google/wiki40b huggingface dataset:
אוגוסטוס וולני וולר

אוגוסטוס ווֹלְנִי ווֹלֶר (באנגלית: Augustus Volney Waller;‏ 21 בדצמבר 1816, ליד פברשם שבמחוז קנט - 18 בספטמבר 1870, ז'נבה היה רופא, אנטומיסט ופיזיולוג בריטי.

ביוגרפיה

אוגוסטוס היה הבן הבכור במשפחה בת שבעה ילדים. על אף שנולד בבריטניה, את רוב ילדותו עבר בניס, שם חי עד מותו של אביו בשנת 1829. ב-1832 חזר עם משפחתו לאנגליה, שם נישאה אמו בשנית. אוגוסטוס הצעיר אומץ על ידי חבר של אביו, ד"ר ויליאם לם (1765-1847), רופא לונדוני, ושם נחשף לראשונה למחקר מדעי. 
בשנת 1834 החל ללמוד רפואה בסורבון, שם סיים בשנת 1840 את לימודיו תחת אלפרד דונה עם עבודה על תאי הדם האדומים. הוא חזר לבריטניה בגיל 25 והחל לעסוק ברפואה.
בשנת 1841 מונה לחבר באגודת הרוקחים בלונדון ועבד כרופא ברובע קנזינגטון. בשנת 1842 הוא נישא למתילדה, ובני הזוג היו הורים לשלושה, בהם אוגוסט דזירה וולר, שעסק בפיזיולוגיה כמו אביו. הוא חי עשר שנים בקנזינגטון, למד היסטולוגיה ופרסם שני מאמרים שבעקבותיהם נבחר לחבר החברה המלכותית (1851). מאמר אחד עסק בחקר תאי דם אדומים, והשני בקשרים בין מערכת העצבים לתאים שהעצבים שולטים עליהם, שמסקנתו הייתה שהעצבים הם הארכה של התאים. ממחקר זה נגזר המושג ניוון ולריאני, המתאר מצב שבו ניתק האקסון מתא עצב.
בשל העובדה כי הפיזיולוגיה בצרפת וגרמניה הייתה מתקדמת לעומת בריטניה, נסע וולר לבון ושם עבד עד שנת 1858. תקופה זו הייתה היחידה בחייו שבה הקדיש את זמנו למחקר בלבד. עבודתו, שנעשתה ביחד עם הפיזיולוג לודוויג יוליוס בודגה (Budge), התמקדה בניסיון להשפיע ולשנות את גודל האישון.
בשנת 1856 עבר מבון לפריז, בה עבד שנתיים במעבדה של ז'אן-פייר פלורנס (Flourens) בז'רדן דה פלאנט. מחקריו מאותה תקופה סייעו להבנת מערכת העצבים האוטונומית.
באותה תקופה התגלתה אצלו מחלת לב, ובשנת 1858 החליט לחזור לאנגליה על מנת לטפל בבריאותו. בתקופת שהותו בבריטניה מונה לפרופסור לפיזיולוגיה במכללת קווינס בברמינגהם וכן לפיזיולוג בבית החולים המקומי. אולם מחלת הלב שלו אילצה אותו לפרוש באותה שנה, והוא חזר לברוז'. בשנת 1868 הוא עבר לז'נבה, שם מת לאחר שנתיים שבהן המשיך לעסוק ברפואה.

פרסים

על עבודתו שהחלה בלונדון ונמשכה בבון זכה וולר פעמיים בפרס מונטיון, המחולק על ידי האקדמיה הצרפתית והאקדמיה הצרפתית למדעים – בשנת 1852 על עבודתו עם באדג' ובשנת 1856 על מסלול הניוון. בשנת 1860 הוענקה לו המדליה המלכותית מאת החברה המלכותית של לונדון.
אסף קרן

ביוגרפיה

קרן נולד בירושלים, ומשם עבר עם הוריו לתל אביב. למד בגימנסיה העברית הרצליה והתגייס לחיל המודיעין. השתחרר מהצבא בדרגת רב-סרן. במקביל לשירותו הצבאי למד רפואה באוניברסיטת תל אביב, ובהמשך עבר ללימודי פסיכולוגיה וספרות. עבד במכוני הכנה לבחינה הפסיכומטרית והשתתף בכתיבת ספרי הכנה לבחינה.
קרן לא למד מוזיקה באופן מסודר. בגיל 17 הקים את ההרכב הראשון שלו, לצד חבריו הטובים דידי ארז ויאיר קז (לימים "ג'ירפות") ומיקי פזי.  מאוחר יותר כתב קרן יצירות למחזות החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1999 החל  לשדר בתחנת הרדיו 88FM של קול ישראל, והגיש תוכנית בוקר קבועה שנקראה "טיסת בוקר".
בשנת 2000 הקים עם שגיא טריגר וגל אפלרויט את להקת הרוק "מוזיקת המקרה" (כשם ספרו של פול אוסטר), אליה צירף את שגיא אחיאל, ליאור טלמור וירון רוזנבלום. קרן כתב, הלחין ועיבד את מרבית שירי הלהקה והיה סולנה ונגן הבס שלה. בהמשך נמסר הניהול המוזיקלי לגיל סמטנה. במשך כשנתיים הופיעה הלהקה במועדונים רבים ברחבי הארץ.
ב-14 באוקטובר 2002 התאבד מסיבה לא ידועה.

