Unapologetic

רקע

בנובמבר 2011, הוציאה ריהאנה את אלבום האולפן השישי שלה, Talk That Talk. הז'אנר של האלבום הוא פופ, דאנס ו-R&B, אך הוא שולב גם עם מגוון רחב של ז'אנרים מוזיקליים אחרים כמו היפ הופ, אלקטרו-האוס, דאנסהול ודאבסטפ, ז'אנר שבלט באלבומה הרביעי Rated R.
במרץ 2012, הודיעה ריהאנה כי למרות שעדיין לא התחילה להקליט, היא החלה "לעבוד על הסגנון החדש" לאלבום האולפן השביעי שלה. על מנת לקדם את ההכרזה לאלבומה השביעי, השיקה ריהאנה אתר קידום בכתובת rihanna7.com. ב-11 באוקטובר 2012. חשפה ריהאנה כי האלבום ייקרא "Unapologetic" ואת עטיפת האלבום. ערוץ VH1 דירג את עטיפת האלבום במקום הראשון ברשימת "30 עטיפות העירום הלוהטות אי פעם". לגבי השם של האלבום, הסבירה ריהאנה כי היא קראה לו כך מכיוון שרצתה להביע כמה היא כנה; "קראתי לאלבום שלי 'Unapologetic' ('לא מתנצלת') בגלל שיש רק אמת אחת, ואתה לא יכול להתנצל עליה. זה כן. אני חושבת שהמוטו היחידי שלי הוא להיות נאמנה לעצמי".

הפקה

ב-10 ביוני 2012, החלה ריהאנה להקליט את אלבומה השביעי ולעבוד עם ניקי רומרו. אושר גם כי הזמרת עבדה עם אריק בלינגר, שון גארט ו-Swedish House Mafia על האלבום. ב-10 ביולי 2012, חשף הזמר והמפיק הבריטי Labrinth כי הוא עבד עם ריהאנה על האלבום וציין: "אני אמור לעבוד איתה בקרוב אני מקווה אז דיברתי עם המנהלים שלה, אני חושב שהיא עובדת כרגע על כל מיני חומרים באולפני הקלטות מסוימים. היא [עדיין] לא באולפן שלי אבל אני מקווה שאהיה שותף באלבום שלה". ב-17 ביולי 2012, דווח כי ריהאנה תעבוד עם זמר ה-R&B ני-יו ו-Fazer מלהקת N-Dubz. בראיון עם תחנת הרדיו Capital FM, ני-יו דיבר על לעבוד עם ריהאנה וציין: "אני לאחרונה התחלתי ליצור חומרים חדשים לריהאנה. היא האישה שעובדת הכי קשה בתעשיית המוזיקה כרגע".
ב-13 ביולי 2012, אישר שון גארט כי הוא היה באולפן הקלטות עם הדי ג'יי הצרפתי דייוויד גטה ועבד איתו על האלבום של ריהאנה וציין: "הייתי לאחרונה באולפן הקלטות עם דייוויד ועבדנו על כל מיני דברים בשביל ריהאנה. הוא מוצא השראה בדברים שאני לא אוהב, ואני מתרגש מהדברים שהוא לא אוהב. הוא רוצה להיות יותר אורבני ואני רוצה להיות יותר בינלאומי, כך אנחנו דוחפים אחד את השני, אני מנסה לעזור לריהאנה. היא עובדת קשה וזה מגניב לכתוב עבור מישהו עם ראש פתוח". ב-21 באוגוסט, הזמר-יוצר האמריקאי קלאוד קלי חשף כי הוא החל לכתוב שירים עבור ריהאנה בזמן שהיא הופיעה בלונדון. קלי דיבר על השירים שכתב לריהאנה; "ריהאנה היא כוכבת על עולמית והיא מופיעה עכשיו באצטדיונים, אז רציתי שירים שמשקף את הקהל שלה, כשהייתי בלונדון היא הופיעה בפסטיבל מול 30,000 או 40,000 אנשים. אז לא רציתי שירים קטנים שמצליחים רק ברדיו, אז ניסיתי ליצור שירים שיצליחו באצטדיונים ויהפכו להמנונים". ב-16 באוגוסט 2012, חשף הזמר הבריטי איינג'ל כי הוא כתב חומרים עבור האלבום של ריהאנה ואמר: "אני אוהב לכתוב שירים וזה טוב ליצור תקליטים לאמנים אחרים. לפני כמה שבועות כתבתי קצת חומרים לריהאנה". בספטמבר 2012, אישר ני-יו שיהיה מעורב באלבום; "הייתי איתה באולפן הקלטות, אני יודע שיש שיר או שניים באלבום שהיא בהחלט תשאיר".

