google/wiki40b huggingface dataset:
ג'סי לינגארד

קריירה

ג'סי לינגארד נולד בעיירה וורינגטיון שבמזרח אנגליה. הוא הצטרף לאקדמיה של מנצ'סטר יונייטד בגיל 14. את הופעתו הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך לינגארד ב-30 בנובמבר 2011 בניצחון 2-1 על קריסטל פאלאס במסגרת רבע הגמר של גביע הליגה.
ב-6 בנובמבר 2012, לינגארד הצטרף ללסטר סיטי בהשאלה לחודש. הוא שיחק יום לאחר מכן בתיקו של לסטר סיטי 0-0 נגד בולטון בצ'מפיונשיפ, לינגארד נכנס במשחק זה כחילוף בדקה ה-85. הוא סיים את השאלתו ללסטר ב-2 בינואר 2013, לאחר שההשאלה הוארכה בחודש נוסף. בתקופתו בלסטר רשם לינגארד 5 הופעות במדי הקבוצה.
בעונת 2013/14 הושאל לינגארד לברמינגהאם סיטי מהצ'מפיונשיפ ולאחר מכן הוא הושאל לברייטון מהליגה השנייה באנגליה. לינגארד הספיק לרשום בברמינגהאם 13 הופעות ו-6 שערים ובברייטון הוא רשם 15 הופעות ו-3 שערים בזמן זה.
בעונת 2014/2015 חזר לינגארד למנצ'סטר יונייטד תחת לואיס לואיס ואן חאל כמאמן הקבוצה, אולם לא זכה לדקות משחק רבות. ב-2 בפברואר 2015 הושאל לדרבי קאונטי ליגת המשנה עד לסוף העונה. בעונה הבאה חזר למנצ'סטר יונייטד. ב-3 בנובמבר 2015 בישל לינגארד שער בליגת האלופות נגד צסק"א מוסקבה. שבוע לאחר מכן כבש את שערו הראשון בקבוצה מחוץ לרחבת ה-16 בניצחון הליגה של יונייטד 2-0 על ווסט ברומיץ' אלביון. ב-7 בפברואר 2016 לינגארד כבש שער בתיקו 1:1 של מנצ'סטר יונייטד נגד צ'לסי בליגה. ב-21 במאי 2016, כבש לינגארד את שער הניצחון של מנצ'סטר יונייטד 2-1 על קריסטל פאלאס בגמר הגביע האנגלי.

נבחרת אנגליה

ב-15 בנובמבר 2015 זומן לראשונה לינגארד לנבחרת אנגליה על ידי מאמן הנבחרת רוי הודג'סון, לקראת משחק הידידות נגד צרפת. לינגארד לא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2016. ב-8 באוקטובר 2016 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 2-0 על מלטה.
GSLV

GSLV - Geosynchronous Satellite Launch Vehicle ,משגר לוויינים מפיתוח וייצור הודי, מופעל על ידי הארגון ההודי לחקר החלל (ISRO).
המשגר מיועד לשגר לוויינים למסלול גיאוסינכרוני, בגובה 36,000 ק"מ מעל קו המשווה של כדור הארץ. הדגם העכשווי המצוי בשירות מסוגל לשגר מטע"ד בעל מסה של 2,000 ק"ג למסלול זה.

תצורה

GSLV הוא משגר לוויינים תלת שלבי, בעל ארבעה מאיצים המונעים בדלק נוזלי. שיפור ניכר בביצועי המשגר על פני המשגר ההודי PSLV מושג על ידי שימוש במנוע קריוגני (השורף מימן נוזלי וחמצן נוזלי) לשלב השלישי.

שלב ראשון

השלב הראשון מכיל דלק במשקל של 129 טון. בנוסף, ארבעה מאיצים ניתקים המונעים בדלק נוזלי היפרגולי (ניצת במגע) מקיפים את השלב הראשון.

שלב שני

השלב השני מופעל על ידי דלק נוזלי במשקל של 37.5. טון. הדחף המיוצר על ידי שלב זה הוא כ - 720 קילו-ניוטון.

שלב שלישי

השלב השלישי מונע על ידי מנוע קריוגני השורף מימן נוזלי וחמצן נוזלי. המשגרים ראשונים עשו שימוש במנועים מפיתוח רוסי, אולם הארגון ההודי לחקר החלל מקדיש מאמץ ניכר לרכישת יכולת ייצור עצמית של מנועים קריוגניים, שישולבו בשיגורים הבאים של המשגר.

פיתוחים עתידיים

משגר חדש וכבד המכונה GSLV III מצוי בפיתוח מזה מספר שנים. משגר זה מיועד לשגר מטע"ד של 4,000 ק"ג למסלול גיאוסינכרוני. דגם זה יעשה שימוש בשני מאיצים גדולים המונעים בדלק מוצק, שיחליפו את ארבעת המאיצים המונעים בדלק נוזלי שבשימוש הדגם הנוכחי של המשגר. תצורת המשגר החדש תהיה דומה למשגר הלוויינים האירופי אריאן 5.
M28

היסטוריה

הצביר התגלה על ידי שארל מסיה שתיאר אותו בקטלוג מסיה כ"ערפילית חסרת כוכבים, עגולה וקשה לצפייה". ובשנת 1799 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר וציין שמרכזו צפוף בהרבה משוליו וגם ג'ון הרשל ציין שלמרות שהצביר אינו בהיר במיוחד, הוא צפוף מאוד.
בהירותו של הצביר היא מדרגה 6.8 כך שניתן להבחין בו באמצעות משקפת. נחוץ טלסקופ בינוני כדי להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 14. הצביר נמצא מעט פחות ממעלה מצפון-מערב לכוכב קאוס בוראליס (λ בקשת) ופחות מ-3 מעלות ממערב-דרום-מערב ל-M22.

