google/wiki40b huggingface dataset:
הלאמה

הַלְאָמָה הוא מונח המתאר פעולה של נטילת קניין מידי בעליו על ידי המדינה והפיכתו, לפיכך, לרכוש הלאום. המונח מתאר לרוב נטילת קניין פרטי, אבל לעיתים הוא מתייחס גם לנטילת קניין של רשויות מקומיות. המונח ההפוך להלאמה הוא הפרטה. פעולה של הלאמה אחרי הפרטה מכונה "הלאמה מחדש". 
ישנם שני סוגים עיקריים מוכרים של הלאמה: האחד הוא הפקעת חברה פרטית מתוך שיקול אידאולוגי לפיו מוטב, מבחינה עקרונית וללא קשר למצבה בזמן נתון, שתהיה ברשות המדינה. הלאמה זו נעשית לעיתים קרובות ללא תמורה הולמת או ללא תמורה כלל. השני הוא הלאמת חברה הנתפשת כחשובה, ומצויה בקשיים כלכליים, מתוך מחשבה שפשיטת-רגל שלה תפגע קשות במשק כולו. 
הדוגמאות המובהקות ביותר לפעולה של הלאמת-הפקעה הן הפעולות המאפיינות משטרים סוציאליסטים וקומוניסטים רבים, שכן הלאמת הקניין הפרטי היא אחד מעיקרי התורה המרקסיסטית. על–פי התורה המרקסיסטית, קניין פרטי הוא גזל ועל כן הלאמתו אינה עוול אלא תיקון עוול. פעולות של הלאמה קיימות לעיתים גם תחת משטרים שאינם סוציאליסטים, במיוחד אחרי מהפכות, שבעקבותיהן הולאמו נכסיו הפרטיים של השליט הקודם ומקורביו. במדינות שהשתחררו משליטתן הישירה או העקיפה של מעצמות קולוניאליות, הולאמו לעיתים נכסים ציבוריים (כגון בארות נפט) מידי חברות זרות, בטענה שהם נעשקו מן העם ללא תמורה הוגנת. דוגמה בולטת היא הלאמת תעלת סואץ על ידי שליט מצרים נאצר.
מספר משטרים לאומניים וגזעניים הלאימו את נכסיהם של מיעוטים אתניים. בין אלה, גרמניה הנאצית הפקיעה את רכושם של היהודים, וזימבבווה בהנהגת רוברט מוגאבה הפקיעה את חוותיהם של מתיישבים ממוצא אירופי. בהלאמה מסוג זה הבעלות הממשלתית היא לרוב רק שלב-מעבר, והנכסים מועברים בהמשך לבעלות פרטית של בני הקבוצה השלטת.
פעולות הלאמת-הצלה מתרחשות ברוב המקרים כאשר חברה גדולה ובעלת מוניטין עומדת לפשוט רגל. פעולת ההלאמה מכוונת להצילם ממצב זה. פעולות הלאמה נפוצות במיוחד כאשר החברה נתפשת כבעלת חשיבות לכלכלה ולחברה, או כאשר מספר חברות במגזר מסוים עומדות בפני סכנת הליך פירוק בו-זמנית. בישראל, לדוגמה, הולאמו הבנקים העיקריים בשנת 1983 אחרי "משבר הבנקים" כדי להצילם מפשיטת רגל. במקומות רבים נגעה ההלאמה לחברות רכבות, תעופה, משאבי-טבע, ובנקים.
המשבר הפיננסי שהחל בסוף שנת 2007 בארצות הברית והתדרדרותו לאורך שנת 2008 הביאו לקריסה של בנקים למשכנתאות כגון פרדי מק ופאני מיי וגופים פיננסיים מרכזיים, והביא לסדרה של מהלכי הלאמה של סוכנויות משכנתאות וביטוח והזרמת כספים למערכת הפיננסית בידי הממשלה הפדרלית. מהלכים אלו סיימו כ-20 שנה בהן הסתמן כי ההלאמה הופכת להיסטוריה נשכחת, והציתו מחדש את הדיון בבעלות ציבורית מול פרטית.
עמנואל קראליס

ביוגרפיה

קראליס נולד באתונה בנם של אריס ושרה ולו אחות תאומה. אביו הוא אתלט יווני שהתחרה בקרב עשר והיה שיאן יוון בענף זה, ואמו אתלטית ילידת אוגנדה שהתחרתה בקפיצה לרוחק.
ב-2015 זכה במדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 18 שהתקיימה בקאלי שבקולומביה בתוצאה של 5.20 מטר. ב-2016 זכה במדליית זהב באליפות אירופה עד גיל 18 בתוצאה של 5.45 מטר. באליפות העולם עד גיל 20 שהתקיימה באותה שנה בבידגושץ' סיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.40 מטר. במאי 2016 קבע שיא עולם עד גיל 18 שעבר גובה של 5.55 מטר.
ב-2017 סיים במקום ה-21 במוקדמות אליפות העולם באתלטיקה ובמקום ה-11 באליפות אירופה באתלטיקה באולם.
בפברואר 2018 זכה באליפות יוון באתלטיקה באולם ושבר את שיא העולם עד גיל 20 כשקבע תוצאה של 5.78 מטר, השיא נשבר שבועיים לאחר מכן על ידי ארמנד דופלנטיס. במרץ 2018 סיים במקום החמישי באליפות העולם באתלטיקה באולם בשיא אישי של 5.80 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 5.65 מטר. באליפות אירופה עד גיל 23 שהתקיימה ביולי 2019 סיים במקום השני. באליפות העולם באתלטיקה 2019 לא העפיל לגמר.
נעלמת (סרט)

