google/wiki40b huggingface dataset:
א.א.ק. לרנקה

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1994 לאחר איחוד של שני מועדונים מהעיר: איפא לרנקה ופזופוריקוס לרנקה. למועדון יש קבוצת כדורגל, קבוצת כדורסל לנשים וגברים וקבוצת כדורעף לנשים.
צבעי המועדון הם צהוב וירוק, המסמלים את אדמירל קימון, שנהרג בהגנה על העיר קיטיון (לרנקה העתיקה) בקרב גדול בקפריסין מול הפרסים בשנת 450 לפנה"ס.
בעונת 1996/1997 הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב המוקדמות הקבוצה ניצחה את קבוצת קוטייק מארמניה ובסיבוב הראשון הקבוצה הפסידה לברצלונה.
מאז האיחוד, זכתה א.א.ק. לרנקה בתואר אחד, הגביע הקפריסאי בשנת 2004, כשניצחה את א.א.ל. לימסול בתוצאה 2-1. הקבוצה הגיעה לשני גמרים נוספים, אך בשניהם נוצחה על ידי אפואל ניקוסיה: 0–2 לאחר הארכה בשנת 1996 ו-2–3 בשנת 2006. 
שני המועדנים שהובילו לאיחוד, זכו בנפרד במספר תארים: "איפא לרנקה" זכתה בשלוש אליפויות, שמונה גביעים וגביע סופר-קאפ קפריסאי, ואילו "פזופוריקוס לרנקה" זכתה בשתי אליפויות וגביע. 
הקבוצה העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2011/12 לאחר ניצחון על רוזנבורג, מלאדה בולסלאב ופלוריאנה. הקבוצה סיימה במקום האחרון בבית והודחה מהטורניר.
כילדריק השלישי

רקע

אחרי מותו של דאגובר הראשון (מלך בשנים 634-629) דעך כוחם של המלכים המרובינגים ותפקידם היה בעיקרו טיקסי, בעוד שהכח האמיתי עבר לידי מחזיקי משרת המאיורדומוס. המאיורדומוס היה בתחילה סוג של ראש מטה הארמון ואחר כך הפך לשליט המדינה בפועל. המשרה החלה לעבור בירושה במשפחה הקרולינגית והגיעה לידי קרל מרטל (ה"פטיש") ששילב את משרות המאיורדומוס של נויסטריה ושל אוסטרזיה ובכך חיזק את מעמדו כאיש החזק בין הפרנקים. אחרי מות המלך תאודריק הרביעי בשנת 737 לא הומלך מלך חדש וקרל מרטל היה למלך בפועל. אחרי מות קרל מרטל בשנת 741 עברה משרת המאיורדומוס לשני בניו (מאשתו הראשונה רוטרוד) - קרלומן ופפין הגוץ. המרד שפרץ בהנהגת אחיהם למחצה הצעיר גריפו וגיסם אודילו דוכס בוואריה שכנע את קרלומן ואת פפין לשים שוב מלך רשמי על כס המלוכה (לאחר שש שנים בהם לא היה מלך) כדי לחזק את חוקיות מעמדם. המלך שנבחר היה כילדריק השלישי.

תולדות חייו

מוצאו של כילדריק השלישי ויחסו למשפחת השושלת המרובינגית אינו ברור. יש המשערים שהיה אולי בנו של כילפריק השני או של תאודריק הרביעי.
המלך כילדריק לא לקח כל חלק בשלטון בפועל שהמשיך להיות מנוהל כמקודם בידי המאיורדומוסים. פעם בשנה הובל כילדריק על ידי איכר בעגלת שוורים אל חצר המלוכה והשיב על שאלות השגרירים בתשובות שהוכנו לו מראש על ידי המאיורדומוסים.
אחרי שקרלומן פרש למנזר בשנת 747, החליט פפין לקחת את הכתר לעצמו. הוא שלח איגרות לאפיפיור זכריאס בהם שאל אם ראוי שתואר המלוכה יהיה בידי הצאצא לזרע המלוכה או בידי השליט בפועל. זכריאס ענה שראוי שהשליט בפועל יחזיק גם בתואר המלכותי. בראשית מרץ שנת 751 הוסר כילדריק מכס המלוכה על ידי זכריאס ושער ראשו גולח לתגלחת נזירית. שיערו הארוך היה אחד מסמלי המלכים המרובינגים ארוכי השיער - בלטינית reges criniti. גילוחו הסיר ממנו כל סמכות מלכותית או יכולות מיסטיות הקשורות במלוכה. לאחר מכן הושמו כילדריק ובנו תאודריק במנזר (שניהם במנזר סן-ברטן או שהוא במנזר סן-אומר ובנו בסן-וונדריל).
ישנן סתירות בציון תאריך מותו המדויק של כילדריק. חלק מהמקורות מציינים את שנת 753 ואחרים מאחרים את התאריך עד לשנת 758. כילדריק היה נושא לשימצה בימי השושלת הקרולינגית אף על פי שהיו אלה כאמור פפין והאפיפיור זכריאס בעצמם ששמו אותו על כס המלוכה.
נל האמפריז

