google/wiki40b huggingface dataset:
R.E.M (שיר)

רקע

"R.E.M" הוא שיר רית'ם אנד בלוז המכיל פעמה דו-וופ.השיר הוא במשך 4 דקות ושש שניות. השיר "Wake Up" הוקלט במקור כהדגמה של ביונסה.גרנדה שמרה על הפזמון אך שינתה את מילות השיר. היא בתצוגה מקדימה את "R.E.M" לפני שחרורו של האלבום הנוכחי.
הכותרת של השיר מתייחסת לפעולה שמתרחשת כאשר בני האדם ישנים ונוצרת בעיניהם תנועת עיניים מהירה. והוא על "מערכת יחסים מטשטשת בין עולם החלומות למציאות". גרנדה אמרה ש-"R.E.M" הוא על "לחלום על מישהו בתוך חייך". השיר הוא האהוב על גרנדה מתוך האלבום Sweetener.

קבלה

בשנת 2018, קומפלקס דירגה את השיר במקום השלישי ברשימה "השירים של אריאנה גרנדה הטובים ביותר בעולם". כריסטופר רוסה מגלומר קראה למילים של השיר "טד גנרי".

הופעות

גרנדה הופיעה עם קטע קצר מהשיר בתוכנית The Tonight Show Starring Jimmy Fallon בתאריך ה-16 באוגוסט 2018. השיר יצא לאור בשידור חי שלושה ימים לאחר מכן ב"The Sweetener Sessions" . בנוסף, גרנדה הופיעה עם השיר בשידור חי ב BBC Radio בספטמבר 2018, ובספיישל של שעה אחת "אריאנה נמצאת בBBC" אשר הוקלט ב-7 בספטמבר 2018, ויצא לשידור ב-1 בנובמבר.
חנן שניר

חנן שניר (נולד 1943) הוא במאי תיאטרון ישראלי, במאי הבית של תיאטרון הבימה, וזוכה פרס התיאטרון הישראלי על מפעל חיים. "שניר, מהבמאים החשובים והמשפיעים ביותר בתיאטרון הישראלי ב-40 השנים האחרונות".

ביוגרפיה

שניר הוא בוגר החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב והאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. מאוחר יותר השלים תואר שני בפסיכולוגיה ייעוצית באוניברסיטת בוסטון. עוסק בטיפול זוגי ומשפחתי, ומטפל מוסמך בפסיכודרמה. הכשרה זו באה לידי ביטוי בתהליך החזרות להצגותיו, בהן הוא משלב טכניקות פסיכודרמטיות.
שניר מלמד תיאטרון ופסיכודרמה בסמינר הקיבוצים וכן מקיים סדנאות פסיכודרמה לאנשי מקצוע מהתחום הטיפולי. 
שניר ביים הצגות רבות מאוד, בתיאטרון באר-שבע, תיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה, תיאטרון הבימה, ותיאטרון ויימר בגרמניה. הוא ביים את האופרות דידו ואניאס וטבעת החנק (בנג'מין בריטן) באופרה הישראלית החדשה, ואת האופרות טורנדוט ודון ג'ובאני בבית האופרה של בוסטון.

פרס מפעל חיים

"הבמאי חנן שניר, במאי הבית של תיאטרון הבימה ומוותיקי המורים למשחק במכללת סמינר הקיבוצים, יקבל פרס על מפעל חיים בטקס פרסי התיאטרון הישראלי שייערך ב-19 ביוני 2015. לצד פרס זה (ע"ש השחקן מאיר מרגלית) מתמודד שניר, בן 72, בקטגוריית במאי השנה על "הכיתה שלנו" מאת תדיאוש סלובודז'אנק, הפקה משותפת של הבימה והקאמרי".
ביילי די יאנג

קורות חייה

נולדה בשם ביילי מארי באנטיין (Bailey Marie Buntain) בסקרמנטו, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי. החלה ללמוד ריקוד בסביבות גיל שבע, עם דגש על ג'אז, סטפס ובלט. בנוסף, היא זמרת סופרן מיומנת ויש לה עבר בתאטרונים שונים. היא סיימה את לימודיה באקדמיה האמריקאית למוזיקה ולדרמה.
לאחר מכן, זכתה בתפקיד של ג'יני תומפסון בסדרת הדרמה-קומית "Bunheads" לצד סאטו פוסטר מבית ABC Family. החל משנת 2014 החלה לשחק את לורן קופר בסדרה "מעמידות פנים" ב-MTV. שבוטלה לאחר 3 עונות לתדהמת מעריציה ברחבי העולם, כאשר הפרק האחרון שודר ב-17 במאי 2016. בשנת 2017 החלה לשחק בסדרה "גברת מייזל המופלאה".