מוזיקה ומילים

ריהאנה הסבירה כי היא אוהבת את העבודה עם הצלילים השונים ולשלבם יחד. היא גם אמרה: "כרגע אנחנו עובדים על איסוף ויצירת הצליל הראשון לפני שאנחנו אפילו מתחילים לעבוד על הכיוון או מנגינות הליריים. אני סוג של יש לי רעיון אם כי, זה קשה מאוד עכשיו. אז אני מאוד להוטה להתחיל את זה". שון גארט דיבר על האלבום ואמר שהוא שילוב גדול של כמה ז'אנרים ביחד. ריהאנה חשפה בראיון עם "הגברים של השנה" של GQ כאשר אמרה: "אני רוצה לעשות מוזיקה שגורמת לתקווה, מוזיקה מרוממת. שום דבר שלא יהיה נדוש או סנטימנטלי מאוד. אני רק רוצה שאהיה את התחושה שמביאה אותך מחוץ לכל מה שאנחנו עוברים. אני רוצה להצית את האש הזאת. אני רוצה שזה יהיה אמיתי, אותנטי, וגולמי."
המחצית הראשונה של האלבום מורכב משירי EDM, עם אפקטים קוליים ופעימות אקסצנטריות. כמו רוב האלבום המחצית הראשונה של האלבום משלבת גם דאבסטפ, בס כבד המאופיין ברעשים סינתטיים רעועים, בס רועש, דאנס-פופ וסאונד "דופק" וגודע. ג'ון קרמניקה מ"ניו יורק טיימס" מאפיין את המוזיקה של האלבום כמוזיקה "בהמית וחבולה" עם הפקה "קשוחה ושכבתית", כאשר הוסיף ואמר שההפקה ה"הגרונית" של דייוויד גטה בשירים כמוPhresh Out the" Runway" ו-"Right Now". עיתונאי המוזיקה ג'וד רוג'רס אפיין את המוזיקה של האלבום כמושפעת מפופ ו-R&B. בזמן שמליסה לוקר ממגזין "טיים" אמרה שהאלבום מושפע מצלילי אר אנד בי אורבאני. על פי אלקסיס פטרידיס, המפיקים השונים שעבדו על האלבום עשו מאמץ להוציא את ריהאנה מהתבנית של "דאנס פופ מקפיץ, ושישמע בצורות פחות מוכרות". המחצית השנייה של האלבום הם שירי בלדות שמשלבות דיסקו, רגאיי ורוק. לדברי מבקר המוזיקה גרג קוט, האלבום הוא "לכאורה" אלבום פופ, אך הוא מתפזר על פני מגוון של ז'אנרים כגון R&B, ודאבסטפ."
באלבום ישנם מספר שירי Up-tempo ודאבסטפ כמו "Phresh Out the Runway", "Jump", ו-"Pour It Up". חלק גדול מהמילים באלבום מושפעים ממערכת היחסים של ריהאנה וכריס בראון, כאשר הם מציגים חיי אהבה שלא מתפקדים, בעוד חצי אחר של השירים הם קלים יותר. הנושא של האלבום בא לידי הביטוי בשפע של צלילי מינורי לאורך שיריו. ג'יימס ריד מ"בוסטון גלוב" קרא לאלבום: "מתריס אצבע אמצעית למבקריה, ובמיוחד אלה שלא אשרו את מערכת היחסים שלה עם בראון." קוט אובסרבד מ"הסאבטקסט סלבריטאי" אמר: "כל האלבום מאופיין במספרים מוטרדים, מוכי חרדה, הולכים לאיבוד... הדמויות בשירים האלה נמצאים בלימבו של רגשות מעורבים, מבחינה רגשית שנמשכות למאהב ועדיין לא שקטות על הצעד הבא." מגזין ספין קרין גנץ כתב כי "ריהאנה שרה על כסף ואהבה ולא מתנצלת וחיה את הרגע בשירים כמו: "Pour It Up" ,"Loveeeeeee Song" ו-"Right Now".