ביוגרפיה

האמפריז נולדה בבאלילונגפורד, במחוז קרי, לריצ'רד ריילי ואלן מנגאן. היא הייתה אחותו של מנהיג מרידת חג הפסחא של 1916 מייקל אוריילי, שהיה מכונה "ה-אוריילי", ושל הפעילה הרפובליקנית אנו אוריילי. היא נישאה לד"ר דייוויד האמפריז מלימריק בשנת 1895. בניה היו דיק האמפריז, חבר במתנדבים האירים, אשר השתתף במרידת הפסחא, ואמט, אשר גם הוא נעצר במהלך מלחמת העצמאות האירית. בתה, שילה האמפריז, הייתה מנהיגה של קומאן נא מאן ופעילה רפובליקנית.
בעקבות מותו של אחיה בקרב, כשהוא כיסה על הנסיגה ממטה המרידה בבית הדואר המרכזי, נעצרה האמפריז ונכלאה קודם בכלא קילמיינהאם ואחר כך בכלא מאונטג'וי, בהתחלה, היא הייתה בכליאת יום, והרשו לה לשוב לביתה כל ערב, אך לאחר זמן קצר נשארה בכלא. על פי בתה, שילה, היא לא הייתה אז פעילה פוליטית, היא הייתה אלמנה בת 45 שרצתה לטפל בילדיה ובגינתה. למעשה, מעורבותה היחידה בהתקוממות של 1916 הייתה כשהלכה לבית הדואר כדי לנסות ולשכנע את בנה, דיק, בן ה-19, לשוב הביתה. הוא סירב, אך כשפטריק פירס התערב לטובת אמו, הוא נענה לה. עם זאת, הוא בכל זאת נעצר ונכלא לאחר כניעת המורדים. אירועי התקופה עוררו אותה לרדיקליות ולמעורבות גדולה יותר. במכתב לאחותה מהכלא, היא כתבה ""אנחנו מנודים על ידי כמעט כל מכרינו... אך לא אכפת לי מזה. זוהי תקופה נהדרת לחיות בה... תאמרי שאני הרואית ואבסורדית, אבל זה מה שאני מרגישה". היא הפכה את האירית לשפה המדוברת בביתה, הצטרפה לשין פיין, ולסניף ראנלה של קומן נה מאן בשנת 1919 ופעלה למען עצמאות אירלנד, ולמען שוויון עבור נשים כפי שהובטח בחוקה האירית שהייתה בבסיס הצהרת העצמאות שהובילה להתקוממות באותה השנה. היא נבחרה למועצת העיר דבלין בשנת 1920. במהלך מלחמת העצמאות, פשטו על ביתה לפחות פעם אחת, עצרו את בנה וחברים רפובליקנים אחרים. במהלך מלחמת האזרחים היא נעצרה וישבה בכלא מנובמבר 1922 עד יולי 1923, ונטלה חלק בשביתות הרעב של האסירים הרפובליקנים, ובפעולות אחרות, כמו הקמת בריקדות בתאים. היא הושמה על כך בבידוד. חלק מהזמן הייתה כלואה יחד עם בתה, שילה, ואחותה, אנו.
הפוליטיקה הרפובליקנית של נל עמדה בסתירה לפוליטיקה המרכזית יותר של משפחת בעלה, ההאמפריז מלימריק, שהיו בעד מדינת אירלנד החופשית, וילדיה גדלו עם קרובי משפחתה מצד אוריילי. היא עמדה בניגוד מוחלט לפוליטיקה הפרו-בריטית (בעד איחוד אירלנד תחת שלטון בריטי) של סביבתה האמידה בדרום דבלין.
זמן קצר לפני מותה ב-1939 היא הזמינה חלון ויטראז' של הארי קלארק עבור כלא מאונטג'וי, שם הייתה אסירה פוליטית החלון נמצא שם עדיין, בבית התפילה. החלון הוקדש לנשות קומן נה מאן.
לולה גלאודיני

ביוגרפיה

גלאודיני נולדה במנהטן שבניו יורק, לסופרת היהודייה נינה דיאן (לבית קפלר) רוזן, ולבמאי, השחקן והמחזאי רוברט גלאודיני.
היא למדה בבית הספר התיכון ג'ון מרשל, ובבארד קולג'.
מאז 2005 נשואה לסטיוארט אינגלנד, ולה שני בנים.

קריירה

ב-1996 עשתה את הופעת הבכורה הקולנועית שלה, בסרט "Without A Map".
בשנים 1996–1999 שיחקה בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "NYPD Blue".
בשנים 2001–2004 שיחקה בתפקיד משני כסוכנת FBI בסדרה "הסופרנוס" של רשת HBO.
בשנים 2003–2004 השתתפה בתפקיד מרכזי בסדרה "The Handler".
בשנים 2005–2006 השתתפה בתפקיד ראשי בשתי העונות של סדרת הטלוויזיה "מחשבות פליליות" של רשת CBS.
גלאודיני שיחקה גם במספר מחזות שכתב אביה, ואף זכתה בפרס הדרמה-לוג  ל"שחקנית הטובה ביותר", על תפקידה במחזה "Demonology".