חיים אישיים

ב-3 באוגוסט 2014, נישאה למוזיקאי טיילר די יאנג, וב-2018 נולדה להם בת.
פרס גנדי לשלום

היסטוריה

ממשלת הודו ייסדה את הפרס בשנת 1995 (יום הולדתו ה-125 של גנדי) כמחווה לרעיונות ולערכים אותם גנדי פעל להפיץ. הפרס הוענק לאישים או ארגונים שפעלו לשינוי פוליטי, כלכלי או חברתי בדרכים לא אלימות. מענק הפרס הוא 10 מיליון רופי בשטרות (שווי ערך לכ-200,000 דולר נכון לאפריל 2009), לוח וציטוט מחיי האיש. הפרס פתוח לאנשי בני כל לאום, גזע, דת ומגדר מרחבי כל העולם. הפרס הוענק עד שנת 2014
חבר השופטים מורכב מראש ממשלת הודו, מנהיג האופוזיציה בלוק סבהה (בית המחוקקים ההודי התחתון), שופט בית המשפט העליון ההודי (Chief of Justice) ושני אנשים נוספים הנבחרים מדי שנה.
אם השופטים מרגישים שאין מועמד מתאים לזכות בפרס, רשאית הוועדה לבטל את הפרס לשנה זו. כמו כן, רק פעולות שנעשו בטווח 10 שנים מהצעת המועמדות יכולות להיחשב כסיבה לבחירה. אולם, פעולות ישנות יותר יכולות להיות סיבה ראויה אם אופיין התגלה רק לאחרונה. עבודה מודפסת חייבת להתפרסם על מנת שתהיה כשירה להגשה.
וורניק

וורניק (רומנית: Vornic) הוא תוארו של ראש החצר הנסיכותית במולדובה ובמונטניה בתקופת ימי הביניים.
הוורניק מילא מעין תפקיד של שר פנים ובהדרגה קיבל גם סמכויות שיפוטיות. בנסיכות מולדובה, לאחר חלוקת הארץ בתקופתו של אלכסנדרו הטוב, היו שני וורניקים, אחד עבור "הארץ העליונה" ואחד עבור "הארץ התחתונה". במונטניה היה וורניק אחד.

לקריאה נוספת

* Constantin C. Giurescu, Istoria Românilor, volumul III
דוד זית

דוד זית (זִיסְקִינְד) (23 במאי 1922 – 16 באפריל 2006) היה היסטוריון ואיש חינוך ישראלי, איש הקיבוץ הארצי - השומר הצעיר.

ביוגרפיה

זית נולד בוורשה בירת פולין בשנת 1922. בנעוריו היה חניך בקן "השומר הצעיר". כחבר התנועה עלה לארץ ישראל בינואר 1938 על מנת ללמוד בכפר הנוער בן שמן. עם סיום לימודיו היה בין מייסדי קיבוץ להבות הבשן, שנוסד ב-1940 בכרכור, ועלה להתיישבות ב-2 בנובמבר 1945 בעמק החולה המזרחי, למרגלות הגולן. זית כיהן מספר פעמים כמזכיר הקיבוץ, יצא לשליחות מטעם מפ"ם לארגנטינה בשנים 1955-1957, היה מורה ומחנך בבית הספר התיכון "עינות ירדן" בקיבוץ עמיר, וניהל את מחלקת החינוך של הקיבוץ הארצי. 
זית היה בין מייסדי יד יערי בגבעת חביבה - מרכז המחקר והארכיון של תנועת הנוער "השומר הצעיר", התנועה הקיבוצית "הקיבוץ הארצי השומר הצעיר" ומפלגת הפועלים המאוחדת (מפ"ם) - ושימש כמנהלו המדעי השני.
תואר דוקטור בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת תל אביב הוענק לו בראשית שנות ה-80, ולאחר מכן פרסם מספר ספרים ומאמרים על תולדות "השומר הצעיר" והקיבוץ הארצי.
נפטר בלהבות הבשן ב-16 באפריל 2006.
ג'יפני

היסטוריה

כשהחל צבא ארצות הברית להתפנות מן הפיליפינים לאחר מלחמת העולם השנייה, הושארו מאות ג'יפים עודפים מאחור -- חלקם נמכרו וחלקם ננטשו. לאחר שהתחבורה הציבורית בפיליפינים נהרסה כמעט כליל במהלך המלחמה, הג'יפנים התגלו כאמצעי יצירתי ונוח לספק שירות זה.
עם הזמן, נערכו בג'יפים שינויים, כגון הוספת גג מתכת להצללה. כמו כן, עוטרו הג'יפים בלוחות כרום בצידיהם, ובעיטורים ססגוניים. המושב האחורי הוחלף בשני ספסלים ארוכים מקבילים לכיוון הנסיעה, כשהנוסעים פונים זה אל זה, כדי להגדיל את תפוסת הרכב. עם השנים, הופיעו ג'יפנים ארוכים יותר ויותר, להגדלה נוספת של הקיבולת, ומתוך הכרה בשימוש הנרחב בג'יפנים, החלה ממשלת הפיליפינים להסדיר את פעולתם. נהגי ג'יפני נדרשים לרישיונות מיוחדים, לנסוע בנתיבים מוגדרים בלבד, ולגבות מחירים קבועים. עם זאת, התשלום במזומן בלבד, וקבלות אינן מחולקות .
הג'יפנים המקוריים היו כלי רכב צבאיים תוצרת וויליס ופורד. ג'יפנים מודרניים מיוצרים ביפן.
גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרו

