לורד סות'

יצירת הדמות

טרייסי היקמן, אחד מיוצרי סדרת ספרי רומח הדרקון ציין כי הגה את דמותו של לורד סות', כאשר היה זקוק לדמות זדונית וחזקה, בה יילחמו גיבורי הרומח בצריח הכהונה הראשי. הייתה זו דמותו של לורד סות' שסללה את המתווה ליצירת אבירי מוות לסופרי מבוכים ודרקונים במשך השנים. 
דמותו של לורד סות' נחשבת לאחת הנבלים הגדולים בכלל ההיסטוריה של מבוכים ודרקונים על פי סקר שנערך בגיליון האחרון של "דראגון", הירחון האמריקאי למשחקי תפקידים.

קורותיו של לורד סות'

חייו של לורד סות' משתרעים בסוף עידן העוצמה עד לחורבן הגדול. כאל-מת, עלילותיו של לורד סות' מתפרשים על פני 420 השנים שלאחר החורבן, בעידן הייאוש ובעידן בני-התמותה. בין סוף מלחמת הגבירה הכחולה ומלחמת הנשמות, שהה לורד סות' בעולם רייבנלופט ואחז בחלק מהזמן, בממלכת סית'יקוס שם.

חייו

לורן סות' החל את הקריירה שלו כזקיף בשירותו של האביר הוֹלְגֶר צליל-רוח בחודש העשירי בשנת 40 לפני החורבן הגדול. בשירותו לחם סות' ביצורי זדון והרג בהם בשם אבירי סולאמניה. סות' נעשה לחבר מסדר אבירי החרב, אולם היה צריך להוכיח עצמו כדי להתקבל למסדר הוורד. 
הוא הוביל משימה בדרום ארגות כדי להציל שני אבירים שנישבו בידי עוגים - משימה, בה עמד בהצלחה. סות' אף הצליח להציל משלחת של צליינים דתיים לאיסטר אשר הותקפו על ידי שודדים עוגים ומינוטאורים. באביב של שנת 5 לפנה"ח, הציל סות' את חייו של ילד קטן מבקתה בוערת כאשר נסע לתְרוֹטִיל. הוא נשא עמו את הילד למבצרו בדארגארד כדי לרפאו. מבחנו האחרון כדי להתקבל למסדר הוורד היה הגנה על כבודה של ליידי ווֹנְדְרָה כאשר מחזר מעברה הטיל ספק בהגינותה. בחלוף שנה, הוענקה לסות' דרגת אביר הורד.
לורד סות' נשא לאישה את קוֹרִין גְלַאדְרִיָה, גבירה מפלאנתאס מיד לאחר מכן. תחילה, חיי הנישואין היו תקינים. לורד סות' משל על ארץ-ליל וניסה להתמסד, אך החל לחוש געגועים להרפתקאות בדרכים והעדיף חיים כאלו על פני חיי שליטה על נציבות שלווה מתוך מבצרו. שנה לאחר מכן, זומן לורד סות' יחד עם אביריו הנאמנים לפלנתאס לפגישה השנתית של אבירי סולאמניה. בדרך, נפגשו האבירים במשלחת של אלפי סילבאנסטי אשר הותקפו בידי עוגים. סות' ואנשיו טבחו את העוגים והצילו את האלפים. שם, נחו עיניו של סות' על עלמה אלפית בשם אִיזוׁלְדֶה דֶנִיסה, אשר יופיה הכה אותו בסנוורים. הוא לקח אותו עימה למבצרו, כדי שהמרפא שלו יוכל לטפל בפציעותיה.

