google/wiki40b huggingface dataset:
PRS (חברת גיטרות)

PRS היא חברה אמריקאית לייצור גיטרות המתמחה בגיטרות חשמליות. החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי הגיטריסט ובונה הגיטרות פול ריד סמית' (Paul Reed Smith), עובד לשעבר בחברת גיבסון, ממנה ערק ופתח חברה מתחרה משלו. 
כיום, מרכז החברה נמצא בעיר סטיוונסוויל שבמרילנד.
נגנים בולטים שמשתמשים במוצרי PRS הם קרלוס סנטנה, אדם גונטייר מ-three days grace וג'ואי סנטיאגו מהפיקסיז.

מוצרי החברה

החברה מתמחה בייצור גיטרות חשמליות אך היא מייצרת גם גיטרות אקוסטיות וגיטרות בס. הגיטרות החשמליות של PRS כוללות לרוב שני פיקאפים כפולי סליל.
עיקר מוצרי החברה מתחלקים לשני סוגים: סדרת ה-SE (סדרת גיטרות מאינדונזיה) והגיטרות האמריקאיות; ביניהן הHollow Body (גיטרות רבע נפח), Solid Body (גיטרות ללא תיבת תהודה) והגרסאות המיוחדות.
החברה מייצרת הן גיטרות בעלות שתי חתכי גוף (cut away) והן גיטרות בעלות חתך אחד.
בנוסף החברה מייצרת גם מגברים מסוגים שונים, לגיטרה חשמלית או אקוסטית.

סדרה S2

בשנת 2013 הציגה חברת PRS סדרה של גיטרות המיוצרות בארצות הברית, אך כוללות מספר שינויים על מנת להפוך אותן לזולות יותר. בכך מהווה הסדרה מעין שלב ביניים בין סדרת USA לסדרת SE. בקו זה ההשקעה הקוסמטית בגיטרה פחותה, הפיקאפים מעט שונים, ובחלק מהדגמים האלקטרוניקה מותקנת על לוח מגן גדול המכסה חציבה בחזית הגוף, במקום חציבה בגב הגיטרה והתקנת האלקטרוניקה על הגוף עצמו. הדגמים בקו זה מבוססים רובם על דגמים מקו USA כמו ה-Custom 22/24, אך דגמים כמו ה-Mira, ה-Vela (החל מ-2015) וה-Starla קיימים רק בסדרה S2.

מוצרים אחרים

בנוסף לכל אלו החברה גם מייצרת מגברים, אפקטים, כבלים ומוצרי עזר לגיטרה.
פוגואידה

הפוגואידה (באנגלית: Phugoid) היא תנועה אופיינית של מטוס המתרחשת בניסיון לייצבו בטיסה אופקית. כאשר מטוס משנה את גובהו, תנודת פוגואידה נלווית תמיד לניסיון להתייצב בגובה החדש. בתנודת הפוגואידה, המטוס מעלרד מעלה ומטפס, ולאחר מכן מעלרד מטה ויורד בגובה, כאשר בתהליך זה הוא מאיץ ומאט כאשר הוא טס "במעלה הגבעה" או "במורד הגבעה". התנודה כולה ניתנת להבנה כתמורה איטית של אנרגיה קינטית ואנרגיה פוטנציאלית כובדית מסביב למפלס של שיווי משקל. הפוגואידה הוא אחד ממודי הדינמיקה העיקריים של מטוס, והוא דוגמה קלאסית למערכת משוב שלילי.

תיאור מפורט

במהלך תנודת פוגואידה למטוס יש זווית התקפה קבועה בקירוב אך זווית עלרוד משתנה, הנגרמת על ידי תמורה חוזרת של מהירות הרוח המציפה (מהירות המטוס) וגובה המטוס. ניתן לעורר את הפוגואידה באמצעות הטיה קצרה של הגה הגובה (הטיה קצרה וחדה של משטח הניהוג, ולאחר מכן חזרה למצב היציב), כך שהתוצאה היא שינוי בכוח העילוי וזווית העלרוד בעוד קודם המטוס היה מצוי במצב שיוט (טי"א - טיסה אופקית). כשהמהירות יורדת, העילוי יורד ואף המטוס ירד אל מתחת לאופק, בעוד שכשהמהירות עולה, העילוי עולה ואף המטוס יטפס מעל האופק. המודל המציג את תנודת הפוגואידה מניח הנחה יסודית לגבי התנודה הקצרה - המודל מניח שהיציבות הסטטית של המטוס גבוהה (יציבות סטטית נמדדת לפי המרחק השלילי בין מרכז הלחץ למרכז הכובד, אשר מתפקד כזרוע מומנט) כך שהתנודה הקצרה קצרה מאוד ומרוסנת חזק מאוד, על כן על המטוס פועלת תאוצת עלרוד נמוכה והוא שומר על זווית התקפה קבועה בקירוב. הפוגואידה היא אם כן, אחת משתי תנודות המתרחשות במוד האורכי, כשהראשונה היא התנודה הקצרה שתוארה קודם ואילו השנייה היא הפוגואידה המכונה "התנודה הארוכה".

