google/wiki40b huggingface dataset:
ג'סיקה בייל

ביוגרפיה

נולדה בשם ג'סיקה קלייר בייל, Jessica Claire Biel, בעיר אלי (Ely), שבמדינת מינסוטה בארצות הברית. אימה היא קימברלי (לבית קונרו), ואביה ג'ונתן אדוארד בייל הוא יזם אינטרנט בינלאומי ונכדו של מהגר יהודי-הונגרי (מקורו של שם משפחתם "בייל"). מרבית משפחתה נוצרית.

קריירה

החלה את הקריירה שלה כבר בילדותה כשעסקה בשירה, ובגיל 12 גם התחילה לדגמן.
החל מ-1996 החלה להופיע בסדרת הטלוויזיה של רשת The WB, "הרקיע השביעי", והשתתפה במשך עשור באחת עשרה העונות של הסדרה.
הסרט הראשון בו הופיעה בתפקיד משמעותי היה "הזהב של יולי", אשר הופץ בשנת 1997, הופעתה בסרט זיכתה אותה בפרס "Young Artist Award". ב-1998 שיחקה בייל בקומדיה המשפחתית של דיסני "I'll Be Home for Christmas".
ב-2001 שיחקה בסרט "חוקי המשיכה", וב-2003 בסרטים "המנסרים מטקסס" ו"בלייד: טריניטי". בייל נבחנה לתפקיד הראשי בסרט "אליזבת טאון", אך הפסידה אותו לשחקנית קירסטן דנסט, ושיחקה בסרט בתפקיד משני. ב-2007 שיחקה בסרט צ'אק ולארי, וב-2008 בסרט קלת דעת בתפקיד לריטה. השתתפה בסרט זיכרון גורלי שיצא לאקרנים ב-2012.
ב-2005 נבחרה על ידי המגזין "אסקווייר" לאישה הסקסית ביותר בעולם.

חיים אישיים

ב-4 בינואר 2012 התארסה לבן זוגה מזה 4 שנים, הזמר והשחקן ג'סטין טימברלייק, וב-19 באוקטובר באותה שנה הם התחתנו. לזוג בן שנולד ב-2015.
חיל האוויר הקטרי

היסטוריה

בתחילת דרכו, החיל הצטייד במטוסי הוקר הנטר לשעבר מחיל האוויר המלכותי, ובשנת 1979 רכש שישה מטוסי אלפא ג'ט. בין השנים 1980-1984 14 מטוסי מיראז' F1 נוספו לכוחות החיל. בשנת 1991 מטוס אחד של החיל נתרם על מנת לסייע ללחימה בעיראק במהלך מלחמת המפרץ. לאחר סיום העימות, הממשלה ביקשה לחזק את כוח ההגנה האווירי שברשותו, וכך הוקם בסיס נוסף לחיל באל עודייד. בשנות התשעים נרכשו מטוסי אלפא ג'ט נוספים שיכולים לשמש גם כמטוסי תקיפה, וטייסת של מטוסי מיראז' F-1 מצרפת. 
החיל מצויד גם ב-18 מסוקי אוגוסטה AW139. מסוקים אלה משמשים כמסוקי תובלה, חילוץ והצלה, סיור וכמסוקי משטרה. שלושה מסוקים נוספים הוזמנו במרץ 2011 לצורך פינוי רפואי. בשנת 2010 שירתו בחיל האוויר הקטרי כ-2,100 חיילים ובבסיסיו נכללו מטוסי מיראז' 2000, מסוקי איירוספסיאל גאזל ומטוס תובלה כבד מדגם בואינג C-17 גלובמאסטר III. החיל נעזר בטייסים בריטים לצורך אימונים והדרכות. בינואר 2011 החיל בחן את המטוסים יורופייטר טייפון, F-35 לייטנינג II,F/A-18 סופר הורנט, F-15 איגל ודאסו ראפאל בתור יורשים למטוסי המיראז' 2000. במאי 2015, החיל החליט לרכוש 24 מטוסי ראפאל בעלות של כ-7 מיליארד דולר.    
ביוני 2015, נמסר בכלי התקשורת שהחיל יצטייד ב-4 מטוסי תובלה נוספים מדגם C-17, בנוסף לארבעת המטוסים הקיימים שנמסרו לחיל בשנים 2009 ו-2012.

כוח ההגנה האווירית

במסגרת הפקת לקחים ממלחמת המפרץ, החליטה קטר לשים דגש מיוחד על פיתוח מערך ההגנה האווירית שלה. לצורך כך בוחנת קטר רכישת סוללות פטריוט והביעה התעניינות גם במערכת SA-10. כיום, מפעילה קטר כמה סוללות הוק משופרות ומשגרי רולנד-2, חלקם מוצבים להגנה סטאטית ואחרים משמשים כטק"א נייד. הקטרים מפעילים גם טילי כתף מסוג סטינגר שנרכשו בשנות ה-80.
אל רחום שמך

