google/wiki40b huggingface dataset:
החלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם

רקע

בדצמבר 1973 התקבלה בעצרת בעצרת הכללית של האו”ם החלטה 3151, שקשרה את הציונות עם גזענות ואפרטהייד. בהחלטה, שעסקה במצב בדרום אפריקה, נכתב כי קיימת "קנוניה בין הקולוניאליזם הפורטוגזי, משטר האפרטהייד (הדרום אפריקני) והציונות". את ההצעה הובילו ברית המועצות ומדינות הליגה הערבית, אך מדינות רבות הצביעו בעדה מתוך התנגדות למשטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
החלטת האו"ם ב-1975 הייתה חלק מסדרת פעולות דיפלומטיות אנטי-ישראליות מצד ברית המועצות ומדינות ערב בתקופת המלחמה הקרה. פעולות אלה כללו ניסיון כושל לסלק את ישראל מהאו"ם, שיתוף אש"ף במגעים עם האו"ם והקמת ועדה לשמירת זכויות העם הפלסטיני. בהיבט הפנימי הישראלי, באה החלטה זו בתקופה בה התערערה ההגמוניה של מפלגת העבודה בשלטון. הכישלון הדיפלומטי במניעת החלטה 3379 נתפס כחולייה בשרשרת כישלונות של השלטון הוותיק שהחלה בפרוץ מלחמת יום הכיפורים. בדיעבד אפשר לומר שהחלטת העצרת הכללית סימנה שפל עמוק ביחסי החוץ של מדינת ישראל, שפל שנמשך כ-10 שנים והסתיים בהדרגה עם סיום המלחמה הקרה והפשרת היחסים בין ישראל לברית המועצות בסוף שנות ה-80.

נוסח ההחלטה

נוסח ההחלטה מזכיר מספר ועידות בינלאומיות שהתקיימו בין 1963 ל-1975 בהן נטען שמדינת ישראל גזענית ומדכאת נשים, ומהווה סכנה לשלום העולמי "בגלל הטבע הגזעני-אגרסיבי שלה".
להלן הנוסח המלא של החלטה 3379.

החלטה 3379 - חיסול כל צורות האפליה הגזעית

האספה הכללית,
בהתייחס להחלטת האו"ם 1904 (XVIII) מיום 20 בנובמבר 1963, בה מצהיר האו"ם על חיסול כל צורות האפליה הגזעית , ובמיוחד על ההצהרה לפיה "כל דוקטרינה של הבחנה או עליונות גזעית היא שקרית מבחינה מדעית, מגונה מבחינה מוסרית, חסרת צדק חברתי ומסוכנת" ומתריע על "כל גילויי האפליה הגזעית המצויים עדיין באזורים מסוימים בעולם, שחלקם מוטלים על ידי ממשלות מסוימות באמצעים חקיקתיים, מנהליים או אחרים",
ובאזכור החלטה 3151 G‏ (XXVIII) מיום 14 בדצמבר 1973, בה גינתה האספה הכללית של האו"ם, בין היתר, את הברית הלא קדושה בין הגזענות בדרום אפריקה לציונות,
ובהתייחס להצהרת מקסיקו 1975 בדבר שוויון האישה ותרומת הנשים לפיתוח ולשלום , שהוכרזה על ידי הוועידה העולמית של שנת האישה הבינלאומית, שהתקיימה במקסיקו סיטי בין ה-19 ביוני ל-2 ביולי 1975, בה פורסם העיקרון כי "שיתוף פעולה ושלום בינלאומיים מחייבים שחרור לאומי ועצמאות, חיסול הקולוניאליזם והנאו קולוניאליזם, כיבוש זר, ציונות, אפרטהייד וכל צורה של אפליה גזעית, כמו גם הכרה בכבודם של העמים אשר להם זכות להגדרה עצמית",
ובהתייחס גם להחלטה 77 (XII) שאומצה על ידי מועצת ראשי המדינות והממשלות של ארגון אחדות אפריקה במושבו ה-12, שנערך בקמפלה מ-28 ביולי עד 1 באוגוסט 1975, בה נאמר כי "המשטר הגזעני בפלסטין הכבושה והמשטר הגזעני בזימבבואה ובדרום אפריקה חולקים שורשים אימפריאליסטיים, ויוצרים תפיסה שלמה בעלת מבנה גזעני המקושר מטבעו למדיניות שמטרתה דיכוי הכבוד והיושרה האנושית",
ובהתייחס גם להצהרה המדינית ולאסטרטגיה לחיזוק השלום והביטחון הבינלאומי ולהגברת הסולידריות וההסכמה ההדדית בין המדינות הבלתי-מזדהות, שאומצה בוועידת שרי החוץ של המדינות הבלתי-מזדהות שהתקיימה בלימה בין התאריכים 25 עד 30 באוגוסט 1975, אשר גינתה בחריפות את הציונות כאיום על שלום העולם וביטחונו וקראה לכל המדינות להתנגד לאידאולוגיה גזענית ואימפריאליסטית זו,
קובעת כי הציונות היא סוג של גזענות ואפליה גזעית.

