google/wiki40b huggingface dataset:
בית הכנסת בכפר נחום

היסטוריה

בית הכנסת נבנה במאה הרביעית לספירה. 
בית הכנסת של כפר נחום נחקר באופן יסודי בידי היינריך קוהל וקרל ואצינגר, שפרסמו על אודותיו ספר מונומנטלי. 
ב-1894 נרכש המקום בידי הפרנציסקנים, השוקדים מאז על אחזקת האתר וחפירתו. 
ב-1921 החלו חפירות ועבודות שיקום של בית הכנסת בידי הנזיר הפרנציסקני גאודנציו אורפלי. שמו ופועלו מונצחים על אחד מעמודי בית הכנסת.
הארכאולוגים הפרנציסקנים וירג'יליו קורבו וסטנסילו לופרדה, אשר חפרו בכפר נחום ובבית הכנסת בשנות ה-70 של המאה ה-20, טוענים כי בית הכנסת הלבן המתוארך למאה ה-4 נבנה על גבי שכבה מוקדמת יותר, עשויה בזלת, של מבנה מהמאה ה-1 לספירה. לטענתם, זהו בית הכנסת המוקדם של כפר נחום, המוזכר בברית החדשה כבית הכנסת אשר שר המאה הרומי בנה לקהילה היהודית במקום (לוקס ז: 5), ובו התפלל ישו פעמים אחדות.
פונה

גאוגרפיה

העיר פונה מצויה במרכז החלק המערבי של מדינת מהרשטרה כ-160 קילומטר מזרחית לחוף האוקיינוס ההודי ולעיר מומביי. העיר שוכנת על הקצה המערבי של רמת הדקאן בגובה של כ-800 מטר מעל פני הים. נהרות מולה ומוטהא מצטלבים בתחומי העיר ויוצרים יחדיו את הנהר בהימא.

היסטוריה

העדויות הראשונות על קיומו של יישוב באזור פונה מתחילות במאה השמינית לספירה. כבר במאה העשירית נחשבה פונה לעיר מרכזית. במאה השבע עשרה התגוררו בפונה המייסדים והמנהיגים של האימפריה המרתית.

בתחילת המאה ה-18, נלחמו המהרטים נגד הבריטים והובסו בקרב על יד הכפר קירקיי שכיום נמצא בתוך תחומי העיר. לאחר הכיבוש הבריטי, נחשבה פונה לעיר תיירות וקיט והוכרזה כבירת מהרשטרה בעונת המונסונים. לאחר שקיבלה הודו את עצמאותה, הפכה פונה למרכז של מדע ומחקר והוקמו בה מוסדות אקדמאיים כדוגמת האוניברסיטה של פונה, האקדמיה הלאומית להגנה והתחנה הלאומית למחקר כוח ומים.

יהדות פונה

יהודים הגיעו לפונה החל מאמצע המאה ה-16, בעיקר כסוחרים מקהילת בבל. באמצע המאה ה-19 התיישב בפונה איל הון יהודי בשם דוד ששון (Sassoon), שפעל רבות למען הגדלת הקהילה היהודית וחיזוקה. מפעלו הגדול ביותר של ששון הוא בניית בית הכנסת המרכזי של פונה, היכל דויד הנחשב כבית הכנסת הגדול ביותר ביבשת אסיה מחוץ למדינת ישראל. בית הכנסת נחשב לאחד מהמקדשים החשובים ביותר בפונה ומכונה בפי המקומיים בשם לָאל דִיוָאל.
כיום נמנות עם הקהילה היהודית בפונה 60 משפחות של "בני ישראל" ומצויים בה שלושה בתי כנסת פעילים. מחוץ לקהילה שוהים בפונה עשרות ישראלים ויהודים מהתפוצות שמבקרים בעיר בעיקר בזכות האשראם של אושו.
בשנת 1996 הגיע לפונה הרב קופצ'יק בצלאל בשליחות הרבי מליובביץ' והחל משנת 1998 הוא גר בה עם משפחתו ומנהל בית חב"ד קבוע ברובע קורגאון פארק.
חברות ישראליות רבות הקימו בעיר מרכזי פיתוח, ביניהן מג'יק מאור יהודה, אמדוקס ו-NICE.
להרוג את ביל

