AH-64 אפאצ'י

תכנון ותכונות

המסוק תוכנן על ידי חברת יוז מסוקים בעקבות לקחי מלחמת וייטנאם, במטרה לשמש כמחסל טנקים יעיל. אב הטיפוס טס לראשונה בשנת 1975, אך המסוק נכנס לשירות מבצעי רק ב-1984.
חברת יוז נרכשה מאוחר יותר על ידי מקדונל דאגלס, שהמשיכה לפתח את המסוק והחלה לייצר אותו. בשנת 1997 אוחדה החברה אל תוך בואינג.
הקוקפיט תוכנן כך שהנווט יושב בחרטום המסוק ואילו הטייס יושב מאחוריו ומעליו (בדומה למסוק הקוברה), זאת מתוך הבנה שמי שצריך את מירב טווח הראייה הוא הנווט/מפעיל הנשק ולא הטייס, על אף שכל תא בקוקפיט מצויד במערכות השליטה של שני התפקידים, למקרה הצורך.
כני הנסע של המסוק הם גלגלים בתצורת גלגל זנב.
בגלל ממדיו הגדולים יחסית ומערכותיו המתקדמות, האפאצ'י הוא מסוק יקר: מחירו הבסיסי נע בין 18 ל-20 מיליון דולר.

חימוש

המסוק חמוש בתותח אוטומטי קדמי בקליבר 30 מ"מ וב-16 טילי הלפייר נגד טנקים. הטילים מונחי לייזר בדגם המקורי, ומונחי מכ"ם בדגם החדש. צבא ארצות הברית נוהג לחמש את המסוק בכוורות רקטות, ובתצורה זו הוא נושא שמונה טילי הלפייר בלבד.
מערכות האוויוניקה שלו כוללות מכ"ם ומערכת ראיית לילה, המאפשרות לו לפעול בכל תנאי מזג אוויר.

הנעה

המסוק מונע על ידי שני מנועי "ג'נרל אלקטריק" T700-GE-701 בעלי הספק של 1,536 כ"ס (1,145 קילוואט) כל-אחד, דבר המקנה למסוק מהירות מרבית של 365 קמ"ש (197 קשר), טווח פעולה של כ-482 ק"מ (260 מייל ימי) וסייג רום של 21,000 רגל (6.4 קילומטרים).

אפאצ'י A

הדגם AH-64A הוא דגם הייצור הסדרתי המקורי של האפאצ'י. הוא מונע על ידי שני מנועים מסדרת T700-GE מתוצרת ג'נרל אלקטריק, בהתחלה מדגם GE-701 ואחר כך (בשנות ה-90 של המאה ה-20) הוחלפו למנועים מדגם GE-701C החזק יותר.
אחרי הצגת דגם ה-AH-64D אפאצ'י לונגבו החל צבא ארצות הברית בשדרוג כל מסוקי ה-AH-64A לדגמי AH-64D ומאוחר יותר ל-AH-64D בלוק II.

אפאצ'י B

ב-1991, אחרי מלחמת המפרץ, הציעה יצרנית המסוק שדרוג ל-254 מסוקי AH-64A של צבא ארצות הברית. חבילת השדרוג נקראה AH-64B וכללה להבי רוטור חדשים, מערכות ניווט מתקדמות הכוללות מערכת ניווט לוויינית (GPS) ומערכות קשר משופרות. הקונגרס האמריקאי אישר 82 מיליון דולר לביצוע השדרוג לדגם AH-64B, אך תוכנית זו בוטלה ב-1992.

אפאצ'י C

אחרי ביטול השדרוג לדגם AH-64B החליט הצבא על שדרוג נוסף שנקרא AH-64C. שדרוג זה למעשה כלל את כל השדרוגים של דגם ה-AH-64D למעט התקנת מכ"ם גל-מילימטרי מעל הרוטור ושדרוג המנוע. בשנות ה-90 של המאה ה-20 שודרגו המנועים בכל דגמי האפאצ'י לדגם ה-GE-700C החזק יותר, וכך יצא שההבדל היחידי בין ה-AH-64C ל-AH-64D הוא מכ"ם הגל-מילימטרי, ושעם האפשרות להתקין את המכ"ם גם בדגמי ה-AH-64D, הוחלט שדגמי ה-AH-64C וה-AH-64D הם למעשה אותו דגם, ועל כן ציון ה-AH-64C בוטל ושניהם נקראו AH-64D.