לאחר מותו

לאחר מותו של אסף ערכה "מוזיקת המקרה" כמה הופעות לזכרו, כשגיל סמטנה ממשיך ומלווה אותה. בשנת 2003 יצא לחנויות התקליטור "אני" ובו 20 שירים וקטעי מוזיקה. את כולם, פרט לשניים, כתב קרן, חלקם עם אפלרויט ועם חברים אחרים בלהקה. את "עוד אבוא אל סיפך" הלחין אסף למילותיו של נתן אלתרמן ואת "אהבה ממבט ראשון" הלחין למילותיו של יהונתן גפן. חלק מהפסקול הוקלט תחילה בביתו, במכשיר הקלטה 8 ערוצים ומאוחר יותר עברה הלהקה לעבוד באולפן מקצועי ואת האלבום הפיקו מוזיקלית גיל סמטנה, שגיא טריגר והלהקה.
בשנת 2010 נכלל השיר "עוד אבוא אל סיפך" בביצועו של אסף בתקליטור הכפול "מותר לומר" שהופק במלאת 100 שנים להולדתו של נתן אלתרמן.
ב-17 במאי 2011, בחודש יום הולדתו ה-40, נערך קונצרט מחווה לזכרו בתיאטרון תמונע. יוזמי האירוע היו בועז כהן, דידי ארז ואמיר פרי, יחד עם אחותו ואחיו של קרן. הכנסות הערב יוחדו לקידום פעילותה של עמותת "בשביל החיים", התומכת במשפחות מתאבדים.
פר פטרסון

ביוגרפיה

פטרסון הוא יליד אוסלו, והוא ספרן במקצועו. לפני שעבר לכתיבה במשרה מלאה, עבד כמוכר בחנות ספרים, מתרגם ומבקר.
בשנת 1990 אביו, אמו, אחיו ואחיינו נספו על סיפונה של מעבורת שעלתה באש. הוא עצמו היה אמור להיות על סיפון המעבורת עם אשתו ושתי בנותיו אך החליט לדחות את נסיעתם ביומיים וכך ניצל.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

יצירתו

ספריו תורגמו למעל 50 שפות. ספרו הידוע ביותר, "יוצאים לגנוב סוסים" (בנורווגית: Ut og stjæle hester) משנת 2003 זיכה אותו בפרס המבקרים הנורווגים לספרות ובפרס ספר השנה של מוכרי הספרים. תרגומו לאנגלית, משנת 2005 בפרס האינדיפנדט לסיפורת זרה לשנת 2006 ובפרס IMPAC האירי. ספר נוסף שלו, "ארור אתה נהר הזמן" (בנורווגית: Jeg forbanner tidens elv) זיכה אותו בפרס המועצה הנורדית לספרות לשנת 2009.
בין הסופרים המשפיעים עליו הוא מציין את ריימונד קארבר וקנוט המסון.
יחסי הפיליפינים–נאורו

יחסים כלכליים

באמצעות חברת "נאורו פוספט רויאלטיס טראסט", נאורו השקיעה בפיליפינים ובנתה את "מלון מנילה פסיפיק סטאר", אם כי המלון סבל מפסדים כבדים. הפיליפינים ונאורו עשו מיזם משותף בתעשיית הפוספטים. כ-35 מיליון דולר הושקעו במיזם המשותף, אך לבסוף המיזם סבל מהפסדים בהיקף של כ-1.2 מיליארד דולר.

ביקורים מדיניים

נשיא נאורו האמר דה רובורט, ערך ביקור בפיליפינים. ביקורו הרשמי הראשון היה בין התאריכים 22–23 בנובמבר 1978. מאוחר יותר הוא ערך את ביקורו השני והשלישי בפיליפינים ב-1 במאי וב-29 באוגוסט 1980. דה רובורט שוחח עם נשיא פיליפיני פרדיננד מרקוס בביקורו השני על שיתוף פעולה בין נאורו והפיליפינים בתחומי החקלאות, הדיג והדיור. ביקורו השלישי ב-29 באוגוסט הוא ניהל מגעים להסכם על אספקת פוספטים גולמיים אשר נאמד בשווי של 20 מיליון דולר באותה העת במשך עשר השנים הבאות.

מגעים בין שתי המדינות על רכישת אי

במהלך כהונתו של נשיא נאורו האמר דה רובורט, נאורו ניהלה משא ומתן עם מדינות רבות באוקיינוס ​​השקט כדי לקנות אי עבור אזרחיה על מנת "להמשיך הלאה" כאשר הפוספטים במדינה ייגמרו. אחת המדינות שניהלה עם נאורו מגעים הייתה הפיליפינים.

