google/wiki40b huggingface dataset:
האור של בוסטון

תולדות המגדלור

האור במגדלור, שהוקם על האי בן שמונת הדונמים, הודלק לראשונה ב-14 בספטמבר 1716. שומר המגדלור הראשון, ג'ורג' וורת'ילייק (George Worthylake), שעסק גם בניווט ספינות לתוך נמל בוסטון, טבע בנמל עם אשתו ובתו שנתיים לאחר מכן. ב-1751 ניזוק המגדלור קשות בשריפה. 
בשנת 1774, בשנה שלפני פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית, תפסו כוחות בריטיים את המגדלור והוא הוחזק על ידם בתחילתה. המגדלור הושבת אז בשל חסימת נמל בוסטון. בשתי הזדמנויות בחודש יולי 1775 תקפו המורדים האמריקנים את המגדלור והעלו אותו באש. כאשר נסוגו הבריטים ממנו ב-13 ביוני 1776 הם פוצצו והרסו אותו כליל.
ב-1783 נבנה המגדלור שנית עד לגובהו המקורי – 23 מטר. עובי קירותיו בבסיסו הגיע ל-2.3 מטר ול-76 סנטימטר בראשו. קוטר המנורה שהותקנה בו עמד על 2.4 מטר. ב-1790 הועבר המגדלור מידי מדינת מסצ'וסטס לידי הממשלה הפדרלית שהוקמה לא מכבר.
בשנת 1859 הוגבה המגדלור עד לגובה של 27 מטר (31 מטר מעל לגובה פני הים), והוסף לו חדר למנורה ובה עדשת פרנל בת 12 צלעות. ב-1861 ושוב ב-1918 נטרפו אניות בקרבת אי המגדלור ושומרי המגדלור סייעו בחילוץ האנשים שעל סיפוניהן.
במלחמת העולם השנייה כובה אור המגדלור מטעמי ביטחון, והוא הודלק מחדש רק ב-2 ביולי 1945. אז צויד המגדלור במנורה חדשה בעוצמה של 1.8 מיליון נרות, המבזיקה מדי 10 שניות, ואורה נראה למרחק של 50 קילומטר.
ב-1998 הוסב ציוד המגדלור למנגנון אוטומטי. למרות זאת הוא מאויש עדיין על ידי שומר אזרחי, המסתייע בצופים מתנדבים מחיל העזר של משמר החופים. עיקר תפקידם של אלו הוא לשמש כמדריכים למבקרים באי.
למגדלור יש עדיין חשיבות כסמן ניווט ימי, אך היא פחתה במהלך המאה האחרונה בעקבות פתיחת התעלה הצפונית של נמל בוסטון לשימושם של כלי שיט גדולים המגיעים אל הנמל.
שייק (סדרת טלוויזיה)

עלילה

הסדרה מתארת את קורות חייהם של רוקי בלו (זנדאיה) וסיסי ג'ונס (בלה ת'ורן), חברות שמגשימות חלום ומופיעות כרקדניות רקע בתוכנית טלוויזיה לרקדנים בשם "שייק, שיקגו" (Shake it up).

עונה 1

בעונה הראשונה רוקי וסיסי נכנסות לתוכנית ומגלות שהן רקדניות טובות יחסית.

עונה 2

בעונה השנייה טיי מבין שהוא רוצה להיות ראפר ומפסיק לרקוד.

עונה 3

בעונה השלישית טינקה חוזרת לארצות הברית וגונתר נשאר בארץ המולדת, וטינקה נהיית נחמדה יותר לכולם. האולפן של "שייק, שיקגו" נשרף בגלל מנחה התוכנית: גארי ווילד. בזמן החקירה החוקר מכיר את ג'ורג'יה ולאחר מכן הם הופכים להיות זוג. מפני שהאולפן של שייק שיקגו בשיפוצים סיסי ורוקי מוצאות עבודה בקניון והמנהל שלהן מפטר את סיסי, לאחר מכן החבר של ג'ורג'יה ביחד עם בנו {לוגן} וסיסי מגלה שלוגן הוא המנהל שפיטר אותה הם מאוד לא מסתדרים, והחבר של ג'ורג'יה מציע לג'ורג'יה נישואים. לוגן מגלה שהוא צריך לרקוד סלואו עם ג'ורג'יה ורוקי לימדה אותו לרקוד, ותוך כדי נישקה אותו ולאחר מכן גם הוא נישק אותה. לתוכנית "שייק שיקגו" מגיע מנהל אחר והוא אומר לכולם להיבחן שוב - בזוגות. לאחר שלטינקה אין זוג, רוקי משדכת את טינקה עם טיי וטיי מסכים אך אמר שאם הוא יתקבל הוא יפרוש כי לא אוהב לרקוד. הבוחנים בחרו בסיסי, בטינקה, והתלבטו בין רוקי וטיי ולאחר מכן רוקי לא נכנסה לשייק, שיקגו אך טיי הפך להיות המנחה. בזמן החתונה ג'ורג'יה הבינה שהיא לא רצה להתחתן וגם החתן הבין שהוא לא רוצה להתחתן איתה. בזמן העונה הגיעה כוכבת פופ מוכרת ואהובה ששיחקה את עצמה: קרלי ריי ג'פסן. בפרק סיום העונה והסדרה, לסיסי אבד הזיכרון, כי היא נפלה בתצוגת אופנה. לבסוף הזיכרון חזר והכל חוזר לקדמותו. הפרק מסתיים בכך שכל שחקני הסדרה הראשיים מתחבקים. וכך הסתיימה הסדרה.

