבוצה והיה מלך השערים של קבוצתו עם 15 שערים ב-24 משחקים ובסיום העונה אף זכה עם קבוצתו בדאבל. ב-4 בינואר 2016 הושאל לשטוטגרט מהבונדסליגה עד לסיום העונה. ב-30 באוגוסט 2016 הצטרף לגרנדה בהשאלה עד לסיום העונה. בינואר 2018 חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים עם הקבוצה הטורקית קייסריספור.
ב-26 במרץ 2008 זומן לראשונה לסגל נבחרת אוקראינה לקראת משחק ידידות נגד  סרביה, אך הוא שוחרר מהסגל עקב פציעה. ב-8 בפברואר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד רומניה. ב-9 ביוני 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד גאורגיה.
נשק כימי

נשק כימי או לחלופין נשק טוקסיקולוגי הוא כל נשק בו נעשה שימוש בכימיקלים טוקסיפיקנטיים כאמצעי להרעלת הקורבן מתוך מטרה להמיתו או לפציעתו אנושות. נשק כימי נחשב לנשק לא קונבנציונלי ושימש בעיקר להשמדה המונית. השימוש בו אסור על פי אמנת האג. החל מ-1997 גם ייצורו ואגירתו אסורים.
השימוש המוצלח הראשון בנשק כימי נעשה בקרב איפר השני (אפריל 1915) במלחמת העולם הראשונה על ידי הגרמנים. אמנם מספר הנפגעים מנשק כימי במלחמה זו לא היה גבוה (יחסית למספר הנפגעים מכלי נשק קונבנציונליים), אך יצא לו מוניטין של נשק מפחיד ואכזרי. הבעיה העיקרית במיגון כנגדו היא בכך שקשה להגן על כל הגוף ולעיתים מספיק שיש שטח מגע קטן של הגוף עם החומר המזיק על מנת לגרום למוות. בנוסף, עצם השימוש במיגון מקשה על התנועה, הראייה והנשימה. 
חרף האיסור, נעשה בנשק זה שימוש לעיתים, ובמיוחד על ידי שליטים חסרי מעצורים ובמקומות נידחים, קשי גישה, ומחוץ למוקד ההתעניינות הבינלאומית. הדיקטטור האיטלקי בניטו מוסוליני השתמש בנשק כימי בפלישת איטליה הפאשיסטית לאתיופיה, טורקיה עשתה בו שימוש בעת טבח דרסים, גמאל עבד אל נאצר נשיא מצרים עשה בו שימוש במלחמתו בתימן וסדאם חוסיין שליט עיראק, השתמש בנשק כימי במלחמתו בכורדים תושבי צפון ארצו שלו (ראו הערך חלבג'ה) וגם כנגד מטרות איראניות במלחמת איראן-עיראק. במלחמת האזרחים בסוריה שפרצה ב-2011 נעשה שימוש בנשק זה, בעיקר בגזים מסוג כלור וסארין, מספר פעמים, כאשר האירועים שזכו לתשומת לב עולמית הם המתקפה הכימית בע'וטה באוגוסט 2013 והמתקפה הכימית בח'אן שייח'ון באפריל 2017.
יעילות הנשק הכימי במלחמה היא מוגבלת. עיקר כוחו בפאניקה שהוא גורם כאשר מתבצע בו שימוש כנגד אוכלוסייה אזרחית. דרכי התגוננות מפני נשק כימי כוללות מסכת גז, המסננת את האוויר קודם נשימתו, ושהייה בחדר אטום, המונע חדירת גז. טווח השפעתו קטן ומושפע ממזג האוויר ופני השטח.
ההרפתקאות הגדולות ביותר: סיפורי התנ"ך

תקציר העלילה

ארז ומרגו הם שני ארכאולוגים צעירים הנמצאים בחפירה בליווי חברם הנווד, רוני. במהלך החפירות החבורה נתקלת בדלת עתיקה המתגלה כממד לתקופות שונות בזמן. בכל פרק החבורה נשלחת לאירועים שונים מתקופות התנ"ך והברית החדשה.
פרקי הסדרה מוצגים בסדר לא כרונולוגי. לרוב החבורה מתקשרת עם הדמויות הראשיות מכל סיפור, אך היא לא משפיעה עליהם כדי לא לשנות אל העלילה. לדוגמה בפרק העוסק בשמשון ודלילה, החבורה פעלה להזהיר את שמשון מדלילה, אך איחרו את המועד במספר דקות. הסיפור היחידי בו הקבוצה לא לקחה חלק פעיל באירועים ורק שמעו עליו ממספר חיצוני, הוא סיפור גן העדן, שכן לא היה יכול להיות שם אדם נוסף מלבד אדם וחוה.
בין הסיפורים הנוספים שאפשר למצוא בסדרה הם דניאל בגוב האריות, יהושע וחומות יריחו, תיבת נח, דוד וגוליית ומשה.

הפקה והפצה

את הרעיון לסדרה הגה בהתחלה המייסד המשותף של חברת "האנה-ברברה", ג'וסף ברברה, כשבע עשרה שנים לפני הפקתה, אך הוא התקשה להשיג תמיכה בפרויקט. בסופו של דבר, חברת האם של "האנה-ברברה", "Taft Broadcasting", הסכימה לספק מימון לסדרה שהפרק הראשון שלה יצא בשנת 1985. בשנת 1991 חברת "Turner Entertainment" רכשה את החברה, ולכן היא המשיכה להפיק אותה. חברת "Sparrow-Star Song" סייעה בהפצת כל פרקי הסדרה ב-VHS, פרק אחד לכל קלטת. חמישה פרקים של סדרה הופצו ב-DVD בשנת 2006.
בישראל, הופצה הסדרה בקלטות וידאו בדיבוב לעברית בתחילת שנות התשעים, אך דובבו רק ששת הפרקים הראשונים. ככל הנראה מהסיבה שהחל מהפרק השביעי מציגה הסדרה סיפורים מהברית החדשה.