יחסים דיפלומטים

הפיליפינים מקיימת קשרים עם נאורו באמצעות שגרירותה בקנברה שבאוסטרליה.
גיורא אשכנזי

ביוגרפיה

גיורא, בנם של בת־עמי ונח אשכנזי, נולד בח' באלול תרצ"ו (25.8.1936) והיה בכור הבנים של קיבוץ תל עמל.
אשכנזי סיים את לימודיו במוסד החינוכי גלבוע והדריך בתנועת השומר הצעיר.
בתחרות אזורית של "הפועל" לנוער שנערכה ביולי 1953 זכה אשכנזי בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר חופשי (1:08.0 דקות) ובמשחה ל-100 מטר גב (1:27.8 דקות) ובחצי הגמר אליפות הפועל לנוער שנערך בצפון הארץ זכה במשחה ל-100 מטר חופשי (1:05.9 דקות).
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1954, זכה במדליית ארד במשחה ל־100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.7 דקות, אחרי עוזי בק ממכבי חיפה (1:04.4 דקות) ונחום בוך מברית מכבים עתיד (1:04.6 דקות). בצליחת הכנרת שנערכה באוקטובר 1958 סיים במקום ה־18.
אשכנזי התגייס לצה"ל בנובמבר 1955 ושירת בחטיבת הצנחנים. השתתף, בין השאר, במבצע לולב, גוליבר, יהונתן ובמלחמת סיני.
במלחמת ששת הימים פיקד על פלוגה ד' של גדוד 66 של חטיבה 55.
ב-21 במאי 1968 הועבר ארונו של אשכנזי, יחד עם שני חללים נוספים בני קיבוצו, לקבורת קבע בבית העלמין של קיבוץ ניר דוד
הרומן ההיסטורי "נער צמח בגדות האסי", פרי עטה של נעמי פרנקל, מבוסס על דמותו של אשכנזי, וכך גם הדמות "גדעון" בספר "עורה, מעין" של ימימה אבידר-טשרנוביץ.
אופיוליט

אוֹפּיוּליט הוא מקטע של קרום אוקייני הנחשף על פני השטח בגבול בין לוחות טקטוניים. לעיתים נחשפים עמו גם סלעים מן המעטפת העליונה הצמודים לחלקו התחתון של הקרום הימי.
אופיוליטים נחשפים במקומות רבים בעולם המצויים בגבול בין לוחות טקטוניים. בהרי הטרואודוס בקפריסין ניתן לראות שטח נרחב המורכב מאופיוליטים.
לחשיפתם של מקטעים אלה חשיבות רבה בהבנת תנועת הלוחות הטקטוניים והרכבם של הקרום והמעטפת העליונה.
בית הבובות של המלכה מרי

בית הבובות של המלכה מרי הוא בית בובות ביחס של 12 ל-1, שתוכנן על ידי סר אדווין לוטיינס עבור המלכה מרי, רעייתו של המלך ג'ורג' החמישי. בית הבובות הוצג בתערוכת האימפריה הבריטית בין השנים 1924–1925 ואז הועבר לטירת וינדזור באנגליה, שם הוא מוצג כיום.
בבית הבובות נבנו רהיטים ומוצרים שהיו נפוצים אז (כולם לפי יחס של 12 ל-1). הרהיטים והמכשירים נבנו על ידי החברות שייצרו את אותם מכשירים או על ידי מומחים. כל המכשירים פעילים. כך למשל, כל מנורות בית הבובות וכל מכשירי החשמל שבו (שואבי אבק, תנורים, מקלט רדיו) פועלים, בנוסף לכך המים זורמים בצינורות הזעירים.
בבית הבובות מצויות מהדורות מיוחדות של ספרים זעירים, כגון כתביו של רודיארד קיפלינג. שבהם מלוא הטקסט המקורי. מספר סופרים, ובהם ארתור קונאן דויל וסומרסט מוהם, נתבקשו, ואף כתבו, סיפורים במיוחד בעבור ספרית בית הבובות.
LASIK

LASIK (ראשי תיבות של המושג: laser-assisted in situ keratomileusis, ובעברית: שינוי פני הקרנית באמצעות לייזר), הוא ניתוח לתיקון הראיה בלייזר, מטרתו היא תיקון ליקויי ראייה אצל מוגבלי ראיה ולהקטין את תלותם של מוגבלי הראיה במשקפיים או בעדשות מגע לשם שיפור ראייתם. במהלך ניתוח ה-LASIK, מבוצע חיתוך שכבה של העין (אשר נקראת "מתלה"), והסטת המתלה לשם שיוף הקרנית בהתאם לפרמטרים של ראיית המטופל, ושיקולים אופטיים. לאחר ביצוע שיוף הקרנית, מוחזרת שכבת המתלה למיקומה הקודם. לרוב, שיפור יכולת הראיה של המטופל מיידי, (בשונה משיטות תיקון ראיה כגון PRK ו-LASEK, בהן שיפור הראיה הדרגתי ונמשך מספר ימים).

החלמה

פעמים רבות שיפור הראיה של המנותח הוא מיידי, ולרוב אינו מלווה בכאב ניכר, תהליך החלמת העין המנותחת ובפרט תהליך החלמת המתלה אורך כשבועיים, במהלכם נותר כיסוי הפלסטי המגן על גבי המתלה. במהלך שבועיים אלו זולף המנותח טיפות נוגדות זיהום ודלקות במטרה למנוע סיבוכים. בסיום תקופת ההחלמה מוסר הכיסוי הפלסטי מן העין המנותחת.
חרם (מתנות כהונה)

מקור החרם במקרא

במקרא החרם הוא דבר שהוקדש לה' וניתן מאיתו לכהנים: "כָּל חֵרֶם אֲשֶׁר יַחֲרִם אִישׁ לַה' מִכָּל אֲשֶׁר לוֹ... לֹא יִמָּכֵר וְלֹא יִגָּאֵל כָּל חֵרֶם קֹדֶשׁ קָדָשִׁים הוּא לַה' " (ספר ויקרא, פרק כ"ז, פסוק כ"ח).

