רצח דנה בנט

רצח דנה בנט היא פרשת רצח שהחלה בהעלמותה של דנה בן-יצחק בנט ב-1 באוגוסט 2003 בדרכה הביתה מעבודתה סמוך לבית דודה ודודתה, והסתיימה עם מציאת גופתה ולכידת הרוצח יחיא עדואן פרחאן בשנת 2009.

ביוגרפיה

דנה בנט נולדה ב-12 בספטמבר 1985 בשיקגו לוויקטוריה בנט ובנימין בן-יצחק, אזרח ישראלי המתגורר בסן פרנסיסקו. בנט גדלה באזור היהודי פיירפאקס שבלוס אנג'לס ולמדה בבית הספר הדתי "עץ יעקב". בילדותה התגרשו הוריה, וב-1999 בגיל 14 עלתה לבד לישראל. בישראל התחנכה בפנימייה בקיבוץ הדתי טירת צבי ולאחר מכן התגוררה בטבריה. בנט החזיקה באזרחות אמריקאית, ושמרה על קשר עם קרובי משפחתה וחברותיה בלוס אנג'לס.
בטבריה עבדה בנט במסעדה של דודה ודודתה. ב-30 ביולי 2003 עברה לעבוד כמלצרית במסעדת הדגים הלבנונית "ארזי הלבנון" אשר בבעלות איש צד"ל לשעבר, השוכנת מתחת לבית מלון "קיסר", לחופי הכנרת. לדברי מכריה, תיכננה בנט לחזור לארצות הברית בספטמבר 2003.
שלושה חודשים טרם היעדרותה עברה בנט ניתוח שנועד לטפל בכלי דם בראשה. בחודשים מאז, נזקקה לטיפולים ולטיפול קבוע בתרופה ייחודית.

היעלמותה

ביום שישי, 1 באוגוסט 2003, בסמוך לשעה 00:30 בלילה, משהסתיים יום עבודתה השני במסעדה, עלו בנט וחברתה לעבודה שירן קוריה למונית שירות.
לפי עדות החברה, היא ירדה מהמונית בשעה אחת בלילה לערך בתחנת אוטובוס הסמוכה לאצטדיון הכדורגל בעיר. היא חצתה את הכביש ופתחה בצעדה לכיוון הבית, בו התגוררו דודה ודודתה, ברחוב בר-כוכבא שברובע ד' בטבריה עילית, ובו אמורה הייתה להיפגש עם בני דודתה אורטל וללון. מאז לא ראה אותה איש. בשעה 01:45 באותו לילה, נקלט אות מהטלפון הסלולרי שלה בסמוך למושבה מגדל. לאחר שלא הגיעה לבית דודיה עד לשעות הבוקר, הוזעקה המשטרה.

