google/wiki40b huggingface dataset:
בנימין מוזס

בנימין (בני) מוזס (נולד ב-16 בנובמבר 1951, תל אביב) הוא רופא פנימי וחוקר בתחום האפידמיולוגיה הקלינית ומדיניות הבריאות.

קורות חיים

מוזס למד רפואה באוניברסיטת תל אביב ושירת בצה"ל כרופא. התמחה ושימש כרופא בכיר במחלקה פנימית בבית חולים שיבא. השתלם באנליזה של מסדי נתונים בחקר שירותי הבריאות באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. במקביל לעבודתו כרופא פנימי ניהל יחידת מחקר לחקר החשיבה הקלינית במכון גרטנר. במשך כשנה שימש כמנהל המדעי של המכון הלאומי לחקר שירותי בריאות ומדיניות הבריאות. היה מרצה בכיר לרפואה פנימית באוניברסיטת תל אביב. לאחר שנת שבתון באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, הצטרף לסגל המחלקה בדרגת פרופסור חבר לאפידמיולוגיה קלינית ולימד שם במשך מספר שנים.
כיום עובד מוזס כרופא פנימי המטפל בחולים מורכבים במסגרת אמבולטורית, ועוסק בחקר עיוני של נושאי הליבה של הרפואה בת זמננו.
מוזס נשוי ואב לשתי בנות.

חקר החשיבה הקלינית

בין השנים 1999-1990 ניהל מוזס את היחידה לחקר החשיבה הקלינית במכון גרטנר. היחידה עסקה בתחומי מחקר מגוונים, ביניהם: פיתוח קריטריונים ובדיקה של ניצול מיטות אשפוז, הערכה של מידת ההלימות של שימוש בטכנולוגיות יקרות, פיתוח מדדים להערכת תוצאות של התערבות רפואית, מודלים כמותיים לקבלת החלטות קליניות והשוואות בין ספקי בריאות. תוצאות המחקרים פורסמו במאמרים מדעיים רבים.
לעניין ציבורי מיוחד זכה סקר שנערך בשיתוף עם פרופ' אלישבע שימחן ב-1994, אשר השווה 14 מחלקות לניתוחי לב בישראל. הסקר זכה לשבחים רבים בארץ ובעולם והיה אמור להוות תשתית לסקרים דומים בתחומים שונים. לאחר הדלפת תוצאות המחקר לעיתונות נחתם הסכם בין ההסתדרות הרפואית ומשרד הבריאות, אשר הביא להפסקת סקרים השוואתיים במערכת הבריאות בישראל, זאת למרות שגורמים מקצועיים רבים הכירו בכך כי סקרים אלה הם הבסיס לשיפור איכות הרפואה הציבורית בישראל.

ביקורת הרפואה בת זמננו

בעשר השנים האחרונות חוקר מוזס את נושאי הליבה של הרפואה המודרנית, כגון גוף הידע, סיווג ותיוג, הדיאלוג בין הרופא והחולה, וארגון שירותי הבריאות. מוזס מטפל בנושאים אלה באמצעות פרשנות של מאמרים מדעיים וטקסטים רלוונטיים אחרים בנושאים המעסיקים את העולם הרפואי והמדעי בעשורים האחרונים. תוצאות העבודה הפרשנית התפרסמו בשלושה ספרים וכן במאמרים פובליציסטיים בעיתון הארץ.
במסגרת פעילותו הציבורית מקדם מוזס את הרעיון כי נדרש שינוי יסודי במערכת שירותי הבריאות, המושתת על שני עקרונות: ביטול הדרגתי של מוסדות האשפוז תוך העצמת רופאי הקהילה; השבת התבונה המעשית למקצוע הרפואה על בסיס קבלה והטמעה של תפיסת עולם, הרואה במקצוע הרפואה "מדע של יחידים" - המשלב ידע מדעי רחב עם חקר החולה הייחודי.
ETSI

ETSI הוא ארגון תקינה אירופאי, הפועל כארגון עצמאי ללא מטרת רווח, ועוסק בתחום תקני תקשורת. הארגון הוקם בשנת 1988 על ידי ועדת CEPT.
הארגון קבע את הסטנדרט עבור פרוטוקול התקשורת GSM וה TETRA.
בארגון חברים כ-700 חברים מכ-55 מדינות מאירופה ומחוצה לה. הקבוצה כוללת: תעשיינים, מפעילי רשתות שונים, ספקי שירות, גופי מחקר, ומשתמשים רגילים. לקבוצה השפעה על כל מערך ה-ICT באירופה.
אין תוכו כברו

אֵין תּוֹכוֹ כְּבָרוֹ הוא ביטוי, שמקורו בתלמוד ומשמעותו: אין פנימיותו עולה בקנה אחד עם חיצוניותו. (המילה "בר" היא "חוץ" בארמית). נוהגים לייחס את הביטוי לאדם שאיננו מתנהג ביושר  ובכנות, שמשדר צביעות ודו-פרצופיות; אחד בפה ואחד בלב.