תוכן ומבנה הפיוט

הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה. כל הפסוקים מסתיימים במילה "שְׁמֶךָ". חתימת הפיוט משמשת פתיחה לפיוט הבא בעקבותיו: עשה למען שמך, עשה למען אֲמִתָּךְ.
הפיוט מתאר את שמותיו של האל הרחום והחנון, שיחמול על העם שקרוי על שמו.
הבקשה נשענת על הרעיון המובע בספר יחזקאל, פרק ל"ו, פסוקים כ"ב-כ"ד: "לֹא לְמַעַנְכֶם אֲנִי עֹשֶׂה בֵּית יִשְׂרָאֵל כִּי אִם לְשֵׁם קָדְשִׁי אֲשֶׁר חִלַּלְתֶּם בַּגּוֹיִם אֲשֶׁר בָּאתֶם שָׁם. וְקִדַּשְׁתִּי אֶת שְׁמִי הַגָּדוֹל הַמְחֻלָּל בַּגּוֹיִם אֲשֶׁר חִלַּלְתֶּם בְּתוֹכָם וְיָדְעוּ הַגּוֹיִם כִּי אֲנִי ה'... וְלָקַחְתִּי אֶתְכֶם מִן הַגּוֹיִם וְקִבַּצְתִּי אֶתְכֶם מִכָּל הָאֲרָצוֹת וְהֵבֵאתִי אֶתְכֶם אֶל אַדְמַתְכֶם."

ראה בעני עמך

בעשרת ימי תשובה יש מוסיפים בקהילות הספרדים פיוט זה:
אֵל רַחוּם שְׁמָךְ. אֵל חַנּוּן שְׁמָךְ. רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:

אֵל אַדִּיר שְׁמָךְ. אֵל בָּרוּךְ שְׁמָךְ. אֵל גָּדוֹל שְׁמָךְ. אֵל דָּגוּל שְׁמָךְ: רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:"

אֵל הָדוּר שְׁמָךְ. אֵל וָתִיק שְׁמָךְ. אֵל זַכָּאי שְׁמָךְ. אֵל חוֹנֵן שְׁמָךְ: רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:

אֵל טָהוֹר שְׁמָךְ. אֵל יָחִיד שְׁמָךְ. אֵל כַּבִּיר שְׁמָךְ. אֵל לָעַד שְׁמָךְ: רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:

אֵל מֶלֶךְ שְׁמָךְ. אֵל נוֹרָא שְׁמָךְ. אֵל סוֹמֵךְ שְׁמָךְ. אֵל עוֹזֵר שְׁמָךְ: רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:

אֵל פּוֹדֶה שְׁמָךְ. אֵל צַדִּיק שְׁמָךְ. אֵל קָדוֹשׁ שְׁמָךְ. אֵל רַחְמָן שְׁמָךְ: רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:

אֵל שַׁדַּי שְׁמָךְ. אֵל שׁוֹמֵר שְׁמָךְ. אֵל תּוֹמֵךְ שְׁמָךְ. אֵל תָּמִים שְׁמָךְ: רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ. רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ:
כל פסוק, המורכב משלוש מילים פותח במילה "אֵל", אחריו אחד מכינויי האל ולסיום המילה "שְׁמָךְ".
האותיות הראשונות של כינויי האל בכל תיבה בפיוט יוצרות אקרוסטיכון אלפביתי.
לאחר כל ארבעה כינויים כאלו מופיעה הבקשה החוזרת המפנה את רחמיו של ה' ואת יתר תכונותיו החיוביות כלפי עמו וכלפי העולם כולו. 
הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא המשפט "רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ, רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ." בדרך כלל שר החזן כל בית בן ארבעה תארים, וקהל המתפללים עונה כנגדו את הרפרן.
ג'וליו גאטי-קאזאצה

ג'וליו גאטי-קאזאצה (באיטלקית: Giulio Gatti-Casazza; ‏3 בפברואר 1869 - 2 בספטמבר 1940) היה מנהל לה סקאלה במילאנו ואחר המטרופוליטן אופרה בניו יורק, בראשית המאה ה-20.

ביוגרפיה

גאטי-קאזאצה נולד באודינה שבצפון איטליה ובשנת 1893 תפס את מקום אביו כמנהל התיאטרון העירוני של פרארה. הוא כיהן כמנהל "לה סקאלה" במילאנו בשנים 1898 - 1908, כאשר היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק. הוא עמד בראש המטרופוליטן אופרה משנת 1908 עד 1935. בשנת 1910 נשא לאישה את זמרת הסופרן פרנסס אלדה; הם התגרשו ב-1928 והוא התחתן עם הרקדנית רוזינה גאלי. גאטי-קאזאצה פרש בשנת 1935 ואת שנות חייו האחרונות עשה במולדתו, איטליה. הוא מת ב-1940 בפרארה.
הטנור הנודע בנימינו ג'ילי הסתכסך עם גאטי-קאזאצה בשנת 1932 על רקע צמצום השכר, שהמנהל רצה לכפות על זמרי הלהקה, ופרש מן המטרופוליטן. גם לילי פונס ורוזה פונסל התרעמו על הקיצוץ, מה גם שנודע, כי המנהל עצמו דאג להגדיל את משכורתו שנה קודם לכן, כך שהקיצוץ הכפוי השיב את משכורתו הוא לדרגתה הקודמת.
הר סטורם (איי פוקלנד)