ניתוח תנודת הפוגואידה

הפוגואידה מכונה לעיתים "תנודת כבידה" ומשום שהכבידה היא הגורם המניע אותה. המטוס המצוי בתנודת פוגואידה מנסה כל העת לחזור למצב שיווי משקל בו מתקיים שוויון בין העילוי ומשקל המטוס. אם המטוס מצוי בשיווי משקל במהירות V אז מתקיים:
. השינוי בעילוי עקב שינוי קטן בגודל המהירות הוא , והשינוי בגובה לפי השינוי במהירות הוא , על כן תנודת הפוגואידה היא הרמונית בקירוב עם זמן מחזור:
.
זמן המחזור של תנודת פוגואידה עשוי להשתנות בין עשרות שניות למטוס קל למספר דקות עבור מטוס גדול וכבד יותר (זה בא לידי ביטוי בכך שמהירות המטוס במצב שיווי משקל גבוהה יותר, על כן זמן המחזור בנוסחה ארוך יותר). בעבור מטוסים קלים במיוחד זמן המחזור של הפוגואידה עשוי להיות בין 15 ל-25 שניות.
קיישה לאנס בוטומס

ביוגרפיה

בוטומס נולדה באטלנטה, בתם של סילבי רובינסון ושל זמר הרית'ם אנד בלוז מייג'ור לאנס. נשואה לדרק בוטומס ואם לארבעה. 
בוטומס סיימה תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת פלורידה A&M ותואר במשפטים מאוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה. עבדה כעורכת דין במגזר הפרטי, כשופטת במחוז פולטון  בג'ורג'יה וכפרשנית משפטית בגופי מדיה שונים.   
בינואר 2010 החלה לכהן במועצת העיר אטלנטה כנציגת המחוז ה-11, אזור הצבעה בדרום-מזרח העיר. בבחירות לראשות העיר בנובמבר 2017 סיימה במקום הראשון עם 26% מקולות המצביעים, בסיבוב השני שנערך בדצמבר גברה על יריבתה מרי נורווד ברוב של 50.4%. היא הושבעה לתפקיד ב-2 בינואר 2018.
שי קונסטנטין

קריירה

קונסטנטין החל לשחק כדורגל בקבוצות הילדים של הפועל צפרירים חולון, וכשהיה בן 12 עבר למחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב. ב-13 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 2–1 על עירוני טבריה בליגה הלאומית, ושבוע לאחר מכן פתח בהרכב במשחק מול מכבי הרצליה שהסתיים בתיקו 0–0. בסך הכל ערך קונסטנטין ארבע הופעות בקבוצה הבוגרת בעונת 2014/2015, ולאחר שהקבוצה עלתה לליגת העל המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובמקביל ערך 11 הופעות במדי הקבוצה הבוגרת בליגת העל. בעונת 2016/2017 שותף בשמונה משחקים בכל המסגרות, מתוכם חמישה משחקים בליגת העל, ובתום העונה זכה עם הקבוצה בגביע המדינה.
ב-15 בינואר 2018 הושאל קונסטנטין להפועל נצרת עילית מהליגה הלאומית. ב-11 במאי 2018 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 3–4 להפועל תל אביב, ובאותו משחק הורחק לראשונה בכרטיס אדום.
לקראת עונת 2018/2019 חזר קונסטנטין לבני יהודה, ותפס את מקומו בהרכב של מאור קנדיל שעזב למכבי תל אביב. ב-2 בספטמבר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2–2 נגד מכבי פתח תקווה.
ב-25 ביוני 2019 חתם קונסטנטין בקבוצת בית"ר ירושלים לשלוש עונות. בית"ר ירושלים שילמה עבורו לבני יהודה 400 אלף שקל, ובנוסף העבירה את הזכויות על כרטיסו של אבישי כהן אשר שיחק בבני יהודה כמושאל. ב6 בספטמבר 2019 כבש שי את שער הבכורה שלו בליגה במדי בית"ר ירושלים בנצחון על מכבי נתניה משחק שהסתיים בתוצאה 3-0 לזכות בית"ר ירושלים.
קו F של הרכבת התחתית של ניו יורק

מסלול הקו

הקו אשר הוא אחד הקווים הארוכים ביותר במערכת נוסע במסלול כמעט מעגלי סביב ניו יורק. הקו מתחיל את מסלולו במרכז מזרח קווינס. הוא חוצה את קווינס במסלול אלכסוני לכיוון צפון מערב. אל מנהטן הוא נכנס באזור כיכר טיימס, פונה דרומה ונוסע במסלול משותף עם קווים רבים נוספים אל מנהטן תחתית. קצת לפני מנהטן תחתית יוצא הקו ממנהטן ונכנס אל ברוקלין מכיוון צפון. הקו, במסלול משותף עם מספר קווים מהירים חוצה את ברוקלין מצפון לדרום ומגיע עד לקוני איילנד שבדרום מערב ברוקלין שם תחנתו הסופית.
רנסוקה איסוגאי

רנסוקה איסוגאי (ביפנית: 磯谷 廉介 - "איסוגאי רנסוקה"; 3 בספטמבר 1886 - 6 ביוני 1967) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במהלך מלחמת העולם השנייה ובמהלך הכיבוש היפני של הונג קונג כיהן כמושל הונג קונג בין ה-20 בפברואר 1942 ועד ה-24 בדצמבר 1944.

