google/wiki40b huggingface dataset:
כוכב וולף-ראייה

כוכבי וולף-ראייה (נקראים גם כוכבי WR) הם כוכבים מפותחים ומסיביים ביותר (לפחות 20 מסות שמש), חמים ביותר (בין 25,000 ל-50,000 קלווין) המתאפיינים ברוח שמש חזקה במיוחד ומהירה במיוחד - עד 2,000 ק"מ בשנייה הגורמת לאובדן מסה בקצב שיכול להגיע ל 10²⁵×2 ק"ג בשנה, פי מיליארד מקצב אובדן המסה של השמש.

היסטוריה

בשנת 1867 גילו האסטרונומים הצרפתים שארל וולף (Charles Wolf) וז'ורז' ראייה (Georges Rayet) במצפה הכוכבים של פריז שלושה כוכבים בקבוצת הכוכבים ברבור עם רצועות פליטה רחבות מעבר לספקטרום הרציף הרגיל. אורם של רוב הכוכבים מציג פסי בליעה כתוצאה מהגזים הנמצאים בשכבות החיצוניות של הכוכבים ובולעים חלק מהספקטרום הרציף בהתאם להרכבם הכימי. כוכבים המציגים פסי פליטה הם נדירים ונקראים על שם מגליהם כוכבי וולף-ראייה.
פסי הפליטה של הכוכבים שנתגלו היו שונים מפסי הפליטה המאפיינים מימן ולא היו מוכרים. בשנת 1868 התגלה היסוד הליום שיותר מאוחר התגלה כיוצר של פסי הפליטה האלו. רוחבם של פסי הפליטה היה רחב יותר מהרוחב הנפוץ של פסי פליטה וההסבר לכך ניתן רק בשנת 1929 ולפיו רוחב הפסים נובע מכך שהגז שיוצר את הפסים נע במהירויות גדולות במיוחד - 300-2,400 ק"מ לשנייה וגורם להרחבת דופלר המסיט את ספקטרום האור הנפלט בהתאם לכיוון תנועת הגז ולמהירותו. המסקנה מתוצאות אלו היא שמדובר בכוכבים המעיפים החוצה כמויות גדולות של גז במהירויות גבוהות כך שנוצרת מסביבם ערפילית פליטה. המהירויות הגבוהות של הגז נגרמות מלחץ הקרינה הגבוה המאפיין כוכבים חמים במיוחד.
בתצפיות מאוחרות יותר נמצאו גם פסי פליטה המאפיינים פחמן, חנקן וחמצן בנוסף לפסי הפליטה המאפיינים הליום. כוכבי וולף-ראייה מסווגים על פי פסי הפליטה הדומיננטים יותר לכוכבים עשירים בחנקן (WN) וכוכבים עשירים בפחמן וחמצן (WC).
בשל הספקטרום המיוחד של אורם ניתן לזהות כוכבי וולף-ראייה בגלקסיות שכנות ועד היום נתגלו כ-100 כוכבים כאלו בענן המגלני הגדול ו-12 בענן המגלני הקטן, בנוסף על כ-230 כוכבים שנתגלו בשביל החלב. כוכב וולף-ראייה הקרוב ביותר והבהיר ביותר הוא אחד מכוכבי מערכת הכוכבים של רגור (γ במפרש) שנמצאת במרחק של כ-840 שנות אור ובהירותה הכוללת היא מדרגה 1.8.

מאפיינים

כוכבי וולף-ראייה הם שלב התפתחות רגיל של כוכבים מסיביים מאוד מסוג ספקטרלי O, שבהם רוחות שמש חזקות מעיפות החוצה שכבות גדולות של גז. הטמפרטורה הגבוהה של הכוכבים יוצרת קרינה על סגולה חזקה המעוררת את אטומי הגז ליצירת ערפילית פליטה המתאפיינת בפסי הפליטה של החומרים המרכיבים אותה. בשלב הראשון פסי הפליטה מתאפיינים בתוצרי היתוך גרעיני של מימן להליום (בעיקר הליום וחנקן - כוכבי WN) ובשלב מאוחר יותר נוספים תוצרי ההיתוך של הליום (פחמן וחמצן - כוכבי WC).
בשל מסתם הגבוהה כוכבי וולף-ראייה צפויים להפוך בסוף חייהם לסופרנובה. עם זאת קיימים ננסים לבנים בעלי פסי פליטה המאפיינים כוכבי וולף-ראייה. פסים אלו נוצרים מהערפילית הפלנטרית המקיפה אותם והאטומים שבה מעוררים על ידי הקרינה של הננס הלבן.
פראדה

