google/wiki40b huggingface dataset:
מרגריטה פיאצולה בלוץ

משפחה

בלוץ' נולדה ברומא למשפחה מגוונת ומעורבת מבחינה תרבותית. אביה ארל יוליוס בלוץ' היה מרצה ממוצא גרמני להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת לה סאפינזה שברומא. רק בשנים האחרונות לחייו הצליח להשיג אזרחות איטלקית. אימה, בלה ביילי בלוץ', נולדה בוושינגטון, והיא קרובת משפחה של הנשיא השישה עשר של ארצות הברית אברהם לינקולן. אחותה הקטנה של בלוץ' נולדה בשנת 1883 והתעסקה בתחום התיאטרון באופרה והייתה תלמידתו של פייטרו מסקאנו.

קריירה אקדמאית

במהלך חייה פרופסור מרגריטה פיאצ'ולה בלוץ' עבדה, למדה וחקרה באוניברסיטת לה ספונזה של רומא ובאונברסיטאות פביה, פלרמו ופררה. בשנת 1908 בסיום לימודיה בלוץ' כתבה את התזה שלה על גאומטריה ביולוגית, מיפוי בחלל והתזה פורסמה בכתבי עת מוכרים ביותר Annals of Pure ו- Applied Mathematic.
כאשר בלוץ' למדה ברומא באוניברסיטה לגאומטריה האלגברית היא נבחרה להיות העוזרת של גווידו קסטלנואובו (אנ') בגאומטריה תיאורתית באוניברסיטת פאביה בשנת 1919. קסטלנואובו בחר בה להיות יד ימינו כיוון שזיהה את כישוריה ויכולותיה הגבוהות והפוטנציאל שלה להתקדם בחייה האקדמיים. שנה לאחר מכן בלוץ' עברה לפאלרמו שם שיתפה פעולה במחקר עם המתמטיקאי מישל פרנקיז שמתמחה בגאומטריה אלגברית.
משנת 1924–1954 בלוץ' לימדה באוניברסיטת פררה וחקרה גאומטריה תיאורתית, גאומטריה עליונה ומתמטיקה משלימה עד ליציאה לגמלאות בשנת 1954. אך בשנת 1955 הוענק לה תואר פרופסור אמריטוס שאפשר לה להמשיך להיות חלק פעיל בחייה האוניברסיטאים.
מרגריטה בלוץ' הייתה חברה במועצת המנהלים באיגוד האיטלקי בפוטוגרמטריה אוגנצ'ו פורו והאקדמי למדעים של פראר.

פעילות מחקרית

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. הסיבה לכך: תרגמת, ניסוחים לא ברורים.
מרגריטה בלוץ' חקרה בתחומי הגאומטריה האלגברית, טופולוגיה אלגברית, ופוטוגרמטריה.

טופולוגיה

טופולוגיה היא ענף במתמטיקה העוסק בחקר התכונות של המרחב הנשמרות תחת דפורמציות רציפות (עיוותי צורה כמו כיווץ, מתיחה, ניפוח). טופולוגיה מעורבת במחקר של אותן תכונות של המרחב המתארות את האופן שבו הוא מקובץ יחדיו, כגון קשירות ואוריינטביליות.

פוטוגרמטריה

טכניקה למיפוי ומדידות המתבצעים בעזרת תצלומי אוויר, ובמיוחד מודלים לשחזור מיקום עמדת הצילום לצורך מיפוי מרחבית צילום אוויר כולל בתוכו מידע מרחבי בהיקף נרחב כמו גם תיאור סמנטי, מידע מצבי ומידע גאומטרי.
משני תצלומי אוויר שבחלקם חופפים ניתן להפיק מודל סטריאוסקופי. מאחר שכל תצלום מצולם בזווית שונה, ניתן לחברם לתמונה תלת ממדית אחת. לאחר התזה שלה בלוץ' עבדה על סיווג של משטחים אלגבריים הלומדים את תצורות השורות שעלולות לשכב על משטחים.
הצעד הבא היה ללמוד עקומות רציונליות המונחות על משטחים ובמסגרת זו השיגה בלוץ את התוצאה החשובה הבאה: "משטחים היפרפלטיים של דרגה 2 מאופיינים ב-16 עקומות רציונליות".
בלוץ גם תרמה לתאוריה של עקומות אלגברי הטיה. היא המשיכה לעבוד על תכונות טופולוגיות של עקומות אלגבריות או מישור או שוכב על משוטט או מעוקב משטחים במשך רוב חייה, כותב על תריסר מסמכים על נושאים אלה.
היא ידועה גם על תרומתה למתמטיקה של קיפול נייר ובמיוחד נראה שהיא הייתה הראשונה למסד מהלך אוריגמי המאפשר לבנות על ידי קיפול נייר משיקים משותפים לשתי פרבולות. כתוצאה מכך היא הראתה כיצד לחלץ שורשים מעוקבים על ידי קיפול נייר, דבר שאי אפשר לעשות על ידי הכלל ומצפן, מהלך שנקראה נקרא קיפול בלוץ'.
מרכז רון ורדי לטיפוח ילדים מחוננים ומצטיינים

