google/wiki40b huggingface dataset:
שיער חום

שיער חום הוא צבע השיער השני בשכיחותו בין בני האדם, אחרי שיער שחור. הצבע נע מחום בהיר עד חום הנראה כמעט שחור. שיער חום מתאפיין ברמות גבוהות של הפיגמנט אומלנין (באנגלית: Eumelanin) ורמות נמוכות של הפיגמנט פאומלנין (באנגלית: Pheomelanin). אנשים בעלי שיער חום מכונים לעיתים ברונטים, מהמילה הצרפתית brun שמשמעה "חום".
שיער חום נפוץ בקרב אוכלוסיות בעולם המערבי, במיוחד במרכז ודרום אירופה. שיער חום נפוץ גם בקרב האבוריג'ינים באוסטרליה ובחלק מהאוכלוסיות במזרח התיכון.

ביו-כימיה

הפיגמנט אומלנין נותן לשיער החום את צבעו. בשיער חום כמות גדולה יותר של אומלנין מאשר בשיער בלונדיני, אך הרבה פחות מאשר בשיער שחור. ישנם שני סוגים שונים של אומלנין, הנבדלים זה מזה במבנה הפילמור. שני הסוגים מכונים "אומלנין שחור" ו"אומלנין חום".

סטריאוטיפים

בתרבות המערבית הפופולרית, סטריאוטיפ נפוץ על ברונטים מייחס להם יציבות, רצינות, תבונה ותחכום. מחקר בריטי על צבעי שיער ומשיכה מינית מצא ש-62% מהגברים שהשתתפו במחקר ייחסו לנשים בעלות שיער חום יציבות ויכולות גבוהות. ברונטיות תוארו כ"עצמאיות ובלתי תלותיות" על ידי 67% מהגברים, וכ"אינטליגנטיות" על ידי 81%.
משלי קרילוב

מִשלֵי קרילוב הוא אוסף של יותר מ-200 משלים מאת ממשיל המשלים הרוסי איוואן קרילוב. המשלים תורגמו לעשרות שפות.
אבטחה באמצעות עמימות

אבטחה באמצעות עמימות (באנגלית: Security Through Obscurity) היא עיקרון באבטחת מידע, המשתמש בהסתרת המימוש לצורך אבטחת המערכת. מערכת המשתמשת בשיטה זו עשויה להכיל חולשות אבטחה, אך מסתמכת על כך שהחולשות אינן ידועות לתוקפים, כך שהם יתקשו בחשיפתן.
אבטחה באמצעות עמימות היא שיטה שנויה במחלוקת. חברות מסחריות משתמשות בשיטה זו בכך שאינן מפרסמות בדרך כלל את קוד המקור שלהן ואינן מתעדות בצורה מקיפה את השגרות שבהן הן משתמשות. בצורה זו מקשות החברות על תוקפים פוטנציאליים למצוא את פרצות האבטחה בתוכניות שלהן. מתנגדי השימוש בשיטה זו טוענים כי ניתן לאתר את הפרצות בכל מערכת ללא התחשבות במידת העמימות שלה.
מסע בין כוכבים: נמסיס

עלילה

הסרט מתחיל בדיון בפרלמנט הרומולאני שבו הצבא מבקש מהסנאט כריתת ברית עם גזע ה"רֵמאן" (תת-גזע של הרומולאנים שנוצלו על ידם כעבדים במכרות) בתואנה שבכך יועצם כוחם האסטרטגי. לאחר שהפרלמנט החליט לדחות את ההצעה, מתבצעת התנקשות בחייהם של כל מנהיגי האימפריה הרומולאנית שנשארו באולם על ידי משתפת פעולה מהסנאט עם בכירי הצבא. במקביל, בכדור הארץ, נחגגת חתונתם של דיאנה טרוי וויליאם רייקר. לאחר החתונה, צוות ה"אנטפרייז" מגלה אנדרואיד שדומה ללוטננט קומנדר דאטה בכוכב לכת בשטח הפדרציה קרוב לאזור הנייטרלי. לאחר הפעלתו, מגלה האנדרואיד ששמו B-4 ולפי מבנהו ניתן להניח שהוא אבטיפוס של דאטה. לאחר מכן, נקראים צוות ה"אנטפרייז" למשימה דיפלומטית על ידי סגנית אדמירל ג'יינוויי. שדר שהגיע מרומולוס מזמין את הפדרציה ליוזמת שלום והצוות נשלח לקבל פרטים נוספים ולחקור את היוזמה.
האימפריה הרומולאנית שעברה הפיכה צבאית, נשלטת בידי שינזון מגזע ה"רֵמאן" שברשותו ספינת קרב אימתנית בשם "סימיטר". צוות ה"אנטרפרייז" מגלה לתדהמתו כי שינזון הוא שיבוט גנטי של פיקארד. לאחר מסע שכנועים כושל מצד שינזון לשלום בינם לבין הפדרציה, פיקארד נחטף על ידי שינזון, שמשתמש בדמו של פיקארד על מנת להאריך את חייו. במהלך החטיפה מתגלה רצונו האמיתי של שינזון להשמיד את הפדרציה. פיקארד ניצל ומצליח להימלט חזרה ל"אנטפרייז", ומתנהל מרדף בין שתי הספינות לעבר חלל הפדרציה. לאחר מרדף, מתנהל קרב שבמהלכו שתי "ציפורי טרף" רומולאניות שהחליטו להפנות גבם לשינזון, מסייעות ל"אנטפרייז" בתקיפה. במהלך הקרב, שתי "ציפורי הטרף" ניזוקות קשות, וה"אנטרפרייז" נאלצת לנגוח ב"סימיטר" על-מנת לעצור את התקדמותה לעבר כדור הארץ. שינזון מפעיל נשק סודי להשמדה המונית על סיפון הספינה, ופיקארד משוגר לשם כדי לעצור אותו, אך בעודו מביס את שינזון הוא אינו מצליח לעצור את הנשק, שמכוון אל ה"אנטרפרייז". בסופו של דבר, דאטה משוגר ל"סימיטר" במקומו של פיקארד, ומקריב את עצמו לצורך עצירת הנשק.
כאשר ה"אנטרפרייז" מגיעה לתיקונים, פיקארד נפרד מרייקר וטרוי, ומגלה שדאטה העתיק לתוך מעגלי הזיכרון של B-4 את חוויותיו שלו מתוך תקווה ש-B-4 ילמד להתפתח כמוהו.

