הורות מתוכננת

תחילת הדרך

ב-16 באוקטובר 1916 פתחו מרגרט סנגר, אחותה אתל ביירן  ופאיה מינדל  את המרפאה הראשונה למניעת הריון בארצות הברית באזור בראונסוויל בברוקלין שבניו יורק. הן חילקו אמצעי מניעה, ייעצו וחילקו מידע על מניעת הריון. שלוש הנשים נעצרו ונכלאו בגין הפרת חוק, והואשמו בהפצת חומרים מגונים במרפאה. המשפטים שנערכו לנשים בברוקלין ניו יורק עוררו תשומת לב לאומית ותמיכה למטרתן. סנגר ושותופתיה הורשעו בעבירות וערערו בשתי ערכאות. אף על פי שהערעור לא התקבל, השופט ששפסק בערעור האחרון שינה את החוק כך שיתיר לרופאים לתת אמצעי מניעה. קמפיין הנשים הוביל לשינויים גדולים בחוקים המתייחסים למניעת הריון וחינוך מיני בארצות הברית.
בשנת 1921 המרפאה התמזגה לליגה האמריקנית למניעת הריון (American Birth Control League), שהיה הארגון הלאומי היחיד בארצות הברית למניעת הריון עד שנות השישים. בשנת 1941 האגודה הפעילה 222 מרכזים ושירתה 49,000 לקוחות. עם זאת, היו כאלו שסברו שהשם אינו ראוי ופוגע במשפחות, ולכן הליגה החלה בדיונים על מציאת שם חדש. בשנת 1938 ארגנה קבוצה של אזרחים פרטיים את "ועדת האזרחים להורות מתוכננת" כדי לסייע לליגה למניעת הריון האמריקאית בהפצת ידע המדעי נושא מניעת הריון לקהל הרחב. בשנת 1942, שינתה הליגה רשמית את שמה לפדרציה להורות מתוכננת באמריקה (Planned Parenthood Federation of America).
מרבית פעילותה של הפדרצייה להורות מתוכננת התבססה על מתנדבים, ובשנת 1960 היא העניקה ייעוץ לתכנון המשפחה במאות קהילות ברחבי ארצות הברית. הורות מתוכננת הייתה אחת החברות המייסדות של הפדרציה הבינלאומית להורות מתוכננת שהושקה בכנס במומבאי, הודו, בשנת 1952.

