טאלין

מקור השם

במקורות הרוסים העתיקים העיר טאלין הוזכרה בשם "קוליוואן" (Колывань), במסמך ההיסטורי "הכרוניקה הליבונית של היינריך" (Heinrici Cronicon Lyvoniae), שנכתב בלטינית על ידי היינריך הליבוני במחצית הראשונה של המאה ה-13, העיר מוזכרת בשם הסקנדינבי "לינדַניסֶה" (Lindanise). בימי הביניים הגרמנים והסקנדינבים החלו לקרוא לעיר בשם רֶווַל (Reval, להאזנה (מידע • עזרה)), שמקורו במילה "רוולה", ששימשה כשם האסטוני העתיק של מחוז הריו. השם רוול (ברוסית: Ревель) היה שמה הרשמי של העיר עד שנת 1917.
מקור השם "טאלין" שנוי במחלוקת. יש החושבים שמשמעו "טַאַני לין" שפירושו באסטונית "העיר הדנית". לפי גרסה אחרת, הפירוש הוא "טלווה לין" (Talve linn), שמשמעו "העיר החורפית", אך יש טוענים שמקור השם הוא "טאלו לין" (Talu linn), שפירושו באסטונית "עיר חקלאית". שמה האסטוני של העיר "טאלין" הוזכר לראשונה במקורות הכתובים בשנת 1536 והפך לשמה הרשמי של בירת אסטוניה בשנת 1918.

גאוגרפיה

אגם אולמיסטה הוא האגם הגדול ביותר בשטח העיר טאלין, והוא מהווה את מקור מי השתייה הראשי של העיר.

היסטוריה

טאלין נוסדה ככפר אסטוני בשם "לינדניס". העיר מופיעה על המפה של הקרטוגרף הערבי מוחמד אל-אדריסי בשנת 1154 בשם "קאלווני" (Kaleweny), שמקורו במילה "קוליוואן" (ברוסית: Колывань), שהייתה שמה הרוסי של טאלין. העיר שימשה כנקודת חיבור בין רוסיה לסקנדינביה. בשנת 1219 נכבשה העיר על ידי הדנים, אך עוד קודם לכן היו העיר וסביבותיה למטרה למסעי הצלב הצפוניים ותושבי האזור אולצו להתנצר. הדנים מכרו את טאלין וסביבותיה למסדר הטבטוני בשנת 1345. בשנת 1500 הוגבה צריח כנסיית אולף הקדוש שבעיר, והגיע לגובה 159 מטרים. משנת 1549 הייתה הכנסייה הבניין הגבוה בעולם, עד שבשנת 1625 נפגע הצריח ונשרף ממכת ברק. בשנת 1561 נכבשה העיר על ידי השוודים, ובשנת 1721 נכבשה על ידי רוסיה. הצאר פטר הגדול נתן לעיר זכויות עירוניות מצומצמות.
ב-24 בפברואר 1918 הכריז הפרלמנט האסטוני על עצמאות אסטוניה ועל טאלין כעיר בירתה. בנוסף הוקמה ממשלה זמנית. הקיסרות הגרמנית לא הכירה בעצמאותה של אסטוניה וחששה מפגיעה באינטרסים של הגרמנים-הבלטים במדינה. על כן נכבשה טאלין ביום למחרת על ידי הצבא הקיסרי הגרמני. הצבא הגרמני יצא מטאלין בעקבות כניעת גרמניה למעצמות ההסכמה באמצע נובמבר 1918. בעקבות עזיבת הצבא הגרמני ואי ההכרה הסובייטית בעצמאותה של אסטוניה, פתח הצבא האדום בסוף נובמבר במתקפה והתקדם לכיוון טאלין. במתקפתו הגיע הצבא האדום עד כ-34 קילומטרים מזרחית לעיר בסוף דצמבר אותה שנה.
במהלך דצמבר הגיעו לטאלין מתנדבים פינים ללחימה בסובייטים.
בעקבות התקפת הנגד האסטונית בתחילת ינואר 1919 התרחק קו החזית מזרחה.
בתחילת ינואר 1920 נכנסה הפסקת אש לתוקף וחוזה השלום עם רוסיה הסובייטית נחתם ב-2 בפברואר אותה שנה.
ב-2009 הוקם בטאלין עמוד הניצחון לזכר מלחמה זו ובראשו צלב החופש שחולק למצטיינים בה. לאחר השתלטות הסובייטים ב-1940 הייתה לבירת הרפובליקה הסובייטית של אסטוניה, שסופחה במהרה לברית המועצות. ב-1941 נכבשה על ידי הנאצים, וב-1944 נתפסה שוב על ידי הסובייטים.
בינואר 1991 היו התנגשויות דמים בווילנה וריגה בין כוחות סובייטיים ומקומיים. בעקבות זאת הוחלט להקיף את גבעת טומפאה עליה נמצא בית הפרלמנט האסטוני בסלעים גדולים ומכשולי בטון. אחד הסלעים הושאר במקום כזיכרון לאירוע זה.
בעקבות הפוטש של אוגוסט במוסקבה שנכשל, התכנס הפרלמנט האסטוני וב-20 באוגוסט 1991 הכריז על עצמאות אסטוניה. המהלך עבר ללא שפיכות דמים ותוך זמן קצר הוכרה עצמאות אסטוניה על ידי רוסיה והצבא הסובייטי עזב אותה. הסלעים והמכשולים פורקו ונשאר רק סלע אחד עם תאריך הכרזת העצמאות.

אוכלוסין

נכון לתאריך 01.01.2009 היו רשומים בעיר 404,005 תושבים.

מספר תושבים בעבר:

1816: 12,000

1834: 15,300

1851: 24,000

1881: 45,900

1897: 58,800

1925: 119,800

1959: 283,071

1989: 500,000+

1996: 427,500

2000: 400,378

2005: 396,010

2009: 404,005
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
לפי הרשות לסטטיסטיקה של האיחוד האירופי, 27.8% מתושבי טאלין אינם אזרחי אסטוניה או מדינות האיחוד האירופי.

שדה תעופה

בטאלין ממוקם נמל התעופה הבינלאומי על שם לנארט מרי (2006-1929), נשיא אסטוניה בין השנים 2001-1992.

רכבות

קווי-הרכבת הפנים-ארציים מקשרים את טאלין לטרטו, רקוורה, נרבה ופרנו. הקו הבילאומי היחיד מקשר את הבירה האסטונית למוסקבה.