שירים

שיר הפתיחה של האלבום הוא "Phresh Out the Runway". שיר מועדנים מחוספס שמכיל אלמנטים של מוזיקה אלקטרונית  ראפ והיפ הופ. השיר הוא רועש, טראפ-טסטיק שמיועד לריקודי טוורקינג, שמזכיר את השיר "Birthday Cake", ומכיל ביטים קצביים, זוהר ויחס לא מתנצל כלפי המאזין. התוכן הלירי של השיר סובב סביב ריהאנה שמסבירה איך כל הצוות שלה לא מכבד אותה, ולכן הם כבר לא צריכים להישאר איתה. "Diamonds" הוא בלדת מיד-טמפו שמשלבת מוזיקה אלקטרונית, נשמה ופופ. הוא כולל סינתיסייזרים כבדים, צלילי תזמורת ומקצבים אלקטרוניים. השיר מדבר על היציאה מהנושאים החוזרים והנשנים של יחסים לא בריאים בשירים האחרים באלבום, ומכיל מושג בולט של אהבה. "Numb" הוא שיר מסיבות, בקצב מלוטש ומושפע מהמזרח התיכון. המכשור של השיר מורכב מריף חליל מצרי וביטים בומבסטיים. השיר מסמפל את שירו של קניה ווסט "Can't Tell Me Nothing". התוכן של השיר השנוי במחלוקת מדבר על תחושת רדימות ואיבוד תחושה לאחר נטילת תרופות וסמים. "Pour It Up" הוא שיר מועדנים, היפ-הופ מינימלי. התוכן הלירי של השיר מדבר על הכרזת עצמאות, ועל בזבוז כסף במועדון חשפנות, השתכרות והתרברבות.
"What Now", הופק על ידי פארקר איגהיל. השיר הוא "בלדת פגיעה" המכילה "פזמון קשה". השיר מדבר על התמוטטות רגשית ומצב של חוסר אונים לאחר פירוק מערכת יחסים. השיר הוא בלדת מיד-טמפו שמלווה בפסנתר. "Stay" הוא בלדת פסנתר שמלווה בגיטרה. השיר מדבר על בחורה שפונה למי שהיא אוהבת, ומבקשת ממנו להישאר ולא לעזוב אותה. "Nobody's Business" הוא שיר הוא שיר פופ, בשילוב של דיסקו, R&B ופאנק. השיר מדבר על בני זוג שמצהירים את האהבה הנצחית שלהם, ומכירים בעובדה שמערכת היחסים שלהם היא עסק רק שלהם. ריהאנה אמרה שהמילים של השיר מראות "בעצם הדרך שבה אני מסתכלת על הכול לגבי החיים האישיים שלי". "Love Without Tragedy / Mother Mary" הוא מחרוזת של שתי שירי אלקטרוניקה וגל חדש ואורכו 06:58 דקות. מילות השיר הם מאוד אישיים ומדברים על רגעי חרטה. השיר נפתח במצב רוח קודר ועובר לווידוי ושירה מרוממת של ריהאנה. "Get It Over With" הוא שיר בסגנון דאון טמפו, ומדבר על התמסטלות בזמן מזג אויר סוער. "No Love Allowed" הוא שיר רגאי עם גרוב תוסס המכונה "אאוט". השיר מדבר על מערכת יחסים קשה שנגמרה באופן טרגי. השיר האחרון באלבום "Lost in Paradise", הוא בלדה מיד טמפו עם קצב תכוף, קודרת אבל שמשדרת תקווה. השיר מדבר על אהבה חזקה יותר מיריית אקדח. רצועת הבונוס של האלבום "Half of Me", שיר פופ קאמרי שנמשך 3:10 דקות, ומדבר על חשיפה שלילית בתקשורת ובטלוויזיה.

 הצלחה מסחרית

בארצות הברית, האלבום דורג במקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד, עם 238,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון לצאתו. זה היה האלבום הראשון של ריהאנה שהגיע למקום הראשון בארצות הברית ושמכר הכי הרבה עותקים בשבוע הראשון. באותו השבוע, הסינגל "Diamonds" שהה שבועיים במקום הראשון בבילבורד הוט 100. ב-2012 ריהאנה הפכה לאמן השני שכבש את ראש המצעד האלבומים של בילבורד ואת מצעד הבילבורד הוט 100 בו זמנית. שבוע לאחר מכן, האלבום ירד למקום 6 ומכר 72,000 עותקים. ב-11 במרץ 2013, האלבום נכנס מחדש למצעד למקום 5 עם 28,000 עותקים שנמכרו בשבוע זה. ב-16 באפריל 2013, Unapologetic הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית כשציין מיליון עותקים. ב-3 ביולי 2013, דיווח בילבורד כי Unapologetic הוא האלבום ה-16 הנמכר ביותר לשנת 2013, עם מכירות של 494,000 עותקים מ-1 בינואר ועד 30 ביוני 2013. נכון לנובמבר 2013, האלבום מכר 1.13 מיליון עותקים בארצות הברית.
בבריטניה, האלבום דורג במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, עם 99,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון. עם צאתו, הוא הפך לאלבום הרביעי של ריהאנה שהגיע לראש המצעד בבריטניה. נכון למאי 2013, האלבום מכר 635,000 עותקים בבריטניה. האלבום גם הגיע למקום הראשון בשווייץ ובנורווגיה. בדנמרק, האלבום הגיע למעמד זהב כשציין 10,000 עותקים. לדברי הפדרציה הבינלאומית של תעשיית התקליטים, מכר האלבום מעל 2.3 מיליון עותקים ברחבי העולם נכון לפברואר 2013, מה שהופך אותו לאלבום ה-8 הנמכר ביותר לשנת 2012. בצרפת, מכר האלבום 240,000 עותקים נכון למאי 2013. לדברי הפדרציה הבינלאומית של תעשיית התקליטים, מכר האלבום מעל ל-4 מיליון עותקים ברחבי העולם.

