google/wiki40b huggingface dataset:
הקליניקה למשפט לטכנולוגיה ולסייבר באוניברסיטת חיפה

הקליניקה למשפט וטכנולוגיה באוניברסיטת חיפה פועלת במסגרת המרכז למשפט וטכנולוגיה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. 
המנחה המשפטית של הקליניקה היא עו"ד דלית קן-דרור פלדמן, בהנחייתה האקדמית של פרופסור ניבה אלקין-קורן.

היסטוריה ופעילות

הקליניקה הוקמה על ידי פרופסור ניבה אלקין-קורן ועו"ד דלית קן-דרור פלדמן בשנת 2009, והיא הראשונה מסוגה בישראל. עושה שימוש בדיני הקניין הרוחני ובדינים נוספים כמכשיר להעצמה ולשינוי חברתי בהיבטים שונים של משפט וטכנולוגיה. פועלת באמצעות הפקת ניירות עמדה, ניסוח הצעות חוק, ליווי משפטי של ארגונים ופעילות הסברה בתחומים שונים הנוגעים לקניין רוחני.
הקליניקה היא קליניקה שנתית, במסגרתה לומדים הסטודנטים סמינר בנושא קניין רוחני ומידע פתוח בהנחיית פרופסור ניבה אלקין-קורן.
מחוז (ארצות הברית)

כל אחת ממדינות ארצות הברית מחולקת לאזורים מנהליים הנקראים מחוזות (באנגלית: County). ב-48 מתוך 50 מדינות ארצות הברית נעשה שימוש במונח "קאונטי" למחוז. היוצאות מן הכלל הן לואיזיאנה ואלסקה אשר בהן מכונים המחוזות בהתאמה "Parishes" ו-"Boroughs". האחריות והסמכויות של המחוזות השונים משתנה ממדינה למדינה. לרוב המכריע של המחוזות יש מושב מחוז, המתפקד כעיר בירה מחוזית. במדינות רבות בארצות הברית המחוזות מחולקים גם הם ל-townships או שהן עשויות להכיל בתוכן ערים או עיריות בעלי גופי ממשל עצמאיים. 
נכון לספטמבר 2014 ישנם בסך הכל 3,144 מחוזות בארצות הברית (כאשר כוללים את ה-Parishes של לואיזיאנה וה-Boroughs של אלסקה). המדינה שמכילה את הכמות המועטה ביותר של מחוזות היא דלאוור אשר מכילה רק 3 מחוזות, והמדינה עם הכמות הרבה ביותר היא טקסס אשר מכילה 254 מחוזות. 
מדינות דרום ארצות הברית ומדינות המערב התיכון בדרך כלל נוטות להכיל יותר מחוזות מאשר מדינות מערב ארצות הברית ומדינות צפון ארצות הברית.
פיטר ת'יל

ביוגרפיה

ת'יל הוא אמריקאי ממוצא גרמני. הוא נולד בפרנקפורט שבגרמניה בשנת 1967, גדל בקליפורניה. בצעירותו היה שחקן אמן בשחמט בדירוגים הגבוהים מתחת לגיל 21, ולמד בסטנפורד שם ייסד את העיתון The Stanford Review. 
יחד עם מקס לבצ'ין ואלון מאסק הקים את אתר התשלומים PayPal, אותו הוא מנהל כיום כמנכ"ל החברה. ב-2004 פגש את שני מקימי פייסבוק והיה למשקיע החיצוני הראשון בפרויקט. השקעתו בסך חצי מיליון דולר עבור כ-7% ממניות החברה, איפשרה להם לקדם את הפרויקט, והניבה לו רווח עצום. בהמשך השקיע בחברות אינטרנט בולטות נוספות כגון LinkedIn. הוא גם ייסד ומכהן כיושב ראש חברת הביג דאטא פלנטיר .
ת'יל מנהל קרן הון סיכון בשם Founders Fund, ומכהן כנשיא קרן הגידור קלאריום קפיטל. במרץ פורסם שהוא הצטרף כשותף לאקסלרטור המוביל Y Combinator. בשנת 2014 העריך המגזין פורבס את הונו ב-2.2 מיליארד דולר. 
פיטר משמיע רבות את דעותיו במדיה והוא ידוע כליברטריאני מוביל ותורם נדיב למפלגה הרפובליקנית. בבחירות 2016 לנשיאות ארצות הברית היה פיטר מהתומכים הבודדים של דונלד טראמפ, מבין אנשי הצמרת של תעשיית ההיי-טק בארצות הברית.
הוא הוביל מערכה משפטית נגד הבלוג גוקר שבסופו של דבר הביאה לסגירתו.
אמונת עתיך