אחרי סנגר

משנת 1962 ועד 1974 כיהן אלן פרנק גוטמכר כנשיא הורות המתוכננת. במהלך כהונתו אישר מינהל המזון והתרופות (FDA) את מכירת הגלולה הראשונה למניעת הריון, דבר שהוביל לשינוי עמדות בנושא זכויות הרבייה של נשים. באותה תקופה הורות מתוכננת הפעילה שדולה במטרה שהממשל הפדרלי יתמוך בזכויות רבייה. הפעילות הגיע לשיאה בתקופת נשיאותו של ריצ'רד ניקסון, שחתם על Title X Family Planning Program שדאג להעניק סובסידיות ממשלתיות לנשים בעלות הכנסה נמוכה כדי לאפשר להן גישה לשירותי תכנון המשפחה. הפדרצייה להורות מתוכננת החל לקבל תמיכה פדרלית. הנשיא האמין שלכל אשה ללא קשר למצבה הכלכלי מגיע טיפול רפואי.
החל משנת 1955 הפדרצייה להורות מתוכננת החל לתמוך ברפורמת חוקי ההפלות. באותה שנה כינסה המנהלת הרפואית של הארגון, מרי קלדרון, ועידה ארצית של אנשי מקצוע בתחום הרפואה, שבה השתתפו רופאים ואנשי מקצוע אחרים הדוגלים ברפורמה בחוקים שהפלילו את ההפלות, והיא מילאה תפקיד מפתח ביצירת תנועה לרפורמה בחוקי ההפלות בארצות הברית. בתחילה התמקדה התנועה הסרת איסור שהיה קיים הפלה מטעמי בריאות.
במהלך שנות השישים הורות מתוכננת הפך לקול משמעותי ביותר במאבק קידום חוקי הפלות. אקטיביזם זה הגיע לשיאו בקריאה לבטל את כל חוקי ההפלה (במדינות השונות בארצות הברית) בשנת 1969. בשנים שלאחר מכן, הארגון מילא תפקיד מפתח בפסקי הדין פורצי הדרך של בית המשפט העליון כדוגמת פסק דין רו נגד וייד ב-1973 וכמעט עשרים שנה מאוחר יותר בפסק הדין של הורות מתוכננת נ. קייסי 1992. לאחר שההפלה הותרה, בתחילת שנות השבעים, החלו מרפאות הורות מתוכננת לבצע הפלות במסגרת מגוון שרותי הבריאות שהציעו.
בשנת 1978 הפכה פיי ווטלטון לנשיאה האפרו-אמריקאית הראשונה של הורות מתוכננת. ווטלטון, שהייתה גם הנשיאה הצעירה ביותר בתולדות הארגון. היא כיהנה בתפקיד עד 1992, ובמהלך כהונתה, הורות מתוכננת הפך לארגון ללא מטרת רווח, השביעי בגודלו בארצות הברית, סיפק שירותים ל-4 מיליון לקוחות בכל שנה באמצעות 170 סניפים, ב-50 מדינות.
בשנים 1996 - 2006 הייתה גלוריה פלדט הנשיאה של הורות מתוכננת. פלדט התניעה וקידמה פרויקטים ומהלכים אקטיביסטיים שונים לקידום תרומות, פעילות פוליטית לא מפלגתית, פעילות חינוכית פוליטית, וקידום תנועת שטח לקידום מטרות הארגון. פלדט גם השיקה קמפיין בפריסה ארצית להרחבת השירותים למניעת הריונות לא רצויים, שיפור איכות הטיפול בפוריות והבטחת גישה להפלות בטוחות וחוקיות. יוזמה נוספת הייתה חנוכת "תוכנית שותפות גלובלית", במטרה להקים ציבור בוחרים נמרץ ופעיל לקידום נושאי תכנון המשפחה.
ב־15 בפברואר 2006 נבחרה ססיל ריצ'רדס לנשיאת הארגון. ריצ׳רדס, בתה של מושלת טקסס לשעבר, הדמוקרטית אן ריצ'רדס, הייתה בעברה סגנית ראש המטה של מנהיגת הדמוקרטים בבית הנבחרים ננסי פלוסי. בשנת 2012 הייתה ריצ'רדס אחת מרשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר בעולם של מגזין "טיים".
כהונתה של ריצ'רדס כנשיא הארגון הסתיימה ב-30 באפריל 2018. ב־12 בספטמבר 2018 נבחרה לאנה ון לנשיאה אך ב-16 ביולי 2019 הודחה ון מתפקידה על ידי דירקטוריון הארגון . אלכסיס מקגיל ג'ונסון, חברת הנהלה והיו"ר לשעבר, הפכה לנשיאה בפועל של הארגון.

פרסי מרגרט סנגר

בשנת 1966, החל ארגון "הורות מתוכננת" להעניק את פרס מרגרט סנגר השנתי לאנשים שהוכיחו הצטיינות ומנהיגות בקידום בריאות האישה וזכויות הרבייה. בשנה הראשונה הוענק הפרס לארבעה גברים: קרל ג' הרטמן, ויליאם ה. דרייפר, לינדון ג'ונסון ומרטין לותר קינג. מאוחר יותר הוענק הפרס בין היתר לג'ון. ד. רוקפלר השלישי, לקתרין הפבורן, לג'יין פונדה, להילרי קלינטון ולטד טרנר.

שירותים

השירותים הניתנים על ידי הורות מתוכננת משתנים לפי אזורים, אך במעל 50% מהמרפאות בארצות הברית מתבצעות הפלות. הארגון מספק לפונות מגוון שירותים כגון: אמצעי מניעה, אמצעי מניעה לשעת חירום, בדיקות לגילוי מוקדם של סרטן השד וסרטן צוואר הרחם; בדיקות וטיפול בזיהומים המועברים במגע מיני, חינוך מיני, ניתוח להסרת צינור הזרע, סיוע לקהל הלהט"בי, והפלה. כאמור, הורות מתוכננת עורכת בדיקות סרטן השד אך אינה מספקת ממוגרפיה.