עלילה

ביום הנישואים החמישי שלו, ניק דאן (בן אפלק) חוזר לביתו ומוצא שאשתו איימי (רוזמונד פייק) נעלמה. היעלמותה מקבלת סיקור תקשורתי נרחב, משום שאיימי הייתה ההשראה לסדרת ספרי הילדים "איימי המדהימה" שכתבו הוריה. המשטרה מסיקה שאיימי נרצחה לאחר שמצאה שאריות של דם שנוקה, וניק נהפך לחשוד. המשטרה חושפת ראיות לבעיות כספיות, ועדה מציינת שאיימי רצתה לקנות אקדח. נמצא גם דו"ח על כך שאיימי בהריון. ניק מכחיש ידיעה על העניין, ויומן שלכאורה נכתב בידי איימי מדגיש את הבדידות הרבה שלה, ואת הפחד שניק בסופו של דבר יהרוג אותה.
פלאשבקים במהלך הסרט מראים שנישואם של ניק ואיימי התפורר; שניהם איבדו את עבודתם ועברו מניו יורק לעיר מולדתו של ניק. ניק הופך לעצלן, מרוחק, בלתי מעוניין ומתחיל לבגוד בה.
איימי מתחילה לתעב את ניק על התפוררות נישואיהם, הבדידות שלה ועל בגידתו. איימי מתכננת להפליל את ניק ומשקיעה מאמץ רב בפרטים: היא מתחברת עם שכנה בהריון כדי לגנוב את השתן שלה בשביל בדיקת ההריון, מרוקנת את דמה שלה כדי להשאיר עקבות של רצח ומפברקת יומן שמתאר את פחדה מניק. באמצעות רמזים ממשחק שהיא וניק משחקים בימי הנישואים שלהם, היא מוודאת שהוא מבקר במקומות שהיא שתלה בהם ראיות מפלילות על מעורבותו של ניק. היא מצפה שניק יורשע על רציחתה, ומתכננת להתאבד לאחר מכן.
ניק שוכר עורך דין שמתמחה בהגנה על גברים שהואשמו ברציחת נשותיהם. ניק פוגש חבר לשעבר של איימי, טומי הוארה, שטוען שאיימי הפלילה אותו באונס. הוא פונה לחבר נוסף, דזי קולינגס - שאיימי בעבר הגישה נגדו צו הרחקה - אך דזי מסרב לשתף פרטים. כששכניה של איימי במקום מחבואה גונבים את כספה, היא מתקשרת לדזי ומשכנעת אותו שהיא ברחה מניק משום שהיא פחדה לחייה. הוא מסכים להחביא אותה בבית האגם שלו, שכולל בתוכו מצלמות אבטחה.
ניק משכנע את אחותו, מרגו, שהוא חף מפשע. אחרי שהמאהבת של ניק, הסטודנטית שלו, חושפת את הרומן שלהם במסיבת עיתונאים, ניק מופיע בתוכנית אירוח כדי להכריז על חפותו ומתנצל על כישלונותיו כבעל בתקווה לפתות את איימי שתחזור. איימי פוגעת בעצמה ומשתמשת במצלמות האבטחה לטובתה, וגורמת לכך להיראות שדזי חטף והתעלל בה, כדי לחזור לניק. היא מפתה את דזי והורגת אותו, חוזרת לביתה ומודיעה שהוא החוטף והאונס שלה.
איימי מספרת לניק את האמת, ושהאדם שהיא ראתה מבקש ממנה לחזור בטלוויזיה הוא האדם שהיא רוצה שניק יחזור להיות. ניק מתכנן לעזוב את איימי ולחשוף את שקריה, אך איימי מגלה לו שהיא בהריון, והפרתה את עצמה בצורה מלאכותית עם זרע של ניק שהיה מאוכסן במרפאת פוריות.
ניק מגיב באלימות לעקשנות של איימי שהם יישארו נשואים, אך מרגיש אחריות כלפי הילד. הוא מחליט להישאר עם איימי והם מכריזים בטלוויזיה שהם מצפים לתינוק.

קבלה

נעלמת זכה לביקורות חיוביות ממבקרים, והאתר "Rotten Tomatoes" העניק לו ציון של 88% בהתבסס על 281 ביקורות, עם ממוצע של 8/10. האתר "Metacritic" נתן לסרט ציון של 79 מתוך 100 על בסיס של 49 ביקורות.
הסרט יצא ב-3 באוקטובר 2014 בצפון אמריקה ב-3,014 בתי קולנוע והרוויח 13.1 מיליון דולר ביום הפתיחה.