חיים אישיים

גלאודיני גרה בברוקלין שבניו יורק.
בשנת 2003 התארסה עם מעצב התכשיטים סטיוארט אינגלנד, ובשנת 2005 השניים נישאו. לזוג שני ילדים.
קאנדה

קאנדה (בקאנדה: ಕನ್ನಡ, באנגלית: Kannada) היא שפה ממשפחת השפות הדראווידיות. מדוברת במדינת קרנאטקה שבדרום הודו, והיא אחת משתי השפות הרשמיות במדינה זו (השנייה היא אנגלית). מספר הדוברים מוערך בכ-38 מיליון.
מרכז נגה

מרכז נגה פועל במסגרת הקריה האקדמית אונו סיוע לנפגעי עבירה, ובפרט נפגעי עבירות אלימות (כגון משפחות של נפגעי רצח והריגה) ונפגעי עבירות מין חמורות (כגון מקרי אונס). בראש המרכז עומדות ד"ר עו"ד דנה פוגץ' ועו"ד דיקלה טוטיאן. 
מרכז נגה הוקם בעקבות סיוע של פוגץ' לגילה ואיתן הירש שתומר, בנם, מדריך פנימייה שנרצח על ידי חניכו בדקירות סכין. פוגץ' סייע למשפחה בהתנגדות לבקשת הרוצח והנערה שסייע לו לקבלת אזרחות ישראלית (הייתה להם אזרחות אוקראינית). שר הפנים קיבל את התנגדות המשפחה ושלל אפשרות הענקת אזרחות לשניים. עו"ד טוטיאן ייצגה קורבנות בתביעות אזרחיות עוד טרם חקיקת חוק זכויות נפגעי עבירה וייצגה במקרים תקדימיים המהווים פריצת דרך בפיצוי הקרבנות]. לאחר שהוקם המרכז, הקריה האקדמית אונו לקחה אותו תחת חסותה, ובכך אפשרה לקיים במסגרתו פעילויות נוספות לקידום זכויות נפגעים, בהן: ייצוג נפגעי עבירות מין ואלימות חמורה, פעולות לקידום חקיקה והדרכת אנשי מקצוע הנמצאים בקשר עם נפגעים, דוגמת שוטרים, שופטים, עובדים סוציאלים. 
בנובמבר 2009 החליטה ממשלת ישראל לאמץ תוכנית סיוע לקורבנות עבירה, את הצעת החוק הובילו מרכז נגה והשר יצחק הרצוג.
פלוריאנה

היסטוריה

העיר נוסדה לאחר שב-1634 הגראנד מאסטר אנטואן דה פול (Antoine de Paule) הביע את חששו מהתקפה עות'מאנית על ולטה. הוא הזמין את האדריכל האיטלקי פייטרו פלוריאני (Pietro Paolo Floriani) לבחון את ביצורי העיר. פאוליני המליץ על הקמת קו ביצורים נוסף סביב ולטה, במטרה לבצר את כל חצי האי שברס (Scebarras) שעליו שוכנות כיום שתי הערים, וכדי למנוע מאויב אפשרי לתצפת לתוך העיר. הקמת הביצורים לפי התוכנית המקורית הסתיימה בשנת 1721, ובקצה הדרום מערבי של החומה נקבע שער "פורט דה בומב" (Porte des Bombes). השער הוקם בין השנים 1697-1720 והוא מעוטר בתבליטי תותחים ומגנים. בשער היה במקור מעבר בודד, אך הבריטים הוסיפו לו מעבר נוסף במאה ה-19. הביצורים הורחבו על ידי הגראנד מאסטר אנטוניו דה ויליינה (António Manoel de Vilhena) שנה לאחר מכן, ב-1722. העיר החדשה נקראה באופן רשמי "בורגו ויליינה" (Borgo Vilhena), אך שמו של האדריכל פלוריאני התקבע כשמה עד היום. בשנת 1860 הגיע מספר תושבי העיר לשיאו, עת התגוררו בה 7,871 איש, אך כיום עומד מספרם על פחות משליש.

העיר כיום

פלוריאנה משתרעת על-פני שטח של 0.94 קמ"ר בלבד וצורתה כשל ריבוע שאורך כל אחת מצלעותיו הוא כ-900 מטרים. אוכלוסיית העיר, המונה כ-2,400 תושבים, קטנה משמעותית מזו של ולטה השכנה, ועל כן פלוריאנה אינה צפופה כמו הבירה, ויש בה מספר גנים ורחבות ציבוריות. מערך הביצורים, החומות והחפירים, תופס חלק ניכר משטחה של העיר, והשטח הנותר מחולק על ידי שדרת ה"מול" לשני חלקים שווים פחות או יותר בגודלם. מצפון לשדרה משתרע הרובע הממשלתי, ומדרום לה רובע המגורים המרכזי שבו שבעה רחובות אורך ושישה רחובות רוחב הערוכים בתבנית שתי וערב.