העלילה

"להרוג את ביל" הוא סיפור אחד, אשר חולק לשני סרטים בני חמישה פרקים כל אחד, שמוצגים בסדר אנכרוניסטי, צורה אופיינית לסרטיו של קוונטין טרנטינו. הסרט נבחר לאחד מעשרת הסרטים בעלי העלילה לא ליניארית הטובים ביותר של אתר הקולנוע "The Script Lab".‏
הכלה (תורמן) מוצגת בתחילת הסרט בשמלת החתונה שלה אשר מלאה בדם מיד לאחר טבח אלים בכנסייה קטנה בטקסס. היא מנסה בשארית כוחותיה לומר לביל (קאראדין) שהיא בהריון עם התינוק שלו, אבל הוא יורה בה בראש.
ארבע שנים לאחר מכן, הכלה מופיעה בביתה של ורניטה גרין (פוקס). ורניטה והכלה נלחמות בקרב אכזרי אל המוות, שבסופו הכלה הורגת את גרין מול בתה בת הארבע. היא אומרת לבתה שהיא מצטערת שנאלצה להרוג את אמה בפניה, ואם היא תרצה לנקום את מות אמה כאשר היא תגדל, הכלה תחכה לה. הכלה עוזבת בטנדר צהוב.
הבזק לעבר מה שקרה אחרי החתונה מגלה שהכלה שרדה את הטבח בכנסייה והיא שוכבת ללא הכרה בבית החולים. אל דרייבר (האנה), המתנקשת בעלת העין האחת, אשר החליפה את מקומה של הכלה כמאהבתו של ביל, מצליחה לחמוק לחדר בה שוכבת הכלה בבית החולים כדי להזריק לכלה רעל לתוך צינור העירוי שלה. ביל מצליח לעצור את דרייבר מלהרוג את הכלה ברגע האחרון בעיקר משום שהוא מאמין כי מגיע לכלה למות מוות יותר מכובד.
בהמשך הכלה מתעוררת מהתרדמת הארוכה ומצליחה לברוח מבית החולים לאחר שהיא הורגת אח בשם באק, אשר אנס אותה ולקח כסף מאנשים אחרים שאנסו אותה כאשר היא הייתה חסרת הכרה. הכלה גונבת את הטנדר של באק, ומתחבאת במושב האחורי של הטנדר, שם היא עובדת לאט לאט על החזרת החיוניות לאברים שלה לאחר שהם התנוונו בזמן התרדמת. בשעה שהיא עושה זאת היא מספרת את סיפורה של שותפה אחרת בקבוצה של ביל, או-רן אישי (לו). הסיפור מוצג בסגנון אנימה. אישי עבדה כרוצחת שכירה והפכה למנהיגה של עולם הפשע היפני. הקטע גם מציג את שומרת הראש האישית שלה, גוגו יובארי, החברה שלה ועורכת הדין שלה סופי פאטאל (בת חסות אחרת של ביל), וג'וני-מו, מנהיג צבא הלוחמים האישי של אישי - "88 המשוגעים".
הכלה טסה לאוקינאווה על מנת להשיג חרב קטאנה מיוצר חרבות קטאנה המפורסם האטורי האנזו (צ'יבה) אשר לא מייצר חרבות במשך שנים משום שיצא לגמלאות. אף על פי שהאנזו נשבע כי לעולם לא ייצר יותר חרבות, הכלה מצליחה לשכנע אותו בחשיבות משימתה, והוא מכין במיוחד בשבילה את החרב הטובה ביותר שהוא ייצר מעולם.
הכלה עוקבת אחר אישי למקום מפגש בו היא נמצאת, שם מופיעה גם להקה מקומית. הכלה מגיעה לבושה בחליפה צהובה (הומאז' לסרטי ברוס לי) ולוקחת את פאטאל כבת ערובה כדי לגרום לאישי להופיע בפניה. אישי משלחת את גוגו יובארי ואת "88 המשוגעים" בכלה, אשר נלחמת בהם ומנצחת את כולם בקרב עקוב מדם. הכלה אז מפנה את תשומת לבה אל אישי, אשר נהרגת בקרב חרבות דרמטי בגן מושלג.
הסרט הראשון מסתיים כאשר ביל מגלה לצופים כי בתה של הכלה בחיים.
רודי להמן

ביוגרפיה

רודולף (רודי) להמן (Rudolf (Rudi) Lehmann) נולד בברלין בירת גרמניה בשנת 1903, כבנה הבכור של אישה נוצרייה ולא נשואה בשם אליזבת צאנדר. בגיל 16 הוא אומץ על ידי משפחת להמן, שם גדל והתחנך. כישרונותיו בתחום האמנות הפלסטית בלטו מילדותו.