המשך אפשרי

בראיון מאוקטובר 2014, רוזמנד פייק ציינה שהיא תחזור להמשך בתנאי שגיליאן פלין תכתוב את התסריט. בינואר 2015, פלין אמרה שהיא פתוחה לרעיון של סרט המשך, אבל אמרה שזה יקרה רק כאשר השחקנים והצוות יהיו פנויים בשנית.
הלא הר הלא אש

על הספר

הלא הר הלא אש הוא קובץ שירים מאת המשוררת הישראלית זלדה, אשר יצא לאור בשנת ה'תשל"ז 1977 בהוצאת הקיבוץ המאוחד. זהו ספרה הרביעי של המשוררת, עליו זכתה בפרס ביאליק לספרות יפה לשנת תשל"ח (1978) . בניגוד לספריה הראשונים "פנאי" ו"הכרמל האי- נראה", שהוקדשו באופן רשמי בפתיחתם לאנשי שלומה של זלדה וספרה האחרון "שנבדלו מכל מרחק" שהוקדש "לידידי נפשה", "הלא הר הלא אש" לא הוקדש באופן מסוים לדמות מסוימת. הספר יצא לאור כאשר המשוררת זלדה הייתה כבת 63, שמונה שנים לפני מותה. הספר מושפע רבות מעולמה הייחודי של זלדה בזמנים ההם, עולם שהושפע רבות ממותו של בעלה חיים אריה מישקובסקי ומותה של אמהּ, שפקדו אותה בסמוך זה לזה, מהנוף הירושלמי בשכונת כרם אברהם בה התגוררה עד שנה לפני הוצאת הספר ובשכונת שערי חסד הירושלמית ברחוב הקליר 11 שבה התגוררה כשהוציאה את הספר לאור. 
הספר קיבל את שמו משורה הכתובה באחד מן השירים הכלולים בו:
"וָאִיקֵץ וְהִנֵּה הַבַּיִת מוּאָר
אַךְ אֵין אִישׁ אִתִּי בַּבַּית-
וְעֶצֶב כָּזֶה
וְצַעַר.
וַהֲלֹא שִֹמְחַת הַשֶּׁמֶשׁ
דְּבַר יוֹם בְּיוֹמוֹ
וַהֲלֹא הַר
וַהֲלֹא אֵשׁ.
הוֹי
הַיֹפִי נִתְקָע כְּמוֹ סַכִּין
בַּלֵּב"
הספר מאגד בתוכו 19 שירים פרי עטה של זלדה שאורכם עומד על כשמונה עד ארבעים שורות לשיר. נושאי הקובץ העיקריים הם מצבי הנפש והתודעה של המשוררת, געגועיה לאהוביה שחלפו מהעולם, יחסה לרגשות דתיים, אמונה, דבקות בהשם וקיום המצוות. גם בשיריה המופיעים בקובץ זה, כללה המשוררת פרפרזות רבות מהתנ"ך, ספרות חז"ל, הפיוט והתפילה היהודית לדורותיה ובאופן כללי מן המקורות הדתיים. מוטיבים מרכזיים בשיריה הבאים לידי ביטוי גם כן בספר זה הם השימוש הנרחב בעולם הצומח ובפרחים, עצים ועלים בפרט מטאפורות ודימויים ספרותיים, וכמו כן שימוש נרחב בדימויים ספרותיים ומטאפורות נפוצות בספרות זלדה כגון חיים, נפש, ציפורים, בית, ההרים והעצים השונים.
נמרוד טישמן

קריירה

טישמן החל לשחק כדורסל כילד בקבוצת הפועל תל אביב, עבר להפועל גבעתיים, ובהמשך שיחק בקבוצות הנערים והנוער של מכבי תל אביב, עמה זכה באליפות המדינה בעונת 2007/2008. בעונת 2008/2009 המשיך לשחק במדי קבוצת הנוער של מכבי, ואף התאמן עם הקבוצה הבוגרת. במקביל, שיחק גם בקבוצת הכדורסל של תיכון עירוני ט'. בסוף העונה עבר לאוניברסיטת פלורידה, ושיחק את עונת 2009/2010 במדי ה"גייטורס" אך לאחר שלא זכה להזדמנויות רבות שב לישראל. בעונת 2010/2011 הצטרף לקבוצת הבת של מכבי תל אביב, הפועל יוקנעם/מגידו מהליגה הלאומית.
בעונת 2011/2012 הצטרף להפועל גלבוע גליל מליגת העל. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצה מיעט לשחק, אך בעונת 2013/2014 היה לאחד השחקנים המובילים בה, ואף מונה לקפטן הקבוצה. בהמשך עבר לקבוצות תחתית וביניהן מכבי ראית גת ומכבי אשדוד. בעונת 2018/2019 עבר למכבי ראשון לציון.
טישמן היה חבר בסגל נבחרת הקדטים של ישראל שסיימה במקום ה-11 באליפות אירופה שנערכה בכרתים ב-2007, אך לא זכה לדקות משחק רבות. בשנת 2009 הוביל את נבחרת הנוער באליפות אירופה שנערכה במץ עם ממוצע של 18.3 נקודות למשחק, שדירגו אותו במקום הרביעי באליפות כולה. כן הוביל את הנבחרת במספר החטיפות (2.3 למשחק, שני באליפות כולה) והאסיסטים (2.3 למשחק). טישמן הוסיף גם 4 כדורים חוזרים למשחק. במשחקו הבולט ביותר, מול נבחרת רוסיה, קלע 26 נקודות, כולל סל ניצחון בשניות הסיום. בשנת 2010 שיחק טישמן במדי נבחרת העתודה באליפות אירופה דרג ב' שנערכה באוסטריה. הנבחרת סיימה במקום החמישי וכשלה בניסיונה לשוב לדרג א', וטישמן העמיד ממוצעים נמוכים מבעבר. כן השתתף באליפות אירופה דרג ב' שנערכה בשנת 2011 בסרייבו, בה סיימה הנבחרת במקום ה-11,
קרלוס ואלדז

