מרדכי אלון

ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנם הצעיר של המשנה לנשיא בית המשפט העליון השופט פרופ' מנחם אלון ורות. למד בישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת מרכז הרב וישיבת אור עציון. עם הקמת ישיבת קריית שמונה הצטרף לגרעין הייסוד שלה, ומגיל צעיר החל ללמד בישיבה. לאחר מכן החל לעבוד כמורה למחשבת ישראל בישיבת חורב שבירושלים. בהמשך שימש כמחנך של כיתה י"א (שנת תשמ"ג), וביוני 1987, כשהוא בן 28 בלבד, מונה לראש הישיבה. בתפקיד זה החזיק עד שנת 2002, אז עזב את ישיבת חורב כדי לכהן כראש ישיבת הכותל ברובע היהודי שבעיר העתיקה בירושלים. כיהן גם כרב בית הכנסת "ניצנים" בשכונת בקעה בירושלים במשך יותר מעשר שנים.
דחה מספר פעמים הצעות להשתלב במערכת הפוליטית. לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה, כשהחלו מגעים לאיחוד בין המפד"ל לסיעת האיחוד הלאומי (שבראשה עמד אחיו, הרב בני אלון), הוצע לו תפקיד ראש הרשימה המאוחדת; הוא סירב להצעה באומרו כי השפעתו בפוליטיקה תהיה פחות מועילה מהשפעתו בתחום החינוכי.
היה חבר המועצה להשכלה גבוהה, היחיד שאין ברשותו תעודת בגרות או תואר אקדמי כלשהו (אי-זכאותו לתעודת בגרות נבעה מהיעדר יחידה במקצוע מחשבת ישראל, אף שלימים היה שותף בהכנת מבחני הבגרות במקצוע זה).
בשנת 2002 הקים את תנועת "מבראשית" הפועלת בתחום החינוך הלא פורמלי והפורמלי בישראל ובעולם היהודי, בהם המיזם "מסע ישראלי".
בשנת תשס"ו (2006) הודיע על יציאה לחופשה והפסקת השיעורים הקבועים ללא ציון סיבה ברורה למהלך. מאוחר יותר התברר כי הדבר אירע בעקבות חתימתו על מסמך הגבלות שהוטלו עליו על רקע חשדות למעשים מגונים. מאז מיעט בעריכת חתונות ובהגעה ללוויות. על אף יציאתו לחופשה המשיך לשמור על קשר עם "מבראשית" ועם "ישיבת הכותל". הוא עבר להתגורר במושבה מגדל. ב-31 בדצמבר 2007 הודיע רשמית על פרישתו מראשות ישיבת הכותל ועל מעבר מרב "דורש" לרב "כותב", והחל לכתוב את פירושו על חמישה חומשי תורה. בשנת תשס"ח (2008) העביר במגדל שיעורים בימי חמישי בלילה עד לפנות בוקר, בפרשת השבוע ובנושאי החג המתקרב. רבים מתלמידיו, שלא יכלו לשמוע את שיעוריו במשך תקופה ארוכה הגיעו לשיעור זה, שלרגל הביקוש עבר מבית כנסת קטן לאמפי בית הספר ביישוב.
לאחר ההרשעה המשיך להעביר שיעורים ברמת אשכול בירושלים, בחצור הגלילית, במרכז שפירא עד שנת 2018 (ראו להלן).

פעילותו הציבורית

את פרסומו רכש בשל שיעורי פרשת השבוע שהעביר בבית הכנסת ישורון בירושלים ובמכון ש"י שבאוניברסיטת בר-אילן, ובהמשך גם בערוץ הראשון (בימי שישי). בתקופה מסוימת שודרו השיעורים אף ברדיו בערוץ שבע, ברשת א וברשת מורשת וברדיו קול חי, ובטלוויזיה ב"ערוץ התכלת" שפעל בשידורי הטלוויזיה בכבלים במשך כמה שנים. חלק משיחותיו על פרשת השבוע שוכתבו ויצאו לאור בסדרת חוברות בשם תכלת מרדכי, שקובצו בהמשך לספרים. על חוברות אלה זכה בפרס הרב מימון לשנת ה'תשס"ב.
מלבד פעילותו בלימוד תורה, נודע בהדגשת החיבור האישי ובהפגנת חיבה כלפי תלמידיו. הוא ממעט לעסוק בשאלות השנויות במחלוקת בתוך הציונות הדתית. הוא מדגיש את הצורך בהתקרבות בין הציבור הדתי לאומי לציבור החילוני והחרדי. בתקופת ההתנתקות מחבל עזה וצפון השומרון שימש כראש ישיבת הכותל והנחה את תלמידיו ששירתו בצבא באותו זמן שלא לסרב אך גם לא לבצע את פקודת הפינוי.