לימודים

בשנת 1912 למד להמן פיסול בחמר, גבס ועץ אצל לודוויג פורדרמאייר (Vordermayer), שהיה ידוע בפסלי החיות שלו. בין השנים 1917–1923 רודי למד מכניקה ועבד בתור שוליית נפח. בשנים 1925-1923 למד בבית הספר לאמנויות בברלין, שם החל לפסל בברזל ובאבן. להמן סיים את המגמה המקצועית לקרמיקה בהדרכתו של הפסל קופש, שם למד פיסול טרקוטה וכיור תבליטים. במקום זה התמחה גם ביצירת כלים ובניית כבשני-יוצר. במהלך לימודיו הכיר את בת זוגו, הדוויג גרוסמן, סטודנטית יהודייה לאמנויות הקרמיקה, אשר בבית מלאכתה עבד בשנים 1930–1933. בשנת 1928 החל להמן לעבוד בבית המלאכה לסתתות של חברת פ. הולצמן בברלין, שם למד מסתת איטלקי את היסודות הראשוניים של עיצוב-נפחים: הכרת חוקי הקוביה, הגליל, הפירמידה, החרוט והכדור. בשנת 1929 עבד להמן בפיסול אבן במוזיאון פרגמון, שהוקם בשנים אלו, ולימד פיסול בבית-הספר לאמנות מודרנית בעיר
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלו בני הזוג לארץ ישראל. בארץ עברו ממקום למקום בחיפוש אחר אפשרויות יצירה. תחילה השתקעו בקיבוץ יגור ובחיפה, שם הקימו בית מלאכה לקרמיקה בבת גלים משם עברו לקיבוץ יגור ומשם נדדו לירושלים, בה התגוררו מ-1937 עד 1958. ב-1942 היה להמן נתון במעצר כ"נתין אויב", בידי הבריטים.
ידידו יוסף טל הקדיש לו את יצירתו 'שאקונה' לפסנתר (1936).
עם רודי אפשר היה להתווכח בלי מלים, כל מבט של עיניו שאל שאלות והשיב תשובות. בשעות הרבות שבהן צפיתי בו בעת פיסול למדתי על עבודתי, עבודת-הקומפוזיציה, לא פחות מאשר ממורי באקדמיה למוסיקה. הוא היה איש ענק, אבל יותר מכל אהב לגלף דמויות זעירות בעץ, ונפלא היה לראות את אצבעותיו הגדולות והעבות חותכות לתוך החומר עורקים זערערים ברוך ובהקפדה לאין גבול. הוא דיבר מעט ובשקט, אבל בשעת התלהטות היה נתון להתפרצויות כשל הר-געש.
— יוסף טל: עד יוסף, זכרונות, הרהורים, סיכומים, הוצאת כרמל (1997) ע' 113
בראשית שנות החמישים היו בני הזוג בין מייסדי כפר האמנים עין-הוד. במהלך שנות החמישים והשישים הרבה להמן ליצור חיתוכי עץ. הדפסים אלו ממשיכים את עיסוקו של להמן בדמויות של חיות. בשנת 1959 אף יצא אלבום ובו מבחר מהדפסיו של להמן בספריית פועלים. בהמשך עברו מעין הוד להתגורר בגבעתיים.
על מנת שלא תבקשו לשווא דמיון כלשהו להעתק הטבע ומידותיו: בעיני חשוב הביטוי החד-משמעי לחוויה החד-פעמית.
— ר. להמן: חיתוכי עץ, יצא לאור ע"י המדור לאמנות שע"י ספרית פועלים, ערך צבי זהר (1959)
אוסף מעזבונו ולוחות ההדפסה של תחריטי העץ שיצר נתרם לסדנת ההדפס ירושלים
רודי נפטר בשנת 1977

יצירתו

רודי להמן היה מינימליסט עקבי ביצירתו. יצירותיו כללו בעיקר חיתוכי עץ ופסלים בעץ, אבן, טרקוטה, ברונזה, ולימים גם באפוקסי. להמן מילא תפקיד חלוצי וראשוני בעיצוב הפיסול המודרני בארץ. הייתה לו השפעה על דור שלם של אמנים ישראלים.
אלסנדרו פלורנצי

קריירת מועדונים

פלורנצי גדל במחלקת הנוער של רומא, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים בניצחון 3-1 על קבוצת סמפדוריה ב-22 במאי 2011, כאשר החליף את פרנצ'סקו טוטי. בקיץ 2011, פלורנצי הושאל לקבוצת הסרייה ב', קרוטונה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי קרוטונה בסוף אוגוסט, כאשר הוא מבקיע את השער היחיד בהפסד 1-2 לליבורנו. בסוף יוני 2012, קרוטונה החליטה לממש את אופציית הרכישה של חצי מכרטיסו של פלורנצי, אך שבועיים מאוחר יותר רומא החליטה לרכוש בחזרה את חצי כרטיסו של פלורנצי בעבור סכום הגבוה במיליון יורו מהסכום הראשוני ששולם.
כשחזר לרומא, פלורנצי הבקיע את השער הראשון שלו בניצחון 3-1 על אינטר בתחילת חודש ספטמבר.
ב-16 בספטמבר 2015 הבקיע שער ממרחק של 45 מטרים, במשחק ליגת האלופות נגד ברצלונה שהסתיים בתיקו 1-1. השער היה אחד המועמדים הסופיים לפרס שער השנה של פיפ"א על שם פרנץ פושקש.

נבחרת איטליה

ב-6 בספטמבר 2011, פלורנצי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה בכדורגל עד גיל 21 במסגרת ההעפלה לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 בניצחון 3-0 על הונגריה. חודש לאחר מכן, פלורנצי מצא את עצמו מבקיע את שערו הראשון בניצחון 7-2 על ליכטנשטיין. באמצע נובמבר, פלורנצי ערך את הופעת הבכורה במדי הכחולים בהפסד 1-2 לצרפת במשחק ידידות.
חוק הנפט

חוק הנפט, התשי"ב-1952 הוא חוק של מדינת ישראל שנחקק בשנת 1952 ותוקן בשני תיקונים עיקריים, ב-1965 וב-1989. החוק מסדיר את זכויותיהן וחובותיהן של חברות לחיפוש והפקת נפט, גז טבעי ודלקים נוספים, וכולל התייחסות לנושא התמלוגים ממשאבי הטבע במדינת ישראל. 
נפט מוגדר בחוק זה: "נפט ניגר, בין נוזלי ובין אדי, לרבות שמן, גז טבעי, גזולין טבעי, קונדנסאטים ופחמימנים (הידרוקרבונים) ניגרים קרובים להם, וכן אספלט ופחמימנים של נפט מוצקים אחרים כשהם מומסים בתוך נפט ניגר וניתנים להפקה יחד אתו".