תקציב ורווחים

רווחי הסרט היו מהנמוכים בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים". לאחר שנעשה בתקציב של 60 מיליון דולר, הכניס הסרט מעל 43 מיליון בלבד בארצות הברית ורק 67 מיליון ברחבי העולם.
הלנה עמרם

הלנה עמרם (נולדה ב-11 באוקטובר 1949) היא שדכנית ויועצת זוגיות ישראלית שכתבה ספרים בנושא.

ביוגרפיה

הלנה עמרם נולדה בקריית חיים. היא החלה לעסוק בשדכנות בשנת 1968, כששידכה רווקים ורווקות מחוג מכריה. באמצע שנות השבעים הקימה חברת היכרויות בשם "צמד".
ב-1979 שודרה במבט שני של הערוץ הראשון כתבת תחקיר על "צמד". עסקיה של עמרם בישראל נפגעו קשות והיא ירדה לארצות הברית, וקבעה את מקום מושבה בניו יורק. 
בתוך מספר שנים הקימה עשרות סניפים של "Helena Amram" ברחבי ארצות הברית, וכן בלונדון ובמנצ'סטר שבאנגליה. היא השתתפה בתוכניות אירוח יוקרתיות (ג'וני קארסון, הרלדו ריברה, טרי ווגן וזו של אופרה וינפרי), וכתבות על אודותיה הופיעו בכמה כתבי עת.
במקביל ניהלה עמרם משפט דיבה בתל אביב נגד הטלוויזיה הישראלית בגין כתבת התחקיר. בשנת 1984 פסק השופט המחוזי יעקב מלץ לטובת עמרם.
בתחילת שנות ה-90 הורו לה שלטונות מדינת ניו ג'רזי לסגור את עסקי השידוכים ולשלם ללקוחותיה מיליון דולר.
בשנת 1994 שבה לגור בישראל, ופתחה שלושה סניפים בחיפה, בירושלים, וברחוב דיזנגוף בתל אביב בעסקי שידוכים. הסניפים נסגרו לאחר ארבע שנים וכל 50 העובדים במשרדיה פוטרו.
עמרם חזרה לגור ולעסוק בשידוכים בארצות הברית. בשנת 2002 היא נעצרה יחד עם בעלה איתמר בפלורידה, בחשד שרימו את לקוחותיהם ב־2.7 מיליון דולר והוגש נגדה כתב אישום. התביעה נסגרה לאחר כשנתיים בהסדר טיעון בו נדרשה לשלם כ-300 אלף דולר ולהפסיק את פעילותה, ללא הודאה באשמה.
בשלהי שנת 2005 פרשה מעסקי השידוכים וחזרה להתגורר באופן קבוע בישראל. בהמשך הקימה אתר היכרויות באינטרנט. 
ב-2016 אמרה בראיון  לערוץ 2, בעקבות פוסט שפרסמה בפייסבוק, כי מצבה הכלכלי קשה והיא מחלימה ממחלת הסרטן בה לקתה. בכתבה הועלתה הטענה שמדובר בתרגיל ביחסי ציבור.
עמרם הוציאה לאור שלושה ספרים: "תחילתה של אהבה", "המפתח לזוגיות המושלמת", ו-"Have I got a match for you".
עמרם נשואה מאז שנות ה-70 לאיתמר, ולהם שני ילדים.
ישראל (עיתון)

