google/wiki40b huggingface dataset:
שמורת יער יהודיה

שְׁמוּרַת יַעַר יְהוּדִיָּה היא שמורת טבע הנמצאת בדרום רמת הגולן, דרומית-מערבית למושב אניעם ולקצרין וצפונית למעלה גמלא. שטח השמורה הוא כ-66,000 דונם.
השמורה נמצאת במדרונות היורדים לבקעת בית צידה, בצפון-מזרח הכנרת. בשמורה עוברים מספר נחלים, נחל יהודיה, נחל גמלא, נחל דליות, נחל משושים ויובלו נחל זוויתן. הנחלים חושפים קילוחי בזלת בשכבות בעובי משתנה.  
העץ העיקרי הגדל ביער יהודיה הוא אלון התבור, ואליו מתלווה צמחייה שמרכיביה העיקריים הם שיבולת שועל נפוצה, שעורת הבולבוסין ותילתן הכדורים. במורד היער נמצאים שיזף מצוי ושיזף השיח.
מקור שמהּ של השמורה הוא בשם הכפר הנטוש אל-יהודיה הנמצא במרכזהּ. בכפר שרידי עתיקות ובהם מבנים בעלי קשתות, כותרות, אבני גזית ועליהן עיטור מנורה בת חמישה קנים וכן כלי צור מהתקופה הניאולתית הקדומה.

גופי מים וצמחייה

נחל גמלא ונחל דליות הם נחלים איתנים החוצים את רמת הגולן ממזרח למערב ומנקזים אזור עם מעיינות רבים. לאורך מסלולם מספר מפלים, ובהם מפל גמלא ומפל עסליא. ברחבי היער מצויים דולמנים שחלקם גלויים במלואם ואחרים נראים רק בצורה חלקית. במקומות אלו התגלו כלי מנחה ועצמות. 
במדרונות נחל דליות גדלים אלה אטלנטית, אשחר רחב עלים, דנדנה רפואית, הרדוף הנחלים, חשפונית עדינה, ליבנה רפואי, עבקנה שכיח, שיח אברהם, שערות שולמית, שקד קטן-עלים, שרכרך ריחני ותאנה. בקטעים המרכזיים של נחל דליות צומחים עצי ערבה רבים ושיחי הרדוף הנחלים. בקטעים הסלעיים צומחים חלבלוב מגובשש, פטל קדוש ושיח אברהם. המדרון הדרומי של הנחל מכוסה חורש ים תיכוני ובו אחירותם החורש, אלה ארצישראלית, אלה אטלנטית, אלון התבור, אלון מצוי, אלת המסטיק, אשחר, כליל החורש, עוזרר, ער אציל ושקד.
נחל זוויתן איתן לאורך כ-15 ק"מ. הוא ניזון ממעיינות קטנים שזורמים לאפיקו בחלקו העליון. לכל אורכו מפלים קטנים ובריכות מים. מבריכת מים בראש מפל הזוויתן, בריכה שבה משושים גדולים, נופל הזוויתן מגובה של כ-25 מטרים לבריכת מים נוספת. במדרונות נחל זוויתן גדלים אלה אטלנטית, אשחר רחב עלים, דנדנה רפואית, הרדוף הנחלים, חשפונית עדינה, ליבנה רפואי, עבקנה שכיח, שיח אברהם, שערות שולמית, שקד קטן-עלים, שרכרך ריחני ותאנה.
נחל משושים, הארוך ביותר ברמת הגולן (כ-20 ק"מ), יורד לכנרת מגובה של כ-400 מטרים. באגן ההקוות שלו כ-40 מעיינות, שמרביתם נובעים כל השנה. עד להישפכו לנחל זוויתן נוצר קניון צר ובו בריכות ומפלים. הבריכה הידועה ביותר היא בריכת המשושים, המהווה תופעה גאולוגית הנחשבת מרשימה ומיוחדת.

עמודי הבזלת

עמודי הבזלת נוצרו תוך כדי התקררות זרמי לבה לאחר התפרצות געשית. צורת המצולע המשוכלל מתקבלת כאשר פני הלבה מתקררים ומתכווצים, לעומת פנים הלבה אשר עודו לוהט ומוסיף לנוע. הבדלי הטמפרטורה בין החלק החיצוני והפנימי של הלבה גורמים לסידוק המעטה החיצוני. בהמשך, מהתפתחות סידוק זה נוצרת צורת המצולעים המשוכללים הנחשפים בערוצי הנחלים. גובה העמודים מגיע לכ-5 מטרים, כאשר רובם בעלי חמש, שש, ולעיתים אף שבע צלעות. קוטרו של כל עמוד הוא 30–40 ס"מ.