הממונה

במסגרת החוק נקבע שר ממונה על ענייני הנפט, עם חקיקת החוק היה זה שר הפיתוח, דב יוסף לאחר מכן עבר התפקיד לשר האנרגיה והתשתית ולאחר מכן לשר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים. השר הממונה קובע יחד עם מועצה מייעצת, את עקרונות חיפושי הנפט ואת היקף ההשקעה הכספית המינימלית הנדרשת לקבלת רישיון לחיפוש והפקת נפט או גז טבעי ומוצריהם.
הממונה מנהל "פנקס נפט" פתוח לציבור בו נרשמים כל הרישיונות והשטחים לחיפוש והפקת נפט וגז טבעי.

מועצת הנפט

על פי חוק הנפט השר ממנה מועצה מייעצת בת תשעה חברים מתוכם לפחות חמישה מקרב הציבור. חברי המועצה, שאינם חייבים להיות מומחים בתחום הנפט, מתמנים לשלוש שנים אך ניתן לשוב ולבחור בהם לקדנציה נוספת. לפני הדיון במועצה נערך דיון בוועדה מקצועית שהוקמה על ידי הממונה אך הדיון בה אינו מחויב על פי החוק. המועצה מייעצת לממונה ולרוב הוא מקבל את המלצותיה, אך אין הוא חייב לקבלן.

חיפוש נפט

חברה מקבלת מן המדינה רישיון לחיפוש נפט בשטח מוגדר מסוים ואין לחפש או לשאוב נפט ללא רישיון כזה. כל זכויותיה של החברה במקרקעין הם לחיפוש נפט והפקתו, במידה ויימצא. החברה יכולה לבצע קידוחים מוגבלים בשולי השטח לגביו קיבלה את הרישוי, בהתאם לאישור הממונה.
על מנת לקבל רישיון על החברה להציג מקורות מימון ויכולת להתחיל לבצע את הבדיקות תוך ארבעה חודשים מיום קבלתו. תוקף הרישיון שלוש שנים ובגינו משלמת החברה אגרה שנתית למדינה.
קוקברה

תיאור פיזי

צבעיו של הקוקברה סולידיים יחסית לשלדגים אחרים. הראש והחזה בצבע בז' או לבן ואילו הכנפיים והגב חומים. על החזה פסים אפורים בהירים ונקודות כחלחלות. לזכרים לעיתים יש צבע כחול מעל בסיס הזנב. לשני הזוויגים זנב חום אדמדם עם פסים שחורים וקצה לבן. מאחורי כל עין פס כהה. המקור עבה וכבד וצורתו מזכירה צורה של סירה. הנקבה גדולה מעט מהזכר.

תפוצה

אוסטרליה, טסמניה וניו זילנד. אזור התפוצה הטבעי הוא רק במזרח ובדרום אוסטרליה. בשנת 1897 הובא הקוקברה לקצה הדרום מערבי של היבשת ובשנת 1905 הוא הובא לטזמניה. היו כמה ניסיונות לייבא את הקוקברה גם לניו זילנד אך האוכלוסייה התבססה רק בעיר אוקלנד.

התנהגות

זוגות הקוקברה הם מונוגאמיים ומתחברים לכל החיים. לכל זוג טריטוריה שבה הוא חי יחד עם כמה מצאצאיו המתבגרים המשמשים כעוזרים המסייעים בדגירה על הביצים, בחימום הגוזלים, בהאכלתם ובהגנה על הטריטוריה. הם עוזבים את הוריהם בגיל ארבע בערך.
הקוקברה ידועה בשם "השעון המעורר של הבושמן". הקריאה שלה מאוד רמה בדרך. כלל מבוצעת על ידי משפחה בשעות השחר או הדמדומים. הקריאה היא דרך לפרסום נוכחות בטריטוריה. הם נמצאים בטריטוריה כל השנה וכל המשפחה משתתפת בשמירה על הטריטוריה.

מזון

על אף היותו סוג של שלדג, הקוקברה אוכל יותר זוחלים ומכרסמים מאשר דגים. גם צפרדעים מהווים חלק מהתפריט. הוא גונב מזון מפיקניקים ולעיתים אף חוטף בשר ישר מהמנגל. 
הקוקברה עומד על ענף בשקט וללא תנועה וממתין לטרף פוטנציאלי. כאשר הוא מבחין בטרף, הוא צולל לקרקע, נוחת לידו ותופס אותו במקור. הוא מעופף עם הטרף במקור אל ענף ומטיח את הטרף בענף כמה פעמים על מנת להרוג אותו ולרכך את הטרף (לשבור את העצמות). לעיתים הוא מפיל נחשים מהאוויר על מנת "לרכך" אותם. הטרף נבלע בשלמותו עם הראש תחילה.