מצוות נתינת החרם לכהן

בחומש במדבר מסופרים לאהרן מתנות כהונה שהוא ובניו יקבלו. אחד הפסוקים קובע כך: "כל חרם בישראל לך יהיה".
חז"ל פירשו את משמעות המקראות הללו כשני סוגי החרמות, אחת כ"חרמי גבוה" − הקדש לבית המקדש, ואחת כ"חרמי כהנים" − אחת ממתנות הכהונה.

משמעות המילה

המשמעות הכללית של המושג "חרם" היא העברת דבר ממציאות אחת למציאות אחרת. מתרגמי התורה תרגמו את המילה חרם כ"הפרשה" מוחלטת, כ"מגמר", וגם כהריגה וכליה מוחלטת. כך, שבמובן התורה ה"חרם" נחשב או כהפעלת כליה גמורה, ואם לא כגמורה מוחלטת -כגמירה למציאות הנחרם כ"חולין" ועלייתו ל"קודש".
דעתו של רבי עקיבא הוא שהחרם היא השבועה ושבועה היא החרם.

טעמי המצווה

הספרי דורש את זכות הכהנים למתנות החרם הודות ליוכבד -שזכתה שתצא ממנה הכהונה- על ידי שהצילה את ילדי ישראל מגזירת פרעה.
"וְקוֹץ הוֹלִיד אֶת עָנוּב וְאֶת הַצֹּבֵבָה וּמִשְׁפְּחוֹת אֲחַרְחֵל בֶּן הָרוּם" (ספר דברי הימים א', פרק ד', פסוק ח') "בן חרם" זו יוכבד שנאמר "כל חרם בישראל לך יהיה (ספר במדבר, פרק י"ח)".
הרמב"ם בספרו משנה תורה מתאר הפעלת חרם על ידי אדם מישראל כמצווה שראוי לעשותו כדי לכוף את יצרו כנגד מדת הכיליות, ואף מחשיב הקדשת חרם כמכבד את הקדוש ברוך הוא.
טעם נוסף מובא בספר רעיא מהימנא, ושם מתוארת מצוות הקדשת חרם ונתינתו אל הכהן כתיקון למידת הכעס.

סתם חרם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
חז"ל נחלקו אם סתם חרם - כלומר אם האדם אינו מגדיר את החרם כחרם לבית המקדש או לכהנים - ניתן לכהנים שמשמרתם קבוע באותו השבוע שנחרם החפץ או ניתנת אל בית המקדש. הרמב"ם סבור שסתם חרמים ניתן לכהנים, ומעת נתינת החפץ אל הכהנים היא יוצאת מגדר קודש ונחשבת כחולין גמורין.
אולם, חרמי כהנים (חרם שבעליו פירטו שיותן לכהנים), נחשבת כקודש ואין לה פדיון לעולם.

מתחלקת לכהני המשמר

בנוסף לשני סוגי החרם (חרם למקדש או חרם לכהנים), יש עוד תחלוקה לפרטי חרם, והוא אם המוחרם הוא מסוג קרקע או מסוג מטלטלין.
"חרם קרקע" נחשבת כאחת מארבע מתנות כהונה שמתחלקת למשמר הכהונה שקבוע באותו שבת -ואינה מתחלקת לכהן פרטי. אולם, חרם מטלטלין ניתנת אף לכהן פרטי

בחוצה לארץ

היות שמתנת חרם נחשבת כאחת מהעשרה מתנות כהונה שניתנת לכהנים ב"גבולין", יש מן הפוסקים שסוברים שהחרם בחוצה לארץ (הן מסוג של מטלטלין והן מסוג של קרקע) -ניתנת לכהנים שבאותו העיר. אילו לדעת המהרש"ל, המחרים חייב לפרט בפיו שברצונו שיותן מוחרמתו אל הכהנים. ובאשר לייחוסו של הכהן די בנתינת המתן לכהן מוחזק בלבד.
גרמניה במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