ההיסטוריה של פראדה

החברה נוסדה על ידי מריו פראדה ב-1913 כעסק משפחתי במילאנו שעסק בייצור מוצרי עור, עץ, שנהב, קריסטלים ותיקים ונקראה "האחים פראדה". בשנת 1978, נכדתו של מריו, מיוצ'ה פראדה, ירשה את החברה.
בזמן שמיוצ'ה פראדה קיבלה על עצמה את בית האופנה פראדה, היא התחתנה עם פאטריציו ברטלי. ברטלי לקח על עצמו את התפקיד הניהולי של החברה ומיוצ'ה עסקה בעיקר בתחום של העיצוב ויצירת המראה החדש של פראדה. מיוצ'ה ייצרה תיקי גב שחורים אטומים מניילון שנקרא "פוקון" עוד משנת 1970. היא חשפה את תיק היד הקלאסי של פראדה שהיה פשוט, חלק, מבריק, מניילון שחור ואופנתי. מיוצ'ה לראשונה קיבלה את המוניטין שלה על יצירתיות ושימוש בחומרים, פשטות ומודרניות עם הליין שלה בשנת 1985 כשיצרה תיק שחור חלק מניילון. התיק המקורי הפך במהרה לנחשק והתחילו לייצר זיופים לסחורה של פראדה.
בתצוגת אופנה סתיו-חורף, בשנת 1989, בעוד ששאר המותגים עיצבו בגדים שעסקו במיניות (חולצות עם מחשופים, מכנסיים קצרים, תחרה, צבעים בהירים), פראדה הפתיעו את כולם עם קולקציית ה-pret-a-porter (מוכן-ללבוש) בעיצובה של מיוצ'ה פראדה. הם הציגו בגדים קלאסיים, אלגנטים, גזרות פשוטות עם צבעים נקיים, בדים איכותיים וצבעים בסיסיים. עולם האופנה הבחין בפראדה והפופולריות שלהם עלתה לשחקים.
בשנת 1993 מיוצ'ה פראדה קיבלה מהמועצה למעצבי אופנה פרס על האקססוריז.

הטלפון הסלולרי של פראדה

במאי 2007, פראדה שיתפו פעולה עם LG בייצור LG Prada (KE850) phone אשר נמכר ב-800$. בשנת 2009 הושקה באירופה הגרסה השנייה של המכשיר, KF900.
היסטוריה של גיאנה הצרפתית

ניסיונות ליצור מושבות בגיאנה הצרפתית

בשנת 1498 גילה כריסטופר קולומבוס את האזור לאחר מסע שלישי לאמריקה והדביק למדינה את הכינוי "ארץ מנודים".
הניסיון הראשון להקים מושבה בגיאנה הצרפתית היה בשנת 1608, כשמשלחת מהדוכסות הגדולה של טוסקנה בשם משלחת ת'ורנטון, ניסתה להקים באזור מושבה איטלקית, אך מותו הפתאומי של פרדיננדו דה מדיצ'י, הדוכס הגדול של טוסקנה, עצר את הניסיון.
בשנת 1624 ניסו גם צרפתים להתיישב באזור, אך הפסיקו בגלל עוינות מצד הפורטוגזים, שראו בפלישת צרפת הפרה של חוזה טורדסיאס שקבע את חלוקת יבשת אמריקה.
למרות זאת מתיישבים צרפתים ניסו לחזור בשנת 1630 אך נכשלו.
ובשנת 1643 הצליחו הצרפתים להקים שם מושבה צרפתית בשם קאיין שמאוחר יותר הפכה לעיר הבירה של גיאנה הצרפתית.
הצרפתים גם הצליחו להקים עיר בשם סינאמארי (Sinnamary).
בשנת 1658 כבשה חברת הודו המערבית ההולנדית את קאיין והקימה במקומה מושבה הולנדית עם שם דומה.
בשנת 1664, צרפת חזרה עוד פעם לגיאנה הצרפתית והצליחה להקים שם עוד מושבה מטעמה.
בשנת 1667 השפה האנגלית נקלטה באזור.
בעקבות חוזה ברדה, שהסדיר את חילוקי השטחים באזור אמריקה, כל גיאנה הצרפתית עברה לידי צרפת.
למרות זאת למשך תקופה קצרה ב-1676 הולנד שלטה על האזור, אך לאחר מעט זמן האזור הוחזר עוד פעם לשלטון צרפת.
בשנת 1809 שייטת אנגלית ופורטוגזית כבשה את גיאנה הצרפתית לטובת הפורטוגזים, אך בסוף האזור הוחזר לצרפת עם השגחה פורטוגזית עד 1817.

