אשוח אדום

תיאור

אשוח אדום הוא עץ ירוק-עד הצומח לאט יחסית, כשהוא מגיע לגבהים בין 40 ל-60 מטרים וקוטר גזע בגובה החזה כ-2 מטרים. גובהו של האשוח האדום הגבוה ביותר הידוע הוא 76.8 מטרים וקוטר הגזע הרחב ביותר הוא 295 סנטימטרים. נוף העץ חרוטי צר.
בעצים צעירים קליפת הגזע חלקה, אפורה עם שלפוחיות שרף ועם השנים היא מתעבה, גונה משתנה לאדום-חום, היא הופכת למחוספסת ומתולמת בחריצים עמוקים. הענפים צומחים מהגזע מנוגדים או מסודרים במעגל סביב הגזע, גונם צהוב עד חום ועליהם פלומה אדמדמה. הענפים בחלק העליון של העץ פונים כלפי מעלה והענפים בחלק התחתון מוטים מעט מטה. הניצנים בגוון חום כהה, סגלגלים, קטנים באורך 0.8 סנטימטרים ואינם מכילים שרף, למעט בקצה הניצן.
העלים דמויי מחטים בגוון כחול-ירוק, אבל עלים חדשים בעלי גוון כסוף (מכאן המקור לכינוי הנוסף באנגלית "אשוח קצוות כסף") באורך שבין 0.6 ל-4 סנטימטרים, ורוחב 2 מילימטרים. העלים הראשונים צמודים לענף לאורך 2 עד 3 מילימטרים. צורת העלה בחתך רוחב היא שטוחה בעלים מוצלים או תיבה בעלים החשופים לשמש. לעלים ריח של קמפור. בחלק התחתון של העלים יש שני פסים בגוון כחול-ירוק שבכל אחד 4 או 5 שורות של פיוניות. בחלק העליון פס אחד בגוון כחול-ירוק במרכז העלה העשוי להתפצל לשניים לקראת בסיס העלה ובו שורות של פיוניות. הקצה מחודד ומעוגל. העלים מסודרים בצורה ספירלית על הענף אבל מעוותים קלות בצורת האות S על מנת לבלוט מעבר לענף. העלים חיים לפחות 12 שנים.
אשוח אדום הוא צמח חד ביתי. העץ מתחיל לייצר זרעים בגיל 30 עד 40 שנים. בגיל זה מופיעים אצטרובלי האבקה סגולים או חומים אדמדמים באורך 1.6 סנטימטרים והם גדלים מתחת הענף. ההאבקה מתרחשת בחודשים מאי-יוני. אצטרובלי הזרעים מוארכים-גליליים זקופים, באורך 14 עד 23 סנטימטרים ורוחב בין 6 ל-9 סנטימטרים. בתחילה בגוון סגול ההופך חום בבגרות כשהקצה מעוגל. הקשקשים של אצטרובלי הזרעים בגודל 3 על 4 סנטימטרים מכוסים בפלומה. הזרעים באורך 15 וברוחב 6 מילימטרים בגוון חום אדמדם שאליהם צמודה כנף באורך הגוף בגוון אדמדם חיוור. הזרעים משתחררים בשלהי ספטמבר עד אמצע אוקטובר, ועפים ברוח למרחק בין פעם לפעם וחצי מגובה העץ. אלף זרעים שוקלים כ-70 גרם. בין 30% ל-40% מהזרעים נובטים.
העץ חי יותר מ-600 שנים.

מינים קרובים

האשוח האדום קרוב מאוד לאשוח אציל (Abies procera), שמחליף אותו צפונה יותר ברכס קסקייד. ההבדל הגדול ביותר ביניהם הוא בעלים. בעלים של אשוח אציל יש חריץ באמצע החלק העליון, בעוד שאין כזה בעלים של אשוח אדום. העלים באשוח אדום צפופים פחות, כשקליפת הענף גלויה מבעד לעלים, ומוסתרת באשוח אציל. אשוח אציל יוצר עם כלאיים עם אשוח אדום ששמו המדעי Abies × shastensis, שקשה להבדיל בינו לבין תת-המין Abies magnifica var.shastensis הגדל באותו תחום תפוצה.

גילוי

העץ התגלה על ידי ויליאם לוב (William Lobb‏; 1864-1809) תושב קורנוול שתפקידו היה לאסוף צמחים עבור משתלה באקסטר בעת מסעו בקליפורניה בשנים 1849–1853, לאחר שהבוטנאי הסקוטי דייוויד דאגלס (David Douglas‏; 1834-1799) שערך מסע מחקר לפניו החמיץ את גילוי העץ.

תחום תפוצה

תחום התפוצה הטבעי של האשוח האדום גבוה ברכס סיירה נבדה בקליפורניה, בייחוד בצד המערבי. הוא גם גדל בהרי סיסקיו ובפארק הלאומי קרייטר לייק בדרום אורגון וברכס הרי החוף של צפון קליפורניה. כמו גם ברצועה קטנה בקצה המערבי של נבדה. אשוח אדום גדל לעיתים קרובות בחורשות שבהן הוא המין היחיד באזורים מושלגים בגובה שבין 1,400 ל-2,740 מטרים מעל גובה פני הים. באזור תפוצתו שייך האשוח האדום לחבורת הקלימקס. העץ לא גדל כמעט כעץ תרבותי באירופה ואפילו באוספים הוא נדיר.

אקולוגיה

האשוח האדום גדל באזורים הרריים גשומים-קרירים עד גשומים-קרים. הטמפרטורה בבית הגדול שלו נעה בין 29°C+ לבין 29°C-. כמות המשקעים השנתית הממוצעת בין 750 ל-1,500 מילימטרים. העץ רגיש ליובש וללחות גבוהה. המצע האופטימלי לגידולו הוא קרקעות עמוקות, אבל הוא גדל גם על מדרונות תלולים. האשוח האדום אינו מין המעדיף שמש מוחלטת או צל מוחלט. הוא בחבורת החלוץ לאחר שריפות יער.

מזיקים

הצמח הוא פונדקאי למין של דבקון ננסי (Viscum minimum) צמח טפיל. טפיל נוסף היא הפטרייה מהמין Melampsorella caryophyllacearum היוצרת את תופעת מטאטא מכשפה. חרקים רבים תוקפים את העץ, כדוגמת מין החיפושית Scolytus ventralis, סוג של חיפושית קליפה. סנאים מהסוג סוסליק לא רק שמכרסמים נבטים של העץ אלא גם יכולים לגרום לנזק משמעותי למערכת השורשים של עצים עתיקים.

שימושים

מכיוון שהעץ של האשוח האדום עמיד פחות משתמשים בו רק לאחר שהעץ מטופל בחומרים משמרים. העץ של האשוח האדום אינו משחק תפקיד חשוב בשוק העץ לנגרות מכיוון שלא ניתן להשיגו בכמויות גדולות בשל הקושי להגיע למקומות בהם הוא גדל. הוא בעיקר משמש כחומר דלק לבעירה וכמקור לעץ לבוד.
אשוח אדום פופולרי מאוד כעץ חג המולד בקליפורניה. נוהגים לשרוף במדורות קליפה של עצים עתיקים הנשרפת כמו פחם.