מאפייני הצביר

צורתו של M28 היא קצת אליפטית, קוטרו כ-60 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-18,300 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-11 דקות קשת - כשליש מקוטרו של הירח המלא. צפיפותו של M28 גבוהה מאוד יחסית לצבירים אחרים והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F8. עד היום התגלו בו 18 כוכבים משתנים מסוג משתני RR בנבל וכן משתנה קפאידי מסוג II בעל זמן מחזור של 17 ימים. בשנת 1987 התגלה בצביר פולסר בעל זמן מחזור של 11 מילישניות. זו הייתה הפעם השנייה שפולסר כזה התגלה בצביר כדורי, מעט אחרי שפולסר דומה התגלה בצביר הכדורי M4.
מסע דרך החלל הפנימי

מסע דרך החלל הפנימי (באנגלית: Adventure Thru Inner Space) הוא מתקן שפעל בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. המתקן נפתח ב-5 באוגוסט 1967, עם פתיחת ארץ המחר, ונסגר בשנת 1985 על מנת לפנות מקום לסטאר טורס - מתקן המבוסס על "מלחמת הכוכבים", סרטו של ג'ורג' לוקאס.

תיאור המתקן

בכניסה למתקן: בלובי שבו נמצא התור הקירות מכוסים בתרשים של פתית שלג המהבהב מדי פעם. בקצה החדר עומד מיקרוסקופ ענק שדרכו נוסעים מבקרים (ובצדו האחר נוצרת האשליה שהם הוקטנו). באזור התור נשמעים ברמקולים קולם של מדענים שלכאורה עורכים ניסוי להקטנת אנשים. בנסיעה עצמה זה נוסעים המבקרים ב"רכבי-אטום" דרך המיקרוסקופ ענק המקטין אותם לכאורה, והמבקרים עוברים בחדרים שבהם רואים פתיתי שלג הולכים וגדלים ולבסוף המבקרים נכנסים לתוך פתית השלג על מנת לראות את מבנהו המולקולרי, ובהמשך, כאשר המבקרים קטנים עוד יותר - רואים את האטומים המרכיבים את המולקולה ואת גרעין האטום המרכיב אותו. המדען המספר במתקן מחליט שלא להיכנס לתוך הגרעין והמבקרים חוזרים ו"מוגדלים". בזמן הנסיעה חזרה לתחנה רואים עין ענקית המביטה בנו דרך מיקרוסקופ. אפקט זה היה אחד הפופולריים ביותר במתקן.

ההחלפה ב"סטאר טורס"

לאחר שהמתקן הוחלף בסטאר טורס, חלקים ממנו נשארו, לדוגמה: מבנה התור (בו רק התפאורה הוחלפה), והיציאה. הסימולטור החדש עומד במקום בו בעבר עמד המיקרוסקופ הענק. כיום, ניתן לראות למשך זמן קצר בסרט של "סטאר טורס" את המיקרוסקופ.
שמואל בן חנניה

קורות חיים

נולד במצרים למשפחה מיוחסת למלכות בית דוד, סבו היה רבי נתנאל "גדול הישיבה" ואביו חנניה תואר "שר גדול, חמדת השרים והדרת הרופאים". אחיו, ר' אברהם, תואר כחסיד במעשיו והיה אף הוא רופא.
אבו מנצור היה רופאו האישי וידידו הטוב של הח'ליפה הפאטמי אל-חאפיז . הוא הנהיג את קהילת יהודי מצרים והזמין לארמונו את רבי יהודה הלוי שבעת מסעו לארץ הקודש נסע מצרימה לפגשו. לאחר פגישתם כתב ריה"ל כמה שירים המפארים ומהללים את הנגיד, במכתב שכתב לאחר ביקורו הוא מתארו בתיאורי גדולה מופלגים.
יש המייחסים לו את חיבור "מבוא התלמוד לשמואל הנגיד", בניגוד לייחוס המקובל לשמואל הנגיד, ואולם קמו מפקפקים על ייחוס זה בשל ציטוט שלשלת הקבלה להראב"ד בתוכו שאינו מתאפשר כרונולוגית אם היה רבי שמואל בן חנניה מחבר המבוא.
בשנותיו האחרונות היה מושא לרדיפה של יהודי בשם 'זוטא', הלה הלשין על רבי שמואל בן חנניה לפני השלטונות והביא להדחתו ממשרתו כנגיד יהודי מצרים, זוטא תפס את מקומו לתקופה קצרה והשתמש בשם המכובד יותר "שר שלום", אך לאחר ששים וששה ימים הודח ממשרתו ורבי שמואל הוחזר אליה. לאחר פטירתו ב-1160 נותרה משרת הנגיד לא מאוישת עד עליית צלאח א-דין לשלטון, אז חכר שר שלום (זוטא) את המשרה שכללה סמכויות רחבות כמו גביית מיסים בתוך הקהילה היהודית. עם הגעת הרמב"ם למצרים ב-1165 פעל להדחת זוטא מן המשרה, הוא עצמו סירב לכהן בתפקיד באופן רשמי והמשרה נותרה שוב בלתי מאוישת עד למינוי רבי אברהם בן הרמב"ם לנגיד מצרים.
אורקל (מדעי המחשב)