אֱמוּנַת עִתֶּיךָ הוא כתב עת רבעוני שיוצא לאור החל משנת 1985 על ידי מכון התורה והארץ, כפר דרום - אשקלון. ב-27 שנותיו הראשונות התמקד כתב העת בתחום של מצוות התלויות בארץ כמו שביעית, ערלה, נטע רבעי, תרומות ומעשרות וכו'. משנת 2012 הורחבו נושאי כתב העת למחקר תורני בתחומים רבים. 
כתב העת 'אמונת עתיך' נקרא על שם הפסוק "וְהָיָה אֱמוּנַת עִתֶּיךָ חֹסֶן יְשׁוּעֹת חָכְמַת וָדָעַת יִרְאַת ה' הִיא אוֹצָרוֹ", ועל פי דרשת ריש לקיש "אמונת עתיך" זהו סדר זרעים "שמאמין בחי העולמים וזורע".
כתב העת שם לו למטרה לברר וללבן את הנושא הרחב של מצוות התלויות בארץ. המאמרים שמתפרסמים בו הם מאמרים תורניים ומדעיים, הן במבחינת תוכן הכתיבה והן מבחינת צורת הכתיבה.
נכון לתמוז תשע"ט יצאו לאור 124 חוברות. חוברות אלו מהוות כיום את המאגר הגדול ביותר של מאמרים בתחום של מצוות התלויות בארץ. מלבד מאמרים תורניים מובאות בחוברות גם סקירות מקצועיות מאנשי מדע ומאגרונומים.

צורה חדשה

החל מגיליון 95 (ניסן תשע"ב, 2012) החוברת שינתה את פניה והיא מהווה במה למחקר תורני המשלב תורה ומדע בתחומים רבים, כמו פוריות, כשרות, משפט, וטכנולוגיה, והחוברת מהווה במה למכונים שונים שחרתו על דגלם שילוב של תורה ומדע, ויישום של ההלכה במציאות המודרנית, נוסף על מכון התורה והארץ הוותיק. בין מכונים אלה: מכון פועה, מכון כת"ר, מכון צומת, כושרות, מכון משפטי ארץ, מכון המקדש, מכון שלזינגר.
מונרך איירליינס

תולדות החברה

חברת מונרך איירליינס החלה לפעול ב-5 באפריל 1968 כשהיא מפעילה טיסות צ'רטר מנמל התעופה לונדון לוטון למדריד. בשנת 1969 הטיסה החברה כ-250,000 נוסעים תוך 12 חודשים בלבד.
בשנת 1971 רכשה החברה שלושה מטוסים מדגם בואינג 720 מחברת התעופה האמריקאית נורסת' וואסט, ושילמה מיליון דולר לכל מטוס. בשנת 1972 הטיסה החברה כ-500,000 אלף נוסעים.
לאורך השנים רכשה החברה מטוסים מתקדמים יותר כמו הבואינג 737 ובואינג 757.
באוגוסט 2015, לאחר הפסקה של עשור, הודיעה חברת התעופה על כניסתה לשוק הישראלי והתחלה של פעילות סדירה לאחר שבעבר הפעילה טיסות שכר מישראל. החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות מנמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה לונדון לוטון ועוד טיסה שבועית מאילת-עובדה ללונדון לוטון. משרד התיירות הישראלי אשר היה במגעים לחידוש הקו, ליווה את החברה בבחינת פתיחת הקווים לישראל ואף אישר לחברה מענק בסך £45 עבור כל תייר שינחת באילת, כדי לעודד את התיירות מאירופה לאילת. כמו כן סייע משרד התיירות בשיווק הקו לישראל. המענק היה בין הגבוהים שניתנו עד אז על ידי משרד התיירות לחברת תעופה לואו קוסט.
ב-22 בדצמבר 2015 הודיעה החברה על הרחבת הפעילות בישראל: קו חדש מנתב"ג למנצ'סטר שהופעל החל מאפריל 2016 במטוס A320 של החברה במתכונת של 3 טיסות שבועיות.
ב-2 באוקטובר 2017 הודיעה החברה על פשיטת רגל וכל טיסות החברה בוטלו באופן מיידי ופתאומי. קריסת החברה נבעה ממכלול של נסיבות, בהן התחרות העזה בין חברות התעופה הזולות באירופה, היחלשות המטבע הבריטי, אירועי טרור במצרים ובתוניסיה, שהיו שניים מהיעדים המרכזיים של החברה, וכן אי היציבות הפוליטית בטורקיה.
בלשים בלילה

תמצית העלילה ומבנה הפרקים

מאדי הייז (שפרד) ודייוויד אדיסון (ויליס) הם שותפים למשרד חקירות בשם Blue Moon ("ירח כחול") הממוקם בלוס אנג'לס. כל פרק עוסק בפתרון תעלומה אחת, בתבנית של סיפור בלשי. בפרק הפיילוט אנו למדים כי הייז היא דוגמנית-עבר מיליונרית שירדה מנכסיה. אחד הנכסים בהם החזיקה, ושאותם הייתה חייבת למכור במהירות על מנת למזער הפסדים, הייתה סוכנות החקירות הכושלת בניהולו של אדיסון. אדיסון הצליח לשכנע את הייז לא למכור את הסוכנות אלא להיכנס אליה כשותפה ולהתחיל לפענח פשעים יחדיו כצוות.
הפרק מתחיל לרוב באירוע, הנראה בלתי-קשור לעיקר הנושא, שהקשרו לפתרון התעלומה מתברר במהלכו. במהלך הפרק מתקיימת דינמיקה בין שני השותפים לבין עצמם ובינם לבין "הלקוח", דמות בהופעת אורח, שמזמינה פענוח תעלומה מן הסוכנות וגורמים מעורבים נוספים. דמות נוספת המופיעה בכל פרק היא אגנס דיפרסטו (בגילומה של אליס ביסלי), פקידת הקבלה של המשרד העונה לטלפון בחרוזים. בעונה השנייה הצטרף לצוות הרברט ויולה (בגילומו של קרטיס ארמסטרונג).