Shake It Up: Break It Down

"Shake It Up: Break It Down" הוא הפסקול לעונה הראשונה של הסדרה. הפסקול יצא ב-12 ביולי 2011.
ב-24 באוקטובר 2010 יצא השיר "Shake It Up", שהוא שיר הנושא של הסדרה כסינגל השיווקי בביצוע סלינה גומז.
ב-21 ביוני 2011 יצא השיר "Watch Me", כסינגל שיווקי, בביצוע בלה ת'ורן וזנדאיה. השיר הגיע למקום ה86 במצעד בילבורד הוט 100.

פסקולים אחרים

ב-20 במרץ 2012, יצא הפסקול לעונה השנייה של הסדרה בשם "Shake It Up: Live 2 Dance".
ב-21 באוגוסט 2012, יצא המיני-אלבום "Made in Japan" בו כל השירים בוצעו על ידי בלה ת'ורן וזנדאיה.
ב-5 במרץ 2013, יצא הפסקול לעונה השלישית של הסדרה בשם "Shake It Up: I Love Dance", זהו הפסקול האחרון לסדרה.
ניקולה פאג'ט

ביוגרפיה

פאג'ט נולדה בקהיר שבמצרים וברוב שנות ילדותה חיה מחוץ לבריטניה - בהונג קונג, בקפריסין וביפן. אביה שעבד עבור חברת נפט גדולה עבר עם משפחתו ממקום למקום. היא למדה בבית הספר הבינלאומי "Saint Maur" ביוקוהמה שביפן, שהוא בית הספר הבינלאומי הוותיק ביותר באסיה. ב-1962 החלה ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה ולמדה שם שנתיים.
ב-1964 הופיעה פאג'ט בהפקות אחדות בתיאטרון רפרטוארי בוורת'ינג. הופעתה במחזה הטלוויזיוני "Girl in the Picture" משכה את תשומת לבו של סר רוברט הלפמן שליהק אותה להופיע במחזה "La Contessa" בסיור הופעות יחד עם ויוויאן לי.
פאג'ט כיכבה בתפקיד פלורנס מייבריק בפרק בסדרה "Wicked Women" והשתתפה בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים" בתפקיד אליזבת בלאמי. ב-1977 שיחקה פאג'ט בתפקיד הראשי בעיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לרומן "אנה קארנינה". היא שיחקה בסדרת הדרמה קומית של דייוויד נובס "A Bit of a Do".
בקולנוע הופיעה פאג'ט בסרטים "The Viking Queen" (מ-1967), "Some Like It Sexy" (מ-1969), "יש נערה במרק שלי" (1970), "פרנקנשטיין: הסיפור האמיתי" (1973), "אן של אלף הימים" (1969), "Operation Daybreak" (מ-1975), "סיפורו של אוליבר" (1978) ובסרט "בגידות מאחורי הקלעים" (1995). היא הופיעה בתפקידים ראשיים במיני-סדרה האוסטרלית "The Timeless Land" משנת 1980 ובסיטקום " Ain't Misbehavin" בשנים 1994 ו-1995.

חיים אישיים

ב-1995 כשהופיעה בתיאטרון המלכותי הלאומי במחזה "What The Butler Saw" התנהגה באופן מוזר, ולבסוף אובחנה כסובלת מהפרעה דו-קוטבית. היא פיתחה אובססיה לאלסטר קמפבל, מי שהיה מזכירו של ראש ממשלת בריטניה דאז טוני בלייר. לאחר מכן תיעדה את חוויותיה בספר "Diamonds Behind My Eyes" שיצא לאור ב-1998.
פאג'ט הייתה נשואה למחזאי גרהאם סוואנל (Graham Swannell). לבני הזוג נולדה בת אחת והם התגרשו ב-1998.
Rolling in the Deep

רקע וכתיבה

את השיר כתבה אדל ביחד עם פאוול אפוורט', שגם הפיק לה את השיר, ועוד שירים רבים מן האלבום. השיר מדבר על שיברון לב נוסף שחוותה אדל בחייה, והוא נכתב בזמן שהיא הייתה שרויה בדיכאון והעצב שלאחר המאורע. 
בשל הצלחתו העולמית, התראיינה אדל ללא הרף למגזינים, עיתונים, אתרי חדשות וכולי. שיר זה הוא סינגל הפריצה שלה, שהביא אותה למכירות בסדר גודל עולמית.
השיר היה זמין להורדה באתר אינטרנט של הזמרת מנובמבר 2010, מספר חודשים לפני צאת האלבום.