השלכות והתפתחויות מאוחרות

בתגובה להחלטה הוחלף שמן של "שדרות האו"ם" בתל אביב, ירושלים ובחיפה ל"שדרות הציונות".
צ'ארלי ג'ונס

קריירה

ג'ונס נולד בכפר קטן בדרום ויילס, והחל את הקריירה שלו בקארדיף סיטי. ג'ונס לא התבלט בקארדיף, ושוחרר בקיץ 1921 לאחר ההפסד 0 - 1 לסטוק סיטי. הוא הצטרף לסטוקפורט קאונטי, ובעונתו הראשונה במועדון (1921/1922) סייע למועדון להעפיל לליגה השנייה. במרץ 1923 הוא עבר לאולדהאם אתלטיק מהליגה הראשונה, אך זמן קצר לאחר הצטרפותו ירד המועדון לליגה השנייה: ג'ונס שיחק בליגה השנייה במדי אולדהאם במשך שתי עונות נוספות, ובקיץ 1925 הצטרף למועדון נוסף מהליגה השנייה - נוטינגהאם פורסט.
בזמן ששיחק בפורסט הוא קנה לעצמו של קיצוני שמאלי מוכשר, והשתתף ביותר מ-100 משחקים בכל המסגרות במשך שלוש שנים. בתקופה זו הוא שיחק בראשונה מתוך שמונה הופעות במדי נבחרת ויילס, והצטיין בניצחון 3 - 1 על נבחרת אנגליה ב-1 במרץ 1926. כמו כן, הוא זכה לענוד את סרט הקפטן של נבחרתו.
ג'ונס חזר לליגה הבכירה כאשר חתם בארסנל של הרברט צ'פמן בקיץ 1928, ותוך זמן קצר הפך לשחקן הרכב קבוע. ב-25 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק הפתיחה של העונה מול שפילד ונסדיי. בשתי עונותיו הראשונות בארסנל הוא השתתף ברוב המשחקים, אך הוא מיעט לשחק לאחר הגעתם של אלכס ג'יימס וקליף באסטין ב-1929, ולא נכלל בהרכב הפותח של ארסנל בגמר גביע ה-FA של 1930, שהסתיים בניצחון לטובת ארסנל.
ג'ונס הוכיח את הרבגוניות לו לאחר שעבר לעמדת הקשר הימני, וזכה למוניטין בשל תיקוליו הטובים ושליטתו בכדור. הוא זכה עם ארסנל בשלוש האליפויות הראשונות בתולדות המועדון, והשתתף בגמר גביע ה-FA של 1932 (שהסתיים בהפסד שנוי במחלוקת לניוקאסל יונייטד). ג'ונס הושפע מגילו המתקדם בשלהי הקריירה שלו, ומהתחרות העזה על מקום בחוליית הקישור במערך המשחק של ארסנל; ג'ונס השתתף ב-16 משחקים בלבד בעונת 1932/1933, בעיקר בעקבות נוכחותם של שחקנים כגון בוב ג'ון ופרנק היל. אולם, המאמנים צ'פמן וג'ו שו העריכו את הידע ואת הטקטיקה של ג'ונס, וכתוצאה מכך הוא היה שחקן הרכב קבוע בעונת 1933/1934 שבסיומה פרש מכדורגל. הוא השתתף ב-195 משחקים במדי ארסנל, והבקיע שמונה שערים.
לאחר שפרש מכדורגל הוא אימן את נוטס קאונטי למשך תקופה קצרה, בין מאי 1934 לדצמבר 1935. הוא לא זכה להצלחה רבה בנוטס, ולאחר שעזב את התפקיד הוא פרש כליל מתחום הכדורגל והחל לעבוד כאיש עסקים.
רוטרו

רוטרו או רוטרוד (1109 - 26 בנובמבר 1183) היה הבישוף של אוורה והארכיבישוף ה-25 של רואן שבצרפת משנת 1165 (שנה לאחר מותו של הארכיבישוף איג השלישי) ועד מותו שלו. מחליפו היה גוטייה דה קוטנס (Gautier de Coutances).

חיים אישיים

הוא היה בנו הרביעי של הנרי דה בומונט הראשון, רוזן ווריק, ומרגרט, בתו של ז'ופרואה השני, רוזן פרש (Geoffroy II du Perche). הוא שימש גם כמעין מנהיג (Justiciar) של נורמנדי.
לי דז'או

ביוגרפיה

לי נולד למשפחת איכרים במחוז לואטינג, פרובינציית חביי. הוא התחיל את החינוך המודרני הפורמלי בבית הספר התיכון יונגפנגפו. מ-1907 עד 1913, הוא למד במכללת בייאנג פוליטיקה ומשפט בטיינג'ין.
בין השנים 1914–1916 למד כלכלה פוליטית באוניברסיטת ואסדה ביפן לפני שחזר לסין ב-1916.
הוא לא סיים את לימודיו, וסולק מהאוניברסיטה ביפן בגלל היעדרותו הממושכת, כי השתתף בצורה פעילה בפעולות הפוליטיות נגד יואן שה-קאי בשאנגחאי בתחילת 1916.