רייטינג, דעיכה וביטול הסדרה

הסדרה, שהייתה יוצאת דופן לזמנה, זכתה לתשומת לב של מומחי התעשייה. בעונתה השנייה זכתה ל-16 מועמדויות שונות לפרסי אמי והגיעה למקום ה-20 במדד נילסן. בעונתה השלישית הגיעה לשיא של המקום ה-9 במדד זה ובעונה הרביעית הגיעה למקום ה-12 בלבד.
הפרק ה-14 בעונה 3, "I Am Curious… Maddie", בו מתממשים לבסוף היחסים בין שתי הדמויות המובילות, נחשב ל"קפיצת הכריש" של הסדרה (הפרק שממנו מתחילה התדרדרות בלתי-נמנעת) ואף הפך למושג "קללת 'בלשים בלילה'" ("The Moonlighting Curse") לפיה כל סדרה בה מתקיים מתח מיני בין שתי דמויות מובילות תיהרס עם מימוש היחסים ביניהן. סממן נוסף לדעיכה היה פיתוח עלילות-צד בהשתתפות גוברת של אגנס דיפרסטו והרברט ויולה.
בעונתה הרביעית סבלה ההפקה מהתפתחויות בחייהם האישיים של שחקניה הראשיים. סיביל שפרד ילדה תאומים וברוס ויליס זכה להצלחה ניכרת כאשר כיכב בסרט הקולנוע "מת לחיות" והחליט לפנות זמן רב יותר לתעשיית הקולנוע. נוסף על כך, עזב המפיק והכותב הראשי של הסדרה, גלן גורדון קרון את ההפקה על רקע חוסר מחויבותם של השחקנים הראשיים, דבר שהוביל לירידה חדה ברמת הכתיבה והיצירתיות התוססת שאפיינה את הסדרה.
התדרדרות הסדרה במדדי הצפייה, חוסר העניין של השחקנים הראשיים ושביתת תסריטאים הובילו לשידור פרק הסיום של הסדרה, המשתלב בסופו במציאות, כאשר נחשף שהמשרד אינו אלא תפאורה הנלקחת מהמקום, תוך שהבמאי, דניס דוגן בתפקיד עצמו, מאשים את ויליס ושפרד בפירוק המשרד. התעלומה האחרונה, בה עסק הפרק, נותרת בלתי מפוענחת.
מדגסקר (סרט)

עלילה

אלכס האריה הוא מלך הג'ונגל העירוני בגן החיות בסנטרל פארק בניו יורק. הוא וחבריו הטובים מרטי הזברה, מלמן הג'ירף, וגלוריה ההיפופוטמית נחשבים למנהיגים של גן החיות שמתעורר לחיים בלילה, כשהפארק נסגר למבקרים. על אף שהם מבלים את כל חייהם מאחורי הסורגים הם מאושרים בחלקם, נהנים מארוחות פאר, מנופי הפארק ומחיבת המבקרים. אבל כאשר מגיע יום הולדתו העשירי של מרטי, החברים מנסים לחגוג עמו אך הוא נשאר מדוכדך ומחליט לגלות את העולם שמחוץ לגן החיות. מרטי מצליח לברוח בעזרת הפינגווינים, ושלושת החברים שנותרו מאחור מגלים שהוא נעדר ומחליטים לצאת למצוא אותו. השלושה מצליחים לאתר את מרטי בתחנת גרנד סנטרל, אבל לפני שהם מספיקים לעלות על רכבת בחזרה לגן החיות הם נתפסים. חברי ארגונים למען זכויות בעלי החיים מחליטים לשחרר אותם לחופשי ולשלוח אותם לג'ונגל, וכך מוצאת החבורה את עצמה באוניה השטה היישר אל הסוואנה שבאפריקה. כשהפינגווינים הלהוטים מחבלים באוניה כדי להגיע דווקא לאנטארקטיקה, אלכס, מרטי, מלמן וגלוריה נסחפים לחוף האקזוטי של מדגסקר. בעלי החיים הניו-יורקרים שרגילים לחיי הרוגע והמפנקים של גן החיות בניו יורק, מנסים להסתדר בטבע הפראי ועוברים הרפתקאות שונות.