הצלחה

השיר זכה לשבחים רבים ממבקרי מוזיקה וזכה בשלושה פרסי גראמי, בקטגוריות "הקלטת השנה", "שיר השנה" ו"קליפ השנה". הוא דורג במקום הראשון ב-11 מצעדי פזמונים ברחבי העולם ונכנס לחמישייה הפותחת במצעדים נוספים. השיר היה לשירה הראשון שמגיע לראש מצעד הבילבורד הוט 100, שם ניצב במשך 7 שבועות. במצעד הבילבורד השנתי לשנת 2011 דורג השיר במקום הראשון.
נכון לאוקטובר 2017, נמכרו 8,444,000 עותקים של השיר בארצות הברית, והוא שירה הנמכר ביותר מחוץ למולדתה, לאחר שעקף את "Chasing Pavements". מכירותיו בעולם מסתכמות ב-17 מיליון עותקים, והוא אחד מן השירים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם במבנה דמוי בית בבנייה, כאשר לאורכו ניתן לראות את אדל כשהיא יושבת על כיסא ושרה את השיר. בין לבין ניתן לראות מתופף בין פינות החדר, כשהוא מתופף על תופים, וברקע את כלי השיפוץ הנמצאים בבית. יש קטעים אשר ניתן לראות בהם שולחן, כשעליו צלחות מחרסינה בצבע לבן, ומעליהן זיקוקים. אותן צלחות מתנפצות על הקירות על ידי מקור לא מזוהה. לבסוף, ניתן לראות יצור דמוי בן אדם אשר רוקד בחדר סגור עם מקל כשמלח לרגליו.
הקליפ זכה להצלחה עולמית, ונכון לאוקטובר 2017, מונה הצפיות שלו עולה על למעלה מ-1.1 מיליארד צפיות, דבר אשר הופך אותו לשני הנצפה ביותר של אדל.
היסטוריה של איי שלמה

התושבים המקוריים של איי שלמה הגיעו לאיים כ-30,000 שנה לפני זמננו. מאוחר יותר, כ-6,000 שנה לפני זמננו, הגיעו מתיישבים פולינזים נוספים שהביאו עימם את החקלאות, השייט ועוד טכנולוגיות.
החוקר הספרדי פדרו סארמיינטו דה גמבואה גילה את האיים ב-1568. אלווארו דה מנדאניה דה ניירה התלווה לסארמיינטו במסע זה. הוא רצה לקחת את הקרדיט על הגילוי וזרק את מפותיו ורשמיו של סארמיינטו לים. ספרד איבדה עניין באיים במהלך המאה ה-16, לאחר שאחת מספינותיו של אותו אלווארו סרמיינטו אבדה בביקורו השני במקום. מאוחר יותר, נווטים הולנדים, צרפתים ובריטים ביקרו באיים. לרוב הם זכו לקבלת פנים עוינת.
פעילות מיסיונרית באיים החלה באמצע המאה ה-19 ושאיפות קולניאליות באירופה הובילו לקבלת האיים הצפוניים תחת חסות הגרמנים, בעקבות ההסכם הבריטי-גרמני ב-1886. חסות אנגלית על האיים הדרומיים הוכרזה ב-1893. הנכסים הגרמניים בצפון האזור הועברו לאנגליה בשנת 1899 בתמורה להכרה בחזקה הגרמנית על סמואה המערבית.

קבלת העצמאות

יציבות חזרה במהלך שנות החמישים של המאה העשרים, כאשר הממשל הקולוניאלי בנה רשת של מועצות אזורית. בעזרת בסיס מוניציפלי זה תושבי האיים צברו ניסיון במועצות והחלו ליטול חלק בממשל המרכזי. מועצת ממשלה הורכבה לראשונה ב-1970 וב-1974 אושרה חוקה חדשה אשר הגדירה ראש ממשלה וקבינט ממשלתי עבור האי. ממשל ריבוני של תושבי המקום הוקם ב-1975 ועצמאות מלאה ניתנה ב-7 ביולי 1978.

סופות ציקלונים

ב-1992 הכה הציקלון "טיה" באי טיקופיה והרס את רוב הבתים והגידולים.
בדצמבר 2002 הכה הציקלון זואי גם הוא באי טיקופיה וכן באי אנוטה ומנע תקשורת עם 3,000 תושבי האיים. בעקבות בעיות מימון, ממשלת אי שלמה לא הייתה יכולה לשלוח עזרה עד שאוסטרליה התערבה ושלחה כסף למדינה.
מיכאיל ז'בנצקי

מיכאיל ז'באנצקי (ברוסית: (Михаил Маньевич Жванецкий; ‏ (נולד ב-6 במרץ 1934, אודסה) הוא סופר סאטירה וסטנדאפיסט יהודי רוסי וסובייטי. בשנת 1999 הוענק לו תואר האמן העממי של אוקראינה ובשנת 2012 תואר האמן העממי של רוסיה. ז'בנצקי מכהן כחבר הנשיאות של הקונגרס היהודי-רוסי.