ישראל (בצרפתית: Israël; בערבית: إسرائيل) היה עיתון שבועי יהודי-מצרי ציוני תלת-לשוני שיצא לאור בקהיר בשנים 1920–1939. היה מהחשובים שבעיתונים היהודים במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-20, ויצא לאור בשלוש מהדורות; צרפתית, עברית וערבית.
מייסד העיתון היה ד"ר אלברט מוצרי, בן האליטה היהודית הוותיקה במצרים ומראשי התנועה הציונית בארצו. העיתון ביטא את מגמת מייסדו שתמך הן בציונות והן בלאומיות המצרית, וסבר שהתנועה הלאומית היהודית יכולה להתקיים בשלום הרמוניה ושוויון עם התנועות הלאומיות האחרות במזרח התיכון. הגישה הציונית של העיתון באה לידי ביטוי בתמיכה ברפורמות בקהילה היהודית במצרים ונתינת צביון עברי ולאומי יותר למוסדותיה, וכן תמיכה בבניין היישוב היהודי בארץ ישראל. 
המהדורה העברית של העיתון שאבה השראה מהעיתונות העברית המודרנית של ארץ ישראל, והייתה בעלת חשיבות סמלית רבה בתור כזו המשתמשת בעברית בתור שפה מדוברת מודרנית ומפיצה אותה בקרב יהודי מצרים. המהדורה הערבית של העיתון כוונה לא רק לקהל היהודי המצרי אלא גם לקהל הכללי של קוראי עיתונות במצרים. העיתון הופץ אף לקהילות יהודיות בארצות צפון אפריקה והמזרח התיכון האחרות, ואחד מיעדיו המוצהרים היה להיות עיתון של כלל הקהילות היהודיות בארצות המזרח. בעוד המהדורות העברית והערבית שרדו רק חלק משנות העיתון, המהדורה הצרפתית הייתה מהדורתו המרכזית והממושכת ביותר.
העיתון נוהל על פי המודלים של העיתונות המערבית והעיתונות הערבית המודרנית של מצרים בתקופתו. בשיאו העיתון יצא לאור בכ-2,000 גיליונות. בעיתון הופיעו מאמרי מערכת, כתבות ומדורים שונים, והוא שימש דוגמה לעיתונים יהודים שנוסדו אחריו. שורה של עיתונאים צעירים שהתחילו את דרכם בעיתון התבלטו בהמשך דרכם בזירות עיתונאיות וציבוריות אחרות. למהדורות השונות של העיתון היו עורכים שונים. את המהדורה הערבית ערך לתקופה ממושכת סעד מלכי, עיתונאי יהודי-מצרי ופעיל ציוני. את המהדורה העברית ערכו בדרך כלל עיתונאים שהגיעו  מהיישוב היהודי בארץ ישראל.
לאחר פטירתו של ד"ר אלברט מוצרי בשנת 1933, אשתו מזל (מתילדה) מוצרי לקחה לידיה את ניהול העיתון, והייתה לאחת הנשים הראשונות במצרים שעמדו בראשות עיתון. מזל מוצרי הייתה ילידת חברון, בת למשפחת מני הידועה מהעיר. העיתון תחת ניהולה ובעריכתה התפרסם במהדורתו הצרפתית במשך 6 שנים נוספות עד שנת 1939, והמשיך במגמות של תמיכה בלאומיות יהודית לצדה של אהדה ללאומיות המצרית. השנים שבהם מזל מוצרי עמדה בראשות העיתון היו שנים של תעמולה פשיסטית איטלקית וגרמנית עזה במצרים, והעיתון התבלט בהתנגדותו לתעמולה הפשיסטית. בשנת 1939 העיתון נתבע דיבה על ידי הקונסוליה האיטלקית בקהיר בגין מאמריו הבוטים כנגד הפשיזם האיטלקי. מוצרי חשבה להלחם בתביעה באמצעים משפטיים, אך בהבינה שאין באפשרות העיתון להמשיך להתקיים באווירה המשתנה במצרים ובמצבו הכלכלי המתדרדר, החליטה לשוב לארץ ישראל ולהשתקע בה. לפני נסיעתה היא דאגה למזג בין העיתון לבין עיתון יהודי-ציוני צעיר אחר בשם לה טריבון ז'ואיב (La Tribune Juive), שבמידה רבה היה ממשיך דרכו של "ישראל".
בשנות האלפיים העיתון עבר סריקה והעלאה לרשת האינטרנט כחלק ממיזם עיתונות יהודית היסטורית, וכעת גיליונותיו בצרפתית בשנים 1922-1932, 1935-1939 נגישים לצפייה מלאה באתר המיזם. הגיליונות באתר הן מאוספה הפרטי של ד"ר הגר הלל אשר הייתה החוקרת המרכזית של העיתון ושל העיתונות היהודית-מצרית.
רמות נגב

רָמוֹת נֶגֶב (גם: רָאמַת נֶגֶב) הייתה עיר מקראית בצפון הנגב, אשר הייתה בשטח נחלת שבט יהודה, אך יושביה היו בני שבט שמעון.
העיר נזכרת תחילה בתנ"ך בתיאור ערי שבט שמעון: "עַד בַּעֲלַת בְּאֵר רָאמַת נֶגֶב זֹאת נַחֲלַת מַטֵּה בְנֵי שִׁמְעוֹן".
בהמשך, נזכרת העיר כאחד היישובים ביהודה אליהם שלח דוד המלך משלל המלחמה: "לַאֲשֶׁר בְּבֵית אֵל וְלַאֲשֶׁר בְּרָמוֹת נֶגֶב וְלַאֲשֶׁר בְּיַתִּר".
שמה של העיר הקדומה נזכר, בכתיב החסר רמת נגב, באוסטרקון מס' 24 ממכתבי ערד, ויש הסבורים כי מקומה של העיר היה בחורבת עוזה, דרומית לתל ערד.
זיו כהן

זיו כהן (נולד ב-13 ביולי 1970) הוא סופר, עיתונאי ומוציא לאור ישראלי.