תחת שלטון צרפת

גיאנה הצרפתית היוותה מקור כלכלי חשוב למדינות ששלטו בה הן בזכות אלפי הילידים ששימשו כעבדים והן בזכות כל אוצרות הטבע שהמושבה סיפקה.
עיקר היצוא שלה היה סוכר, עץ, פלפל ותבלינים אחרים, וקאיין הבירה הייתה מוקפת מטעים.
בשנת 1848 הצרפתים ביטלו את העבדות באזור וחלק מן העבדים ברחו ליערות. 
ב-23 ביולי 1886 התגלה לראשונה זהב באזור.
בגיאנה הצרפתית הייתה מושבת עונשין בשם אי השדים ששימשה לכליאתם ובה הוחזקו אסירים. 
המפורסמים שביניהם היו אלפרד דרייפוס ואנרי שרייר.
לאחר כניעת צרפת לגרמניה במלחמת העולם השנייה שמרה גיאנה הצרפתית על נאמנותה לצרפת של וישי.
בחודש מרץ 1943 הוחלף שלטון וישי במושבה בהפיכה לא אלימה, בידי ועדה שתמכה בצרפת החופשית, שנתמכה על ידי קציני הצבא במושבה.
גיאנה הצרפתית הוכרזה רשמית כ"חבל ארץ שמעבר לים" של צרפת ב-19 במרץ 1946.
הכלא באי השדים נסגר ב-1951.
בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 הציע שמעון פרס לז'אק סוסטל, שר המושבות הצרפתי דאז, את החכרת גיאנה לישראל על מנת שתשמש לה כמושבה. סוסטל הסכים. פרס הצליח לשכנע בעניין זה את הלל דן והם שיגרו משלחת של שבעה אנשים לתור את הארץ הזו.
המשלחת חזרה עם דו"ח מפורט וסרט של הביקור. פנחס ספיר התנגד לכך באמרו כי "זה אסון, קולוניאליזם, אימפריאליזם שימיט שואה באפריקה והתנגדות בדרום אמריקה". גם דוד בן-גוריון השתכנע שאין לישראל מה לחפש בג'ונגלים של גיאנה. ההצעה נדחתה על ידי הממשלה בישראל.
אליעזר שוסטק

ביוגרפיה

נולד בעיר ולדימירץ שבאימפריה הרוסית (כיום בפולין) ולמד בישיבה. בשנת 1930 הצטרף לתנועת בית"ר ובמסגרתה שימש כראש קן ברובנה. לאחר מכן עלה לארץ ישראל, למד באוניברסיטה העברית והיה חבר בפלוגת עבודה של בית"ר בהרצליה. 
בשנת 1936 נבחר למזכיר הסתדרות העובדים הלאומית ובהמשך היה חבר בהנהגת ברית הציונים הרוויזיוניסטים (הצה"ר). במהלך כהונת הכנסת השנייה נכנס שוסטק לכנסת, לאחר איחוד תנועת הצה"ר עם תנועת החרות. במסגרת תנועת החרות כיהן שוסטק בכנסת עד 1966, אז חבר לשמואל תמיר באופוזיציה הפנימית נגד בגין ופרש מתנועת החרות על מנת להקים את מפלגת המרכז החופשי ביחד עם תמיר. בבחירות לכנסת השביעית זכה המרכז החופשי בשני מנדטים, ושוסטק ותמיר נכנסו שוב לכנסת. בהמשך עזב את המרכז החופשי והקים יחד עם אהוד אולמרט את מפלגת לעם, שבהמשך הייתה לחלק מהליכוד. 
בין השנים 1977–1984 כיהן כשר הבריאות, בממשלות ה-18 וה-19 של בגין וב-20 של שמיר, ובמסגרת תפקידו זה הטיל לראשונה איסור גורף על הפעלת שירותי רפואה פרטיים בבתי החולים הציבוריים. בכנסת ה-11 כיהן כסגן יו"ר הכנסת.
בשנת 1994 הוענק לו תואר יקיר העיר רמת גן.
נפטר בשנת 2001, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. בשכונת מרום נווה ברמת גן, עיר מגוריו, יש כיכר על שמו.
United Launch Alliance

היסטוריה

לוקהיד מרטין ובואינג הודיעו על כוונתן להקים חברה משותפת כבר ב-2 במאי 2005. ב-23 באוקטובר 2005 קראה ספייס איקס להטיל הגבלים עסקיים על האיחוד, שיהווה מונופול בתחום השיגורים לחלל. ספייס איקס, שפיתחה את הפאלקון 9, הייתה מעוניינת לספק שירותי שיגור לממשלת ארצות הברית גם היא. ב-7 בינואר 2006 אישר משרד ההגנה של ארצות הברית ללוקהיד מרטין ולבואינג להתאחד. בספטמבר 2006 הביע הפנטגון על תמיכתו באיחוד והציג את תמיכתו גם בפני ועדת הסחר הפדרלית (FTC), והיא אישרה את האיחוד ב-3 באוקטובר 2006. ‏ULA הפכה למבצעית ב-1 בדצמבר 2006.