קורות חיים

מיכאיל ז'בנצקי  נולד באודסה למשפחת רופאים יהודים. בשנת 1956 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטה למקצועות ים באודסה והחל לעבוד כמהנדס מכונות בנמל של אודסה. ביחד איתו עבד ויקטור אילצ'נקו שבהמשך היה מבצע יצירות של ז'בנצקי.
עוד בתקופת הלימודים ז'בנצקי כתב סיפורים סאטיריים קצרים ומפעם לפעם היה מופיע איתם בהופעות חובבנים. בשנת 1963 לאודסה הגיעה תיאטרון סאטירי מלנינגרד ומנהלו ארקדי רייקין. ארקדי רייקין אהב את הסיפורים של ז'בנצקי ובשנת 1964 מינה אותו למנהל הספרותי של התיאטרון. 
בשנת 1969 התיאטרון העלה על הבמה תוכנית "רמזור" בה לראשונה הושמעו יצירות של ז'בנצקי שנהפכו לפופולריות מאוד. במקביל לעבודה עם רייקין, ז'בנצקי כתב לצמד קומיקאים רומן קרצב וויקטור אילצ'נקו. במהלך שנות ה-60 וה-70 ז'בנצקי כתב כ-300 יצירות סטנד-אפ.
לאחר הצלחת התוכנית "רמזור" ז'בנצקי חזר לאודסה למספר שנים ואחר כך נסע במוסקבה. בתקופה זו הוא התחיל להופיע בעצמו עם הופעות סטנד-אפ שהוא כתב בעצמו.
בשנת 1988 ז'בנצקי הקים תיאטרון סאטירי שהתבסס על יצירות קומיות קצרות וסטנד-אפ פרי עטו. מאז הקמתו ז'בנצקי מכהן כמנהל אמנותי של התיאטרון.
במהלך השנים ז'בנצקי הוציא לאור כ-10 ספרים שבחלקם גם הוקלטו על DVD.
החל משנת 2002 לז'בנצקי יש תוכנית חודשית "חניך תורן של המדינה" בטלוויזיה רוסית.
ג'ון בראון (שחקנית)

ביוגרפיה

בראון נולדה בסאפוק בשנת 1927, בתם של לואיזה אן (שם נעורים באטלר) והנרי ויליאם מלטון בראון. היא נולדה למשפחה בת חמישה ילדים. אחד מאחיה הקטנים נפטר מדלקת ריאות ב-1932, ואחת מאחיותיה נפטרה בגיל 8 בשנת 1934 מדלקת קרום המוח. משפחתה נוצרית בעיקר ממוצא אנגלי, אירי, סקוטי, איטלקי, ויהודי-ספרדי (מאוראן שבאלג'יריה). אחד מאבותיה מצד אמה היה מתאגרף יהודי-הולנדי נודע בשם אייזק ביטון.
בראון למדה בבית הספר של הכנסייה באיפסוויץ', ואחר כך קיבלה מלגת לימודים לבית הספר התיכון איפסוויץ'. במהלך מלחמת העולם השנייה פונתה לכפר בוויילס בשם פונטייטס. בהמשך תקופת המלחמה שירתה בראון ביחידת הנשים של הצי המלכותי הבריטי. את הכשרתה במשחק רכשה בבית הספר למשחק של תיאטרון אולד ויק.

תפקידים בתיאטרון

בראון הופיעה גם בתיאטרון הבריטי. ב-1959 שיחקה בתפקיד צ'יקה במחזה "The Rough and Ready Lot" מאת אלן אוון בהפקה של להקת תיאטרון 59 שהוצג בליריק אופרה האוס בהמרסמית'. היא שיחקה בעיבוד הטלוויזיוני למחזה ששודר בספטמבר אותה שנה.
בראון ביימה את המחזה "Pin Money" מאת מלקום נידס בלונדון, ואת המחזה "Double D" בלונדון ובאדינבורו. היא גילמה את גברת דנברס בהפקה של הרומן "רבקה". מחזות נוספים בהם השתתפה היו "An Inspector Calls", "אריה בחורף", "מראה מעל הגשר", ומופעי פנטומיים (pantomimes) רבים. בשנים הראשונות של הקריירה שלה היא גילמה את הדה גבלר ואת ליידי מקבת'. ב-2009 שיחקה בתפקיד ג'סי בהפקה של הווסט אנד של "נערות לוח השנה" בתיאטרון נואל קווארד.

חיים אישיים

בגיל 23 התחתנה בראון עם השחקן ג'ון גרלי. הוא סבל מדיכאון קליני והתאבד ב-1957. ב-1958 התחתנה עם רוברט ארנולד שהופיע בסדרת הטלוויזיה "Dixon of Dock Green" של ה-BBC. לבראון וארנולד נולדו שישה ילדים, ואחד מהם נפטר בילדותו. בני הזוג חיו יחד במשך 45 שנים עד למותו ב-2003. מאז היא מתגוררת לבד בביתם שבסארי. היא תומכת במפלגה השמרנית כפי שאמרה למראיין בעיתון הגרדיאן.
יורי כץ

קריירה

כץ נולד בקייב שבברית המועצות (בהמשך עברה לשטחי אוקראינה). הוא למד אמנות בתיכון בקייב ועלה לישראל בתחילת שנות ה-90. כץ הוא בוגר תואר שני באמנות והוראה מטעם אוניברסיטת חיפה. 
מלמד אמנות בתיכון "מנור כברי" שבקיבוץ כברי. לימד ציור במחלקה לתקשורת חזותית במרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה ובמכללה האקדמית עמק יזרעאל. החל משנת 2015 הוא מרכז את מסלול לימודי הציור בבית-הספר "בסיס" לאמנות בהרצליה.
כץ שימש כאוצר במספר גלריות נחשבות הממוקמות בפריפריה. הוא אצר תערוכות קבוצתיות ותערוכות יחיד רבות בגלריה של קיבוץ לוחמי הגטאות, בגלריה של קיבוץ ראש הנקרה וכן אצר את תערוכות בוגרי האקדמיות במסגרת יריד "צבע גליל". 