ביוגרפיה

כהן נולד וגדל בראשון לציון, בנם של דליה ורחמים כהן, ולו אח ואחות. בנערותו שימש ככתב בידור עבור עיתון הנוער "חמצן" וכן עבור שבועון "להיטון". את לימודיו התיכוניים עשה בתיכון מקיף ה' במגמת תיירות. את שירותו הצבאי עשה כהן בין היתר כמפקד להקת מפקדת חילות השדה. עם סיום שירותו בצה"ל שב לעיסוקו כעיתונאי וערך מקומונים בידיעות תקשורת. 
ב-1995 ראה אור רומן ראשון פרי עטו, "עכשיו אני כבר יודע" (יועד לבני נוער). ב-1996 ראה אור ספרו הראשון למבוגרים "בן טובים" העוסק בנער שעובר לצפון תל אביב ומתחבר עם בריון מקומי. הספר לא זכה להצלחה. הוא יצא לאור שוב ב-2008 תחת השם "חמש אבנים". 
בשנים 2004-2000 עבד כדייל אוויר באל על. בשנים 2006-2004 שימש כעורך מקומון "ידיעות אילת" מקבוצת ידיעות תקשורת. הוא כתב עבור מוסף "שבעה ימים" של ידיעות אחרונות ובשנים 2010-2007 שימש כעורך מקומון "ידיעות פתח תקווה", גם הוא מקבוצת ידיעות תקשורת. 
בהשראת עיסוקו כדייל אוויר באל על, כתב ספר העוסק בעלילותיהם של דיילי אוויר בחברת התעופה הבדיונית "אופק" ושמו "נגמר העוף (אבל גם הקוסקוס טעים)". הספר נדחה על ידי ידיעות ספרים והוצאות ספרים אחרות. ב-2008 ייסד כהן הוצאת ספרים בשם "סלע ספרים" ופרסם את הספר בעצמו. הספר זכה להצלחה מסחרית וכהן פרסם שלושה ספרי המשך, שגם הם זכו להצלחה; "נגמר הקוסקוס (אבל גם הדג טעים)" ב-2009 ו"נגמר הדג (אבל גם הבקר טעים)" ב-2010. ב-2011 יצא לאור הספר הרביעי והאחרון בסדרה, "נגמר הבקר (אבל גם ככה אנחנו תיכף נוחתים)". ארבעת ספרי הסדרה נמכרו בלמעלה ממאה אלף עותקים. "נגמר העוף (אבל גם הקוסקוס טעים)", הראשון מבין הארבעה, הוא המצליח מכולם והגיע למעמד של ספר פלטינה (40 אלף עותקים).
כהן גר בתל אביב ומשמש כמנהל והעורך הראשי של סלע ספרים המתמחה בעיקר בספרי מתח מקוריים ומתורגמים.
תיבת ההפתעות

תיבת ההפתעות הייתה תוכנית טלוויזיה לילדים אשר שודרה בערוץ הילדים בין השנים 1991 -1993.
מיכל ינאי הנחתה את התוכנית שהייתה מיועדת לגיל הרך. התוכנית שודרה בין השעות 13:30 ל-14:30 מדי יום.
במסגרת התוכנית הגישה ינאי מספר פינות - בהן פינת לימוד קסמים, פינת לימוד אותיות, הקראת מכתבים של הצופים ועוד. ינאי אף גילמה מספר דמויות.
בקיץ 1992 הצטרף אל ינאי למשך הקיץ הפיל "אפילו" (בדיבובו של מיכאל וייגל). בשנת 1993 עזבה מיכל ינאי את התיבה ועברה ל"גינת ההפתעות".
אפרת אביב

ביוגרפיה

אביב היא בוגרת הסטודיו למשחק של ניסן נתיב. במהלך השנים השתתפה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה ישראליות. בשנת 1993 גילמה את דמותה של מרגלית בסרט הקולנוע "סיפור שמתחיל בלוויה של נחש". בשנת 2003 שיחקה בסרטו של שחר סגל, "צעד קטן", בו גילמה את דמותה של יעל. באותה שנה שיחקה בסרט "הללויה", לצדם של ציון ברוך, טל פרידמן, אורי גוטליב ועוד.
בשנת 2004 עשתה את תפקידה בסרט הקולנוע "סוף העולם שמאלה". במהלך אותה שנה, השתתפה בסדרת הנעורים "כל שבת שנייה", בערוץ הילדים. בשנת 2008 השתתפה בסרט "חורבה", המבוסס על רצח אסף שטיירמן. בשנת 2009 לוהקה לסדרת הדרמה "שירות חדרים", בערוץ 2.
בין השנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה", פרי עטם של נעה רוטמן ושחר מגן. בשנת 2012 שיחקה בסרט "חיותה וברל".
היא חברה בקבוצת "אנסמבל ציפורלה".
היא השתתפה בתיאטרון הבימה במחזות "הכבש השישה עשר", "חברון" ו"דיבוקים". כמו כן, היא שיחקה במחזות "הדיבוק" ו"אמא קוראז' וילדיה" שהוצגו בפסטיבל עכו. בשנת 2015 השתתפה בסרט הקולנוע "פרחים של מרציפן". בשנת 2016 השתתפה בסרט הקולנוע "גאליס - קונקט".
מינואר 2018 מגלמת את צביה, המחנכת של נועה קירל, בסדרת הנעורים "כפולה".
ב-2018 השתתפה בסדרת הרשת "לא הכל ורוד" בתפקיד מרכזי בתור הקופאית.
השתתפה גם בפודקסט ״ראש מלא סיפורים״ של החינוכיות
אפרה סקי