אל משחקי הבכורה של אולימפיאדת הנכים באולימפיאדת הנכים רומא (1960) שלחה מערב גרמניה משלחת של 9 ספורטאים (שבעה גברים ושתי נשים). המשלחת הגרמנית הצליחה לזכות ב-30 מדליות פאראלימפיות, מהן 15 מדליות זהב, ודורגה שלישית בטבלת המדליות, אחרי איטליה המארחת שהובילה את הטבלה, ובריטניה סגניתה. 
במשלחת בלטה צנדר שזכתה בשמונה מדליות, בארבעה ענפים שונים. היא זכתה בשלוש מדליות זהב בשחייה, בשלוש מדליות נוספות בתחרויות האתלטיקה, והוסיפה מדליית ארד בטורניר הזוגות בטניס שולחן, ומדליית ארד נוספת בקשתות.
אל משחקי אולימפיאדת הנכים טוקיו (1964) שלחה גרמניה המערבית עשרה ספורטאים, (שמונה גברים ושתי נשים) ושבה עם 12 מדליות פאראלימפיות, בהן 5 מדליות זהב. בשורות המשלחת בלט האתלט פרוסל שזכה בשלוש מדליות זהב (קטגוריה B) בזריקת אלה,הטלת כידון, והוסיף מדליה נוספת בהדיפת כדור ברזל עם שיא עולם חדש של 7.69 מטרים.
גרמניה ארחה את הטורניר הפאראלימפי פעם אחת, במשחקי אולימפיאדת הנכים היידלברג (1972), ודורגה באותו הטורניר בפעם היחידה בתולדותיה במקום הראשון בטבלת המדליות. לשיא המדליות הלאומי הגיעה המשלחת באולימפיאדת הנכים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984), בה זכתה ב-230 מדליות פאראלימפיות, בהן 79 מדליות זהב.
הנרות הללו

זמן אמירתו

הרב אברהם אבלי בספרו מגן אברהם כתב שיש לומר תפילה זו, מיד לאחר שהדליק את הנר הראשון, ובספר משנה ברורה הוסיף לבאר מאחר שהנר הראשון הוא הנר העיקר אינו נחשב הפסק בין הברכה לשאר המצוות, וימשיך לאומרו תוך כדי שמדליק שאר הנרות.
אמנם בספר פרי מגדים כתב שגם אותן הנוהגים לומר תפילה זו לאחר הדלקת כל הנרות, עושים כדין.
אם התחיל לומר הנרות הללו קודם שהדליק את הנר הראשון, יש שכתבו שבדיעבד אין הדבר נחשב הפסק, וידליק את הנרות ולא יברך פעם נוספת.

הנוסח הקדום

נוסח התפילה מופיע לראשונה במסכת סופרים (פרק כ הלכה ד). הנוסח המופיע במסכת סופרים הוא:
"הנרות האלו אנו מדליקין, על הישועות ועל הניסים ועל הנפלאות, אשר עשית לאבותינו, על ידי כוהניך הקדושים. וכל [מצוות] שמונת ימי החנוכה, הנרות האלו קודש, ואין לנו רשות להשתמש בהן אלא לראותן בלבד, כדי להודות שמך, על נפלאותיך ועל ניסיך ועל ישועתך" .

נוסח הטור והמהרש"ל

הנוסח המובא בטור הוא: "הנרות הללו אנו מדליקין, על התשועות ועל הניסים ועל הנפלאות, שעשית לאבותינו, על ידי כוהניך הקדושים. וכל שמונת ימי חנוכה, הנרות הללו קודש הן, ואין לנו רשות להשתמש בהן אלא לראותן בלבד, כדי להודות לשמך, על נפלאותיך ועל ניסיך ועל ישועתך." .
גם המהרש"ל הביא את נוסח זה, שבו ארבעים ואחת מילים. אך כסימן לנוסח זה כתב, שמלבד המילים "הנרות הללו" יש ל"ו (36) מילים. מכך עולה שיש להתחיל את הסימן לאחר כל שורת הפתיחה: "הנרות...מדליקין". אך עדיין יש מילה מיותרת, לכן ייתכן שיש בגרסה טעות העתקה, או שהסימן שנתן אינו מדויק.

הנוסח הנפוץ כיום

הנוסח הספרדי:
"הנרות הללו [אנחנו] מדליקים, על הניסים [ועל הפורקן ועל הגבורות] ועל התשועות ועל הנפלאות [ועל הנחמות], שעשית לאבותינו [בימים ההם בזמן הזה,] על ידי כוהניך הקדושים. וכל שמונת ימי החנוכה, הנרות הללו קודש [הם], ואין לנו רשות להשתמש בהם אלא לראותם בלבד, כדי להודות לשמך, על ניסיך [ו[על] נפלאותיך] ו[על] ישועותיך (ועל נפלאותיך)." 
הנוסח האשכנזי:
"הנרות הללו אנו מדליקין, (על התשועות ו)על הניסים (ועל התשועות) ועל הנפלאות, (על התשועות ועל המלחמות,) שעשית לאבותינו, בימים ההם בזמן הזה, על ידי כוהניך הקדושים. וכל שמונת ימי חנוכה (אלו), הנרות הללו קודש הן, ואין לנו רשות להשתמש בהן אלא לראותן בלבד, כדי להודות [ולהלל] לשמך [הגדול], על ניסיך [ועל נפלאותיך] ועל ישועתך (ועל נפלאותיך)."
אנקורג'