מימון

הורות מתוכננת החל לקבל מימון פדרלי מאז 1970, הנשיא המכהן ריצ'רד ניקסון חתם בחוק על חוק שירותי תכנון המשפחה ומחקר אוכלוסין, ותיקון חוק שירות הבריאות הציבורי. כותרת X לפי חוק זה הממשל הפדרלי מספק מימון לשירותי תכנון המשפחה, כולל אמצעי מניעה ותכנון משפחות. לחוק הייתה תמיכה גורפת מהרפובליקנים והדמוקרטים כאחד. ניקסון תיאר את החוק כמבוסס על ההנחה כי "אין לשלול מאישה אמריקאית גישה לסיוע בתכנון המשפחה בגלל מצבה הכלכלי".
התורמים להורות מתוכננת כוללים את קרן ביל ומלינדה גייטס, קרן באפט, קרן פורד, קרן טרנר, קולמן ועוד. התרומות של קרן ביל ומלינדה גייטס לארגון היו ייעודיים למניעת מימון להפלות. חלק מהתורמים, כמו קרן באפט, תמכו בבריאות הרבייה שיכולים לכלול שירותי הפלות. קבוצות המתנגדות להפלות (ששמן באנגלית "בעד חיים" - pro life) דגלו בחרם תורמים להורות מתוכננת. בין התורמים העסקיים לארגון CREDO מובייל.
קואליציה של קבוצות לאומיות ומקומיות נגד הפלות יצרה שדולות ברמה הפדרלית והמקומית כדי להפסיק לממן את ההורות המתוכננת. כתוצאה מכך, מחוקקים בוושינגטון ובבתי הנבחרים במדינות השונות הציעו חקיקה להפחתת רמות המימון. שמונה מדינות: אלבמה, ארקנסו, אינדיאנה, קנזס, לואיזיאנה, ניו המפשייר, אוהיו, ויוטה חוקקו הצעות כאלה. בחלק מהמקרים, פסקי דין בבתי המשפט לא איפשרו פעולות אלו כיון שהן מתנגשות עם חוקים פדרליים או של המדינה עצמה. במקרים אחרים הרשות המבצעת הפדרלית סיפקה מימון במקום המדינות. במדינות מסוימות נפסק המימון להורות מתוכננת חלקית או לחלוטין.
באוגוסט 2015 ניסה מושל לואיזיאנה בובי ג'ינדאל לסיים את החוזה של לואיזיאנה עם הורות מתוכננת לטיפול במטופלי הביטוח הרפואי הלאומי (Medicaid) בתקופה שבה הייתה השתוללה מגפה של מחלות מין בלואיזיאנה. הורות מתוכננת ושלושה חולים תבעו את מדינת לואיזיאנה, כאשר משרד המשפטים של ארצות הברית התייצב לצד הורות מתוכננת.
בשלהי 2016 הוציא ממשל אובמה צו החל בינואר 2017 האוסר על מדינות ארצות הברית להפסיק להעניק את הכספים הייעודיים הפדרליים למרפאות שמבצעות הפלות, כולל סניפים של הורות מתוכננות. הצו מחייב שממשלות מקומיות יעניקו כספים פדרליים עבור שירותים הקשורים לזיהומים המועברים במגע מיני, טיפול בהריון, פוריות, אמצעי מניעה, בדיקות סרטן שד וצוואר הרחם לספקי בריאות מוסמכים בלי קשר לעובדה אם הם מבצעים הפלות. עם זאת, כלל זה נחסם על ידי שופט פדרלי יום לפני שהוא היה נכנס לתוקף. בשנת 2017 התבטל הצו על ידי חקיקה חדשה.
החוק המוצע לבריאות אמריקאית (H.R. 1628), שעליו הודיעו הרפובליקנים בקונגרס במרץ 2017, היה הופך את ההורות המתוכננת ללא זכאית להחזרי ביטוח בריאות ממשלתי או מענקים פדרליים הקשורים לתכנון משפחה.