ביוגרפיה

גוסטב אדולף נולד ב-26 בפברואר 1633 בגיסטרו, ליוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג ולאלאונורה מריה מאנהלט-ברנבורג, בתם של כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג ואנה מבנטהיים-טקלנבורג. בשנת 1636 מת אביו, וגוסטב אדולף עלה לשלטון במקומו, ואמו ודודו אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין רבו מי יטול עליו את האפוטרופסות עד לבגרותו. בשנת 1654 הכריז עליו פרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כבגיר, וגוסטב אדולף נטל את השלטון בדוכסות לידיו. ב-28 בדצמבר 1654 התחתן גוסטב אדולף עם מגדלנה זיבילה מהולשטיין-גוטורפ, בתם של פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ומריה אליזבת, דוכסית סקסוניה, ממנה נולדו לו 11 ילדים. בשנת 1661 ערך גוסטב אדולף מפקד בדוכסות, ובשנת 1662 הוא הוציא צו לגירוש הזאבים מהדוכסות, ולהפרחת השממה שנותרה ממלחמת שלושים השנים.
ב-6 באוקטובר 1695 מת גוסטב אדולף ללא בנים חיים, ובעקבות כך פרץ סכסוך ירושה בין אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ לאחיינו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין. לאחר מאבק ירושה למעלה מ-5 שנים, הגיעו השניים בשנת 1701 להסכם: אדולף פרידריך ייסד את דוכסות מקלנבורג-שטרליץ, ואילו פרידריך וילהלם קיבל את דוכסות מקלנבורג-שוורין.
אדיר במלוכה

מחבר הפיוט

מחבר הפיוט אינו ידוע, אך הוא מופיע בנוסחי ההגדה מאמצע ימי הביניים.
יש שכתבו שהפיוט חובר לסעודה, ואינו שייך כלל לפסח. כך למשל ביהדות תוניס נהגו לשיר שיר זה בשמחת תורה.
אמנם מספר טעמים נאמרו לבאר מדוע נכנס פיוט זה לסדר ההגדה.
תקרית אלטמרק

תקרית אלטמרק הוא כינויו של עימות ימי שאירע במהלך מלחמת העולם השנייה בין בריטניה לגרמניה ב-16 בפברואר 1940, במים הטריטוריאליים של נורווגיה (אז מדינה נייטרלית). האלטמרק, ספינת אספקה גרמנית שלוותה על ידי ספינות נורווגיות, הייתה בדרכה חזרה לגרמניה כשעל סיפונה 299 מלחים בריטים שנשבו לאחר הטבעת מספר ספינות בריטיות על ידי אוניית המערכה זוטא אדמירל גרף שפיי, שטובעה על ידי צוותה אחרי קרב נהר לה פלטה בדצמבר 1939.
התקרית הייתה ככל הנראה האירוע האחרון בהיסטוריה של הלוחמה הימית בו נעשה שימוש בחרבות. 
לאחר שיורטה על ידי המשחתת הבריטית HMS Cossack בפיקודו של פיליפ ויאן, חיפשה האלטמרק מחסה בפיורד ייוסינגפיורד (Jøssingfjord), אולם המשחתת הבריטית עקבה אחריה ואילצה אותה לעלות לחוף. אז עלו הבריטים על הספינה ולאחר קרב פנים אל פנים בו נעשה שימוש בכידונים, הכניעו את צוות האלטמרק ושחררו את העצורים. המלווים הנורווגים מחו, אך לא התערבו. ההסבר הרשמי שניתן מאוחר יותר על ידי הממשלה הנורווגית היה שעל פי האמנות הבינלאומיות, מדינה נייטרלית לא מחויבת להגן על צד לוחם שתחת חסותה כנגד כוח חזק בהרבה.
הנורווגים כעסו על כך שנייטרליותם הופרה, אך לא רצו להיגרר למלחמה באירופה. למרות זאת, תקרית האלטמרק נטעה ספקות באשר לנייטרליות הנורווגית, הן בקרב בעלות הברית והן בעיני גרמניה. שני הצדדים החזיקו בתוכניות מגירה לפעולה צבאית נגד נורווגיה, בעיקר כדי לשלוט על תנועת עפרת הברזל השוודית, בה הייתה תלויה תעשיית החימוש הגרמנית בשלבי המלחמה המוקדמים. תקרית אלטמרק שכנעה את היטלר שבעלות הברית לא יכבדו את הנייטרליות הנורווגית, וב-19 בפברואר החליט להחיש את התכנון למבצע וסריבונג - כיבוש דנמרק ונורווגיה - שיצא בסופו של דבר לפועל ב-9 באפריל 1940.
פאטברג