קורות חיים

איסוגאי נולד במחוז היאוגו, ולמד באקדמיה הצבאית הקיסרית, אותה סיים בשנת 1904. לאחר מכן למד במכללת הצבא היפני.
בין השנים 1928–1930 פיקד על גדוד חיל הרגלים השביעי. בין השנים 1931–1937 כיהן בתפקידי מטה בצבא יפן, ועם פרוץ מלחמת סין-יפן השנייה בשנת 1937 החל לפקד על הגדוד העשירי של חיל הרגלים בסין.
בשנת 1938 עבר למנצ'וקוו וכיהן כראש המטה צבא קוואנטונג. בעקבות כישלונו בקרב חלקין גול נקרא בשנת 1939 לשוב ליפן והוצא לגמלאות.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם השנייה בזירת האוקיינוס השקט, בדצמבר 1941, נקרא איסוגאי בשנת 1942 לשוב לשירות צבאי, וב-20 בפברואר 1942 מונה לתפקיד מושל הונג קונג מטעם שלטונות הכיבוש היפני ובהמלצת ראש ממשלת יפן הידקי טוג'ו.
במהלך כהונתו כמושל הונג קונג הייתה המושבה הבריטית הכבושה נתונה לממשל צבאי. איסוגאי מיקם את מפקדתו במלון פנינסולה שבחצי האי קאולון. בתקופה זו היה מצבה הכלכלי של המושבה הכבושה בשפל, ורבים מתושביה סבלו מרעב. מתקפות אוויריות של חיל האוויר של ארצות הברית, אינפלציה שנגרמה בשל השימוש בין צבאי יפני ומחסור בדלק הביאו להפסקת התחבורה הציבורית במושבה ועצירת המסחר בה.
בשל מצבם של תושבי הונג קונג, היה איסוגאי שנוא על ידי תושביה. במטרה לשפר את המורל ייסד איסוגאי את מנהג מרוצי הסוסים מדי יום ראשון - מנהג הקיים עד ימינו. כמו כן, בתקופתו שופץ בית הממשלה של הונג קונג ונוספו לו אלמנטים אדריכליים יפנים.
איסוגאי פרש מתפקידו כמושל ב-24 בדצמבר 1944 ושב ליפן. בתום המלחמה נאסר, ונשפט בבית הדין הסיני הצבאי לפשעי מלחמה בנאנג'ינג. איסוגאי נידון למאסר עולם אולם שוחרר בשנת 1952 והורשה לשוב ליפן. הוא נפטר בשנת 1967.
ברי סימון

ביוגרפיה

סימון נולדה בחיפה בשם "ברוריה בן-סימון", למשפחה מסורתית בת תשעה ילדים יוצאת מרוקו. הייתה רקדנית בטן מהמובילות והידועות בישראל בעיקר בשנות השמונים. השתתפה בין היתר בסרטי הקולנוע "תלווה לי את אשתך" (1988) ו"טיפת מזל" (1992). בטלוויזיה הופיעה בין היתר בתוכנית "זהו זה!" (בפרק "סרט ערבי"). כמו כן, עשתה תפקידי אורח בסרטים "אדון לאון" ו"קומפוט נעליים".  ואף השתתפה בקליפ sandanya  בהרכב Foreign Affair של פורטיסחרוף בשנת 1989.
בשנת 2011 סימון  הופיעה, והתראיינה בתוכנית התחקירים "פנים אמיתיות" בהגשת אמנון לוי. 
סימון השתתפה ב-2012 בעונה הרביעית של תוכנית המציאות הישראלית, "האח הגדול". פרשה מהתוכנית ביום ה-17 של העונה.
סימון הייתה נשואה שש פעמים, לחמישה בעלים. בין היתר נישאה לפייטן יחיאל נהרי ולספר מוטי טולדנו שבעקבותיו חזרה בתשובה. נישואיה הראשונים היו ב-1974 בגיל 15 וכעבור כחצי שנה נולד בנה היחיד זוהר. כיום נשואה לאיש הסאונד והמורה יוסי זוהר, שחזר בתשובה בעקבות נישואיהם, והם מתגוררים בזכרון יעקב.
סטון גוסארד