המקור

שני מקומות בתלמוד מזכירים את הביטוי. הראשון מופיע במסכת ברכות: 
תנא, אותו היום סלקוהו לשומר הפתח, ונתנה להם רשות לתלמידים ליכנס, שהיה ר"ג מכריז ואומר: כל תלמיד שאין תוכו כברו לא יכנס לבית המדרש. ההוא יומא אתוספו כמה ספסלי
— תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ח, עמוד א'
מתוך ההקשר למדים שרבן גמליאל, בתקופת כהונתו כנשיא הסנהדרין, העמיד בפתחו של בית המדרש שומר סף, שהיה אמור להרחיק מהישיבה תלמידים שאין תוכם כברם, היינו, אין פנימיותם תואמת את הרושם שהם מעוררים בהיכרות שטחית, ומכאן שאין הם יכולים להיחשב כתלמידי חכמים. לאחר שהדיחו חכמים את רבן גמליאל מכהונתו לתקופה קצרה, (עקב יחסו הנוקשה כלפי רבי יהושע) התמנה רבי אלעזר בן עזריה לנשיא במקומו, והוא סילק את שומר הסף. בעקבות הסרת המגבלה התווספו ספסלים רבים לבית המדרש. היינו נוספו תלמידים רבים.
המחלוקת כאן מבטאת את הגישות השונות של שני החכמים לקבלת תלמידים לבית המדרש. רבן גמליאל המחמיר, טען שאין לתת לתלמידים שאין בהם תוכן פנימי, יושר וכנות – כניסה לבית המדרש. רבי אלעזר בן עזריה הקל והתעקש לתת הזדמנות לכל החפץ ללמוד.

במקום אחר בתלמוד, בתקופה מאוחרת יותר בבבל, חוזר רבא (דור רביעי לאמוראים) ומזכיר את הקריטריון המחמיר של רבן גמליאל לבחינת תלמיד חכם. 
אמר רבא כל תלמיד חכם שאין תוכו כברו אינו תלמיד חכם
— תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ע"ב, עמוד ב'

שימושים בעברית המודרנית

לקוח שרכש מוצר התלונן ברשת ש"אין תוכו כברו", משום שהמפרט שפורסם לגבי המוצר אינו תואם את המציאות.
אמיל פוירשטיין מבקר בשנת 1968 מחזה דל תוכן בכותרת: "מחזה שאין תוכו כברו"
 ב"מעריב" תיארה העיתונאית את דן מרידור כמי שהדברים שיוצאים מפיו "לא חמים ולא קרים, לא רעים ולא טובים, לא עולבים ולא נעלבים. תוכו כברו, ברו כתוכו".
תצורת ג'יופוטאנג

תיארוך

על הגיל המדויק של תצורת ג'יופוטאנג הייתה מחלוקת במשך שנים, כשהאומדנים נעו בין שלהי היורה לקרטיקון תחתון. חֶה ואחרים (2004) השתמש בתיארוך רדיומטרי של האיזוטופים של ארגון על שכבות הטוף על מנת לאמת את ההערכות הגיל הביוסטרטיגרפיות. מדידות אלו אישרו שגיל התצורה הוא מגיל אפטיאן השייך לתקופת הקרטיקון התחתון, לפני כ-0.7+/- 120.3 מיליון שנים. מאובנים של מיקרורפטור וג'הולאורניס נתגלו בתצורת ג'יופוטאנג. ג'וֹאוּ ואחרים (2003) מדדו בסיל בזלתי בחלקה העליון ביותר של תצורת ג'יופוטאנג את הגיל 110.6 מיליון שנים, כלומר אלביאן תחתון. מכאן שכל התצורה נוצרה מאפטיאן עליון לאלביאן תחתון.

סטרטיגרפיה

תצורת ג'יופוטאנג שוכנת על תצורת יישיין. עובייה נעה בין 800 ל-1,200 מטרים. השכבה התחתונה בנויה ממשקעים סיליקלאסטיים גסי גרגיר של קונגלומרט ואבן חול המתחלפים במשקעים דקי גרגיר של אבן בוץ מעורב בטוף. ואחר כך שלוש פעמים שכבה של אבן חול מעורבת בטוף ועליה שכבה של אבן בוץ דקת גרגיר יותר המעורבת בטוף.
שמירת שבת כהלכתה

תיאור הספר

הספר יצא לאור לראשונה בשנת תשכ"ה בהוצאת פלדהיים, וזכה לתפוצה רבה. לפי ההוצאה, הוא נמכר בכעשרת אלפים עותקים בשנה מאז תחילת שנות ה-80.
הספר עוסק בהלכות השייכות לעידן המודרני, כגון שימוש בטכנולוגיה, בחשמל וברפואה מודרנית בשבת. הספר יצא לאור בשלוש מהדורות. על המהדורה הראשונה נמתחה ביקורת של הרב יעקב ישראל קנייבסקי ואחרים. במהדורה השנייה השתתפו גם הרבנים יעקב וייל ואשר זלצמן מ"בית מדרש הלכה - מוריה". חלק מהפסקים המקלים, שבמהדורה הראשונה נכתבו בגוף הספר, הועברו במהדורה זו להערות השוליים, והדעות המחמירות הועלו לגוף הספר. 
בניסן תש"ע יצאה מהדורה מתוקנת לחלק הראשון הכוללת התייחסות לשינויים הטכנולוגיים האחרונים, ובהוספת פסקיו של הרב יוסף שלום אלישיב. כמו כן נוספו חלקים רבים בהערות השוליים על פי כרך 'הערות ותיקונים' שיצא בתור חלק ג' למהדורה השנייה.
את שלוש המהדורות ערך אשר וסרטיל אשר הכין גם את המפתחות שבסוף הספר. תבנית הספר וכן המפתח היוו דוגמה לספרי הלכה שיצאו לאחר מכן.