החורבן הגדול

כעבור מספר חודשים החל לורד סות' לבגוד באשתו עם איזולדה. אפילו כאשר אשתו, קורין, הרתה הודות לאמצעי קסם, סות' המשיך ברומן. סיבוכים החלו כאשר איזולדה נכנסה להיריון רק חודש לפני לידת בנם של סות' וקורין. כאשר נולד בנו, הוא עוות בשל הקסם. לורד סות' האשים את קורין במראהו של בנו, והרג את שניהם, תוך שהוא טוען כי היא הלכה לעולמה בזמן הלידה. לאחר תקופת אבל שנמשכה חצי שנה, הוא נישא לאיזולדה בסוף שנת 2 לפנה"ח. איזולדה ילדה תינוק אשר נקרא על שם סב סבו של סות', פֶּרַאדוּר סות'. 
חודש לאחר מכן, סות' נקרא לפלאנתאס על ידי מועצת הצדק העליונה, שם בהרכב של אבירים הואשם לורד סות' בהריגת אשתו הראשונה. הוא נמצא אשם וגזר דינו היה הוצאה להורג. קבוצה של אביריו הנאמנים הצילה אותו מהגרדום והללו נמלטו למצודת דארגארד. הסולאמנים לא ששו להתקיף את המבצר והיגלו את סות' לארץ ליל. סות' הפך מדוכא בשל מצבו ואשתו החלה מתפללת לאלה מישאקאל כדי שתציל את בעלה. האלה הורתה לה לבקש מסות' לרכוב לעבר איסטר כדי למנוע מן המלך הכוהן לקרוא תיגר על האלים, דבר שיביא על הארץ את חורבנה. הובטח לו, כי אם ייהרג בעת הניסיון לעצור את המלך הכוהן, פלאדין ומישאקאל יקימוהו לתחייה כדי להבטיח את הצלחת משימתו. כך, למרות שייהרג בסופו של דבר, הוא ימות בשלווה, כאשר כבודו מושב לו.
לאחר שהירהר במסר האלוהי שניתן לו, סות' הסכים לצאת למסע. יחד עם שלושה מן האבירים הנאמנים לו ביותר, וּוֶרְסְטֶן קֶרְן, קַרָאדוֹק וקוֹלְם פַארוֹלְד אשר ישמשו לו מלווים, סות' רכב לעבר איסטר לעצור את המלך הכוהן. אולם, בדרכו נתקל באותה משלחת של עלמות אלפיות, אשר נהגו לנסוע במחיצת איזולדה. העלמות (אשר היו למעשה רוחות) שנשלחו על ידי מלכת האופל סיפרו לו כי איזולדה לא הייתה נאמנה לו וכי הילד שנולד להם אינו שלו. בזעמו, "הרג" סות' את האלפיות והסתובב על עקביו לעבר מבצר דארגארד במטרה אחת - רצח. כאשר הגיע לטירתו, מצא סות' את איזולדה אוחזת בתינוקם שאך נולד והתעמת עימה על השקרים שנלחשו באוזנו. בעודם מתווכחים באולם המבואה, החורבן הגדול, אותו היה אמור סות' למנוע הכה בקרין, וגרם לנברשת התקרה שעמדה מעל איזולדה ופרודאר לקרוס עליהם ולמחוץ אותם למוות. בעודה גוססת מתחת לנברשת, ניסתה אשתו למסור את בנם לידי סות' כדי שיצילו, אולם האביר, בגאוותו, סירב. ברגעיה האחרונים, קיללה איזולדה את סות' קללה נוראית בכך ש"יחיה תקופות חיים עבור כל חיי אדם שנספו בחורבן".
לורד סות' נספה מן הלהבות שאחזו במבצרו, אולם הקללה שהטילה עליו איזולדה נשמעה באוזני האלים, וכאשר סות' התעורר, הוא מצא כי בשרו נשרף ועורו התקלף ממנו. עד מהרה כל שנשאר הוא שלד עטוי שריון מפוייח, עם עיניים שבערו בלהבה כתומה. אביריו הנאמנים, אף הם נספו בחורבן, אך בדומה לסות', אבירי סולאמניה הללו לא מתו. הם נידונו לשרת את סות' כשלדים לוחמים. שלוש עלמות האלפים שהסיתו את סות' חזרו כבאנשי כדי להזכיר לו ערב אחר ערב על ההרס והחורבן שנגרם בשל מעשיו.