בעלי חיים

ביער מינים רבים של בעלי חיים. עם העופות שביער נמנים בז מצוי, חיוויאי הנחשים, נשר מקראי, רחם ועקב עיטי. ציפורי שיר מסוגים שונים כגון גיבתון אדום-מקור, גיבתון שחור-ראש, חמרייה חלודת-זנב, חנקן אדום-ראש, חנקן גדול, ירגזי מצוי, כחל מצוי, סבכי קוצים, עפרוני מצויץ, פיפיון הרים, תור צוארון ותפוחית מצויה.
תופעה מיוחדת בנחל דליות ונחל גמלא היא קינון עופות דורסים גדולים במצוקי הנחלים. נצפו באזור למעלה מעשרה אתרי קינון של נשרים.
עם היונקים המצויים ביער נמנים הדרבן, חזיר בר, נמייה מצויה, קרקל, זאב מצויזאב, לוטרה, צבי ושפן סלעים מצוי.
בן ציון שהם

ביוגרפיה

בן ציון שהם נולד וגדל בחיפה. בצעירותו התגייס לפלמ"ח (אחר כך לצה"ל) ולחם במלחמת השחרור במסגרת חטיבת הנגב. בשנות העשרים לחייו היה ממקימי קיבוץ תל רעים בנגב. בבגרותו למד שהם באוניברסיטה העברית בירושלים ובפקולטה לחקלאות ברחובות, שם התגורר עד פטירתו בשנת 2005. 
לימד ביולוגיה בגימנסיה הרצליה בתל אביב, ובשנים 1989–1993 שימש כמנהל הגימנסיה.
יהודי טיבולי

יהודי טיבולי הם יהודים שחיו בעיר טיבולי שבאיטליה.
הנוכחות היהודית הראשונה בעיר הייתה בתחילת שנת 1301 ועיסוקם העיקרי של יהודי העיר היה רפואה.
במאה ה-15 מצבה התרבותי של הקהילה התקדם נמצאו סימנים רבים  מאוחסנים בספריות גדולות.
טיבולי שימשה  מקום כינוסה של מועצת הקהילות היהודיות של איטליה המועצה התכנסה כדי לדון בחוקים האנטי יהודיים שנחקקו על ידי המועצה של בזל (1431-1449).
בית הקברות של הקהילה היהודית נמצא  שלושה קילומטרים ממרכז העיר לאורכו של רחוב טיבורטינה. בתקופה מאוחרת יותר הארכיונים מצביעים על מיקום  בית הקברות  ליד רחוב רוקה פיאה. 
בהסתמך על  מקורות ארכיוניים בית הכנסת היה ממוקם באזור שבין הרחוב דאי גרני ורחוב פלטינה, זה האחרון היה ידוע כ”רחוב היהודים”. הבניין  שהשתלב במשך מאות השנים יחד עם המבנים השונים ובסופו של דבר נהרס ובשנת 1937 כדי להרחיב את רחוב פלטינה.
הגטו היהודי היה  סגור בשני שערים האחד תחת קשת  מימי הביניים בתחילת רחוב גרנאי שממול כיכר  פלטינה  והשער השני  בסוף רחוב גרנאי  מול רחוב פלטינה.
לפי מקורות עתיקים משפחת ונטורה יצאה מטיבולי יחד עם עוד יהודים  שגורשו על ידי האפיפיור פיו החמישי בשנת 1568 (עמק הבכא, דף קי"ט).
בכנסיית סן סילבסטרו נמצא ציור פרסקו על הקיר של מהמאה ה-12, המתאר קבוצה של יהודים המעורבים בסכסוך עם הבישוף סילבסטר, המחלוקת התקיימה ב-315.
דיסניוורלד

החזון

הרעיון מאחורי בניית דיסניוורלד, היה רעיונו של וולט דיסני לבנות אתר נופש כדוגמת דיסנילנד על שטח הרבה יותר גדול, וזאת על מנת שניתן יהיה להרחיב את הפארק בלי מגבלות של שטח. דיסני רצה שדיסניוולרד יכלול גם "עיר עתידנית" שבה יוצגו ההתפתחויות של המדע והטכנולוגיה.
וולט דיסני חשב לבנות במקום קהילה שבה יחיו אנשים בסביבה עירונית אוטופית. הוא קרא ליישוב זה שתכנן לבנות "עיר קהילתית ניסיונית של המחר" ("Experimental Prototype Community (or City) of Tomorrow") ובקיצור - אפקוט - EPCOT. לימים, בשנת 1982, נבנה פארק שעשועים השונה מאוד מהתכנון המקורי של וולט דיסני, ואילו חזונו של וולט דיסני מומש למעשה בהקמת העיר סלברישן הסמוכה לפארק, בשנת 1996.
אף שוולט דיסני השתתף בתכנון של הפארק, הוא נפטר ב-1966 ולא זכה לראות את תחילת עבודות הבנייה. במקור נקרא האתר "דיסני וורלד" אולם לאחר מותו נקרא האתר על ידי רוי דיסני, אחיו של וולט - "וולט דיסני וורלד" - "עולמו של וולט דיסני".