חלקי הספר

פרקי הספר מסודרים לפי נושאים. חלקו הראשון של הספר עוסק בהלכות הקשורות בהכנת אוכל בשבת, רחיצה וסיכה, טיפול בבגדים, משחקים, איסור הוצאה ומוקצה, טיפול בצומח ובבעלי חיים, מלאכת נוכרי ודיני חולה ופיקוח נפש. החלק השני כולל את ההלכות הנוגעות למצוות החיוביות בשבת: הדלקת נרות, קידוש והבדלה, סעודות שבת וכן דיני אבלות בשבת ודיני חול המועד. חלקו השלישי של הספר, שיצא בשנת תשנ"ג, כולל "תיקונים ומילואים" מאת הרב שלמה זלמן אוירבך, מבוא להלכות שבת מאת הרב נויבירט ומפתחות נוספים.

קבלת הספר


הספר קיבל את הסכמות הרב שלמה זלמן אוירבך, הרב שמואל אוירבך, הרב משה פיינשטיין, הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב יוסף שלום אלישיב, הרב מנשה קליין, הרב יחזקאל אברמסקי, הרב יוסף ברויאר, הרב ברוך קונשטט והרב יוסף נפתלי שטרן. הרב שלמה-זלמן אויערבך כתב בסוף ימיו קובץ הערות ותיקונים ל'שמירת שבת כהלכתה', וכך חיזק את מעמדו כספר פסיקה מקובל. הסכמת הרב שמואל הלוי וואזנר ניתנה למהדורה הראשונה של הספר והוסרה מן המהדורות הבאות. 
אחת הסיבות למרכזיותו של הספר היא עובדת היותו אחד מספרי ההלכה הראשונים שבסופו יש מפתח ערכים מפורט. כך הספר היה לשימושי, מהיר ומעשי מאוד ולא רק בתור ספר לימוד ועיון, בכך שהוא מאפשר את מציאת ההלכה במהירות לכל מקרה, ולא רק לפי נושא או סימן הלכתי. את המפתחות סידר העורך של כל שלוש המהדורות אשר וסרטיל. 
פסקים וספרי הלכה רבים בנושא שבת מצטטים מהספר או נסמכים על פסקיו. עם זאת, רבנים שונים חלקו על הספר בפסקים מסוימים. אחד מהם נוגע למעלית שבת, שבה פוסק הספר להקל. כמה פוסקים חרדים חשובים התנגדו לפסק זה, כדוגמת הרב יוסף שלום אלישיב והרב שמואל ווזנר.

תרגומים וספרים נוספים

הספר פוסק על פי דעת הרמ"א, כלומר לפי הנוהג האשכנזי. בשל הפופולריות של הספר והרצון להשמישו גם לספרדים, כתב עליו הרב יהודה לביא בן-דוד קונטרס הערות בשם "בדי השלחן", המביא את שיטות הפוסקים הספרדים.
שמירת שבת כהלכתה יצא לאור גם בתרגום ליידיש ואנגלית.
סקופצים

הסקופצים (скопцы) היו כת סודית באימפריה הרוסית שפרשה מהנצרות האורתודוקסית ופעלה מהמאה ה-18 ועד מחצית המאה ה-20. אמונת הכת מושפעת מהאמונה הבוגומילית ותורת החלסטים, אך קיצונית מהם.
שם הכת נגזר ממילה סלאבית ישנה שמשמעה סירוס בגלל נוהגם לסרס את הגברים ולכרות או לרוקן את שדי הנשים, לאחר שנולד להם בן זכר. הנוהג האכזר מבוסס על פרשנותם לכמה מילים ב"איגרת אל היהודים" בה נאמר: "... במאבקכם בחטא לא הגעתם לדם..." הנוהג נחשב כאקט הברית/הטבילה האמיתי והוא אמור למחוק את החטא הקדמון של בני האדם הראשונים.
הכת נוסדה על ידי חלסטי שלא ידע קרוא וכתוב בשם קונדרטי סליבנוב מסנקט פטרבורג. הם מאורגנים, כמו החלסטים, ב"ספינות" והכת כולה קרויה "אחווה" והם פונים האחד לחברו בתואר "אח" או "אחות". בתקופת השיא שלה, בתחילת המאה ה-20 מנתה הכת כ-100,000 איש. תחת השלטון הסובייטי התמעטו חבריה ומניחים כי היא נעלמה כליל. על פי אמונתם המשיח היה אמור להגיע ביום שמספר חבריהם יגיע ל-144,000 על פי פסוק 1 בחזון יוחנן פרק 14.
גנרל מיכאיל קוטוזוב ניצל את בני הכת להבטחת ניצחונו בקרב בורודינו.
חדית' גבריאל