מלחמת הרומח

מאות שנים לאחר מכן, טאקיזיס פתחה במלחמת הרומח כדי לכבוש את קרין והייתה צריכה את עזרתו של לורד סות' עבור צבאה. לורד סות' הודיע לה כי יסכים לשרת את שר הדרקונים (תואר, אשר היה שייך למנהיגי צבאות הדרקונים של טאקיזיס) אשר ישהה לילה במבצרו. רק שרת הדרקונים הכחולה, קיטיארה, קיבלה את האתגר ואכן שרדה את הלילה המחריד בטירתו. בתמורה, הוא נשבע לה אמונים, והוכיח במהירות את ערכו. נוכחותו מנעה את הוצאתה להורג של קיטיארה בידי אריאקס, הוא עזר לה בעת שביהּ של לאורנה, המצביאה הזהובה של צבאות הטוב. הוא עשה זאת תמורת קבלת נשמתה של לאורנה, לאחר שזו תוצא להורג בזמן ההכרזה על ניצחון צבאות הזדון במקדשה האפל של מלכת האופל. לאורנה הזכירה לו את מראהּ של אשתו השנייה, איזולדה, ועל כן חמד את לאורנה לעצמו. אולם כאשר קרס המקדש, הצליחו לאורנה ותניס חצי-אלף להימלט מזרועותיו. בתחילה לעג סות' לקיטיארה על שאיפשרה לתניס (שהיה מאהבהּ של קיטיארה) ולאורנה להימלט, אולם היא הבטיחה לסות' כי כך יזכרו אותה תניס ולאורנה תמיד בשל מחווה זו, אשר תעיב על שניהם לתמיד. סות' קיבל זאת, ולאחר מכן, עזר סות' לקיטיארה לחסל את יריביה ולהשתלט על צבאות הדרקונים, ולהגיש לה את כתר העוצמה ואת השליטה הבלעדית על צבאות הדרקונים.

מלחמת הגבירה הכחולה

לפני פרוץ המלחמה, סייע סות' לקיטיארה בניסיון ההתנקשות בחייה של קריסניה כדי למנוע מרייסטלין מאז'ר לקרוא תיגר על טאקיזיס ולהפוך לאל, אולם, למרות שסות' כישף אותה בכישוף מוות, קריסניה ניצלה בזכות פלאדין שגרם לה להיכנס לתרדמת ולקח את נשמתה מגופה. סות' לא היה מודע לכך, ודיווח לקיטיארה כי משימתו צלחה.
בשבועות לאחר מכן, סות' זימן את לוחמי השלד והרוחות שלו לסייע לקיטיארה במצור שהטילה על פלאנתאס על מנת להפריע לרייסטלין בתוכניותיו. לסות' היו מניעים אישיים לכך - הוא פיתח אובססיה לקיטיארה והחליט כי הוא רוצה אותה כבת לוויתו לנצח. סות' וכוחותיו נכנסו לעיר וטבחו את מי שנתקלו בו. כשהגיע אל צריח הכישוף הנעלה, מצא אותה גוססת מפגיעת פגיונו של דאלאמר האפל, ותבע את גופה לעצמו. ברגע זה, הוא וצבאו נסוגו מפלאנתאס, דבר שסלל את הדרך לתבוסות כוחותיה של קיטיארה. אולם, בשל בגידתו של אחד ממשרתיו, קראדוק, נמנעה ממנו נשמתה של קיטיארה.