שיגורים

השיגור הראשון שסיפקה ULA היה שיגור הלוויין הסודי USA 193 על גבי משגר דלתא 2 מבסיס ונדנברג ב-14 בדצמבר 2006. השיגור בוצע עבור משרד הסיור הלאומי של ארצות הברית. למרות שהשיגור עבר בהצלחה הלוויין עצמו נכשל ופסק מלשדר לכדור הארץ מספר שעות לאחר כניסתו למסלול. ב-21 בפברואר 2008 במסגרת מבצע קרח שרוף, יירטה ארצות הברית את הלוויין באמצעות טיל SM-3 ששוגר מספינה, והוא הושמד.
ב-15 ביוני 2007 נכשל שלב עליון מסוג קנטאור של משגר אטלס 5 ונכבה מוקדם מידי, והביא להצבתם של שני לווייני ריגול של משרד הסיור הלאומי במסלול נמוך מהמתוכנן. התקלה הביאה לעיכובם של מספר שיגורי אטלס 5 ודלתא 4 המשתמשים במנועי RL10 דומים לאלו שכשלו. בסופו של דבר התגלתה הבעיה בשסתום חדש שהחליף שסתום שייצורו הופסק, ולכן החל ייצורו מחדש.
מרצ'לו גנדיני

חייו המוקדמים

בשנת 1963, הוא פנה לנוצ'יו ברטונה, ראש החברה קבוצת ברטונה, במטרה להצטרף אליה עם זאת; ג'ורג'טו ג'וג'ארו, אז המעצב הראשי של ברטונה, סירב לעבוד איתו. כאשר ג'וג'ארו עזב את ברטונה שנתיים מאוחר יותר, גנדיני נשכר לעבודה, ועבד עבור החברה במשך 14 שנה.
כיוצר זרוע העיצוב המיתולוגית של החברה, Stile Bertone, בקפרי, כמנהל כללי של בית העיצוב, עיצב מכוניות תצוגה כמו גם ניהול  הבנייה ואבות הטיפוס של כלי רכב.
גנדיני עיצב את הלמבורגיני מיורה, למבורגיני אורראקו, למבורגיני אספאדה וקונטאש וכן מכוניות מעשיות רבות גם כן, כולל סיטרואן BX, הדור הראשון של ב.מ.וו סדרה 5, אינוסנטי מיני ורנו 5 סופרסניק. הוא הציג את הרעיון של דלתות המספריים באב טיפוס אלפא רומיאו 33 קאראבו, בזמן שמכונית העל לנצ'יה סטרטוס הייתה עיצוב נוסף של גנדיני.
גנדיני עזב את ברטונה בשנת 1980 במרדף אחר עצמאות עיצובית.
גנדיני עבד בתחומים אחרים, כולל אדריכלות בית, עיצוב פנים של מועדוני לילה, ועיצוב הגוף של המסוק Heli-Sport CH-7.
כפר עין

כלכלה

מבחינה היסטורית, כמו רוב הכפרים הפלסטיניים, עבדו תושבי כפר עין בעיקר כחקלאים וסוחרים. היבול העיקרי של כפר עין הוא זיתים. עם זאת מגדלים בכפר גם עדשים, דגנים, וירקות. בכפר יש כ-200 צאן ועזים. בשנת 1980, החשמל חובר לכפר עין. בכפר יש עשר חנויות ובית ספר, ובית ספר נוסף המשותף לקראוות בני זייד. תושבים רבים מקבלים סיוע מהצלב האדום ומאונר"א. לפני האינתיפאדה השנייה עבדו כ -10% מתושבי הכפר בישראל.
טיבו קורטואה

קריירה

בגיל 7 הצטרף למחלקת הנוער של ראסינג גנק. בגיל 17 בשנת 2009 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון.
ב-17 באפריל 2009 ערך קורטואה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת כששיחק נגד גנט. היה זה משחקו היחיד באותה עונה. בעונה שלאחר מכן, בעונת 2009/2010 לא זכה כלל לדקות משחק. בעונה שלאחר מכן קודם לעמדת השוער הראשון של הקבוצה ושותף ב-40 משחקים. בעונה זו זכה להערכה רבה ובסיומה הועבר לצ'לסי תמורת 7.9 מיליון פאונד.
לאחר חתימתו של קורטואה בצ'לסי, הושאל השחקן לאתלטיקו מדריד במשך שלוש עונות, וזכה עמה בליגה האירופית (לאחר ניצחון 3-0 במשחק הגמר על אתלטיק בילבאו), בליגה הספרדית ובסגנות ליגת האלופות. לאחר שלוש עונות חזר לצ'לסי, וערך את הבכורה שלו נגד ברנלי במשחק הליגה הראשון של העונה. בעונתו הראשונה זכה עם הקבוצה באליפות אנגליה ובגביע הליגה.
ב-8 באוגוסט 2018 חתם קורטואה בקבוצת הכדורגל הספרדית ריאל מדריד לשש שנים.
למרות גילו הצעיר, קורטואה נחשב לאחד השוערים הטובים ביותר בעולם.
ב-24 בספטמבר 2018 זכה קורטואה בפרס שוער השנה בעולם עקב יכולתו במונדיאל 2018.