גאוגרפיה

גובהו של ההר 521 מטרים מעל פני הים, והוא ההר התשיעי בגובהו באיי פוקלנד. ההר ממוקם על חצי אי הבולט לתוך דרום האוקיינוס האטלנטי הדרומי, בין מפרץ ביירון ומפרץ המלך ג'ורג'. בשל מיקומו החשוף לרוחות האוקיינוס, ההר מוכה סערות רבות, ומכאן שמו.
אמיליו אסטבז

ביוגרפיה

אסטבז נולד בניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא בריטי ואירי, אם כי סבו מצד אביו היה מהגר מספרד. הוא בנם של השחקן מרטין שין המוכר מסדרת הטלוויזיה "הבית הלבן" ואשתו ג'נט טמפלטון. אביו ממשפחה קתולית, בעוד אימו ממשפחה בפטיסטית. הוא אחיהם הגדול של השחקנים צ'ארלי שין, רמון אסטבז ורנה אסטבז.
הוא בחר שלא לאמץ את שם הבמה של אביו ונותר עם שם ילדותו – "אסטבז".

קריירה

בשנות ה-80, שהיו תחילת הקריירה הקולנועית שלו, השתייך אסטבז לחבורת שחקנים צעירה ומבטיחה שכונתה "בראט פק" (The brat pack) שכיכבה לרוב בסרטים בהם היה מעורב הבמאי ג'ון יוז. על החבורה נמנו בין השאר רוב לאו, מולי רינגוולד, מתיו ברודריק, רוברט דאוני ג'וניור, דמי מור, ג'אד נלסון, אלי שידי ואנדרו מקארתי.
בשנת 1986 גילם אסטבז את סגן המנהל של "דיקסי בוי" ביל רובינסון, שחיסל שלוש מכונות שהתעוררו לחיים בעקבות קרינה חוצנית, בהן את משאית הגובלין הירוק בסרט "מקסימום אוברדרייב".
בשנת 1987 היה אסטבז מאורס לתקופה קצרה לשחקנית דמי מור ובשנת 1992 נישא לזמרת והרקדנית פאולה עבדול, ממנה התגרש כעבור שנתיים.
האקדמיה ללשון הערבית בקהיר

האקדמיה ללשון הערבית בקהיר (בערבית: مجمع اللغة العربية بالقاهرة) היא אקדמיה ללשון הפועלת בקהיר שבמצרים במטרה לפתח ולהסדיר את השפה הערבית בה. האקדמיה נוסדה בשנת 1932. מאז היווסדה, מובילה האקדמיה ללשון הערבית בקהיר את תהליך חידושה ופיתוחה של הלשון הערבית הכתובה והפיכתה ללשון מודרנית.
פמיניזציה (BDSM)

אינטראקציה מינית

ניוש יכול להיות בעצמו מעורר מינית כפטיש, או לחלופין כחלק ממשחק תפקידים מיני.
במשחק התפקידים המיני, המנויש יקיים יחסי מין כפי המצופה מאישה, לרוב אישה כנועה. המנויש לרוב ייחדר באופן אנאלי באמצעות אביזרי מין שונים. 
ישנם מנוישים אשר הולכים עם חגורת-צניעות אשר מונעת מהם לקיים יחסי מין או אוננות, ומדגישה עבורם את תפקידם המיני כדמויי אישה.
אורלה קראוזה

תאורית הפתיחות

על שמו של קראוזה קרויה הסתעפות קראוזה בפתיחת רגלי המלכה 1. ד4 ד5 2. פו3 ג5. 
קראוזה מצא רעיונות חדשים רבים בהגנה הסלאווית  במהלך שנות העשרים, בין היתר: .1 ד5 ד5 2. ג4 ג6 3. פו3 פו6 4. פג3 ד:ג4 5. א4 רו5 6. פח4

ספר שכתב

קראוזה ניתח את המשחקים של שלוש אליפויות ארצות הצפון בספר
De nordiska schackkongresserna: Stockholm 1897, Köpenhamn 1899, Göteborg 1901
איחוד הקיבוצים

איחוד הקיבוצים היא תנועה קיבוצית שנוסדה בשנת 1951.
בראשית שנות החמישים, עבר משבר קשה על תנועת הקיבוץ המאוחד, על רקע מחלוקת קשה בדבר הזיקה - האידאולוגית והפרקטית לברית המועצות הקומוניסטית. קבוצת המיעוט שכללה את תומכי מפא"י פרשה מהקיבוץ המאוחד ובמהלך כנס בנצר סרני, הקיבוצים חברי הקבוצה הקימו מסגרת בשם "איחוד הקיבוצים". מספר חודשים מאוחר יותר התאחד איחוד הקיבוצים עם חבר הקבוצות, ל"איחוד הקבוצות והקיבוצים". 
המשבר, שהתרחש ברוב קיבוצי הקיבוץ המאוחד, לווה בעימותים קשים, עד כדי פילוג, כאשר קיבוצים נחלקו לשניים, וחברויות ואף משפחות התפרקו. 
במהלך התקופה הקצרה בה היה איחוד הקיבוצים ישות עצמאית, ניסו חבריו להקים תנועת נוער (נוער האיחוד), עיתון, להרחיב סמינר (בית ברל) למרכז רעיוני ואף העלו קיבוץ אחד על הקרקע. בספטמבר 1951 עלו על הקרקע בנגב המערבי, ליד סעד ומפלסים הגרעינים הגרעינים "יגב" ו"שמח" בוגרי תנועת הנוער החלוצית "הבונים" יוצאי מצרים וטנג'יר שהתארגנו לעליה על הקרקע באפיקים וקבלו הכשרתם גם באיילת השחר ובעין חרוד. מאוחר יותר שונה שמו של המקום לכפר עזה.
פנסיון שמידט

