רגימנט הפוסילירים המלכותי

רגימנט נורת'מברלנד פוסילירים המלכותי

'רגימנט הנורת'מברלנד פוסילירים המלכותי' (באנגלית: Royal Northumberland Fusiliers) נוסד בשנת 1674 והיה אחד משלושה רגימנטים אנגלים בחטיבה הסקוטית, הרגימנט לקח חלק במהפכה המהוללת וליווה את ויליאם השלישי, מלך אנגליה במסעו לאנגליה. ב-1689 הרגימנט הפך רשמית לחלק מהכוחות האנגלים, ב-1751 הוא קיבל את המספר חמש (מאחר שהיה הרגימנט החמישי בוותיקותו) וב-1782 קיבל את השיוך הגאוגרפי נורת'מברלנד איתו היה מזוהה עד לפירוקו ב-1968. בשנת 1836 קיבל הרגימנט את הכינוי 'פוסילירים', ב-1881 שמו הופשט לכדי "הנורת'מברלנד פוסילירים" וב-1935 קיבל את הכבוד לשאת את הכינוי "מלכותי".

רגימנט הווריקשייר פוסילירים המלכותי

'רגימנט הווריקשייר פוסילירים המלכותי' (באנגלית: Royal Warwickshire Fusiliers) נוסד ב-1673 על ידי סר וולטר ויין והיה אף הוא מבין שלושת הרגימנטים האנגלים בחטיבה הסקוטית כחלק מכוחותיו של ויליאם השלישי. לאורך ההיסטוריה של הרגימנט הוא נודע בתור 'רגימנט הרגלים ה-6' בהמשך הפך ל-'רגימנט ווריקשייר המלכותי', שלא כמו רגימנטי הפוסילירים האחרים, רגימנט ווריקשייר קיבל את התואר 'פוסילירים' רק בשנת 1963 - חמש שנים בלבד לפני פירוקו ואיחודו עם שלשת הרגימנטים האחרים.

רגימנט הפוסילירים המלכותי (העיר לונדון)

'רגימנט הפוסילירים המלכותי (העיר לונדון)' (באנגלית: (‏City of London Regiment‏) Royal Fusiliers‏) נוסד ב-1685 בתור כרגימנט פוסילירים מתוך יחידות המשמר במצודת לונדון. הרגימנט היה חמוש במוסקטי מצת חלמיש החדישים ושימש לאבטחת יחידות ארטילריה ומאגרי תחמושת, שכן מצת החלמיש היה בטוח יותר לשימוש בקרבת אבק השריפה והתחמושות השונות (ראו פוסיליר). ארבע שנים אחרי הקמת הרגימנט, הוא נשלח לארצות השפלה לקחת חלק במלחמת תשע השנים וב-1702 נשלח לספרד והשתתף במספר קרבות במלחמת הירושה הספרדית. בשנת 1751 קיבל את המספר 7 ושמו שונה לרגימנט הרגלים ה-7 (הפוסילירים המלכותי), בין 1773 ל-1783 הוצב הרגימנט בצפון אמריקה כחלק ממלחמת העצמאות של ארצות הברית. בשנים הראשונות של המאה ה-19 נשלח הרגימנט למספר מוקדים סביב העולם עד שב-1809 הגיע יחד עם צבא משלוח בריטי לחצי האי האיברי כחלק מהמלחמות הנפוליאוניות כשהוא לוקח חלק בכל הקרבות המרכזיים בהם מצור בדחוס, קרב סלמנקה, קרב ויטוריה וקרב טולוז.
במלחמת העולם הראשונה הרגימנט - שנודע ביישוב העברי בשם "קלעי המלך" - גדל באופן ניכר והקים מספר גדודי שירות לתקופת המלחמה, בהם שלושה גדודים כחלק מהגדודים העבריים: אלו היו גדוד 38 ("הגדוד הלונדוני") שכלל בעיקר לוחמים יהודים מאנגליה ומיעוט מארצות הברית; גדוד 39 ("הגדוד האמריקאי") שכלל בעיקר לוחמים יהודים מצפון אמריקה ומיעוט אנגלי; וגדוד 40 ("הגדוד הארצישראלי") שגייס אליו צעירים מארץ ישראל המנדטורית (ראו הגדודים העבריים). לאורך המלחמה נהרגו כמעט 22,000 פוסילירים מהרגימט והם מונצחים, יחד עם חללי מלחמת העולם השנייה שנוספו לאחר מכן, באנדרטת המלחמה של רגימנט הפוסילירים המלכותי בהוברן, לונדון.
במלחמת העולם השנייה יחידות הרגימנט לקחו חלק בלחימה בעיקר במערכה באיטליה ובצפון אפריקה. לאחר המלחמה צומצם הרגימנט לכדי גדוד סדיר בודד שנשלח לקחת חלק במלחמת קוריאה ב-1952. הרגימנט פורק ב-1968 ואוחד עם הרגימנטים הפוסילרים האנגליים האחרים לכדי 'רגימנט הפוסילירים המלכותי'.

רגימנט הלנקשייר פוסילירים

'רגימנט הלנקשייר פוסילירים' (באנגלית: Lancashire Fusiliers) נוסד ב-1688 על ידי סר ריצ'רד פייטון, הוא לקח חלק בקרבות המהפכה המהוללת ובלחימה באירלנד כחלק ממלחמת תשע השנים. בשנת 1751 בדומה לשאר הצבא, קיבל הרגימנט מספר ושונה שמו ל-'רגימנט הרגלים ה-20' שנכתב לרוב באותיות רומיות (הרגלים XX) ולכן דבק בו לאורך השנים הכינוי "שני העשריות". במהלך מלחמת שבע השנים הרגימנט קיבל הכרה עבור לחימתו בקרב מינדן ב-1 באוגוסט 1759 כאשר הצליח לעמוד אל מול הסתערות פרשים צרפתים ואף לשבור אותה, מה שהעניק להם את הכינוי 'החברה ממינדן' ויום השנה לקרב הפך ליום שצויין כל שנה ברגימנט.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגדוד הראשון הוצב בהודו הבריטית ובמהלך המערכה על בורמה הפך לגדוד קומנדו (צ'ינדיטים) ולחם כחלק מהבריגדה ה-77 (הודו) תחת פיקודו של אורד צ'ארלס וינגייט. הגדוד השני החל את המלחמה כחלק מחיל המשלוח הבריטי בלחימה אל מול התקדמות הצבא הגרמני בצרפת וארצות השפלה, לאחר נפילת צרפת חזר לבריטניה ובהמשך המלחמה לקח חלק בלחימה במערכה בצפון אפריקה. לצד שני הגדודים הסדירים הוקמו עוד שבעה גדודי "צבא לאומי" (מילואים); 1/5, 2/5, 1/6, 2/6, 7 (שהיה גדוד הגנה אווירית), 1/8 ו-2/8. בנוסף הוקמו שלושה גדודי שירות (גדודי לחימה הפועלים רק בשעת מלחמה); גדוד 9 (שלחם בצרפת ובהמשך הוסב לגדוד שריון ופורק ב-1943), גדוד 10 (נשלח להודו הבריטית ולחם במערכה על בורמה), וגדוד 11 (ששירת במלטה בזמן המצור על מלטה ובהמשך לקח חלק בפלישה לאיטליה).