כץ הציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות רבות וזכה במספר פרסים: בשנת 1999 זכה בפרס אמן צעיר מטעם משרד החינוך. בשנת 2014 זכה בפרס שרת התרבות והספורט באמנות פלסטית.
במסלול הציור אותו הוא מוביל בבית הספר לאמנות "בסיס", פיתח כץ תוכנית לימודים ייחודית המאפשרת מבט רחב ומקיף על תחום הציור, בגישה המעודדת את הלומדים לבחור לעצמם את המקום והדרך כבר מתחילת לימודיהם.  
כצייר, כץ מתאפיין בציור פיגורטיבי. ממדי הציורים לא גדולים וחזותם הראשונית היא של ציור פשוט, ישיר, אפילו מסורתי. בצפייה שנייה ושלישית עוברים וחווים הצופים הבנה מטלטלת; הציור שעורר את החשדות מטיב להפר אותן ומה שנתפס כמוכר מתבהר כרענן, לא שמרני וטרי. התהיות הרבות מתקיימות בגוף הציור ומחיות אותו. הספקנות והפקפוק משותפים לצייר ולצופים. מתקבל ריאליזם חושפני, מביך, חודר, חסר נוסטלגיה, לא הפגנתי ולא וירטואוזי - מתבונן ומציאותי.  
כץ מיוצג על ידי גלריה גורדון שבתל אביב, בה נערכו תערוכות היחיד שלו מאז שנת 2010. כץ חי ויוצר בקיבוץ אדמית.
נחש (מקצוע)

נחש לעיתים נקרא גם חוזה היה בעל מקצוע במזרח התיכון הקדום, שתפקידו היה לחזות את העתיד. אנשים בימי קדם האמינו כי אותות מביאות מסר אלוהי מן האלים שלהם והיו זקוקים למישהו שיפרש עבורם אותות אלו.
אותות אלה כללו תופעות טבע שעלולות לנבא על אסון (למשל ליקוי חמה או ליקוי לבנה), התנהגותם של בעלי-חיים בדרכם להיות קורבן, לידות חריגות של בעלי חיים ובני אדם. לשם פירוש תופעות אלו היו בעלי מקצוע מלומדים שנעזרו בספרים במטרה לפרש את הסימנים האלה.
הנחשים היו משתמשים בעזרים טבעיים (קראו בכוכבים, בתופעות מטאורולוגיות, בתצורות קרקע, בשמן צף על גבי מים, בעשן קטורת, בזרימת מים ובמעוף הציפורים) באיברים של בעלי חיים (בעיקר כבד של כבש) ובעזרים מלאכותיים, למשל, מודל חימר של כבד כבשים, התשובות לשאלה היו בדרך כלל תשובות של "כן" או "לא".
ניתוחי המצב של חלק מהנחשים נרשמו על לוחות ונמצאו בחפירות ארכאולוגיות. דגמי חימר של כבדי כבש נמצאו בחפירות באוגרית, חצור מגידו ועוד.
החוק המקראי שהכיר נחשים, אסר על הסתייעות בהם: "לֹא תְנַחֲשׁוּ, וְלֹא תְעוֹנֵנוּ." (ויקרא י"ט כו). אולם התנך מזכיר מספר פעמים שהפרקטיקה הזו הייתה מקובלת, למשל "והעביר [מנשה] את בנו באש ועונן ונחש ועשה אוב וידענים הרבה לעשות הרע בעיני יהוה להכעיס" (מלכים ב' כ"א ו)
נחשים, בדומה לאסטרולוגים הסתמכו על ידע קדום שנרשם והיה גלוי לציבור, וזאת להבדיל מנביאים שהתנבאו על סמך התגלות.
מחסום שפה

מחסום שפה הוא ביטוי המתאר את קשיי התקשורת של אנשים או קבוצות הדוברים שפות שונות.

מחסום שפה והגירה

מחסום שפה משפיע על ההחלטה להגר למדינה מסוימת. לעיתים קרובות, מהגרים בוחרים לעבור למדינה בה נהוגה שפת האם שלהם. למשל, מהגרים מבריטניה בדרך כלל בוחרים להגר לאוסטרליה, קנדה או ניו זילנד, ואילו מרבית המהגרים מספרד בוחרים במדינות אמריקה הלטינית.
במקרים נדירים יותר, מהגרים בוחרים במדינה בה נהוגה שפה הדומה לשפת האם שלהם, למשל - גרמנית ואנגלית, ספרדית ופורטוגזית, רומנית ואיטלקית. שפה כזו קל יותר ללמוד.
אחת הדרכים להתגבר על מחסום השפה היא השימוש בתקשורת בלתי-מילולית, אם כי תקשורת זו מוגבלת מטבעה. דרך נוספת היא השימוש בשפת עזר, כגון אספרנטו או אינטרלינגואה. שפת העזר היא בדרך כלל קלה ללימוד, והיא משמשת את שני הצדדים המעוניינים בתקשורת מילולית.