חדית' גבריאל (בערבית: حديث جبريل) הוא החדית' שנחשב לחדית' החשוב ביותר באסלאם. החדית' הזה מציג את חמשת עמודי האסלאם ואת ששת יסודות האמונה, וכמו כן גם את האִחסאן. את החדית' הזה ניתן למצוא גם בצחיח אל-בוח'ארי וגם בצחיח מוסלם. החדית' הזה ידוע כתמצית התאולוגיה האסלאמית.
חכמי הדת האסלאמיים קראו לחדית' הזה בשם "חדית' גבריאל" מפני שהוא מתעד לכאורה דיאלוג בין הנביא מוחמד לבין המלאך גבריאל.
באירוע המתואר בחדית', המלאך גבריאל מתואר כלובש דמות אדם שכולם יכולים לראות ולשמוע.

גרסת אל-בוח'ארי

סופר על ידי אבו הוריירה, אחד מחבריו הקרובים ביותר של הנביא מוחמד:
באחד הימים, בעוד הנביא יושב בחברתם של חלק מאנשיו, הגיע המלאך גבריאל ושאל "מהי האמונה?" שליח אללה השיב "האמונה היא להאמין באללה, ובמלאכיו, ובמפגש איתו, ובשליחיו, ולהאמין בתחייה". אז הוא המשיך לשאול, "ומהו האסלאם?" שליח אללה השיב "לעבוד רק את אללה, ולשמור על התפילות, ולתת את הזכאה, ולצום ברמדאן". אז הוא שאל "מהו האחסאן?" שליח אללה השיב "לעבוד את אללה כאילו שאתה רואה אותו, ואם אתה לא יכול לראות אותו אז לעבוד אותו בידיעה שהוא רואה אותך". אז הוא המשיך לשאול "מתי תגיע השעה?" שליח אללה השיב "העונה לא יודע יותר מהשואל, אך אומר לך מה הסימנים שלה: כאשר האמה תלד את אדונה, וכאשר הרועים של הגמלים השחורים יתחילו להתנשא ולהתחרות זה בזה בבניית בניינים גבוהים. [השעה היא] אחד מחמשת הדברים שרק אללה יודע".
 הנביא דקלם את הפסוק [הקוראני]: ידע השעה נמצא אצל אללה (31: 34).
אז האיש עזב, והנביא ביקש מאנשיו לקרוא לו בחזרה, אך הם לא יכלו לראותו עוד. אז אמר הנביא "זה היה גבריאל, אשר בא ללמד את האנשים על הדת שלהם".

גרסת מוסלם

נמסר על ידי עומר, שיתרצה ממנו אללה, אשר גם אמר:
"יום אחד, בעודנו יושבים עם שליח אללה, עליו ברכת אללה והשלום, בא אלינו איש שלבש בגדים לבנים מאוד, ושיערו היה שחור מאוד, אשר לא נראו עליו סימנים של מסע, ואף אחד מאתנו לא הכיר אותו. הוא התיישב ליד הנביא, עליו ברכת אללה והשלום, הניח את הברכיים שלו ליד ברכיו [של מוחמד], והניח את הידיים שלו על ירכיו, ואמר: 'מוחמד, ספר לי על האסלאם'. אז אמר שליח אללה, עליו ברכת אללה והשלום: 'האסלאם הוא להעיד כי אין אלוהים מלבד אללה, ושמוחמד הוא שליחו של אללה; ולקיים את התפילה; ולתת את הזכאה (צדקת חובה); ולצום ברמדאן; ולעשות חג' אל הבית, מי שיכול לצאת לדרך'. אז הוא (האיש) אמר: 'צדקת'. התפלאנו שהוא גם שואל אותו (את הנביא) וגם מאשר את דבריו. הוא אמר: 'תספר לי על האמונה'. אמר (הנביא): 'להאמין באללה ובמלאכיו, ובספריו ובשליחיו, וביום האחרון, ולהאמין בגורל על הטוב והרע שבו'. אז אמר (האיש): 'צדקת', והמשיך ואמר: 'תספר לי על האחסאן (עשיית חסד)'. אמר (הנביא): 'לעבוד את אללה כאילו שאתה רואה אותו, וגם אם אתה לא רואה אותו, הוא הרי רואה אותך'. אמר (האיש): 'תספר לי על השעה'. אמר (הנביא): 'אין לנשאל יותר ידע מהשואל בעניינה'. אמר (האיש): 'אז תבשר לי מה הסימנים שלה (של השעה)?'. אמר (הנביא): 'כאשר תלד האמה את הגבירה שלה, וכאשר תראה את היחפים, העירומים, העניים, רועי הצאן מגביהים את הבניינים שלהם'. אז הוא עזב (האיש), והמשכתי לשבת. אז אמר (הנביא עליו ברכת אללה והשלום): 'עומר, אתה יודע מי [היה] השואל?'. אמרתי: 'אללה ושליחו יודעים'. אמר (הנביא עליו השלום): 'ובכן, זה גבריאל, אשר הגיע כדי ללמד אתכם על הדת שלכם'."
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-19 (ורמאכט)

היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-8 באוגוסט 1944 בדנמרק בתור דיוויזיית הגרנדיר ה-19, על בסיס דיוויזיית יוטלנד ודיוויזיית הסער של הלופטוואפה ה-19, והיא הועמדה תחת פיקוד אוטו אלפלדט. ב-9 באוקטובר שונה שמה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-19, והיא הועברה תחת פיקוד הארמייה הראשונה בצרפת. בינואר 1945 לחמה הדיוויזיה במבצע נורדווינד כחלק מקורפוס האס אס ה-13, ולאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בקרבות בגרמניה. באפריל 1945 פורקה הדיוויזיה, ושרידיה צורפו לדיוויזיה ההררית ה-2.
כפר הנוער בן שמן

היסטוריה

כפר הנוער הוקם בשנת 1927 על אדמות בית החרושת חדיד.
הכפר נוסד על ידי ד"ר זיגפריד להמן, מתוך מטרה להנחיל לילדים ולנוער ערכי ציונות, עבודת האדמה והערכת בני האדם. מבני הכפר תוכננו על ידי האדריכל הארצישראלי פריץ קורנברג. הראשונים שהתחנכו בכפר היו ילדים מקובנה. עם הזמן הצטרפו לכפר תלמידים חדשים מן הארץ ומחוצה לה.
במלחמת העולם השנייה קלט הכפר כמות נכבדה של ילדים פליטים מאירופה אשר ברחו מאימי השואה. ילדים אלו השתלבו לאחר מכן במערכות הביטחוניות וההתיישבות הציונית והיוו דוגמה מכוננת להצלחתו של כפר הנוער והצוות החינוכי שבו להנחיל ערכים תחת מחסור תקציבי ואיומים קיומיים.
בימי המרד הערבי הגדול נורו יריות על הכפר לעיתים תכופות.
ב 1940 נערך כאן חיפוש אחר נשק על ידי הבולשת הבריטית ונאסרו המנהל וצוות ההוראה, משפטם, משפט בן שמן, עורר סערה גדולה. עד קום המדינה היה מוקף הכפר ביישובים ערביים. לפי תוכנית החלוקה של האו"ם משנת 1947 היה המקום אמור להיכלל בשטח המדינה הערבית. כפר הנוער ובצמוד אליו הכפר בן שמן (כיום - כרם בן שמן) היו במצור מיד לאחר קבלת החלטת החלוקה ב-29 בנובמבר 1947. רוב מורי ותלמידי כפר הנוער פונו לפנימיית נעורים ליד נתניה. אפשר היה להגיע למקום רק בשיירות. שיירה שיצאה לבן שמן ב-14 בדצמבר 1947 הותקפה ליד מחנה בית נבאלא על ידי חיילי הלגיון הירדני ו-13 מאנשיה נהרגו (שיירת בן שמן). לאחר מכן הסכימו הבריטים לתת ליווי צבאי לשיירות לבן שמן עד צאתם מהארץ. לאחר מכן קויים הקשר רק על ידי מטוסים. הערבים היו צולפים על מסלול הנחיתה ולאחד הטייסים, צבי זיבל, הוענק אות גיבור ישראל על אומץ ליבו בקיום הקשר עם בן שמן. הגנת המקום הוטלה על פלוגה מגדוד 54 של חטיבת גבעתי. ב-14 במרץ 1948 הגיעה למקום בשיירה, פלוגה א' של גדוד 51 גבעתי (הפלוגה הדתית של חי"ש תל אביב), בפיקודו של אליהו חן-ציון שהגנה על המקום כל תקופת המצור עד להסרתו במבצע דני.
כיום קיים משק חקלאי בכפר הנוער, שבו עובדים ומתמחים התלמידים אשר רובם לומדים לקראת תעודת בגרות 5 יחידות בחקלאות עם יחידה מעשית בענף בו הם עובדים. בין השאר מגדלים התלמידים חסה, בצל ירוק, נענע ופטרוזיליה בשיטת ההידרופוניקה על מצע מים במנותק מן הקרקע.