ההיסטוריה של האתר

בשנת 1959, כאשר חברת וולט דיסני בניהולו של וולט דיסני החלה לחפש אתר מתאים להקמת פארק שעשועים שני, סקרים שנערכו הראו שרק 2% מהמבקרים בדיסנילנד הגיעו מזרחית מנהר המיסיסיפי - אזור בו נמצאים למעלה מ-75% מאוכלוסיית ארצות הברית באותה עת.
אחד האתרים שנבדק היה אורלנדו בפלורידה. וולט דיסני ביקר במקום ב-22 בנובמבר 1963, ומיד התאהב במקום, מאחר הוא נמצא על פרשת שתי הדרכים הראשיות של פלורידה, ובקרבת שדה תעופה צבאי שעמד להפוך לשדה תעופה בינלאומי.
ההחלטה נשמרה בסוד על מנת שמחירי הקרקעות לא יאמירו. חברת וולט דיסני השתמשה במספר חברות קש על מנת לרכוש 111 קמ"ר של אדמות ביצות - רובם נרכשו ב-23 באוקטובר 1964 על ידי חברת אייפור בעלות של 1.5 מיליון דולרים (שם החברה נבע משם הכביש שליד האתר - I4).
וולט דיסני נפטר ב-15 בדצמבר 1966, ואחיו רוי דיסני ניהל את הפרויקט לאחר פטירתו.
חוק מיוחד נחקק ב-12 במאי 1967, והפך את האזור למחוז עצמי בשליטה של חברת דיסני. בית המשפט העליון של פלורידה אף קבע שהמחוז רשאי להוציא אגרות חוב פטורות ממס - אף שהרוכשת היחידה של אגרות החוב הייתה חברת וולט דיסני.
ב-1967 החלו בייבוש הביצות ובבניית הפארקים.
מנוע בעירה חיצונית

מנוע בעירה חיצונית הוא מנוע חום, ששריפת הדלק בו מתבצעת במכלול חיצוני למנוע, בדוד קיטור. המנוע הוא המכונה בה נעשית העבודה המכנית ואליה מחובר הצרכן, בעוד שדוד הקיטור נפרד מן המנוע עצמו ואף מרוחק ממנו. במנוע בעירה פנימית, לעומת זאת, שריפת הדלק מתבצעת בתוך המכונה בה מתבצעת העבודה המכנית, למשל צילינדר של מנוע דיזל או מנוע בנזין.
אנרגיית החום המשתחררת בשריפת הדלק בכבשן דוד הקיטור מנוצלת להרתחת מים וליצירת קיטור בלחץ ובטמפרטורה גבוהים ביותר. באמצעות לחץ הקיטור מסובבים גלגל כפות של טורבינת קיטור או דוחפים בוכנה בתוך צילינדר של מנוע קיטור בוכנאי.
גודל נייר

גודל נייר הוא מידות האורך והרוחב של ניירות שונים.

תקן ANSI

מכון התקנים האמריקני ANSI אימץ את התקן ANSI/ASME Y14.1 עבור גודלי נייר.
התקן של ANSI דומה לתקן ISO בכך שחיתוך גודל מסוים לחצי יפיק שני דפים ממידת הגודל הקטנה יותר שאחריו, אך נבדל בכך שיחסי הפרופורציה של האורך והרוחב של הדפים אינם נשמרים במעבר בין מידות שונות (דבר זה מתקיים רק כאשר היחס בין האורך לרוחב הוא שורש 2 כמו בתקן ISO).
טנטרה

טנטרה היא השקפת עולם ודרך חיים שהתפתחה בהודו. בסנסקריט פירושה הוא "מארג" או "הרחבה". משמעות המונח הזה הוא: "אוסף של טכניקות משדות שונים המביאות להארה". המושג הזה מתייחס גם לתפיסת העולם הטנטרית, לפיה "הכול קשור בהכול". ריבוי הקשרים בין התופעות הסובבות אותנו ומערכת יחסי הגומלין ביניהם, יוצרים "מארג" מורכב בהרבה מהנראה לעין. ומתוך כך, "מרחיב" את גבולות האינדיבידואל אל מעבר לסביבתו המיידית. הטנטרה שמה דגש על הקשר בין הגוף לבין הנפש.
(You Drive Me) Crazy

וידאו קליפ

הווידאו קליפ לסינגל זה צולם על ידי נייג'ל דיק, הבמאי של שני הקליפים הקודמים של ספירס. בשנת 2000, הקליפ היה מועמד בטקס פרסי הווידאו של ערוץ MTV בקטגוריית "Best Dance Video", דבר שגרם לספירס להתגאות בעבודתה, שכן כל הקונספט של הקליפ היה רעיון שלה. הקונספט של הקליפ אשר צולם בקליפורניה, היה בתוך מועדון בו ספירס שרה ומופיעים בקטעי כוריאוגרפיה. בקליפ מופיעים גם השחקנים מליסה ג'ון הארט ואדריאן גרינר, בשל העובדה שהיו חלק מהקאסט של הסרט "Drive Me Crazy". ספירס אף הופיעה בפרק פתיחת העונה הרביעית של סברינה המכשפה הצעירה, בה מככבת ג'ון הארט.

