מריוס טרזור

קריירת משחק

טרזור נולד בגוואדלופ, והחל לשחק כבר בגיל שמונה בקבוצת יובנטוס סיינט אן המקומית. במדי קבוצתו הוא שיחק לסירוגין בעמדות החלוץ והבלם, שלשתיהן התאים בשל גובהו וחוסנו הפיזי. טרזור זכה עם קבוצתו באליפות גוואדלופ בעונת 1968/1969.
בעקבות יכולתו ונתוניו הפיזיים, זכה טרזור למעקב מצד קבוצת אז'אקסיו מהליגה הצרפתית במהלך העונה האחרונה בגוואדלופ, וחתם במדיה לקראת עונת 1969/1970. בתחילה הוא הוצב בעמדת החלוץ, אך לאחר כחודש בקבוצה הוסט סופית לעמדת הבלם, בה הפך לאחד מהטובים בהיסטוריה של הכדורגל הצרפתי. עונת ההתאקלמות של טרזור הייתה קשה, והוא רשם במהלכה 12 הופעות ליגה בלבד. קבוצתו סיימה במקום ה-16 בלבד, ושרדה בליגה רק בעקבות הרחבתה ל-20 קבוצות החל מהעונה הבאה. עונת 1970/1971 הייתה טובה הרבה יותר עבור טרזור, מבחינה אישית וקבוצתית. הוא הפך לשחקן הרכב חשוב עם 34 הופעות בליגה, והיה ממצטייני הקבוצה שסיימה במקום השישי בטבלה, מיקום השיא שלה בכל הזמנים. בשנת 1972 זכה טרזור בתואר כדורגלן השנה בצרפת, שהעניק המגזין פראנס פוטבול.
ב-11 באוקטובר 1972, כחודשיים לאחר פתיחת עונת 1972/1973, עבר טרזור לאולימפיק מרסיי. בתחילה תופק בעמדת המגן הימני, אך במהרה חזר לעמדת הבלם. בסיום עונת הבכורה שלו בקבוצה, סיימה מרסיי במקום השלישי בטבלה. החל מעונת 1974/1975 היה טרזור לקפטן מרסיי, ובאותה עונה הוביל אותה עד למקום השני בטבלה, מתחת לאלופה סנט אטיין. עונה אחר כך, הניף טרזור את הגביע הצרפתי עם מרסיי, שגברה בגמר 2-0 על אולימפיק ליון. לטרזור היה תפקיד חשוב בבלימת ההתקפות של ליון בחצי השעה הראשונה, שהתנהלה בשליטתה הבלעדית. 
בתחילת עונת 1979/1980, חצי שנה לפני תום חוזהו, רצתה באיירן מינכן להחתים את טרזור, אך בעקבות חילוקי דעות בהנהלת מרסיי נותר טרזור בקבוצה עד לסיום העונה, שהסתיימה במקום ה-19 ובירידה לליגת המשנה. טרזור עזב את הקבוצה עם סיום העונה, לאחר ששיחק במדיה במשך שמונה עונות. לטרזור 298 הופעות במדי מרסיי בכל המסגרות, והוא ממוקם תשיעי בטבלת מלך ההופעות של המועדון בכל הזמנים.
לקראת עונת 1980/1981 עבר טרזור לז'ירונדן דה בורדו, תחת הובלתו של איימה ז'אקה. לאחר שנתיים בהן היה חלק משמעותי בהרכב הפותח, החל טרזור לסבול מכאבים בגבו, שאילצו אותו לעבור ניתוח. הוא הוגבל ל-19 הופעות ליגה בלבד בעונת 1982/1983, ול-12 הופעות בלבד בעונה שאחריה, שהסתיימה בזכייתה של בורדו באליפות ראשונה מאז 1950, והראשונה בקריירה של טרזור. בסיום העונה פרש טרזור ממשחק פעיל בגיל 34.

נבחרת צרפת

לאחר שהרשים במספר הופעות בנבחרות הצעירות, זומן טרזור לנבחרת צרפת וערך את הופעת הבכורה שלו ב-4 בדצמבר 1971, במסגרת מוקדמות יורו 1972, בהפסדה של צרפת 2-1 לבולגריה. צרפת אמנם כשלה להעפיל ליורו, אך טרזור הפגין יכולת אישית טובה וזכה למקום קבוע בסגל הצרפתי.
תחת המאמן סטפן קובאקס כבש טרזור את שערו הראשון בנבחרת, בהפסד 2-1 לגרמניה המערבית במשחק ידידות ב-13 באוקטובר 1973. ב-9 באוקטובר 1976, תחת המאמן מישל הידלגו, התמנה טרזור לקפטן הנבחרת, והיה לראשון ממוצא קריבי המשמש כקפטן נבחרת צרפת.
טרזור הוביל כקפטן את הסגל של הידלגו למונדיאל 1978 בארגנטינה. צרפת הוגרלה לבית קשה מאוד, שכלל בין היתר את איטליה ואת ארגנטינה המארחת, ופתחה את הטורניר בהפסדים לנבחרות אלו, בתוצאה 2-1. במחזור השלישי של שלב הבתים גברה צרפת 3-1 על הונגריה, אך סיימה את דרכה בטורניר. טרזור פתח ושיחק לאורך כל שלושה המשחקים.
ב-1979 עבר סרט הקפטן מטרזור אל מישל פלטיני. טרזור זומן לסגל של הידלגו למונדיאל 1982 בספרד, שם שימש פלטיני כקפטן. טרזור שיחק לכל אורך שבעת משחקיה של נבחרת צרפת בטורניר, שהחל בהפסד 3-1 לאנגליה, ובעקבותיו ניצחון 4-1 על כווית ושוויון 1-1 עם צ'כוסלובקיה שזיכו את צרפת בהעפלה לשלב הבתים השני. בפתיחת שלב זה גברה צרפת 1-0 על אוסטריה, במשחק בו שימש טרזור כקפטן הנבחרת בהיעדרו של פלטיני. משחק אחר כך גברה צרפת 4-1 על צפון אירלנד והעפילה לחצי הגמר. המפגש בשלב חצי הגמר מול גרמניה המערבית התפתח לדרמה גדולה. בסיום 90 דקות התוצאה עמדה על שוויון 1-1, ושתי דקות מפתיחת ההארכה כבש טרזור את שערו הרביעי והאחרון במדי הנבחרת, והעלה את צרפת ליתרון 2-1. בהמשך כבשה צרפת פעם נוספת, אך גרמניה חזרה לשוויון 3-3 והדיחה את צרפת בדו-קרב בעיטות עונשין. במשחק על המקום השלישי, ללא פלטיני וכוכבים נוספים ועם טרזור כקפטן, הפסידה צרפת 3-2 לפולין, וסיימה את הטורניר במקום הרביעי.
מאז טורניר המונדיאל רשם טרזור חמש הופעות נוספות במדי הנבחרת, האחרונה שבהן ב-12 בנובמבר 1983, במשחק מול יוגוסלביה שהסתיים בשוויון 0-0. טרזור שיחק 65 פעמים במדי נבחרת צרפת, מתוכן 24 פעמים כקפטן הנבחרת, וכבש ארבעה שערים.