אלנוס מאדים

תיאור

אלנוס מאדים הוא עץ נשיר הגדל במהירות, מתחיל לייצר זרעים בגיל 10, וחי בממוצע בין 60 ל-70 שנים, אבל אף פעם לא יותר ממאה שנים. זהו מין האלנוס הגבוה ביותר, גובהו בדרך כלל בין 20 ל-30 מטרים, אם כי במקרים יוצאי דופן יכול העץ יכול להגיע לגובה 37 מטרים.
מערכת השורשים של האלנוס המאדים תלויה במידת הניקוז של הקרקע. בקרקעות שבהן הניקוז טוב השורשים חודרים לעומק. בקרקעות בהן הניקוז גרוע מפתח האלנוס המאדים מערכת שורשים רדודה גדולה המתפשטת לרוחב. למרות השורשים הרדודים העץ לא סובל מרוחות החורף העזות בשל היותו נשיר. על שורשי העץ יש פקעיות שורש שבהם חיים חיידקים המקבעים חנקן מהסוג Frankia. כמו כן מקיימים השורשים אקסומיקוריזה עם פטריות.
קוטר הגזע בגובה חזה הוא בין 35 ל-45 סנטימטרים, אם כי במקרים יוצאי דופן הוא מגיע לקוטר בגובה חזה של 80 סנטימטרים. קליפת הגזע והענפים דקה, חלקה מנומרת בגוון אפור-אפר כשלעיתים קרובות צומחים עליה חזזיות לבנות וטחבי עלים. קליפה פגועה או שרוטה מפתחת צבע אדום חלודה בוהק, וזה מקור שם העץ. כשהעץ מזקין הקליפה מתחילה לקבל גוון כהה, ולהסתלסל ברצועות דקות. לעץ יש גזע בודד ונוף צר או חרוטי.
הניצנים סגלגלים באורך 6 עד 10 מילימטרים על גבעול בין 2 ל-8 מילימטרים. הניצנים עטופים בשני קשקשים ומכוסים בשרף. העלים סגלגלים בגוון ירוק. הטרף באורך 6 עד 16 סנטימטרים וברוחב 3 עד 11 סנטימטרים. שולי העלה משוננים וקצה העלה פונה כלפי מטה, מאפיין המבדיל בין מין זה למיני אלנוס אחרים. תחתית העלה חלקה או מעט שעירה. העלים מצהיבים לפני שהם נושרים בסתיו.
העץ הוא צמח חד-ביתי המופרה באמצעות הרוח. הפרחים הם תפרחת של עגילים, המופיעים בתחילת האביב לפני שהעלים צומחים. הפרחים הזכריים בגוון חום-אדמדם צומחים באשכולות תלויים של שניים עד שישה עגילים באורך בין 3.5 ל-14 סנטימטרים. אורכו של עגיל הפרחים הנקביים הוא 1.5 עד 2 סנטימטרים. צבע הפרחים צהוב-אדמדם. האשכול ניצב בזמן ההאבקה, אבל תלוי בזמנים אחרים. לאחר ההפריה מתפתח האשכול הנקבי לפרי יבש עצי סגלגל דמוי אצטרובל קטן באורך 2 עד 3 סנטימטרים.
בין 50 ל-100 זרעים נוצרים בין הקשקשים של ה"אצטרובל" והם מתפזרים באמצעות הרוח בשלהי הסתיו ובחורף. הם קטנים מאוד (בקילוגרם יש 1,465,000 זרעים) המוקפים בכנף צרה ודקה והם מתפזרים למרחק של מאות מטרים עם כיוון הרוח.

תפוצה ואקולוגיה

אלנוס מאדים גדל מדרום-מזרח אלסקה ודרומה עד למרכז קליפורניה, כמעט תמיד במרחק שלא עולה על 200 קילומטרים מחוף האוקיינוס השקט, למעט התרחבות למרחק 600 קילומטרים לתוך היבשת מוושינגטון ואורגון לתוך הנקודה הצפונית ביותר במונטנה ולצפון-מערב איידהו. העץ גדל לצורכי נוי גם באיי הוואי.
בדרום אלסקה, במערב קולומביה הבריטית ובצפון-מערב רכסי החוף של ארצות הברית האלנוס המאדים גדל על מדרונות קרירים וגשומים עד לגובה של 700 מטרים. באזורים אלו הוא גדל ביערות בחברת תת-המין החופי של אשוח דאגלס (Pseudotsuga menziesii subsp. menziesii), צוגה מערבית (Tsuga heterophylla), אשוח ענק (Abies grandis), ארז אדום מערבי (Thuja plicata) ואשוחית סיטקה (Picea sitchensis). בתוך היבשת ובקצה הדרומי של אזור התפוצה (קליפורניה) הוא גדל בעיקר לאורך גדות נחלים ובביצות. באזורים אלו הוא גדל בחברת ערבות (הסוג Salix), השיח Cornus stolonifera (באנגלית Red osier dogwood), מילה רחבת-עלים (Fraxinus latifolia) ואדר גדול-עלים (Acer macrophyllum).
דרומית-מזרחית לתחום התפוצה שלו מוחלף האלנוס המאדים באלנוס מעוין (Alnus rhombifolia), שהוא עץ דומה בצורתו, אבל שונה בשולי העלים שאינם מתקפלים כלפי מטה, ולזרעים אין כנפיים. בהרים הגבוהים הוא מוחלף על ידי מין האלנוס הקטן יותר דמוי השיח Alnus viridis (באנגלית Sitka alder), ומזרחית לרכס קסקייד על ידי אלנוס לבן (Alnus incana subsp. tenuifolia).
באזורים גשומים יתפשט האלנוס המאדים במהירות לאזורים שנשרפו או שהיער המקורי בורא, לעיתים קרובות מונע התבססות של מחטניים. הוא יצרן זרעים פורה, אבל הזרעים הקטנים המתפזרים ברוח דורשים שטח פתוח על מנת לנבוט, ולכן עקבות צמיגים ואזורים אחרים שבהם הייתה הפרעה למרקם הטבעי בצורת בירוא או שריפה אידיאליים לזרעים. באזורים אלו יכולים לצמוח מאות אלפי שתילים להקטר בשנה הראשונה לאחר שחלה ההפרעה.
הענפים הדקים והניצנים של האלנוס המאדים הם החלקים היחידים שבעלי חיים יכולים לאוכלם, אם כי איילים ואייל אציל אוכלים את הענפים בסתיו וענפים וניצנים בחורף ובאביב. בונים אוכלים לעיתים את קליפת הגזע, אם כי אלנוס מאדים אינו המין המועדף על ידם. כמה מיני פרושים אוכלים את זרעי האלנוס המאדים, בייחוד Carduelis flammea (באנגלית Common Redpoll) ו-Carduelis pinus (באנגלית Pine siskin), כמו גם אוגר יערוני (Peromyscus).
אלנוס מאדים מארח בפקעיות השורש חיידקים המקבעים חנקן מהסוג Frankia. קשר זה מאפשר לאלנוס לגדול בקרקעות עניות בחנקן.