פנסיון שמידט הוא מבנה אשר שימש במקור כביתו של ראש ועד המושבה של המושבה הגרמנית בירושלים. המבנה ממוקם ברחוב עמק רפאים 8.
המבנה הראשון באתר נבנה בשנת 1875 על ידי ניקולאי שמידט השני, שהגיע לירושלים מרוסיה. בנו, ניקולאי שמידט השלישי היה בעל כרמים וסוחר יינות. בשנת 1928 בנה ניקולאי שמידט השלישי פנסיון בחזית המבנה המקורי שנקרא "פנסיון ניקולאי שמידט" (Pension Nikolai Schmidt) בו התגוררו תלמידי בית הספר התיכון הטמפלרי שהגיעו לירושלים ממושבות טמפלריות אחרות לצורך לימודיהם.
הבניין שימש להתכנסויות החילוניות בשכונה, ולאירועי תרבות, ושימש מקום משכנה של המקהלה הטמפלרית המקומית.
בצלע הבניין השתמר גרם מדרגות מקורה עץ האופייני לבנייה הטמפלרית.
גאורגה אפוסטול

ילדותו, לימודיו ופעילותו המחתרתית

גאורגה אפוסטול נולד ביישוב קטן על יד הכפר טודור ולדימירסקו באזור טקוץ' שבמחוז גאלאץ, רומניה כבן לעובד שרות הרכבות. אחרי לימודים בבית ספר יסוד, בין השנים 1927-1931 למד בבית ספר מקצועי לעובדי הרכבת. הועסק בהמשך בשרות הרכבת הרומני. בקרב עובדי שרות זה נמצא במחצית הראשונה של המאה ה-20 אחד ממרכזי הכוח של המפלגה הקומוניסטית הרומנית הקטנה. לפי מקורות אחדים בשנת 1926 היה עדיין מקורב למפלגת האיכרים, בשנת 1929 התחבר לחוגים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ובשנת 1934 התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית, לצדו של גאורגיו-דז'. כמוהו גם אפוסטול נשפט ונכלא בדופטאנה בעקבות השתתפותו במאבקי הפועלים שבמפעלי גריביצה של שרות מסילות הברזל (1933). נאסר שוב ב-1936 אחרי שנבחר ליושב ראש איגוד הנוער הקומוניסטי במחתרת.
בין השנים 1937–1944 ישב רוב הזמן במאסר, בהתחלה 3 שנים בגאלאץ ובדופאטנה, אחר כך במחנות לאסירים פוליטיים בטרגו ז'יו, קראקל ומיירקוריה צ'וק יחד עם גאורגיו דז', אמיל בודנראש וקיבו סטויקה. באפריל 1944 השתחרר מהמאסר (לפי ההיסטוריה הרשמית של המפלגה - ברח מהמחנה).

השנים בשלטון

בין 1945-1952 גאורגה אפוסטול מילא את התפקיד של ראש הקונפדרציה הכללית של האיגודים המקצועיים - (ה"סינדיקטים") - הנכפפו ברומניה למרות המפלגה הקומוניסטית שעלתה לשלטון בשנת 1946 בנסיבות הכיבוש הסובייטי.
אפוסטול היה למעלה מעשרים שנה, בין השנים 1948–1969, חבר הלשכה הפוליטית (פוליטבירו) של "מפלגת הפועלים" (הקומוניסטית) הרומנית ומילא לפרק זמן קצר את התפקיד הבכיר של ,מזכיר הראשון של המפלגה (בשנים 1954-1955). בשנים 1953-1954 היה שר החקלאות והסילביקולטורה ופעמיים מונה לתפקיד סגן ראש ממשלת רומניה. בשנות החמישים ובשנות השישים של המאה ה-20 חזר פעמיים לתפקיד של מנהיג ארגון האיגודים המקצועיים: בין השנים 1955-1961 יו"ר המועצה המרכזית של האיגודים המקצועיים ובין 1967–1969 יו"ר האיחוד הכללי של האיגודים המקצועיים. 
נחשב שנים רבות ליורש אפשרי של גאורגיו דז'. אחרי מותו של זה נבחר עדיין כחבר בפרזידיום הקבוע של הוועד המרכזי של המפלגה (1965–1969) אבל לא הצליח לגבור על צ'אושסקו בתחרות על תפקיד המזכיר הכללי של המפלגה.