נבחרת לאומית

קורטואה זומן לסגל נבחרת בלגיה באוקטובר 2011. חודש לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק הידידות נגד נבחרת צרפת שהסתיים בתיקו 0-0, מה שהפך אותו לשוער הצעיר ביותר שמשחק בנבחרת בלגיה.
במוקדמות מונדיאל 2014 קורטואה שיחק בכל המשחקים במהלכן לא ספג שער בשישה מתוך עשרת המשחקים.
במונדיאל 2014 שיחק קורטואה בחמשת המשחקים של נבחרתו שנעצרה ברבע הגמר.
קורטואה עזר לנבחרתו להעפיל ליורו אחרי 16 שנה. ביורו 2016 נבחרת בלגיה הגיעה שוב עד לרבע הגמר שם הפסידה לנבחרת ויילס. לאחר המשחק האשים את מאמן הנבחרת, מארק וילמוטס בהפסד.
במונדיאל 2018 קורטואה שיחק בכל משחקי נבחרתו שהעפילה לחצי הגמר מאז מונדיאל 1986. בשלב רבע הגמר הצטיין בניצחון 1-2 על נבחרת ברזיל.
אחרי הפסד בחצי הגמר לנבחרת צרפת. בלגיה ניצחה את נבחרת אנגליה וסיימה במקום השלישי לראשונה בתולדותיה. במהלך המונדיאל רשם קורטואה 27 הצלות, יותר מכל שוער אחר וזכה בכפפת הזהב בתור השוער הטוב במונדיאל.
אלי לנדרי

ביוגרפיה

לנדרי נולדה בלואיזיאנה והייתה מעודדת בתיכון ולאחר מכן עשתה תואר באוניברסיטה בתקשורת המונים.
ב-1990 זכתה בתואר "מיס הנוער של לואיזינה" ועלתה לחצי הגמר בתחרות הארצית. 
ב-1996 זכתה בתואר "מיס לואיזיאנה" ולאחר מכן נבחרה למיס ארצות הברית, ובתחרות מיס תבל עלתה לשלב 6 המועמדות הסופיות.

משחק

לנדרי שיחקה במספר סרטי קולנוע והופיעה בין היתר בסדרות הטלוויזיה היפים והאמיצים ופליסיטי. 
ב-2018 התארחה בעונה השנייה של הסדרה "קווין יכול לחכות" ב-CBS.

חיים אישיים

ב-2004 נישאה לשחקן מריו לופז ונפרדה ממנו באותה שנה.
פרנץ וילהלם זיבר

חייו

לאחר 5 שנות למידה בגימנסיה, שבמהלכן גילה כישרון רב בתחומי האמנויות הגרפיות, ארכיטקטורה והנדסה, התמקד זיבר בלימודי הטבע, ובייחוד תחום הבוטניקה. 
זיבר ערך מספר מסעות מחקר לאיטליה, כרתים, יוון, מצרים וארץ ישראל. מעל אלו, בולט מסע שארך שנתיים לאוסטרליה, מאוריציוס ודרום אפריקה, שבו אסף, פרט לצמחים, גם בעלי-חיים ופרטים אתנוגרפיים. 
עם הזמן, הלכו התנהגותו ופרסומיו לבלתי-יציבים; הוא נקלע באופן עקבי לריבים ומחלוקות עם הרשויות, ונחשב ל'מופרע'. הוא הופיע בפני מכובדי העיר פראג וטען שביכולתו לרפא כלבת, ולכן דרש תמיכה כספית. עד מהרה אושפז בבית החולים לחולי נפש בפראג, שם עברו 14 השנים האחרונות בחייו, עד מותו בגיל 55.
שקנאי (סוג)

השקנאי בנצרות

באמנות הליטורגית-נוצרית מסמל השקנאי את ישו, שהקריב את עצמו למען מאמיניו. סמל זה התקבל כנראה בעקבות התבוננות בשקנאית-האם, המאכילה את גוזליה, על ידי מילוי השק שבתחתית מקורה. הגוזלים מכניסים את ראשם הזעיר אל פיה הפעור ואוכלים ממנה. נראה כי בעת העתיקה נראה הדבר כאילו הגוזלים אוכלים את גוף האם עצמו, ומכאן קצרה הדרך לדימוי הנוצרי. דוגמאות לכך ניתן למצוא בפסיפסים, ציורים וכותרות עמודים, דוגמת זו המצויה בחדר הסעודה האחרונה בירושלים.