ביוגרפיה

ואלדס נולד בעיר קאלי שקולומביה. גדל במיאמי, פלורידה עד גיל 5, ולאחר מכן עבר שוב למרייטה, ג'ורג'יה בגיל 12. ואלדס הוא בעל אזרחות כפולה: הו של ארצות הברית והן של קולומביה.
ואלדס למד באוניברסיטת מישיגן עם שחקנים מקבוצת התיאטרון StarKid Productions, והשתתף ב־2009 במחזמר "אני ודיק". בנוסף, הוא ניגן בכלי נגינה הבס עבור המופע כמו כן גם עבור המחזמר "פוטר מאוד מוזיקלית", וגם השתתף במחזמר-"אלף לילה ולילה אחת (גרסה פופ)".
לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2011, ואלדס הפך מומוקד לחלוטין לתיאטרון. בין השנים 2009–2011 השתתף בהפקות תיאטרליות כמו 'היי סקול מיוזיקל' ו'זמר החתונה '. הוא גם היה בסטנד-אין בסיור הלאומי של ג'רזי בויז.
ממרץ 2013 עד מרץ 2014 הוא מילא את התפקיד של אנדריי במחזה המוזיקלי. שבו הופיע גם על פסנתר, גיטרה, אוקוליל, בס וכלי הקשה שונים. בשנת 2013, מוזיקלי היה מועמד לפרס טוני.
בשנת 2014, עשה ואלדס את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בסדרה האמריקנית Arrow, לפני שהופיע בסדרת הפיצול, ה- Flash, כסדרה רגילה בתפקיד של פרנסיסקו "סיסקו" רמון - גאון הנדסי. סיסקו היא חלק של S.T.A.R., יחד עם ד"ר הריסון וולס וד"ר קייטלין סנאו, המסייעים לבארי אלן עם מעצמותיו. רמון מתגלה מאוחר יותר יש כוחות metahuman משלו, ולוקח את השם Vibe. ואלדס גם משחק כדור הארץ של ראמון 2-doppelganger, מי הולך על ידי Reverb. בעולם החלומות שהוקם על ידי Music Meister בפרק העונה השלישי "דואט" ולדס שיחק פאבלו, מלצר.
בחודש יוני 2015, ולדס דיבב את קולו סיסקו רמון בסדרה אנימציה באינטרנט ששמה Vixen.
הנריק בול

הנריק בול (בנורווגית: Henryk Bull ‏ 13 באוקטובר 1844 - 1 ביוני 1930) היה איש עסקים ואיל ספנות נורווגי, מחלוצי חקר אנטארקטיקה.

