פונדקאות להומוסקסואלים ישראלים

פונדקאות להומוסקסואלים היא ייחודית בהיקפה בישראל והשימוש בה החל להתפתח ולהתעצם מאז שנת 2008. בשנים אלו הלך וגדל מספר האבות והאמהות החד מיניים שהביאו תינוקות לעולם באמצעות תהליכי פונדקאות שלא נערכים בישראל אלא בחו"ל, בעיקר בארצות הברית ובהודו ולאחר הלידה מקבלים התינוקות אזרחות ישראלית ומגיעים למשפחתם, שבה שני אבות.
השימוש בשירותי פונדקאות אלו החל להיות נפוץ מאז שנת 2008, אז עלות התהליך ירדה בצורה משמעותית. ירידת העלות נבעה מהפחתת העמלות שגובות הסוכנויות השונות, עלות שעומדת כיום בסדר גודל של מאות אלפי שקלים.
בעבר יכלו זוגות גברים בישראל לאמץ תינוקות ממדינות זרות, אך רבות מהן חסמו אפשרות זו. החלופה של תהליכי פונדקאות מאז שנת 2008 צמצמה בצורה משמעותית גם את הפנייה לפתרונות של הורות משותפת בהם יש מעורבות של אישה ישראלית בתהליך ההריון ולאחר מכן בגידול הילד.

השוואה למתרחש בעולם

השימוש של גברים הומוסקסואלים בשירותי פונדקאות כדי להביא ילדים לעולם מתרחש בכל העולם, אך יש הטוענים כי בישראל היקפה גדול במיוחד.] אמנם מדובר בשיעור נמוך ביחס לאוכלוסייה כולה, אך יחסית לקהילות דומות בחו"ל התופעה, כך נטען, היא יוצאת דופן. בקהילות שונות בעולם השינוי בדעת הקהל והתפישה הכוללת בנוגע לקהילת הלהט"ב מתבטאת לא פעם בהתרסה כנגד המוסכמות ובתוכן הציפייה להביא ילדים לעולם ולכן להט"בים רבים בעולם רואים הקמת משפחה ככניעה לנורמות החברתיות.
הסבר אפשרי לייחוד הקהילה בישראל הוא חשיבות גידול ילדים בחברה הישראלית, בין אם מתוך ערכי המשפחה, המסורת, או כביטוי משמעותי למימוש עצמי. העובדה כי ישראל היא המדינה בעלת שיעור הפריון הגדול ביותר בעולם המערבי מחזקת הסבר זה. בתהליך הפונדקאות, הסיכוי ללידה של יותר מתינוק אחד גדול יותר ועל פי סוכנויות אמריקאיות מסוימות הריונות של יותר מעובר אחד נפוצים יותר בקרב ישראלים.

שלבי התהליך

שלבים שונים בתהליך הפונדקאות זמינים לאזרח הישראלי במקומות שונים ברחבי העולם, כאשר לכל מדינה ומדינה יש יתרונות וחסרונות שונים המתבטאים באוכלוסייה, ברמה הרפואית ובעלויות. מורכבות זו מביאה גם ליצירת תהליכי פונדקאות חובקי עולם.
הבדלים נוספים בין המדינות נוגעים גם לאזרחות שיכול לקבל הילד בארצות הברית ובקנדה, והזכות לביטוח לאומי לתינוק שנולד, שקיימת בקנדה.