בתורת החישוביות ובתורת הסיבוכיות, אורקל (לעיתים נקרא בעברית גם פונקציית אוב) היא מכונה מופשטת שבאמצעותה נחקרות בעיות הכרעה. ניתן לדמות אותה לקופסה שחורה, שמחוברת למכונת טיורינג, ושיש לה יכולת להכריע בעיה מסוימת בצעד חישוב יחיד. הבעיות עשויות להיות מכל מחלקת סיבוכיות, וניתן להשתמש אף בבעיות שאינן ניתנות לחישוב כלל, כגון בעיית העצירה.
מכונת טיורינג עם אורקל היא מכונת טיורינג בעלת שני סרטים, שיש באפשרותה לתת לאורקל הוראה להחליף את הקלט שעל אחד הסרטים של המכונה בפלט החישוב של האורקל עבור אותו קלט. הוראה זו נחשבת לצעד חישוב יחיד. ניתן להגדיר גם מכונת טיורינג עם יותר מאורקל אחת, ואף עם אינסוף אורקלים.
שימוש נפוץ באורקלים הוא יצירת קשר בין שאלות פתוחות שונות, העוסקות בהיותן של פונקציות ניתנות לחישוב או ניתנות לחישוב בזמן ריצה פולינומי. זאת כיוון שמושג האורקל מאפשר להגדיר היררכיה בין פונקציות מהטבעיים לעצמם. פונקציה  נחשבת לניתנת לחישוב מתוך הפונקציה  אם ניתן לחשב את , על ידי מכונת טיורינג לדוגמה, כאשר  משמשת כאורקל. הגדרה כזו יוצרת קדם סדר על אוסף הפונקציות הנבחר. באופן הזה, כאשר נבחר בתור הקבוצה את כלל הפונקציות מהטבעיים לעצמם, ניתן להגדיר את דרגות טיורינג ואת יחס הסדר החלקי של "ניתנות לחישוב". ניתן ליצור את אותה ההגדרה גם על שפות. כמו כן, ניתן לעדן את היחס על ידי דרישה שזמן החישוב של  מתוך  יהיה פולינומי, ליניארי וכו'. לדוגמה, עבור דרישה של זמן חישוב פולינומי ועל ידי בחירה מתאימה של אוסף הפונקציות או השפות, מתקבלת ההיררכיה הפולינומית.

אורקל ורדוקציות

קיומה של רדוקציה חישובית מפונקציה  לפונקציה , היא למעשה מקרה פרטי של הטענה, לפיה קיים אלגוריתם לפונקציה  בהינתן אורקל לפונקציה . באופן דומה, משמעות קיומה של רדוקציה פולינומית מפונקציה  לפונקציה , היא למעשה קיומו של אלגוריתם בעל זמן ריצה פולינומי לפונקציה  בהינתן אורקל לפונקציה . לעיתים נוהגים לכנות רדוקציות במובן הרגיל בתור "רדוקציות קארפ" ולדבר גם על "רדוקציות טיורינג" כשהכוונה לאלגוריתם המחשב את  באמצעות אורקל ל- (אלגוריתם שיכול לקרוא ל- פעמים רבות על קלטים רבים ושונים, להבדיל מהקריאה הבודדת של רדוקציית קארפ).
אורי (זן קלמנטינות)

אוֹרי הוא זן קלמנטינות מצליח במיוחד, שפותח בישראל מהזן אור, שבתורו פותח מהזן אורה.
הזן אורי פותח במינהל המחקר החקלאי וולקני בראשון לציון בסיוע ענף ההדרים במועצת הצמחים והוא מצטיין במתיקותו, הוא חסר גרעינים, מתקלף בקלות ויש לו חיי מדף ארוכים. מפתחי הזן רשמו עליו זכויות במדינות האיחוד האירופי, כולל ספרד. הזכויות נרשמו לשלושים שנה החל מ-2013בספרד ניתנות זכויות שתילה לחקלאים המקומיים תמורת תשלום לפי עץ, תוך חישוב של שלושים שנות חיים לעץ. נכון ל-2013 הצטברו בספרד כחמישים מיליון יורו, שצריכים לעבור לידי הישראלים, אך סכסוך בין בעלי הזכויות, מינהל המחקר וולקני ומועצת הצמחים, מעכב העברת הכספים לישראל.
בישראל נטעו 46,000 דונם בעצים מהזן "אורי", נכון ל-2013, והם מהווים 24% מענף הקלמנטינות והנטיעות נמשכות.
צב רך מצוי