חייו

הנריק יוהאן בול נולד בסטוק שבמחוז וסטפולד, נורווגיה. הוא למד בטנסברג ועבד שם שנים אחדות כאיש עסקים. בשלהי שנות ה-80' של המאה ה-19 נסע למלבורן, אוסטרליה, שם עמד בקשרים עם חברת ספנות ומסחר.
בשנת 1893 הסכים רב חובל נורווגי בשם סְוֶונְד פוֹיְן (Svend Foyn), שעסק בציד לווייתנים, לתמוך כספית במשלחת לאנטארקטיקה בראשות הנריק בול, שמטרתה למצוא את לווייתן האובלנה. סוונד פוין היה איש עסקים, שהוציא פטנט על תותח צלצל-רימון לשימוש בציד לווייתנים. הספינה שסיפק סוונד פוין נקראה "אנטארקטיקה" ושימשה את המשלחת. היא צוידה באחד-עשר תותחי צלצלים, מחסן חומרי נפץ, שמונה סירות לציד לווייתנים וצוות של שלושים ואחד איש. בראש הצוות עמד רב חובל לאונרד קריסטנסן ובין השאר היה בו קרסטנס בורכגרווינק, שבהמשך עמד בראש משלחת צלב הדרום לאנטארקטיקה.
במהלך שנתיים, ביקרה המשלחת בטריסטן דה קונה, איי הנסיך אדוארד, איי קרוזה, איי קרגלן, איי באלני, האי קמפבל ואיי פוזשן. ב-19 בינואר 1895, תוך כדי חיפוש הלוויתן החמקמק, נחתה קבוצה קטנה על האי פוזשן, אי טרשי באורך כ-3.5 ק"מ. ב-24 בינואר 1895 הונחתה סירה על החוף עם שישה אנשים, בהם בול, לאונרד קריסטנסן, קרסטנס בורכגרווינק והימאי אלכסנדר פון טונצלמן בכף אדייר, אנטארקטיקה. בעת הנחיתה סברו, שהם הראשונים שהציגו כף רגל ביבשת אנטארקטיקה - ויש להם ללא ספק האישור המוצק ביותר לכך - אבל הם לא היו מודעים לכך, שצייד כלבי הים ג'ון דייוויס הציג טענה, שהוכחשה, להצגת רגל על חצי האי האנטארקטי הרבה לפניהם, בשנת 1821.
בשנת 1898 כתב הנריק יוהאן בול את זכרונותיו מן המשלחת בספרו Sydover. Ekspeditionen til Sydishavet i 1893–1895. הספר יצא לאור גם באנגלית תחת הכותרת "מסע ה'אנטארקטיקה' אל מחוזות הקוטב הדרומי" (לונדון וניו יורק: אדוארד ארנולד, 1896).
לאחר זמן ייסד חברה לציד לווייתנים והיה חלוץ בתעשייה בתחום זה. בול מת באוסלו בגיל 85.
שארטר

היסטוריה

העיר הייתה מוקד חשוב בתקופה הגאלו-רומנית בצרפת. ב-858 היא נשרפה על ידי הנורמנים אך תושביה גברו עליהם בשנת 911 אחרי ניסיונם להטיל על העיר מצור. בימי הביניים פרחה העיר כמוקד תרבותי וכלכלי, בעיקר הודות לשריד קודש שהנוצרים מאמינים שהוא טוניקה שהייתה שייכת למרים, אם ישו, שריד שהפך את העיר למרכז צליינות. אז גם נבנתה בעיר קתדרלת שארטר הגותית (1134–1145 ו-1194–1260) אשר עמה מזוהה העיר. 
במאה ה-15 נכבשה העיר על ידי האנגלים לתקופה של כ-15 שנים. במאה ה-16 היא הותקפה על ידי הפרוטסטנטים, ללא הצלחה, במסגרת מלחמת הדתות הצרפתית. במלחמת צרפת-פרוסיה הייתה שארטר תחת מצור ב-1870 והיוותה מוקד מרכזי בהמשך המערכה. במלחמת העולם השנייה ספגה העיר פגיעות קשות ביותר כמו ערים רבות נוספות בצפון-מערב צרפת.

אתרים מרכזיים

העיר ידועה בשל קתדרלת שארטר הגותית, שהוכרה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1979. מבנה חשוב נוסף הוא כנסיית סן-פייר, שנבנתה במאה ה-13 בסגנון גותי קורן.
מרדכי כהן