ספרן באוניברסיטת פקין

כאינטלקטואל מוביל בתנועה לתרבות החדשה, גויס לי על ידי צ'אי יואן-פיי לעמוד בראש הספרייה באוניברסיטת פקין. בתפקידו זה השפיע על מספר סטודנטים בתנועת הארבעה במאי, ובהם מאו דזה-דונג, שעבד בחדר הקריאה של הספרייה. לי היה בין הראשונים מהאינטלקטואלים הסינים שחשפו את כפרי סין כבסיס לתנועה פוליטית והיה בין הראשונים שביקשו לבחון את רעיון הממשלה הבולשביקית בברית המועצות כמודל אפשרי לרפורמה בסין. עם זאת, הוא שמר על יחסים קרובים עם אנשים אחרים בתנועה לתרבות חדשה כמו הו שי.

מייסד שותף של המפלגה הקומוניסטית

לפי דיווחים רבים, לי היה לאומני והאמין שהאיכרים בסין צריכים לממלא תפקיד חשוב במהפכה של סין. בדומה לאינטלקטואלים רבים של ימיו, שורשי חשיבתו המהפכנית של לי היו למעשה בעיקר באנרכיה הקומוניסטית, אך לאחר אירועי הארבעה במאי, וכישלונות הניסויים האנרכיסטיים של אינטלקטואלים רבים, כמו בני ארצו, הוא פנה יותר לכיוון המרקסיזם. הצלחת המהפכה הבולשביקית הייתה גורם מרכזי בשינוי דעותיו. בשנים מאוחרות יותר שילב לי הן את השקפותיו הלאומיות המקוריות והן את השקפותיו המרקסיסטיות, כדי לתרום להשקפה פוליטית חזקה לסין.
לי יזם את תנועת הנוער הסוציאליסטי בפקין, בשנת 1920, לקראת הפגישה הראשון של המפלגה הקומוניסטית הסינית בשאנגחאי ביולי 1921. אף על פי שלי לא היה מסוגל להשתתף, הוא נקרא מייסד של המפלגה הקומוניסטית יחד עם צ'ן דוקסיו.
בהנהגתם של לי וצ'ן, המפלגה פיתחה קשר הדוק עם הקומינטרן שבשליטת הסובייטים. בהוראת הקומינטרן, לי וצ'ן התגייסו לקוומינטנג ב־1922. לי נבחר לוועד הפועל המרכזי של הקוומינטנג ב־1924.

מוות

המתחים בין הקומינטרן, הקוומינטנג והמפלגה הקומוניסטית הסינית יצרו הזדמנויות לתככים פוליטיים ואופורטוניזם. עם קריסת החזית המאוחדת בשנת 1927, לי נתפס במהלך פשיטה שהוזמנה על ידי חבורת (קליקה) פאנגייאן על השגרירות הסובייטית בפקין. הוא נתפס יחד עם תשעה עשר אנשים נוספים שנעצרו במהלך הפשיטה. הוא הוצא להורג בתלייה על פי הוראתו של ג'אנג דזוו-לין מצביא החבורה, ב-28 באפריל 1927.
שירות הביטחון הבין-רפובליקני

היסטוריה

השירות הוקם באוקטובר 1991, כחלק מהתהליך לפירוק הקג"ב. על השירות החדש הוטל לתאם את עבודות שירותי הביטחון של הרפובליקות הסובייטיות וביצוע פעולות משותפות לסיכול ריגול וחתרנות. הסוכנות פעלה בשיתוף פעולה עם שירות הביון המרכזי, שאך זה הוקם והוועדה להגנת גבולות ברית המועצות. בדצמבר 1991 השירות אורגן מחדש ועם התפרקות ברית המועצות הוקמה במקומו סוכנות הביטחון הפדרלית.
ב-6 בנובמבר 1991 ואדים בקאטין לראש השירות.
בדצמבר 1991 התפרקה ברית המועצות ויחד עמה גם שירות הביטחון הבין-רפובליקני, כשממשלת רוסיה הקימה במקומה את משרד הפנים והביטחון של רוסיה (МБВД)‏. על בסיס השירות פעלו סוכנות הביטחון הפדרלית וגם משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית, שהוקם בינואר 1992.
אריאנה