תיאור

הצב הרך הוא הגדול והמרשים בצבי ישראל, משקלו המרבי הוא 60 ק"ג ואורכו מגיע עד 1.2 מטרים. שריונו שטוח וסגלגל, והמרכיב הגרמי בו קטן בהרבה מאשר בצבים במשפחות אחרות, ומכוסה בעור, ועל כן השריון גמיש ורך. צבעו אפרפר ירקרק, והוא מנומר לעיתים בנקודות לבנות או צהבהבות. הראש מוארך ובו נמצאות עיניים מוגבהות ואף דמוי חדק, המשמשים את הצב בעודו שוחה צמוד לפני המים, כאשר העיניים מבצבצות מעל פני המים והחדק משמש מעין שנורקל. בניגוד לצבים אחרים, לצבים רכים אין מקור גרמי ופיהם מצופה בשפתיים בשרניות.

התנהגות

הצב הרך הוא טורף, ותוקף את טרפו ממארב בבוץ בקרקעית המים. הוא ניזון מדגים, רכיכות, סרטנים ופגרים של בעלי חיים. הצב הרך מסוגל לקלוט חמצן המומס במים במידת מה, ובמים צלולים ועשירים בחמצן מסוגל לשהות כשעה מתחת לפני המים. הוא מותאם לשחייה באופן מובהק ומיטיב לשחות בזריזות, אך תנועתו ביבשה איטית ומגושמת, והוא מגיח מהמים רק לצורך התחממות בשמש והטלת ביצים. הצבות מטילות את הביצים בגומה על גדת המים, ובבוקעם, רצים הצבים הצעירים אל המים, בדומה לצבי הים. הצב הרך חושש מבני אדם, אך גם עלול להגיב בתוקפנות ומרבה לנשוך.

תפוצה

תפוצתו העולמית של הצב הרך המצוי כוללת את רוב חלקיה של אפריקה, מלבד דרומה. בנוסף מצוי צב זה באגן הים התיכון, בסוריה, לבנון, טורקיה וישראל. על אף שהוא נקרא הצב הרך האפריקני, הוא לא הצב הרך היחידי המצוי באפריקה, וכאמור, מצוי גם מחוץ לאפריקה. בישראל הצב הרך המצוי באופן כמעט בלעדי בנחל אלכסנדר שבשרון, מלבד אוכלוסייה קטנה נוספת שקיימת בנחל תנינים. פרטים בודדים נצפו בעבר גם בכנרת ובנחלים נעמן, קישון, חדרה, שורק, וירקון, אך מצבם הנוכחי לא ידוע. כמו כן, הועברה באופן יזום קבוצת צבים רכים לשמורת החולה.
הצב הרך המצוי שוכן בעיקר בנחלים, באזורים רדודים בהם זרימת המים אטית. בנוסף נצפו פרטים בטורקיה וישראל שיצאו לים הפתוח, התופעה טרם הוסברה, אך נראה שלצב זה אין קושי לשרוד במים מלוחים ואף לאכול בעלי חיים ימיים.
רבי יוסי בר חנינא

ביוגרפיה

רבי יוסי בר חנינא נסמך לרבנות בידי רבו - רבי יוחנן, ובהמשך הפך רבי יוסי לגדול בתורה, עד שנחשב לתלמיד חבר של רבי יוחנן, ואף נחלק איתו כמה פעמים בהלכה. כך גם הכיר את ריש לקיש ורבי אלעזר בן פדת, וגם עמם מוזכר שנחלק כמה פעמים בהלכה. בתלמוד הוא מוזכר פעמים רבות, ואנו מוצאים כמה אמוראים שמסרו בשמו דברי הלכה, ביניהם רבי אבהו ורב חמא בר עוקבא. בכמה מקומות מוצאים כי רבי יוסי עסק גם בדברי אגדה ולא רק בהלכה.
ייתכן שהיה בנו של רבי חנינא בר חמא ודודו היה רבי פנחס בר חמא הכהן. אבל ככל הנראה, אביו רבי חנינא, לא היה אותו רב חנינא, שעליו מסופר, כי רבי יוחנן רצה לסומכו לרבנות, אך לא עלה בידו, עד שרבי חנינא הסביר לו כי הוא צאצא של בית עלי הכהן, שעליו נאמרה הקללה " וְלֹא יִהְיֶה זָקֵן בְּבֵיתְךָ כָּל הַיָּמִים", קללה המכוונת שלא יהיה זקן במשמעותו התורנית - רב - מצאצאיו של עלי, ואילו רבי יוסי ברבי חנינא - הוסמך, ובכל אופן יוצא כי רבי יוסי התייחס ככהן.
הערכי תנאים ואמוראים מוכיח כי הגרסה הפוכה, ורבי יוסי בר חנינא הוא זה שרצה לסמוך את רבי שמעון בן אליקים, שהיה צעיר יותר, והיה תלמידו של ריש לקיש.
מכיוון שהיה דיין מומחה, ישנם ראשונים כדוגמת הרי"ף המצדדים לפסוק כמותו אף במקום שהוא נחלק עם רבי יוחנן היה רבו המובהק, אבל הרא"ש סבור כי יש לפסוק כרבי יוחנן, שהיה רבו המובהק.