חקירת העלמותה

המשטרה הפיצה את תיאורה של בנט: "עיניה של בנט כחולות-ירקרקות, גובהה של דנה בנט 1.67 סנטימטרים, מבנה גופה מלא, שיערה ארוך וצבע חום מתולתל. בפעם האחרונה בה נראתה, היא לבשה גופיה לבנה ומכנסי ג'ינס כחולים ובהירים. על אפה נקודת חן."
על חקירת המקרה הופקד צוות חקירה מיוחד (צח"מ) בראשותו של סגן-ניצב אבי חילווא, קצין החקירות של מרחב העמקים במשטרת ישראל, שתישאל עשרות עדים בקשר לאירוע, חלקם אף עוכבו ממושכות בתחנת המשטרה, ואחד נעצר ומעצרו אף הוארך בבית משפט השלום בנצרת. הצוות אף בדק עשרות עדויות של אנשים שטענו כי ראו או שמעו את בנט למן מועד היעדרותה, אך ללא הועיל. החקירה בדקה הן את הכיוון הפלילי והן את הכיוון הלאומני. בשל אזרחותה האמריקאית שותף אף ה-FBI בניסיונות לאתרה.
בין העדויות שנבחנו הייתה עדות של נהג מונית שסיפר כי יומיים לאחר היעלמה הסיע נערה שדמתה לבנט מרחובות אל הכניסה לקריית גת. המשטרה איתרה את הנערה, ולא הייתה זו דנה. דיווחים אחרים מיקמו אותה באזור אשדוד. לאחר עשרה ימי חיפושים אינטנסיביים פחת באופן ניכר מספר המתנדבים לחיפושים אחרי בנט, ועיקר מאמצי המשטרה עברו למישור המודיעיני.
כמו כן, נתקבלה עדות על שני גברים במכונית חונה שנצפו מאותתים בידיהם לנערה שהלמה את תיאורה של בנט. חקירת השניים העלתה שמדובר בשני גברים נשואים שתרו אחר הרפתקה מינית, אך המשטרה שללה את מעורבותם בהיעלמותה של בנט.
במקביל, ערכה משטרת ישראל חיפושים נרחבים אחר בנט, בשיתוף אלפי מתנדבים ושוטרים בסיוע מסוקים, פרשים, ג'יפים וטרקטורונים, שהתמקדו תחילה בסביבות המושבה מגדל וכפר מע'אר. תחנת הרדיו האזורית הערבית "רדיו א-שאמס", שנפתחה זמן קצר קודם לכן, סייעה אף היא בגיוס מתנדבים ערבים לחיפושים. לאחר כשבוע הגיעו לארץ אביה ואחיה על-מנת להשתתף בחיפושים, והם שעירבו את ה-FBI בחקירה. החיפושים עברו אחר-כך לאזור קיבוץ לביא בגליל התחתון ולאחר מספר שבועות לכפר חיטים, השוכן בסמיכות לכנרת ולאזור הר הכרמל. כעבור למעלה מחודש ממועד היעלמה ולאחר שהגיעו למסקנה כי החקירה הגיעה למבוי סתום, החליטו הוריה, ויקי ובנימין, בשיתוף עם עמותת 'יחדיו-עם אחד' ועם הרב שלמה הרוש, מנהל בית הספר בו למדה בילדותה בארצות הברית, להציע פרס כספי בגובה 50 אלף דולר לכל היודע על מקום הימצאה, סכום שהוגדל מאוחר יותר ל-100 אלף דולר. ברם, המשטרה לא חקרה איש בנושא ואיש מעולם לא דרש מהמשפחה את הפרס הכספי. לימים, טען אמנון לוי כי העומדת בראש עמותת "עם אחד", מרים מוסקוביץ', הונתה את בני משפחת בנט, סיפרה להם כי בתם מוחזקת בג'נין ונטלה מהם סכומי כסף גדולים.
כעבור למעלה מארבעה חודשים מיום היעלמה, פתחה המשטרה במבצע חיפושים נרחב נוסף למציאתה באזור צומת פוריה וגבעת אבני בגליל התחתון. מבצע נוסף התקיים בינואר 2004, ולאחר הקמת צוות סיעור מוחות חדש על ידי מפקד מרחב העמקים, נצ"מ יעקב זיגדון, נערך מבצע חיפושים נוסף בחודש העוקב בטבריה ובמגדל. מבצע נרחב נוסף נערך כעבור ארבע שנים מיום היעדרה.
בדצמבר 2004 הוקם צוות חקירה מיוחד ומשותף למשטרה, לצה"ל ולארגונים נוספים, בראשות סגן מפקד המחוז הצפוני במשטרת ישראל, תת-ניצב יהודה סלומון ובהשתתפות תת-אלוף אריה טסלר מפיקוד הצפון. מטרת הצוות המיוחד הייתה חקירת מספר מקרי היעלמות, ובהם היעדרותה של דנה בנט, היעלמו של החייל גיא חבר, תעלומת היעלמו של עירא גורביץ' (גופתו של עירא גורביץ' נמצאה, בסופו של דבר, בשדה מוקשים, בסמוך למכוניתו הנטושה), היעלמותה של תיירת צ'כית בנחל צלמון (היעלמות התיירת פוענחה, בסופו של דבר, יחד עם העלמות בנט, והייתה קשורה בה. ראו להלן) ורצח זוג מראש פינה. הצוות פעל בשיתוף פעולה הדוק עם השב"כ והמכון הפתולוגי באבו כביר. הצוות פתח אתר אינטרנט למסירת מידע על גורלה של בנט מפי אזרחים, ושמר על הנחת העבודה לפיה בנט נחטפה.
בינואר 2005 נשלחה הודעה לסוכנות הידיעות הצרפתית עליה היה חתום ארגון טרור בשם "חופשיי הגליל", בה נטען כי חברי הארגון מחזיקים בבנט. הארגון תבע מממשלת ישראל את שחרורם של 1,000 אסירים פלסטינים בתמורה למסירת מידע על שעלה בגורלה, וכן שראש-ממשלת ישראל יתנצל "בפני עמנו על כל הפשעים שחולל צבא הכיבוש". עם זאת, הארגון נמנע מלפרסם מידע המוכיח את אחריותו לחטיפה ובכך העלה ספקות באשר לנכונות ההודעה, ויש אף ספק באשר לעצם קיומו של הארגון. הודעות דומות קשרו את הארגון, אשר כביכול מורכב מערבים ישראלים, עם היעלמותו של החייל גיא חבר.
ב-2008 חודשו המאמצים ואף נערכו חיפושים אחר גופתה של בנט באזור מגדל, אך ללא הועיל. על חקירת המקרה בשנת 2008 הופקד רב-פקד שלומי מועלם, רכז המודיעין של משטרת טבריה.