רבייה

הקוקברה מתרבה בחורף. הוא מקנן בחורים גדולים בעצים, וחוזרים לקנן באותו עץ שנה אחר שנה. כשישה שבועות לפני מועד הטלת הביצים הזכר מתחיל החיזוריו אחר הנקבה על ידי האכלתה בפריטי מזון שונים. גם נקבות אחרות במשפחה עשויות להטיל ביצים בקן של הזוג הראשי במשפחה. 
כל החברים במשפחה מפתחים "כתם דגירה" בבטנם (אזור בבטן חשוף מנוצות ועשיר בכלי דם). 
הגוזלים מטופלים על ידי ההורים ובני המשפחה האחרים גם לאחר שהם פורחים מהקן.
STS-51-G

המשימה

ב-17 ביוני 1985 בשעה 7:33 בבוקר, לפי שעון מזרח ארצות הברית, המריאה דיסקברי למשימתה החמישית בחלל מכן שיגור 39-A במרכז החלל קנדי, פלורידה.
מטען המעבורת כלל שלושה לווייני תקשורת ובנוסף גם את Spartan 1 (לוויין שהיה צריך לתקן ולהחזיר למסלול), שישה מיכלי Getaway Special, ניסוי High Precision Tracking, חומרים לייצור כור וניסויים ביורפואיים של צרפת.
כל שלושת הלוויינים הוכנסו למסלול כהלכה ללא קושי מסוים.
במהלך המשימה, בן סלמאן אאל סעוד ייצג את ארגון התקשורת הערבי ARABSAT  כאשר הוא עקב וצילם את שיגור לוויין ARABSAT-1B מהמעבורת. כמו כן הוא סייע לאסטרונאוט הצרפתי, פטריק בדרי בניסויים אודות התנהגות גוף האדם בחלל, וניהל שני ניסויים שלו - התנהגות שילוב של נפט ומים בתנאי מיקרו כבידה, וצילום מהחלל של אזורי ערב הסעודית, והמעקב אחר דיונות חול מהחלל.
עם טיסתו לחלל בן סלמאן אאל סעוד היה האדם הצעיר ביותר שטס לחלל, בגיל 28, הערבי והמוסלמי הראשון שהגיעו חלל.
כל הניסויים בוצעו בהצלחה גם כן.
הדיסקברי נחתה בבסיס חיל האוויר האמריקני אדוארדס, קליפורניה ב-24 ביוני 1985 לאחר 7 ימים, שעה 38 דקות ו-52 שניות.
אנדימיון

אנדימיוֹן (Ἐνδυμίων), לפי המיתולוגיה היוונית, היה רועה צאן שסלנה, בתו של הטיטאן היפריון, התאהבה בו ובשל כך לא מילאה את תפקידה כראוי, כאלת הירח.

מיתולוגיה

כעונש לסלנה, הרדים זאוס את אנדימיון כדי שתוכל להסתכל עליו ולמלא את תפקידה בו זמנית. לאחר מכן, כדי שאנדימיון יוכל לראות את סלנה, האל היפנוס (התגלמות השינה) פקח את עיני אנדימיון.
כלב אפנדופולו

כלב אפנדופולו נקרא גם 'כלב בן אליהו' (1464–1525) משורר וחכם קראי בן סוף המאה ה-15.

ביוגרפיה

נולד בעיר אדירנה (אדריאנופול) שבטורקיה, שימש כחכם קראי בעיר קונסטנטינופול  השלים את ספר ההלכה הקראי של החכם הקראי אליהו בשייצי "אדרת אליהו" שהרי גם רבו וגיסו, היה תלמיד גם של הרב מרדכי כומטיאנו. 
בעל ידע בחוכמות חיצוניות כמו אסטרונומיה והנדסה בנוסף שלט בשפות רבות, ובצמחי מרפא שונים. היה בקיא בספרי הרמב"ם, והשפעת הרמב"ם ניכרת בספרו "עשרה מאמרות". כתב שירי קודש וחול בשירתו ניכרת ההשפעה של תקופת הרנסאנס, ושירי עם טורקים.
התנגד ליהדות הרבנית וקבע שהרבנים הם שנפרדו מהיהדות, אחת הראיות לכך הוא מזמור קי"ט. בתהילים המדבר על שבח התורה ומעיד לדבריו על העדר תורה שבעל פה, בנוסף הוא מגדיר את הרבניים כגאים על זה שהטילו עונש מוות לעובר על דבריהם, ואילו לעובר על דברי התורה רק עונש מלקות.
חיבר ספרים ושירים רבים בהם עשרה מאמרות, גן המלך (דיוואן), פתשגן כתב הדת ועוד.
נישא לכרישווייד להם נולדו שלושה בנים.
קרל, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג השישי