היסטורית המקום

המרכז הוקם ביוזמת ידידיה ודרורה ורדי בשיתוף עם עיריית ראשון-לציון, כמפעל חינוכי להנצחתו של בנם, רון ורדי, שהתנדב לגבעתי ונפל בלבנון בהיותו בן 20. ורדי למד בחוגי נוער שוחר מדע במכון ויצמן למדע כילד מחונן, ועסק בתחומים רבים כגון חובבות רדיו, אלקטרוניקה וחשמל, חומרה ותוכנת מחשבים.
כל כיתה מכיתות ג' עד ו' מגיעה ליום אחד בשבוע (7–6 שעות לימוד) ולומדת מקצועות העשרה מגוונים.
כיתות ז' עד ט' לומדות בקורס הנקרא "גילוי דעת". בקורס לא קיימות כיתות וכל תלמיד בוחר לו את התחומים המועדפים עליו ואותם הוא לומד במהלך השנה.
במשך שנים ארוכות פעל המרכז במבנים של בית הספר חביב ברחוב אחד העם, כאשר חדר הדגמים הוצב באודיטוריום בית הספר. ב-26 באוגוסט 2013 נחנך מבנה חדש ומודרני למרכז רון בפינת רחוב אבי האסירים ושדרות הרצל, בתכנון האדריכל דוד נופר.

התערוכה המדעית-טכנולוגית "גלגלים וכיסאות"

עם הקמת המרכז החל ידידיה ורדי לתכנן ולבנות דגמי עזר ללימודי מדע. במרכז אולם דגמים, שבו מתבקשים המבקרים להפעיל מתקנים העוסקים במרבית שטחי הפיזיקה.
התערוכה "גלגלים וכיסאות" נבנתה על ידי ידידיה ורדי ושלמה אביוב. במסגרתה נבנו ארבעים וחמישה מוצגים פעלתניים, כמיצבים נודדים במטרה לקרב ולחשוף את בני הנוער לקשת רחבה של נושאים בתחומי המדע והטכנולוגיה. המוצגים פותחים צוהר לעולם המדע, מגבירים את הסקרנות והדמיון, וממחישים מדע תוך כדי משחק ושעשוע.
התערוכה הוצגה במוזיאון ראשון-לציון, בגן המדע במכון ויצמן, במוזיאון המדע בחיפה וכן בבתי הספר בראשון-לציון וברחבי הארץ.

תוכנית 'גילוי דעת'

בשונה מתלמידי הכיתות הנמוכות, שכבות ז'-ט' לומדים יחדיו בתוכנית הנקראת "גילוי דעת", בה מוצעים להם מגוון קורסים (26, נכון לה'תשע"ט), מתוכם יבחרו שניים להעמקה בהמשך השנה.
במהלך השנה נדרשים התלמידים ליצירת תוצר סופי, בהתאם לקורסי העמקה אותם בחרו, אותו יציגו ב"כנס גילוי דעת" שנערך בסוף השנה.
בין הקורסים המוצעים לבחירה: עיתונאות, סדנת כתיבה, בלשנות תאורטית, אדריכלות, קולנוע, כלכלה, ביורפואה, יזמים צעירים, רובוטיקה והדפסה.
בנוסף למגוון הקורסים המוצעים קיימת גם נבחרת הרובוטיקה של המרכז, בה מתחרים התלמידים בתחרויות רובוטיקה דוגמת תחרות הרובוקאפ. התלמידים זכו פעמים רבות בrobocup העולמי להביא כבוד גדול לבית הספר ולמדינה.
Come & Get It

רקע כללי

השיר זכה להרבה באז מהתקשורת עקב מספר שורות בשיר המזכירות את חברה הקודם של גומז, ג'סטין ביבר. לעומת זאת סלינה הגיבה ואמרה כי השיר אינו קשור לביבר וסיפרה כי הוא נכתב לפני הפרידה. השיר במקור נכתב בשביל אלבומה של ריהאנה, Unapologetic אך היא דחתה אותו ולבסוף סלינה לקחה את ההצעה. קליפ השיר יצא בשביעי במאי בשעה 7:53 בערב (על פי שעון מזרח ארצות הברית)

ביקורות על השיר

השיר זכה לביקורות טובות בסך הכל וברובן נאמר שהשיר מראה תדמית מוזיקלית יותר בוגרת.]
המבקר קייל אנדרסון שיבח את השיר בביקורתו ואמר שהשיר קליל וקצבי. המבקרת ג'סיקה סגר נתנה ביקורת מעורבת ואמרה שהשיר יזכה את סלינה במיליוני מעריצים חדשים אך הוסיפה כי זה סיכון רב משום שהמעריצים הגדולים של סלינה לא יתרגלו אך ינסו להפנים והמעריצים המעדיפים פופ יתקשו מאוד להתרגל לשינוי המוזיקלי ויעדיפו להעריץ את חברה הקודם ג'סטין ביבר.