סיום הקריירה הפוליטית

בעל תדמית שמרנית, אפוסטול נכשל במאבק הירושה מול ניקולאה צ'אושסקו בין השאר, בגלל תמיכתם של אמיל בודנראש ושל ראש ממשלת רומניה דאז, יון גאורגה מאורר, בצ'אושסקו. בסופו של דבר, בעידן צ'אושסקו, בשנת 1969, הודח אפוסטול מהנהגת המפלגה, מונה קודם בראש המינהל הכללי לרזרבות המדינה 
1969–1975. סולק מתפקיד זה ב-13 במרץ 1975 בנימק של "סטיה מהמוסר". מאוחר יותר, בין השנים 1977–1988 התמנה לשגריר רומניה במספר מדינות דרום-אמריקאיות: קודם בארגנטינה 
ואורוגוואי ואחר כך בברזיל.
אפוסטול טען שצ'אושסקו נתן בשלב מסוים הוראה לסקוריטטה לביים את מותו בתאונת דרכים. אחרי שנאלץ לפרוש מעבודתו הדיפלומטית בשנת 1988, נמנה גאורגה אפוסטול עם חותמי "מכתב השישה" משנת 1989 שמתח בקורת על הנהגתו של צ'אושסקו וקרא לרפורמה. תוכן מכתב זה פורסם בשידורי "בי.בי סי". בעקבות גישתו האופוזיציונית אפוסטול הושם במעצר בית. 
אחרי מהפכת דצמבר 1989 שהביאה לקץ שלטון הזוג צ'אושס'קו ולסיום המשטר הקומוניסטי בארצו, אפוסטול שוחרר ממעצר הבית. ניסה יחד עם אחד ממקרובי צ'אושסקו לשעבר, איליה ורדץ, להקים מפלגה שמאלנית קקיונית בשם "המפלגה הסוציאליסטית של הפועלים". 
נפטר בגיל 97 באוגוסט 2010 בבוקרשט.
Reclassified

רקע

ב-4 בספטמבר 2014 הודיעה אזליה כי היא מתכננת להוציא מהדורה מחודשת לאלבום הבכורה שלה, The New Classic. אזליה ציינה כי באלבום תתארח הזמרת הבריטית אלי גולדינג, ופרסמה הצצה לשיר "Beg For It", בהשתתפות הזמרת מו. באוקטובר פרסמה חברה של אזליה באינסטגרם שתי הצצות לשירים "Beg For It" ו-"Iggy SZN".
ב-23 באוקטובר 2014 יצא לאור השיר "Iggy SZN" כסינגל שיווקי.
פרשת המן

פָּרָשַׁת הַמָּן היא פרשה בפרק ט"ז בחומש שמות (פרשת בשלח), שבה מסופר על ירידת המן לבני ישראל במהלך נדודיהם במדבר סיני. נהוג לקשר פרשה זו לנושא הפרנסה.

תוכן הפרשה

על פי המתואר בתחילת פרק ט"ז, בני ישראל פונים בתלונה אל משה ואהרן כי אין בידיהם אוכל, וכי הם מעדיפים מוות בעבדות מצרים, מאשר מוות מרעב במדבר סיני. בתגובה, אלוהים אומר למשה כי מעתה ירד לבני ישראל לחם בבוקר ובשר בערב, כאשר הלחם הוא המן. ירידת המן התרחשו מספר ניסים: איסוף המן היה תמיד בשיעור עומר (עשירית האיפה, בין 1.5 ל-3 ק"ג) לנפש בימות השבוע, עומר כפול ביום שישי, בעוד בשבת לא ירד כלל מן. בני ישראל נצטוו שלא לשמור מן מיום אחד למשנהו (למעט מיום שישי לשבת), ומן שהושאר מיום ליום נרקב.

פרשת המן במסורת

יש הנוהגים לקרוא את פרשת המן מדי יום ביומו לאחר התפילה, ולכן היא נדפסה ברוב הסידורים לאחר תפילת שחרית. על פי מנהג זה נקראת הפרשה מפרק ט"ז, פסוק ד' ועד סוף הפרשה (ללא פתיחת הפרק המתארת את תלונות בני ישראל). 
בשבת פרשת בשלח בה קוראים את פרשת המן, יש מנהג לפזר שאריות האוכל לציפורים, וזאת בשל מדרש המספר כי בשבת הראשונה לירידת ה"מן" אמר משה כי בשבת לא ירד מן, וביום שישי תרד כמות כפולה גם בשביל שבת. דתן ואבירם פיזרו מהמן של יום שישי בשבת, וזאת כדי להפריך את דברי משה, אך ציפורים אכלו את המן שפוזר, וכך עם ישראל ראה את מימוש נבואת משה. לכן מפזרים את האוכל בשבת זו, בה קוראים בתורה על ירידת המן. בקהילות גאורגיה, נוהגים לאכול מאכל חיטה מיוחד שנקרא "קורקוטי", וזאת מפני "פרשת המן" המוזכרת בפרשה זו. באותו שבוע, ביום שלישי מקובל מרבי מנחם מנדל מרימנוב כי קריאת פרשת המן בסדר שנים מקרא ואחד תרגום היא סגולה לפרנסה, ואכן אלפי יהודים, בעיקר חסידים, נוהגים לקבל מנהג זה.

