המרכז הלאומי לפיצוי נפגעי גזזת

רקע

בסוף שנות השמונים, בעקבות פעילות חברתית ופרסומים בתקשורת, פרצה לתודעת הציבור הישראלי המודעות על השלכות הטיפול בהקרנות על חולי גזזת אשר טופלו באמצעות קרינה רנטגנית וטיפולים נוספים. הטיפול בגזזת באמצעות קרינת רנטגן נחשב עד לשנות השישים של המאה העשרים, בעולם ובישראל, לטיפול המיטבי במחלה. בישראל, העלתה פרשת הטיפול בגזזת גם סוגיות חברתיות הנוגעות לאוכלוסיית היעד והתנהלות המדינה. 
בשנת 1992 החל ח"כ עמיר פרץ (יו"ר ועדת העבודה והרווחה דאז) בשיתוף עם פרופ' ברוך מודן ז"ל בקידום הצעת חוק פרטית אשר תפצה כספית את מטופלי הגזזת. לאחר שנתיים של דיונים בכנסת, התקבל ביולי 1994 "החוק לפיצוי נפגעי הגזזת תשנ"ד-1994" אשר נכנס לתוקפו בינואר 1995.
מטרת החוק היא לפצות את מי שניתנו לו טיפולים בהקרנה לצורך ריפוי מחלת הגזזת או לשם מניעתה בתקופה שבין 1 בינואר 1946 ועד 31 בדצמבר 1960 על ידי המדינה, הסוכנות היהודית, קופת החולים, ההסתדרות מדיצינית הדסה או מטעמם, בין אם ניתנו בישראל ובין אם ניתנו מחוץ לישראל כחלק מההכנות לעליה לישראל ועקב כך לקו באחת המחלות המנויות בתוספת לחוק.

ועדת מומחים

ועדה משפטית רפואית ארצית שתכליתה לקבוע : "אם התובע קיבל טיפול בהקרנה כנגד מחלת הגזזת כמשמעו בחוק". בראשות הוועדה מכהן שופט בדימוס וחברים בה שני רופאים מומחים. מקום מושבה במתחם תל השומר בלבד. 
במידה והתביעה נידחת יש אפשרות להגיש בקשה לדיון חוזר עם עדויות או ראיות חדשות בלבד.
ערר על החלטת ועדת המומחים ניתן להגיש גם לבית הדין האזורי לעבודה לאחר בקשה לדיון חוזר.

ועדה רפואית (דרג ראשון)

ועדה שתכליתה לקבוע האם לקה התובע באחת המחלות המנויות בחוק ואת אחוזי הנכות בהתאם. בוועדה משתתפים שלושה - ארבעה רופאים מומחים בהתאם לצורך. מקום מושבה הוא בלשכות הבריאות המחוזיות: דרום (באר שבע), צפון (נצרת), חיפה. מרכז, תל אביב וירושלים היא ועדה משותפת ומקום מושבה במתחם תל השומר.
ערר על החלטת הוועדה הרפואית ניתן להגיש למרכז הלאומי לפיצויי נפגעי גזזת תוך 60 יום מהיום שבו התובע קיבל את החלטתה.

ועדה רפואית לערר (דרג עליון)

זוהי ועדה ארצית שתכליתה לדון בעררים המוגשים על ידי התובעים ו/או ב"כ שעברו ועדה רפואית בדרג הראשון. כמו כן, הוועדה דנה בערר המוגש על ידי רופא המרכז ו/או בתיקים המוחזרים מבתי הדין השונים. בוועדה משתתפים שלושה - ארבעה רופאים מומחים. מקום מושבה במתחם תל השומר בלבד. 
ערר על החלטת הוועדה הרפואית לערר ניתן להגיש  לבית הדין האזורי לעבודה.

ועדה רפואית להחמרה (דרג ראשון)

בקשה להחמרה במצב רפואי ניתן להגיש רק לאחר 180 יום, מיום ההחלטה האחרונה בתיק.
זו ועדה שתכליתה לקבוע, בהתאם למסמכים רפואיים עדכניים המוגשים על ידי התובע או בא כוחו, האם קיימת החמרה במצבו הרפואי במחלות הכלולות בחוק.
במידה ויש הצדקה התובע יוזמן לוועדה רפואית בלשכת הבריאות באזור מגוריו. בוועדה יושבים שלושה - ארבעה רופאים. 
במידה ואין הצדקה יש לתובע אפשרות להגיש בקשה להופיע בפני הוועדה.

מחקר רפואי

בהתאם לסעיף 7א׳ (2), (3), (4) לחוק, הוקם בשנת 2001 המכון הלאומי לחקר השלכות הטיפול בגזזת על שם פרופ׳ ברוך מודן. במסגרת מכון זה מתבצע המשך מחקר בתחום. בראש מכון המחקר עומדת פרופ' סיגל סדצקי בתוקף תפקידה כחוקרת הלאומית לנושא הגזזת. לתוצאות המחקרים השלכות חוקיות בעדכון רשימת המחלות המזכות בפיצוי במסגרת החוק לפיצוי נפגעי גזזת התשנ"ד, 1994. בנוסף, תוצאות המחקרים מהווים בסיס להתוויות הנחיות למעקב וטיפול באוכלוסיית המוקרנים, כמתחייב בחוק.

מחקר היסטורי-חברתי

בשנת 2005 הוקמה במרכז הלאומי לפיצוי נפגעי הגזזת יחידה למחקר היסטורי חברתי בנושא הגזזת בשיתוף מכון גרטנר לאפידמיולוגיה וחקר מדיניות בריאות, המרכז הרפואי שיבא, תל השומר. בראש היחידה עומדת פרופ' שפרה שורץ. יחידת המחקר בוחנת את הטיפול בגזזת החל משנת 1925 ואילך מנקודת מבט היסטורית, חברתית ומשפטית. עבודתה נעשית בשיתוף חוקרים מתחום היסטוריה של הרפואה מישראל והעולם. 
המחקר ההיסטורי בוחן את ההיסטוריה של הטיפול במחלה וכן מקומות הקרנה שונים ורופאים שטיפלו בגזזת מטעם מוסדות המדינה בארץ ובעולם. המחקר החברתי מתמקד בתפיסות חברתיות של המחלה בזמן הטיפול ועד ימינו אנו, הפעילות הפוליטית דרך הממשלה, הכנסת, תנועות ועמותות חברתיות. כמו כן עוסק בפרסום התקשורתי ובהשלכות סוציו-פסיכולוגיות של הטיפול בהקרנות לגזזת.

ערכאות משפטיות

המרכז הלאומי לפיצויי נפגעי גזזת בשיתוף עם פרקליטות המדינה והפרקליטות במחוזות, מתמודד עם העתירות המוגשות לבתי המשפט ובתי הדין השונים ברחבי הארץ.