תקציר העלילה

עורך הדין גבריאל שמיר (יצחק שילה) מנהל רומן קצר עם כוכבה (רחל טרי) צעירה יפה שהוא נתן לה טרמפ לירושלים.
כוכבה נכנסת להריון ומודיעה זאת לשמיר. הוא נותן לה כסף להפסקת הריון אך היא לא מסכימה וזורקת לו את הכסף על השולחן. כוכבה נוסעת לתל אביב ונכנסת לגור אצל ידידיה עבוד מזרחי (אריה אליאס) הירקן ואשתו זוהרה (טובה פרדו). יצאנית (שרית ישי לוי) מנסה לשכנע אותה לעבוד בזנות אך עבוד מונע זאת.
לבסוף יולדת כוכבה בת בבית אך מתה סמוך ללידה. לפני מותה היא מבקשת שיקראו לבת בשם אריאנה. עבוד וזוהרה שהם חשוכי ילדים שמחים לאמץ את אריאנה ולגדלה כבתם בלי לספר לה זאת.
אריאנה גדלה לבחורה יפהפייה ועובדת כתופרת. עבוד מביא ירקות לביתו של ארתור דניאלי, העשיר בעל מפעל טקסטיל, וזה ומבקש ממנו לארגן לו תזמורת מזרחית לרגל חגיגה שהוא עורך לשחרור בנו הסגן גדי (אבי טולדנו). בחגיגה מתאהב גדי באריאנה והיא נענית לו. גדי מודיע לאביו כי ברצונו לשאת את אריאנה לאשה אבל נתקל בסירוב מוחלט. אביו רוצה להשיאו ללילי (שלומית סיגל) בתה של מיליונרית אלמנה (פנינה גרי). הוא שולח את גדי לפריז בעניין עסקים. הזוג הצעיר מבקש לשמור קשר על ידי שליחת מכתבים דרך גורג'י (גבי עמרני), עוזרו של דניאלי, אך דניאלי לוחץ על גורג'י להעביר את כל המכתבים אליו. נוצר נתק בין שני הזוג ואריאנה מגלה שהיא בהריון. עבוד מקבל זאת קשה אך מחליט לעזור לה. הוא מגיע לביתו של דניאלי ומבקש את הסכמתו לנישואי הזוג אך דניאלי זורק אותו מביתו. בינתיים מתחיל גבי לצאת עם לילי אך היא לא מוצאת חן בעיניו.
עבוד תובע את דניאלי וזה שוכר את שירותיו של גבי שמיר.
במשפט חוקר גבי שמיר את עבוד וזוהרה ותוך החקירה מסתבר לו שהוא אביה של אריאנה. הוא מבקש מהשופט (ביטוש דוידוב) לדחות את המשפט. הוא מגלה לדניאלי שהוא האב אבל דניאלי מבקש להמשיך את המשפט. גבי מתפטר מההגנה ועובר לתביעה ומגלה בנאום מרגש כי הוא אביה של אריאנה והוא אשם בכל מה שקרה. השופט חותם את הדיון ומשפחת דניאלי מסכימה לנישואי גדי ואריאנה. גבי יוצא מבית המשפט ואריאנה רצה אליו, מחבקת אותו וקוראת לו אבא.
הידראולוס

הידראולוס (מיוונית: הידר-מים אאולוס-מעין חליל) הוא סוג של עוגב שבו מים משמשים לשמירת לחץ האוויר שמפיק את הצליל בחלילים. ההידראולוס הומצא על ידי קטסיביוס במאה השלישית לפנה"ס והוא כלי המקלדת המוקדם ביותר המוכר. ההידראולוס מתואר בכתבים עתיקים, פסיפסים, ושרידים שלו נמצאו באתרים ארכאולוגים.

פעולת ההידראולוס

קטסיביוס, ממציא ומתמטיקאי יווני מאלכסנדריה העתיקה שבמצרים התלמאית המציא וכתב על מספר שימושים לאוויר דחוס, וביניהם ההידראולוס. כתביו לא שרדו אך תאורים של ההידראולוס שלו נמצאים בין השאר אצל ויטרוביוס ואצל הרון מאלכסנדריה.
שתי משאבות אוויר (אחת מכל צד), מופעלות על ידי ידיות, דחסו אוויר לצינור אופקי משותף בגוף ההידראולוס. הצינור הזרים את האוויר הדחוס מטה אל צוואר של מיכל דמוי משפך הפוך שנקבע מעט מעל הקרקעית של מיכל מלא חלקית במים. עודף האוויר בעבע מחלקו התחתון של המשפך ומשם יצא מעלה למיכל. כשלחץ האוויר במשפך ירד, עלו לתוכו המים כך שלחץ האוויר במשפך ובצינור נשאר קבוע בעזרת המים. הצינור גם הזרים מעלה אוויר בלחץ קבוע ל"תיבת רוח" (camera aeolis). החלילים קובעו מעל לתיבת הרוח וכניסת האוויר אליהם נחסמה על ידי קרשי עץ קטנים וגמישים בעלי חור. כל קליד בשורת הקלידים הזיז קרש עץ שכזה ובכך פתח זמנית את זרימת האוויר בלחץ הקבוע אל תוך החליל המתאים.
ישנם כ-40 תיאורים ציוריים של ההידראולוס ששרדו עד ימנו. רובם במצב משובש, אך ניתן להסיק מהם שהמכשיר היה בערך בגובה אדם, בעל בסיס מתומן שהכיל את מיכל המים ומשאבה גלילית אחת הייתה צמודה לכל אחד מצדדיו. תיבת הרוח המלבנית שמעל המיכל הייתה בערך בגובה הבסיס והחלילים היו בגובה של בין שליש למחצית גובה המכשיר כולו. למכשיר היו עד 4 שורות חלילים, עם 4 עד 18 חלילים בכל שורה. הנגן הפעיל את המכשיר בעמידה והזיז את פתחי החלילים על ידי לחיצה באצבעותיו על הקלידים. החלילים סודרו כך שהקלידים התואמים לצלילים הנמוכים ביותר (כלומר החלילים הארוכים ביותר) הם בצד שמאל והם הולכים ומתקצרים (והצלילים גְּבֵהִים) לכוון ימין. ראו בפסיפס צליטן שבתמונה למעלה למשל. סידור זה קיים גם בכל כלי המקלדת של ימינו.
יש להבדיל בין ההידראולוס ל"עוגב מים" שפעל בשיטה אחרת לגמרי (אספירציה של אוויר לתוך צינור בו זורמים מים) והיה מיוחד בכך שהמוזיקה הופקה בצורה אוטומטית על ידי גליל שסובב על ידי זרימת מים ופתח את החלילים באופן שתוכנן על ידי בליטות קטנות על הגליל. גם עוגבים כאלה היו ידועים בעת העתיקה.