אפרה סקי (מצרפתית: Après-ski - "אחרי הסקי") הוא הכינוי למכלול הבילויים המקובלים על העוסקים בספורט חורף, לאחר שהפעילות במדרונות הגלישה מסתיימת, בשעות אחר הצהריים.
בדרך כלל מדובר בבילוי חברתי כגון שתייה בפאבים המקומיים, ריקודים, בילוי בבריכה או באתר ספא וכדומה. הביטוי הצרפתי המקורי דווקא מתייחס לנעליים הנוחות ששמים לאחר יום שלם של סקי במגפיים.
מנהג נפוץ באתרי ספורט החורף בהרי האלפים הוא לעצור ולשתות בפאב עוד בטרם הגלישה האחרונה של היום, או מיד עם סיומה, ולפני החלפת הבגדים ומגפי הגלישה, ופעמים רבות נמשך בילוי זה אל תוך הלילה. אוסטריה נחשבת למדינה האלפינית בה תרבות האפרה סקי היא המפותחת ביותר, והעיירה סן אנטון נחשבת לבירת האפרה סקי באלפים האוסטריים.
לעיתים הכוונה בביטוי אפרה סקי היא ללגלג על גולשים שמגיעים לאתרי ספורט החורף רק בשביל האפרה סקי ונגזרותיו, כמו מותגי אופנת הסקי; כל זאת במקום להתמקד בספורט עצמו.
מזכיר

מזכיר הוא עיסוק שלו משמעויות אחדות. במשמעות הנפוצה זהו עובד העוסק בענייני המנהלה (אדמיניסטרציה) של ארגון או אחת מיחידותיו, או עומד בראש הארגון (מזכיר כללי).
למבצ'ופ

למבצ'ופ (באנגלית: Lambchop) היא להקה אמריקאית מנשוויל, טנסי המנגנת מוזיקת קאנטרי אלטרנטיבי עם השפעות של פוסט רוק ומוזיקת נשמה.
הלהקה מונה 9 נגנים ובראשה עומד הסולן והיוצר העיקרי קורט וגנר אשר הקים את הלהקה ב-1986 והוא היחיד אשר חבר בה מהקמתה.
עד כה הוציאה הלהקה 16 אלבומים ו-6 מיני אלבומים.
גנואה (כדורגל)

היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1893. כעבור עונה אחת בלבד מהקמת הקבוצה, הפכה גנואה לקבוצה הראשונה אי פעם שזוכה באליפות איטליה. גנואה המשיכה לשלוט בליגה האיטלקית וזכתה בעוד 2 אליפויות רצופות, בעונות 1899 ו-1900. הקבוצה איבדה את תואר האליפות בשנת 1901 למילאן, אך השיבה את התואר ב-1902, ואף זכתה בעונות 1903 ו-1904 ובכך השלימה 6 אליפויות ב-7 עונות. גנואה הצליחה לזכות באליפות איטליה בעונת 1914/1915, אם כי התואר הוענק לה רשמית בשנת 1919, עם סיום מלה"ע ה-1, ובעונות 1922/1923 ו-1923/1924 זכתה הקבוצה בעוד שתי אליפויות שהיו האליפויות האחרונות שלה עד היום הזה.
בעונת 1933/1934 נשר המועדון לסרייה ב' בפעם הראשונה בתולדותיו, אך כעבור עונת גלות אחת חזרה גנואה לליגה הבכירה. הזכייה הראשונה והיחידה של גנואה בגביע האיטלקי הייתה בעונת 1936/1937. בעונת 1939/1940 המועדון הגיע לגמר הגביע האיטלקי. המועדון לפני מלחמת העולם השנייה היה אחד מהטובים בעולם, אך הוא לא הצליח להתאושש מהמלחמה כמו שאר המועדונים באיטליה, ובעקבות זה נחלש מאוד ולא הצליח לשחזר את יכולתו הטובה. עם תחילת שנות ה-50 החל המועדון להדרדר ולנשור לסריה ב' לפרקים. עד אמצע שנות ה-2000, המועדון היה באי יציבות מתמדת, שהתבטאה בעליית וירידת ליגות ללא הפסקה.
בעונת 2004/2005 סיימה גנואה במקום הראשון בסריה ב' שהקנה לה כרטיס חזרה לליגה הבכירה לאחר ניצחון 3-2 על ונציה, אך התאחדות הכדורגל האיטלקית גילתה שגנואה קנתה מוונציה את המשחק והענישה אותה בשלילת הכרטיס לליגה הבכירה והורדה לליגה השלישית, הסריה סי. בעונת 2005/2006 סיימה הקבוצה במקום השני בסריה סי ועלתה לסרייה ב', וכעבור עונה אחת בלבד בסריה ב' סיימה הקבוצה במקום השלישי שהחזיר אותה לליגה הבכירה, אחרי 12 שנים של העדרות.
בעונה הראשונה שלהם אחרי החזרה לליגה הבכירה באיטליה, סיימה גנואה במקום העשירי. בסיום העונה גנואה ביצעה מסע רכש מכובד כשמטרתה לעונת 2008/2009 הייתה לסיים במקום המוביל לאירופה. גנואה עמדה במשימתה, כשתוך כדי ניצחה קבוצות כמו יובנטוס, רומא ומילאן וגם ניצחה בשני הדרבים מול סמפדוריה. החלוץ הארגנטיני, דייגו מיליטו סיים במקום השני בטבלת מלכי השערים. בסיום אותה עונה, מיליטו והקשר טיאגו מוטה נמכרו לאינטר מילאנו, אך הרנן קרספו הגיע לקבוצה בהעברה חופשית. בעונת 2009/2010 גנואה סיימה במקום התשיעי והמאכזב כשתוך כדי הם הודחו בשלב מוקדם מהגביע האיטלקי. העונה המאכזבת הובילה את גנואה לרכוש מספר שחקנים, ביניהם מיגל ולוסו וראפיניה. אחרי פתיחת עונה מאכזבת, פוטר ג'יאן פיירו גאספריני אחרי ארבע שנים. מחליפו היה דוידה בלארדיני. בינואר 2011 גנואה צירפה את המגן השמאלי, לוקה אנטונלי, הקשר הסלובקי, יוראי קוצקה והחלוץ אלברטו פאלוסקי.
בקיץ 2018 הצטרפו לשורותיה מספר רב של שחקנים כדוגמת אנדריי ראדו, פדריקו ואלייטי, קוראי גונתר, רומולו סוסה אורסטס, לורנצו קאלגרי, סנדרו ראניירי, קשישטוף פיאטק, כריסטיאן קואמה ודומניקו קרישיטו שחזר לקבוצה לאחר 7 שנים ברוסיה.
האי הדרומי