רחוב נלסון ורחוב אנה הקדושה

ציר האורך המרכזי האחר של העיר מתחיל גם הוא בשער העיר ולטה אך מוביל תחילה לכיוון דרום וקרוי על שמו של האדמירל הוריישו נלסון. לאחר מכן הופך הציר לרחוב אנה הקדושה (Triq Sant'Anna) החוצה את רובע המגורים של העיר ומשמש כרחוב המסחרי המרכזי שלו, ומסתיים לבסוף בפורט דה בומב. לאורך רחוב נלסון מתקיים שוק יום ראשון של העיר וניצבות בו אנדרטת המלחמה מ-1938 שצורתה כשל צלב לטיני והמנציחה את חללי מלחמת העולם הראשונה; ואנדרטת מלטה, המנציחה את זכרם של 2,298 אנשי צוותי האוויר של מדינות חבר העמים הבריטי, אשר איבדו את חייהם באזור הים התיכון במהלך מלחמת העולם השנייה ומקום קבורתם לא נודע. בקצה הדרומי של רחוב אנה הקדושה נצבת מזרקת האריה שהוקמה בשנת 1728 כמקור מים לתושבי העיר.
Mobile World Congress

GSMA Mobile World Congress (בראשי תיבות: MWC) היא ועידה המשלבת בין תערוכת מוצרי המובייל (סמארטפונים, מחשבי לוח, מחשוב לביש, מחשבים אישיים, אפליקציות ותשתיות רשת) הגדולה בעולם ובין כנס מנהלים ובכירים המייצגים מפעילות סלולריות, יצרניות מוצרים, ספקי מכשור ומנהלי תוכן מכל רחבי העולם. הוועידה, שקיבלה בעבר את השם GSM World Congress, עדיין מכונה לעיתים קרובות בשמות 3GSM ו-3GSM World.
ועידת הסלולר העולמית נמשכת ארבעה ימים ומתקיימת פעמיים בשנה. האירוע המרכזי נערך בעיר ברצלונה שבספרד בסופו של חודש פברואר או בתחילתו של חודש מרץ. האירוע המשני נערך בשאנגחאי בחודש יולי, אך הוא מתמקד בעיקר בתעשייה המקומית.
את האירוע המרכזי שמתקיים בברצלונה פוקדים מדי שנה כמאה אלף מבקרים מתחומים שונים בתעשייה, כ-40 אחוזים מתוכם הם עיתונאים ואנשי תקשורת מכל העולם. את החשיפה הגדולה של הוועידה מנצלות חברות רבות לחשיפתם של מוצרים חדשים ולביצוע הכרזות עסקיות. בין החברות הלוקחות חלק בוועידה ניתן למנות את מיקרוסופט, גוגל, סמסונג, סוני, מוטורולה, LG, HTC ועוד רבות אחרות.

היסטוריה

ועידת הסלולר Mobile World Congress התקיימה לראשונה ב-1987, ובמשך 19 שנים (עד 2005) נערכה בעיר קאן.
בשנת 2006 הועברה הוועידה לעיר ברצלונה, וזו תמשיך לארח אותה עד 2023 לפחות. בתחילה התקיימה התערוכה במתחם מונז'ואיק בעיר, אך בשל גודלה שרק הלך וגבר משנה לשנה, הועברה הוועידה ב-2013 למתחם האירועים והכנסים Fira Gran Via.  בפברואר 2016 נחנכה במתחם הוועידה תחנת רכבת תחתית כחלק מקווי המטרו הפרוסים ברחבי העיר.
FX Networks

FX (באנגלית: ראשי תיבות של Fox eXtended) הוא ערוץ טלוויזיה בכבלים המשודר בארצות הברית ונמצא בבעלות תאגיד התקשורת "קבוצת הבידור פוקס" (Fox Entertainment Group). הערוץ החל את שידוריו ב-1 ביוני 1994. הערוץ משדר בעיקר שידורים חוזרים של סדרות, ששודרו במקור ברשת פוקס וברשת ABC בשנות התשעים ובשנות האלפיים. החל משנת 2002 משדר הערוץ גם סדרות מקוריות בהפקתו, שחלקן זכו להצלחה ולשבחים רבים.
בין הפקות המקור שמשודרות כיום בערוץ: "פילדלפיה זורחת","ארצ'ר", "סדנה לעצבים" "אימה אמריקאית", "הכי גרועים שיש", "דברים טובים יותר" ו"מוצדק".
בין הפקות המקור ששודרו בערוץ בעבר: "ילדי האנרכיה"', "ניפ/טאק", "גווע מרעב", "המגן", "נזקים", "העשירים", "צהוב!", "הצילו" ו-"30 ימים".
קרקטואה