ביקורת

הסרט זכה לביקורות מעורבות. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 55% המבוסס על 185 חוות דעת עם דירוג ממוצע של 6.1/10. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 57 מתוך 100 המבוסס על 168 חוות דעת. מבקר הקולנוע המוערך רוג'ר איברט נתן לסרט שניים וחצי כוכבים מתוך שלושה וכתב על הסרט כי הוא "קומדיה לא חיונית אבל משעשעת...".
גם בישראל זכה הסרט לביקורות מעורבות. באתר יעל מבקרת בקולנוע קיבל הסרט שלושה כוכבים ונכתב עליו כי "הגרפיקה בסרט מדגסקר מאד נעימה לעין, הדמויות מצוירות ומעוצבות בצורה חמודה וצבעונית... לצערי מעבר לגרפיקה נעימה לעין ומפוטנציאל בתחום הסיפור אין לסרט יותר מדי מה להציע, הסרט לא גרם לי לתחושות אנטי, אבל לא ממש גרם לי להנאה...". באתר עין הדג נכתב על הסרט כי "'מדגסקר' הוא לא סרט מבריק, הוא רק מצחיק, וכאן זה נגמר. אין בו כמעט שום דבר נוסף שאפשר להגיד עליו מעבר לזה...".

הכנסות

הסרט היה להצלחה גדולה בקופות. הסרט גרף $193,595,521 בארצות הברית, $339,085,150 מחוץ לארצות הברית ו-$532,680,671 ברחבי העולם כולו. נכון ליוני 2014 הסרט הוא התשיעי ברווחיותו של דרימוורקס אנימציות מאחורי שרק 2, שרק השלישי, שרק לנצח, מדגסקר 3, קונג פו פנדה 2, קונג פו פנדה, מדגסקר 2, הקרודים והחתול של שרק.
E3 בינקבנק קלאסיק

היסטוריה

ה-E3 פרייס פלנדרן נערך לראשונה ב-1958, וקיבל את שמות מהכביש המהיר E3 (כיום A14) שעל פני מסלולו חלף. ב-2011 שונה שם המרוץ ל-E3 הארלבקה. בשנת 2019, שונה שם המרוץ ל-E3 בינקבנק קלאסיק.

מסלול

נקודת הזינוק למרוץ היא בכיכר המרכזית של הארלבקה, ומשם המסלול פונה מזרחה. 110 הקילומטרים הבאים הם שטוחים אך מנוקדים באבני מרצפת. לאחר 85 קילומטרים פונים הרוכבים מערבה, ולאחר 25 קילומטרים מתחילה סדרה של גבעות תלולות וקצרות, חלקן מרוצפות.

שיאים

הרוכב הבלגי תום בונן מחזיק בשיא הניצחונות ב-E3 הארלבקה, עם חמישה ניצחונות. ריק ואן לוי ניצח ארבע פעמים, וההולנדי יאן ראס ניצח במרוץ שלוש פעמים ברציפות בין 1979 ל-1981. גם הרוכב השווייצרי פביאן קנצ'לארה ניצח במרוץ שלוש פעמים.
לודז' (פרובינציה)

מקור השם

ווייוודת לודז' נושאת את שמה של העיר הדומיננטית שבה, העיר לודז'. העיר לודז' נקראת בפולנית Łódź, אשר פירושה בשפה זו הוא "סירה" או "ספינה". עובדה זו תמוהה במעט, היות שלודז' איננה יושבת על שום נהר כלשהו. יש מי שמנסה להסביר שהעיר לודז' נקראת על שם משפחת מקימיה, אך לגישה זו אין ביסוסים משמעותיים של ממש. בשורה התחתונה, יש חוסר ודאות רחב באשר למקורותיו של שם העיר.

גאוגרפיה

ווייוודת לודז' שוכנת במרכזה הגאוגרפי של פולין, והיא מהווה נקודת מפגש של כלל חבלי והארץ ואזוריה המרכזיים של פולין. מצפון וממזרח לווייוודה משתרעת שפלת מזוביה, אותה מנקז נהר הויסלה. מצפון וממערב לווייוודה משתרעת שפלת פולין גדול, אותה מנקז נהר האודר. ובעוד מצפון נמצאים האזורים המישוריים, מדרום נמצאים האזורים הגבוהים יותר: דרומית מזרחית ללודז' משתרע אזור פולין קטן, בו נובע נהר הויסלה, ודרומית מערבית ללודז' משתרע אזור שלזיה, בו נובע נהר האודר. מיקומה של פולין מכתיב את הגאוגרפיה שלה. חציה הצפוני מהווה מישור רחב בגובה ממוצע של כ-100 מטר מעל גובה פני הים, המתלכד עם מזוביה ופולין גדול. ובעוד זאת, חציה הדרומי מאופיין בתנאי שטח גבוהים יותר, מחוספסים, ובלתי אחידים. בחציה הדרומי של לודז' אפשר למצוא לצד עמקים גם גבעות רבות, כאשר הגובה ממוצע של  אזור זה הוא כ-260 מטר מעל גובה פני הים. דרום ווייוודת לודז' מתלכד עם פולין קטן ושלזיה. לודז' איננה מהווה רק נקודת מפגש רק טופוגרפיתע, אלא גם בכל הקשור למערכות המים של פולין: בעוד חציה המזרחי מהווה חלק מאגן הניקוז של נהר הויסלה, חציה המערבי מהווה חלק מאגן הניקוז של נהר האודר. עקב הפיתוח הרב של לודז' לאורך ההיסטוריה, ועובדת היותו של אזור זה מקום מאוכלס יחסית מזה שנים רבות, מרבית היערות שהיו בו בעבר נכרתו וכיום כמות השטחים המיוערים בו היא הנמוכה ביותר בכל פולין. רובו המוחלט של השטח מנוצל לחקלאות.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בלודז', בירת הוויווידה, היא 8.4 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר (עם טמפרטורה ממוצעת של -1.8 מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 18.7 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 570.1 מ"מ.
בלודז' יש שבעה פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-87 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
מדרשת אוריה