קליפ השיר

הקליפ של השיר  השתחרר בשביעי למאי והגיע לשלושה מיליון צפיות ב-24 השעות הראשונות לאחר שידורו ונחשב לשיר המדורג במקום הרביעי בקליפ שהגיע למספר הצפיות הכי גבוה ביממה . קליפ השיר נחשב לקליפ המוצלח ביותר של סלינה אשר הגיע בתוך חודשיים ל-100,000,000 מיליון צפיות ונחשב לשיר החמישי של סלינה שמגיע למעמד זה.
דביבון גוואדלופ

מיון

דביבון גוואדלופ נחשב למין נפרד בעבר, אך שני מחקרים, אחד שנערך ב-1999 והשני ב-2003 הניבו את התוצאה שדביבון גוואדלופ הוא תת-מין של הדביבון המצוי (Procyon lotor). מחקר התכונות המורפולוגיות והגנטיות שנעשה ב-2003 על ידי כריסטופר מ. הלגן ודון א. וילסון קבע שתת-מין זה הובא לאיים לפני כמה מאות שנים. השערה זו נתמכת על ידי כך שדביבון גוואדלופ נראה מקורב לדביבון איי בהאמה (Procyon lotor maynardi), שהוא אנדמי לאי ניו פרובידנס באיי בהאמה ארכיפלג במרחק של 2,000 ק"מ. לכן, דביבון גוואדלופ ודביבון איי בהאמה שייכים לאותו הזן במהדורה השלישית של יונקי העולם ושמו המדעי הקודם Procyon minor רשום כשם מדעי נרדף לדביבון איי בהאמה.
בהשוואה לדביבון בגודל ממוצע, דביבון גוואדלופ הוא דביבון קטן, שהופך אותו לדוגמה של גמדות איים. גולגלתו עדינה, פרוותו היא אפורה כהה, עם קצת גוון חום-צהוב באזור הצוואר והכתפיים.

שימור

ב-1996 סווג דביבון גוואדלופ כמין בסכנת הכחדה על ידי ארגון השימור העולמי כיוון שהאוכלוסייה של מין זה שמספרה פחות מ-2,500 פרטים ממשיכה להתדלדל. בהתחשב בטווח תפוצתו, סביר להניח שלעולם יהיה בסכנת הכחדה, בדיוק כמו ארבעת דביבוני האיים האחרים (דביבון טרס מריאס, דביבון קוסומל, דביבון איי בהאמה, ודביבון ברבדוס שנכחד ב-1964).
מין זה סובל מהרס בתי גידול, המנגרובים, ויערות הגשם. יתר על כן, הוא עדיין ניצוד על ידי תושבי האיים ומשמש עבורם למזון, וכן מאוים על ידי חדירתם של דביבוני סרטנים לאיים. דביבון גוואדלופ נבחר כמין הסמלי של הפארק הלאומי גוואדלופ, אבל יעמוד בפני הכחדה ללא מאמצי שימור נוספים. מצד שני, הלגן ווילסון מחזיק בדעה שדביבון גוואדלופ הוא בעצמו מין פולש שנחשב איום למערכת האקולוגית המבודדת.
Warning:

הצלחת האלבום

האלבום הגיע למעמד של זהב לעומת כל אלבומיה האחרים של גרין דיי שהגיעו למעמד של פלטינה כפולה.
מגזין המוזיקה Allmusic נתן לאלבום 4.5 מתוך 5 כוכבים, והוסיף: "Warning: לא יכול להיות שיא חדשני, אבל הוא סיפוק אדיר.". לעומתו מעריצי הלהקה היו ביקורתיים יותר וטענו כי הלהקה פחות רלוונטית ומחדשת מבעבר.
למרות כל זאת האלבום עדיין הוציא את הלהיטים Warning וWating ואת Minority שהפך לאחד הלהיטים הגדולים שלהם 
הלהקה זכתה בעזרת האלבום בטקסים רבים ובין הזכיות "האלבום הטוב ביותר" " אלבום פאנק רוק/סקא הטוב ביותר"  "הלהקה הטובה ביותר" "הסולן הטוב ביותר" "הבסיסט הטוב ביותר" "המתופף הטוב ביותר" "הכתיבה הטובה ביותר" ו"האמן הטוב ביותר".
IPad (דור רביעי)

השקת המכשיר

ב-23 באוקטובר 2012 הכריזה אפל על השקת הדור הרביעי של מכשיר האייפד במקביל למחשב לוח קטן יותר בשם אייפד מיני. ב-26 באוקטובר 2012 החלה מכירתו המוקדמת באתר האינטרנט של החברה, כשבועיים אחר כך החלה מכירתו הרשמית בחנויות אפל סטור ברחבי העולם.