היסטוריה

בין ה-26 ל-27 באוגוסט 1883 אירעה באי רקאטה התפרצות געשית אדירה. האי לאנג (Lang) נפגע בעקבות ההתפוצצות, וכך גם האי סרטואנג (Sertung). בהתפרצות נעלמו לחלוטין האיון כובע פולני (Poolsche Hoed) ו-21 מתוך 31 קילומטר רבוע מהאי רקאטה. הר הגעש דנאן שהתנשא לגובה של 455 מטרים כמעט נעלם כליל, ונותר ממנו איון בשם בוטסמנסרוטס (Bootsmansrots), ואילו הר הגעש פרבואטן, שהתנשא לגובה של 122 מטרים, נעלם כליל. מהאי כולו נותר רק הר הגעש רקאטה שגובהו כיום הוא 813 מטרים.
כתוצאה מהפיצוץ הועפו רסיסי סלעים לגובה של כ-30 קילומטר. כעשרים קילומטרים מעוקבים של סלעים הפכו לאבק שהועף לאטמוספירה. הדבר הביא לכך שחשך אור היום בקרקטואה למשך כשבוע. רעש ההתפוצצות הגיע למרחק של כ-5,000 קילומטר עד לפרת' שבאוסטרליה מדרום ועד לאי רודריגז באזור מאוריציוס ממערב.
ההתפוצצות יצרה בור רחב ממדים אליו זרמו במהירות מי האוקיינוס. כתוצאה מזרימה זו נוצר גל צונמי אדיר ממדים, וגלי מים שגובהם 15 מטרים נעו מן האי אל הים. מהצונמי נהרסו כ-300 כפרים ונהרגו בו 36,380 נפש באיים הסמוכים שבארכיפלג המלאי. העשן והאבק באזור קרקטואה גרמו למותם של צמחים ובעלי חיים רבים באזור, שכן בהיעדר אור השמש נעצר תהליך הפוטוסינתזה. האבק הרב שהתפרץ מהר הגעש נישא בזרמי האוויר והקיף את כל כדור הארץ.
בעקבות התפרצות זאת נחזו במשך שנים לאחר מכן בכל רחבי העולם דמדומים ושקיעות מרשימים. תופעה זו דווחה גם בעקבות התפרצויות געשיות אחרות, אך זו של קרקטואה הייתה חסרת תקדים בעוצמתה.
בשנת 1927 צץ אי געשי חדש מן הים, בשטח שהיה שייך לאי רקאטה טרם ההתפוצצות. האי החדש נקרא בשם אנאק קרקטאו (אינדונזית: "הילד של קרקטואה"). אנאק קרקטאו הוא הר געש פעיל והוא גדל בקצב של כ-6.8 מטרים בשנה.
ב-1991 נכלל קרקטואה באתר המורשת העולמית הפארק הלאומי אוג'ונג קולון.
ב-23 בדצמבר 2018 התפרץ אנאק קרקטאו. בהתפרצות התמוטט כל חלקו המערבי של ההר לתוך הים. גובהו של האי הצטמצם מ-340 מטרים ל-110 מטרים. 150–170 מיליון טון סלעים גלשו בבת אחת למים וגרמו לגלים בגובה 5 מטרים. הצונאמי הוביל למותם של יותר מ-420 בני אדם במצר סונדה.
אברהם באראץ

אברהם באראץ (Abraham Baratz:‏ 14 בספטמבר 1895–1975) היה שחמטאי ופסל יהודי רומני - צרפתי.
באראץ נולד באימפריה הרוסית, בחבל בסרביה, במחוז אוקניצה, בכפר ברנובה (Bîrnova), היום במולדובה. לאחר מהפכת אוקטובר בסרביה החליטה להתאחד עם רומניה וכך הפך באראץ לאזרח רומני. ב-1924 נסע לפריז, בצרפת, כדי להשלים את לימודיו באמנות, ונשאר שם לכל חייו.
באראץ היה אמן בינלאומי בשחמט, בעל מעמד מכובד בקהילת השחמט הבינלאומית. הוא השתתף באליפות רומניה בשחמט וזכה במקום הראשון במשותף. באראץ היה גם חבר במשלחות הרומניות לאולימפיאדת השחמט 1930, שהתקיימה בהמבורג ולאולימפיאדת השחמט 1931, שהתקיימה בפראג. באראץ ניצח בטורניר פריז בשנים 1925 (יחד עם ויטלי האלברשטט), 1927 ו-1928.
באראץ החזיק סטודיו באזור מונמארטר והתמחה בו בפיסול ובעבודות קרמיקה. חלק נכבד מיצירות האמנות שלו הן על נושא השחמט או דמויות של שחמטאים.
שארל מאליכ

ילדות

מאליכ נולד בצפון-מערב לבנון, לאב חביב מאליכ ואם זריפה קאראם. בילדותו למד בבית הספר האמריקאי בלבנון והמשיך לימודיו באוניברסיטה האמריקנית בביירות.
בשנת 1929 עבר מאליכ לקהיר, שם החל להתעניין בפילוסופיה שאותה המשיך ללמוד באוניברסיטת הרווארד, בשנת 1932 עבר ללמודבאוניברסיטת פרייבורג שבגרמניה עד שנת 1933, לאחר עליית היטלר ומפלגתו לשלטון.
בשנת 1945 מונה מאליכ לשגריר לבנון בארצות הברית ומול האו"ם.
קורט שטודנט

קריירה מוקדמת

שטודנט נולד ב-12 במאי 1890 בבירקהולץ, בכפר לנדקרייץ בתחומי פולין של היום, ובשנת 1910 הצטרף לצבא הגרמני כצוער, ובשנת 1911 הוסמך כקצין בדרגת סג"ם ושימש כמפקד מחלקת חי"ר. לאחר שירותו בחי"ר פנה לשירות האוויר הגרמני וביצע אימוני טיסה (1913). עד 1916 שירת בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ולאחר מכן עבר לחזית המערבית. הוא צבר 6 הפלות של מטוסים צרפתיים במהלך 1916–1917.
כתוצאה מחוזה ורסאי נאסר על גרמניה להחזיק חיל אוויר ושטודנט הצטרף לחיל המחקר והפיתוח וגילה עניין בדאייה. הוא אף השתתף בתמרונים משותפים לרייכסווהר ולצבא האדום שם לראשונה חשב על מבצעים מוטסים.