פאטברג (Fatberg) הוא כינוי לגוש קרוש ומוצק של שומן, מגבונים לחים, מגבונים סניטריים, חיתולים, קונדומים ופריטים דומים, אשר מתגבש בצינורות ביוב ומביא לסתימתם. 
הגוש נוצר עקב העובדה שהפריטים המצויים בו אינם מתפרקים בו במהירות כדרך שנייר טואלט מתפרק בו. בשל פירוקם האיטי פריטים אלו כלל אינם מיועדים מלכתחילה לסילוק דרך הביוב, אלא רק דרך מערכת סילוק האשפה.
המבנה הלשוני של הביטוי דומה למילה קרחון (Iceberg)
הטיפול במפגע זה בצינורות ביוב בבריטניה ובמקומות אחרים התגלה כקשה ומסובך, שכן הגושים הם קשים כבטון, מגיעים לעיתים לממדים גדולים ביותר ונדרשים זמן ומאמץ רב לסילוקם.
מאז שנת 2013 התגלו במספר מקרים גושי פאטברג גדולים במיוחד במערכת הביוב של מטרופולין לונדון. אחד מהם שקל על פי הערכה 15 טון, אחר היה בגודל של מטוס בואינג 747, ובספטמבר 2017 התגלה בצנרת הביוב של מזרח לונדון גוש באורך של כ-230 מטרים ובמשקל של יותר מ-140 טון.
נמצא כי גושי פאטברג עשויים להוות מקור לאנרגיה בדומה לביוגז.
בינואר 2018 הודיע מוזיאון לונדון כי יציג חלקים מפאטברג שנשלף מצינורות הביוב העירוניים, לאחר ש״יבוצעו בו ניסויים מדעיים״.
לולה (להקה)

היסטוריה

הלהקה הוקמה על ידי עידן אלתרמן, ירדן בר כוכבא, יסמין קידר ואבי גרייניק. באותה תקופה שיחקו אלתרמן, בר כוכבא וגרייניק יחד בהרכב "פלטפוס", מבית היוצר של "דומינו גרוס". בר כוכבא שיחקה בהצגת היחיד "הגר" וב"תסתכלו עלי" וקידר שיחקה בסדרת הטלוויזיה "פאזל", כך שלמעשה כל הארבעה היו מוכרים כשחקנים וכקומיקאים. בעקבות יוזמה של בר כוכבא החליטו הארבעה ליצור פרויקט מוזיקלי. תחילה תכננו לבצע גרסאות כיסוי לשירים מוכרים אולם לבסוף הוחלט ליצור חומר מקורי. הלהקה עבדה על האלבום שלוש שנים, בעיקר בעבודה על הפסנתר וליווי גיטרה. לאחר זמן מה הצטרפו עמירם גרוס כמפיק, ונתן כהן מלהקת "הנשמות הטהורות" כיועץ מוזיקלי ושותף בהפקה.
בינואר 2000 יצא השיר "ימים של שקט" שהפך ללהיט, ובעקבותיו יצא האלבום "ימים של שקט" שמכר כעשרת אלפים עותקים. היו שהשוו בין הלהקה ללהקת גזוז ולאלבום הכבש השישה עשר בשל הטקסטים המלאים בהומור והדגש על הרמוניית הקולות.
מילות שבעה מתוך שנים עשר השירים נכתבו על ידי בר כוכבא, את השיר "תאר לך" כתב תומר שרון, חברם לתוכנית "פלטפוס" והשיר "מורים אינם מספרים" הולחן למילים של יואל הופמן. הלחנים ברובם הם של גרייניק או קידר ולחן אחד ("נגע לו ללב") של אלתרמן. גרייניק ניגן בגיטרות ובקלידים ושאר חברי הלהקה השתתפו בתפקידי השירה.
סלים ג'ובראן