פעילות פוליטית מקדמת מטרה

הורות מתוכננת דוגל בהגנה משפטית ופוליטית על זכויות הרבייה. פעילות מקדמת זאת כוללת עזרה למימון אירועים מקדמים זכויות הפלות וזכויות נשים. הארגון מתנגד להגבלות על שירותי בריאות ורבייה של נשים, לרבות חוקי הסכמת הורים לקטינים. בכדי להצדיק עמדה זו, הורות מתוכננת ציטט את המקרה של בקי בל, שנפטרה אחרי שעברה הפלה לא חוקית כי לא הרגישה שיכלה לבקש את הסכמת הוריה למען הפלה חוקית. הורות מתוכננת נוקט בעמדה כי חוקים המחייבים לתת הודעה להורי הקטינה לפני שניתן לבצע הפלה אינם חוקתיים מטעמי פרטיות.
הארגון מתנגד לחוקים המחייבים לבצע אולטרה-סאונד לפני הפלות, וקובעים כי המטרה היחידה בדרישה זאת היא להקשות על ההפלות. הורות מתוכננת התנגד גם ליוזמות המחייבות תקופות המתנה לפני הפלות, ואיסורים על הפלות מאוחרות שלא היו חוקיים בארצות הברית מאז 2003. הורות מתוכננת תומך בנגישות לאמצעי מניעה לשעת חירום בכל רחבי העולם (כמו גלולת היום שאחרי). הארגון מתנגד לחוק שיאפשר לרוקחים לסרב להפיץ תרופות כנגד מצפונם. הוא גם ביקר קשות בתי חולים שבהם לא הייתה נגישות לאמצעי מניעה לשעת חירום לנפגעות אונס. תוך הדגשת הצורך במידע מדויק מבחינה רפואית בחינוך מיני, הורות מתוכננת מתנגד לחינוך להימנעות בלבד בבתי ספר ציבוריים, ומספק ותומך בשעורי חינוך מיני מקיפים שכוללים דיון הן בהימנעות והן באמצעי מניעה.
פעילויות הארגון מתבצעות על ידי "קרן הפעולה של הורות מתוכננת", הרשום כארגון צדקה. הוועדה הוקמה בשנת 1996, על ידי הנשיאה גלוריה פלדט, במטרה לשמור על זכויות הרבייה ותמיכה במועמדים פוליטיים המחויבים למטרה זאת. לקראת בחירות 2012, הוועדה זכתה להוקרה על האפקטיביות שלה בהשקעה במועמדים. אף על פי שיש השקה מסוימת בין קרן הפעולה של הורות מתוכננת (PPAF) והורות מתוכננת, הנשיאה באותה תקופה ססיל ריצ'רדס, העידה בפני הקונגרס בספטמבר 2015 שהיא לא ניהלה את קרן הפעולה. קרן הפעולה של הורות מתוכננת כוללת 58 סניפים פעילים, המאוגדים בנפרד ב-41 מדינות, ומקיימת מטה לאומי בניו יורק ובוושינגטון הבירה. הורות מתוכננת קיבל מענקים מממשל אובמה כדי לסייע בקידום תוכנית הבריאות של אובמה.

הוצאות פוליטיות

הורות מתוכננת מוציא כסף על פוליטיקה ובחירות באמצעות קרן הפעולה שלה, ובאמצעים מגוון דרכים הקשורים למוסדות צדקה. הורות מתוכננת תמך בברק אובמה בבחירות לנשיאות 2008 ו-2012. במחזור הבחירות בשנת 2014, הורות מתוכננת הוציא $6,587,100 על תרומות למועמדים ולמפלגות הפוליטיות (כמעט רק לדמוקרטים) והוצאות אחרות.

תיקי בית משפט אחרים

כמה פרקליטי מדינות דרשו לראות, באמצעות זימון לבית דין, את המסמכים הרפואיים של חולים שטופלו על ידי הורות מתוכננת. הארגון פנה לבית המשפט כדי למנוע את הדרישה הזאת, תוך הבעת דאגה לפרטיות המטופלים וחשש מהמוטיבציה לבקשת המסמכים.
בשנת 2006 פרסם התובע הכללי של קנזס, פיל קליין, רפובליקאי, כמה רשומות חסויות של מטופלות שהושגו מהורות מתוכננת. מעשיו של התובע תוארו, על ידי בית המשפט העליון במדינה, כמדאיגים. ובכל זאת, על אף שבית המשפט דרש אמצעי הגנת הפרטיות מחמירים יותר, הורות מתוכננת נאלץ להעביר תיקים רפואיים.
בשנת 2007 הודיע יורשו של קליין, פול ג'יי מוריסון, דמוקרט, למרפאה כי לא יוגשו כתבי אישום פלילי לאחר חקירה של שלוש שנים, שכן "בדיקה אובייקטיבית, בלתי משוחדת ויסודית" לא הראתה שנעשתה עבירה. מוריסון הצהיר כי הוא מאמין שקליין גרם לפוליטיזציה של משרד פרקליט המדינה. בשנת 2012, פרקליט מחוז קנזס מצא כי שיטות הטיפול בקליניקה להורות מתוכננת של אזור קנזס סיטי היו בתווך של נוהלים מקובלים בקהילה הרפואית וביטל את כל האישומים הפליליים שנותרו.
בסך הכל, מרפאת ההורות המתוכננת בקנזס סיטי התמודדה עם 107 אישומים פליליים מצד קליין ותובעים אחרים במדינת קנזס, שבסופו של דבר הודחו.
בשנת 2006 קבע בית המשפט לערעורים באינדיאנה כי הורות מתוכננת אינו מחויב למסור את הרשומות הרפואיות שלו בחקירה של חשד להתעללות בילדים. בשנת 2005 נקנס הארגון ב-$50,000 בגין הפרה של חוק הסכמת הורים במדינות מינסוטה, דרום דקוטה וצפון דקוטה.
בשנת 2012, לא נעתר שופט בית משפט במדינת טקסס, גרי הרגר, לבקשת הורות מתוכננת לקבל צו מניעה זמני נגד מדינת טקסס, וקבע כי למדינה מותר לסרב לתת מימון לרופאים ומרפאות מוסמכים אם הם תומכים בזכויות הפלה.