אתרים בכפר הנוער

כפר הנוער בן שמן הוכרז כאחד מ-50 אתרי מורשת ותקומה לאומית לשימור.
בשנת 2012 נפתח חדר התיעוד ע"ש ריכרד לוינזון - מכיל 40 שנים של תיעוד שנצבר על ידי מר ריכרד לוינזון, בנוסף למסמכים רבים אחרים שנשמרו בכפר ב-87 שנים האחרונות. כיום קיים בחצר חוות הניסיונות מוזיאון לתולדות המקום
ב-29 בדצמבר 2014 נחנך בבריכת המים של הכפר, המשכן לאומנות - לאה מיכלסון, בו נמצאים כ-70 מפסליה של האמנית שהתחנכה בכפר.
ניקולאי קאסאטקין

קורות חיים

קאסאטקין נולד במוסקבה. הוא למד ציור בין השנים 1873–1883 בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה תחת ואסילי פרוב.
בשנת 1891 הצטרף לקבוצת "הנודדים", אשר התמקדה בציור של פשוטי העם ברוסיה למטרות סוציאליות ופוליטיות.
בין השנים 1894–1917 לימד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה.
בשנת 1922 הצטרף לאיגוד האמנים של רוסיה המהפכנית.
קאסאטקין התמקד בציוריו בתיאור חייהם של העובדים והכורים באזור דונבאס. בעקבות מהפכת 1905 ציורים אלה נועדו לשקף את חיי העובדים במטרה להביא לשינוי חברתי במעמדם. בכך היה קאסאטקין מראשוני סגנון הריאליזם הסוציאליסטי באמנות הסובייטית.
9 (אלבום)

רקע, הפקה והוצאה

את האלבום הקליטה ליל קים בין שנת 2017 לשנת 2019. האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון ההיפ-הופ. למרות שמו, האלבום הוא לא האלבום התשיעי של קים, אלא אלבומה החמישי בסך הכל, והוא יוצא ארבע עשרה שנה לאחר צאת אלבומה הקודם, The Naked Truth.
בסמוך לצאתו, עלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי. שני הסינגלים מתוכו עלו לספוטיפיי כמה חודשים קודם לכן.
Windows Aero

בחלק ממערכות ההפעלה חלונות Windows Aero הוא ממשק משתמש גרפי וערכת נושא כברירת מחדל.
הממשק קיים ברוב המהדורות של מערכות ההפעלה, חלונות 7 וחלונות ויסטה. בנוסף קיים הממשק ב-Windows Server 2008 אך לא כברירת מחדל.
השם Aero הוא ראשי תיבות של המילים האנגליות, אותנטי (Authentic) אנרגטי (Energetic) רפלקטיבי ( Reflective) ופתוח (Open), אך צירוף מקרים שנגרם בשפה העברית על ידי הוספת ו' אחרי פתוח וצירוף ה-א' באותנטי ובאנרגטי, תיצור את ראשי התיבות אר"ו (האיות של Aero באלפבית עברי).
המצאה

המצאה היא פתרון חדש ובלתי צפוי לבעיה או קושי בעולם המוחשי, הנהגה במחשבתו של אדם. עם זאת, המצאה עשויה גם להיות חידוש שאינו מהפכני הבנוי מרעיונות הקיימים כבר.
המצאות נחשבות לאחד ממנופיה הגדולים ביותר של הכלכלה, ומדד ראשון במעלה בקביעת מידת ההתפתחות האנושית.

מושגים

בפרקטיקה בתחום הפטנטים ובחוק הפטנטים קיימת הבחנה בין המילה "המצאה" למילה "אמצאה": לראשונה יש משמעות של תהליך מחשבתי שמוביל לאמצאה, דבר מוגמר ומוגדר כגון מוצר או תהליך.
זאת להבדיל מתגלית, שהיא בבחינת הסרת הלוט מעל דבר קיים בעולם המוחשי, שהיה בלתי ידוע עד כה.
פעמים רבות נכרכת תגלית בהמצאה: לדוגמה, גילוים של גלי הרדיו הביא להמצאות רבות המנצלות תגלית זו לקשר רדיו לשם העברת קול, תמונה ונתונים למרחקים גדולים. בדרך כלל יישומה של המצאה מגולם בחפץ מוחשי, אך לפעמים היא מתגלמת בדמות שיטה או תהליך ייצור חדשניים לחפץ ידוע. דוגמה לכך היא שיטת דיואי לקטלוג ספרים בספריות.

תהליך ההמצאה

חשיבה יצירתית היא המקור של כל ההמצאות הגדולות והחשובות.
עם זאת, ההמצאה אינה תהליך פשוט. היטיב לתאר זאת תומאס אלווה אדיסון, מגדולי הממציאים, באמרו: "המצאה מורכבת מאחוז אחד של כישרון ומתשעים ותשעה אחוזים של זיעה".
חשיבה המצאתית שיטתית היא מתודולוגיה לחקר מציאת פתרונות יצירתיים וחקר היצירתיות.
אחת הדרכים להגיע להמצאה היא דרך תהליך של ניסוי וטעייה יחד עם הסקת מסקנות.