צוות המדרשה

בין המרצים במדרשה, העומדים בראשה הרב יהושע שפירא והרב ברוך סליי. וכן, הרבנית עידית איצקוביץ, הרב אור טאוב, הרב יהונתן נמדר, הרב ערן טמיר, הרב אליעזר קשתיאל, הרב מיכאל טוביאנו והרב אסף טבצ'ניק.
במדרשה צוות רבניות המלווה את הבנות, בהן הרבנית גילה שרים העומדת בראש אולפנת דרכי נועם, והרבניות יפעת לובר, יעל פוזן, מיכל גנץ ועוד. בעבר הייתה בצוות גם הרבנית שלומית שילר, כיום ראש אולפנת כפר פינס.

תוכניות לימוד

במדרשה תוכנית הוראה לתואר אקדמי בחינוך בשילוב עם מכללה ירושלים.
בימי שני וחמישי מתקיימת תוכנית לימוד שבה נוטלות חלק נשים מאזור המרכז.
המדרשה מפעילה תוכנית אלול', לסטודנטיות ואחרות, ובה הכנה רוחנית לקראת חגי הימים הנוראים.
בתוכניות הערב סדרות שיעורים העוסקות בחסידות, זוגיות, חינוך לחיי משפחה, תנ"ך ועוד. בשנת ה'תשע"ז פתחה המדרשה בית מדרש ערב לבנות שירות לאומי, שבה עשרות בנות מכל עמותות ההתנדבות.
המדרשה מקיימת הרקדת פורים ענקית, שיעורים והרקדה ביום עצמאות ועוד.
בשנת 2017 למדו במדרשה בתוכניות השונות כ-400 תלמידות.
המדרשה מקפידה על קשר עם הבוגרות ומקיימת עבורן שיעורים אחת לחודש.
להקת הנשים "אחותי" הוקמה בין כותלי המדרשה.

"ימי לימוד תנ"ך"

המדרשה מובילה עם מדרשת הרובע, ישיבת שבי חברון ומכללה ירושלים פרויקט של "ימי לימוד תנ"ך", מתוך מחויבות למדרשי חז"ל ולפרשנות התורנית הקלאסית וללא עירוב של ביקורת המקרא. התוכנית מתקיימת במשך שלושה ימים בראשית חודש אב ("תשעת הימים"). מתקיימים בה שיעורים לנשים, גברים, נוער ועובדי הוראה. בשנת תשע"ז נטלו חלק בימי הלימוד כ-5000 משתתפים, ובם ניתנו כ-200 שיעורים מפי רבנים, ראשי ישיבות ומדרשות.
סוקור

היסטוריה

קיימות עדויות קלושות להתיישבות בסוקור בתקופת האבן החדשה, אך במקום נמצאו ממצאים של תרבות מתקופת הברזל שעשתה שימוש בתנורים להתכת המתכות ובאבני ריחיים.
שושלת ראשי השבטים השולטת במקום בהווה, קמה במאה ה-17, ובתקופתה הייתה רמת סוקור לאזור ייצור חשוב של ברזל שסיפק את צרכיה של צפון-מזרח ניגריה. ייצור הברזל ברמה נמשך עד לעשור הראשון של המאה ה-20, ובין 1912 ל-1922 היה המקום ליעד לפלישות מצד שבטים שכנים יריבים. ייצור הברזל במקום המשיך ושקע בתקופת השלטון הבריטי ולאחר עצמאותה של ניגריה, ונפסק לחלוטין לאחר שנת 1960. כתוצאה מכך היגרו רבים מתושבי רמת סוקור אל המישורים הסמוכים מצפון ומדרום לה.