הערכה

רב אסי כינה את רבי יוסי בר חנינא: "גברא רבה" (אדם גדול). כמו כן, בהיותו יושב כדיין, נאמר עליו שהוא יודע לרדת לעומקו של דין. נחשב לחכם מרכזי ומשפיע, כך שבכל פעם שנאמר בתלמוד "מחכו עליה במערבא" (גיחכו על חידוש כלשהו בארץ ישראל), הכוונה היא לרבי יוסי בר חנינא.
לאחר פטירתו של רבי יוסי בר חנינא, אמר רבי זירא כי הוא נגלה אליו בחלום, וסיפר לו על מקומו בגן עדן: "אמש נראה לי רבי יוסי ברבי חנינא, אמרתי לו אצל מי אתה תקוע? אמר לי אצל רבי יוחנן..."
רציף ימי

רציף הוא משטח בנמל או בגדת נהר, אליו אונייה יכולה להיקשר כדי לפרוק או לטעון סחורות או נוסעים. רציף עשוי לכלול מחסנים לאחסון סחורות הנפרקות מכלי השייט ומערכת תשתיות לתמיכה באוניות כגון מערכת להספקת מי שתייה ומערכת להספקת דלק. בנמל גדול יכולים להיות כמה רציפים, כדי לטפל בכמה אוניות בו זמנית.

רציף נוסעים

רציף נוסעים משמש להעלאת והורדת נוסעים, כמו ברציף רכבת. רציף נוסעים כולל דרכי תעבורה אליו וממנו.

רציף מטען

רציף מטען משמש לפריקת ולטעינת מטען. העבודה מבוצעת על ידי כלי רכב, כגון מלגזות או על ידי עגורנים. לאחר פריקת משא האונייה, הוא מועבר למחסנים בשטח הנמל, או ישירות למשאיות ורכבות שיעבירו אותו לתוך היבשת.
הכביש הפאן-אמריקאי

הכביש הפאן-אמריקאי (בספרדית: Carretera Panamericana, באנגלית: Pan-American Highway) הוא מערכת כבישים המשתרעת לאורך 48,000 קילומטרים. פרט ל"נתק דריין", שהוא מקטע בלתי סלול באורך 106 קילומטרים שבו נמצא יער גשם, זהו הכביש הרציף היחיד המחבר את שתי יבשות אמריקה, הצפונית והדרומית יחדיו. לפי ספר השיאים של גינס, זוהי הדרך הארוכה ביותר בעולם לנסיעת כלי רכב ממונעים.
עקב אורכו יוצא הדופן, הכביש עובר באזורים אקלימיים מגוונים, אשר לעיתים הם אף שונים מאוד באופיים. הכביש עובר במדינות רבות בדרכו, וכל מדינה שבה הוא עובר אחראית על סלילתו ותחזוקתו בחלק שבשטחה. לכן, הכביש אינו אחיד במאפייניו. בחלקים מסוימים של הכביש קשה לנוע במהלך מזג אוויר חורפי, ובחלקים מסוימים של הכביש הנסיעה עלולה להיות מסוכנת.

נתק דריין

נתק דריין (Tapón del Darién או Darién gap, בספרדית ובאנגלית, בהתאמה) הוא הקטע המשמעותי ביותר בכביש, שאינו סלול. הנתק הוא רצועה של יער גשם טרופי באורך 106 קילומטרים, המשתרע משני צדי הגבול בין פנמה לקולומביה, ברובו בצד הפנמי. את המרווח חוצים חובבי ספורט אתגרי בכלי רכב שונים, כאופניים, כאופנוע וכטרקטורון, תוך התמודדות עם חול טובעני, עם ביצות, עם חרקים ועם צמחייה עבותה. אין כל דרך סלולה המאפשרת מעבר בנתק, במכונית סטנדרטית. האזור מסוכן עקב פעילות של לוחמי גרילה קולומביאנים ועקב פשיעה אלימה.
במשך שנים נעשו ניסיונות להשלים את המקטע, אך לשווא. בשנת 1971 הוחל בתכנון הכביש בַּמקום, במימון של ארצות הברית, אך העבודות הופסקו בשנת 1974, עקב לחץ של קבוצות לשמירה על הסביבה. ניסיון נוסף נעשה בשנת 1992, אך סוכל בעקבות פרסום של סוכנות האומות המאוחדות אודות הנזק שייגרם לסביבה בעקבות הסלילה. התנגדויות להשלמת הכביש בנתק דריין הן מגוונות. טענה אחת היא כי הכביש עלול לפגוע ביער הגשם שבמקום. לפי טענה אחרת, ישנו חשש כי סלילת הכביש תאפשר מעבר של מחלות טרופיות ושל מחלת הפה והטלפיים מדרום אמריקה לצפונה. עוד נטען כי הכביש עלול לפגוע בסביבת החיים של הילידים האינדיאנים שבמקום. בנוסף, נשמע גם נימוק ביטחוני, כי הכביש עלול לשמש למעבר של ארגוני גרילה וארגוני סחר בסמים, הפועלים בקולומביה, אל תוך פנמה.
חוק תגמול לחייל הנפגע בהצלת חיי הזולת

חוק תגמול לחייל הנפגע בהצלת חיי הזולת, תשכ"ה–1965 קובע כי "חייל שהקריב חייו או נעשה נכה עקב הצלת אדם מסכנת קיפוח חייו, דינו לכל דבר כדין נכה צבא-הגנה לישראל או חייל שנספה במערכה, לפי העניין". החוק אושר בכנסת החמישית ב-22 ביולי 1965.