רישום המצאה

בעל המצאה רשאי בדרך כלל לבקש ולקבל עליה פטנט, שהוא זכות קניינית המוענקת על ידי סמכות רישוי הקניין הרוחני בטריטוריה שבה מבקש בעל ההמצאה הגנה. בישראל הסמכות הזו נמצאת בידי רשות הפטנטים. הזכות הקניינית ניתנת לפרק זמן מוגבל, בדרך כלל 20 שנה מיום שהגיש עליה בקשה לפטנט. בתקופה זו זכאי בעל הפטנט לניצול בלעדי של המצאתו. יש ממציאים המתנגדים למערכת הפטנטים ומשתפים את המצאותיהם ללא רישום פטנט (כמו למשל המצאות שמפורסמות באתר "פטנטים חופשיים").
התזמורת הפילהרמונית של אוסלו

התזמורת הפילהרמונית של אוסלו (בנורווגית: Oslo-Filharmonien) היא תזמורת סימפונית שמקום מושבה הקבוע באוסלו, נורווגיה. בית התזמורת הוא באולם הקונצרטים של אוסלו. המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת מאז 2013 הוא וסילי פטרנקו.
ראשיתה של הפילהרמונית של אוסלו בשנת 1879, כאשר אדוורד גריג ואחרים ייסדו את האגודה המוזיקלית של קריסטיאניה (בנורווגית: Kristiania Musikerforening). התזמורת ניגנה גם בתיאטרון הלאומי. בשנת 1919 התארגנה התזמורת מחדש כ"תזמורת הלהקה הפילהרמונית" (Filharmonisk Selskabs Orkester). בשנת 1979 שונה שמה לתזמורת הפילהרמונית של אוסלו ובשנת 1996 היה הארגון למוסד עצמאי בתוקף חקיקה בפרלמנט הנורווגי.
אף כי התזמורת שומרת על רמתה הגבוהה מאז ייסודה, בניהולם של מנהלים מוזיקליים שונים ידועי שם, הרי רבים סבורים, שמאריס יאנסונס, בתקופת כהונתו בין השנים 1979 ל-2002, הקפיץ אותה קדימה יותר מכל מנצח אחר. בשנים אלה הפיקה התזמורת הקלטות מהימנות של הסימפוניות מאת צ'ייקובסקי ויצאה לסיורים בינלאומיים.
בספטמבר 1994 הוזמנה התזמורת יחד עם המוזיקאי הישראלי יאיר דלאל להשתתף בטקס הענקת פרסי נובל לשלום ליצחק רבין, שמעון פרס ויאסר ערפאת, שם ביצעו את השיר "זמן אל-סלאם" (זמן לשלום) בביצוע מיוחד אליו חברו הזמר ירון סופר, המנצח זובין מהטה וארבע מקהלות ילדים:
מקהלת מורן, מקהלת הילדים של בית חנינא, מקהלת ילדים פלסטינית ומקהלת ילדים נורווגית.
אחורי בית הכפורת

אחורי בית הכפורת, הוא השם של 11 האמות  המערביות ביותר בבית המקדש אשר היו בין הקיר המערבי של העזרה לבין הקיר המערבי של התאים.

מקור השם

מקור השם הוא, שכאשר רוב המתפללים בבית המקדש פונים לכיוון מערב (שם נמצא "בית הכפורת"), הם רואים את אחורי בית הכפורת מאחוריו.

קדושתו

הקדושה שלו היא כקדושה של עזרת ישראל, שאסורה לכניסה של טמאים, אם נכנסו- אז יביאו קרבן חטאת.
פריץ בוש

ביוגרפיה

פריץ בוש נולד בזיגן שבחבל וסטפליה, מערב גרמניה. הוא כיהן כמנצח בבתי האופרה באאכן, שטוטגרט ודרזדן. בשנת 1933 פוטר ממשרתו בדרזדן בגלל התנגדותו לממשלה בראשות המפלגה הנאצית, שעלתה לשלטון בגרמניה. הוא עבר לעבוד בדרום אמריקה ובסקנדינביה לפני שהתמנה למנהל המוזיקלי של פסטיבל הקיץ בגליינדבורן, אנגליה. הוא נשאר בגלינדבורן עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. מכאן ואילך התמקד בעבודה בדרום אמריקה ובמטרופוליטן אופרה בניו יורק.
פריץ בוש מת בלונדון. הוא היה אחיו של הכנר אדולף בוש.
לאנדנאומאבוק

לאנדנאומאבוק (באיסלנדית: Landnámabók, מילולית: "ספר היישובים") היא עבודה היסטורית איסלנדית בכתב יד, שמתארת את ההתיישבות הנורדית באיסלנד החל מהמאה ה-9 ואת תולדות משפחות המתיישבים עד המאה ה-12. 
ישנם חוקרים, המייחסים את כתיבתה לכרוניקאי האיסלנדי ארי ת'ורגילסון (1148-1067). חוקרים אחרים סבורים, שמדובר באוסף של מסמכים, שקובצו בזמני ההתכנסויות של ראשי המשפחות האיסלנדיות בת'ינגות (þing) — אסיפות עם. לאנדנאומאבוק היא המקור החשוב ביותר הן להיסטוריה הקדומה של איסלנד והן לגנאלוגיה של העם האיסלנדי.
לאנדנאומאבוק כוללת חמישה חלקים ומעל 100 פרקים. בחלק הראשון מסופר על גילויה של איסלנד על ידי הנורדים. שאר חלקי העבודה מונים את המתיישבים באי לפי הסדר הגאוגרפי של נחלותיהם, כאשר התיאור מתחיל במערב ומסתיים בדרום.
בלאנדנאומאבוק נמנים שמותיהם של 435 גברים, רובם ממוצא נורווגי, שהיו הראשונים להתיישב באי בשנים 930-874. בנוסף, מסופר היכן כל אחד מהם התיישב, מצוינים גבולות נחלתו (היישובים), מי היו אבותיו, וצאצאיו עד המאה ה-12. מרבית המתיישבים מגל ההגירה הראשון, הקימו נחלות בדרום-מערב ובצפון האי.
בסך הכל, העבודה מתארת מעל 3,000 בני אדם ו-1,400 יישובים. היא כוללת אירועים חשובים בחיי המתיישבים — כציבור וכמשפחות — במאות ה-11-9. לפעמים, לתיאורים הגנאלוגיים וההיסטוריים, נלווים אנקדוטות.
מפרץ באפין