חייו

גוסארד נולד בסיאטל, וושינגטון. לסטון שתי אחיות בשם סטאר ושלי, והוא הבן האמצעי.
הלהקה הראשונה שאליה הצטרף גוסארד נקראה "March of Crimes". לאחר מכן הוא עבר ללהקת גרין ריבר, שם נפגש עם ג'ף אמנט, לימים הבסיסט של פרל ג'אם. לאחר התפרקות הלהקה הם הקימו את להקת מאת'ר לאב בון ביחד עם אנדרו ווד. לאחר מותו הם הקימו את להקת פרל ג'אם, בה הם פעילים עד היום. 
ב-1992 הופיע גוסארד בסרט "Singles". 
במהלך השנים גוסארד תרם הרבה מאוד לשירי הלהקה: הוא הלחין חלק ניכר משיריה המוקדמים, שמאוחר יותר הפכו ללהיטים כגון Alive, Even Flow, Black וOnce. דוגמאות לשירים מאוחרים יותר שאותם הלחין ואף כתב הם Do The Evolution, Of The Girl, Life Wasted, Bushleaguer ועוד. למרות שגוסארד נחשב בדרך כלל לגיטריסט הקצב של הלהקה ותפקד ככזה בימיה הראשונים, הדינמיקה בינו לבין הגיטריסט המוביל מייק מקרידי החלה להשתנות עם הפיכתו של הסולן אדי ודר לנגן גיטרה שלישי, וכיום גוסארד מנגן לפעמים על תקן גיטריסט מוביל ואפילו מספק נגינת בס וכלים אחרים ואף שירה. במקביל לפעילותו בלהקה, גוסארד הוא חבר בלהקת בראד, שהוציאה עד היום ארבעה אלבומים, ובמשך מספר שנים היה בעל חברת תקליטים בשם LOOSEGROOVE, אותה הוא מסר מאוחר יותר לאחותו. גוסארד הוציא אלבום סולו ראשון בשם "Bayleaf" ב־2001, שם גם המחיש את יכולתו לנגן על מספר רב מאוד של כלים. האלבום אינו אלבום גראנג' מובהק, וכולל סגנונות מוזיקליים שונים.
נישואים בין-דתיים

נישואים בין-דתיים הם נישואים בין בני זוג המשתייכים לדתות שונות. במדינות שונות התקיימו ועדיין מתקיימות הגבלות בחוק על נישואים בין-דתיים. פעמים רבות משמש לתיאור נישואים בין-דתיים המושג "נישואי תערובת", אך למושג זה גם משמעויות נוספות, כגון נישואים בין בני גזעים שונים (נישואים בין-גזעיים).
בנישואים בין-דתיים אפשר שכל אחד מבני הזוג יישאר בדתו, ואפשר שאחד מבני הזוג ימיר את דתו לזו של האחר.

נצרות

רוב הזרמים בנצרות אינם אוסרים על נישואים בין-דתיים. הכנסייה הקתולית נוהגת על פי המשפט הקאנוני, בו קיימים חוקים ספציפיים העוסקים במקרים של נישואים בין-דתיים.
חלק מהזרמים בנצרות מתנגדים לנישואים בין-דתיים, על סמך מספר פסוקים מתוך האיגרת השנייה אל הקורינתים. התנגדות זו אוסרת על נוצרים להתחתן עם בני דתות אחרות, ובמקרים מסוימים אף אוסרת על נישואים בין אנשים השייכים לזרמים שונים בנצרות.

אסלאם


באסלאם אישה מוסלמית אינה יכולה להינשא לגבר שאינו מוסלמי. לגבר מוסלמי מותר לשאת אישה שאינה מוסלמית, אך רק אם היא נמנית עם אנשי הספר: (יהודים ונוצרים). חכמי האסלאם קבעו שנישואים כאלה אינם רצויים כאשר הזוג מתגורר במדינה שאינה מוסלמית. הח'ליפה עומר שלל במהלך שלטונו נישואים בין-דתיים.
במקרה של נישואי מוסלמי עם בן דת אחרת, הצאצא נחשב מוסלמי כאשר אביו הוא מוסלמי.

התנגדות להגבלת נישואים בין-דתיים

ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של עצרת האומות המאוחדות שוללת הגבלות על נישואים בין-דתיים: "כל איש ואישה שהגיעו לגיל בגירות רשאים לבוא בברית הנישואין ולהקים משפחה, ללא כל הגבלה מטעמי גזע, אזרחות או דת. הם זכאים לזכויות שוות במעשה הנישואין, בתקופת הנישואין, ובשעת ביטולם"

בישראל

נישואים שנערכו בישראל מוכרים על ידי המדינה רק כשהם נישואים דתיים, על פי דתם של בני הזוג: יהדות, נצרות, אסלאם והעדה הדרוזית. היהדות בישראל מיוצגת על ידי הרבנות הראשית לישראל הפועלת בהתאם להלכה, לפיה אין נישואים בין יהודי לגוי, ובדת הדרוזית אין נישואים בין דרוזים לשאינם דרוזים. ממילא נישואים בין-דתיים בהם אחד מבני הזוג יהודי או דרוזי, אינם מוכרים על ידי המדינה. הקאדים המוסלמים מקיימים לעיתים טקסי נישואים של מוסלמי עם יהודיה או נוצרייה, והכמרים הנוצרים מקיימים במקרים מיוחדים טקסי נישואים של נוצרי או נוצרייה עם מי שאינו נוצרי, ובמקרים נוספים מכירים בהם בדיעבד, וממילא המדינה מכירה בנישואים אלו בהתייחס לבן הזוג המוסלמי או הנוצרי. נישואי בני זוג שאינם משתייכים לעדות הדתיות המוכרות רשמית אינם מוכרים, אך הם יכולים לזכות למעמד מקביל לפי חוק ברית הזוגיות לחסרי דת, לרבות במקרה של נישואים בין-דתיים. נישואים שנרשמו בחו"ל מוכרים בישראל בהתאם לבג"ץ הנריט אנה קטרינה פונק שלזינגר נגד שר הפנים, לרבות נישואים בין-דתיים.
נישואים של יהודים עם לא יהודיים מעוררים התנגדות בחלק מהחוגים היהודיים הדתיים בישראל. ארגון "יד לאחים" פועל להעביר לקהילות יהודיות נשים יהודיות שנישאו לגברים לא יהודים, חיות בסביבה לא יהודית ופנו לארגון בבקשת עזרה. עובדת נישואיה של ח"כ עינת וילף לגרמני שאינו יהודי עוררה מורת רוח בחוגים דתיים בישראל, והרב ישראל רוזן קרא להחרמת פעולותיה הציבוריות בתחום החינוך וקליטת העלייה.
טרופופאוזה