חומרה

האייפד הרביעי כולל מסך רטינה רב-מגע (Multi-Touch) של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך ה-iPhone. למסך תאורת LED אחורית בדומה למסכי ה-MacBook של אפל. זכוכית המסך מבריקה, אך היא כוללת טכנולוגיה בשם IPS המאפשרת יכולות צפייה טובות יותר באור יום וזוויות ראייה רחבות. רזולוציית המסך היא 2048x1536 שמתרגמת לכ-3.15 מיליון פיקסלים - כמות הפיקסלים הכי גדולה אי פעם במכשיר נייד עם 264 פיקסלים לאינץ'. רזולוצייה זו מאפשרת הצגת סרטי HD (ב-1080p).
לאייפד הרביעי סוללת ליתיום פולימר נטענת בעלת קיבול של 0.025 קילוואט שעה (25 וואט שעה), המחזיקה 10 שעות (או 9 שעות בגלישת דור רביעי) כמו באייפד 2. היא נטענת דרך יציאת USB או מתאם חשמל. עובי הסוללה הוא 2.5 מ"מ.
באייפד הרביעי שתי מצלמות - אחת קדמית המאפשרת שיחות וידאו FaceTime עם מכשירי אייפון, אייפוד טאצ', מחשבי מקינטוש (מקינטוש 10.6.6 או מאוחר יותר עם ​​מצלמת אינטרנט) ומכשירי האייפד החדש. המצלמה הקדמית באיכות 1.2 מגה-פיקסל ומצלמת וידאו באיכות HD. המצלמה האחורית בעלת 5 מגה-פיקסל עם זום X5 ומצלמת וידאו באיכות 1080p. לאחר צילום תמונות, ניתן להוסיף להן אפקטים שונים באמצעות היישום המובנה של האייפד - PhotoBooth.
המעבד של האייפד הרביעי הוא "A6X" כפול ליבה במהירות 1.4GHz המהיר פי 2 ממעבד A5X שבדור הקודם. בנוסף  למכשיר זיכרון פנימי (RAM) בנפח 1GB.
גרסאות הסלולר של האייפד הרביעי הציגו תמיכה משופרת וחדה יותר ברשת ה-LTE (דור רביעי) בארצות הברית ומספר מדינות נוספות, כמו כן גרסה זו כוללת מקלט A-GPS למעקב אחר מיקומו של המשתמש לצורך ניווט באמצעות תוכנות GPS.

אביזרים נלווים

האייפד הרביעי מגיע עם מחבר טעינה חדש הנקרא Lightning (ברק), ובו 8 פינים, בשונה ממחבר הטעינה של כל דורות האייפד, האייפון והאייפוד הקודמים, שהיה בעל 30 פינים. מחבר הטעינה החדש חזק יותר, נוח יותר וגם ניתן לחברו משני הצדדים, לעומת חיבור מצד אחד בלבד בדור הקודם.
סנכרון בין המחשב למכשיר מתבצע באמצעות תוכנת ה-iTunes.
יצחק פרנס

ביוגרפיה

פרנס נולד בירושלים ב-1935, דור 11 למשפחת פרנס שהגיעה לירושלים בעקבות גירוש ספרד.
בשנת 1960 סיים תואר שני בביולוגיה באוניברסיטה העברית, ובשנת 1963 קיבל תואר דוקטור בפיזיולוגיה מהאוניברסיטה העברית. מאז 1966 נמנה עם סגל האוניברסיטה העברית. בשנת 1971 קודם לדרגת פרופסור חבר ובשנת 1975 קודם לדרגת פרופ' מן המניין. 
פרנס מילא תפקידים רבים באוניברסיטה העברית וביניהם ראש המחלקה לנוירוביולוגיה, יו"ר החוג לפיזיולוגיה, חבר בוועד הפועל וחבר וועדת הקבע ועוד. כמו כן כיהן כדיקן הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטה העברית בשנים 1981–1984.
במשך השנים היה פרופסור אורח באוניברסיטאות סטנפורד, CalTech, NIH, אוניברסיטת קולומביה בניו-יורק, ואוניברסיטאות נוספות. פרופ' פרנס נבחר כחבר כבוד באקדמיה הבווארית, קיבל את פרס מקס-פלנק. ביחד עם פרופ' חנה פרנס קיבל תואר דוקטור כבוד מהאוניברסיטה הטכנית במינכן. על פעילותו הציבורית בעיר ירושלים קיבל אות הוקרה מעיריית ירושלים.
פרופ' פרנס מלא תפקידים רבים ברמה הארצית והלאומית: הוא הקים את החברה הישראלית למדעי העצב ונבחר לנשיאה הראשון. ב-1995 מונה על ידי ראש הממשלה, יצחק רבין, לתפקיד יו"ר המועצה הלאומית למחקר ופיתוח. 
בשנת 1990, מתוך הכרה בצורך לשפר את החינוך המדעי בישראל, הקים באוניברסיטה העברית מעבדות מתקדמות בהן לומדים תלמידי חטיבות ביניים ותיכונים מרחבי הארץ בחסות אקדמית. המעבדות הוקמו בשיתוף עם עיריית ירושלים וקרן ירושלים, ושרתו בהצלחה עשרות אלפי תלמידים. המודל, אשר היה הראשון מסוגו בעולם, הועתק גם למדינות אחרות.
המאסטר ממסקירך