הצלחה

השיר הפך ללהיט בארצות הברית. הסינגל נכנס לעשרת המובילים במצעד הבילבורד ונשאר במקום העשירי במשך שבוע, בשל ההשמעות הרבות בתחנות הרדיו. למרות זאת, הסינגל נכשל במכירות ולא נכנס למצעד "100 הנמכרים". הגורם להיקף המכירות נמוך היה העובדה שהסינגל יצא לאור בפורמט "12, אשר באותה תקופה מעמדו היה פחות מהפורמט הרגיל.
הסינגל מכר 409,000 עותקים בצרפת וקיבל מעמד זהב, בגרמניה מכר כ-250,000 עותקים וקיבל מעמד זהב גם כן ובבריטניה מכר כ-286,000 עותקים והגיע למעמד כסף. ספירס הפכה למקליטת הסינגלים הנמכרת ביותר בבריטניה בשנת 1999 כשמכרה יותר משני מיליון עותקים של סינגלים בפחות משנה. הסינגל מכר יותר מ-4,200,000 עותקים ברחבי העולם. בישראל נחל הצלחה גדולה והגיע למקום הראשון במצעד הגלגלצ.
ברקשייר האת'וויי

היסטוריה

חברת Berkshire Cotton Manufacturing נוסדה ב-1889 באדמס, מסצ'וסטס, והתמזגה ב-1929 עם חברה אחרת ליצירת Berkshire Fine Spinning Associates. חברת Hathaway Manufacturing Company נוסדה ב-1888 בניו בדפורד, מסצ'וסטס. ב-1955 התמזגו שתי החברות ויצרו את חברת Berkshire Hathaway. לאחר המיזוג החזיקה החברה ב-15 מפעלי טקסטיל והעסיקה 12,000 עובדים. משרדיה שכנו בניו בדפורד. מכירות החברה הגיעו בשיאן ל-120 מיליון דולר. עד סוף שנות החמישים של המאה העשרים סגרה החברה מחצית ממפעליה. 
ב-1962 החל וורן באפט, שהתרשם ממאזני החברה וממחירה הזול יחסית, לרכוש את מניותיה, בתחילה במחיר של 7.6 דולר למניה. ב-1964 השתלט באפט על החברה. שווי השוק של החברה אז היה 22 מיליון דולר. באפט הגדיר לעצמו יעד צמיחה של 15% בשנה. 
בתחילה המשיך באפט בעסקי הטקסטיל המסורתיים, אך ב-1965 עלה ההפסד התפעולי לכדי 10 מיליון דולר. החברה התקשתה לגבות מחירים עודפים על מוצריה, ובאפט נוכח כי ענף הטקסטיל הוא ענף תחרותי מאוד, המתחרה במפעלים בחו"ל ששכר העבודה בהם נמוך, ואשר ההון המושקע בו רב. ברקשייר המשיכה להפעיל את המפעלים 20 שנים נוספות, עד שבאפט החליט לסוגרם ולצאת מעסקי הטקסטיל ב-1985.
הבעייתיות בעסקי הטקסטיל הביאה את באפט לרכוש גם עסקים אחרים. ב-1967 רכש שתי חברות ביטוח מעיר מגוריו, אומהה. רכישה משמעותית יותר בתחום הביטוח בוצעה בשנות השבעים עם רכישתה של GEICO - חברת ביטוח שכיום מהווה את ליבת עסקי הביטוח של ברקשייר האת'אווי.
ב-1978 מיזגה ברקשייר לתוכה את Blue Chip Stamps, חברה לסחר בתלושי הנחה ("קופונים"), שבאפט החל לרכוש ממניותיה כבר ב-1970. בעקבות המיזוג צורף יו"ר מועצת המנהלים שלה, צ'ארלי מאנגר, להנהלת ברקשייר, והוא משמש עד היום כסגן יושב ראש הקבוצה וכשותפו הפעיל של באפט.
החברה המשיכה במסע קניותיה, כשהקו המאפיין אותן הוא תורתו של בנג'מין גראהם, ובפרט "שולי הביטחון" המפורסמים שלו, קרי רכישת מניות ששווין בשוק היה נמוך משמעותית משווין האמיתי לטווח ארוך.
החברה ידועה בהשקעותיה הסולידיות יחסית בתעשיות מסורתיות ובעובדה שאינה מעורבת בחברות רבות בתחום ההיי-טק, הטכנולוגיה והתקשורת. אחת ההשקעות הגדולות של החברה היא חברת קוקה-קולה. גם בהשקעות שמרניות אלה יש לעיתים כשלונות: ב-2011 רכשה ברקשייר האת'וויי מניות IBM בסך 10.7 מיליארד דולר, שערכן ירד במיליארד דולר לאחר פרסום דוח מאכזב של IBM, וירד בעוד 750 מיליון דולר לאחר פרסום דוח מאכזב נוסף.
במאי 2006 ברקשייר האת'וויי רכשה 80% מהמפעל הישראלי ישקר מבעליו, משפחת ורטהיימר, בסכום של 4 מיליארד דולר. במאי 2013 הודיעה בקשייר האת'ווי כי היא השלימה את רכישת ישקר כשקנתה את 20% הנותרים בסכום של 2 מיליארד דולר.
בשנת 2011 השקיעה החברה 5 מיליארד דולר בבנק אוף אמריקה בתמורה למניות בכורה, וביוני 2017 הגיע שוויין ל-17 מיליארד דולר.
ב-10 באוגוסט 2015 דווח כי ברקשייר האת'וויי תרכוש את פרסיז'ן קאסטפרטס  תמורת כ-37.2 מיליארד דולר.
בתחילת מאי 2019 דווח לתקשורת שהחברה תקנה מניות מענקית הקמעונאות אמזון.