פרשת המן בהגות

מקובל כי רוב תורותיו של רבי מנחם מנדל מרימנוב עסקו בפרשת המן, עליה הרחיב את הדיבור הן בהבנת הפרשה עצמה ומשמעותה, והן בעניין האותיות המרכיבות את המילה 'מן'. בספר מנחם ציון שערך רבי יחזקאל פאנעט, נרשם בהקדמה ש"עשרים ושתים שנה דרוש דרש מידי שבת בשבתו על פרשת המן". התעסקות זו נבעה כפי הנראה מהאותיות מם ונון הנמצאות הן בשמו העברי (מנחם), בשמו האידי (מנדל) ובשם מקומו (רימנוב). 
רב חסדא הביא ראיה מפרשת המן שעל אדם להשכים בערב שבת, לטרוח ולזמן הוצאת שבת. זמן לקיטת המן, הייתה בשעת בוקר מוקדמת כמו שנאמר "וַיִּלְקְטוּ אֹתוֹ בַּבֹּקֶר בַּבֹּקֶר". על סדר היום השישי נאמר בתורה כי "וְהָיָה בַּיּוֹם הַשִּׁשִּׁי וְהֵכִינוּ אֵת אֲשֶׁר יָבִיאוּ", - כלומר: מיד לאחר שיביאו את המן בהשכמה, יכינו אותו לאכילה. ומכאן, שיש להשכים ביום השישי כדי להכין את צורכי שבת.
מוסטפא הראשון

ביוגרפיה

המנהג באימפריה העות'מאנית היה כי עם עלייתו לשלטון של סולטאן חדש יוצאו להורג כל אחיו, במטרה למנוע תביעות נוספות לכתר (אביו של מוסטפא, מהמט השלישי, הוציא להורג עם עלייתו לשלטון את 19 אחיו). אולם אהמט הראשון כשמונה לסולטאן בגיל 13, חס על חייו של אחיו בן ה-12 מוסטפא.
הסיבה לכך היא כי בעת עלייתו לשלטון, לא היו לאהמט ילדים, כך שמוסטפא היה יורשו היחיד. אולם גם לאחר שלאהמט נולדו מספר בנים, מוסטפא נשאר בחיים, ככל הנראה בשל בעיותיו הנפשיות הברורות. סיבה נוספת אפשרית היא השפעתה הרבה של קסם סולטאן, אשתו האחרונה של אהמט, שרצתה למנוע את שלטונו של בנו הבכור (מאישה אחרת), עות'מאן.
במשך כל שלטונו של אחיו היה מוסטפא כלוא בקפס, עובדה שייתכן והשפיעה על בריאותו הנפשית אף יותר.
הון שחור

צעדים לצמצום ההון השחור

כצעד לצמצום ההון השחור מינתה הממשלה בשנת 2014 את הוועדה לבחינת צמצום השימוש במזומן במשק הישראלי, בראשותו של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, הראל לוקר. במאי 2014 הגישה הוועדה דו"ח ביניים. על פי דו"ח זה, "על פי אומדני רשות המיסים, כחמישית מהפעילות הכלכלית במדינת ישראל אינה מדווחת, קרי מדובר בכלכלה שחורה! משמעותה של הכלכלה השחורה בישראל היא אובדן הכנסות ממסים בהיקף של כ-40-50 מיליארדי שקלים מדי שנה. ... על כל שקל מס הכנסה שנגבה משכיר - אזרח אחר מעלים שקל מקופת המדינה. אולם, הנזק למשק ולחברה בישראל מקיומה של כלכלה שחורה בהיקף כה נכבד אינו מסתכם בהפסד הכלכלי לבדו. כלכלה שחורה פוגעת בלכידות החברתית ובחוסן הלאומי ומערערת את לגיטימיות שלטון החוק וסדרי הממשל. היא פוגעת בשוויון בכלל, ובשוויון בנשיאה בנטל האזרחי בפרט." בהתאם למנדט שניתן לה גיבשה הוועדה "מתווה פעולה ודרכים ליישום מדיניות להגבלת השימוש במזומן כאמצעי תשלום במשק הישראלי עבור מוצרים ושירותים. זאת במטרה לצמצם את תופעת ההון השחור בישראל, להילחם בפשיעה ובהלבנת ההון ולאפשר שימוש באמצעי תשלום מתקדמים ויעילים."
בהתאם להמלצות הוועדה אישרה הכנסת, במרץ 2018, את חוק לצמצום השימוש במזומן, התשע"ח–2018. החוק קובע שהחל מ-1 בינואר 2019 יאסר על עוסק לשלם או לקבל תשלום במזומן בעבור עסקה, אם מחיר העסקה עולה על 11,000 ש"ח. בעסקה בין מי שאינם עוסקים יאסר לשלם או לקבל תשלום במזומן בעבור העסקה, אם מחיר העסקה עולה על 50,000 ש"ח.
ג'אן מריה וולונטה