טרופופאוזה (Tropopause) היא שכבת אוויר באטמוספירה המפרידה בין הטרופוספירה, בה מתהווה רוב פעילות מזג האוויר, לבין שכבת הסטרטוספירה.
הטרופופאוזה מאופיינת במפל איזותרמי (מצב בו הטמפרטורה אינה משתנה עם העלייה בגובה), על כן בדרך כלל לא מתפתחת בה עננות. כשהטמפרטורה לא יורדת עם הגובה בכלל, אלא נשארת דומה, מדובר במפל איזותרמי. מפל איזותרמי (שווה-טמפרטורה) הוא מפל יציב לכל גושי האוויר. גוש אוויר יבש יעלה ויתקרר ב-10 מעלות צלזיוס לקילומטר, וכיוון שסביבתו לא מתקררת כלל עם העלייה בגובה, הוא הופך קר ויציב ממנה. גם בגוש אוויר לח, המתקרר בשש מעלות לקילומטר, מתרחשת תופעה זו. זהו מפל נדיר מאוד באטמוספירה, וגם כשהוא מתרחש, זה קורה בשכבה דקה יחסית (בשכבות הביינים) ולא לאורך זמן.
גובה הטרופופאוזה משתנה בהתאם למיקום, בין 7–9 קילומטר בקטבים, ו-15–17 קילומטר באזור קו המשווה. באזורים הממוזגים גובה הטרופופאוזה משתנה בדרך כלל.
לורן מייקלס

ביוגרפיה

נולד בשם לורן דייוויד ליפקוביץ (Lorne David Lipowitz) בקיבוץ בארץ ישראל לפני קום המדינה, להורים יהודים. בינקותו ירדה משפחתו לקנדה ושם גדל בטורונטו. לו תואר באנגלית מאוניברסיטת קולג', טורונטו.
ב-1987 הוא התאזרח כאמריקאי.
ב-2002 הוענק לו תואר כבוד ממסדר קנדה. ב-2012 הוענק לו פרס אישי נדיר בטקס פרסי פיבודי. ב-2016 הוענקה לו מדליית החירות הנשיאותית של ארצות הברית.
בשנים 1971–1980 היה נשוי לתסריטאית הקנדית-יהודייה רוזי שוסטר. בשנים 1981–1987 היה נשוי לדוגמנית סוזן פוריסטל. מאז 1991 הוא נשוי לעוזרת שלו לשעבר, אליס בארי. לו שלושה ילדים.
אקינקס

האקינקס (באנגלית acinaces; ביוונית ἀκινάκης) או אקינקה (כנראה בפרסית עתיקה akīnakah) הוא סוג של חרב קצרה או פגיון אשר שימש בעיקר באלף הראשון לפני הספירה באזור אגן הים התיכון, במיוחד על ידי המדיים, הסקיתים והפרסים, ולאחר מכן על ידי היוונים.
האקינקס הומצא על ידי הסקיתים, אבל הוא נעשה מפורסם על ידי הפרסים, ומהם התפשט בכל רחבי העולם העתיק. את השפעתו ניתן לראות גם בעיצובים של כלי נשק סיניים כגון חרב הג'ינגלו. הרומאים האמינו שמקור הנשק הוא ממדי.
בדרך כלל האקינקס הוא באורך של 35–45 סנטימטרים והוא בעל להב פיפיות. גולת הניצב בדרך כלל חצויה או מסוג "אנטנה". הנדן של האקינקיס בדרך כלל היה מעוטר ונחגר בראוותנות..
מאחר שהאקינקיס נראה כנשק תקיפה, ומאחר שהוא היה בדרך כלל שחוק יותר בצידו הימני, סביר להניח שהוא נועד לדקירות פתע מלמעלה למטה.