מלחמת העולם השנייה

לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון בגרמניה, הוקם הלופטוואפה ושטודנט הצטרף אליו מצבא היבשה. הוא מונה למנהל בית הספר של הלופטוואפה וביולי 1938 מונה למפקד הדיוויזיה האווירית ה-7 שהייתה דיוויזיית הפאלשירמייגר הראשונה.
על אף שהפלשירמייגר לא לקחו חלק במערכה על פולין הם התגלו כבעלי ערך רב בלוחמת הבליצקריג - הם לקחו חלק מרכזי במערכה בנורווגיה, בדנמרק, בהולנד ובבלגיה, בה היה אחראי לתכנון הפשיטה המוטסת על מצודת אבן אמאל. במהלך הקרב על רוטרדם בהולנד נורה שטודנט בראשו על ידי חייל גרמני, דבר שהשבית אותו מתפקידו במשך 8 חודשים.
ב-19 בדצמבר 1940 מונה שטודנט למפקד הקורפוס האווירי ה-11, ובמאי 1941 פיקד שטודנט על הכוחות הגרמנים בקרב על כרתים. בסופו של דבר ניצחו הגרמנים בקרב, אך הדבר עלה להם באבדות כבדות ושכנע את היטלר להימנע ממבצעים מוטסים בקנה מידה גדול בעתיד. ב-1943 שטודנט הועבר לאיטליה שם השתתף בכיבוש רומא. בהמשך הורה שטודנט לרב-סרן הארלד מורס לערוך את "מבצע אלון" שמטרתו הייתה לשחרר את בניטו מוסוליני מכלאו באיטליה. במבצע נועז זה, שהשיג את מטרתו בסופו של דבר, התפרסם לוחם הואפן אס אס אוטו סקורצני. לאחר מכן הועבר שטודנט לצרפת כדי להגן על נורמנדי ב-1944.
בקיץ 1944 הפך הקורפוס שבפיקודו לארמיית הצנחנים הראשונה שהשתתפה בבלימת הצנחנים הבריטים במבצע גן שוק. ב-11 בנובמבר 1944 מונה שטודנט למפקד קבוצת ארמיות H בהולנד. ב-28 בינואר 1945 הועבר שטודנט לחזית המזרחית. ב-10 באפריל 1945 חזר שטודנט להולנד לפקד על ארמיית הצנחנים הראשונה, וב-28 באפריל נשבה שטודנט על ידי הבריטים בשלזוויג-הולשטיין. ב-1948 הוא שוחרר מהשבי הבריטי.

פשעי מלחמה

במאי 1947 הועמד שטודנט לדין על פשעי מלחמה שבוצעו בידי אנשיו בכרתים. הוא הואשם בשמונה סעיפים על אי טיפול בשבויי מלחמה וברצח שבויים. הוא לא הואשם בפשעים שבוצעו בכרתים כנגד האוכלוסייה האזרחית. שטודנט נמצא אשם בשלושה סעיפים ונידון לשלוש שנות מאסר. הוא שוחרר שחרור מוקדם מהכלא ב-1948 מסיבות רפואיות. 
ב-1 ביולי 1978 מת שטודנט בעיר למגו בגרמניה המערבית, והוא בן 88 שנים.
מייב דרמודי

ביוגרפיה

דרמודי נולדה בסידני שבאוסטרליה. היא בתה של סוזן מרפי דרמודי, תאורטיקנית של הקולנוע, היסטוריונית ובמאית. אביה הוא פסיכולוג. הוריה עודדו אותה לאהבת ספרות ואמנות, ותמכו בה בקריירת המשחק. בגיל חמש שיחקה בסרט "Breathing Under Water" שביימה אמה. דרמודי למדה בבית הספר התיכון מוסמן בסידני. בתיכון השתתפה בשיעורי דרמה, והופיעה עם התיאטרון האוסטרלי לצעירים. עוד למדה משחק במכון הלאומי לאמנות הדרמה בסידני (National Institute of Dramatic Art).
עוד כשהייתה בבית הספר התיכון קיבלה דרמודי תפקידים בסדרות טלוויזיה אוסטרליות כגון "All Saints" משנת 1998, ובסרטים קצרים. תפקידה החשוב הראשון בסרט קולנוע היה במותחן "מים שחורים" (2007), על שלושה אנשים שנלכדים בביצות ומאוימים על ידי תנין הים. על הופעתה בסרט הייתה מועמדת לפרסים אחדים בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-2009 הופיע בסרט "Beautiful Kate", עליו הייתה שוב מועמדת לפרס שחקנית המשנה הטובה ביותר. ב-2010 שיחקה דרמודי בתפקיד ראשי בסרט "גריף הבלתי נראה", וב-2012 הופיעה במיני-סדרה "Bikie Wars: Brothers in Arms".
ב-2013 כיכבה דרמודי בסדרת הדרמה "Serangoon Road" בתפקיד קלייר סימפסון הנשואה לפרנק (בגילומו של ג'רמי לינדזי טיילור), ומנהלת פרשת אהבים עם סם (בגילומו של דון הני).
דרמודי פעילה גם בתיאטרון האוסטרלי, והופיעה עם התיאטראות הגדולים של סידני במגוון הפקות כגון "Killer Joe", "מידה כנגד מידה", "Our Town", ובתפקיד נינה במחזה "השחף".
בחג המולד 2015 כיכבה דרמודי בתפקיד ורה קליית'ורן במיני סדרה "ולא נותר אף אחד", עיבוד של ערוץ BBC One לספרה של אגאתה כריסטי "עשרה כושים קטנים".
ארגוס (תותב רשתי)