ביוגרפיה

השופט ג'ובראן הוא נוצרי מארוני יליד חיפה. בשנת 1963 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר טרה סנטה בעכו. בשנת 1968 סיים את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1970, עם תום תקופת התמחותו, קיבל רישיון לעריכת דין. בשנים 1970–1982 עבד כעורך דין עצמאי.
בחודש יוני 1982 מונה לכהונת שופט בית משפט השלום בחיפה. בחודש מרץ 1993 נבחר לכהונת שופט בית המשפט המחוזי בחיפה. בתקופת כהונתו כשופט מחוזי הרבה לעסוק בתיקים פליליים וישב בראש הרכב פלילי בבית המשפט.
בעת כהונתו כשופט מחוזי שימש גם כמרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. בעבר כיהן כנגיד ארגון רוטרי ישראל והוא חבר במסדר הבונים החופשיים.
בחודש אפריל 2003 התמנה לכהונת שופט בפועל בבית המשפט העליון בירושלים, לתקופה של שנה, ובמאי 2004 מונה לכהונת קבע כשופט בית המשפט העליון. הוא כיהן בתפקיד עד לשנת 2017 כאשר פרש וג'ורג' קרא מונה במקומו.
ב-2 באפריל 2013 מונה ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת העשרים.
לשופט ג'ובראן ארבעה ילדים, שלושה מהם עורכי דין. בתו ראניה, עורכת דין, הייתה הערבייה הישראלית הראשונה שהשלימה קורס צוערים במשרד החוץ הישראלי ושימשה כדיפלומטית מטעם ישראל עד שנת 2009.
בשנת 2012 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת חיפה. ב-2018 קיבל את אות יקיר העיר חיפה.
הוא פעיל בקרן ליברה ומהכן כיושב ראש וועדת ההשקעות של הקרן.
קרב פואטייה

רקע

ב-1355 אדוארד, הנסיך השחור נחת עם צבאו בגסקוניה. היות שלא יכול היה לשלם לחייליו, יצא איתם למסע של שוד וביזה. הם בזזו את הכפרים שלאורך הנהר גארון ואחר כך את הערים קרקסון ונארבון ושבו לעיר בורדו עם השלל. על פי תוכנית המלחמה של אדוארד השלישי, אמור היה צבאו של הנסיך לצעוד לעבר עמק הלואר, להתאחד שם עם כוח אנגלי אחר שנחת בברטאן ולתקוף יחד את פריז. אך כאשר הגיע לעמק הלואר התוכנית השתנתה, והצבא שנחת בברטאן הופנה לנורמנדי ולחם שם נגד צבאו של ז'אן השני. צבא הנסיך פנה לעבר פריז וז'אן השני נאלץ לנטוש את המערכה בנורמנדי כדי להגן על פריז. בדרכו לעבר פריז הגיע ז'אן השני לעמק הלואר ואיגף את הצבא האנגלי שנותק מבסיסו שבבורדו.

לקראת הקרב

ב-19 בספטמבר 1356 אדוארד, הנסיך השחור נערך עם צבאו מדרום לעיר פואטייה במקום שהגישה היחידה אליו הייתה דרך שביל צר המוקף בסבכות שיחים משני צדדיו. אנשיו הסתתרו בין שיחים אלה והוא עצמו ניצב בעמדת תצפית. מספר אנשי צבאו הגיע ל 8,000 איש בלבד לעומת כוח גדול בהרבה שעמד לרשותו של ז'אן השני. לכן, הוא פנה בהצעה להסכם שעל פיו יישבע להימנע מללחום נגד צרפת במשך שבע שנים. בבטחו בעדיפותו המספרית המוחצת דחה ז'אן השני את הצעתו זו.

הקרב

ז'אן השני חילק את צבאו לשלושה גדודים, כאשר על הראשון הפקיד את בנו, יורש העצר, אשר היה בן 19 וזו הייתה התנסותו הראשונה בקרב. עמו בגדוד לחמו שניים מאחיו הצעירים. על הגדוד השני הופקד אחיו הצעיר של המלך פיליפ, דוכס אורליאן - גם הוא ללא כל ניסיון בלחימה. המלך עצמו פיקד על הגדוד השלישי, כשעימו נלחם צעיר בניו.
וכך החל הקרב, כאשר 3,000 אבירים צרפתים ניסו לעבור דרך השביל הצר, האנגלים פתחו במתקפת חיצים מבין סבך השיחים. הקשתים האנגלים גרמו לפאניקה בשורות הצבא הצרפתי וזה נס על נפשו כאשר הוא משאיר מאחור אלפי הרוגים, רובם בני אצולה. רבים נוספים נפלו בשבי האנגלים.
ז'אן השני הורה לאביריו לרדת מעל הסוסים כדי לא לשמש מטרה לחיציהם של הקשתים האנגלים. הוא ואנשיו ובהם פיליפ, בנו הצעיר הותקפו על ידי הפרשים האנגלים. הוא לחם בגבורה ונפצע בראשו אך לבסוף נאלץ להיכנע, נלקח בשבי ללונדון כשהוא רכוב על סוסו וקיבל כמקום מגוריו את ארמון סבוי.
בנוסף לנפילתם של המלך ובנו הצעיר בשבי, נפלו בקרב או נלקחו בשבי שר הצבא של צרפת, שני מרשלים, ארכיבישוף, ומיטב האצולה הצרפתית. יורש העצר הצליח להימלט משדה המערכה, אך המכה שספגה הנהגת צרפת הייתה אנושה.
רבי אבא בר זבינא