זיהוי

הדבר היחיד שטקסטים עתיקים אומרים על האקינקיס הוא שהאקינקיס הוא סוג של "חרב פרסית". משום כך מחברים בלטינית לאורך ההיסטוריה נהגו לזהותו עם כלי נשק פרסיים רבים שהכירו. בטקסטים לטיניים מימי הביניים מזהים את האקינקיס עם הסימיטר ודומיו. פאולוס הקטור מייר מזהה את האקינקיס עם הדוסאק, ובעבודותיהם של הישועים המתארות את יפן המילה אקינקיס משמשת לתיאור הקטאנה.
עם זאת, הסימיטר הפרסי הוא נשק חדש יחסית שלא היה קיים בעת העתיקה ולכן אין לזהותו עם האקינקיס. הפרסים בממלכה האח'מנית עשו שימוש בכמה סוגים של חרבות. אומנות פרסית עתיקה מציגה בדרך כלל את שומרי הראש של המלך ואת האצילים החשובים כשהם חוגרים פגיונות אלכסוניים מצועצעים. לעומתם באומנות יוונית מציגים אותם כשהם לובשים קופיס. בגלל הבלבול הזה נדרשה עבודת בילוש כדי להבין מה הוא האקינקיס. 
אחת הראיות היא שטקסטים יווניים ורומיים מזכירים לפעמים את האקינקיס שניתן על ידי המלך כאות חיבה. דבר זה מצביע על כך שהאקינקיס הוא פגיון.
את השימוש הפולחני באקינקיס אנו מוצאים במתנתו של המלך הפרסי חשיארש שנתן אקינקיס כמנחה לים. האקינקיס מוזכר באופן פולחני גם על ידי הרודוטוס (היסטוריה, VII, 54), בטקס החרטה הידוע בשם הלקאת הדרדנלים.
ראיה חזקה נמצאת בקטע בספר קדמוניות היהודים של יוסף בן מתיתיהו שבו הנשק ששימש את הסיקריקים מתואר כך:

 
"...ואלה שנקראו סיקרקים, שהיו סוג של שודדים, נעשו רבים יותר מאי פעם, והשתמשו בחרבות קטנות, בגודלו של האקינקיס הפרסי, אבל מעוקלות כמו הסיקה הרומית, שעל שמה קיבלו השודדים את שמם..."
FIFA (סדרת משחקים)

היסטוריה

נקודות המפתח של מסעות הפרסום המוקדמים של EA היו סוג התצוגה (כאשר במשחקים אחרים התצוגה הייתה לרב ממעוף הציפור), גרפיקה מפורטת והנפשות, וכמובן, האישור של פיפ"א (אם כי במשחק הראשון שמות השחקנים לא תאמו את המציאות). המשחק יצא לראשונה בחג המולד 1993, בשם - "פיפ"א: כדורגל בינלאומי" - והופץ לפלטפורמות הפופולריות ביותר באותו הזמן.
בעוד FIFA 95 לא הוסיפה הרבה להתפתחות המשחק, מלבד היכולת לשחק עם מועדוני כדורגל אמיתיים, FIFA 96 פרץ גבולות. בפעם הראשונה שולבו במשחק שמות של שחקנים אמיתיים, לפי FIFPro. בגרסאות למחשב האישי, ל-32X ול-Sega Saturn נעשה שימוש במנוע "Virtual Stadium" של EA, תוך העברת דמויות של שחקנים לאצטדיון של שלושה ממדים - בזמן אמת. ב-FIFA 97 היו מודלים לא מגובשים ובסיסיים של שחקני כדורגל, אבל השיא החדש הגיע עם "פיפ"א 98: הדרך לגביע העולם". בגרסה זו השתפרה הגרפיקה, ונוספה אפשרות לשחק בגביע העולם עם שלבים בדרך לגביע (משחק שכלל את כל הסגלים הלאומיים) ואפשרויות משחק רבות יותר.
חודשים ספורים מאוחר יותר, שופרה במשחק התמיכה ב-Direct3D, לכל קבוצה ניתנה תלבושת ייחודית, ונשבר רצף של משחקי וידאו גרועים, שהתבססו על תחרויות ספורט - רצף שהחל ב-World Cup Carnival ("קרנבל גביע העולם") מבית US Gold ב-1986 ונמשך עד ל-"Euro 96" מבית Gremlin Interactive.
כשהורחב שוק קונסולות המשחקים, Fifa איתגרה משחקי כדורגל אחרים כגון Pro Evolution Soccer.
פיפ"א היא סדרת משחקי הווידאו היחידה שפורסמה על אותה קונסולת המשחקים (במקרה זה PlayStation של סוני) במשך עשר שנים רצופות (מאז FIFA 96 שפורסם ב-1995, ועד 2005 FIFA שפורסם בשנת 2004). סדרת Madden NFL של EA הופיעו על PlayStation תשע שנים רצופות.
בובת החייאה "אנני"