רייבנלופט

ערפילי רייבנלופט תלשו את סות' וקראדוק מקרין בעודם נלחמים זה בזה. נשמתו הובאה אל תחומי ממלכת בארוביה. סות' תר אחר סטראד פון זרוביץ', שליט הממלכה, כדי שיעזור לו למצוא דרך לשוב לקרין. סטראד ניסה להשתמש בסות', דבר שעלה לו בחייו של דרקון אדום אשר היה אחד משומרי טירתו. לאחר שעבר תלאות רבות עם מַגְדָה, נערה משבט הויסטני וגירית-אדם (בדומה למזדאב, מדובר באדם המשנה צורתו לגירית) בשם עַזְרָאֵל דַאק, סות' גילה כי סטראד מחביא את קראדוק ממנו. סות' התקיף את סטראד ללא הרף, ובסופו של דבר נאלץ סטראד לשחרר את קראדוק לחסדי סות' כדי לשמור על ממלכתו. סות' רדף אחר קראדוק עד תחומי הערפילים, שם נמלט ממנו משרתו לשעבר.
לסות' ניתנה הזדמנות לכפרה ולחיות בממלכה בו הוא בן אנוש ומשימתו מאת אלי קרין צלחה, אך הוא חשב כי מהתלים בו והוא נידון להגיע אל ממלכת סית'יקוס ("ארץ הרוחות" בלשון האלפים) כפיצוי מאת הערפילים על שמנעו ממנו את נקמתו בקראדוק. טירתו החדשה, מבצר נֶדְרַאגַארְד (בסולאמנית, "זו אינה דארגארד)", אשר הייתה חיקוי נלעג לטירת דארגארד בקרין אשר שינתה תמידית את צורתה, כדי שסות' לא יוכל לשמור על סדר צבאי מבצעי לו היה רגיל. תקופת שהותו בסיתיקוס לא שינתה את אישיותו אף לא במעט. הוא מצא את עצמו עובר לממלכות צללים, אשר הכילו חלק מעברו. הוא סירב להכיר בחטאי העבר ולא היה מוכן לסבול את קללתו - דבר שבסופו של דבר, גרם לשיחרורו מערפילי רייבנלופט וחזרתו לקרין.

החזרה לקרין

סות' מוזכר בקרין שנית, בזמן מלחמת הנשמות. מינה, נבחרתה של האלה האחת, ניסתה לגייס את לורד סות' לצבאותיה של מלכתה. אולם, סות' בילה זמן רב כלוא בטירתו (דבר שנגרם על ידי מלכת האופל), ובזמן זה הירהר רבות בחטאיו ועל העוול שגרם לעולם, אשתו ובנו. הוא סירב להזמנתה של טאקיזיס, והיא כתגמול, השיבה לו את חייו כבן תמותה. בעשותה זאת, וביהירותה, העניקה לסות' ברכה אחת אחרונה. היא השמידה את מצודתו כשהוא נמצא בתוכה, והוא קרס תחת השברים. כבודו של האביר הגוסס הושב לו, וברגעיו האחרונים נשבע לחפש את אשתו ובנו ב"עולם הבא" ובחיפוש זה תבוא לו כפרתו.

בן אנוש

בחייו, לורד סות' היה גבר בנוי לתלפיות, בעל לסת מרובעת, גבות בולטות מעט ועצמות לחיים גבוהות. עיניו בעלות גוון אפור-פלדה ושיער שחור סמיך המקבל אופי תלתלי ביורדו לכתפיים. בהיותו אביר סולאמני, הוא טיפח שפם ארוך טיפוסי.

אביר מוות

קומתו של סות' היא כמעט שני מטרים. הוא לבוש שריון לוחות סולאמני, שעליו ניתן לראות את סמל מסדר הוורד, אשר כמש והתעוות והפך לסמלו - הורד השחור. גלימה סגולה ארוכה תלויה על כתפיו ומגיעה כמעט עד ברכיו. ציצית של שיער שחור קשורה לקסדתו, אותה הוא חובש תמיד. הוא אוחז בחרב שחורה הנמצאת בנדן שעל ירכו. 
גוף השד של סות' הוא שקוף וניתן לראות רק זוג נקודות להבה אדומות כדם מרצדות מבין חריצי הראייה של קסדתו. קולו נשמע כהד ממעמקי מאורה חסרת-תחתית. בקרבתו ניתן לחוש בהילה של כפור זדונית שלא מן העולם אשר מצליחה אף להמיט אימה על קנדרים.