אמרותיו

המימרא המפורסמת ביותר שנקשרת בשמו היא המימרא "אם ראשונים כבני מלאכים אנו כבני אדם ואם ראשונים כבני אדם אנו כחמורים" שמובאת בשמו בתלמוד ירושלמי, מסכת דמאי, פרק ג', הלכה ג' בשם רבו רבי זירא.
עירית דותן

קריירה

נולדה בשם אירית בן בנימין. שירתה בצה"ל בלהקת פיקוד צפון, שהעלתה ב-1970 את תוכניתה "לצפון באהבה". אחרי שירותה הצבאי נישאה למפקד הלהקה דאז, הזמר והבדרן דודו דותן ולהם נולדה בת. דותן הרבה לארח את רעייתו בהופעותיו, ושניים משיריה הופיעו באחד מתקליטיו.
בפסטיבל הזמר והפזמון 1973, שרה דותן את השיר "תנו לנו יד ונלך"; השיר לא הגיע למקום הראשון, אך זכה לפופולריות. דותן ומלחין השיר יעקב הולנדר שיתפו פעולה גם באלבום הבכורה שלה (1974), שהורכב כולו משיריו של הולנדר, בהם השירים "אני חי כעשב בר" שנכתב במקור ביידיש על ידי יעקב שטיינברג ותורגם לאלבום על ידי אבי קורן, "אני אוהבת באך" שבוצע במקור על ידי להקת גייסות השריון, ו"הלא תשאלו ציון" שנכתב למופע "שישו את ירושלים". באותה שנה השתתפה דותן בתוכנית "לאמא באהבה" לצד ג'וזי כץ, שרה גולן, שלמה ארצי ועוד, ושרה שם את השיר "אמהות פוסעות" ללחנו של הולנדר. שיר נוסף של הולנדר שביצעה היה שיר הזיכרון "פרגים באדום", שכתב הולנדר לזכרו של סרן נועם דביר, מ"פ פלוגה כ' בגדוד 9 בחטיבה 14 שנפל במלחמת יום הכיפורים.
כעבור שלוש שנים הוציאה אלבום נוסף, "השעות היפות ביותר". מתוכו זכה להצלחה שיר הנושא והשיר "ציפורי שירי". כעבור שנה יצא אלבומה האחרון, "הולכים לנדנדות", אלבום שירי ילדים בעיבוד נתן כהן, שלא נחל הצלחה. זמן קצר לאחר מכן היא התגרשה מבעלה.
ב-2008 הלחינה ושרה את "הבלדה על רוז הקטנה", בעקבות פרשת רצח רוז פיזם. את השיר כתב אורי קציר והוא מתאר מנקודת מבטה של רוז את אשר אירע ואת התחינה והכמיהה לכך שכל זה ייפסק.
כיום פעילה דותן בארגון "רוח נשית", ומופיעה יחד עם המשוררת חלי אברהם איתן.
סירטיר

במיתולוגיה הנורדית, סירטיר (איסלנדית Surtur; בעבר סורט - Surtr) הוא מנהיגם של ענקי האש מהדרום ושליט מוספלהיים (Muspelheim), עולמם של ענקי האש. שמו נגזר מהמילה לצבע השחור, ובקיצו הצפוי של העולם - הראגנארוק - ינהיג סירטיר את ענקי האש לעבר שדה הקרב. חרבות האש אותן יניפו ישרפו את כל העומד בדרכם, ויכלו את רובו של הייקום. 
שמו של האל הונצח בשם האי סירטסיי אשר פרץ ממי האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד בשנת 1963, ואשר משמעות שמו "האי של סירטיר".

חלקו של סירטיר בבריאת היקום הנורדי

לפי המיתולוגיה בתחילת היקום סירטיר הזין בעזרת חרב הלבה שלו להט של רוח חמה אש ולבה ממוספלהיים שבהתנגשות עם נחלי הקרח שזרמו מניפלהיים יצרו את החיים הראשונים - הענק יימיר.
לורי