מחיר המניה

נכון ל -ספטמבר 2018, מחיר המניה של ברקשייר מסוג (BRK-A) עומד על 322,000.00 דולר, ובמשך שנים היא המניה הבודדת בעלת השווי הגבוה ביותר בבורסה של ניו יורק, וככל הנראה בעולם כולו. מחירה הגבוה של המניה, מעבר להצלחת החברה, נובע ממדיניות החברה של השקעת הרווחים בהמשך התפתחות החברה, מבלי לחלק דיבידנדים למחזיקי המניות, ושלא לבצע "ספליט" במניות (פיצול שנועד להנגיש את סחירות המניה). מדיניות זו של וורן באפט נועדה להגביר את יציבות שווי השוק של החברה כדי להקשות על ספקולנטים להשפיע על שווי זה ולמנוע שינויים חדים במחיר המניה בזמן קצר לצורך השגת רווח מהיר.
סינטור

סינטור הוא תהליך מתחום מטלורגיית אבקות, שבו באמצעות חימום ודחיסה הופכים גוף המורכב מגרגירי אבקה לחומר מוצק הנדסי, כלומר מחומר אבקתי מתפורר לחומר בעל תכונות מכניות משופרות שאפשר להשתמש בו במבנים ובמכונות. בתהליך הסינטור מחממים את הגוף לטמפרטורה שהיא בערך 80% מטמפרטורת ההתכה של החומר, וכתלות בזמן ובטמפרטורה, גרגירי האבקה מתחברים זה לזה ויוצרים גוף קשיח.
התהליך משמש ליצירת חומרים קרמיים, מתכות - בעיקר מתכות בעלות טמפרטורת היתוך גבוהה כגון טונגסטן ומוליבדן, ולעיתים חומרים פלסטיים.
הכוח המניע בתהליך זה הוא מינימיזציה של אנרגיית פני שטח (מתח פנים), שהיא גבוהה במצב אבקתי. את תהליך הסינטור נהוג לחלק למספר שלבים, כאשר השלב הראשון הוא היווצרות "צווארים" (necking) בין הגרגרים, לאחר מכן דחיסת החומר והיעלמות החללים.
קיימות דרכים רבות ליצירת חומר גלם: התכה, כבישה, חציבה. תהליך הסינטור במטלורגיית אבקות מאפשר יצירת חומר בעל הרכב כימי מדויק, עם גודל גרעין קטן (ראו רב גביש), שתלוי בגודל גרגרי האבקה ובתהליך הסינטור. גודל הגרעין הוא גודל הגבישים במוצק, והוא משפיע באופן מהותי על תכונות החומר. חומרים בעלי גודל גרעין קטן נוטים להיות חזקים יותר. אחד המאפיינים של התהליך הוא שבדרך כלל נותרים חללים בחומר, אשר מעלים את פריכותו. עבור מתכות ניתן לבצע מספר טיפולים מכניים (אקסטרוזיה למשל) אשר מעלימים את החללים ומעלים את החוזק. לעיתים החללים דווקא רצויים, במסננים או בבידוד חום למשל.
לסינטור קודמת כבישה, המקנה לגרגרי האבקה את צורת הגוף, שבקירוב נשמרת בסינטור, וצפיפות גבוהה ככל האפשר.
ישנן מדפסות תלת מימד העובדות בסינטור אבקה בעזרת לייזר (SLS - selective laser sintring) ויחודן הוא ביכולת לבנות מודלים ממתכות.
טובי לאונרד מור

ביוגרפיה

מור נולד בסידני ב-1981. בגיל 11 עבר עם משפחתו להובארט שבטסמניה, שם למד בסנט וירג'יל קולג'. הוא בנה של השחקנית והמדבבת רובין מור. מגיל צעיר רצה להיות שחקן והופיע בתיאטרון בהובארט. בהמשך למד במכון הלאומי לאמנות הדרמה (NIDA) בסידני.
בקולנוע הופיע מור בתחילה בדיבוב באנגלית של סרטים בסינית. ב-2009 לוהק לתפקיד קטן בסדרת הטלוויזיה "בית הבובות" של ג'וס וידון. ב-2010 הופיע במיני-סדרה "הפסיפיק" על תקופת מלחמת העולם השנייה. ב-2015 גילם את ג'יימס וסלי, יד ימינו וחברו הטוב של וילסון פיסק, בסדרה "דרדוויל". ב-2016 החל מור לשחק בתפקיד התובע בריאן קונרטי בסדרת הטלוויזיה "מיליארדים".