חייו

וולונטה נולד ב-9 באפריל 1933 במילנו. סיים את לימודיו בשנת 1957 ברומא. לאחר סיום לימודיו שיחק וולונטה למשך תקופה קצרה בטלוויזיה ובתיאטרון. הופעת הבכורה שלו בקולנוע הייתה בסרט "Sotto dieci bandiere" שיצא ב-1960 בבימויו של דואיליו קולטי. ב-1964 גילם וולונטה את רָמוֹן רוֹחוֹ (Ramón Rojo) בסרט "בעבור חופן דולרים" וב-1965 ואת אינדיו בסרט ההמשך "הצלפים". שני הסרטים בוימו על ידי סרג'ו ליאונה, אז במאי לא ידוע. ההצלחה הבלתי צפויה שלה זכו הסרטים הקנתה לוולונטה פרסום בינלאומי.
במהלך הקריירה שלו שיחק וולונטה גם במספר קומדיות כדוגמת "רכיבה על נמר" (1961), אבל הממד העיקרי במשחקו היה בסרטי דרמה.
ב-1970 שיחק בסרט הפשע המעגל האדום בבימויו של זאן פייר מלוויל.
בשנת 1983 זכה וולונטה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל קאן על השתתפותו בסרט "מותו של מריו ריצ'י" (La mort de Mario Ricci), ובשנת 1987 זכה שוב בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין על משחקו בסרט "ll caso moro". בשנת 1990 הוא הוכתר כשחקן הטוב ביותר באירופה על משחקו בסרט "דלתות פתוחות", ובשנת 1991 זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה עבור תרומתו לקולנוע.
וולונטה מת מהתקף לב ב-1994, במהלך צילומי הסרט "המסע של אודיסאוס" (Ulysses' Gaze). לבקשתו, הוא נקבר בבית קברות קטן על האי סרדיניה.
מיילס ברידג'ס

ראשית חייו

מיילס נולד ב-21 במרץ 1998 לסינתיה וריימונד ברידג'ס. אביו, שהיה גם הוא כדורסלן בתיכונים, אימן אותו בכדורסל כבר בגיל שנתיים.

שארלוט הורנטס (2018–הווה)

ב-21 ביוני 2018 נבחר ברידג'ס בבחירה ה-12 של דראפט ה-NBA‏ 2018 על ידי קבוצת לוס אנג'לס קליפרס, והועבר מידית לשארלוט הורנטס. ב-2 ביולי 2018 חתם באופן רשמי על חוזה בשארלוט. ברידג'ס השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA בשנת 2019.
ספרי בלנטיין

ספרי בלנטיין (באנגלית: Ballantine Books) הוא בית הוצאה לאור הממוקם בארצות הברית.
בית ההוצאה לאור נוסד בשנת 1952 בידי בטי ויאן בלנטיין וזכתה להצלחה. בשנת 1973 נרכשה ההוצאה בידי רנדום האוס שבתורו נרכש ב-1998 בידי חברת ההוצאה לאור הגרמנית "ברטלסמן".
בין ספרי המדע הבדיוני שראו אור בספרי בלנטיין, מוכר הספר פרנהייט 451 של ריי ברדבורי, וסדרת מדע בדיוני בעריכת פרדריק פול.
בין הסופרים המפרסמים את ספריהם בקביעות באמצעות בית ההוצאה לאור וספריהם תורגמו לעברית: סטיב ברי, לינדה הווארד וג'ונתן קלרמן.
ים השיבולים

"ים השיבולים" הוא שיר ישראלי, שנכתב על ידי יצחק קינן והולחן על ידי חיים אגמון.
השיר נכתב על ידי קינן בראשית שנות השבעים, בעת שעבד כמורה בבית שאן. הוא בוצע במקור על ידי להקת הזמר והמחול של העיירה, אשר שרה את השיר במסגרת הופעות ברחבי הארץ. 
אגמון, אשר שימש באותה תקופה כמנהל המוזיקלי של להקת הגבעטרון, הביא עמו את השיר אליה. הביצוע של הלהקה לשיר הקנה לו פרסום ופופולריות גדולים, והוא הפך לאחד משיריה הבולטים ביותר של הלהקה ולסמל שלה. 
השיר זכה לביצועים נוספים, בהם ביצועים של להקת "השיבולים", שגם היא כגבעטרון בת קיבוץ גבע.
במעמד הענקת פרס ישראל לגבעטרון, ביום העצמאות החמישים ותשעה (תשס"ז), שרה הלהקה את השיר על במת הטקס.

אזכורים בתרבות

כאחד מהשירים הבולטים של הגבעטרון, נתפס השיר כמזוהה עם האשכנזיות בכללותה ועם התנועה הקיבוצית בפרט.
השיר היה חלק ממערכון סאטירי של התוכנית 'ארץ נהדרת' על ירדנה ארזי והגבעטרון. כמו כן, שימש כקטע פתיחה בתוכנית 'היהודים באים' באחד מקטעי הפרודיה על הגבעתרון.
קו פיקדילי