המאסטר ממסקירך (בגרמנית: Meister von Meßkirch) היה אמן גרמני אנונימי שפעל בתקופת הרנסאנס, בשנים 1515 - 1540.
הכינוי ניתן לאמן שיצר אחד-עשר קישוטי מזבח בכנסיית מרטין הקדוש בעיר מסקירך שבבאדן-וירטמברג, גרמניה. הקישוטים נוצרו בערך בשנים 1536-1540 והם מורכבים מציור אחד גדול ועשרה קטנים נוספים. סגנון הציורים מראה השפעה של מורה או אמן שפעל בסמוך או בדומה לאלברכט דירר. כמו כן ניכר סגנונה של אסכולת אולם וייתכן שהוא למד גם בה. מ-1530 ואילך, ניכרת היכרותו של הצייר עם הסגנון הצפון-איטלקי של אותה תקופה. ציורים מוקדמים שלו הם פורטרטים של הרוזן פרידריך השלישי מבית הוהנצולרן ושל הרוזן גוטפריד ורנר פון זימרן. כמו כן יצר פרסקו בכנסיות שונות בבאדן-וירטמברג. עם התקדמות הקריירה שלו, ניכרת תנועה לכיוון המנייריזם ובעוד ציוריו המוקדמים בהירים וססגוניים, ציוריו המאוחרים נעשים שקטים ומתונים יותר.
מספר אמנים גרמנים בני התקופה הוצעו על ידי חוקרים ככאלה שניתן לזהותם כמאסטר ממסקירך, אולם אין ודאות באף אחד מהמקרים. כמו כן, כיוון שלא כל היצירות השתמרו באותו מצב, לא תמיד ניתן לקבוע אם היצירות נעשו על ידי אותו אדם או על ידי תלמידיו ואמנים שהושפעו ממנו.
עבודות המיוחסות לו מוצגות במוזיאונים שונים בעולם, בהם מוזיאון פושקין וגמאלד-גאלרי.
משפט מיטאג-לפלר

משפט מיטאג-לפלר הוא משפט באנליזה מרוכבת, הקובע את קיומן של פונקציות מרומורפיות עם קטבים שנקבעו מראש. המשפט קרוב ברוחו למשפט הפירוק של ויירשטראס הקובע קיומן של פונקציות הולומורפיות עם אפסים שנקבעו מראש. המשפט נקרא על-שם המתמטיקאי השוודי גוסטה מיטאג-לפלר.
המשפט. תהי \ a_1,a_2,\dots סדרה בדידה (סופית או אינסופית) של נקודות בתחום פתוח D במישור המרוכב. נניח שלכל נקודה \ a_i נתון פולינום \ p_i(t). אז קיימת פונקציה f שהיא מרומורפית בתחום D, כך שלכל i, ההפרש \ f(z) - p_i\left(\frac{1}{z-a_i}\right) הולומורפי ב-\ a_i.
אלקטרוסטטיקה

אלקטרוסטטיקה הוא התחום בפיזיקה העוסק בחקר תופעות הקשורות במטענים חשמליים שאינם נעים (סטטיים).
מאז העת העתיקה ידוע כי חומרים מסוימים מושכים גופים קלים לאחר שמשפשפים אותם. אחד החומרים הללו הוא ענבר. שמו של הענבר ביוונית, "ήλεκτρον" (אלקטרון), הוא מקור שמם של תופעות ותחומים רבים במדעי הטבע. תופעות אלקטרוסטטיות נגרמות בשל הכוחות שמפעילים המטענים החשמליים זה על זה. כוחות אלו מתוארים על ידי חוק קולון. אף שהכוחות האלקטרוסטטיים נראים חלשים בראיית מאקרו, הכוח החשמלי הפועל בין אלקטרון לפרוטון, שיחד יוצרים אטום מימן, גדול ב-40 סדרי גודל מהכוח הגרביטציוני הפועל ביניהם.
הכוח  שמפעיל מטען Q על מטען בוחן q פרופורציונלי לגודל מטען הבוחן. במלים אחרות, ניתן לתאר את הכוח החשמלי על ידי , כאשר  הוא השדה החשמלי.
תקפות הקירוב האלקטרוסטטי מתבססת על ההנחה שהשדה החשמלי הוא שדה משמר (אי-רוטציוני): . מתוך הצבת תוצאה זו בחוק פאראדיי ניתן להסיק את היעדרם של שדות מגנטיים משתנים בזמן: . במלים אחרות, האלקטרוסטטיקה אינה עוסקת רק במצבים בהם אין שדה מגנטי או זרם חשמלי. במקום זאת, היא עשויה לעסוק במצבים בהם השדות המגנטיים או הזרמים החשמליים קיימים, אך הם קבועים בזמן.
אוחטירקה

היסטוריה

על פי ממצאים ארכאולוגיים, לפני 3,000 שנים התגוררו בקרבת המקום שבטים סקיתים. בתקופתה של רוס של קייב היו כאן יישובים של עמים סלאבים שנהרסו בזמן פלישות מונגוליות.
במאה ה-17 הוקם על ידי הפולנים מבצר, אך כמה שנים לאחר מכן הועבר השטח לידי הרוסים, המבצר נהרס והתושבים המקומיים נלקחו לשטח הפולני.
ב-1703 קיבלה אוחטירקה מעמד של עיר.
ב-15 באוקטובר 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים ושוחררה סופית על ידי הצבא האדום ב-25 באוגוסט 1943.

הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
משפט נאש

משפט נאש הוא משפט בתחום תורת המשחקים. המשפט מבטיח, שבכל משחק מרובה משתתפים, קיים שיווי משקל נאש, אם מרשים שימוש בתכסיסים מעורבים (אסטרטגיות מעורבות). לצירוף של כמה תכסיסים, נקרא שיווי משקל נאש, אם מתקיימת בו התכונה הבאה: אף אחד מהשחקנים לא ירוויח יותר אם ישנה את דעתו ויבחר בתכסיס אחר (בעוד האחרים אינם משנים את דעתם).
המשפט הוכח על ידי ג'ון פורבס נאש, שפרסם את ההוכחה, יחד עם תוצאות אחרות בנוגע לאסטרטגיות אופטימליות במשחקים מרובי שחקנים, בסדרה של ארבעה מאמרים בין השנים 1950-1953.

הוכחת המשפט

הוכחת המשפט נעשית באמצעות משפט נקודת השבת של בראואר. הקובע כי לכל \ f:S\rightarrow S רציפה ו- \ S\subset\mathbb{R}^n קבוצה לא ריקה, קומפקטית וקמורה, יש ל־\ f נקודת שבת.
נניח כי נתון המשחק הבא: במשחק יש \ n שחקנים הממוספרים ב-\ i כאשר \ i נע מ-1 עד \ n, ולכל אחד מהם \ m_i אסטרטגיות.
כעת, נסתכל על הקבוצה \ S_{m_1}\times S_{m_2}\times ...\times S_{m_n}. קל לראות כי זוהי קבוצה קומפקטית וקמורה ועל כן מקיימת את תנאי משפט נקודת השבת של בראואר. נסמן, \ x^i_j - המשקל של אסטרטגיה \ j בהתפלגות \ x^i ונגדיר את \ d^i_j = u_i(j,x^{-i}) - u_i(x^i,x^{-i}) להיות ההפרש בין ערך פונקציות התועלת של השחקן ה-\ i בבחירת האסטרטגיה \ j במקום \ x^i (כלומר, הרווח שמתקבל מהמעבר). כמו כן, נגדיר \ max^i_j = max(d^i_j, 0). כעת, נגדיר \  k^i_j=\frac {x^i_j + max^i_j} {1+\sum_{j=1}^n max^i_j} ונשים לב כי קיבלנו פונקציה רציפה ממרחב האסטרטגיות לעצמו. לכן, ע"פ משפט נקודת השבת של בראואר, קיימת לה נקודת שבת.

נטען כי בנקודת השבת שקיבלנו מתקיים כי לכל \ i, j, מתקיים כי \ d^i_j \le 0, כלומר - לאף שחקן אין איך להשתפר מנקודה זו ולכן זוהי נקודת שיווי משקל. ואכן, טענה זו מתקיימת, נוכיח בשלילה. נניח שקיימים \ i, j כך ש-\ d^i_j > 0 ואז נקבל סתירה לכך שזו נקודת שבת.
האלשטאט

היסטוריה

בשל עושרו של האזור במלח היו האלשטאט וסביבתה מיושבים כבר לפני אלפי שנים, על ידי אוכלוסייה אשר כרתה את המלח, ארזה אותו בצורת לבבות וסחרה בו. הממצאים המוקדמים ביותר שנמצאו במקום מתוארכים לשנת 5000 לפנה"ס לערך. 
עושרו של המקום במלח והסחר בו הביא להתפתחותה של תרבות מתקדמת במשך האלף הראשון לפנה"ס, אשר זכתה לשם "תרבות האלשטאט" (Hallstattzeit). תרבות זו אשר השתרעה על פני כל מרכזה של אירופה מיוחסת לקלטים או לאבותיהם, והיא פרחה בתקופת הברזל המוקדמת באירופה, דהיינו, בין 800 ל-450 לפנה"ס. בשנת 1846 התגלה ליד הכפר על ידי רמזאואר בית קברות פרהיסטורי ובו 4,000 קברים וכן התגלה בסמוך לו בית מלאכה מוקדם לנפחות. שני אלה מיוחסים לתרבות האלשטאט. 
תרבות האלשטאט התחלפה בתרבות לה טן (La Tène) אשר התקיימה עד לכיבוש הרומי, ומתקופות אלה, כמו גם מימי הביניים המוקדמים, לא התגלו בכפר ממצאים מיוחדים. ידוע, עם זאת, כי הכפר שמר על חשיבות מסחרית והתקיים בו שוק לפחות משנת 1311. בנוסף, כריית המלח נמשכה גם בימי הביניים ומ-1595 הוא הועבר בצורת מי מלח בצינור שנבנה מ-13,000 גזעי עצים חלולים ואשר הוביל לאורך 40 ק"מ עד לאבנזה (Ebensee).  
עד לסוף המאה ה-19 ניתן היה להגיע אל האלשטאט רק באמצעות שיט על האגם או באמצעות שבילים צרים. האדמה המעטה בין ההרים וגדות האגם נוצלה לבנייה, ואפילו התנועה בין בתי הכפר נעשתה בסירות או בשביל שעבר על המורדות התלולים שמעליו. מצוקת השטח בכפר הביאה לכך שעצמות המתים הוצאו מקבריהם אחת לעשר עד 15 שנים שנים והועברו לאחסון בגלוסקמא, ובמוזיאון העצמות בכפר (Beinhaus) שהוקם במאה ה-12 מוחזק אוסף של יותר מ-1,200 גולגולות, חלקן צבוע ומעוטר בדוגמאות פרחים. 
הדרך הראשונה להאלשטאט נסללה לאורך חופו המערבי של האגם בשנת 1875, והיא פולסה בחלקה באמצעות פיצוץ המסלע שלאורך החוף. רק ב-1966 נסלל כביש מודרני דרך מנהרות שנחפרו בהר שממערב לכפר. כריית המלח נמשכת גם כיום, אך עיקר כלכלת הכפר נשען כעת על ענף התיירות, ומוזיאון מורשת מקומי (Heimatmuseum) מתאר את ההיסטוריה הארוכה של המקום.
הפיקוד האדום