היסטוריה

האירופי הראשון שחקר את מפרץ באפין היה החוקר הבריטי ג'ון דייוויס בשנת 1585. ויליאם באפין ערך מספר מסעות מחקר לאוקיינוס הארקטי, והגיע אל המפרץ בשנת 1616. במהלך מסעות אלה הגיע למסקנה כי המעבר הצפון מערבי אינו נמצא באזור מפרץ הדסון.

גאוגרפיה

מפרץ באפין הוא זרוע של האוקיינוס הארקטי. במערבו נמצא האי באפין, במזרחו גרינלנד ובצפונו האי אלסמיר. המפרץ מחובר לאוקיינוס האטלנטי דרך מצר דייוויס ולאוקיינוס הארקטי דרך מצרי נארס.

בעלי חיים

במפרץ באפין מצויים כ-21,000 לווייתני בלוגה, המצויים בסכנת הכחדה
מרוץ 24 השעות של נורבורגרינג

היסטוריה

המרוץ נוסד בשנת 1970 בהשראת מרוץ 24 השעות של לה מאן ובמקור נועד לתת מענה לנהגים חובבנים הנוהגים במכוניות ייצור סדרתיות כחלופה למרוץ 1000 הק"מ של נורבורגרינג, המיועד לקבוצות מרוץ מקצועניות ולנהגים מקצוענים אשר חלקם נוהגים במכוניות אב טיפוס ייעודיות בקטגוריות בכירות. המרוץ מתקיים עם כיוון השעון במסלול באורך 25.378 ק"מ המהווה שילוב של מסלול הנורדשלייפה יחד עם מסלול הגרנד פרי של המתחם בו נערך בין היתר מרוץ הפורמולה 1.
כיום עדיין ישנם נהגים חובבנים המתחרים במרוץ עם מכוניתם הפרטית אולם בעשורים האחרונים החלה הנורמה של התארגנות קבוצות מרוץ תחת חסות מסחרית של חברות גדולות אשר התכנסו כדי לנצח את המרוץ עבור שותפיהן, ובנוסף החלו להשתתף במרוץ קבוצות מרוץ מקצועניות של מותגי רכב מובילים ונהגים מקצוענים. ייחודו של המרוץ הוא שבניגוד לתקנות המחמירות והנוקשות של אליפות העולם במרוצי סיבולת של הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA), תקנות ארגון ה-ADAC למרוץ 24 השעות של נורבורגרינג גמישות ולעיתים עממיות ומאפשרות כמעט לכל רכב בייצור סדרתי להשתתף במרוץ בתנאי שהוא תואם את תקנות הבטיחות.
כל מכונית המעוניינת להשתתף במרוץ משלמת דמי כניסה של כ-7,500 אירו, מתוכם 3,000 אירו משמשים כמקדמה עבור בנזין. נהגים המחזיקים ברישיון נהיגה בינלאומי רשאים להשתתף במרוץ בתנאי שיעברו קורס חובה המתקיים בשבוע שלפני המרוץ. בכל מכונית חייבים לנהוג בין שניים לארבעה נהגים וכל נהג רשאי לנהוג במהלך המרוץ בשתי מכוניות שונות. כל רכב החל משנת הייצור 1996 רשאי להשתתף במרוץ כאשר באפשרות כלי רכב שיוצרו בין השנים 1990–1995 להגיש בקשה מיוחדת שאישורה תיבחן בנפרד. כלי הרכב המתחרים במרוץ מחולקים לקטגוריות נפרדות ומסווגים על פי נתונים דומים.
האירוע מתקיים מדי שנה בדרך כלל בחודש מאי או יוני ונמשך על פני יממה שלמה בין שבת לראשון. המרוץ זוכה לפופולריות רבה בגרמניה במהלכו מגיעים מאות אלפי צופים, רבים מהם מגיעים למתחם הכולל בתוכו כרי דשא גדולים ושטחים פתוחים נרחבים עם ציוד מחנאות כולל מחוללים חשמליים ניידים, מקימים אוהלים, עוסקים בפעילויות פנאי רבות כגון ברביקיו וכדומה, כאשר ההרגשה הכללית במקום במשך כל סוף השבוע היא של יריד לשם הנאה, דבר המדגיש את ייחודיות המרוץ.