ביוגרפיה

מרדכי כהן נולד בחצור הגלילית לשמעון ולקמי כהן, בן רביעי מבין ששת ילדיהם. שירת כחובש קרבי בחטיבת הנח"ל. הוא בעל תואר ראשון ושני במדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת מנצ'סטר. הוא בוגר בית הספר למנהיגות חינוכית, מכון מנדל, ירושלים ותוכנית גוונים של פדרציית סן פרנסיסקו. בשנת 1997 סיים בהצלחה את התוכנית להכשרת פעילי ציבור של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בין השנים 2004–2010 שימש מנכ"ל עמותת "יעדים לצפון" מיסודה של קרן רש"י ובין השנים 2010–2012 שימש כסמנכ"ל חינוך בקרן. בין השנים 2012–2016 שימש כמנהל מינהל השלטון המקומי במשרד הפנים. בנובמבר 2016 מונה על ידי שר הפנים, אריה דרעי, לממלא מקום המנכ"ל במשרדו, עד למינויו הקבוע כמנכ"ל המשרד, שאושר בישיבת הממשלה ב-8 בינואר 2017.
בין השנים 2013–2014 היה חבר הוועדה למיגור העוני בישראל, בראשות יו"ר קרן רש"י לשעבר, אלי אלאלוף. את הוועדה הקים שר הרווחה, מאיר כהן, בשנת 2013, לשם המלצה על דרכים להתמודדות עם העוני והגברת שוויון ההזדמנויות בישראל. הוועדה הגישה ב-23 ביוני 2014 את המלצותיה לשר מאיר כהן.
בין השנים 2013–2016 כיהן כחבר הנהלת מועצת רשות המים והחל משנת 2016 מכהן כחבר דירקטוריון מפעל הפיס, כנציג שר הפנים. עד 2017 שימש כחבר דירקטוריון המועצה הישראלית לצרכנות. במסגרת תפקידיו הציבוריים נמנה עם פורום מגזר שלישי להקמת בית הספר לרפואה בגליל והיה עמית ושותף בהקמת המרכז למנהיגות יהודית חברתית.
מרדכי כהן מקדם פרויקטים ותהליכים ממשלתיים לצמצום פערים כלכליים וחברתיים בין רשויות מקומיות ופיתוח כלכלי ברשויות בפריפריה, במטרה לספק שירותים טובים לתושב. משמש כיו"ר הוועדה לבחינת נוסחת מענק האיזון, ועדה שהשיגה תוספת של מאות מיליוני ש"ח למענקי האיזון לרשויות. הוועדה צפויה להמשיך ולהשפיע על נוסחת מענקי האיזון שנאמדים במיליארדי שקלים.
מהלך נוסף אותו הוא מוביל הוא הקמת שבע ועדות גאוגרפיות קבועות לשינוי גבולות, חלוקת הכנסות ושינוי מעמד מוניציפלי. ועדות אלה יחלפו את הוועדות שהוקמו אד הוק וייבחנו את הנושאים העומדים לפתחן באופן מרחבי, תוך אופק תכנוני בהיבטי מסחר, תעשייה ומגורים.
בעקבות החלטת ממשלה בנושא, מונה כהן על ידי השר דרעי ליו"ר הוועדה לאסדרת תחום הארנונה בישראל. במסגרת עבודת הוועדה, נדונים, בין היתר, נושאי שיעור העדכון השנתי, שיטת חישוב אחידה ובחינת סוגי הארנונה הקיימים בישראל.
כהן שימש ומשמש גורם מרכזי לקידום והעברת החלטות ממשלה למגזר הערבי, הבדואי, הדרוזי והצ'רקסי, בגובה כולל של מיליארדי ש"ח, לפיתוח כלכלי מואץ, שיפור השירות לתושב, פיתוח תהליכים ארגוניים ברשויות המקומיות הללו ועוד.
בתקופת כהונתו כמנכ"ל, שם משרד הפנים דגש מיוחד על פיתוח תוכניות הכשרת צוערים לשלטון המקומי, אשר מהווים גורם מקצועי וניהולי חשוב ברשויות מקומיות מוחלשות ומוצבים בהם, לאחר שעוברים הכשרה מקצועית אקדמית הנוגעת לתחומי השלטון המקומי במספר אוניברסיטאות בישראל.
במסגרת תפקידו כמנהל מינהל השלטון המקומי כ-4 שנים וחצי, היה אמון, בין היתר, על נושאי הפיתוח הכלכלי בשלטון המקומי, התאגידים העירוניים, חופי הרחצה ורישוי עסקים ועל מענקי הפיתוח והאיזון, אותם מקצה משרד הפנים.
בינואר 2018 נבחר מרדכי כהן לאחד מאנשי השנה המשפיעים של עיתון גלובס, על מאבקו לחיזוק ביטחונן הכלכלי של הרשויות המקומיות במסגרת הסכמי הגג.
נשוי, אב לשלושה ילדים.
אקו-פואטיקה

רקע

לפני טביעת המונח, הופיעו במספר שירים מסרים אקולוגיים. אף על פי שהמשוררים שכתבו אותם לא הזכירו את המילה הזו, הם היו בבירור "אקו-פואטיים" באופיים. הדוגמאות כוללות את: "השיר הלבן" מאת ג'יי רמסאי וקארול ברוס (הוצאת "ריבלין גראפמה" 1988), "בוסקו" (הוצאת "עין שומעת", 1999; 2001) ו"מים כבדים: שיר לצ'רנוביל" (הוצאת "אנייתרמון", 2004).

התפתחות התחום ומאפייניו

אחד ממספר טקסטים מעמיקים שסייעו להחדיר את המונח לשימוש נרחב ומשמעותי היה "אקו-פואטיקה: מבוא קריטי" בעריכת ג'יי סקוט ברייסון (2002). דוגמה נוספת לשימוש המתפתח במונח בתחילת המילניום היה כתב העת "אקופואטיקס", אשר הרחיב את המונח משירה לפואזיס המתפרש "כהכנה" או בכתיבה באופן כללי יותר. מאז, הופיעו אנתולוגיות של שירה וספרים, שהזכירו את המילה במפורש או שהשתמשו ברעיון כעיקרון מנחה.
אחד המאפיינים העיקריים של אקו-פואטיקה, כפי שהוגדר על ידי ג'יימס אנגלהרדט, הוא כי היא מחוברת אל העולם באופן שמשמעותו אחריות. בדומה למודלים אחרים המחקים ומניחים מעורבות (מרקסיזם, פמיניזם וכו'), אקו-פואטיקה "מוקף שאלות אתיות".
כאמצעי לתיאור שירה או פרויקטים פואטיים המאמצים את הצו האקולוגי של רגישות אישית ושינוי חברתי, אקו-פואטיקה הוזכרה על ידי סופרים כמו ג'ון ברנסייד ומריו פטרוצ'י .
וולטר סמואל

