אלפרד פון טירפיץ

ראשית דרכו בצי

טירפיץ נולד בקיסטרין (Küstrin) שבברנדנבורג (Brandenburg) ב-19 במרץ 1849, וגדל בפרנקפורט על נהר אודר. הוא לא היה בן למשפחת אצולה אלא למעמד המקצועות החופשיים המשכיל. אביו היה פרקליט ליברלי ומונה לשופט, אמו הייתה בתו של רופא. הוא גדל במזרח פרוסיה באזור השייך היום לפולין, וספג את אהבת פרוסיה ואת הרגשת החובה העמוקה למלך ולמדינה שהייתה אופיינית כל כך לתקופתו ולחוגו. 
הוא התגייס לצי הפרוסי ב-1865, התקבל ללימודים בבית הספר הימי בקיל (Kiel), וקיבל את הסמכתו לקצונה ב-1869. את דרכו החל בשייטת הטרפדות, ב-1871 הצטרף למחלקת הטרפדות במיניסטריון הצי הגרמני החדש, וב-1877 מונה למפקד שייטת הטרפדות. ב-1888 מונה לרב חובל של משחתת משוריינת, קידום מרשים לאדם צעיר כל כך. 
ב-1884 הוא נישא ל-Maria Augusta Lipke ונולדו להם שתי בנות. 
ב-1892 מונה לראש המטה של פיקוד הצי בברלין וקיבל דרגת סגן-אדמירל ב-1895. בשנים 1896–1897 פיקד על שייטת אסיה של גרמניה במזרח הרחוק, ופיקח על השתלטות גרמניה על מפרץ Kiautschou שבצפון סין.

שר הצי המלחמתי

ב-1897 נקרא פון טירפיץ על ידי הקייזר וילהלם השני לברלין, במטרה להגדיל את כוחו של הצי הגרמני ולהתחרות בצי הבריטי ששלט בימים. בגיל 48 הוא מונה למזכיר המדינה לענייני הצי והוא שימש בתפקיד 18 שנה. בתמיכת הקייזר ניהל מאבק נמרץ להגדלת הצי, הגה את תוכנית טירפיץ, והצליח להעביר את חוקי הצי של 1898, 1900, 1908 ו-1912. בעקבות חוקים אלה הפך הצי המלחמתי הגרמני ב-1914 לשני בגודלו בעולם, (הוא נפל מן הצי המלכותי הבריטי ב-40% לערך). תוכנית טירפיץ כללה בניית שבע אוניות מערכה כבדות מדגם "דרדנוט", חמש סיירות מערכה, עשרים וחמש סיירות, עשרים אניות קרב קלות ולמעלה מארבעים צוללות. התוכנית הציבה לעצמה מטרות לא ריאליות במידת מה, אך די היה בה כדי לעורר את דאגתם של הבריטים ולפתוח מרוץ חימוש ימי יקר. בעקבותיה הידקה בריטניה עוד יותר את קשריה עם צרפת, וערכה ב-1889 כמפגן כוח Fleet Review, אליו הוזמנו טירפיץ עצמו והקייזר הגרמני.
טירפיץ פיתח את "תאוריית הסיכונים", הגורסת כי אם עוצמת הצי הגרמני תגיע לרמה מסוימת בהשוואה לזו של הצי הבריטי, יימנעו הבריטים מעימות צבאי עם גרמניה. היה ושני הצדדים יילחמו זה בזה, הצי הגרמני יושמד אמנם, אך אבידות הצי הבריטי יהיו כבדות מנשוא. תאוריה זו הציתה את מרוץ החימוש בין גרמניה לבריטניה בעשור הראשון של המאה העשרים.
ברם, בבסיס תאוריית הסיכונים של טירפיץ עמדה ההנחה, כי בריטניה הגדולה תיאלץ לשגר את צייה לים הצפוני כדי להטיל הסגר ימי על נמלי גרמניה (מאחר שהטלת הסגר הייתה הדרך היחידה בה יכול היה הצי המלכותי להסב נזקים חמורים לגרמניה), בעוד הצי הגרמני יוכל לאסור קרב. אולם בשל מיקומה הגאוגרפי של גרמניה, יכולה הייתה בריטניה להטיל את ההסגר על ידי חסימת הכניסה לים הצפוני בתעלה האנגלית ובשטח שבין ברגן לאיי שטלנד. לנוכח דעה זו העיר האדמירל הגרמני: "אם אמנם יעשו זאת הבריטים, אחריתו של הצי שלנו תהיה מרה", בנבאו את שאמנם קרה לצי אניות השטח הגרמניות במלחמת העולם הראשונה.

מפקד הצי הקיסרי הגרמני

טירפיץ הועלה לדרגת גרוס-אדמירל ב-1911 והתמנה למפקד הצי המלחמתי בפרוץ המלחמה. למרות תוכנית הבנייה הוא הבין כי המלחמה פרצה מוקדם מדי, משום שיישום חוק הצי של 1900 תוכנן להתפרס על פני שבע-עשרה שנים והמלאכה עדיין לא נשלמה. בעקבות זאת דחף טירפיץ להגדלה ניכרת של צי הצוללות ולשימוש ללא הגבלות בכלי השיט החדשים הללו. במהלך המלחמה כולה נבנו 345 צוללות גרמניות, ואפילו בזמן שביתת הנשק נמצאו 200 מהן בבנייה. טירפיץ התפטר מתפקידו ב-15 במרץ 1916, לאחר שלא הוסרו ההגבלות על השימוש בצוללות, והוחלף בתפקיד מיניסטר הצי המלחמתי על ידי אדוארד פון קאפלה (Eduard von Capelle).

פעילות פוליטית

ב-1908 היה מבין מייסדי "מפלגת המולדת". לאחר המלחמה היה חבר המפלגה השמרנית מפלגת העם הלאומית הגרמנית (DNVP, Deutschnationale Volkspartei), וייצגה ברייכסטאג מ-1924 עד 1928. חתנו הוא אולריך פון האסל שהיה שגריר גרמניה באיטליה, ואחד מהקושרים נגד אדולף היטלר בקשר העשרים ביולי.
ב-6 במרץ 1930 מת פון טירפיץ בעיר אבנהאוזן, והוא בן 81 שנים.
על שמו נקראה ב-1939 אניית המערכה הגרמנית טירפיץ.