השקנאי במקרא

בספר ויקרא מפורטים העופות הטמאים שאסור לאוכלם: "וְאֶת-אֵלֶּה תְּשַׁקְּצוּ מִן-הָעוֹף, לֹא יֵאָכְלוּ שֶׁקֶץ הֵם: אֶת-הַנֶּשֶׁר, וְאֶת-הַפֶּרֶס, וְאֵת, הָעָזְנִיָּה. וְאֶת-הַדָּאָה--וְאֶת-הָאַיָּה, לְמִינָהּ. אֵת כָּל-עֹרֵב, לְמִינוֹ. וְאֵת בַּת הַיַּעֲנָה, וְאֶת-הַתַּחְמָס וְאֶת-הַשָּׁחַף; וְאֶת-הַנֵּץ, לְמִינֵהוּ. וְאֶת-הַכּוֹס וְאֶת-הַשָּׁלָךְ, וְאֶת-הַיַּנְשׁוּף. וְאֶת-הַתִּנְשֶׁמֶת וְאֶת-הַקָּאָת, וְאֶת-הָרָחָם. וְאֵת, הַחֲסִידָה, הָאֲנָפָה, לְמִינָהּ; וְאֶת-הַדּוּכִיפַת, וְאֶת-הָעֲטַלֵּף". כמה תרגומים חשובים כמו תרגום השבעים והוולגטה תרגמו את הקאת-לשקנאי. מנגד הרבה פרשנים וחוקרים (ביניהם הנרי בייקר טריסטרם) חולקים על דעה זאת ומתרגמים את הקאת ללילית או דורס לילה אחר
חיים אורן

קורות חייו

אורן נולד לפאני ומאיר בטרנסילבניה שברומניה, למשפחה בת שני ילדים. עלה עם משפחתו לישראל בגיל 17 והצטרף לקיבוץ אשדות יעקב.
עם גיוסו לצה"ל, בשנת 1961, התנדב לצנחנים, שם שובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר אורן מסלול הכשרה כלוחם, השתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר. לאחר קורס קציני חי"ר חזר לגדוד ושירת כמפקד מחלקה, קמב"ץ ומפקד פלוגה. הוא השתתף בפעולות התגמול ונטל חלק בפעולת סמוע. בשנים 1967 עד 1970 מילא תפקידי פיקוד, הדרכה ומטה בבה"ד 1 ובמפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי. במהלך מלחמת ההתשה מונה למפקד מוצב המזח ונפצע באורח קשה מרסיסי פגז מצרי. לאחר ניתוחים ושיקום שעבר בבית חולים תל השומר מונה לסגן מפקד סיירת חרוב ובשנים 1971–1972 למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה.
במלחמת יום הכיפורים שימש מפקד סיירת חרוב והשתתף בלחימה בגזרת המצרית ובקרב על העיר סואץ. הוא שירת כסגן מפקד חטיבת הבקעה ובתפקיד ראש ענף מבצעים מיוחדים וקצין אג"ם במפקדת קחצ"ר, היה ממתכנני מבצע אנטבה ואף השתתף בו. ב-1977 מונה למפקד חטיבת הבקעה בדרגת אלוף-משנה, בהמשך שירת כמפקד חטיבה 408, חטיבת חי"ר במילואים, קצין אג"ם של פיקוד המרכז ויצא ללימודים בארצות הברית. עם פרוץ מלחמת לבנון הראשונה, ביוני 1982, נקרא להקים חטיבת חי"ר סדירה חדשה, חטיבת הנח"ל, החיילים לחטיבה נאספו מיחידות הנח"ל השונות, מחטיבות החי"ר האחרות ומיחידות שונות בצה"ל. לאחר אימון חטיבה מזורז, נשלחו הכוחות ללחימה בלבנון ומפקדת החטיבה בפיקודו של אורן התמקמה בעין זחלתא. ב-1983 מונה למפקד אוגדה 81 וב-1985 לראש מטה פיקוד המרכז.
אורן השתחרר מצה"ל ב-1990 ועבד ברפא"ל.
נישא ביולי 1966 למירה. לשניים שלושה ילדים משותפים.
חיים אורן נפטר ב-3 בנובמבר 2000 ונטמן בבית העלמין בנוה הדר בהוד השרון.
תומאס טראנסטרמר