מציאת גופתה

סמוך ליום העצמאות 2009 הגיע לידי חוקרי המשטרה מידע שהוגדר על ידם כ"שונה ואיכותי מכל מה שנאסף עד היום". על סמך מידע זה הגיעו החוקרים לאשה בת 22 שכונתה י' (בשל היותה קטינה בעת המעשים, נאסר פרסום זהותה). י' הודתה שהייתה חברתו של הרוצח, יחיא עדואן פרחאן, תושב ואדי חמאם בן 32. י' חשפה את פרטי הרצח ואת מבצעו, וכן מעשי רצח נוספים שביצע פרחאן.
על פי המידע שהתקבל מי', הצליחה המשטרה למצוא את שרידי גופתה של דנה בנט. החפירות באתר שבו נקברה הגופה הוסוו כחפירות ארכאולוגיות, כדי שלא לחשוף את מטרתן האמיתית. ב-18 במאי 2009, כשש שנים לאחר היעלמותה, הותר לפרסום כי שרידי גופתה של דנה בנט נמצאו על ידי שוטרי ימ"ר עמקים סמוך לטבריה. חלקי הגופה נשלחו למכון הלאומי לרפואה משפטית באבו כביר ושם אושרה זהותה של הנערה. שלושה ימים לאחר מכן הובאה בנט לקבורה ליד טבריה.
ב-26 במאי פרסמה המשטרה כי החשוד ברצח הוא יחיא פרחאן. בכתב האישום שהוגש נגדו נטען, כי פרחאן וחברתו הבחינו בבנט שירדה ממונית השירות בעת שנסעו ברכבו של פרחאן. הם שכנעו אותה לעלות לרכב בתואנת שווא, ואז נסע פרחאן לשדות שבין המושבה מגדל לוואדי חמאם. שם הכה אותה, חנק אותה למוות ואז שרף את גופתה. י' הייתה עדה לרצח וסייעה בשריפת הגופה.
המשטרה האשימה את פרחאן גם בשני מעשי רצח נוספים: ביוני 2003 רצח פרחאן את התיירת סילביה מולרובה מצ'כיה, שאותה הטביע בנחל צלמון; גם במעשה רצח זה סייעה לו חברתו, י'. מעשה רצח נוסף היה ביולי 2004; באותה עת היה פרחאן עצור במשטרת טבריה. לאחר קטטה עם אסיר אחר בשם אהרון סימחוב, עקב אחריו פרחאן למקלחת, שם חנק אותו למוות. עד אז סברה המשטרה שסימחוב התאבד. פרחאן הואשם גם בחטיפה ואונס של נערת ליווי בספטמבר 2005, שהצליחה להימלט ממנו לאחר המעשה.
ב-15 במרץ 2010 הורשעה י' במסגרת הסדר טיעון, ונגזרו עליה 14 שנות מאסר. ב-4 בינואר 2012 דחה בית המשפט העליון את ערעורה של י' על חומרת העונש. ב-21 ביולי 2010 הורשע פרחאן, ודינו נגזר לשלושה מאסרי עולם מצטברים ועוד 12 שנים. השופטים קבעו כי המעשה היה "רצח לשם רצח", ללא סיבה, וכי בנט לא נאנסה לפני מותה. בערעור, זוכה פרחאן מחמת הספק מרצח סימחוב. הרשעתו בשאר העבירות אושררה.