האתר

לארמונו של ההידי הכולל את ההרמון החרב כעת, נודעת חשיבות פוליטית ודתית עמוקה לבני הסוקור. שטחו של הארמון הוא פחות מהקטאר בודד והוא שוכן מעל לכפרים בהם מתגוררים פשוטי העם. הארמון בנוי בצורת מתחם עגול ובו בתים פשוטים עשויים מאבני גרניט מקומית. חלק מהאבנים גדולות במיוחד והובאו לאתר ממרחק רב. אל הארמון מובילות דרכים מרוצפות ממזרח ומצפון ורוחבן עומד על 5 עד 7 מטר. הן עשויות מגושי גרניט זהה לאלה ממנה ניבנו בתי הארמון. סביב הארמון ובתוכו ישנן דרכים מרוצפות נוספות, אך אלה עשויות מגושי גרניט גדולים יותר.
את הרמה ואת מורדותיה מכסים שדות הערוכים בטרסות, ולאלה נודעה משמעות דתית עמוקה מעבר לשימוש החקלאי שלהן. ברחבי הטרסות שוכנים עצים קדושים ומקומות פולחן רבים. כפריהם של בני הסוקור שוכנים מתחת לארמונו של ההידי והם מוקפים בקירות אבן אשר שימשו להגנה וכקירות חיץ בעלי משמעות חברתית. גם בתי הכפריים ואסמיהם ניבנו מאבני גרניט, והם עגולים, מכוסים בגגות סכך ועל רצפותיהם מחצלות ארוגות.
על הגבעות שוכנים בתי קברות שבהם קברים מאבן פשוטה. לכל משפחה או שבט היה את בית הקברות שלה, ובו נקברו כל בניה. יוצאים מן הכלל היו ילדים אשר נקברו בסמוך לכפרים וההידי אשר נקבר בארמונו. גם לבארות נודעה חשיבות חברתית וכלכלית. מעליהן נבנה מבנה בצורת חרוט והן הוקפו בגדר. במתחמי הבארות נהגו התושבים לפטם את חיות הבית כמו בקר וכבשים, בין אם לשם אכילתם על ידי בני המשפחה, או כדי להעניקם כמתנות וכמוהר או כסמל למעמד חברתי ולעושר.
שרידיהם של תנורים להתכת מתכות פזורים בשטחה של הרמה, ואלה הוקמו על פי רוב בסמוך לבתי בעליהם. ברי כי תהליכי ייצור המתכת היו קשורים בטקסים שנלוו אליהם והוכתבו מקשרים חברתיים וכלכליים.
עוד מצויים בשטח מקדשים ומזבחים שרבים מהם עשויים מקרמיקה וקיים ריכוז גדול של מבנים כאלה בסמוך לארמון ההידי.
אוקאקורה קאקוזו

חייו

אוקאקורה נולד ביוקוהמה להוריו שהגיעו במקור ממחוז פוקוי שעל חוף ים יפן. הוא למד אנגלית בבית ספר שנוהל על ידי המיסיונר הנוצרי ד"ר קרטיס הפבורן. בגיל 15 התקבל לאוניברסיטה הקיסרית בטוקיו ולמד תחת פרופסור ארנסט פנולוסה. ב-1889 ייסד, יחד עם אינטלקטואלים אחרים, את כתב העת קוקה (Kokka 國華, ביפנית: פרח האומה), שהיה כתב-עת פורץ דרך ביפן, הן טכנולוגית (בשל רמת הדפוס המתקדמת) והן בשל תכניו, שחשפו את הקהל היפני לאמנות מערבית. ב-1887 היה לאחד המייסדים של בית הספר הגבוה לאמנויות בטוקיו (東京美術学校). ב-1904, הוזמן אוקאקורה לכהן כראש המחלקה הראשון לאמנות אסייתית במוזיאון בוסטון לאמניות (Boston Fine Arts Museum). אוקאקורה הוזמן לארצות הברית על ידי ויליאם שטורגיס ביגלו, רופא ואספן אמנות אמריקאי שעמל לשימור התרבות והאמנות היפנית בעידן בו יפן עצמה הייתה בעיצומו של תהליך מודרניזציה אינטנסיבי שגרם, במקרים מסוימים, להרס התרבות היפנית המסורתית.
גסות רוח

גסות רוח היא התנהגות המבטאת חוסר כבוד כלפי הזולת. התנהגות זו סותרת כללי נימוס והתנהגות לזולת אשר מקובלים בדרך כלל בחברה.

ביטויים לגסות רוח

גסות רוח יכולה לבוא לידי ביטוי בדיבור או בתקשורת בלתי-מילולית כמו הבעות פנים, נימת דיבור ומחוות גופניות.
דוגמאות לגסות רוח: חוסר התחשבות, חוסר רגישות, פגיעה בכוונה, חוסר נימוס, עלבון, הפרת איסורים, סטייה ותועבה.

היבטים חברתיים

היכולת להבחין בין התנהגויות הנחשבות לגסות רוח בתרבות מסוימת לבין התנהגויות אחרות חשובה ליצירת קשרים בין-אישיים ולהשתלבות בחברה. התנהגות גסת רוח יכולה להשפיע על הרושם הראשוני שהאדם יוצר. במקרים מסוימים, גסות רוח קיצונית עלולה להוות עבירה פלילית.
המודעות להתנהגויות גסות רוח והשלכותיהן נרכשת במהלך ההתפתחות החברתית, כחלק מתהליך החיברות.
רשמקול

רשמקול הוא מכשיר המקליט מוזיקה, דיבור וקולות אחרים על גבי סרט מגנטי וכן משמיע הקלטות כאלה.
הסרט המגנטי מגולגל סביב סלילים והסלילים עשויים להיות מתוחמים בתוך קלטת שמע. הרשמקול משמיע את הקולות המוקלטים דרך רמקול או אוזניות ומקליט אותם בעזרת מיקרופון, חיבור למכשיר אחר המפיק את הצליל, קליטת גלי רדיו או שידור מסרט מגנטי אחד לשני (למשל ברשמקול עם מקום לשתי קלטות).
הרשמקול פועל בעזרת אנרגיה חשמלית המגיעה מסוללות או מרשת החשמל. ישנם רשמקולים שיכולים לקבל אנרגיה בשתי דרכים אלה.
את יכולת שמירת הנתונים של רשמקול ניצלו עד סוף שנות ה-80 לשמירת ואיחזור נתונים מגנטיים במחשבים.