בישראל

מחסום שפה בו נתקלים עולים חדשים בישראל הוא הקושי בלימוד העברית, שפה שאינה שגורה בפיהם. משרד העלייה והקליטה וגורמים נוספים מקיימים פעילויות ללימוד השפה, מציאת עבודה והתערות חברתית ותרבותית.
כמו כן קיים מחסום שפה בין דוברי העברית לדוברי הערבית בישראל. בפרט חשובה ידיעת השפה הערבית פלסטינית עבור חיילי צה"ל המשרתים בסמוך לריכוזי אוכלוסייה פלסטינית, שרובה אינו דובר עברית. חיילי הנח"ל, משמר הגבול, חטיבת הצנחנים, חטיבת גולני וחטיבת גבעתי מקבלים שיחון בסיסי בערבית מדוברת. במקרים מיוחדים - למשל, ביחידות המסתערבים - עוברים חיילי השדה קורס בערבית.
אום א-דנניר

אום א-דנניר (ערבית ام الدنانير - "אם הדינרים") הוא אתר ארכאולוגי ברמת הגולן השוכן על גבעת בזלת בגובה של 644 מטרים מעל פני הים, ממערב לכביש הנפט וכ-2.5 ק"מ מזרחית למושב יונתן.
רשות העתיקות ערכה במקום סקר ארכאולוגי בשנת 2005, אשר חשף שרידי קרמיקה מתקופת הברונזה הקדומה, וכן שרידי מבנים, קברים וקרמיקה מהתקופה הרומית המאוחרת ומהתקופה הממלוכית. עד מלחמת ששת הימים שכן באתר כפר, אך לא ידוע מתי נוסד וכמה תושבים התגוררו בו.
כחצי ק"מ ממזרח לאתר שוכן מעיין עין דנניר הנובע משך כל השנה, אם כי בקיץ הנביעה מעטה. מדרום לאתר נבנתה "בריכת נעומי", בריכה קטנה באורך וברוחב של 2.5 מטרים, ולידה ניטע בוסתן.
אנדרו ויזנייבסקי

קריירה

ויזנייבסקי הא בוגר מכללת סנטנרי משנת 2004. לאחר סיום לימודיו, ניסה לקבל חוזה בליגת ה-NBA, אך לא הצליח ולכן יצא לאירופה.
את הקריירה הבוגרת שלו החל בקבוצת הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית, במדיה קלע 12.9 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן שיחק בטלקום בון הגרמנית, במדיה קלע 20.6 נקודות בממוצע למשחק וסיים את העונה כמלך קלעי הליגה.
את עונת 2006/2007, החל ויזנייבסקי בסניידרו אודינה האיטלקית, אך כבר בדצמבר 2006 עבר לציבונה זאגרב הקרואטית, עימה שיחק גם ביורוליג ואף קלע 11 נקודות בהפסד קבוצתו 83–91 למכבי תל אביב ביד אליהו. כמו כן, זכה עם ציבונה באליפות קרואטיה ונבחר לשחקן ההגנה של העונה בליגה. לאחר עונה זו עבר לאוראל גרייט מליגת העל הרוסית, במדיה קלע 14.5 נקודות בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לספרטק סנקט פטרסבורג מאותה הליגה והעמיד ממוצעים של 15.6 נקודות ו-4.8 אסיסטים למשחק.
ב-23 במאי 2009 חתם ויזנייבסקי לשנתיים בקבוצת מכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. בתחילת העונה קיבל דקות משחק רבות ובמהלך העונה הסדירה של הירוליג שיחק כמעט 32 דקות בממוצע. עם זאת סבל מחוסר יציבות ביכולתו, מה שגרם לדירדור מעמדו כרכז הפותח של הקבוצה. גם בליגה סבל מחוסר יציבות, אך זה לא הורגש מכיוון ומכבי ניצחה בכל משחקי הליגה שלה בחודשים הראשונים של העונה. 
בשלב הטופ-16 של היורוליג הידרדר מעמדו של ויזנייבסקי אף יותר ועל אף שהמשיך לפתוח בחמישייה, הצטמצמו דקותיו לכ-20 בממוצע בלבד. גם ממוצעיו הידרדרו בשלב זה והוא ירד ל-4.2 נקודות ו-1.3 אסיסטים בממוצע למשחק בלבד. עם זאת, הצליחה מכבי להעפיל לשלב ההצלבה מהמקום הראשון בבית, לאחר שניצחה בכל משחקי הבית שלה בשלב זה והוסיפה ניצחון חוץ על ריאל מדריד. במקביל לתחילת שלב הטופ-16, הציג ויזנייבסקי יכולת טובה בליגה ואף הציג את משחק השיא שלו במכבי, כאשר קלע 26 נקודות עם 100 אחוזי הצלחה מהשדה (7/7) נגד ברק נתניה. למרות משחקו המצוין, לא הצליחה לסייע למכבי שהפסידה משחק ליגה לראשונה בעונת 2009/2010, 114-103, לאחר שתי הארכות.
ב-18 בפברואר 2010 הוביל את מכבי תל אביב לזכייה בגביע המדינה לראשונה מזה שלוש שנים. במשחק הגמר נגד בני השרון, קלע 11 נקודות ומסר 9 אסיסטים ונבחר ל-MVP של משחק הגמר.
ב-28 ביוני 2010 חתם ויזנייבסקי לשנה בקבוצת אפס פילזן מליגת העל הטורקית והעפיל איתה לשלב הבתים ביורוליג, אבל לאחר שזו לא הצליחה להעפיל לשלב הבא הוא שוחרר מהקבוצה ב-1 במרץ 2011.
הפארק הלאומי דונאו-אוון