אפאצ'י D לונגבו

ב-1992 נכנס לשירות בצבא ארצות הברית דגם חדש של המסוק, דגם D, המכונה "לונגבו". האפאצ'י לונגבו מצויד במערכות אלקטרוניות מתקדמות ביותר, המאפשרות פעולה בכל מזג אוויר, ובמנועים חדשים מדגם T700-GE-701C של "ג'נרל אלקטריק", בעלי הספק מרבי של 1,857 כוחות סוס (כ"ס) כל אחד.
השיפור העיקרי הוא הוספת מכ"ם בקרת ירי גל-מילימטר מתקדם, המותקן מעל הרוטור של המסוק. המכ"ם מאפשר לאכן מטרות עבור המסוק עצמו וכן (באמצעות מערכות תקשורת) עבור מסוקי לונגבו אחרים באזור, דבר שמאפשר למספר מסוקי לונגבו לירות על מטרות שזוהו על ידי מסוק אחד. בנוסף, המכ"ם יכול להנחות טילי הלפייר-II באופן מדויק ביותר אל עבר המטרה, ללא צורך בציין לייזר. העובדה שהמכ"ם נמצא מעל הרוטור של המסוק מאפשרת רכישת מטרות והכוונת טילים תוך כדי הסתתרות מאחורי מחסות, כגון דיונות.
בישראל נקרא דגם זה בשם שרף.

פעילות מבצעית

בכוחות המזוינים של ארצות הברית ובנאט"ו תוכנן האפאצ'י להחליף את ה-AH-1 קוברה. האפאצ'י הרבה יותר גדול ומתקדם מהקוברה, אך גם הרבה יותר יקר ממנו. כתוצאה מכך לא הוצא הקוברה משירות, והאפאצ'י פעל לצדו ולא במקומו.
האפאצ'י הוא מסוק הקרב המוביל בצבאות ישראל, ארצות הברית, בריטניה וערב הסעודית. מסוקי אפאצ'י נטלו חלק הן במלחמת המפרץ ב-1991 והן במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק ב-2003, והצליחו מאוד כציידי טנקים ומשמידי כוחות שריון. מאידך, מסוקים לא מעטים נפגעו מאש קרקע והמערכות המורכבות שלו נטו להתקלקל בתנאי המדבר הקשים. דו"ח של צבא ארצות הברית מציין ש-80% ממסוקי האפאצ'י שפעלו באפגניסטן ניזוקו קשות מאש קרקעית, אך רק מעטים מאוד מהם הופלו.