עדויות

ההידראולוס היה יקר לתחזוק ושימש בעיקר למופעים ציבוריים, כמו מופעים גלדיאטורים המתוארים בפסיפס צליטן (ראו צילום למעלה). אחרי המאה ה-5 דעך השימוש בהידראולוס, אך מכשיר דומה מתואר ב"ספר הטריקים" של האחים הממציאים בנו מוסא שפעלו בחצר הח'ליף בבגדד במאה ה-9.
חלילים המשוערים כחלקי הידראולוס התגלו בפומפיי. שרידי הידראולוס ברורים יותר התגלו בשנת 1931 באתר אקווינקום שבהונגריה. הכתובת שעל המכשיר היא משנת 228 לספירה. למכשיר 4 שורות חלילים מברונזה עם קרשי סתימה מעץ אלון שהופעלו על ידי הקלידים. ישנם חילוקי דעות בין המומחים אם החלילים יצרו סולם דיאטוני או כרומאטי. שחזור של ההידראולוס הופעל בהצלחה ומוצג כיום במוזיאון של אקווינקום לצד השרידים המקוריים.
חלקי הידראולוס מהמאה ה-1 לפנה"ס התגלו בשנת 1992 בעתיקות העיר דיון שלרגלי הר אולימפוס שביוון. למכשיר היו 24 חלילים באורכים שונים - ה-19 הראשונים באורכים שבין 22 ל 89 ס"מ עם קוטר גדל בין 1.5 ל-2 ס"מ, ועוד 5 חלילים בעלי אורך זהה וקצר יותר שלפני ההערכות שימשו להשלמת הסולם של הכלי לסולם דיאטוני. לכלי מקלדת אחת והחלק התחתון עם מנגנון המים חסר. ההידראולוס שוחזר והופעל בהצלחה בשנת 1999 ומוצג היום במוזיאון של דיון.
שלושה זרים זהים

תקציר העלילה

שלושת אחים נולדו לאם חד-הורית מתבגרת ב-12 ביולי 1961. הם היו למעשה רביעייה; האח הרביעי מת בלידה, אם כי מידע זה, שפורסם על ידי סוכנות הידיעות UPI, לא נכלל בסרט. בהנחיית הפסיכיאטרים פיטר ב' ניובאואר וויולה ברנרד, בחסות מועצת המפקחים היהודית וסוכנות האימוץ היוקרתית לואיז וייז, שלושת הפעוטות הושמו בכוונה בשלוש משפחות שונות, בעלות סגנונות הורות שונים ורקע סוציואקונומי שונה - אחת ממעמד הפועלים (צווארון כחול), שנייה ממעמד הביניים, ושלישית - משפחה אמידה. האחים גדלו במשפחותיהם המאמצות כדייוויד קלמן, אדי גלאנד ובובי שפרן, בהתאמה. הם גילו אחד את השני באופן מקרי בשנת 1980, התקרבו מאוד זה לזה והפכו לידוענים. כל השלושה נאבקו בהפרעות נפשיות במשך השנים שבסופו של דבר הובילו להתאבדותו של גלאנד ב-1995.‏ תוצאות המחקר, שהסתיים בשנת 1980, לא פורסמו מעולם. ניובאואר, שנפטר בשנת 2008, הטיל חיסיון עד שנת 2066 על החומרים שנאספו.