לפני ההריון

התהליך כולל הפקדת הזרע המיועד להפריה. שלב זה מתבצע לעיתים במדינה בה מתבצעת ההפריה ולעיתים נשלח הזרע קפוא במכלים מתאימים. לשלב זה קודמות לרוב בדיקות גנטיות לשני ההורים המיועדים (בניגוד להורים סטרייטים אין משמעות להצלבת התוצאות בין ההורים) וכן בדיקות זרע.
הביצית נתרמת או נמכרת, בהתאם לחוקי מדינת האישה, כשלרוב מדובר בתושבת ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה או מהודו. מאחר שנותנת הביצית קובעת את המטען הגנטי של הביצית, לבחירת זהותה משמעות לגבי המראה של התינוק, בריאותו ותכונות נוספות, דבר שמעניק לבחירה משקל רב בתהליך.
נותנת הביצית עוברת טיפולים מתאימים של הזרקת הורמונים על מנת להגדיל את מספר הביציות שאותן תוכל לתת. תהליך זה דורש מעקב רפואי ולאחריו הליך כירורגי של שאיבת הביציות. ההליך רפואי יכול להתבצע במדינת המוצא של הנותנת ולאחריו הפריית הביציות והטסת העוברים הקפואים אל הפונדקאית, אך הוא יכול להתבצע גם במדינת המוצא של הפונדקאית ואז מתבצע ההליך שם. לדוגמה, בהודו נאסר לייבא ביציות, עוברים או תאי זרע אל המדינה ולכן נותנת הביצית וההורים המיועדים מגיעים בעצמם להודו והתהליך הרפואי כולו מתבצע שם.
לאחר הפריית הביציות בזרע ההורים המיועדים, מתבצעת החדרת הביציות המופרות אל רחם הפונדקאית. במקרה של זוג גברים, לעיתים מפרים חלק מהביציות בזרע של אחד וחלק אחר בזרע של השני. במקרים בהם הדבר מתאפשר על פי חוק, יפרו את הביצית בנוזל זרע מעורבב של שני האבות המיועדים.
ההימנעות משימוש בביצית של הפונדקאית עצמה נועדה להקל עליה בתהליך מסירת התינוק, אך גם מאפשרת להוזיל את התהליך כולו. עלות התהליך כולו מוערכת במאות אלפי שקלים. עלויות התהליך שונות ממדינה למדינה, אך האפשרות לחלק את התהליך למדינות שונות, למשל שימוש בביצית מתורמת אמריקאית ובפונדקאית הודית, מאפשר הפחתה משמעותית בעלות.
עלות של תהליך שמתבצע כולו בהודו (כאשר גם תורמת הביצית וגם הפונדקאית הן הודיות) יכול להגיע לכל הפחות לעשרים אלף דולר ארצות הברית. בארצות הברית לעומת זאת העלות יכולה להגיע אף ל-200 אלף דולר. הפונדקאית מקבלת תשלום וכן כיסוי הוצאות שונות המתעוררות בעקבות התהליך, החל בהוצאות משפטיות וכלה בסיוע בגידול ילדיה. עלות הביציות יכולה להגיע עד ל-15 אלף דולר.
ההתקשרות עם התורמת והפונדקאית נעשית באמצעות חוזים לעיתים על ידי סוכנויות תיווך. החוזים מגדירים גם את ההתקשרות הכספית ואפשרויות פעולה במקרים של בעיות במהלך ההריון או הלידה וכדומה.

ההריון והלידה

תהליך ההריון מלווה בבדיקות רפואיות השונות ממדינה למדינה. בגלל הנורמות השונות, לא פעם יש דרישה לבצע בדיקות נוספות על פי הנהוג בבתי החולים שבהם מתבצע תהליך החזרת העוברים והמעקב אחר ההריון. לרוב מיודעים ההורים המיועדים בכל התהליך.
במקרים בהם מתגלות נסיבות מיוחדות של ההריון (כמו מומים, הפלות או מצוקה של האם או העובר) נסמכת זכות קבלת ההחלטות על החוזה המשפטי בין הצדדים, לכן עריכת החוזה יכולה לכלול ירידה לפרטים לא נעימים שזוג סטרייטים לא נדרש להתמודד איתם כלל אלא אם אותרה בעיה כלשהי.
רמת ההיכרות של הפונדקאית וההורים המיועדים משתנה ממדינה למדינה ואף מפונדקאית לפונדקאית בהתאם לרצון האישי של שני הצדדים. לעיתים אין כלל היכרות ביניהם ולעיתים יש קשרים מתמשכים המלווים בביקורים וקשר רציף באמצעות האינטרנט.
בשל העיתוי הספונטאני של הלידה, היא מתרחשת לעיתים ללא נוכחות ההורים. במקרים אחרים יכולים ההורים לנכוח בבית החולים או בלידה עצמה על פי החלטת המעורבים בדבר ולרוב מיד לאחר הלידה מועברים התינוקות לידי ההורים.
במקרים בהם הלידה מוקדמת התינוק נולד פג ונדרש לטיפול רפואי. כיוון שאין אפשרות לבטח את התינוק לפני לידתו, העלויות האפשריות במקרה זה עלולות להיות גבוהות מאוד. בקנדה לדוגמה, בשל חוקי המקום יש זכאות לביטוח לאומי לתינוק שנולד שם ולכן יש סיוע מהמדינה. ביטוח שכזה לא קיים במדינות אחרות כמו הודו או ארצות הברית.