גאוגרפיה

האי הדרומי הוא האי ה-12 בגודלו בעולם ושטחו הוא 151,215 קמ"ר. המאפיין הגאוגרפי הבולט ביותר של האי הם האלפים הדרומיים החוצים אותו לאורכו בסמוך לחוף המערבי, ובהם נמצאת הפסגה הגבוהה בניו זילנד, הר קוק (3,754 מטר). 
האי הדרומי גדול מהאי הצפוני, אך מתגוררים בו פחות מרבע מתושבי ניו זילנד, כמיליון איש. אוכלוסיית האי גם הומוגנית יותר מהאי הצפוני - 91% הם ממוצא אירופאי (לעומת כ-80% בכל ניו זילנד). העיר הגדולה ביותר באי היא קרייסטצ'רץ', בירת חבל קנטרברי. ערים גדולות נוספות הן דנידין, נלסון, אינברקרגיל וגריימאות'.
משמעות שמו המאורי של האי, טה וואי פאונאמו (Te Wai Pounamu), הוא "המים של האבן הירוקה", ככל הנראה בהקשר לאבן הירקן. האי ידוע גם בכינוי טה ואקה אה מאוי (Te Waka a Māui) - "הקנו של מאוי", בהקשר לאגדה המאורית אודות היווצרותה של ניו זילנד. במספר מפות מהמאה ה-19 נקרא האי הדרומי האי האמצעי (Middle Island), כאשר האי סטיוארט נקרא האי הדרומי.
באי מצויים מצויים מספר רב של בעלי חיים אנדמיים, לדוגמה עוף הטאקאהה, קיאה, שני זנים של קיווי, ועוד.
כלכלת האי מבוססת ברובה על תיירות, חקלאות ותעשייה המבוססת על משאבי הטבע של האזור. באי מיוצרים 41% מהאנרגיה החשמלית המסופקת לכלל ניו זילנד, וזאת בעיקר באמצעות אנרגיה הידרואלקטרית. 
אתרי התיירות הפופולריים ביותר באי הם הפארקים הלאומיים פיורדלנד, אבל טסמן, וסטלנד טאי פאוטיני ואאורקי/הר קוק; כן מתויירות הערים קווינסטאון, ואנקה, קייקורה ואזור מלבורו סאונד. הפעילויות התיירותיות הפופולריות ביותר באי הן טרקים בטבע, מחנאות, סקי, שיט, ופעילויות אתגריות כגון טיפוס על קרחונים, קפיצת באנג'י וצניחה חופשית.
ישיבה תיכונית קריית ארבע

דרכה החינוכית של הישיבה

הישיבה נוסדה בשנת התש"ן (1990) ומונה כ-220 תלמידים, מכיתה ט' עד כיתה י"ב. וכוללת בנוסף חטיבת ביניים.
בישיבה ניתן דגש מיוחד על לימוד התורה לשמה, ופיתוח הקשר הפנימי ללימוד ללא תלות במסגרת הישיבה, דבר זה מודגש על ידי כך שכל הבוקר מוקדש אך ורק ללימודי תורה. בישיבה פועל אף מסלול תורני עם לימודי קודש מוגברים.
לצד לימוד התורה רוב תלמידי הישיבה מסיימים לאחר ארבע שנים עם תעודת בגרות.
בנוסף נעשה בישיבה ניסיון לחבר בין האידיאלים של אהבת התורה, העם והארץ. 
תלמידי הישיבה היו הראשונים שנטלו חלק בפרויקט ההתנדבותי "לאורו נלך" על שמו של הרב משה צבי נריה. במסגרת הפרויקט מתנדבים התלמידים במקומות שונים בעיר באר שבע. במשך השנים הצטרפו לפרויקט בתי ספר רבים, וכיום משתתפים בו כ-6,000 שמיניסטים ברחבי הארץ.
הקשר לארץ ישראל בישיבה מתבטא בין היתר בדגש על חיזוק ההתיישבות היהודית בחברון הסמוכה ובתוכנית סיורים מגוונת ברחבי הארץ. 
מאז היווסדה, עומד בראשות הישיבה הרב אבינועם הורוביץ מחברון. הרב אבינועם הורוביץ למד בישיבת מרכז הרב ולאחר מכן הקים את הישיבה התיכונית בקרית ארבע.
USBL