חייו ועבודתו

טראנסטרמר עשה את חוק לימודיו בתיכון הלטיני סֶדְרָה בסטוקהולם וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה מאוניברסיטת סטוקהולם ב-1956. הוא החל לכתוב בגיל שלוש עשרה, ופרסם את אסופת השירים הראשונה שלו, 17dikter ("שבעה עשר שירים") בשנת 1954. האסופה האחרונה (נכון ל-2008) פרי עטו, Den stora gåtan ("החידה הגדולה"), ראתה אור ב-2004, ותרגום אנגלי שלה "The Great Enigma: New Collected Poems" (החידה הגדולה: אסופת שירים חדשה) יצאה לאור ב-2006. הוא פרסם אוטוביוגרפיה קצרה, Minnena ser mig ("הזכרונות מתבוננים בי"), ב-1993.
שירים אחרים - בייחוד בשנות השבעים ה"פוליטיות" - גרמו לכך שהוא הואשם בהתרחקות ממסורת ובאי-הכללת סוגיות פוליטיות בשיריו וברומניו. אף על פי כן עבודתו נשענת על- ומפתחת את שפת המודרניזם והאקספרסיוניזם/סוריאליזם של שירת המאה העשרים; היא מתווה הווי בהיר ופשוט של חיי היום-יום והטבע ובמיוחד חושפת תובנות מיסטיות הניזונות מן ההיבטים האוניברסליים של המוח האנושי.
טראנסטרמר והמשורר האמריקאי רוברט בליי היו חברים קרובים והתכתבויותיהם פורסמו בספר Air Mail.
ב-1990 סבל טראנסטרמר משבץ מוחי שפגע בדיבורו, אולם הוא המשיך לכתוב. רבים מחשיבים אותו כגדול משוררי שוודיה. שירתו תורגמה לחמישים שפות; בין מתרגמיו לשפה האנגלית היו: בליי, רובין פולטון, וסופר הבלוז האמריקאי הבולט סמואל שרטר. מבין הפרסים שהוענקו לו ניתן למנות את הפרס על שם בונייר (Bonnier) לשירה, פרס נוישטדט (Neustadt) הבינלאומי לספרות, פרס אבראליד (Övralid), פרס על שם פטרארקה בגרמניה, והפרס השוודי מאת פורום השירה הבינלאומי. ב-2004 זכה בפרס נונינו הבינלאומי. ב-2007 ניתן לטראנסטרמר פרס הכרה מיוחד על מפעל חיים מידי חבר הנאמנים של גריפין (Griffin Trust) עבור מצוינות בשירה, גוף זה גם מעניק מדי שנה את פרס גריפין לשירה. בשנת 2011 זכה בפרס נובל לספרות.
בנוסף להיותו סופר, היה טראנסטרמר גם פסיכולוג במקצועו בטרם נפגע משבץ. הוא עבד עם בני נוער אסירים, ועם נכים, פושעים ומכורים לסמים. הוא נחשב גם כפסנתרן מוכשר, מה שלעיתים עלה בידו להמשיך לאחר השבץ, אם כי ביד אחת בלבד.
יחסי אוסטרליה–דנמרק

כלכלה

המסחר בין המדינות החל בשנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר החלו לייבא מוצרים מדנמרק לאוסטרליה. ב-1 במאי 1952 נחתם הסכם עם ויזות בקנברה. בשנות ה-80 היחסים התחממו ונחשבו לידידותיים במיוחד. בשנת 2008 הסחר בין אוסטרליה ודנמרק הסתכם ב -1.19 מיליארד דולר. בשנת 2009 הייצוא הדני לאוסטרליה הסתכם ב -4.8 מיליארד קרונות דניות והיבוא האוסטרלי הסתכם ב -69.7 מיליון קרונות. בשנת 2008 ההשקעות הדניות באוסטרליה הסתכם בכ-6.6 מיליארד קרונות.]

הגירה

כ-8,000 דנים היגרו לאוסטרליה לאחר מלחמת העולם השנייה. כ-50,000 אוסטרלים ממוצא דני.]
עוגת באנט

מקור השם

עוגת הבאנט נובעת בחלקה מעוגה אירופאית דמוית בריוש בשם קוגלהוף.
בצפון גרמניה, נהוג לקרוא לעוגת קוגלהוף Bundkuchen, חיבור של שתי מילים Bund ו Kuchen (עוגה).
הדעות חלוקות ביחס למשמעות המילה Bund. אפשרות אחת היא שמשמעותה "צרור" או "אגד", ומתייחסת לאופן שבו הבצק מקובץ סביב מרכז התבנית. בהולנדית, העוגה נקראת 'טולבנד', שהיא טרובן בהולנדית. ההגייה של החלק השני של מילה זו דומה מאוד לזו של 'צרור'. מקור אחר טוען כי הוא מתאר את המראה המגולף הניתן לעוגה על ידי הצדדים המחורצים של התבנית, בדומה לצרור קשור של חיטה. הצעת תרגום נוספת טוענת ש- Bund מתייחס לקבוצת אנשים, וה- Bundkuchen נקראת כך בגלל התאמתה לאירוח, מסיבות וכנסים.
שימושים של המילה באנט מחוץ לאירופה כדי לתאר עוגות ניתן למצוא בספרי בישול יהודים-אמריקאים מתחילת המאה ה-20. האיות האלטרנטיבי "בונטה" מופיע גם במתכון משנת 1901.