מרגרט סנגר ואאוגניקה

בשנות העשרים של המאה העשרים תאוריות שונות של אאוגניקה היו פופולריות בקרב אינטלקטואלים בארצות הברית. במסע הפרסום שלה לקידום מניעת הריון, סנגר חברה עם ארגוני אאוגניקה דוגמת האגודה האמריקאית לאאוגניקה, אם כי טענה נגד רבות מעמדותיהן. חוקרים מתארים את סנגר כמי ששהאמינה שמניעת הריון ועיקור צריכים להיות מבוססים על בחירה ולא על גזע. סנגר דגלה ב"אימהות מבחירה" (הזכות להחליט מתי להיות בהריון) עבור כל הנשים, כמרכיב חשוב בזכויות האישה. לעומת זאת, כחלק ממאמציה לקדם מניעת הריון, היא מצאה שותפים לדרך בתומכי האאוגניקה, והאמינה שיש בכוחם לקדם את מטרתה.
המבקרים של הורות מתוכננת מתייחסים לעיתים קרובות לקשריה של סנגר עם תומכי האאוגניקה כדי להכפיש את הארגון מבחינת הקשר בין הפסקת הריון, ואאוגניקה. הורות מתוכננת הגיב לביקורת ישירות בעלון שהודה בכך שסנגר הסכימה עם כמה מבני דורה שדגלו באשפוז או עיקור מרצון של אנשים בתנאים מסוימים. בעלון יש קביעה נחרצת כי הורות מתוכננת מוצא השקפות אלה מעוררות התנגדות ומיושנות, אך הארגון טוען שהוא נאלץ לדון בנושא מכיוון שמתנגדי תכנון המשפחה ממשיכים לתקוף את סנגר, שהיא מטרה נוחה יותר מאשר הורות מתוכננת.

הפלה מלאכותית

להורות מתוכננת יש תפקיד מרכזי בוויכוח על ההפלות בארצות הברית, והארגון מהווה יעד בולט להתקפה מצד מתנגדי ההפלה (בעד החיים Pro Life) מזה עשרות שנים. כמה מחברי הקונגרס הרפובליקנים, ניסו מאז שנות השמונים להפסיק את המימון הפדרלי של הארגון, ובשנת 2011 כמעט והובילו להשבתה ממשלתית בגין נושא זה. הורות מתוכננת טען בעקביות כי הכסף הפדרלי שקיבל אינו משמש למימון הפלות, אך פעילי בעד החיים טענו כי המימון הפדרלי מאפשר למשאבים אחרים להיות מופנים לטובת הפלות.
הורות מתוכננת הוא הספק הגדול ביותר של שרותי הפלות בארצות הברית. אך התומכים בהפלות וחופש הבחירה מאמינים כי שירותי תכנון המשפחתה של הארגון מצמצמים את הצורך בהפלות. במילותיה של מייגן קרפו מ"שיקגו טריביון": הורות מתוכננת יכול להיות מאופיין כמונע ההפלות הגדול ביותר באמריקה. פעילי בעד החיים חולקים על העדויות הקיימות שנגישות לאמצעי מניעה מפחיתה את כמות ההפלות.