לאחר הלידה

תהליך הבאת התינוק לבית הוריו כולל את הטסתו, הנפקת אזרחות והסדרת המעמד החוקי של ההורים כלפי התינוק. ההסדרים הבירוקרטיים מאלצים את זוג ההורים ואת ילדם שזה עתה נולד לשהות כחודש במדינה שבה נערכה הלידה, עד שמדינת ישראל תאשר את זכאות הפעוט לאזרחות וכניסתו לישראל.
במדינות שבהן התינוק שנולד מקבל את אזרחות המדינה שבה נולד, ניתן להוציא לו דרכון ולהסדיר את קבלת האזרחות בישראל. עם זאת, תהליך זה מונע מהתינוק ביטוח לאומי עד קבלת האזרחות.

מעמד הילד

על פי נוהל של משרד הפנים, מדינת ישראל אינה מכירה באופן אוטומטי ברישום ההורות במדינה שבה התבצעה הפונדקאות, אלא דורשת מההורים המסתייעים בפונדקאית להגיש תביעה להצהרה על הורות בבית המשפט לענייני משפחה, במסגרתה מתבצעת בדיקת רקמות לצורך הוכחת התאמה גנטית בין ההורים הנטענים ליילוד. במסגרת הליכים אלו, המדינה עומדת על כך שהיילוד לא יוכנס לישראל עד לקבלת הצהרת הורות מבית המשפט.
הילד מוכר רק להורה הביולוגי, ואילו בן זוגו יכול לעבור תהליך אימוץ.
בחודש מאי 2013 הודיע היועץ המשפטי לממשלה בעקבות עתירת זוגות חד מיניים לבג"ץ, כי בן זוג של הורה ביולוגי יוכל להסתפק בצו בית משפט ולא ייאלץ לעבור הליך אימוץ ממושך. בחודש ינואר 2014 הורה בית המשפט העליון למשרד הפנים לרשום את שני אבותיה של ילדה שנולדה בפונדקאות חו"ל כהורים, ללא צורך באימוץ או בצו הורות פסיקתי, על פי פסק דין הצהרתי מחו"ל. בפסק דין זה סלל בית המשפט העליון את הדרך לרישום אחיד ומהיר של הורי הילד (בין שהם בעלי קשר גנטי ובין שהקשר הוא משפטי) באופן שיבטא את מציאות חייו של הילד ויעלה בקנה אחד עם טובתו, תוך הכרה ברישום הורות לא גנטית. בפסק הדין כתבה המשנה לנשיא מרים נאור:
רואה אני מקום לומר מילים אחדות על הזכות להורות ומשמעותה לענייננו. בשורה ארוכה של פרשות נפסק כי הזכות להורות היא מזכויות היסוד של האדם בישראל, כחלק מטבעו של כל אדם, מחירותו ומכבודו... אפיק הפונדקאות בחו"ל הוא הזדמנות מעשית מרכזית [עבור זוגות חד-מיניים ויחידים], ולעיתים יחידה, להפוך להורים. בעשותם כן הם מממשים יצר טבעי הטבוע באדם, להעמיד צאצאים ולהקים משפחה. יש לחפש את הדרך להקל על דרכם – והכל תוך שמירת אינטרסים אחרים הראויים להגנה.
—  בג"ץ 566/11