תגובות

על פי אתר האינטרט Rotten Tomatoes, לסרט דירוג של 96% על-סמך 168 ביקורות, עם ממוצע של 8.25 מתוך 10. על פי דעת הרוב באתר, הסרט "סוריאליסטי ומפתיע" ו-"מטיל ספק בטבען של המציאות והזהות". על פי אתר האינטרנט Metacritic, לסרט ציון משוקלל של 81 מתוך 100, על בסיס 30 מבקרים, המעיד על "תשבחות כלליות" לסרט.
נער המלקות

נער מלקות היה, לכאורה, מין משרת בבתי המלוכה של אירופה שהיה סופג מלקות כעונש על מעשים שעשה נער מבית המלוכה.
על פי החוקים של אותם הימים, אסור היה לפגוע פיזית בבני משפחת המלוכה, לכן נבחרה חלופת "נער המלקות", כדי לאפשר למחנכי הצעירים מבית המלוכה לבטא את מורת רוחם ממעשים מסוימים של אותם הצעירים ולהמחיש לצעירים שמעשיהם פסולים וגוררים עונש.
המשרה הייתה מבוקשת על ידי בני דלת העם שראו בה דרך לשפר את מעמדם החברתי-כלכלי. 
יש לציין שיש מעט ראיות לקיומו של המנהג, וקיומו מוטל בספק בקרב היסטוריונים. חלקם מחשיבים אותו כמיתוס, וחלקם סבורים שייתכן שהיה נהוג עבור מלך-ילד בלבד, ולא עבור נסיכים או בני אצולה ככלל.

אזכורים בתרבות

מארק טוויין ביסס את ספרו "בן המלך והעני" על שני גיבורים, האחד אדוארד השישי, מלך אנגליה, והשני בן עניים אנגלי בשם טום קאנטי (Tom Canty). טום היה דומה כשתי טיפות מים לבן המלך, ומצא עצמו ממלא, שלא בטובתו, את מקומו כשיורש העצר האמיתי ניצל את ההזדמנות ויצא לחופשי להכיר את העולם האמיתי. טום, בתפקידו כבן המלך המדומה, פגש את נער המלקות והזדעזע למחשבה שמישהו יקבל מלקות במקומו. סיפור זה פרסם את קיום משרת "נער המלקות".
Ciao Italia: Live from Italy

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ריקרדו מריו קוראטו ובוים על ידי אגברט ואן היס. כמה שבועות לאחר צאתו, העניק איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי לאלבום את תואר הפלטינה, על סך מכירות של כ-100,000 עותקים בארצות הברית.
כמה שנים לאחר צאתו, הועלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
ספא (מרחצאות)

ספא (spa) הוא כינוי לטיפול במים על ידי טבילה במימי מעיינות, בבריכות מלאכותיות או באמבטיות. טיפול כזה, הנעשה במים מינראלים, מכונה גם בלנאותרפיה (Balneotherapy). בשם ספא מכונה גם אתר המציע טיפול כזה.
כיום מקובל לעשות ספא לא רק כחלק מטיפול רפואי אלא גם למטרות נופש. בנוסף לרחיצה מציעים אתרי ספא רבים טיפולים פיזיותרפיים המבוססים על מגוון של מכשירים חשמליים, סוגי עיסוי שונים, תרגילי התעמלות, הדרכה לתזונה נכונה ועוד.
מקור המונח ספא בשם העיר הבלגית ספא (Spa). הסובלים ממחלות הנגרמות מהיעדר ברזל נהגו לשתות ממי המקום מאז ימי הביניים. במים הייתה כמות מסוימת של תחמוצת ברזל (Iron oxide).
ספא בישראל הפך למקור בילוי לזוגות, לנשים, לגברים ולקבוצות, היום נהוג לבלות בספא באווירה של רומנטיקה ונרות.
הליכה עם בן או עם בת הזוג למרכז ספא הפכה למתנה מקובלת לימי נישואין, לימי הולדת וכו'.

היסטוריה

מאז ימי קדם, ייחסו לטבילה במימי מעיינות סגולות לריפוי מחלות ומכאובים שונים. כך למשל, בתקופת הרומית היה מקובל מאוד להתרחץ בבתי מרחץ ובמעיינות מרפא. בתקופת ימי הביניים עברו המרחצאות לשליטת הכנסייה הנוצרית, והשימוש בהם פחת.
הרעיון להשתמש באמבטיות לצורכי רפואה גרם במאה ה-16 לפריחת ערים כמו סומרסט (Somerset) באנגליה. בשנת 1571 גילו את סגולות המרפא של העיר יורקשייר. שם גם נבנה אתר הריפוי הראשון באנגליה - הרוגייט (Harrogate).
הגנה מן הצדק

הגנה מן הצדק היא טענת הגנה במשפט פלילי, אשר קבלתה מביאה לביטול כתב אישום או חלקים ממנו או לעיכוב ההליך המשפטי.
שלוש הסיבות להגנה מן הצדק הן אכיפה בררנית, שימוש בסוכן מדיח, והתמהמהות רבה בהגשת כתב האישום או בהעברת חומרי חקירה באופן המקשה על הנאשם להגן על עצמו.