סרטונים סמויים של פעילים נגד הפלות

מדי פעם אקטיביסטים המתנגדים להפלות ניסו להוכיח שהורות מתוכננת אינה פועלת לפי חוקי המדינות או החוקים הפדרליים. חברות קבוצות אלו צלצלו או ביקרו במרכזי הבריאות של הורות מתוכננת בהתחזות לקורבנות לאונס סטטוטורי, קטינות שעל פי החוק זקוקות להודעת הורים לפני הפלה, תורמים גזעניים המבקשים לייעד תרומות להפחתת האוכלוסייה האפרו-אמריקאית, או סרסורים המחפשים פתרון של הפלה עבור זונות קטינות. כתוצאה מכמה מהסרטונים האלו, כמה מעובדי הורות מתוכננת ננזפו או פוטרו. עם זאת, סקר שנערך על ידי המחלקה לשירותי אנוש ושירותי אנוש בממשל בוש בשנת 2005, לא הניב שום עדות לכך שמרפאות ברחבי הארץ לא עמדו בחוקים שדיווחו על התעללות בילדים, התעללות בילדים, התעללות מינית, אונס או גילוי עריות".

סרטונים נוספים של ארגונים

החל משנת 2010, ארגון המתנגד להפלות פרסם כמה סדרות של סרטונים סמויים שצילם במרכזי הורות מתוכננת. אותו ארגון דיווח כי סדרה אחת הראתה כי עובדי הורות מתוכננת בסניפים רבים מסייעים באופן פעיל לזנות, מייעצים לחולים כיצד להשיג הפלות סלקטיביות של מין העובר, ואפילו האשימו מישהי בכך שייעצה איך להרוג ילוד.
האשמות אלו לא הביאו לאף הרשעה פלילית, אך חלק מעובדי הורות מתוכננת והמתנדבים פוטרו משום שלא מילאו אחרי נוהלים, והארגון התחייב להכשיר את עובדיו מחדש. סניף אחד הושם בתקופת מבחן.

המרכז לסרטוני התקדמות רפואית

גורמים רשמיים בשתים עשר מדינות בארצות הברית יזמו חקירות לגבי טענות שהועלו על ידי הסרטונים שהוסרטו בסתר בסניפי הורות מתוכננת. אך שום חקירה לא מצאה כי במוסדותיה נמכרו רקמות למטרות רווח כפי שנטען על ידי הקבוצות המתנגדות להפלות. בחקירה של ועדת הפיקוח והרפורמה הממשלתית של בית הנבחרים האמריקני לא נמצאו עדויות על שום פעילות לא חוקית מצד הורות מתוכננת. ובכל זאת, ועדה מיוחדת הוקמה, מטעם הרפובליקאים שהיוו את הרוב באותה תקופה בבית הנבחרים, כדי לחקור לעומק את הורות מתוכננת. הוועדה פרסמה את הדו"ח הסופי ב-30 בדצמבר 2016, והמליצה על הפסקת המימון הפדרלי של הורות מתוכננת. הדו"ח ספג ביקורות קשות מצד על ידי החברים הדמוקרטים בוועדה, מצד ארגון הורות מתוכננת, ומכמה מכלי התקשורת כמוטה ולא מדויק.
ב-25 בינואר 2016, חבר המושבעים הגדול בטקסס האשים את מייסד CMP, דייוויד דיילין, ואת סנדרה מריט (שהתחזו לזוג והקליטו את הנעשה בפגישות בהורות מתוכננת במספר סניפי הארגון), ולא מצא פגם במעשי הורות מתוכננת. ההאשמות נגד דיילידן ומריט בטקסס בוטלו לאחר כחצי שנה. ב־28 במרץ 2017 הואשמו דיילידן ומריט ב-15 עבירות במדינת קליפורניה - אחת לכל אחד מהאנשים שצילמו ללא הסכמה, ואחת בגין קשר פלילי לפלוש לפרטיות.
ב־21 ביוני 2017, כל סעיפי הפלישה לפרטיות (אך לא זו של קונספירציה) בוטלו עם רשות לתיקון .

ירי בשנת 2015

ב-27 בנובמבר 2015 ירה צלף והרג שני אזרחים ושוטר במהלך קרב יריות בן חמש שעות במרפאת הורות מתוכננת בעיר קולורדו ספרינגס, במדינת קולורדו. החמוש בן ה-57, רוברט דיר נכנע למשטרה ונלקח למעצר. במהלך מעצרו, הוא נתן ראיון מבולבל בשלב מסוים, הוא אמר "לא עוד חלקי תינוקות", אלו אותן מילים בדיוק שבהן תיארו בתקשורת את הנעשה במרפאות הורות מתוכננת בעקבות פרסום הסרטונים של המתנגדים להפלות. דיר לא הועמד לדין על הירי כיון שנמצא שהוא סובל מסוג של הפרעה נפשית הקשורה בהזיות וברדיפה.