ביוגרפיה

לאורה פסטר, המוכרת בכינוייה המקצועי לורי נולדה בעיירה פלאססיס בוצ'ארד שבאזור איל דה פרנס על יד פריז. לורי היא ילדה יחידה במשפחתה המבוססת דיו - אביה הוא מנכ"ל תחנת רדיו צרפתית מפורסמת בשם RTL ואמה היא חשבונאית.
בגיל חמש החלה ללמוד החלקה על קרח. בגיל 15 נטשה לורי את תחום ההחלקה על הקרח ועברה לתחום המוזיקה והשירה. לאחר שהסינגל הראשון שלה, Près de moi, הוצג באתר האינטרנט www.peoplesound.com, החלה לורי את דרכה אל אור הזרקורים. השיר היה להיט - בפרק זמן של חודש אחד, הורידו כ-15,000 מעריצים עותקים שלו ברחבי האינטרנט. ההצלחה פתחה ללורי דלתות רבות בתחום המוזיקה, ואכן, ב-29 בנובמבר 2000 חתמה לורי על חוזה הקלטות.
באוקטובר 2001 הוציאה לאור לורי את האלבום המלא של Près de moi. בספטמבר 2002 הוציאה לאור לורי ספר ביוגרפיה בשם Mes Secrets (תרגום חופשי: הסודות שלי) אשר זכה להצלחה מסחרית.
את אלבומה השני, Tendrement (תרגום חופשי: בעדינות), הוציאה לאור לורי בשנת 2002. האלבום הופק על ידי ג'ני ויליאמס ולואיס אלמנט. ב-19 בנובמבר 2007 שוחרר אלבומה האחרון והחמישי 2lorenmoi האלבום בסגנון מוזיקה אלקטרונית.
אחיקם סטולר

ביוגרפיה

אחיקם סטולר נולד בשנת 1952 בישראל. ב-1970 סיים את לימודיו התיכוניים בכפר הנוער "אלוני יצחק" הושכן במועצה אזורית מנשה. באותה שנה, עם סיום לימודיו התיכוניים התגייס לצבא הגנה לישראל ושירת שם עד שנת 1973. בין השנים 1973–1974 היה קצין הביטחון של ועדת אגרנט.
בשנת 1978 סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה בכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1980 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך אוניברסיטה בכימיה באותה האוניברסיטה. בשנים 1980–1983 שימש כראש המעבדות הניידות לזירת העבירה של המחלקה לזיהוי פלילי במשטרת ישראל. ב-1986 סיים את לימודיו במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בחודש נובמבר 1987 הוסמך כעורך דין.  
משנת 1988 עד ל-2002 עבד כעורך דין עצמאי. בשנת 1991 קיבל תואר דוקטור לכימיה מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 1997 משמש משמש כמרצה מן החוץ בחוג לקרימינולוגיה ובפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית בירושלים ובמרכז האקדמי שערי מדע ומשפט סטולר מרצה בחוג "ראיות מדעיות". נוסף על כך, סטולר לימד במרכז הבינתחומי הרצליה וגם כיום הוא מלמד במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן. 
בחודש דצמבר 2002 מונה לכהונת שופט בבתי משפט השלום במחוז תל אביב. ביוני 2007 מונה לכהונת שופט בית המשפט המחוזי במחוז המרכז. בדצמבר 2016 מונה לכהונת שופט בכיר.
חלב הזפק

חלב יונים או חלב הזפק הוא כינוי לנוזל המופק בזפק או בחלקים הקדמיים של מערכת העיכול אצל היונה, ומשמש להאכלת הגוזלים. נוזלים דומים מופקים על ידי פלמינגו והפינגווין הקיסרי.
קיימים הבדלים בין חלב הזפק לחלב של יונקים. בין השאר, חלב הזפק מופק על ידי שני ההורים, הוא מוצק יותר, אצל היונים הוא מכיל ריכוז גבוה במיוחד של חלבונים ודומה במראהו לגבינת קוטג' וצבעו צהבהב. אצל הפינגווין הקיסרי הוא מופק על ידי הזכר רק במקרה שהנקבה לא שבה לפני בקיעת הביצה.
אצל היונים החלב לא מופק מבלוטות אלא ממעטה האפיתל הפנימי שבזפק, שמתרבה במהירות במהלך השלב האחרון של הדגירה. תאים שמושלים מהמעטה מהווים את "חלב הזפק" ומשמשים כמזון להאכלת הגוזלים במהלך השבועיים הראשונים, במהלך השבוע הראשון הם ניזונים בלעדית מחלב הזפק. תהליך השלת תאי האפיתל מושרה באמצעות ההורמון פרולקטין.
אצל הפלמינגו מזון הזפק מכיל כמות גדולה של שומן ופחות חלבונים, ומופק ממעטה של בלוטות בחלקים העליונים של מערכת העיכול, מהפרשה זו הצאצאים ניזונים במשך כחודשיים.
היות שחלב היונים עשיר יותר מחלב יונקים, קשה למצוא עבורו תחליף לצורך האכלה ידנית של גוזלים.
אוטו השלישי, דוכס בוואריה