עיצוב

עוגות באנט אינן תואמות אף מתכון בודד; במקום זאת, המאפיין שלהן הוא צורתן. בדרך כלל יש לתבנית באנט צדדים מחורצים, אך אלמנט העיצוב המכונן ביותר שלה הוא הצינור המרכזי או "הארובה" שמשאירים חור גלילי במרכז העוגה. העיצוב מאפשר לחלק גדול יותר מהתערובת לגעת במשטח התבנית מאשר בתבנית עגולה ופשוטה, ועוזרת לספק חלוקת חום מהירה ואחידה יותר במהלך האפייה. הצורה דומה לזו של עוגת קוגלהוף אבל שונה ממנה בכך שאינה משתמשת במתכון ייחודי לקוגלהוף ולעיתים קרובות אינה עמוקה ודקורטיבית כמוה. לעיתים היא דומה בצורתה לבבקה המזרח אירופית, המתוארכת מראשית המאה ה-18 של פולין.
כיום, אין מתכון ייחודי ל"עוגת באנט". ניתן לאפות כל דבר בתבנית בסגנון באנט. עיצוב התבנית בסגנון העגול, התרחב מעבר לטבעת המחורצת המקורית לעיצובים בצורות שונות וכולם עם החור הנדרש במרכז התבנית. היות שקשה למרוח קרם חמאה על עוגה טבעתית, עוגות באנט בדרך כלל מצופות אבקת סוכר או טפטוף מזוגג. במתכונים שתוכננו במיוחד לתבניות באנט יש לרוב מילוי אפוי כגון תפוחים או כל פרי אחר.

הדרך להצלחה

האנשים שהפכו את עוגת הבאנט לפופולרית, הם איש העסקים האמריקני ח. דייוויד דלקוויסט ואחיו מארק ס. דלקוויסט, שהקימו יחד את חברת כלי הבישול Nordic Ware שבסיסה בסנט לואיס פארק, מינסוטה. בסוף שנות ה-40 של המאה ה-20, רוז ג'ושוע ופני שאנפילד, חברות אגודת הדסה היהודית-אמריקאית ממיניאפוליס שבמדינת מיניסוטה, פנו לדאלקוויסט ושאלו אם הוא יכול לייצר גרסה מודרנית לתבנית קוגלהוף, במקום התבנית המקורית שיוצרה מברזל יצוק. דלקוויסט ומהנדס החברה דון ניגרן עיצבו גרסת אלומיניום יצוק שאותה ייצרה Nordic Ware בכמות קטנה בשנת 1950. בכדי שיוכלו לקבל זכויות יוצרים לשם התבנית, הוספה האות "t" למילה "Bund". מספר קטן מהתבניות המקוריות שוכנות כעת באוסף סמית'סוניאן.
בתחילת דרכה, לא זכתה תבנית הבאנט להצלחה רבה, עד כי Nordic Ware שקלה להפסיק את ייצורה. התבנית החלה להימכר במספרים גדולים יותר, כאשר בשנת 1963 הוזכרה בספר הבישול New Good Housekeeping CookBook, אך לא זכתה לפופולריות אמיתית עד 1966, או אז עוגת באנט בשם "מנהרת הפאדג'", שנאפתה על ידי אלה הלפריך, זכתה במקום השני בתחרות האפייה השנתית של פילסברי ובפרס של כ-5,000 דולר. הפרסום שהתקבל הביא ליותר מ-200,000 הזמנות עבור תבניות באנט, והובילו עד מהרה לכך שתבנית באנט עלתה על תבנית Jell-O שהייתה עשויה מפח, כתבנית הנמכרת ביותר בארצות הברית. בשנות השבעים פילסברי קיבלה רישיון לשם Bundt מ- Nordic Ware ובמשך זמן מה מכרה מגוון של תערובות עוגות באנט.
עד כה נמכרו בצפון אמריקה למעלה מ־60 מיליון תבניות באנט על ידי חברת Nordic Ware.‏ 15 בנובמבר זכה לשם "יום הבאנט הלאומי".
פאוור ריינג'רס סיבובים לדקה

העלילה

עלילת הסדרה מתרחשת ביקום מקביל. וירוס מחשב הרסני בעל בינה מלאכותית בשם "ונג'יקס" פותח מלחמה נגד האנושות. ונג'יקס מצליח להשתלט על כל רשתות התקשורת ברחבי העולם ובמקביל מקים צבא של חיילים רובוטים אשר משתלט תוך 3 שנים על כל הערים בעולם מלבד העיר קורינת' אשר מוגנת על ידי כיפת מגן ענקית ובלתי חדירה.
בעקבות כך, ד"ר קיי מקימה קבוצה חדשה של לוחמים בעל כוחות-על (ה"פאוור ריינג'רס") אשר צריכים להילחם בכוחותיו של ונג'יקס ולהגן על המעוז האחרון של האנושות.