מימוש החוק

בהתאם לחוק זה החליט אגף משפחות הנצחה ומורשת במשרד הביטחון להכיר בסרן תמר אריאל כחלל צה"ל  ובמשפחתה כמשפחה שכולה, לאחר שהוצגו בפני המשרד ראיות המעידות שתמר אריאל, שנספתה בסופת שלגים בנפאל בעת שהייתה בחופשה, נספתה במהלך ניסיון להציל חיים של אחרים.
דוד אוהנסיאן

חייו

אוהנסיאן נולד בשנת 1884 בכפר הארמני מורדקאי שבמזרח אנטוליה, וגדל בעיר אסקישהיר. בהיותו בן 14 נפטר אביו והוא עזב את לימודיו כדי לעזור בפרנסת המשפחה. בנעוריו הצטרף לסדנת קרמיקה בבעלות ארמנית בקוטהיה. בגיל 23 ייסד סדנת קרמיקה בשותפות עם אמנים נוספים, שם התמחה ביצירות מונומנטליות ובשחזור אריחים בסגנון המסורתי של איזניק. לצד עבודות פרטיות רבות ביצע אוהנסון גם עבודות ציבוריות גדולות כגון אריחים לקבר הסולטאן ראשיד הרביעי ולבית הדואר המרכזי באיסטנבול, עבודות שימור ב"מסגד הירוק" בעיר בורסה וכן עבודות שימור במתחם המקודש במכה.
בזמן רצח העם הארמני במלחמת העולם הראשונה גלו בני המשפחה לעיר חַלַבּ שבסוריה, שם פגש אוהנסיאן את מארק סייקס, דיפלומט בריטי שהעסיק את אוהנסיאן בעבר. סייקס השיג עבור אוהנסיאן ועבור שותפו הטורקי לשעבר מחמט צ'יני הזמנה לשיקום אריחי הקרמיקה שעיטרו את כיפת הסלע שנוצרו במהלך המאה ה-16. צ'יני דחה את החוזה לאחר שלא הצליח להקים סדנה שבסיסה היה כבשן קרמיקה עתיק שהתגלה בחפירות ארכאולוגיות בשטח הר הבית. אוהונסיאן, לעומתו, הביא מקוטהיה קבוצת אמנים ובהם נישאן בליאן ומגרדיץ' קרקשיאן, בעזרתם ייסד את הסדנה שנקראה "אריחי כיפת הסלע".
בשנת 1920, לאחר שהופסקו עבודות השחזור בהר הבית בשל מחסור בכספים, העביר אוהנסיאן את הסדנה למבנים ב"ויה דולורוזה". בשנת 1922 עזבו בליאן וקרקשיאן את הסדנה והקימו סדנה עצמאית שנקראה "Palestine Pottery" בדרך שכם. במשך השנים עבדו בסדנה של אוהנסיאן אמנים ארמנים רבים. בין האמנים גם קבוצה של יתומים ארמנים שהובאו מטורקיה. בין העבודות העיקריות שיצר היו אריחים למלון "אמריקן קולוני", למרפאות החוץ של בית החולים סנט ג'ון, אריחים לבית הארחה של כנסיית סנט אנדרוז, "בית המזרקה" ב"מוזיאון רוקפלר", שלטי רחובות בעיר העתיקה ירושלים, שלטים על מצודות טגארט ביניהם שלט חזית תחנת המשטרה המנדטורית תרשיחא ושלט על המשטרה המנדטורית ברחובות ועוד. הסדנה פעלה עד שנת 1948. אוהנסיאן נפטר בביירות בשנת 1952.
גשר ביג דם

המבנה

אורך קטע הגשר המתנשא מעל הנהר הוא 1,055 מטרים, ורמפות העלייה אליו מהוות את יתרת אורכו. חלקו המרכזי נשען על גבי מבנה סכר ותא השיט מארי (Murray) שעל הנהר. הגשר נטוי בגובה של 9.1 מטרים מעל הסכר ו-27 מטרים מעל הנהר. הוא מקשר בין הפארקים העירוניים המצויים ליד שני קצותיו, וכולם יחד מהווים אתר למירוצים ולמירוצי אופניים שונים. לאורכו מצויות שמונה מרפסות תצפית.
עלות הקמת הגשר הגיעה ל-12.8 מיליון דולר. הוא נחנך ב-30 בספטמבר 2006.
למקימי הגשר הוענקו מדליות רבות וביניהן מטעם מנהל הכבישים המהירים הפדרלי ומטעם אגודת מהנדסי התאורה בארצות הברית (עבור תאורת ה-LED שהותקנה בחלקו המרכזי).
שלום מנוישטאדט

רבי שלום בן יצחק זעקיל מנוישטאדט (לעיתים נוישטט) (נפטר 1413 בקירוב) מכונה גם רבי שלום מוויען ומהר"ש מנוישטאדט, מראשי חכמי אוסטריה בסוף המאה ה-14, רב בנוישטאדט.