היסטוריה

אנקורג' היא עיר מתוכננת. פירוש שמה הוא מעגן או היאחזות. היא החלה להיבנות בשנת 1914 על מנת לספק מגורים לעובדי מסילת הרכבת של אלסקה , ואוכלוסייתה גדלה במהירות. הקמת בסיסים צבאיים בסביבותיה, והקמת אזורי תעשייה, החישו את קצב גדילתה.
ב-27 במרץ 1964 התרחשה באנקורג' רעידת אדמה קשה, הקרויה רעידת האדמה של יום שישי הטוב. רעש האדמה הגיע לעוצמה 9.2 בסולם ריכטר, והחריב חלק ניכר מהעיר, על אף מאה ועשרים הקילומטרים שהבדילו בינו לבין מוקד הרעש. רבים נפצעו ותשעה בני אדם נהרגו. נגרם נזק רב לרכוש ובתים נחרבו. כבישי הגישה למקום נותקו ומגדל הפיקוח בנמל התעופה הבינלאומי קרס. צינורות מים נותקו, והתושבים שנאלצו להתקיים במשך מספר ימים ללא מי שתייה, שרדו בזכות שימוש בשלג שהופשר.
כיום העיר נחשבת כעיר הראשית באלסקה וכעוגן כלכלי ותחבורתי. למרות שמדובר בעיר שאינה גדולה בקנה מידה אמריקאי, ריחוקה ממקומות ישוב גדולים אחרים חייב את פיתוחה. בעיר ממוקם נמל התעופה הבינלאומי של אלסקה על שם טד סטיבנס  והיא מהווה צומת חשוב גם לרכבת אלסקה. באנקורג' נמצאים גם בית החולים הגדול באלסקה, ואוניברסיטת אלסקה.

גאוגרפיה

אנקורג' משתרעת על שטח של כ-5,099 קילומטרים רבועים, מתוכם 4,415 קמ"ר שטחים יבשתיים ו-683 קמ"ר שטחי מים. העיר נמצאת בגובה 31 מטר מעל פני הים.
אנקורג' ממוקמת בדרום-מרכז אלסקה, בקו הרוחב בו נמצאות הערים אוסלו, הלסינקי וסנקט פטרבורג. האקלים באנקורג' הוא סובארקטי, לפי ערכי קפן, עם עונת קיץ קצרה וקרה (13 מעלות צלזיוס בממוצע) ועם חורפים קרים ומושלגים (מינוס 15 צלזיוס בממוצע). מספר פעמים התרחשו בעיר סופות שלגים קשות. לדוגמה, בחורף 2002 נמשכה סופת שלגים במשך מעל 24 שעות ברציפות, והשלג נערם לגובה 72 ס"מ, דבר ששיתק את העיר למספר ימים. הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה בעיר הייתה מינוס 38 מעלות צלזיוס.
בגלל מיקומה של אנקורג', שעות האור בקיץ הן ארוכות מאוד, ובחודשי יוני קיימים "לילות לבנים" בהם נראה לעיתים כאילו השמש אינה שוקעת; בעוד בחורף שעות האור מעטות מאוד, ובחודשי דצמבר כאשר מעונן נראה לעיתים כאילו אין כלל זריחה.

דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, נכון לשנת 2010 היו בעיר 291,826 תושבים, 107,332 משקי בית ו-70,544 משפחות. 66.0% מהתושבים הם לבנים, 5.6% אפרו-אמריקאים, 7.9% אינדיאנים, 8.1% אסיאתים ו-2.3% מגזע אחר ו-8.1% משני גזעים או יותר.
ההכנסה החציונית למשק בית בעיר הייתה $73,004 וההכנסה החציונית למשפחה הייתה $85,829. ההכנסה לנפש הייתה $34,678. בערך 5.1% מהמשפחות ו-7.9% מהאוכלוסייה היו מתחת לקו העוני.
בשנת 1991 נשלח על ידי הרבי מליובאוויטש שליח חב"ד, הרב יוסף גרינברג שפתח באנקורג' מרכז יהודי גדול הכולל בית כנסת, מקווה לגברים ולנשים, מוזיאון ליהדות ולזכר השואה ובית ספר יהודי.
Google Assistant

היסטוריה

היישומון הופץ לראשונה במאי 2016 בחנות האפליקציות של גוגל, הוא היה זמין רק למשתמשים בעלי טלפונים חכמים מסדרת פיקסל. לאחר מכן, הוא הופץ למשתמשי אנדרואיד בפברואר 2017. היישומון הפך לזמין למשתמשי iOS רק שלושה חודשים לאחר מכן. היישומון ממשיך לתמוך במגוון רחב של מכשירים וצפוי להיות זמין לכל המשתמשים לקראת סוף שנת 2018.
ב-18 במאי 2016, התקיים כנס המפתחים שבו נחשף הרמקול החכם של גוגל ויישומון Google Allo. בכנס, מנכ"ל גוגל הסביר כי Google Assistant נועד להקל על המשתמשים. כיום, היישומון בפיתוח ומיועד לדוברי אנגלית בלבד. מחשבי לוח של אנדרואיד אינם בעלי גישה ליישומון אך בעתיד יתאפשרו גרסאות שיתאימו למכשירים. Google Pixelbook היה המחשב הראשון בעל גישה ליישומון. בעתיד, מכשירי Android TV צפויים להיות בעלי גישה בלעדית ליישומון.
בדצמבר 2016, השיקה חברת גוגל יישומון בן נוסף המאפשר שיפור חווית משתמשי Google Assistant בכך שהם מאפשרים העברת מידע מכרטיס המכשיר אל היישומון. על מנת לעודד את מפתחי היישומונים לבנות פעולות נוספות שישמשו לשיפור חוויות המשתמש, הכריזה חברת גוגל על תחרות שבה היא תבחר זוכה בעל "היישומון הטוב ביותר". המנצח במקום הראשון יקבל כרטיסים לכנס הפיתוח של חברת גוגל בשנת 2018 והמחאה על סך 10,000 דולר ואילו במקום השני ובמקום השלישי הפרס היה 7,500 דולר.