מצב הליגה כיום

לאחר חששות שהליגה תקרוס לאחר עונת 2007, הליגה הודיעה כי לא תפעל בעונת 2008, וכי תשקול את אפשרויותיה בעתיד. עם זאת, הליגה לא חזרה לפעילות מאז, למרות שבאתר האינטרנט של הליגה פורסם בחודש ינואר 2010 כי מקווים לחדש את פעילות משחקי הליגה באפריל 2010.

עונת 2007

את עונת 2007 פתחו עשר קבוצות, ששיחקו בחלוקה של שני בתים בני חמש קבוצות, ארבע קבוצות נשרו במהלך העונה ושש הקבוצות הנותרות שובצו מחדש בבית אחד.
יחסי ערב הסעודית–קנדה

יחסים מדיניים

בדומה ליחסים עם ישראל, מניע מרכזי ביחסים הטובים בין שתי המדינות נובע מההתנגדות לאיראן והצטלבות אינטרסים בכל הקשור למזרח התיכון.
למרות תמיכתה של קנדה בישראל, יחסיה עם ערב הסעודית נשארים קרובים. בשנת 2000 ראש הממשלה הקנדי ז'אן קרטיין ערך ביקור בסעודיה. כך גם בשנת 2012 ראש הממשלה הקנדי, סטיבן הרפר, ביקר בסעודיה כחלק ממסעו למזרח התיכון. בחודש פברואר חתם סטיבן הארפר על חוזה הנשק הארוך ביותר בהיסטוריה של קנדה, עם ערב הסעודית. החוזה בשווי מיליארדי דולרים תקף למשך 14 שנה עבור מכירת כלי רכב קנדיים, צבאיים ומסחריים, לסעודיה. ממשלת סעודיה לא הייתה מוכנה לחשוף את כמות הציוד הכלול בעסקה. שר המסחר הקנדי אד פאסט הצהיר כי העסקה החדשה "תיצור 3,000 מקומות עבודה חדשים בקנדה מדי שנה". הוא הוסיף כי 500 חברות קנדיות ייהנו מהעסקה. שמות 500 החברות לא פורסם לציבור בקנדה. לעסקה התקבלו תגובות זועמות: "קנדה מייצרת רווח במכירת נשק לעריצות על חשבון זכויות אדם". רבים טענו כי העסקה מהווה הפרה של נורמות אשר קנדה מחויבת להן.
עם זאת, דוברו של שר המסחר הקנדי הגן על העסקה וטען כי בשל ההשפעה הגלובלית האסטרטגית של סעודיה, ערב הסעודית היא שותפת סחר חשובה. מאוחר יותר אף אמר כי "אנחנו נמשיך לעסוק עם סעודיה במגוון בעיות, כולל ביטחון אזורי וזכויות אדם".
ב-5 באוגוסט 2018 גירשה ערב הסעודית את שגריר קנדה במדינה לאחר שקנדה הפצירה בסעודיה לשחרר פעילי זכויות אדם הכלואים במדינה. משרד החוץ הסעודי הודיע לאחר מכן כי "הצהרנו שלא נתערב בענייני הפנים של מדינות אחרות, כולל קנדה, ועל כן אנו דוחים כל התערבות זרה בעניינינו. קנדה ואומות אחרות לא יכולות לטעון שהן דואגות לאזרחי הממלכה יותר מהממלכה עצמה". כמו כן הודיעה סעודיה על השבת השגריר שלה בקנדה.

יחסים כלכליים

ערב הסעודית היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של קנדה מתוך תשע מדינות חצי האי ערב והשנייה בגודלה במזרח התיכון. בשנת 2005 עמד היקף הסחר ביניהם על יותר מ-2 מיליארד דולר בשנת 2005 עמד היקף המסחר בין ערב הסעודית לקנדה על יותר מ-2 מיליארד דולרים, לאחר שכמעט הוכפל בשנת 2002.
בסוף 2012, ערב הסעודית הפכה ליבואנית השנייה בגודלה של תוצרת קנדית בכל המזרח התיכון (אחרי ישראל). היחסים הכלכליים בין שתי המדינות עומדים בראש סדר העדיפויות של השתיים ומוזכרים כמעט בכל מפגש בין מנהיגי השתיים.