ביוגרפיה

רבי שלום מנוישטאדט נולד בעיר וינר נוישטאדט, באמצע המאה הי"ד בקירוב. בצעירותו עבר ללמוד תורה בקרימזה (קרמס) אצל ר' ישראל מקרמס, בעל הגהות אשר"י. לאחר מכן עבר ללמוד אצל רבי עוזר משלזיה ורבי מושיל מזנוימא והרב חיטשל. בווינה היה לאחד מראשי בית המדרש ביחד עם רבי מאיר סג"ל מווינא ורבי אברהם קלויזנר עד מותו.

מנהגי מהר"ש

רוב יצירתו הרוחנית של רבי שלום מנוישטאדט אבדה, מלבד כתבי מנהגיו. עותק שלהם שהה בספריית המהרש"ל בלובלין. עותק אחר היה אצל רבי יום טוב ליפמן הלר, מחבר תוספות יום טוב. אחד מהעותקים התגלגל לאוסף של הברון דוד גינצבורג במוסקבה. מאז, יצא לאור במכון ירושלים בשנת תשל"ז. הספר גם נסרק על ידי הפרויקט הווירטואלי שו"ת בר-אילן.
פסקים רבים ממנו מובאים בספר מנהגי מהרי"ל של תלמידו.
רבי שלום נחשב לאחד מחסידי אשכנז. הוא מרבה לפסוק על סמך דברי רבי יהודה החסיד, ודבריו נזכרים אצלו הרבה בספרו מנהגי מהר"ש. רבים נהגו לפסוק הלכה כמוהו בעקבות עובדה זו, אך רבי משה מינץ פסק שאין לפסוק כדברי ספר חסידים.

משפחתו ותלמידיו

רבי שלום מנוישטאדט היה בנו של רבי יצחק זעקל, ראש ישיבת נוישטאדט. ואחיהם של רבי יהודה מאודנבורג שבהונגריה ורבי יונה מנוישטאדט.
ילדיו:
א. רבי יונה, נרצח בפרעות ווינה בשנת 1421. אביו של רבי מיטשרליין מנוישטאדט.
ב. רבי יצחק (?).
על תלמידיו נמנים בין השאר: המהרי"ל (ר' יעקב בר משה מולין), רבי יצחק אייזיק מטירנא, רבי אהרן בלומלין (פלומיל), דודו של רבי ישראל איסרלן, רבי אנשיל ממרבורג, רבי מרקל ממרבורג., רבי דוסא בן משה "היווני" מווידין.
אצטדיון קירוב

היסטוריה

האצטדיון הוקם בשנת 1950 כשבנייתו החלה עוד בשנת 1932. בעבר הכיל כ-72,000 מקומות ישיבה, אולם לעיתים הצטופפו ביציעים גם כ-110,000 צופים כשהוסיפו טבעת מושבי עץ בחלק העליון של האצטדיון.
בניית האצטדיון החלה בשנת 1932 על פי פרויקט של האדריכל אלכסנדר ניקולסקי בשיתוף פעולה עם האדריכל קאשין. לאורך שנות ה-30 וה-40 נערכו עבודות ליצירת גבעה מלאכותית על החלק המערבי של האי קרסטובסקי לחופי המפרץ הפיני. עד מהרה, פרוץ מלחמת העולם השנייה והמצור על לנינגרד עצרו את הבנייה וזו חודשה רק לאחר המלחמה.
ב-30 ביולי 1950 נערך משחק הבכורה באצטדיון בין זניט לנינגרד וקבוצת דינמו לנינגרד, שהסתיים בשוויון 1:1. האצטדיון תוכנן להכיל 100,000 צופים, אך הכיל למעשה כ-70,000 מושבים.
ב-2 במאי וב-9 במאי 1959 נערכו משחקי כדורגל בין ספרטק מוסקבה לצסק"א מוסקבה ובמהלכן הצטופפו 110,000 צופים, שנחשב לשיא תכולה עבור אצטדיון כדורגל בתולדות הכדורגל בברית המועצות.
לקראת אולימפיאדת מוסקבה (1980) נערך שיפוץ מקיף באצטדיון שבמהלכו הורדה כמות המושבים ל-72,000 והאצטדיון אירח במסגרת טורניר הכדורגל של האולימפיאדה 6 משחקים משלב הבתים ומשחק משלב רבע הגמר.
בשנת 1994 נערך באצטדיון טורניר "הרצון הטוב" (Goodwill Games), תחרויות ספורט בינלאומיות של אתלטיקה.
בשנת 2005 הוחלט על הריסת האצטדיון ובניית חדש במקומו.
האצטדיון היה מגרשה הבייתי של קבוצת הכדורגל זניט בשנים 1950-1992. עקב שיפוצים שנערכו באצטדיון פטרובסקי אירחה זניט את דינמו מוסקבה באצטדיון במסגרת בליגה הרוסית בשנת 2006, וזאת במקביל להריסת האצטדיון, אשר מנעה שימוש בתכולה המלאה של האצטדיון.
ב-17 באוגוסט 2006 נערך באופן רשמי משחק הכדורגל האחרון כאשר פטרוטרסט סנקט פטרבורג אירחה את ספרטק שצ'לקובסקי שניצחה בתוצאה 3:0.
האצטדיון המבוטן היה מיושן, המושבים בו היו מיושנים, סביבת היציעים, המזנונים והשירותים היו מוזנחים ודרכי הגישה והחנייה הקשו על קהל האוהדים וקבוצות הכדורגל הבכירות בעיר אירחו חלק ממשחקיהן באצטדיון פטרובסקי והוא חדל מלהיות מתוחזק היטב. ביולי 2006 נערך המשחק האחרון של זניט באצטדיון, שאירחה את דינמו מוסקבה). עד דצמבר 2006 הושלמו עבודות הריסת האצטדיון.
בשנת 2017 נחנך אצטדיון חדש על שטח האצטדיון הקודם.
פלורה סויה