סוגים

התכונות השונות של חלקי הרשמקולים השונים מיעדים אותם למשימות הקלטה של חומר שונה בסביבות עבודה שונות ובעזרתם של אנשים בעלי מיומנות שונה. סוג המיקרופון, למשל, מותאם לסוג הקולות שמעוניינים להקליט, לרעש שבסביבת ההקלטה שמעוניינים לסנן החוצה מההקלטה, לאפשרות חשיפה המיקרופון, להובלתו ופרמטרים נוספים.
מכשירי הקלטה שונים יכולים להכיל פונקציות שאין לאחרים כגון אקולייזר, יכולת השמעה סטריאופונית וכיוצא בזה. גורמים נוסף בסיווג של מכשירי הקלטה הם גודל המכשיר והאיבזור שיש לו שאינו קשור ליכולת ההקלטה וליכולת השמעת ההקלטות. אבזור כזה יכול לכלול יכולת קליטת רדיו או סימנים הניתנים למישוש בידי עיוורים.
מכשירי הקלטה בסלילים:
רדיו-טייפים:
רשמקולי-קלטות שאינם קולטים רדיו:

רשמקול לזכירת נתוני מחשב

את יכולת שמירת הנתונים של רשמקול ניצלו עד סוף שנות ה-80 לשמירת ואיחזור נתונים מגנטיים במחשבים. בתחילה רשמי הקול נוצלו במחשבי השפופרות וסליליהם של רשמי הקול האלה הפכו לאחד מסימני ההיכר של המחשב.
כאשר יצאו לשוק המחשבים האישיים הראשונים, בשנות השמונים, היו אלה מחשבים כמו סינקלייר ספקטרום, שאגרו מידע ברשמקול (טייפ קסטות) כמצע השמירה היחיד. העתקת מידע התבצעה ברשמקול כפול (טייפ דבל-קסטות). מחשבים אישיים נוספים שעשו שימוש ברשמקול היו הקומודור 64, Atari 800XL ואף המחשבים האישיים הראשונים של חברת אי בי אם יצאו עם חיבור מובנה לרשמקול.
מכשירי הקלטה שהם חלק ממחשב:

היסטוריה

לפני הפצת הרשמקול, ההקלטות נעשו באמצעים מכניים ולא מגנטיים. לדוגמה, זמר שהיה שר באולפן הקלטות היה מקליט ישירות אל תקליט. תקופת שיא הפופולריות של הרשמקול הייתה ברבע השלישי של המאה העשרים. בתקופה זו הקלטות מקצועיות נעשו ברשמקול סלילים והקלטות חובבניות נעשו ברשמקול עם קלטות שמע. את החומר המוקלט של ההקלטות המקצועיות היו מעבירים לקהל הרחב בקלטות שמע, תקליטים ופסקולים של סרטים. תחנות רדיו שידרו בתקופה זו מלל מסלילי הקלטה או בשידור חי ומוזיקה מתקליטים או מסלילי הקלטה.
ברבע האחרון של המאה העשרים החלה ההקלטה הדיגיטלית לתפוס את מקומה של ההקלטה המגנטית ונכון לשנת 2010 כבר קשה למצוא מכשירי רשמקול, קלטות וסלילי הקלטה. יתרונות ההקלטה האלקטרונית על ההקלטה המגנטית נובעים משני גורמים. קלות עיבוד המידע המוקלט בעזרת מחשב ופטור משימוש במנוע עבור מכשיר ההקלטה. שני יתרונות אלה מתבטאים, למשל, בנקיונה של ההקלטה הדיגיטלית מרעש - מרעש המנוע של מכשיר ההקלטה ומרעשים שאלגוריתם ממוחשב יכול לסלק.
מרדכי פרבמן

ביוגרפיה

מרדכי פרבמן נולד בסלקאס, האימפריה הרוסית (כיום ליטא), בשנת 1886. בין השנים 1918-1917 למד אמנות בווינה אצל ג'וזף מילנר ופרופ' הלמר. לאחר לימודיו פעל בווינה כפסל. בשנת 1924 קיבל הזמנה, מאת עיריית וינה, ליצור פורטרטים של ראש העירייה קרל זייץ ושל הסופר קרל קראוס. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב. משלוח ובו פסלים רבים שלו אבד בדרך. בתל אביב המשיך ליצור ואף עסק בהוראת אמנות בסטודיו. מיצירותיו באוסף מוזיאון ישראל. בנוסף, אוסף מיצירותיו נתרם על ידי בתו רותי רם למחלקת העור של המרכז הרפואי תל אביב (איכילוב).
שראל פיטרמן