בובת ההחייאה "אנני" (באנגלית: Resusci Anne), הידועה גם בשם בובת ההחייאה "אן", היא בובת הכשרה לתרגול פעולות החייאה באנשים מבוגרים. בובת ההחייאה "אן" פותחה על ידי יצרן הצעצועים הנורווגי אסמונד לארדל (Asmund Laerdal), הרופא האוסטרי-צ'כי פיטר ספאר (Peter Safar) והרופא האמריקאי ג'יימס אלאם (James Elam), ומיוצרת על ידי חברת "Laerdal Medical". בובת "אנני" משמשת לשם הדמיה ואימון עבור אנשי מקצוע בתחום הרפואה. ההערכה היא כי כ-300 מיליון אנשים ברחבי העולם הוכשרו בהחייאה באמצעות הבובה "אנני".
רעיון פיתוח הבובה החל ב-1958 בכנס של רופאים מרדימים סקנדינבים בגאוסדל, נורווגיה, אשר במהלכו הציג ד"ר פיטר ספאר, הרופא הראשי של הצלב האדום השוודי, את ממצאיו: ניתן להציל חיים באמצעות ביצוע הנשמה מפה לפה. בשל המודעות לקשיים של הדרכת מיומנות ההנשמה מפה לפה, הוחלט כי ניסיונו של אסמונד לארדל בייצור צעצועים עשוי לסייע ביצירתה של בובה שתשמש להדרכה ותרגול של מיומנות זו.
ב-1960 הוצגה הבובה בניו יורק בפני פיטר ספאר מהצלב האדום האמריקני וד"ר ארצ'ר גורדון (Dr. Archer Gordon). שני המומחים התרשמו מהמוצר. ב-1961, ד"ר ג'יימס ג'וד (Dr. James Jude), ד"ר גיא קניקרבוקר (Dr. Guy Knickerbocker) וד"ר ויליאם קוונהובן (Dr. Wiliam Kouwenhoven) הוכיחו כי דחיסת החזה בלחיצות יכולה לספק זרימת דם למוח גם אם הלב לא פועם, וכך להגדיל משמעותית את סיכויי ההצלחה של ההחייאה. הממצאים האלו עודדו את לארדל להמשיך בפיתוח בובת ההחייאה "אנני" על מנת שתאפשר אימון בהחייאה.
תהליך פיתוח בובת ההחייאה דרש שלבובה יהיה מראה ריאליסטי, נתיבי אויר הניתנים לחסימה ולניקוי, ראש היכול להסתובב, בית חזה מחומר גמיש, משקל נמוך המאפשר הובלה, וגוף מחומר קל לניקוי על מנת שאנשים רבים יוכלו לתרגל ללא חשש מזיהומים.
Seasons of Love

כתיבת השיר

במקור, ג'ונתן לארסון התכוון שהשיר יבוצע במהלך הלוויתו של אנג'ל דומאט שונארד. לארסון מת באופן פתאומי מבתירת אבי העורקים בלילה שלפני הפתיחה של המופע. בתחילת ההופעה, השחקנים ביצעו את השיר על מנת להביע כבוד למלחין.

השיר במחזמר

במחזמר, השיר מבוצע בתחילת המערכה השנייה, תוך התייחסות לאירועים שקרו ולאירועים שעתידים להתרחש. השיר מבוצע על ידי כל צוות השחקנים, העומדים בשורה זה לצד זה מול הקהל. בדרך כלל, קטעי הסולו שבשיר מבוצעים על ידי שני חברי צוות, אישה וגבר, אשר משחקים בהצגה כמה תפקידים קטנים (לרוב - את דמויותיהם של גברת ומר ג'פרסון).
בהמשך המערכה השנייה, השיר נשמע פעמיים נוספות - אחרי השיר "Take Me or Leave Me" וכרקע לשיר "I'll Cover You: Reprise", במהלך ההספד בהלוויתו של אנג'ל.
השיר תורגם לשפות רבות עבור ההפקות הבינלאומיות של המחזמר, לרבות לספרדית, גרמנית, איסלנדית והונגרית. כאשר המחזמר הוצג בישראל בשפה העברית, והוצג על ידי תלמידי מחזור מ"ח של בית צבי ותום אבני, השיר תורגם ל-"רגע של אהבה" על ידי דניאל אפרת.

גרסאות אלטרנטיביות

בנוסף להקלטה שנכללה באלבום משנת 1996 בביצוע צוות השחקנים המקורי של ברודוויי, השיר "Seasons of Love" הוקלט במספר גרסאות שונות. הגרסה הבולטת ביותר נכללה באלבום המקורי, ובה השתתף סטיבי וונדר, המבצע את קטעי הסולו ואף מאלתר.
אנדריאה ז'יז'יץ'

קריירה מקצועית

ז'יז'יץ' שיחק בקבוצות ק.ק ספליט, ציבונה זאגרב, ברצלונה, אולימפיאקוס ופנאתינייקוס. הוא זכה בשתי אליפויות הליגה הקרואטית, בשנת 2003 עם ספליט וב-2004 עם ציבונה זאגרב, ובעונת 2002/2003, כשחקן ספליט, היה הריבאונדר המוביל בליגה האדריאטית (עם 8.2 ריבאונדים למשחק). הוא זכה באליפות הליגה היוונית ובגביע היווני בעונת 2007/2008 עם פנאתינייקוס. ביולי 2008 חתם לשנתיים בקבוצה הטורקית גלאטסראיי.‏
ביוני 2010 חתם באסוול ליון-וילרבאן הצרפתית. ב-28 בפברואר 2011 חתם בצדביטה זאגרב עד סוף העונה. בקיץ 2011 חזר לציבונה זאגרב. הוא שיחק בקבוצה עד דצמבר 2013. ב-3 בינואר 2014 חתם באסטנה מהליגה הקזחית.
כחודש לאחר חתימתו באסטנה, ב-12 בפברואר, חתם בקבוצת מכבי תל אביב, כסנטר שלישי ברוטציה יחד עם סופוקליס שחורציאניטיס ואלכס טיוס, וכמחליף של שון ג'יימס שנפצע. הוא חתם תמורת 18 אלף דולר בחודש לשארית העונה.
בספטמבר 2014 חתם לעונה בליברטאס פורלי מהליגה השנייה באיטליה. ב-2015 עבר ליצבונה זאגרב בה הוא משתף פעולה עם אחיו הצעיר אנטה ז'יז'יץ'.