ביוגרפיה

קרל נולד ב-21 במאי 1834 בהייד, לקונסטנטין, נסיך הכתר של לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג ולאגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של קרל לודוויג הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ואמליה הנרייטה, רוזנת זולמס-בארוט. בשנת 1835 מתה אמו, ובשנת 1838 מת אביו, וקרל ואחותו אדליידה גודלו על ידי הורי אביו קרל תומאס, נסיך לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג וסופיה, רוזנת וינדיש-גרץ. הוא היה צאצא זכר של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מפפאלץ. קרל למד משפטים, וירש את ראשות בית לוונשטיין-ורטהיים-רוזנברג ואת תואר הנסיך בשנת 1849, לאחר מות סבו. בשנת 1868 הוא נהיה הנשיא הראשון של החברה הקתולית של גרמניה, ובשנת 1871 הוא נבחר כחבר הרייכסטאג מטעם מפלגת המרכז הגרמנית.
לאחר מות אשתו בשנת 1899, הוא הפך בשנת 1907 לנזיר במסדר הדומיניקני ריימונדוס מריה, וחי במנזר ונלו בהולנד. הוא הוסמך ככומר קתולי בשנת 1908, ובאותה שנה, הוא ויתר על תואר הנסיך שלו והעביר אותו לבנו. ב-8 בנובמבר 1921 מת קרל בקלן, והוא בן 87 שנים.
קדסטר

קָדַסְטֶר הוא תהליך של רישום ראשוני של קרקע וחלוקתו לגושים וחלקות. משמעות המילה קדסטר בשפה היוונית היא חלוקה של קרקע.

בישראל

תהליך הקדסטר בישראל מבוסס על שיטת טורנס שבעזרתה מתבצע תהליך המדידה והמיפוי של הגושים והחלקות וגבולותיהם. מדידה זאת חייבת להיות מדויקת ולהתבסס על מערכת קואורדינטות ארצית, כאשר טווח השגיאה המותרת ברישום הקרקע מפורט בתקנות המודדים.

תוכנית לצורכי רישום (תצ"ר)

בהתאם לפקודת הקרקעות 1943 יש להגיש תוכנית לצורכי רישום לכל קרקע שלא עברה את תהליך ההסדר (רישום ראשוני) או לקרקע שנערכים בה שינויים בגבולות הגושים והחלקות.
האישור הראשוני לתצ"ר הוא אישור של אחת מוועדות התכנון (מקומית, מחוזית, ארצית) על מנת לוודא שהתוכנית לא סותרת תוכנית בניין עיר או תוכנית מתאר מחוזית או תוכנית מתאר ארצית, השלב הבא הוא אישור מפ"י על התוכנית צריכות להופיע שלוש חתימות שונות שמאשרות את תאריך קבלת התוכנית, מידע על השינויים וחותמת שהתוכנית כשירה לרישום על מנת שהתצ"ר יהיה קביל.
הקורפוס ה-74 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-27 ביולי 1943 בברטאן, וכמפקדו מונה אריך שטראובה. הקורפוס לחם במערכה בנורמנדי כחלק מהארמייה השביעית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר החמישית. בהמשך לחם הקורפוס בקרבות השונים בגרמניה כחלק מהארמייה ה-15, וב-16 באפריל 1945 נכנע לכוחות בעלות הברית בכיס הרוהר.
פרידריך ברגיוס

חייו

ברגיוס נולד ליד ברסלאו (ורוצלב), בפרובינציה הפרוסית סילסיה, חלק מהאימפריה הגרמנית. אביו היה בעליו של מפעל כימי בגולדשמיידן, וברגיוס מצא עניין רב במפעל, ולמד את שיטות העבודה בו. ב-1903 החל בלימודי כימיה באוניברסיטת ברסלאו, שירת בצבא הגרמני במשך שנה, המשיך לאוניברסיטת לייפציג ב-1905, וסיים את לימודיו ב-1907. ברגיוס חקר שיווי משקל כימי בתגובות בפאזה גזית, במיוחד סינתזה של אמוניה. בין השאר, פיתח שיטת עבודה מעשית לביצוע תגובות בלחצים של עד 300 אטמוספירות.
ב-1910 פתח מעבדה משלו בהנובר, עקב חוסר בציוד מתאים ב-Technische Hochschule של הנובר, בו עבד. המעבדה התרחבה בהדרגה, ותוך זמן קצר כללה מספר סדנאות ומעבדות, בהן העסיק כמה מעמיתיו. אחד מפירות המחקר בתקופה זו (1912-1913) הייתה ההידרוגנציה של פחם ושמנים כבדים בעזרת מימן, תחת לחץ גבוה.
ב-1914, עקב הקושי באחזקת מעבדה בגודל כזה, העביר את ניהולה למחלקת אסן של חברת Th. Goldschmidt A.G, וקיבל תפקיד ניהולי בחברה. כדי להוכיח את אפשרות המסחור של שיטת ההידרוגנציה, קיים שיתופי פעולה עם חברות אחרות, כגון Shell Trust, וחברת בריטיות בתחום הפחם. ברגיוס סיים בהצלחה את עבודתו בתחום בשנת 1927. התהליך שפיתח ידוע כיום בשם תהליך ברגיוס, ובעזרתו ניתן להפיק דלק נוזלי מפחם.
לאחר הצלחתו זו, התמקד בניסיונות להפיק סוכר מתאית בעץ. ב-1931 זכה בפרס נובל לכימיה, במשותף עם קארל בוש, על תרומתם לפיתוח שיטות עבודה לכימיה בלחץ גבוה.
לאחר מלחמת העולם השנייה, עקב קשריו ההדוקים עם חברות שהיו קרובות למשטר הנאצי, היגר לארגנטינה, ונפטר ב-1949 בבואנוס איירס.
ברז'נייב (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