חיים אישיים

מור נשוי לשחקנית האוסטרלית מישל ורגרה מור, והם חיים בעיר ניו יורק.
כביש 171

תולדות הכביש

הכביש נפרץ בשנים 1979–1980 עם ההתעוררות המחודשת בהתעניינות בנגב, בעקבות הסכם השלום עם מצרים והנסיגה המתוכננת מסיני, ופתח את הדרך לאתרים שהישראלים כמעט ולא הגיעו אליהם קודם לכן.
ליגת הכדורגל הלאומית (ארגון)

היסטוריה

בתחילת דצמבר 2010 התאחדות הכדורגל הרוסית ביטלה את הסכם ניהול ליגת המשנה הרוסית עם התאחדות הכדורגל המקצוענית (Профессиональная футбольная лига) וב-13 בדצמבר ההתאחדות ערכה מפגש עם נציגי קבוצות הכדורגל המקצועניות ברוסיה להקמת ליגת משנה חדשה בשם ליגת הכדורגל הלאומית.
ב-3 במרץ 2011 נערכה פגישה בין נציגי קבוצות הכדורגל של ליגת המשנה לצורך הכנת עונת 2011/2012. אושר לוגו חדש, מבנה הליגה וזכויות השידור של הליגה.
בעונת 2015/16 נחתם הסכם חסות עם סוכנות הימורי הספורט פונבט (ФОНБЕТ, באנגלית FONBET).‏

מבנה

ליגת הכדורגל הלאומית הוקמה בסוף 2010 מתוך 20 קבוצות כדורגל של ליגת המשנה הרוסית בכדורגל. כך, החל מעונת 2011/2012 אלופת הליגה וסגניתה מעפילות אוטומטית לליגת העל הרוסית בכדורגל והקבוצות מהמקומות האחרונים מודחות לליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה ובמקומן מעפילות אלופות המחוזות של הליגה השנייה. בנוסף 2 הקבוצות מהמקומות האחרונים בטבלת ליגת העל יורדות לליגה הלאומית. פעמים רבות שקבוצות יורדות ליגה בשל קשיים פיננסיים והן מוחלפות על ידי קבוצות אחרות מהליגה השנייה.
בסך הכל 50 קבוצות השתתפו בליגה הלאומית מאז הקמתה.
קומבינטוריקה אדיטיבית

קומבינטוריקה אדיטיבית היא ענף חדש יחסית בקומבינטוריקה, העוסק בקבוצות בעלות מבנה אלגברי מקורב.
התחום החל להתפתח סביב שנת 2000, כאשר טימותי גוארס (Timothy Gowers) מצא הוכחה חדשה למשפט זמרדי.

מבנה אלגברי מקורב

לקבוצה, נאמר של איברים בחבורה אבלית, יש מבנה של חבורה, אם היא סגורה תחת הפעולה: לכל , הסכום . במקרה כזה, לאוסף הסכומים  אותו גודל כמו לקבוצה המקורית. לעומת זאת, אם הקבוצה S "אקראית", חסרת מבנה, מספר הסכומים יהיה קרוב למספר הזוגות של איברים, כלומר לריבוע . היחס בין גודלה של קבוצת הסכומים לגודלה של S מודד, אם כך, עד כמה הקבוצה קרובה להיות אלגברית.
משפט גרין-טאו מאפיין קבוצות בעלות מבנה אלגברי מקורב, ככאלו שאינן רחוקות מלהיות אלגבריות בעצמן: אם S קבוצת וקטורים במרחב וקטורי מעל השדה הסופי  ו- , אז .
מקבילון

בגאומטריה של המרחב, מקבילון הוא פאון תלת-ממדי בן שש פאות, שכולן מקביליות. הפאות מסודרות בשלושה זוגות, כאשר הפאות השייכות לאותו זוג מקבילות וחופפות אחת את רעותה. למקבילון יש 8 קודקודים ו-12 מקצועות. הפאות המקבילות מאפשרות לרצף את המרחב בעותקים חופפים של אותו מקבילון.
תיבה, מעוינון או קובייה הם מקרים פרטיים של מקבילון, שבו כל המקביליות הן מלבנים, מעוינים או ריבועים בהתאמה.
מקבילונים אפשר לקבל מעיוות הצלעות של קובייה, העשוי לשנות את אורכן והזוויות ביניהן (תוך שמירה על יחס ההקבלה בין צלעות מקבילות). מבחינה פורמלית, עיוות כזה מתקבל מהפעלת העתקה ליניארית של המרחב האוקלידי התלת-ממדי, על קובייה שאורך צלעותיה 1; נפח המקבילון שווה לדטרמיננטה של ההעתקה.
נפח המקבילון שווה גם לשטח הבסיס שלו כפול הגובה. כל אחת מפאות המקבילון יכולה להילקח כבסיס, והגובה הוא אורך האנך מהבסיס לפאה שמולו.