מאפיינים

המשתמשים מקיימים אינטראקציה ישירה עם היישומון, בדומה ל-Google Now. היישומון מאפשר לתזמן אירועים, תזכורות, לבצע פעולות במחשבון, חיפוש מהיר באינטרנט וכולי. בנוסף, גוגל הכריזה כי היישומון מאפשר זיהוי חפצים דרך מצלמת המכשיר, זיהוי שירים, תמיכה ברכישת מוצרים דרך שירות הקנייה של Google Express ובניית רשימת קניות על ידי גוגל הום.

ביקורת

מגזין PC World דירג חיובית את היישומון ואמר כי היישומון מהווה סיכון תחרותי לצד מפתחי סירי וקורטנה.
מה טובו

"מַה טֹּבוּ" היא תפילה המוזכרת בסידורי הראשונים. התפילה עוסקת בכבוד בית הכנסת, קדושתו, ומעלתו הגדולה.
יש הנוהגים לאומרה בכל יום קודם התפילה בשעה שנכנס לבית הכנסת.

מקור התפילה

מקור התפילה הוא בסדר רב עמרם גאון, ובעקבותיו היא מוזכרת בסידור רש"י ובמחזור ויטרי. בעקבות זאת הוא נדפס כיום בסידורים רבים (בעיקר בסידורים בנוסח אשכנז) בתחילת תפילת שחרית קודם הפיוט 'יגדל אלוהים חי'.
הפסוק הראשון מקורו בברכת בלעם לישראל:
מַה טֹּבוּ אֹהָלֶיךָ, יַעֲקֹב; מִשְׁכְּנֹתֶיךָ, יִשְׂרָאֵל. כִּנְחָלִים נִטָּיוּ, כְּגַנֹּת עֲלֵי נָהָר; כַּאֲהָלִים נָטַע ה', כַּאֲרָזִים עֲלֵי-מָיִם. יִזַּל-מַיִם מִדָּלְיָו וְזַרְעוֹ בְּמַיִם רַבִּים; וְיָרֹם מֵאֲגַג מַלְכּוֹ וְתִנַּשֵּׂא מַלְכֻתוֹ.
— ספר במדבר, פרק כ"ד, פסוקים ה'-ח'
בפשטות, בלעם התייחס לאוהלי המגורים של בני ישראל, ואילו בתלמוד נאמר שהכוונה לבתי כנסת ולבתי מדרש.
המהרש"ל נטה שלא לומר תפילה זו, לפי הנאמר בתלמוד שבלעם התכוון בלבו לקלל את ישראל אלא שמן השמים אילצוהו להפוך את כוונתו ולהוציא מפיו ברכה:
אמר רבי יוחנן: מברכתו של אותו רשע [בלעם] אתה למד מה היה בלבו; ביקש לומר שלא יהו להם בתי כנסיות ובתי מדרשות [אך נאלץ לברכם] - 'מה טובו אהליך יעקב', [ביקש ש]לא תשרה שכינה עליהם - [אך נאלץ לברכם] 'ומשכנותיך ישראל'
— תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ה, עמוד ב'
עם זאת, התלמוד (שם) אומר שברבות הימים כל ברכות בלעם חזרו והתהפכו לקללה, מלבד ברכת 'מה טובו אהליך יעקב' שהיא היחידה שנותרה בעינה כברכה לישראל.
צ’דו

תקציר העלילה

הצ’דו מנסים לשמר את התרבות האפריקאית המסורתית שלהם נגד הסתערות האסלאם שמגובה בתמיכת המלך. אנשי הצ’דו חוטפים את בתו של המלך כמחאה על חיובם להתאסלם ומתחולל מאבק איתנים בין הצדדים. 
כמו בכל סרטיו של עוסמן סמבן, גם כאן הוא מציג מבט אירוני ולא מתפשר על המצב באפריקה הפוסט קולוניאלית. גיבוריו, אנשי העם הפשוטים, התמימים, מוצאים עצמם בעימות עם כוחות גדולים ומניפולטיבים מהם – עימות שאותו הוא מעצב כאגדת עם, ומתבונן בו במבט שקול וקר רוח.

הפקה והפצה

הסרט בוים ונכתב על ידי עוסמן סמבן. צלם הסרט היה ג'ורג' קאריסטן, והוא נערך על ידי פלורנס אימון.
הסרט שודר לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין שהתקיים ב-יולי 1977, ולאחר מכן בניו יורק שבארצות הברית בשנת 1978. בישראל הסרט שודר בינואר 2018 בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים במסגרת "פסטיבל קולנוע אפריקאי".