הוצאה וקידום

באוגוסט 2012, נחשף כי האלבום יצא בסוף נובמבר אותה שנה, ובאוקטובר נחשף התאריך הרשמי של האלבום. ב-2 בנובמבר 2012, פרסמה ריהאנה וידאו מאחורי הקלעים של החזרות לסיבוב ההופעות לקידום האלבום. הווידאו הראשון כלל את ריהאנה מאחורי הקלעים של טקס פרסי VMA, מטווח ירי, חזרות לפסטיבל iHeart Radio וצילומים באולפן. ב-14 בנובמבר, יצאה ריהאנה למיני סיבוב הופעות לקידום האלבום תחת הכותרת 777 Tour. היא ביצעה שבעה קונצרטים בשבעה ימים, בצפון אמריקה ואירופה. מעריצים וחברים של העיתונות הבינלאומית (150 עיתונאים המייצגים 82 מדינות) הוזמנו על סיפון מטוס בואינג 777 twinjet שליווה את סיבוב ההופעות לכל מקום. החל מ-14 בנובמבר במקסיקו סיטי, ריהאנה ביקרה בטורונטו (קנדה), סטוקהולם (שוודיה), פריז (צרפת), ברלין (גרמניה), לונדון (בריטניה), וב-20 בנובמבר סיימה את סיבוב ההופעות בניו יורק (ארצות הברית). ב-6 במאי 2013, שידר ערוץ Fox סרט תיעודי של סיבוב ההופעות, עם DVD ששוחרר ביום שלמחרת. 
ריהאנה הופיעה עם השירים "Diamonds" ו-"Phresh Out the Runway" בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט ב-7 בנובמבר 2012. היא הופיעה עם "Diamonds" וגרסת סולו לשיר "Stay" בסאטרדיי נייט לייב ב-10 בנובמבר. ב-25 בנובמבר, היא הופיעה עם "Diamonds" בתוכנית הכשרונות אקס פקטור בבריטניה. ב-8 בדצמבר, הזמרת הופיעה עם השיר בתוכנית ?..Wetten, dass בגרמניה. יום למחרת, היא הופיעה עם "Stay" במחרוזת עם הלהיט שלה "We Found Love" מ-2011 בגמר של העונה התשיעית של אקס פקטור בריטניה. היא גם הופיעה עם "Diamonds" בתוכנית La Chanson de l'année בצרפת, ב-10 בדצמבר. שבוע לאחר מכן הזמרת הופיעה שוב עם השיר "Diamonds" בגמר של העונה השלישית של The Voice ארצות הברית. 
ב-10 בפברואר 2013, במהלך טקס פרסי הגראמי של 2013, ריהאנה הופיעה לצד ברונו מארס, סטינג, דמיאן מארלי וזיגי מארלי עם השיר "Could You Be Loved" כמחווה לבוב מארלי. לאחר מכן הופיעה בפעם השנייה לצד מיקי אקו עם הלהיט "Stay". בספטמבר 2013, היא גם הופיעה בתוכנית האירוח Alan Carr: Chatty Man כדי לקדם את השיר "What Now".

777 Tour

סיבוב ההופעות "777 Tour" יצא לדרך ב-14 בנובמבר 2012. ריהאנה יצאה למיני סיבוב הופעות על מנת לקדם את אלבומה השביעי "Unapologetic". במהלך סיבוב זה הזמרת ביקרה ב-7 ערים, ב-7 מדינות וב-7 ימים, מה שהיא לכך שלסיבוב יקראו "777 Tour". במהלך הטור, ביקרה ריהאנה בין היתר בלונדון, בפריז ובארצות הברית. זהו מיני סיבוב ההופעות הרביעי של הזמרת. טור זה היה מתוקשר ואליו הצטרפו מאות עיתונאים ממדינות שונות בעולם. לטור יצא ה-DVD הרביעי של ריהאנה "Rihanna 777 Documentary... 7Countries7Days7Shows" במהלך 2013.