היסטוריה

הקו המקורי נבנה בין פינסבורי פארק (Finsbury Park) להאמרסמית' (Hammersmith), כשמתוכו הקטע בין פינסבורי פארק לברונס קאורט (Barons Court), באורך 15.3 ק"מ, נבנו כמנהרה תת-קרקעית, והמשכו של המסלול מברונס קאורט להאמרסמית' נבנה על גבי הקרקע. ב-1910, 4 שנים אחרי הקמת הקו הוא מוזג עם רכבות אחרות וב-1928 הוקמה תחנת הרכבת Piccadilly Circus בכיכר פיקדילי. ב-1932 הוארך הקו בשני הכיוונים, לסאות' הארוו (South Harrow) מצפון מערב, ולארנוס גרוב (Arnos Grove) מצפון מזרח. ההמשך לאוקסברידג' (בצפון מערב) וקוקפוסטרס (בצפון מזרח) הושלמו שנה לאחר מכן, ב-1933. בשנים מאוחרות יותר הוארך הקו מערבה להאונסלאו ווסת' (Hounslow West) והאטון קרוס, בשנת 1975, ולנמל התעופה הית'רו - טרמינלים 1,2,3 ב-1977. ב-1986 נפתח קטע נוסף בצורת לולאה אשר צירף את טרמינל 4 לשירות. במרץ 2008 עם פתיחתו של הטרמינל החדש, טרמינל 5, נפתח קטע חדש שהאריך את הקו עד לטרמינל. קטע זה הוא המסילה החדשה הראשונה שנפתחה מאז הארכתו של קו ג'ובילי ב-1999.

נתונים ומספרים

קו פיקדילי הוא קו עמוק, אורכו 71 ק"מ, יש בו 52 תחנות בין קוקפוסטרס לאוקסברידג' או הית'רו, ובשעות השיא של הבוקר והערב פועלות בו 79 רכבות. בקו נוסעים מדי יום כ-530,000 נוסעים (באמצע השבוע), ובסך הכול מעל 176 מיליון נוסעים בשנה. מרכז הבקרה והפיקוח של הקו נמצא בתחנת ארלס קורט. קו פיקדילי מחזיק בשיא המרחק הקצר ביותר בין שתי תחנות סמוכות במערכת הרכבת התחתית של לונדון, 260 מטר בלבד בין התחנות לסטר סקוור (Leicester Square) וקובנט גרדן (Covent Garden).
ג'ובאני במבו

ג'ובאני במבו (באיטלקית: Giovanni Bembo; ‏ 21 באוגוסט 1543 - 16 במרץ 1618) היה הדוכס ה-92 של ונציה. במבו כיהן כדוג'ה מאז מינויו ב-2 בדצמבר 1615 ועד פטירתו.
בתקופת כהונתו ניסה שגריר ספרד בוונציה, אלפונזו דה לה קואבה להביא, בלא הצלחה, לנפילת לה סרניסימה.

קורות חיים

ג'ובאני נולד בוונציה לאוגוסטין במבו וקיאה דל באסו. משפחת במבו הייתה אחת ממשפחות האצולה הוותיקות (vecchie) של ונציה, ואחת המשפחות העשירות בעיר.
בהיותו בן 12 החל במבו לעבוד בספינת קרב ונציאנית. הוא עבד על הספינה כ-16 שנים, ובין היתר השתתף בקרב לפאנטו בשנת 1571 תוך שהוא מפגין אומץ רב כאשר המשיך בלחימה על אף פציעותיו הקשות.
בעקבות הפגנת האומץ שלו מונה במבו לתפקיד פרוודיטורה, תפקיד אותו מילא בהצטיינות, ולימים מונה לתפקיד סאביו, קונסליירי ופרוקורטור.

בחירתו לתפקיד הדוג'ה

בעת מותו של מרקאנטוניו ממו ב-31 באוקטובר 1615 לא היה אציל ונציאני אשר לא הייתה מחלוקת בדבר התאמתו לתפקיד הדוג'ה. משפחות האצולה נחלקו בין המשפחות הוותיקות (vecchie), לבין המשפחות החדשות (ה-nuove) ולא יכלו להסכים על מועמד. לאחר מספר סבבי בחירה לא יכלו 41 בעלי זכות הבחירה להסכים, ומהומות החלו ברחבי ונציה.
לבסוף, רק ב-2 בדצמבר 1615 הושגה פשרה בין הפלגים והוחלט על בחירת במבו - מחד בין למשפחת אצולה ותיקה, ומאידך, בעל דעות מתונות התואמות את עמדות משפחות האצולה החדשות.
לאחר בחירתו, החל, כמקובל, פסטיבל חגיגי ברחבי העיר, אשר הביא להפחתת המתיחות בין הפלגים.

כהונתו כדוג'ה

בשנים שקדמו לכהונתו הותקפו אוניות הסוחר הוונציאניות על ידי שודדי ים אשר פעלו בתמיכת פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אחד ממעשיו הראשונים של במבו כדוג'ה היה להכריז מלחמה כנגד אוסטריה. במלחמת גרדיסקה, בקרבות שהתנהלו בפריולי, גרדיסקה ד'איזונצו, גריציה ואיסטריה הייתה ידה של ונציה על העליונה. הסכם השלום נחתם בפריז ב-27 בספטמבר 1617. 
בין השנים 1617–1618 ניסה אלפונזו דה לה קואבה, שגריר ספרד להביא להפלת המשטר ברפובליקת לה סרניסימה על מנת לאפשר את כיבושה על ידי ספרד. דה לה קואבה יזם מהומות ברחבי העיר, ובמבו פעל לייצב את השלטון, אולם נפטר טרם פתרון ניסיון הקשר.
במבו נפטר בוונציה ב-16 במרץ 1618.