ביוגרפיה

שראל פיטרמן הוא בוגר בית הספר לאמנויות ויצו בחיפה. הוא התפרסם לראשונה בשנת 2004 כאשר החל להשתתף בתוכנית המציאות "האקדמיה לצחוק", ששודרה בביפ וערוץ 2, במסגרת שידורי קשת. לאחר סיום התוכנית החל את לימודיו בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. בין חברי כיתתו היו רוי מילר, יפתח אופיר, יובל ינאי, אסף בן שמעון ויעל טל. במהלך הלימודים זכה במספר מלגות הצטיינות והשתתף בהפקות רבות ביניהן: "קומפני" בבימוי רפי ניב, "מיס שרה סמפסון" בבימוי רועי הורוביץ, "בן בהפתעה" בבימוי רוני מנדלסון, "פוש אפ", "אל נקמות", "בעל זבוב" "גלנגרי גלן רוס", "חי בסרט" ועוד. בשנת 2009 למד תיאטרון בסדנאות הבמה.

קריירה בתיאטרון

לאחר סיום הלימודים אצל יורם לוינשטיין השתתף בהפקות של תיאטרון אורנה פורת "חסמבה" בבימויו של אלון אופיר, ו"הבחורים בדלת ממול" הפקה משותפת של תיאטרון אורנה פורת ותיאטרון חיפה. ב-2009 הופיע ביחד עם חן וודה בצוותא וברחבי הארץ במופע המערכונים "המופע של סרגיימינל וגנדי צל", מופע מערכונים העוקב אחרי צמד מוזיקאים רוסים המנסים להצליח בעיר הגדולה.
כמו כן, שיחק פיטרמן במספר הצגות, כמו: "לא עובר צנזורה", הצגת הבידור "שלושה בחצי דירה", "שניידער ושוסטער", "תיגרה" ו"איך צחקנו" בפסטיבל הקומדיה בתיאטרון הבימה. הוא כתב וביים את המופעים "כן, לא, שחור לבן", "כשתגדל תבין", "מציאות מדומה" ו"משבר זהות" עבור להקת צופי שבא, ומשמש עד היום כמנהל האומנותי של הלהקה. הוא שימש כבמאי המחזה "חזרות אחרונות בהחלט" שהוצג בסטודיו של יורם לוינשטיין. כמו כן, תרגם לעברית את המחזמר "היירספריי" עבור להקת הנוער של תיאטרון הרצליה. הוא שימש כבמאי אופרת הילדים "מתקן החלומות", עיבוד לספרו של אורי אורבך, "מתקן החלומות". כתב את המערכונים במופע הילדים "הצחוקייה", וכן שימש כתסריטאי מופע הקיץ לילדים "הדינוזאורים בעיר הגדולה".

קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

את דרכו הטלוויזיונית המקצועית התחיל ב-2010 כשהצטרף לצוות מנחי ערוץ הילדים בתוכניות "המקום האמיתי", "מסע קיץ", "ניפגש בסיבוב" ו"הביברים". בשנת 2010 השתתף בסדרת הדרמה היומית ביס "15 דקות". בשנת 2011 שימש כתסריטאי שתי העונות של הסדרה הקומית "דובדבני וקובץ'", ששודרה בשידורי קשת של ערוץ 2. באותה שנה השתתף בסדרה "החולמים" בבימויו של שי קפון. כמו כן, שיחק פיטרמן בסדרות כמו: "הפיג'מות" "מנדלבאום בלש פרטי" ,"המכולת של דוד חיים", ו"מחנה הקיץ של דוד חיים".
בשנת 2012 שיחק בסדרה "יחפים" בתפקיד אריה מינץ לצד אוהד קנולר, שרה אדלר וורד פלדמן, ששודרה בהוט 3, ו"המיוחדת" בערוץ 2. כמו כן, פיתח, שיחק וכתב את תסריט שתי העונות של קומדיית המצבים לילדים "עמי'לה", ששודרה בערוץ זום. בשנים 2013 ו-2015 שיחק בסדרה "שטיסל" את הרב צבי אריה שטיסל וגם שיחק בסדרה של דוד חיים "מה מי מו" בתפקיד דמויות שונות. בשנת 2015 גילם את דמותו של ברוך מרזל בסרטו של עמוס גיתאי "רבין - היום האחרון" וכיכב בתפקידי משנה בסרטים "ג'רוזלם", "טוביאנסקי" ו"מה כבר יכול לקרות?!", שאף שימש כשותף לכתיבתו. בשנה זו החל לשמש כחבר מערכת ותסריטאי בתוכנית הסאטירה של הערוץ הראשון "הכל שפיט" והשתתף בסדרת הילדים "מר עגבנייה" בכיכובו של יובל שם-טוב. ב-2016 שיחק בסדרה "תאג"ד" בתפקיד הקרפ"ח יאיר שניידר.
ב-2017 שיחק בתפקיד אורח בעונתה השנייה של סדרת הדרמה "מתים לרגע". ב-2018 השתתף בסדרה "על הספקטרום". ב2019 שיחק בסדרה ״מגן דוד דרום״.