התמהמהות התביעה

בערעור על הכרזה על נאשם כבר-הסגרה לאחר שחלפו 22 שנים מעת שהוגש נגדו כתב אישום ועד להגשת בקשת ההסגרה נחלקו השופטות אילה פרוקצ'יה ומרים נאור האם חלה על הנאשם הגנה מן הצדק. השופטת פרוקצ'יה טענה שבאיזון הכולל טעמי הגנה מן הצדק מצדיקים הימנעות מהסגרה, בעוד השופטת נאור סברה שאין מקום להכיר בנסיבות העניין בהגנה מן הצדק, הגם שהסכימה שאין להסגיר את הנאשם בגלל התיישנות.

שלב העלאת הטענות

כמו יתר הטענות המקדמיות, יש להעלות טענה זו מוקדם ככל האפשר. שכן לגבי חלק לא מבוטל מהן קבלתן חורצת את גורל האישום, היינו קובעת אם בכלל היה ניתן להגיש כתב אישום. המועד לטעון טענה מקדמית הוא מיד לאחר תחילת המשפט, היינו מיד לאחר הקראת כתב האישום והבהרת תוכנו, אולם בהתחשב בתוצאות האפשריות הכרוכות בקבלתה ניתן להעלותה גם בשלב אחר של המשפט ואפילו בשלב של הערעור. 
בית המשפט רשאי להעלות טענה מקדמית אף ביוזמתו הוא.

הביקורת נגד הגנה זו

ביקורת רבה הועלתה נגד בתי המשפט בשל שימוש בהגנה זו שכן משמעה של החלטה של בית משפט המקבלת את טענת ההגנה כי מי שהפר את החוק (ולעיתים אף מודה שעשה זאת), יצא זכאי בגלל נושא שאינו קשור לעצם המשפט. יש הטוענים כי במתן הגנה זו בתי המשפט לקחו לעצמם סמכויות לא להם שכן הם מתעלמים מרצון המחוקק.]
בית המשפט העליון אף קבע שלא כל מעשה נפסד שעשו הרשויות החוקרת או המאשימה, או רשות מעורבת אחרת, יצדיק את המסקנה שדין האישום להתבטל מטעמי הגנה מן הצדק, בין מפני שבאיזון בין האינטרסים הציבוריים המתנגשים גובר העניין שבקיום המשפט, ובין מפני שבידי בית המשפט מצויים כלים אחרים לטיפול בנפסדות מהלכיהן של הרשויות. 
ביטולו של הליך פלילי מטעמי הגנה מן הצדק, מהווה מהלך קיצוני שבית המשפט נזקק לו רק במקרים חריגים ביותר. בדרך כלל יידרש הנאשם להראות, שהתקיים קשר סיבתי בין התנהגותה הנפסדת של הרשויות לבין הפגיעה בזכויותיו.
סגן ראש ממשלת בריטניה

הסבר חוקתי להיעדר נושא משרה רשמי

מספר תאוריות חוקתיות מסבירות את היעדר התפקיד הרשמי של "סגן ראש הממשלה" או "ממלא מקום ראש הממשלה". תאוריות אלה מתבססות על העיקרון לפיו לבית המלוכה (כיום, למלכה) הזכות לבחור מי יעמוד בראש הממשלה המבצעת את מדיניותה. קיומו של תפקיד רשמי של סגן לראש הממשלה או ממלא מקום לראש הממשלה, משמעו שבמקרה שראש הממשלה אינו ממלא את תפקידו (בשל מחלה, בשל מוות או בשל נבצרות אחרת), מתמנה מיידית סגנו או ממלא מקומו. משמעות חוקתית של תפקיד רשמי כזה היא שלילת כוחו של בית המלוכה לקבוע את זהות העומד בראש הממשלה. בכל מקרה של נבצרות, יכול בית המלוכה למנות כל אדם אחר "אשר יזכה לאמונו של בית הנבחרים" – ולא בהכרח מדובר בראש המפלגה הגדולה ביותר שבבית הנבחרים. במספר מקרים בחר המלך דווקא במועמד שלא עמד בראש המפלגה הגדולה ביותר (כך אירע שהמלך ג'ורג' החמישי בחר באנדרו בונאר לו להקים ממשלה, וכן כאשר המלך בחר בדייוויד לויד ג'ורג' להקים ממשלה – שני אישים אלה נאלצו להקים קואליציה כיוון שלמפלגתם לא היה רוב בפרלמנט).
אמנם במקרה אחד מונה סגן ראש הממשלה (סר אנתוני אידן) לראש ממשלה, אולם מדובר היה במנהיג המפלגה וביורש הפוליטי של ראש הממשלה דאז (וינסטון צ'רצ'יל), כך שבחירתו לא נבעה מעצם היותו הסגן.