מיון המקבילונים למשפחות

אם מזיזים את מרכז המסה של המקבילון לנקודת הראשית של המרחב, קודקודיו תופסים את שמונה הנקודות , כאשר  הם וקטורי הצלעות של המקבילון. במקבילון כללי, יש לכל זוג קודקודים מנוגדים מרחק אחר מן הראשית, ולכן חייבת כל סימטריה להעביר קודקוד לעצמו, או אל הקודקוד המנוגד לו. האפשרות הראשונה לא תיתכן, משום שאז תוכרח הסימטריה להחליף את שלושת הקודקודים הסמוכים בינם לבין עצמם, אך אורכי הצלעות (עשויים להיות) שונים זה מזה. גם האפשרות השנייה לא תיתכן, משום שמבני הזויות המרחביות בשני קודקודים מנוגדים מהווים שיקוף זה של זה, כמו האגודל, האצבע והאמה של יד ימין לעומת אלו של יד שמאל. מסיבות אלה, חבורת הסימטריות המרחביות של מקבילון כללי היא טריוויאלית (וכוללת את הפעולה 'אל תעשה דבר', ותו לא).
למקבילונים בעלי תכונות מיוחדות יכולות להיות סימטריות נוספות. המקרה הקיצוני הוא זה של הקובייה, שיש לה 24 סימטריות: כאשר בוחרים קודקוד, יש שמונה קודקודים אליהם אפשר להעביר אותו, ולאחר בחירת המטרה אפשר לבחור אחת משלוש דרכים לסובב את הקובייה במקומה. חבורת הסימטריות של הקובייה היא החבורה הסימטרית מסדר 4, שאותה אפשר לראות כאילו היא פועלת על ארבעת האלכסונים הראשיים. בכל אלכסון יש עדיין צורך לקבוע את הכיוון - אך בפועל מתברר שמקומותיהם של ארבעת האלכסונים מכתיבים באופן חד משמעי גם את הכיוונים של כל אחד מהם, ואת מצבה של הקובייה כולה.
חבורת הסימטריות של כל מקבילון מוכרחה להעביר אלכסונים ראשיים לאלכסונים ראשיים. משום כך, חבורת הסימטריות היא תמיד תת חבורה של החבורה הסימטרית , והסימטריות מטילות אילוצים שונים על צלעות המקבילון וזוויותיו. תת-החבורות מופיעות בתרשים משמאל, אלא שכמה מהן אינן יכולות להיות חבורות סימטריה של מקבילונים, מסיבות שונות.
איגור רקוצ'ביץ'

ביוגרפיה

רקוצ'ביץ' שיחק בהכוכב האדום בלגרד ובודוצ'נוסט פודגוריצה וזכה באליפות יוגוסלביה עם כל אחת מהן. הוא נבחר במקום ה-51 על ידי מינסוטה טימברוולבס בדראפט 2000, אך החל לשחק בה רק בעונת 2002/2003, בה הוא שיחק 42 משחקים בהם קלע 1.9 נקודות בממוצע למשחק. לאחר עונה זו הוא שוחרר ממינסוטה וחתם בסן אנטוניו ספרס ששיחררה אותו גם כן זמן קצר לאחר מכן. לאחר מכן שב לשחק בכוכב האדום ונבחר ל-MVP ולמלך הסלים של הליגה האדריאטית. בשנת 2004 עבר לולנסיה, בה שיחק עונה אחת שלאחריה עבר לריאל מדריד, אשר גם אותה עזב לאחר עונה אחת בלבד.
בעונת 2006/2007 חתם בטאו ויטוריה. בטאו הפך רקוצ'ביץ' לאחד השחקנים הטובים באירופה ונבחר לחמישיית העונה השנייה ביורוליג בעונת 2006/2007 ולחמישיית העונה בעונת 2008/2009. הוא גם זכה שלוש פעמים בתואר מלך הסלים של היורוליג ב-2007, ב-2009 וב-2011. בנוסף על כך זכה עם טאו בגביע המלך הספרדי (2009) באליפות ספרד (2008) ו-3 פעמים בסופרקאפ הספרדי (2006, 2007 ,2008). בעונת 2009/2010 חתם על חוזה ל-3 שנים תמורת 5.5 מיליון אירו בקבוצת אפס פילזן מהליגה הטורקית.
רקוצ'ביץ' ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת יוגוסלביה באולימפיאדת סידני. לאחר מכן הוא שיחק באליפות אירופה 2001 בטורקיה (בה הוא זכה במדליית הזהב) ובאליפות אירופה 2005 בסרביה ומונטנגרו. הוא היה חלק מנבחרת יוגוסלביה שזכתה באליפות העולם 2002 באינדיאנפוליס והיה הקפטן של נבחרת סרביה ומונטנגרו באליפות העולם 2006 ביפן. הוא גם שיחק באולימפיאדת אתונה.
פו צונג