הפיקוד האדום (בפורטוגזית: Comando Vermelho) הוא ארגון פשע מאורגן ברזילאי עוסק בעיקר בסחר בנשק ובסמים. הארגון הוקם בשנת 1969 כאשר קבוצת אסירים שנכלאו יחד במהלך הדיקטטורה הצבאית בשנים 1964–1985 והקימו את הארגון בשם "הפלנגות האדומות" (Falange Vermelha).
הארגון שולט על חלקים מריו דה ז'ניירו ונלחם בכמה סכסוכים בקנה מידה קטן (בשנת 2001 ו-2004) עם הכנופיה היריבה "הפיקוד השלישי", אשר התפצלה מתוך הפיקוד האדום בשל מאבקי כוח בין מנהיגי הפיקוד באמצע שנות השמונים.
הארגון מהווה אוסף של תאים עצמאיים במקום שיש לו היררכיה קפדנית, אולם הבוסים הבולטים כוללים את לואיז פרננדו דה קוסטה ואת איסאיאס דה קוסטה רודריגס.
בסוף יוני 2007 פתחה משטרת ריו דה ז'ניירו מתקפה רחבה באזור ההתבססות של הארגון בו נהרגו עד 24 איש. על פי מחקר שנערך במרכז המחקר לאלימות באוניברסיטה הפדרלית בריו דה ז'ניירו, בשנת 2008 הקבוצה שלטה ב-38.8% מהאזורים האלימים ביותר בעיר, לעומת 53% בשנת 2005.
הפיקוד נוטה למשוך צעירים ברזילאים חדשים ולהכניסם לשורותיהם. נוסף הארגון מעניק חסות לקבוצות כמו עמותות שכונתיות, מועדונים וארגוני ספורט, אחת הדרכים הנפוצות ביותר שבן ארגון הפשיעה מסוגל לתפוס את תשומת לבם של בני הנוער הוא באמצעות הסגנון המוזיקלי הפופולרי ביילה פאנק, צורה של "מוזיקת שלל" ברזילאית שמקורם במיאמי בס. בשל הפופולריות של הז'אנר בקרב צעירים ברזילאים, ידוע שהקבוצה מסבסדת "מסיבות פאנק כדי לגייס ילדים צעירים לסחר בסמים".
בנוסף למסיבות הפאנק הללו, "בהן סמים ומין מושכים אפילו נוער בורגני או קטנוני-בורגני", שנערך על ידי הארגון באופן קבוע בכל יום ראשון, אמני פאנק ממומנים גם על ידי הארגון להקלטת שירים ואפילו תקליטורים שלמים המקדמים את הפיקוד ומספידים את חברי הארגון המתים. מכיוון שהפיקוד משלם על הפקת והקלטת שירי הפאנק, הם "לרוב מוקלטים באיכות גבוהה ומושמעים בתחנות רדיו פיראטיות ונמכרים על ידי מאות רוכלים בריו דה ז'ניירו ובסאו פאולו".
ביוני 2018, הפיקוד האדום פתח במתקפות על בסיס של הצבא הבוליביאני בפורווניר ובתחנת משטרה ברזילאית באפיטסיולנדיה, בשני המקרים נגנבו נשק ותחמושת.

בתרבות הפופולרית

רוס קמפ ביים סרט תיעודי על הפיקוד האדום (CV).
הסרט עיר האלוהים מציג את ראשיתו המוקדמת של הארגון. מהדורת ה-DVD של הסרט הזה מכילה סרט תיעודי נוסף "חדשות המלחמה הפרטית" ובו ראיונות עם המשטרה וילדים מקומיים מהפאבלות (שכונות העוני).
בספר "כנופיות ריו" מאת מישה גלני מתואר סיפור הקמתו של הארגון.
קורבן מוסף

הציווי בתורה

פרשיות קרבנות החגים מופיעות בשני מקומות מרכזיים בתורה. בפרשת אמור (ויקרא כג) ובפרשת פנחס (ספר במדבר, פרק כ"ח- ספר במדבר, פרק כ"ט). בפרשת אמור מפורטים כל החגים עם המצוות המיוחדות להם, ומופיע גם ציווי על הקרבת קורבנות ללא פירוט, ובפרשת פנחס נמצא פירוט של הקורבנות שבכל חג.
קורבנות החגים מכונים מוסף מכיוון שהם נוספים לקורבן התמיד שמקריבים בכל יום. כמו שנאמר בכל פרשיות הקורבנות "עַל עוֹלַת הַתָּמִיד יֵעָשֶׂה וְנִסְכּוֹ" או "מִלְּבַד עֹלַת הַתָּמִיד וּמִנְחָתוֹ".