ביוגרפיה

אוטו נולד ב-11 בפברואר 1261 בבורגהאוזן, להיינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה ואליזבת מהונגריה, דוכסית בוואריה, בתם של בלה הרביעי, מלך הונגריה ומריה לסקרינה.
בשנת 1290 מת אביו היינריך השלושה עשר, דוכס בוואריה, ואוטו ואחיו לודוויג השלישי, דוכס בוואריה ושטפן הראשון, דוכס בוואריה ירשו את נחלותיו. אוטו ניסה להחזיר לבוואריה את דוכסות שטיריה שנלקחה ממנה בשנת 1180. כמו כן תמך אוטו באדולף, מלך גרמניה נגד בית הבסבורג, ואף לחם עמו בקרב גלהיים שבו נהרג אדולף. בשנת 1301 הוצע לאוטו כתר הונגריה כנכדו של בלה הרביעי, מלך הונגריה, אולם רק בשנת 1305 הוא עלה לשלטון. באוגוסט 1305 ויתר מתנגדו וצלאב השלישי, מלך בוהמיה על תביעתו לכתר הונגריה, ובנובמבר אותה שנה הגיע אוטו לבודה, לאחר שחצה את אוסטריה שהייתה שייכת לבית הבסבורג כשהוא מחופש לסוחר.
ב-6 בדצמבר אותה שנה הוכתר אוטו בסקשפהרוואר, ונטל לעצמו את השם בלה החמישי, מלך הונגריה. אולם אוטו לא הצליח לשמר את שלטונו, ובשנת 1306 כבש שארל מאנז'ו את אסטרגום, טירת ספיש, זבולן וכמה מבצרים אחרים בחלקים הצפוניים של הממלכה, ובשנה הבאה הוא כבש גם את בודה. ביוני 1307 ביקר אוטו את לסלו השלישי קאן, הוויווד של טרנסילבניה, אולם הלה כלא אותו, והדיאט ההונגרי בחר בשארל מאנז'ו למלך, אך חלק מהאצילים החזקים במדינה התעלמו גם ממנו. בשנת 1308 ויתר אוטו על הכתר ההונגרי, ושארל מאנז'ו תפס את השלטון.
מעורבותו של אוטו בהונגריה החלישה את מעמדו בבוואריה, וגרמה לו לבעיות כלכליות. בשנת 1310 לחם אוטו נגד בית הבסבורג, וכתוצאה מכך נהרסה העיר בורגהאוזן.
ב-9 בנובמבר 1312 מת אוטו השלישי בלנדסהוט, ובנו היינריך החמישה עשר, דוכס בוואריה ירש את נחלתו. בשנת 1333 מת היינריך החמישה עשר, ובשנת 1340 איחד לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את כל דוכסות בוואריה תחתיו.
א.ל.מ רשת חשמל ואלקטרוניקה

א.ל.מ. (אלמ) או בשמה המלא א.ל.מ. רשת חשמל ואלקטרוניקה היא רשת חנויות למכירת מוצרי חשמל. רשת א.ל.מ. הוקמה בתל אביב בשנת 1978 על ידי צבי אהרונוביץ. נכון ל-2019 מונה הרשת 42 סניפים.

היסטוריה

הרשת החלה את פעילותה בשנת 1978 בתל אביב במכירה של מוצרי חשמל גדולים כגון מקררים, מכונות כביסה, מייבשים ומזגנים.
נכון למרץ 2013 החזיקה א.ל.מ. ב-5% משוק החשמל בישראל ובכך מהווה החנות הקמעונאית הגדולה ביותר בשוק הישראלי.

א.ל.מ דיוטי פרי

בסוף שנת 2012 זכתה חברת מיניליין בע"מ, מפעילת רשת א.ל.מ במכרז להפעלת חנות למוצרי אלקטרוניקה בדיוטי פרי בטרמינל 3 שבנמל התעופה בן-גוריון.
ביוני 2017 זכתה החברה במכרז להפעלת חנות אלקטרוניקה בטרמינל 1 המחודש.
בפברואר 2019 הפסידה החברה במכרז רשות שדות התעופה לניהול שתי חנויות החברה בנתב"ג לרשת אופיס דיפו, וכך סיימה החברה את פעילותה בנמל התעופה.

הרשת כיום

סניפי החברה ממוקמים במרכזי מכירות שונים חלקם בתוך קניונים וחלקם במרכזים מסחריים מסוגים שונים ומשרתת לקוחות פרטיים ועסקיים.
א.ל.מ. משתתפת גם בירידי מוצרי חשמל פעמיים בשנה ביריד ספטמבר ויריד מרץ/אפריל באקספו תל אביב.
מוצרי הרשת כוללים מוצרים גדולים למטבח כגון מקררים, תנורים, כיריים, מדיחים ומכונות כביסה, מוצרי בידור כגון טלוויזיות וסטריאו ומוצרי פרודוקטיביות כמו טלפון חכם. מגוון המוצרים משתנה ומתעדכן לאורך השנה ונכון ל-2019 מציעה הרשת יותר מ־10,000 מוצרים שונים מיצרנים שונים, הגדולים שבהם בוש, סימנס ואלקטרולוקס.