צנזור הסרט

כמו מספר רב של סרטים שביים וכתב עוסמן סמבן, גם סרט זה צונזר בסנגל בגלל מסרים אנטי מוסלמיים. על פי הדיווח של העיתון האמריקאי, "ניו יורק טיימס", צינזור הסרט לא היה בגלל עניין דתי, אלא משום שסמבן התעקש שבשם הסרט יהיה פעמיים את האות D ‏"Ceddo", בעוד שהממשלה הסנגלית התעקשה שהוא יפורסם עם D אחת "Cedo".
אבה

היסטוריה

בתחילה היה האזור מיושב על ידי שבט נגווה (Ngwa), הקשור לבני האיגבו, עם של ילידים שחומי עור, שרובם שוכנים בדרום-מזרח ניגריה. המקום שעליו נבנתה העיר הועבר לשליטת הממלכה הבריטית על ידי קהילת אזיוקו-אבה (Eziukwu-Aba), והפך למרכז המנהלי של הממשלה הקולוניאלית הבריטית.
ב-1901 הקימה בריטניה מוצב צבאי בעיר, וב-1915 נבנתה מסילת רכבת שחיברה אותה לעיר פורט הארקור, בירת מדינת ריבר-סטייט שבניגריה. ברכבת העבירו מוצרי חקלאות כגון שמן דקלים. ב-1929 פרצה בעיר התקוממות של נשים שכונתה "מהומות נשות אבה" ("The Aba Women Riot") במחאה על המיסים הקולוניאליים.
ב-1967 הקימו בני האיגבו הנוצרים מדינה עצמאית בדרום-מזרח ניגריה בשם ביאפרה, שאבה נכללה בתחומה. אבה אף שימשה לזמן מה בירת ביאפרה, לאחר נפילתה של הבירה המקורית, אנוגו, לידי כוחות ניגריה, ועד שנכבשה בעצמה בספטמבר 1968. ב-1970 הסתיימה המלחמה בתבוסתה של ביאפרה ושילובה מחדש בניגריה.
באזורים סביב העיר חיים כארבעה מיליון אנשים, רובם עובדי אדמה קשי יום שנזנחו על ידי ממשלתם. באזור בארות נפט רבות המשתרעות עד לעיר פורט הארקורט, מרחק של כ-30 קילומטר. צינור באורך 30 קילומטר, מוביל לעיר גז טבעי ממאגר "Imo River" ומספק לעיר אנרגיה לתפעול תחנות הכח המקומיות.

פוליטיקה

תושבי אבה סבלו רבות מאי צדק חברתי ומדחיקה לשוליים על ידי הממשלה. אוקפאבי אסיקה (Ukpabi Asika), שהיה מושל בובה של מזרח ניגריה, התעלם מן העיר, ומושלים שבאו אחריו שיפרו אך במעט את מצבה של העיר מבחינה מדינית-חברתית. בשנות ה-80 חל שיפור במצב כאשר שופרו התשתיות בעיר והוקמו בתי ספר וכבישים. העיר מחולקת לשני אזורי שלטון מקומי, המכונים "אבה צפון" ו"אבה דרום". המרכז של אזור "אבה צפון" נמצא ב-Eziukwu-Aba, והמרכז של "אבה דרום" נמצא ב-Aba Town Hall.

כלכלה

אבה היא עיר מסחרית בעלת מוניטין של תעשיות קטנות וכמה שווקים גדולים, בהם שוק אריאריה (Ariaria market) המפורסם. בעיר, המאוכלסת בצפיפות, מספר רב של אמנים ובעלי מלאכה. המקומיים מכנים את עירם כ"טאיוואן של אפריקה". התעשיות הקטנות, שאינן נתמכות על ידי הממשלה מייצרות בעיקר נעליים, ביגוד, נייר, מוצרי ריהוט, חומרי בניין, משקאות ומוצרי מתכת.

נצרות

הפעילות המיסיונרית הבריטית, שנוהלה על ידי האגודה המיסיונרית הנוצרית (Church Missionary Society; בקיצור CMS)‏, הביאה איתה את הזרם האוונגליסטי לדרום ניגריה וגם לעיר אבה. הכנסייה הראשונה הוקמה בעיר ב-1920 ונקראת St. Michael's Cathedral Anglican Church. הכנסייה מפעילה בתי ספר ברחבי העיר. 
יש בעיר גם נוכחות של הכנסייה הקתולית. St. Joseph Cathedral הייתה כנסייה שנחשבה במשך זמן רב ככנסייה הגדולה בעיר. הכנסייה הקתולית מפעילה בתי ספר ברחבי העיר. 
מקדש אבה ניגריה (Aba Nigeria Temple) הוא המקדש היחידי בניגריה הנמצא בחסות כנסיית המורמונים.

אסלאם

באבה יש קהילת מוסלמים, והמסגד הגדול ביותר בעיר הוא מסגד Hospital Road.

בריאות

בעיר מספר בתי חולים, שהחשובים בהם הם Abia State University Teaching Hospital‏, Wimpole Clinic,‏ Horstman Hospital וכמה בתי חולים פרטיים.

תחבורה

העיר מחוברת לרשת הרכבות הניגרית ומשמשת גשר תחבורתי לערים השכנות. היא גם מקושרת היטב ברשת כבישים לערים פורט הארקורט, איקוט אקפנה (Ikot Ekpene), אוורי (Owerri) ואומואהיה (Umuahia).

ספורט

קבוצת אניימבה אינטרנשיונל (Enyimba International F.C) היא קבוצת הכדורגל המרכזית של העיר. הקבוצה מכונה "הפילים של העם" ("The Peoples Elephant"), והיא האהודה ביותר בעיר.