נבחרת קרואטיה

ז'יז'יץ' ייצג את קרואטיה במסגרת נבחרתה הלאומית. הוא אף זכה במדליית כסף במסגרת הנבחרת הצעירה, בשנת 1998, באליפות אירופה עד גיל 18, ובמדליית זהב בשנת 1999 באליפות אירופה עד גיל 19.
אמריטה שר-גיל

ביוגרפיה

שר-גיל נולדה בשנת 1913 בבודפשט, בירת ממלכת הונגריה. אביה היה אומראדו סיי שר גיל, אריסטוקרט סיקי וחוקר השפות סנסקריט ופרסית. אמה הייתה מריה גוטסמן, זמרת אופרה יהודיה מהונגריה. שר-גיל הייתה הבכורה מבין שתי בנות שנולדו להם. אחותה הצעירה אינדירה סאנדראם (שר-גיל) הייתה אמו של האמן העכשווי ויואן סאנדראם. שר-גיל הייתה אחייניתו של הסופר ההודי ארווין באקטאיי (Ervin Baktay), שנהג להנחותה ולעודדה ליצור, על ידי העברת ביקורת על עבודתה והדרכתה. 

שר-גיל בילתה את רוב הילדות המוקדמת בבודפשט. בשנת 1921 עברה עם משפחתה לעיר שימלה, בירת מדינת הימאצ'ל פרדש שהייתה בירת הקיץ של הודו הבריטית. היא החלה ללמוד לנגן בפסנתר וכינור, וכבר בגיל 9, ביחד עם אחותה הצעירה אינדירה, החלו שתיהן להופיע בקונצרטים. בגיל 8 החלה ללמוד ציור. במקביל נחשפה לאמנות הפיסול האיטלקי. 
בגיל 16 הפליגה שר-גיל לאירופה עם אמה, במטרה להכשירה כציירת, והחלה ללמוד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות (École des Beaux-Arts) בפריז. היא שאבה השראה מציירים אירופיים כפול סזאן ופול גוגן, ועם התבגרותה נהגה להסתובב בחוגים הבוהמיים של פריז בתחילת 1930. בשנת 1932 יצרה את עבודתה המפורסמת הראשונה, "נערות צעירות" (Young Girls), שהובילה לבחירתה כשותפה של "גרנד סלון" בפריז בשנת 1933; היא הייתה השותפה הצעירה ביותר שזכתה לכך.
בשנת 1934 החליטה לחזור להודו, במה שתארה כתחושה פנימית שייעודה וגורלה הם לחיות בהודו, כפי שכתבה בהמשך ביומנה. היא החלה במסע לגילוי מחדש של מסורת האמנות ההודית, מסע שהמשיכה בו עד מותה. לאחר שהוכרה בזכות הקונגרס ועמדה לפתוח את תערוכת הסולו הראשונה שלה, חלתה אמריטה ונכנסה לקומה ימים ספורים לפני הגראנד אופנינג. כמה שעות לאחר מכן נפטרה.סיבת מותה לא ידועה ויש הטוענים (אמה) שנרצחהבחשאי על ידי בעלה,בן דודה מקרבה ראשונה ד"ר ויקטור אגן רופא במקצועו.בחודש מאי 1935 פגשה בהודו את העיתונאי האנגלי מלקולם מגרידג', שהביאה לעבוד ככתבת במגזין ההודי The Statesman . מהקשר הרומנטי בין שניהם נותר ציורה המפורסם של דיוקן המאהב, המוצג כיום במוזיאון הלאומי לאומנות בניו דלהי. בהמשך הוסיפה וציירה רבות, תמונותיה מוצגות במוזיאונים ברחבי העולם. בסגנונה הושפעה רבות משני סגנונות ציור הודיים מסורתיים, Mughal painting ו- Pahari painting. 
ב-30 בינואר 2016 הוקדש דודל לציון יום הולדתה ה-103.
ה. צ'. רובינס לנדון

ביוגרפיה

רובינס לנדון נולד בבוסטון, מסצ'וסטס, ולמד מוזיקה בסוורת'מור קולג' ובאוניברסיטת בוסטון. לאחר מכן עבר לאירופה שם עבד כמבקר מוזיקה. החל מ-1947 ערך רובינס לנדון מחקר בווינה על יוזף היידן, מלחין שבנוגע אליו הפך לנדון להיות מומחה ידוע. ספרו "הסימפוניות של יוזף היידן" פורסם בשנת 1955, ואליו התווספו חמישה כרכים משלימים "היידן: כרוניקה ויצירות" בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20. בנוסף, ערך רובינס לנדון כמה מיצירותיו של המלחין.
רובינס לנדון פרסם עבודות נוספות של מלחינים מן המאה ה-18, ביניהם וולפגנג אמדאוס מוצרט, לודוויג ואן בטהובן ואנטוניו ויולדי. הוא טבע גם את המושג "בארוקוקו" (הלחם של "בארוק" ו"רוקוקו")
בשנת 1994 היה מעורב רובינס לנדון בוויכוח אודות סונאטות לפסנתר אשר יוחסו להיידן. הוא הכריז עליהן כעל סונטות חדשות שאך נתגלו, אולם מאוחר יותר התבררו כזיוף.