יהדות הילד

על פי ההלכה המקובלת על מרבית הפוסקים, יהדותו של תינוק נקבעת על פי זהות היולדת, כלומר זהות האם הפונדקאית. מכיוון שבמרבית המקרים בהם הפונדקאות מתבצעת מחוץ לישראל האם הפונדקאית אינה יהודיה, כך גם התינוק הנולד אינו יהודי. נושא זה כואב במיוחד להומואים המעוניינים בילד יהודי, ולכן בשנת 2011 הם ביקשו מ-"הוועדה הציבורית לבחינת הסדרה חקיקתית של נושא הפריון וההולדה בישראל" שתתיר להם פונדקאות. אפשרות אחרת לקבלת ילד יהודי היא באמצעות גיורו. גיור זה, בגרסתו האורתודוקסית, מותנה בכך שהילד יחונך לאורח חיים יהודי הכולל שמירת תורה ומצוות. זוגות גברים יתקשו לשכנע את בית הדין שביכולתם ובכוונתם להעניק חינוך כזה לילד ולכן לא יוכלו לגיירו בגיור אורתודוקסי. עם זאת, בהינתן תנאים מסוימים ניתן לגיירו בגיור אחר, שיוכר על ידי משרד הפנים לעניין מרשם האוכלוסין, אך לא על ידי הרבנות הראשית לישראל.

היבטים משפטיים נוספים

בשנת 2009, קבע המוסד לביטוח לאומי נוהל על פיו ניתנים חופשת לידה ומענק לידה לזוגות שערכו פונדקאות מחוץ לישראל.
בשנת 2010, בעקבות עתירה לבג"ץ בדרישה לאשר פונדקאות לזוגות גברים, הקים משרד הבריאות ועדה חדשה לבחינת הנושא והעותרים משכו את עתירתם.
בתחילה היה נהוג כדבר שבשגרה לאשר אוטומטית בקשות לבדיקת רקמות לצורך הוכחות אבהות. אולם בשנת 2010 הורה בית המשפט המחוזי ברוב דעות שיש להעמיד לילוד אפוטרופוס שייצג אותו בהליכים המשפטיים לאישור בדיקת הרקמות, כדי לוודא שזכויותיו לא תפגענה מהבדיקה.
בסוף אותה שנה, עת הגיע לקיצה התקופה בה הנחה בג"ץ על פי עתירת פנקס-ארד את משרד הבריאות להמציא מענה לסוגיית הפונדקאות הגאה בישראל, החל מאבק מתוקשר של הזוג משה לניאדו וגל פלג במטרה לעורר את המודעות לנושא. הזוג הפיק באופן עצמאי סרטון מחאה שהוצג ביוטיוב וכן החלו לגייס חתימות בעצומה הקוראת לשינוי חוק הפונדקאות.

דיונים בכנסת

ב־31 באוקטובר 2018, במהלך דיון בנושא שנערך במליאת הכנסת, ולאחר שהקואליציה הצביעה פעם נוספת כנגד הרחבת פונדקאות לזוגות להט"בים, ראש הממשלה בנימין נתניהו אמר כי הוא מזדהה עם הרצון להביא ילדים לעולם, אך אין את הרוב הדרוש לחוק בקואליציה, ושביקש מחבר הכנסת אמיר אוחנה לגבש הצעת חוק שיהיה ניתן להעבירה בתמיכת כל סיעות הקואליציה, באופוזיציה ביקרו את דברי רה"מ והודיעו שבכנסת ישנה תמיכה רחבה המאפשרת רוב להעברת החוקים במידה ורה"מ יתגייס.