קריירה

יחד עם השחקנית טפיווה גוואזה , פלורה סויה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Seasons of a Life" (בתרגום חופשי לעברית: עונות השנה) אשר יצא בשנת 2010. הסרט מספר על חוויית המשרתת האפריקאית, אשר הוטרדה מינית על ידי הבוס שלה, ולאחר מכן הוא הכחיש זאת. על תפקידה בסרט, היא הייתה מעומדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטקסי פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע. בשנת 2013 היא שיחקה בסרט שהפיק צ'ארלס שמו ג'ויה ‏, "Last Fishing Boat" (בתרגום חופשי לעברית: סירת הדיג האחרונה), שם היא שיחקה את אשתו של פוליגמוס ומאהבת של תייר. על השתתפותה בסרט היא הייתה מועמדת לפרס השחקנית הטובה ביותר בטקסי פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע. בשנת 2014, דווח שהיא תשתתף בסרט הזמבי, "Chenda" (בתרגום חופשי לעברית: צ'נדה), אשר מספר על צרות הנשים העקרות, ועל התגובה השלילית של הגברים באפריקה כלפי המצב. הסרט הושק בקולנוע בדצמבר 2014, ושוחרר בשנת 2015. בשנת 2016, הסרט שלה "My Mother's Story" (בתרגום חופשי לעברית: הסיפור של אמא שלי) הוכרז כאחד מסרטי הפתיחה בפסטיבל עמק הסיליקון בארצות הברית. הסרט מספר על הסבל של הנשים כדי לאבטח את ביתם ללא עזרה מהבעל. בסרט היא משחקת את טדלה, אם חד-הורית בסביבה אפריקאית מגדרית ותרבותית רגישה.
נמל פיראוס

היסטוריה

עד ל-3,000 שנים לפני זמננו  הייתה פיראוס אי, אך תאריך חיבורה מדויק ליבשת אינו ידוע. פיראוס יושבה לראשונה במאה ה-26 לפנה"ס. במאה ה-6 לפנה"ס בוצרה העיר בידי היפיאס, טיראן אתונה, ובשנת 507 לפנה"ס הפך קלייסתנס את העיר לחלק מאתונה מבחינה מנהלתית.
פקיסטן במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

המשלחת הראשונה אותה שלחה פקיסטן למשחקים הפאראלימפיים הייתה משלחת בת שני ספורטאים, גברים שניהם, שנשלחו לייצג את המדינה במשחקים שנערכו בברצלונה בשנת 1992.
האתלט חיידר עלי, הוא הספורטאי הפקיסטני היחיד שזכה במדליה פאראלימפית, כשזכה בתחרות הקפיצה לרוחק (קטגוריה T37) במדליית הכסף באולימפיאדת הנכים בייג'ינג (2008), ובמדליית הארד במשחקי אולימפיאדת הנכים ריו דה ז'ניירו (2016).
קתרינה בלגיקה, רוזנת נסאו

ביוגרפיה

קתרינה בלגיקה נולדה באנטוורפן ב-31 ביולי 1578, לוילם הראשון, נסיך אורנז' ולאשתו השלישית שארלוט דה בורבון, בתם של לואי, דוכס מונפנסייה וז'קלין דה לונגווי. לאחר שאביה נרצח בשנת 1584, היא גודלה על ידי דודתה קתרינה מנסאו-דילנבורג בארנשטאדט, בעוד שכמה אחיותיה גודלו על ידי אמם החורגת לואיז דה קוליני. אחותה הגדולה לואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו חשפה אותה מאוחר יותר לביקורת הלותרנית החינוך.
ב-23 באוקטובר 1596 התחתנה קתרינה בלגיקה עם פיליפ לודוויג השני, רוזן הנאו-מינצברג, ממנו נולדו לה עשרה ילדים. לאחר מות בעלה בשנת 1612 היא הפכה לעוצרת בשם בנה פיליפ מוריץ. כאשר הקיסר פרדיננד השני ביקש מעבר דרך הנאו, היא סירבה לו לכך. אותם השטחים נהרסו על ידי חיילי האימפריה בשנת 1621. 
בשנת 1626 הבן שלה תפס את השלטון, וב-12 באפריל 1648 היא נפטרה בגיל 69, בהנאו.