חי וצומח

בפארק ניתן למצוא מעל 700 מיני צמחים, מעל לשלושים מיני יונקים, 100 זני עופות, 8 מיני זוחלים, 13 מיני דו-חיים וכ-50 מיני דגים.
KDE Plasma 5

ארכיטקטורה

KDE Plasma 5 נבנה באמצעות Qt 5 ו־KDE Framework 5, בעיקר עם ספריות plasma-framework.
שינוי זה שיפר את התמיכה בתצוגות רזולוציה גבוהה HiDPI והביא מעטפת גמישה שיכולה להתאים את עצמה לגודל המכשיר בה היא רצה. גרסה 5.0 כוללת גם ערכת נושא חדשה הנקראת Breeze. כמו כן ישנם שינויים בבסיס הכוללים מעבר לספריה גרפית חדשה מבוססת גרפיקה וקטורית מואצת בחומרה OpenGL ES. פלזמה 5 גם השלימה את המעבר של פלזמה 4 ל־QtQuick. הספרייה QtQuick 2 של Qt 5 משתמש בספריית OpenGL ES המאפשרת שימוש בהאצת חומרה כדי לצייר ולהציג גרפיקה על המסך, המאפשרת העברה של משימות עיבוד גרפיקה כבדות לחישוב באמצעות המעבד הגרפי, מה שמותיר יותר משאבים למעבד הראשי של המערכת, ומאפשר עבודה מהירה יותר ובחות בזבוז אנרגיה.

מערכות החלונות

פלסמה 5 משתמשת במערכת מערכת החלונות X, ותמיכה ב־Wayland נמצאת בפיתוח. תמיכה ראשונית עבור Wayland הייתה זמינה בגרסה 5.4. תמיכה יציבה עבור שימוש בסיסי סופקה בגרסה 5.5 (דצמבר 2015).

פיתוח

מאז הפיצול של מכלול התוכנות KDE ל־KDE Plasma, KDE Frameworks ו־KDE Applications, כל תת-פרויקט מתפתח בקצב שלו. ל־KDE Plasma 5 יש את לוח הזמנים שלו לשחרור גרסאות, עם שחרור גרסה עם תכונות חדשות כל שלושה–ארבעה חודשים, ושחרורי תיקוני באגים בחודשים שבין לבין.

היסטוריה

התצוגה המקדימה הראשונה של פלזמה 5 (באותו זמן נקרא פלזמה 2) שוחררה בתוארי 13 בדצמבר 2013. ב־15 ביולי 2014 הגרסה היציבה הראשונה - פלסמה 5.0 - יצאה לאור. באביב 2015, פלזמה 5 החליפה את פלסמה 4 בהפצות פופולריות רבות, כגון פדורה 22 , קובונטו 15.04, ו־openSUSE Tumbleweed.
בגרסה 5.6 תוקנה התמיכה מימין לשמאל באופן נרחב ונוספו תרגומים חסרים רבים.

שחרורים

שחרורי גרסה עם תכונות חדשות משוחררים כל ארבעה חודשים (עד 5.8 כל שלושה חודשים) ושיחרורי תיקונים באגים משוחררים בחודשים שבין לבין. בעקבות גרסה 5.8 LTS (תמיכה לטווח ארוך), KDE מתכננת לתמוך בכל גרסה חדשה של LTS במשך 18 חודשים עם תיקוני באגים, בעוד שיחרורים חדשים עם תכונות חדשות ימשיכו לצאת.
קומפלקס (כימיה)

בכימיה, קוֹמְפְּלֵקְס (לפי האקדמיה ללשון העברית: תַּצְמִיד) הוא מולקולה המורכבת מאטום או יון מרכזי, בדרך־כלל של מתכת, ומליגנדים (חומרים מקמפלקסים), המקושרים על ידי תרומה של זוג או מספר זוגות אלקטרונים של הליגנד לאטום או ליון המרכזי. תרכובות המכילות קומפלקס מכונות תרכובות קואורדינטיביות. קומפלקסים שבהם ליגנדים אורגניים קשורים לגרעין מתכתי באמצעות אטום פחמן קרויים קומפלקסים אורגנומתכתיים.
דוגמאות לחומרים שהם קומפלקסים: כחול פרוסי, נחושת גופרתית.
רוברט גרין