מגורים רשמיים

מאחר שהתפקיד איננו קיים באופן רשמי (מבחינה חוקתית), אין מבנה מיועד למגורי סגנו של ראש הממשלה, אולם בשל היותו חבר הממשלה, זכאי סגן ראש הממשלה (כמו כל שר אחר) לקבלת מגורים רשמיים מממשלת בריטניה באזור לונדון, ובית נופש בכפר.
תרחיש רדיפת-זנב

בקרבות אוויר, תרחיש רדיפת-זנב (באנגלית: Tail-chase engagement), שלעיתים מכונה גם תרחיש גזרה אחורית, הוא תרחיש בו טיל אוויר אוויר או מטוס סילון רודף אחרי מטוס אחר, בעוד מטוס המטרה הזה נע באופן יחסי בדיוק החוצה מהתוקף. בתרחיש כזה השימוש בתותחים או בטילים עם ביות תת-אדום הוא קל בהרבה בגלל התנועה הזוויתית המינימלית של המטרה ביחס לתוקף (בתרחיש רדיפת-זנב אידיאלי היא למעשה אפס) והעובדה שנחיר פליטת הסילון החם של המנוע מצביע ישירות אל התוקף, מה שהופך את משימת העקיבה של ראש הביות של הטיל לקלה בהרבה.
לטילים יש בדרך כלל סיכוי גבוה יותר לפגוע במטרה בתרחיש רדיפת-זנב בגלל ההפחתה הדרסטית בקצב הסגירה. אם הטיל נע במהירות 2.5 מאך ומטוס המטרה במהירות 1 מאך, קצב הסגירה המינימלי של 1.5 מאך פירושו שהטיל יהיה מסוגל להגיב בקלות יותר לתמרוני חמיקה שמטוס המטרה עשוי לבצע, בהשוואה למשל לתרחיש ירי חזיתי. טילים בדרך כלל יכולים לתמרן מהר יותר מאשר מטוסים ובתרחיש רדיפת-זנב למטרה אין שום יתרון אמיתי על פני הטיל; התאוצה הנדרשת מהטיל בניווט יחסי אמיתי (TPN - True Proportional Navigation) כדי לשמור על נתיב התנגשות יחסית למהירות הסגירה ולמהירות הזוויתית הרגעית של קו הראייה למטרה, כך שנדרשים מהטיל תמרונים חדים הרבה פחות במקרה של תרחיש רדיפת-זנב.
במקרה של תרחיש רדיפת-זנב, האסטרטגיה הטובה ביותר להתחמקות היא לשנות את כיוון תנועת המטוס בצורה מרבית כדי לגרום ל-"שבירת הנעילה" של ראש הביות של הטיל על המטוס והפחתה דרמטית של מהירות הסגירה (לטילים יש בדרך כלל מגבלה על קצב העקיבה של ראש הביות), ואז לאלץ את הטיל לעקוב אחרי המטוס תוך כדי שהוא מבצע מספר פניות, מה שמרוקן את האנרגיה השאריתית של הטיל וגורם לו ליפול ארצה.
החסרון הטבעי של תרחישים אלו הוא, שכל טיל או מטח תותחים שנורים אל המטרה חייבים להיות מסוגלים לסגור עליה בעוד היא מתרחקת במהירות רבה. התרחקות זאת מפחיתה באופן משמעותי את הטווח האפקטיבי של סוגי התחמושת הללו. לטילים רבים יש בדרך כלל טווח אפקטיבי בתרחישי זנב שהוא מסדר גודל של שליש או רבע מזה שבתרחיש ירי חזיתי (head-on engagement). בנוסף, במקרה של מטוס הרודף אחרי מטוס אחר, המטוס התוקף בדרך כלל יהיה צריך להשתמש במבער אחורי ולרדוף אחרי המטרה כשהיא צוללת מטה, ולצרוך כמויות גדולות של דלק בתהליך.
אוטסוקה איי

ביוגרפיה

איי אוטסקה חתומה בחברת התקליטים "avex trax", אחת מחברות התקליטים הגדולות ביפן, וחתומים בה בין השאר איומי האמאסאקי, קודה קומי, נמיאה אמורו, היטומי שימאטאני, בואה, סוויטבוקס, אמי סוזוקי ואברי ליטל טינג.
איי אוטסוקה הוסמכה ללמד בגן ילדים ותכננה להיות גננת במקרה שקריירת השירה שלה תקרוס.
משמעות המילה איי (愛) היא אהבה, לכן המילה "אהבה" מופיעה הרבה בעבודותיה. היא גם משתמשת במשחק מילים משום שאיי נשמע כמו האות האנגלית "I".

שיר נושא

מתוך אלבומה השלישי יצא הסינגל "Planetarium" שהיה שיר לדרמה היפנית "חנה יורי דנגו" והפך מיד ללהיט.
הסינגל הראשון "Peach" מהאלבום הרביעי היה שיר הטוב ביותר בקיץ, והיה שיר כנושא בדרמה "חנה קימי".
היספניה יודאיקה (כתב עת)

היספניה יודאיקה הוא כתב עת מדעי על תולדות יהדות חצי האי האיברי ופזורתה בעידן המודרני. רואה אור במרכז היספניה יודאיקה בפקולטה למדע הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים. יש בו שני חלקים בעברית ובאנגלית.
עורכיו הם פרופ' יום טוב עסיס ורחל איבנייס-ספרבר.