ביוגרפיה

פו נולד בשאנגחאי למשפחת אינטלקטואלים קוסמופוליטית (אביו היה המתרגם המפורסם פו לאי). הוא החל ללמוד פסנתר אצל מריו פאצי, מייסדה האיטלקי של התזמורת הסימפונית של שאנגחאי. בשנת 1953 עבר פו לאירופה להמשיך בהכשרתו בקונסרבטוריון של ורשה, פולין, שם הרשים את מוריו בתפיסתו האינטואיטיבית למקצב המזורקה. בקיאותו באמנות הפסנתר קיבלה אישור כאשר זכה ב"פרס המזורקה" המיוחד בתחרות שופן בשנת 1955.
פו יושב דרך קבע בלונדון מאז 1960, כאשר החל בקריירה של הוראה ושל הופעות ברחבי העולם. את מירב ההערכה הקנו לו פרשנויותיו הסמכותיות לשופן; הסופר הרמן הסה הכריז עליו כמבצע האמיתי היחיד ליצירות שופן. עם ידידיו הקרובים ביותר של פו נמנים הפסנתרנים מרתה ארחריץ', לאון פליישר וראדו לופו. שלושת הפסנתרנים ידועי השם הכירו בהשפעתו של פו על התפתחותם המוזיקלית והוקירו את רעיונותיו החדשים והאופקים החדשים שפתח לפניהם, לדבריהם.
מרי ברטון

העלילה

הרומן מתחיל במנצ'סטר, שם אנחנו מכירים את משפחת ברטון ואת משפחת וילסון, שתי משפחות ממעמד הפועלים. ג'ון ברטון מתגלה כאדם המטיל ספק בחלוקה של העושר וביחסים שבין העניים לעשירים. בנוסף הוא גם מתאר איך גיסתו אסתר נעלמה לאחר שברחה מביתה.
מיד לאחר מכן מרת ברטון מתה, וג'ון נשאר עם ביתו מרי להתמודד עם העולם האכזרי סביבם. ג'ון המדוכא הושפע קשות ממותו של בנו טום בגיל צעיר, לאחר מות אשתו, הוא מתחיל להיות מעורב בארגונים למען זכויות העם אשר מתקשרים לארגוני המסחר.
מרי מתחילה לעבוד אצל תופרת (אביה התנגד לכך שהיא תעבוד במפעל), היא הופכת למושא אהבתם של העובד ג'ם וילסון והנרי קארסון העשיר, בנו של בעל בית חרושת. מרי מקווה להתחתן עם הנרי קארסון וכך להבטיח לה ולאביה חיים נוחים, אבל מיד לאחר שהיא מסרבת להצעת הנישואין של ג'ם היא מבינה שהיא באמת מאוהבת בו. היא מחליטה להתחמק מקארסון ומקווה שתוכל להראות את רגשותיה לג'ם במהלך הזמן. ג'ם מאמין שהחלטתה סופית, למרות שרגשותיו כלפיה לא משתנים.
בינתיים אסתר שבה ומנסה להגיד לג'ון ברטון שהוא חייב להציל את מרי מלהפוך להיות כמוה, אישה מופקרת. ג'ון רק מרחיק אותה והיא נכנסת לכלא במשך חודש באשמת שיכרות. לאחר שהיא משתחררת היא מדברת עם ג'ם על אותו נושא. ג'ם מבטיח לה שהוא יגן על מרי ומתעמת עם קארסון, בסופו של דבר הם רבים. שוטר עד לקרב שלהם.
זמן קצר אחר כך קארסון נמצא מת כתוצאה מירי וג'ם נעצר על חשד, הרובה שלו נמצא בזירת הפשע. אסתר מחליטה לחקור את העניין ומגלה שהריפוד שעטף את הרובה הוא פיסת נייר עם השם של מרי.
היא מבקרת את מרי ואומרת לה להציל את אהובה, לאחר שהיא עוזבת מרי מבינה כי האשם הוא אביה ולא ג'ם. עכשיו היא חייבת להציל את ג'ם בלי לחשוף את אביה. בעזרת ג'וב לף (הסב החכם של חברתה מרגרט), מרי נוסעת לליברפול למצוא את האדם היחיד שיכול לספק אליבי לג'ם, ויל וילסון, בן דודו של ג'ם ומלח שהיה עמו בלילה של הרצח. לרוע המזל הספינה של ויל בדיוק עוזבת את הנמל, מרי רודפת אחרי הספינה בסירה קטנה וויל מבטיח שהוא יחזור להעיד.
בזמן המשפט ג'ם לומד על אהבתה של מרי אליו. וויל מגיע ומעיד, ג'ם נמצא חף מפשע. מרי נופלת למשכב בזמן המשפט ולאחר שהיא מבריאה היא חוזרת למנצ'סטר להתמודד עם אביה, אשר יסורי המצפון הרסו אותו. הוא מספר לאביו של קארסון את האמת, שהוא הרוצח ושמה שגרר אותו לרצח זה חוסר השיווין בין המעמדות. אביו של קארסון עדיין מחפש נקמה אך לאחר שהוא חוזר בתשובה הוא סולח לג'ון שמת מיד לאחר מכן.
ג'ם מחליט לעזוב את אנגליה, המוניטון שלו נהרס והוא לא יכול למצוא עבודה. הרומן מסתיים עם ג'ם ומרי, כעת בעל ואישה והורים לילד, ועם מרת וילסון, אימו של ג'ם, החיים באושר בקנדה.