אוקטובר 1982. בימים האחרונים לחייו של המזכיר הכללי, ליאוניד איליץ' מנסה ליהנות מההנאות האחרונות שעוד יש לו — הוא נובע לציד בדאצ'ה, משוחח עם הכפופים לו, אוכל ארוחת בוקר עם אשתו ומבלה שעות בצפייה בסרטים דוקומנטריים. אבל כדי לברוח מהמחשבות המדכאות שתוקפות אותו הוא מצליח רק בחלומותיו, אשר בין כה אינם מביאים להקלה. במקרים נדירים בשעות הערות ברז' נייב, נזכר בנעוריו, כיצד פגש את אשתו ותחילת הקריירה. זיכרונות כואבים במיוחד הם אלה כאשר זמם נגד חרושצ'וב, שבזמנו סייע להתקדמותו של ברז'נייב הצעיר... 
בזכרונות המזכ"ל הכללי צפים האירועים החשובים ביותר בחייו ובחיי המדינה. הוא שואל שאלות ותוהה אם כל ההחלטות והפעולות היו נכונות ומנסה לענות עליהן.

ביקורת

הסדרה עוררה מספר ביקורות שליליות. יוצרי סדרת הטלוויזיה וראשי הערוץ הראשון ספגו האשמות בעיוות עובדות היסטוריות — נטען שהם אנטי-סובייטיים שקישטו את המציאות הסובייטית.
נכדו של ברז'נייב, אנדריי ברז'נייב טען שהסדרה אינה מעבירה את הדברים כפי שהם קרו בפועל ועבורו זו יצירה בדיונית שכל קשר בינה למציאות מקרי בהחלט.
קיארוסקורו

קיארוסקורו (באיטלקית: Chiaroscuro; מילולית: "כהה-בהיר", לעיתים מתורגם "אוֹר-צֵל") הוא מונח מתחום הציור ועיקרו שימוש בניגודיות (קונטרסט) חד בין אזורים כהים לבין אזורים בהירים בציור, בעל השפעה על תפיסת היצירה והקומפוזיציה שלה. הניגודיות יוצרת תחושה של דרמה ותלת ממדיות ומציגה אובייקטים בעלי חשיבות כמוארים או כמקורות-אור. המונח משמש גם לאפקטים דומים באמנויות נוספות, כגון קולנוע, צילום וגרפיקה ממוחשבת. קרוואג'ו הוא מייצגה ומפתחה הבולט ביותר של השיטה.
כן משמש המושג לאופן של חיתוך עץ הכולל מגוון מרקמים, שבאמצעותם מיוצר אפקט של עומק תלת-ממדי, תחושת צבע ואפקטים של אור בוהק וצללים.
מתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה

ביוגרפיה

מתילדה נולדה בטירת פוסנהופן שבממלכת בוואריה. אביה היה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ואמה הייתה לודוביקה, נסיכת בוואריה. סבה מצד האם היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. ילדותה עברה עליה בטירת פוסנהופן שליד אגם סטרנברג, אשר אותה רכש אביה. אחותה הגדולה הייתה אליזבת "סיסי", אשר נישאה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. ב-1859 נישאה אחותה מריה סופיה לפרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות. 
ב-5 ביוני 1861 נישאה מתילדה לאחיו, לואיג'י, רוזן טראני. מכיוון שלפרנצ'סקו לא היו ילדים, לואיג'י היה יורש העצר של ממלכת שתי הסיציליות. ב-1861 נכבשה הממלכה בידי כוחותיו של ג'וזפה גריבלדי במהלך מסע האלף, וסופחה לממלכת סרדיניה. מתילדה ובעלה איבדו את תואריהם. ב-15 בינואר 1867 נולדה בתם היחידה: מריה תרזה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות.
בשנים הראשונות לנישואיה, ניהלה מתילדה רומן עם הדיפלומט הספרדי סלבדור ברמודיז דה קסטרו, הדוכס מריפלדה וסנט לוסיה. ב-20 בינואר 1864 היא ילדה לו בת אחת בווילה פארנזינה. הבת נשלחה מיד לאחר לידתה לברייטון שם גודלה בידי משפחת אביה, ומאז לא ראתה את אמה. רק ב-1879 היא אומצה כחוק על ידי אביה, ומאוחר יותר קיבלה את התואר "הדוכסית מסנט לוסיה" ונישאה לבן אצולה ספרדי. 
מתילדה ולואיג'י נותרו חברים במשפחת המלוכה הגולה של ממלכת שתי הסיצליות, ולואיג'י המשיך להחזיק בתואר הרשמי של יורש העצר. לואיג'י נפטר בפריז ב-1886, ומתילדה לא נישאה שוב לאחר מותו. 
היא נפטרה במינכן ב-18 ביוני 1925, בגיל 81.
ניו ריצ'מונד (ויסקונסין)

היסטוריה

ניו ריצ'מונד נוסדה בשנת 1857. ב-12 ביוני 1899 הכה טורנדו מהדרגה החמורה ביותר את העיירה. הטורנדו החריב את הרחוב הראשי של העיירה ואת חלקה המזרחי, כתוצאה מכך נספו 117 אנשים. הרחוב הראשי שוקם לאחר חמישה חודשים.