ביקורת

האלבום קיבל ביקורות מעורבות. אתר Metacritic שנותן ציון ממוצע לאלבומים על סמך ביקורות של מבקרי מוזיקה, הקצה ציון ממוצע של 61/100 בהתבסס על 25 ביקורות. אלקסיס פטרידיס מהגרדיאן מצאה את האלבום "הרבה יותר מעניין "מאשר אלבומה הקודם: "יש כאן דברים שראויים לשמיעה, אם אתה יכול להתיר את המוזיקה מחייו האישיים של האמן". אלכס מקפירסון ממגזין העובדה הרגיש שהשירים באלבום הם הכי משכנעים מאז אלבומה הרביעי: "גם אם האלבום נכשל, זה בדרך כלל עושה זאת בדרכים מעניינות מבחינה מוזיקלית". אנדי קלמן מ-Allmusic סבר כי "הדרך היחידה ליהנות מרוב האלבום הוא לקיחתו כבידור טהור עוד בזמן רענון של מוזיקת הפופ עכשווית". דן מרטין מ-NME ציין כי: "זהו האלבום הטוב ביותר שלה, האלבום עוסק בפופ אוונגרד הנועז. ריהאנה היא הדבר המשכנע ביותר בפופ העכשווי". ג'ון דולן מהרולינג סטון טען כי "האלבום הוא בוטה, צללי אר אנד בי כנים וששרים בתוך סנטימטר של החיים שלו". ג'ון קרמניקה מניו יורק טיימס הרגיש שהאלבום "עושה את רוב הכישרון [של ריהאנה]" והצהיר: "אפילו בשירים הפגיעים ביותר, היא שומרת על מגניבות, אף פעם לא נהיית רגשנית מדי". פונטיין סמוקי מהפינגטון פוסט קרא לאלבום "קינטי ומגוון מוזיקלית", וכתב כי" תקיעות הקולות של התרבות הגלובלית, שלאחר מצב רוח נוער דרך כל רצועה".
בביקורות המעורבות, ז'נבייב קוסקי מ-A.V. דה קלאב מתח ביקורת על האלבום: "ריהאנה מאריכה את הנימה המתריסה של האלבום לחיים הרומנטיים שלה", וכינה את האלבום "אלבום פופ לוהט שמוצף למרבה הצער בשאריות איכס של התרסה שטרם הורווחו שמסמן את הפלט האחרון של בראון". רנדל רוברטס מלוס אנג'לס טיימס הרגיש שהשירים המסחריים באלבום הם "ליריקה שהופך לרעל". "אפילו מבחינה מוזיקלית, ריהאנה התפתחה לאחד מפרימדונות הפופ יותר ממה שחושבים". סיימון דה פרייס מהאידפנטד קטל את השירה של ריהאנה כאשר קרא לה שטוחה יותר מנורפוק, ואמר שהחומרים המוזיקליים שלה "משעממים כמו שטיפת כלים" ו"משחקי המילים שלה לא מגובשים ומיניים". גרג קוט משיקגו טריביון כתב: "אלבום שנשלט על ידי בלדות עם מילים שטחיות ומופנמות. שירי הדאבסטפ מרגישים כמו הפוגות". אריק הנדרסון מסלנט מגזין ציין כי "האלבום נשמע כמו טלאים. אם רק המוזיקה הייתה משכנעת מספיק כדי לגבות את חוסר תום הלב העליון של המילים". קלשון מדיה דחו את המוזיקה שלה וקרו לאלבום "עבודה של סינטיסייזר פופ" ואמרו שהשירים "הפכו לעבודה משעממת, ולא שווה את הזמן שלנו ולא יאה לכשרון של ריהאנה". במדריך לצרכן של MSN Music, רוברט כריסטגו כתב "כל כך פרובוקטיבי, הרבה יותר כמו אנדרואיד מאשר כבן אדם" שלה בבדיחות דעת. הוא ציטט משפטים מהשירים: "Phresh Out the Runway" ,"Diamonds", ו-"Numb" ונתן לאלבום ציון של 3 כוכבים.

שבחים

האלבום זכה בפרס אלבום ה-R&B הטוב ביותר בטקס פרסי הבילבורד. בטקס פרסי ה-AMA האלבום היה מועמד לפרס אלבום ה-R&B/הסול המועדף, אך הפסיד לאלבום The 20/20 Experience של ג'סטין טימברלייק. בטקס פרסי הגראמי ה-56 זכה האלבום בפרס "האלבום האורבאני העכשווי הטוב ביותר".