ארגוּס (באנגלית: Argus) הוא שתל אלקטרוני - תותב רשתי, המיוצר על ידי חברת Second Sight הממוקמת בקליפורניה. השתל תוכנן בעיקר לשפר את הראיה לחולי רטיניטיס פיגמנטוזה  חמורה, מחלת עיניים ניוונית של הרשתית. 
במרץ 2011 אושרה גירסת Argus II לשימוש קליני ומסחרי באיחוד האירופי. בפברואר 2013 אושרה לשימוש בארצות הברית, ובכך הייתה למערכת הראשונה מסוגה שאושרה לשימוש בארצות הברית.
המערכת מציעה שיפור קל בראייה בלבד (תוצאה מוכחת של VA 20/1260). לשם השוואה, VA של מעל 20/500 מוגדר כעיוורון על פי ארגון הבריאות העולמי.  לשתל תופעות לוואי נפוצות, ב-36% מהמקרים חמורות.
בנימין דיסקין

רבי בנימין דיסקין (תקנ"ח, 1798 - כ"ה באדר ה'תר"ד, 16 במרץ 1844) היה רב ליטאי, ראב"ד הורדנה ורבן של וולקוביסק ולומז'ה.

ביוגרפיה

נולד בסלונים לרב לייב חסיד, נצר למשפחת דיסקין (כונה גם: ר' לייב רש"י'ס). בשנת תקס"ט בהיותו בן 11 בלבד, אירסו אותו הוריו, ועלו לארץ ישראל עם בתם בת ה-5 במסגרת עליית תלמידי הגר"א; הילד נשאר אצל קרובי משפחה בליטא. אביו היה מראשוני ה"פרושים" מחדשי היישוב היהודי האשכנזי בירושלים, ואחותו רבקה הייתה אמו של הרב אליעזר דן רלב"ג.
היה ידוע בהקפדתו על סדר וניקיון בגדיו בהתאם לדברי הרמב"ם בהלכות דעות, וזכה בשל כך לכינוי "הרב האריסטוקרט". כיהן כראש בית הדין בהורדנה, בהמשך כיהן כרבה של וולקוביסק, בה למדו אצלו יצחק אלחנן ספקטור וברוך מרדכי ליבשיץ, לימים מחשובי הרבנים בליטא. בשנותיו האחרונות כיהן כרבה של לומז'ה.
הוא נפטר בכ"ה באדר ה'תר"ד, 16 במרץ 1844, והוא בן 46, בלומז'ה. בנו רבי משה יהושע יהודה לייב דיסקין מילא את מקומו ברבנות העיר.
גאנג-הו

גאנג-הו (Gung ho, מסינית 工合) הוא ביטוי באנגלית אמריקנית השאול מהשפה הסינית,  אשר הוראתו היא 'נלהב', 'להוט' וכדומה.
משמעותם הכפולה של הסימנים הסינים 'גנג' ו-'הו' היא 'עבודה' ו-'ביחד'.
הלשונאי האמריקאי אלברט מוי, אשר התחקה על שורשי הביטוי, הסיק כי המדובר באמריקניזציה של ביטוי סיני, אשר התווספו לו משמעויות ושימושים חדשים ומיוחדים עם אימוצו לחיק האנגלית האמריקנית. כך, במקור הסיני לא היה מדובר במעין ססמה או קריאת קרב, כבשימוש האמריקני, כי אם שם של תאגידים.
הביטוי אומץ בארצות הברית לראשונה על ידי מייג'ור אוואנס קרלסון, מפקד בחיל הנחתים האמריקני, במאמציו לבנות רוח צוות בשורות חייליו, בעקבות ניסיונו בסין, על מנת שחייליו יקדישו עצמם לטובת רעיון אחד ויעבדו כאחד לשם מימושו. קרלסון קרא בפניהם את המוטו 'גאנג הו' של אותם תאגידים סיניים במשמעות 'עבדו יחד - עבדו בהרמוניה'.
לאחר מכן, הוסיף ביטוי זה לחלחל ברחבי חיל הנחתים, כדרך להעלאת המורל, ולבסוף התרחב השימוש בו אף אל מחוץ לז'רגון הצבאי והיה שגור בשפה היומיומית, במיוחד הודות לסרט לחימה משנת 1943 אשר נשא את שמו.
השוטר מרובליובקה (סרט)

תקציר עלילת הסרט

בערב חג השנה החדשה, שוטרי מחלקת המשטרה במחוז מוסקבה מקבלים הודעה כי אחת מתחנות המשטרה תסגר בשל חיסכון בתקציב.
תחנת "בארוויחה צפון" שבו עובדות הדמויות הראשיות, מוצאת את עצמה בסכנת סגירה. כדי להציל את התחנה, גרישה איזמאילוב - יחד עם עמיתיו - מחליט לנקוט בצעדים קיצוניים ולשדוד בנק. הוא מצפה כי עמיתיו האחרים, יחד עם מפקד התחנה, ולדימיר יאקובלב, יפתרו במהירות את העניין ובכך יצילו את התחנה מסגירה.
הדברים לא מתגלגלים בדיוק כפי שהתכוון גרישה. הכסף הגנוב מתברר לא רק כמזויף, אלא גם ספוג בסמים של כימאי צעיר - בנו של הבעלים ממנו נגנב הכסף.