קריירת מועדונים

סמואל החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל הארגנטינאי ניואל'ס אולד בויס, בו שיחק שנה בטרם עבר לבוקה ג'וניורס. בשלוש שנותיו בבוקה התבלט סמואל כבלם מוכשר, ומשך את תשומת לבם של המועדונים האירופאים הבכירים. בשנת 2000 עבר סמואל למועדון האיטלקי רומא תמורת סכום של כ-20 מיליון אירו. בזכות רמת המשחק הגבוהה שהפגין הוא כונה לעיתים "החומה".
בסופו של דבר עבר סמואל לריאל מדריד, ששילמה תמורת כרטיס השחקן שלו 25 מיליון אירו. סמואל היה חלק ממערך ה"גלקטיקוס" של ריאל, בו ניסו ראשי המועדון לבנות את קבוצת הכדורגל מכוכבים בינלאומיים. הוא לא הצליח להסתגל לסגנון המשחק של ריאל, וכעבור שנה אחת הועבר לאינטר תמורת 16 מיליון אירו. ב-23 בדצמבר 2007, בזמן הדרבי של מילאנו, ניסה סמואל לתקל את קאקה ממילאן ונפצע בברכו. לאחר מכן הוא עבר ניתוח שגרם להשבתתו ממשחק פעיל למשך חצי שנה. הוא היה אמור לחזור לשחק בשלהי עונת 2007/2008, אך חזר לשחק רק בתחילת עונת 2008/2009 תחת הדרכתו של המאמן ז'וזה מוריניו. מאז הגעתו של הברזילאי לוסיו הוא מרבה לשחק לצידו בחוליית ההגנה של אינטר.
בעונת 2009/10 זכה סמואל עם אינטר בטרבל, כשהנראזורי הפכו לקבוצה האיטלקייה הראשונה שעושה זאת. סמואל אף פתח בגמר ליגת האלופות נגד באיירן מינכן והשלים בו 90 דקות מלאות.
סמואל המשיך להיות חלק חשוב בהרכב הנראזורי גם בעונת 2010/11, אך פציעה במשחקה של אינטר נגד ברשה ב-7 בנובמבר 2010 השביתה אותו לתקופה ארוכה. במהלך חגיגותיה של אינטר את הזכייה באליפות העולם לקבוצות ב-18 בדצמבר 2010, קפטן הקבוצה, חבייר זאנטי לבש את חולצתו של וולטר סמואל והקדיש לו את התואר. הוא חזר למשחק פעיל ב-15 במאי 2011.
ב-23 ביולי 2014 חתם סמואל בקבוצת פ.צ. בזל השווייצרית. ב-25 במאי 2016 פרש סמואל ממשחק פעיל בגיל 38.
בנובמבר 2016 מונה סמואל לעוזר מאמן באינטר תחת סטפאנו פיולי.

נבחרות ארגנטינה

סמואל היה חבר בנבחרת הנוער הארגנטינאית שזכתה במונדיאל הנוער ב-1997. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב-3 בפברואר 1999 מול ונצואלה. וולטר נמנה גם על סגל הנבחרת במונדיאל 2002 ובסגל לגביע הקונפדרציות שנערך בגרמניה ב-2005. בשנת 2010 פרש מהנבחרת.
תמר זיסקינד

ביוגרפיה

תמר זיסקינד נולדה, גדלה והתחנכה בעיר חיפה. בתם של גניה, דוקטור לביולוגיה ואבי, רואה חשבון. היא הבת האמצעית ולה שני אחים. בנעוריה למדה במגמה כימית-ביולוגית בבית הספר הריאלי בחיפה.
בצבא שירתה בחיל הים כרכזת כוח אדם. כיום היא בעלת דוקטורט לרפואת שיניים.
במרץ 2008 זכתה בתואר "מלכת היופי" בתחרות שהתקיימה בחיפה.
ביולי 2009 נעצרה אמה ברומניה בחשד למעורבות בביצוע הפריות בלתי חוקיות באמצעות תרומת ביציות, פרשה שנודעה בשם: "פרשת הביציות". זיסקינד השתתפה בהפגנת מחאה שנערכה מול שגרירות רומניה בישראל בחודש שלאחר מכן, בקריאה לשחרר את עצורי הפרשה.
ביוני 2014 התחתנה עם אודי אספיס.
רוקדים