האפאצ'י בחיל האוויר הישראלי

האפאצ'י טס לראשונה בשמי ישראל עוד בשנת 1983, עוד לפני כניסתו לשירות סדיר בצבא ארצות הברית, בעקבות בקשתה של חברת יוז איירקראפט לבדוק את האפאצ'י בתנאי שטח. האפאצ'ים נכנסו לשירות בחיל האוויר הישראלי בשנת 1990 תחת השם "פתן" והוצבו בטייסת 113 ("טייסת הצרעה"). בעשור הראשון לשירותם התפרסמו המסוקים בתקיפות קיני מחבלים של חזבאללה ואמל בדרום לבנון, והם השיגו פגיעות מדויקות בהצלחה מרובה. אחת המשימות המפורסמות הייתה חיסולו של מנהיג החזבאללה עבאס מוסאווי בשנת 1992.
בשנת 1993 הוענקו לישראל במתנה 24 מסוקי אפאצ'י AH-64A מטעם ארצות הברית.
במהלך שירותם בחיל האוויר שודרגו מערכות האוויוניקה של מסוקי האפאצ'י למערכות ישראליות מתקדמות מתוצרת התעשייה האווירית ורפאל.
בשנת 1995 הוקמה בחיל האוויר טייסת פתן נוספת, טייסת 190.
בשנת 2000 החליטה ישראל על רכישת מסוקי אפאצ'י לונגבו וחתמה על עסקה עם בואינג ולוקהיד מרטין ששוויה 400 מיליון דולר. בנוסף, החליטו בחיל האוויר הישראלי לשדרג את המסוק במערכות ישראליות מתקדמות בתחום האוויוניקה והאלקטרואופטיקה.
בשנת 2005 נכנס המסוק לשירות בחיל האוויר הישראלי תחת הכינוי "שרף" ונקלט על ידי טייסת 113, ואילו טייסת 190 קיבלה את מסוקי ה"פתן" מטייסת 113.
בתחילת המאה ה-21, בפרוץ האינתיפאדה השנייה, הפך חיל האוויר את מסוקי האפאצ'י לפלטפורמה העיקרית שממנה שוגר חימוש מונחה מדויק נגד מחבלים במסגרת מדיניות הסיכולים הממוקדים. מסוקי האפאצ'י חיסלו מאות מחבלים, כולל מנהיגי טרור בכירים כגון מחמוד אבו הנוד, אבו עלי מוסטפא, אחמד יאסין, מחמוד אבו ח'ליפה ועדנאן אל רול.
בשנת 2001 יירט מסוק AH-64A אפאצ'י "פתן" מטוס מסוג ססנה של בית הספר הלבנוני לטיסה, לאחר שהמטוס חדר בטעות לישראל. זו הייתה ההפלה הראשונה, לאחר אימונים רבים, של מטוס על ידי מסוק בהיסטוריה של חיל-האוויר הישראלי, וההפלה הראשונה של מטוס על ידי מסוק אפאצ'י מאז ומעולם.
ב-20 ביולי 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, התנגשו שני מסוקי אפאצ'י של חיל האוויר באזור רמות נפתלי. אחד מהטייסים נהרג ושלושה נפצעו קשה. התאונה אירעה ככל הנראה בשל טעות אנוש.
ב-24 ביולי 2006 במהלך אותו מבצע, התרסק מסוק אפאצ'י מדגם "שרף" ליד כרם בן זמרה בגליל. שני טייסיו נהרגו.
במקרה זה, תקלה טכנית גרמה להינתקות הרוטור הראשי מגוף המסוק ולהתרסקותו. צוות מיוחד של חברת בואינג הגיע לארץ והחליף את החלקים הפגומים.
בעשור השני של המאה ה-21 שודרגו מסוקי ה-AH-64A "פתן" לתצורת AH-64Ai בה מערכות האוויוניקה שופרו לרמה הקרובה לזו של ה-AH-64D "שרף".
לאחר סגירת טייסות ה"צפע" (AH-1 קוברה) בשנת 2013, האפאצ'י הוא מסוק הקרב היחיד בשירות חיל האוויר הישראלי. בעקבות יציאת מסוקי ה"צפע" משירות בחיל האוויר הישראלי ביצע צה"ל התאמות למסוקי ה"פתן" (AH-64A אפאצ'י) וה"שרף" (AH-64D אפאצ'י לונגבו) המאפשרים להם לשגר את טיל ה"גיל" - טיל מונחה רב-תכליתי מדויק ביותר).
בתאונה שהתרחשה ב-7 באוגוסט 2017 בבסיס רמון התרסק מסוק אפאצ'י של טייסת מגע הקסם, אחד מטייסיו רס"ן דוד זוהר נהרג והאחר סגן און נפצע קשה. התאונה קרתה בגלל תקלה במוט ההיגוי שלא היה מותקן כנדרש והתנתק ממקומו בזמן הטיסה. סגן אור חזר לשירות לאחר שהיה פצוע אנוש. התאונה קרתה בגלל כשל אחזקתי.
בעימות האווירי בין ישראל לסוריה ואיראן בפברואר 2018 יירט מסוק "שרף" AH-64D אפאצ'י לונגבו מל"ט איראני שחדר לישראל. הייתה זו הפלת הבכורה של האפאצ'י לונגבו בחיל האוויר וכנראה גם בעולם.