הפקה

ב-12 במרץ 2018, בהסתמך על הסדרה השוטר מרובליובקה, החלו צילומי הסרט "שוטר מרובליובקה", כהמשך לעונה הרביעית של הסדרה.
הפצת הסרט בבתי הקולנוע הייתה אמורה להיערך ב-27 בדצמבר, אך החלה בפועל שבוע קודם, ב-20 בדצמבר 2018.

דירוג והכנסות

מגבלת הגיל היא 16+ ולפי דירוג האתר Kinopoisk הסרט זכה לרייטינג של 6.96 נקודות מתוך 13,001 מצביעים. ברם הסרט הפך לאחד מהסרטים המכניסים ביותר בתולדות הקולנוע הרוסי כשהכניס סכום של מיליארד ו-761 מיליון רובלים שהופכים אותו לשובר קופות והוא ממוקם במקום השלישי ברשימת הסרטים הקופתיים בקולנוע הרוסי.

סרט המשך

לאור הצלחת הסרט הופק סרט המשך בשם "השוטר מרובליובקה 2" (רשמית: השוטר מרובליובקה: כאוס השנה החדשה 2), הפעם ללא אלכסנדר פטרוב, כוכב הסדרה והסרט הקודם ובכיכובם של סרגיי בורונוב, רומן פופוב, רינה גרישינה ואלכסנדרה בורטיץ'. הסרט מיועד לצאת לאקרנים ב-12 בדצמבר 2019.
בנדיקטוס השביעי

ביוגרפיה

בנדיקט נולד ברומא, והיה בן של דויד או דודאטוס (אחיו של אלבריק השני מספולטו). תאריך הלידה שלו אינו ידוע בוודאות, אך ידוע כי הוא היה קשור לנסיך אלבריק השני ומחובר למשפחת קונטי. לפני בחירתו לאפיפיורות, הוא שימש כבישוף של סאטרי .
הוא נבחר על ידי הכמורה הרומית ואנשי רומא באוקטובר 974 תחת השפעתו של הרוזן סיקו, השליח הקיסרי של הקיסר אוטו השני. הוא ירש את האפיפיורות כמועמד פשרה להחליף את האנטי-אפיפיור בוניפקיוס השביעי. בוניפקיוס, שגרם למותו של בנדיקטוס השישי, גזל את האפיפיורות, ובמשך חודש בזז את הוותיקן על תכולתו היקרה ביותר, ואחר כך נמלט לקונסטנטינופול.
סמכותו של האפיפיור החדש הייתה נתונה להתנגדותם של בוניפקיוס השביעי ותומכיו, ואף על פי שהאנטי-אפיפיור עצמו נאלץ להימלט, מפלגתו הלכה בעקבותיו בעקשנות ואילצה את בנדיקטוס לקרוא לאוטו השני לעזרה. לאחר שהקיסר הקים את הקיסר על כס המלכות שלו, הוא הראה את עצמו מרוצה לבדוק את זרם הסימפונות המתנשא גבוה בכנסייה, ולקדם את סיבת הנזירות.
בנדיקטוס השביעי קידש את הכומר ג'יימס, שנשלח אליו על ידי אנשי קרתגו "כדי לעזור למחוז אפריקה העלוב", אשר מאז הכיבוש המוסלמי של המגרב, חלה בו ירידה תלולה במספר הבישופים. בנדיקטוס השביעי ביקר בעיר אורבייטו עם אחיינו פיליפו אלבריצ'י, שהשתקע שם מאוחר יותר והפך לקונסול העיר ב-1016. בשנת 978 הוציא בנדיקטוס בולה אפיפיורית המגדירה את גבולות הדיוקסיה של ויק עבור הבישוף פרויה, ובכך ביטל את הבולה שהוציא יוחנן השלושה עשר, שהפכה את ויק לארכיבישופות. במרץ 981 ניהל בנדיקטוס סינוד בסנט פטרוס, שאסר על סימוניה. בספטמבר 981 הוא כינס סינוד לטרני.
בנדיקטוס השביעי מת בשנת 984, ונקבר בזיליקת סנטה קרוצ'ה אין ג'רוזלמה, ובמקומו נבחר יוחנן הארבעה עשר.
רגימנט דוכס לנקסטר

היסטוריה

רגימנט דוכס לנקסטר הוקם כאמור ב-1 ביולי 2006 על ידי איחוד שלושה רגימנטים היסטוריים: רגימנט לנקשייר של המלכה (Queen's Lancashire Regiment); רגימנט המלך (ליברפול ומנצ'סטר) (King's Regiment); ורגימנט הגבול המלכותי של המלך (King's Border Regiment). שלושה רגימנטים אלו גם הם הוקמו גם הם על ידי מספר גלגולים של איחוד רגימנטים כולל של סך הכל 12 רגימנטים רגליים היסטוריים, רובם הגדול מאזור צפון-מערב אנגליה. הרגימנט הנוכחי מהווה המשך ישיר לכלל הרגימנטים ההיסטוריים המרכיבים אותו, כאשר הרגימנט הרגלי ה-4 (הרגימנט המלכותי של המלך) שנוסד ב-1680 הוא הוותיק ביותר ומהוותיקים בצבא הבריטי.