תקציר העלילה

פייר דוליין (אנטוניו בנדרס) הוא רקדן ידוע ומורה לריקודים סלוניים. הוא מחליט ללמד בהתנדבות שיעורי ריקודים סלוניים בבית ספר תיכון הנמצא באחד האזורים העניים והמפוקפקים בניו יורק. הוא מתחיל להעביר את השיעורים לקבוצת ילדים אשר נמצאים באופן קבוע בריתוק ואמורים לשהות שעות נוספות בבית הספר לאחר שעות הלימודים. התלמידים באים מרקע של פשע ואלימות, ומעדיפים את סגנון ההיפ-הופ הנפוץ בסביבתם, או סגנון עכשווי ומודרני יותר, ולכן אינם משתפים פעולה ולא מתעניינים בשיעורים.
באחד השיעורים הראה להם המורה ביצוע מקצועי שלו לריקוד טנגו, והם מבינים שעומד בפניהם אדם שהוא מומחה גדול בתחומו. כתוצאה מכך הם מתעניינים ונרשמים לתוכנית הלימודים שלו. במקביל פייר מתחבר ומתקשר עם התלמידים יותר משיעור לשיעור, ומתחיל להבין את עולמם. לאחר שהם נהנים מהסגנון ומרגישים יותר בטוחים, הם מעיזים לשלב בין ההיפ-הופ לבין הריקודים הסלוניים ויוצרים סגנון חדש משל עצמם. בנוסף, פייר לוקח אותם לתחרות שנתית לריקודים סלוניים, שבה זוג אחד מבצע ריקוד של שלושה אנשים לטנגו ומנצח בקטגוריית הטנגו, כאשר מולם עמדה הרקדנית מורגן, נערה שחצנית ולא חביבה במיוחד שרוקדת באופן קבוע בשיעורים המקצועיים של פייר.

רקע

הסרט מבוסס על סיפור חייו של המורה לריקוד פייר דוליין, אשר האמין ביכולת ובכשרון של הנערים מאזורי המצוקה אותם לימד. בעקבות ההצלחה של אותם שיעורים, העביר דוליין מאות סדנאות למחול בניו יורק וברחבי העולם, בהם רקדו לאורך השנים אלפי רקדנים צעירים.
יאיר יצחקי

ביוגרפיה

יצחקי נולד ברמת גן וגדל בגבעתיים, בצה"ל שירת כקצין חימוש בגדוד שריון בחצי האי סיני (1971–1976). התגייס למשטרה ב-1976 ושירת במרחב דן. את קורס קציני המשטרה סיים בהצטיינות ושירת כמפקד יחידת סיור במרחב דן. בהמשך שירת כמפקד מחלקת סיור בתחנת הרצליה וב-1979 מונה למפקד תחנת הרצליה כשהוא בדרגת רב פקד בלבד. לאחר קורס פיקוד ומטה של המשטרה הוטל עליו ב-1983 להקים את תחנת שכונות במחוז תל אביב. ב-1985 עבר למטה הארצי לשמש כעוזר המפכ"ל. 
ב-1988 מונה למפקד מרחב דן וב-1990 קודם לדרגת תת-ניצב (אז הצעיר בתולדות המשטרה) ולמפקד בית הספר הארצי לשוטרים. ב-1993 קודם לדרגת ניצב ולמפקד אגף כח אדם של המשטרה ונשיא חברת קרנות השוטרים, ב-1996 התמנה למפקד מחוז דרום וב-1997 מונה למפקד מחוז ירושלים. בתפקידו זה הזהיר מפני עלייתו של אריאל שרון להר הבית בשנת 2000, במהומות שפרצו באזור, נפצע יצחקי בראשו מאבן ואיבד את ההכרה. ב-2001 סיים את שירותו ופנה למגזר העסקי.

לאחר תום שירותו במשטרה

יצחקי מונה בשנת 2001 ליו"ר חברת "פזגז" ולתפקידים שונים בחברת "סולל בונה", בהם מנכ"ל חברת הבת "מעוז" לייבוא עובדים זרים (2002–2003) וסמנכ"ל משאבי אנוש ומינהל של הקבוצה (2003–2005). לאחר מכן מונה לסמנכ"ל הבנק הבינלאומי וראש אגף משאבי אנוש של הבנק. בשנת 2008 הוא מכהן בבנק בתפקיד סמנכ"ל לענייני לוגיסטיקה, רכש, ביטחון, בינוי ונכסים. 
נשוי ואב לשלושה.

השכלתו

יצחקי למד שנת משפטים וקרימינולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1983) ולו תואר ראשון בקרימינולוגיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן (1984), ותואר שני במדעי המדינה וההיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה (1993).
אי-שוויון גאוס

בתורת ההסתברות, אי-שוויון גאוס (באנגלית: Gauss's inequality) נותן חסם עליון על ההסתברות שמשתנה מקרי אונימודלי יימצא במרחק מהשכיח שגדול ממרחק נתון כלשהו.
יהי X משתנה מקרי אונימודלי עם שכיח m, ותהי τ ² התוחלת של X − m)²). אז לכל ערך חיובי k, מתקיים:
המשפט הוכח על ידי קרל פרידריך גאוס ב-1823.
יוליוס קומודוס

תולדות חייו

קומדוס היה מושל פרובינקית תראקיה ופרובינקית אפריקה. לאחר מכן הוא היה קונסול בשנת 157 לספירה. הוא מונה לתפקיד מושל פרובינקית סוריה-פלשתינה בשנים 162-165.