אירועים נוספים

מוחמד קוהיל ואחיו סולטאן קוהיל, שני נערים סעודים-קנדים, ביצעו מעשה פשע במרץ 2008. סולטאן קיבל עונש של 200 מלקות ומוחמד קיבל עונש מוות והיה אמור להיות הקנדי הראשון שמוצא להורג בערב הסעודית. ממשלת קנדה התלבטה האם לדרוש חנינה כיוון שהאחים בכל זאת ביצעו פשע, לבסוף הממשלה נכנעה ללחצים שהופעלו עליה על ידי העם ומשפחת קוהיל ומוחמד ואחיו השתחררו.
בקנדה יש יותר מ-15,000 סטודנטים סעודים. בנוסף, 800 רופאים אזרחי ערב הסעודית משרתים בקנדה את האוכלוסייה המקומית.
בשנת 2000, נעצר ויליאם סמפסון, סופר קנדי על ידי הממשלה הסעודית בשל עבירה שבוצעה בריאד, בירת ערב הסעודית, תוך שמירה על חפותו. הוא נכלא ועונה ולאחר מכן מתח ביקורת על ממשלת קנדה אשר לא באה לעזרתו. הוא שוחרר רק לאחר התערבות בריטית, אחרי שלוש שנים בכלא ובעינויים.
תל תאו

תל תאו הוא תל ארכאולוגי, גובהו הוא 77 מעל פני הים. התל הוא אתר פרהיסטורי בשוליים המערביים של עמק החולה, שמונה קילומטר מדרום לקריית שמונה, ממערב לכביש 90 בקטע הכביש ראש פינה–קריית שמונה. התל ממוקם מדרום לעין תאו ושטחו כ-30 דונם.  הגישה לתל היא באמצעות דרך עפר היוצאת צפונה מכביש  899 קצת אחר צומת כ"ח.
תל תאו התגלה בעת הרחבת כביש 90 על ידי הארכאולוג יוסי סטפנסקי. באתר נערכה חפירה ארכאולוגית בשנת 1986 ונחשפו בה 13 שכבות יישוב ששויכו לתקופות הבאות (מהקדום למאוחר): התקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ב', התקופה הנאוליתית הקרמית, התקופה הכלקוליתית, תקופת הברונזה הקדומה 1א', תקופת הברונזה הקדומה 2.

תולדות המחקר

תל תאו, התגלה על ידי מפקח רשות העתיקות, יוסי סטפנסקי, במהלך עבודות להרחבת כביש 90 ראש פינה – קריית שמונה בשנים 1985 - 1986. חפירות ההצלה באתר נערכו במשך שבעה חודשים בניהול הארכאולוג עמנואל אייזנברג. חלק מהכביש הישן פורק ונסלל מעקף זמני מערבית לתל, על מנת לאפשר את חפירות ההצלה. שטח החפירות השתרע על פני 625 מ"ר. שטח חפירות ההצלה הורחב בעוד 500 מ' דרומה לכיוון צומת כח, בעקבות גילוי חרסים מהתקופה הכלקוליתית ותקופת הברונזה המוקדמת.

סקירה כללית של האזור

תל תאו נמצא בשוליים המערביים של עמק החולה, במצר צר בין המדרונות התלולים של הרי נפתלי במערב, לביצות החולה במזרח. שלוש מאות מטרים מצפון לתל נמצא עין תאו (עין בלטה), אחד המעיינות הגדולים בעמק החולה. ייתכן וזו הייתה הסיבה העיקרית לייסוד יישוב במקום זה. שפע מקורות המים באזור, המשקעים הרבים והטמפרטורות המתונות, בצירוף יער אלונים קדום על מורדות הרי נפתלי, היוו כר גידול שופע לבעלי חיים ותנאים טובים לחקלאות.

חפירות ארכאולוגיות

תחילת החפירה בארבעה ריבועי חפירה בגודל 5X5 מטרים כל אחד, שמוקמו בטור מכיוון דרום לכיוון צפון. בהמשך הורחב שטח החפירות לכיוון מערב. שטח החפירה בתל גדול מאוד, אך כמו באתרים רבים אחרים, הולך ומצטמצם ככול שיורדים כלפי מטה. השכבות התחתונות בתל נחפרו בשטח מצומצם. תל תאו מאופיין מצד אחד על ידי שכבות ארכיטקטוניות, שניתן בקלות יחסית להבדיל בניהן, ומצד שני השרידים התרבותיים, שנמצאו שם הם מעטים ביחס לאתרים פרה-היסטוריים אחרים.

ממצאים אנושיים

באתר נמצאו שרידי קבורה אנושיים, אשר מלמדים אותנו על מנהגי הקבורה, שהיו נהוגים בתקופות השונות. נמצאו שלדים שלמים קבורים מתקופות הברונזה הראשונה והשנייה (שכבות 3 – 5) ומהתקופה הכלקוליתית (שכבות 6 -7). נמצאו מספר קנקנים ובהם שרידי שלדי ילדים ותינוקות מהתקופה שקדמה להן, התקופה הנאוליתית (שכבות 8 – 10). מהתקופה הניאולותית הפרה-קרמית (שכבות 11 – 13) נמצאו מספר עצמות אנושיות בודדות, כך שלא ניתן להסיק על מנהגי הקבורה באותה עת.

עצמות בעלי חיים

מתקופת הברונזה הקדומה 2 ועד לתקופה הכלקוליתית נמצאו בעיקר עצמות בעלי חיים מבויתים, ביניהן עז, כבשים ובקר. לעומת זאת, רוב העצמות מהשכבות הקדומות יותר, הנאוליתית הקרמית והקדם-קרמית שייכות לחיות בר. כלומר, תזונת התושבים התבססה על צייד ולא על בעלי חיים מבויתים.