קריירה

גרין נולד צ'רטסי  שבסארי. הוא החל את דרכו בקבוצת הנוער של נוריץ' סיטי, והצטרף לקבוצה הבוגרת בשנת 1996, שם שימש כשוער המחליף במשך 5 עונות, אך כמעט ולא קיבל דקות משחק. בעונת 2001/2002 החל לבסס את מעמדו כשוערה הראשון של הקבוצה עם עזיבתו של אנדי מרשל. בעונת 2003/2004 היה גרין לאחד משחקני המפתח בזכייתה של נוריץ' באליפות ליגת המשנה האנגלית, אך הקבוצה נשרה מן הפרמייר ליג לאחר עונה אחת בלבד.
באוגוסט 2006, עבר גרין לווסטהאם יונייטד תמורת שני מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה לארבע שנים. את בכורתו בקבוצה ערך בהפסד 1–0 לטוטנהאם הוטספר באוקטובר 2006.
ביוני 2012, סיכם גרין על הצטרפותו לקווינס פארק ריינג'רס בהעברה חופשית החל מה-1 ביולי 2012.
ב-6 ביולי 2016 חתם גרין על חוזה לעונה אחת בקבוצת לידס יונייטד. ב-27 באוגוסט 2017 חתם גרין בהאדרספילד טאון.
ב-26 ביולי 2018 חתם גרין על חוזה לעונה אחת בקבוצת צ'לסי.
ב-31 במאי הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

נבחרת אנגליה

גרין זומן על ידי מאמנה של נבחרת אנגליה סוון-יוראן אריקסון לסגל הלאומי לקראת מונדיאל 2006, אך הוחלף לבסוף בסקוט קרסון בעקבות בקע במפשעה. לאחר פציעתו של כריס קירקלנד במשחק הידידות נגד נבחרת צרפת, זומן גרין בשנית לסגל הנבחרת על ידי מאמן הנבחרת פאביו קאפלו, במונדיאל 2010 שימש שוער ראשון במשחקה הראשון של אנגליה נגד ארצות הברית אולם בעקבות שער שנגרם מטעות שלו כששמט בעיטה פשוטה של קלינט דמפסי הוא הודח מעמד השוער הראשון במשחקים הבאים של אנגליה לטובת דייוויד ג'יימס.
ביל ברייסון

אודות

ברייסון נולד בדה מוין באיווה, בנם של אגנס מרי וביל האב, עיתונאי ספורט. הוא למד באוניברסיטת דרייק (Drake University) באיווה אולם הפסיק את לימודיו בשנת 1972 והחליט לצאת לטיול תרמילאים באירופה. בשנת 1973 הגיע לבריטניה, שם מצא עבודה בבית חולים פסיכיאטרי. הוא פגש שם את אשתו לעתיד, אחות בשם סינתיה. בשנת 1975 חזרו לארצות הברית כדי שברייסון יסיים את לימודיו. בשנת 1977 התיישב הזוג בצפון יורקשייר שבאנגליה, שם פעל ברייסון עד לשנת 1995, שבה עבר לעיר הנובר שבניו המפשייר. 
ברייסון אב לארבעה ילדים.
תחתית

תחתית היא משטח המשמש כמצע עליו מונחות כוסות משקה, במטרה להגן על השולחן שעליו הן מונחות. תחתיות משמשות לעיתים קרובות כוסות בירה בפאבים, ולכן נפוצות גם תחתיות שעליהן פרסומות למשקאות אלכוהוליים. תחתיות מיוצרות ממגוון רחב של חומרים, ובהם שעם, נייר, עיסת נייר, עץ, פלסטיק, זכוכית וכדומה.
התחתיות הראשונות יוצרו בגרמניה ב-1880 בידי פרידריך הורן, וב-1892 ייצר רופרט ספוט את התחתיות הראשונות העשויות עיסת נייר, בדרזדן. מבשלת הבירה הבריטית "ווטני" השתמשה בהן לראשונה בבריטניה ב-1920, כשפרסמה באמצעותן את מוצריה, וב-1931 החלה חברת "קווארמבי פרומושנז" לייצר אותן בהיקף רחב יותר. ייצור התחתיות בארצות הברית החל רק כמאה שנים לאחר המצאתן, ב-1978, בידי חברת "אמריקן קואסטר קומפני". במהלך השנים השתלטה על הענף חברת "KATZ" הגרמנית, שמהווה כיום מונופול בתחום. בשנת 2009 ייצרה החברה כ-75% מתוך 5.5 מיליון התחתיות שיוצרו בעולם באותה שנה, ובכלל זה כשני שלישים מהתחתיות באירופה וכ-97% מהתחתיות בארצות הברית. לחברה מפעלים בגרמניה ובארצות הברית.
עם התרחבות השימוש בתחתיות והמגוון שנוצר, הפכו התחתיות גם לפריט אספנות. אגודת אספני התחתיות הראשונה הוקמה ב-1958 בגרמניה, וב-1960 נוסדה מקבילתה הבריטית.