האשמות במעשים מגונים והרשעה

בשנת 2010 פרסם פורום תקנה הודעה שלפיה ביולי 2005 החל צוות מטעמו, שכלל את הרב יעקב אריאל, הרב אהרון ליכטנשטיין, פרופ' ידידיה שטרן, הרב בני להמן ויהודית שילת, בבדיקת תלונה כנגד הרב אלון שבה נטען כי הטריד מינית את המתלונן ואדם נוסף, בתקופת נערותם. לדברי הפורום, הרב אלון הודה בפניו בעיקרי התלונה, אם כי לא בכל פרטיה, הביע את חרטתו והצהיר כי לא היה מעורב במקרים דומים אחרים. בעקבות זאת פסק הפורום כי בעת פגישות אישיות עם צעירים יקפיד הרב אלון על הלכות ייחוד, שעיקרן הימנעות מהימצאות במקום סגור עם אדם בודד אחר. הרב אלון אישר את ההחלטה בחתימתו. על רקע מדיניות הפורום, פרטי התלונה והתחייבות הרב אלון נשמרו בדיסקרטיות.
לפי הודעת הפורום, כעבור שנה, בראשית קיץ 2006, הגיעה אל הפורום תלונה נוספת וחמורה יותר, שבה נטען כי הרב אלון היה מעורב בקשר בעל אופי מיני שנמשך מספר שנים והמשיך לאחר התחייבותו האמורה. לדברי הפורום, הרב אלון הודה גם כאן בעיקרי הדברים, אך טען כי המתלונן יזם את המעשים וכי אין מדובר בניצול יחסי מרות וסמכות. בעקבות זאת גיבש הפורום החלטה תקיפה יותר, שלפיה הרב אלון נקרא להפסיק כל פעילות ציבורית וחינוכית למשך שמונה שנים, אז ידון הרכב נוסף בנושא. זו הייתה הסיבה לפרישתו מראשות ישיבת הכותל ותנועת 'מבראשית' ולמעבר למגדל.
לפי ההודעה הפר הרב אלון את התחייבויותיו והמשיך להיות מעורב בפעילות חינוכית ובמפגשים עם נערים, חרף התראות בכתב ובעל־פה. בעקבות זאת, הוחלט לצרף להרכב הראשוני את הרבנים איתן אייזמן, אבי גיסר, אליקים לבנון, יובל שרלו, יצחק שילת ויהושע שפירא. ההרכב המורחב החליט פה אחד לפרסם את הדברים, על מנת להגן על נפגעים פוטנציאלים.
היועץ המשפטי לממשלה, יהודה וינשטיין, הורה למשטרה לבדוק את התלונות. על התלונות שבהן דן הפורום חלה התיישנות, אולם בעקבות הפרסום התלוננו במשטרה נערים נוספים. ב-2 בנובמבר 2011 הוגש נגד הרב אלון כתב אישום בעבירה של מעשה מגונה בכוח. יום לאחר מכן כינס הרב אלון מסיבת עיתונאים שבה אמר: "בכל שנותיי מעולם לא עשיתי שום מעשה, ולו במלל, בכוונה מינית כלשהי כלפי תלמידיי או הפונים אלי. כל ניסיון לטעון כאילו הודיתי אי פעם במעשה שכזה הוא שקר גס ומתועב". ברב אלון צידד בין השאר הרב חיים דרוקמן, שאמר כי שפכו את דמו והזמין אותו להעביר שיעורים בישיבת אור עציון. גם העיתונאי אבישי בן חיים יצא נגד התנהלות הפורום.
ב-7 באוגוסט 2013 הורשע אלון בבית המשפט השלום בירושלים בביצוע שתי עבירות של מעשה מגונה בכוח בבן 17 שפנה אליו להתייעצות בעניינים אישיים וב-18 בדצמבר נגזרו עליו חצי שנה של עבודות שירות, 15 חודשי מאסר על תנאי למשך שלוש שנים ופיצוי בסך 10,000 ש"ח למתלונן. הרב יעקב אריאל מפורום 'תקנה', אמר כי המקרים שהובאו במשפט הם "דגי רקק" לעומת ה"לוויתנים" שהובאו לפני הפורום.
בדצמבר 2018 פורסם כי התקבלה בפורום תקנה תלונה נוספת של צעיר על פגיעות מיניות חדשות מצדו של אלון, שחלקן תועדו. לאחר שהובאו החשדות בפני הרבנים שמואל אליהו, חיים דרוקמן ויעקב אריאל, הודה אלון בפניהם במעשים והתחייב להפסיק להעביר שיעורים, לקחת טיפול פסיכולוגי ולסגור את בית המדרש שלו. בעקבות אירועים אלו, החלה הרבנות הראשית לישראל בהליכים להסרת כושרו כרב שכונה וכרב עיר.