זמן ההקרבה

תחילת זמן הקרבת מוסף היא מייד לאחר הקרבת תמיד של שחר.
יש אומרים שלכתחילה היו מקריבים את המוסף בשעה שישית, ויש אומרים שבכל יום הקריבו בתחילת זמנו ורק בשבת הקריבו בחצות.
סוף זמן הקורבת מוסף הוא בערב.
תומאס אלפרד סמית'

תומאס אלפרד סמית' (באנגלית: Thomas Alfred Smyth;‏ 25 בדצמבר 1832 - 9 באפריל 1865) היה בריגדיר גנרל בצבא האיחוד בזמן מלחמת האזרחים האמריקאית. הוא היה הגנרל האחרון שנהרג במלחמה.
סמית' נולד באירלנד ועבד בחווה של אביו. הוא היגר לארצות הברית בשנת 1854 והתיישב בפילדלפיה. בשנת 1861 הוא התגייס לצבא האיחוד. בשנת 1864 קודם סמית' לדרגת בריגדיר גנרל בעת המצור על פטרסבורג, וירג'יניה. הוא נורה על ידי צלף.
טייריק אוונס

נעורים וקריירת מכללות

אוונס נולד וגדל בצ'סטר, והחל לשחק כדורסל עבור קבוצת בית הספר התיכון "כריסטיאן אמריקן אקדמי" באסטון. במדי התיכון הוא הפגין יכולות עילאיות של קלע מצטיין ובעל יכולת טובה של החזקה בכדור, וקלע למעלה מ-3,000 נקודות במהלך קריירת התיכונים שלו. בעונתו האחרונה בכריסטיאן אמריקן, 2007/2008, הוא העמיד ממוצעים של 32.1 נקודות, 8.8 ריבאונדים ו-5.5 אסיסטים, ודורג על ידי כלי תקשורת רבים בין שחקני התיכונים המצטיינים בארצות הברית.
באפריל 2008 הודיע אוונס על הצטרפותו לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ממפיס, לאחר ששקל גם מספר אוניברסיטאות אחרות. אוונס היה השחקן המוביל של האוניברסיטה בעונת ה"פרשמן" (כינוי לתלמיד בשנתו הראשונה באוניברסיטה) שלו, 2008/2009, והוביל את הקבוצה לרצף ניצחונות ארוך שהסתיים רק בהפסד לאוניברסיטת מיזורי בטורניר אליפות המכללות. הוא נבחר באותה עונה לפרשמן השנה מטעם התאחדות העיתונאים, והיה גם הפרשמן היחיד שהועמד לתואר שחקן השנה במכללות.

סקרמנטו קינגס

לאחר שנה אחת בלבד באוניברסיטה, אוונס העמיד עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA ‏2009, ונבחר במקום הרביעי על ידי סקרמנטו קינגס. כבר מתחילת דרכו ב-NBA ביסס אוונס את מעמדו כרכז הפותח של סקרמנטו והפגין יכולת מרשימה, מה שהוביל לזכייתו בתואר "רוקי" החודש במערב בנובמבר. הוא אף הוביל את סקרמנטו לחזרה מפיגור של 35 הפרש מול שיקגו בולס, תוך שהוא קולע 23 נקודות. בהמשך העונה הוא השתתף במשחק המסורתי בין הרוקיז לשחקני השנה השנייה במסגרת סוף-שבוע האולסטאר. אוונס סיים את העונה עם ממוצעים של 20.1 נקודות, 5.3 ריבאונדים ו-5.8 אסיסטים, והיה לרוקי הרביעי בהיסטוריה שמסיים עם ממוצע 5-5-20, אחרי אוסקר רוברטסון, מייקל ג'ורדן ולברון ג'יימס. הוא זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA.
ב-3 העונות הבאות בסקרמנטו רשם ממוצעים של 16.4 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-4.5 אסיסטים למשחק, והציג יכולת מאכזבת מעט ביחס לעונת הרוקי המרשימה שלו.

ניו אורלינס פליקנס

לקראת עונת 2013/2014 נשלח לניו אורלינס פליקנס בטרייד משולש בו רובין לופז הועבר לפורטלנד טרייל בלייזרס, וגריבס ואסקז נשלח לסקרמנטו.

החזרה לסקרמנטו

במהלך עונת 2016/2017, לאחר כ-3 וחצי עונות בניו אורלינס, נשלח אוונס בחזרה לסקרמנטו, יחד עם באדי הילד ולנגסטון גאלוויי, בתמורה לדמרקוס קאזינס ועומרי כספי.

ממפיס גריזליס

לקראת עונת 2017/2018 חתם על חוזה לעונה אחת בממפיס גריזליס, עבור כ-3.3 מיליון דולר.

אינדיאנה פייסרס

ביולי 2018 חתם על חוזה לעונה אחת באינדיאנה פייסרס, עבור כ-12.4 מיליון דולר. במאי 2019 הושעה מליגת ה-NBA לשנתיים בשל שימוש בחומרים אסורים.

סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA

נכון לסוף עונת 2018/2019.‏