דמוגרפיה

בשנת 2013 מנתה העיר כ-8,610 נפש. התפלגות אוכלוסיית העיירה לפי גזע היא 95.1% לבנים, 1.1% אמריקאים אפריקאים, 0.8% אינדיאנים, 1.4% אסיאתים, ו-0.9% ממוצאים מעורבים. היספנים מהווים כ-0.7% מאוכלוסיית העיר.

חינוך

בניו ריצ'מונד שלושה בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים ובית ספר תיכון. בעיר קיימים גם 12 מבני מוזיאון אשר עומדים לרשות התושבים בימים שני עד שישי.
אורות לתעסוקה

תוכנית אורות לתעסוקה היא תוכנית רווחה לעבודה שהופעלה בישראל בין 1 באוגוסט 2007 ל-1 במאי 2010. התוכנית היוותה המשך של תוכנית מהל"ב, ויחדיו הן זכו לכינוי 'תוכנית וויסקונסין', על שם מדינת ויסקונסין, ממנה יובא מתווה התוכנית.
בתוכנית נערכו מספר שינויים ביחס לתוכנית מהל"ב, שהקלו על לקוחות מרכזי התעסוקה. היא המשיכה לפעול עד לפקיעת הוראת-החוק הזמנית, מכוחה פעלה התוכנית, ב-29 באפריל 2010 . הוראת החוק פקעה עקב התנגדותם של חברי ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת להארכת התוכנית במתכונתה הקיימת.
סטיב פרי

חייו

פרי נולד בקליפורניה, אביו שעסק בתחום המוזיקלי היווה השראה עבור סטיב לכניסה לתחום המוזיקלי עוד מגיל צעיר.
בתחילת דרכו הוביל את להקת Alien Project אך בעקבות מותו הטראגי של בסיסט הלהקה בתאונת דרכים החליט סטיב פרי לוותר על קריירת זמרה באותה עת.
בשנת 1977, וולטר הרברט, מנהלה המוזיקלי של להקת Journey, האזין במקרה להקלטה מלהקתו הקודמת של סטיב וקרא לו לפגישה עם ניל שון, מנהיגה של להקת Journey (עד היום).
ניל התרשם מקולו הייחודי והעמוק של פרי והחליט לצרפו ללהקה בתור סולנה.
יחד עם פרי זכתה הלהקה להצלחה חסרת תקדים והפיקה להיטים רבים שהתמקמו לתקופות ארוכות במצעד הלהיטים האמריקאי והעולמי. להצלחה מיוחדת זכתה הבלדה "Don't Stop Believing", שיר ששובץ כפסקול בסרטים ובסדרות טלוויזיה לרבות הסרט מונסטר בכיכובן של כריסטינה ריצ'י ושרליז ת'רון (שזכתה באוסקר על התפקיד הראשי) ובסדרה "הסופרנוס" בסצנת סיום הסדרה בפרקה האחרון.
להקת Journey הוציאה יחד עם סטיב פרי תשעה אלבומים, שהמצליח מביניהם הוא Escape.
בשנת 1984 פצח פרי בקריירת סולו והוציא את האלבום Street Walk שכלל את הלהיט המצליח "Oh Serry", שנכתב על אהובתו של סטיב באותם הימים. האלבום זכה להצלחה רבה. בהמשך, בשנת 1994 הוציא אלבום נוסף - For the Love of Strange Medicine, שזכה גם הוא להצלחה, מבין שירי האלבום הצליח במיוחד הלהיט "You Better Wait".
ב-1996 חזר פרי להרכב וביחד הם הוציאו את האלבום Trial By Fire. עם זאת, הוא לא יכל להשתתף בהופעות החיות עקב תאונת דרכים שמנעה זאת ממנו. הלהקה מצידה המתינה להחלמתו אך שנתיים לאחר מכן, ב-1998, החליטה להמשיך הלאה בלעדיו ויצאה לסיבוב הופעות לאחר שגויס סולן חלופי.
כיום סטיב פרי פועל בעיקר בהפקות בתחום המוזיקה והקולנוע.
בשנת 2005 הגיע סטיב פרי באופן מפתיע יחד עם שאר חברי להקת Journey לקבלת כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד שהוענק ללהקה על היותה פורצת דרך ומובילה מוזיקלית בתחום הרוק בשנות ה-80 והלאה.
בשנת 2017 זכה סטיב ביחד עם הלהקה במקום בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.