google/wiki40b huggingface dataset:
רורי מק'קאן

ביוגרפיה

נולד בגלאזגו, סקוטלנד. לפני שהחל בקריירת משחק, הוא עסק בגננות של אחוזות בדרום העיר ובצבעות. משחקו הראשון היה בפרסומת לדגני בוקר, בהם היה לבוש בווסט וקילט. בשנת 2002 הופיע בסדרת הטלוויזיה The Book Group, שם שיחק מאמן אישי נכה, וזכה על תפקיד זה בפרס באפט"א הסקוטי. לאחר מכן שיחק במספר תפקידים כפיוטר הגדול בסדרה "פיוטר בגן עדן" וכאיש דת בסדרה הבריטית, Shameless. בשנת 2004 הופיע בסרט אלכסנדר. בשנת 2008 הופיע בדוקודרמה מבית ה-BBC "גיבורים ונבלים", בה שיחק את אטילה ההוני. משנת 2011 מופיע כסנדור "כלב השמירה" קלגאן בסדרה משחקי הכס המבוססת על ספרי שיר של אש ושל קרח ברשת HBO.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפעולה "XXX: הילוך גבוה" לצד וין דיזל וסמואל ל. ג'קסון. 
גובהו של מק'קאן הוא 1.98 מ'.
VGTRK

היסטוריה

ב-13 ביולי 1990 הוקמה חברת הטלוויזיה והרדיו הממלכתיים של רוסיה (Гостелерадио), כגוף אחזקות תקשורת ולמחרת הוקמה החברה הממלכתית הרוסית לשידורי רדיו וטלוויזיה (ВГТРК) - חברת אחזקות תקשורת של המדינה. יושב ראש הסובייט העליון, בוריס ילצין הורה לראש הממשלה דאז, איוואן סילאייב למצוא בניין שממנו תוכל לשדר החברה וערוציה. החברה התמקמה במבנה במוסקבה.
ב-8 במאי 1998 הוקמו חברות-בת לשידורי טלוויזיה ורדיו ב-88 מחוזות רוסיה, חברות שהוכפפו לחברה הממלכתית הרוסית לשידורי רדיו וטלוויזיה (ВГТРК) ואִפשרו הקמת ערוצי בת אזוריים ובכך החל הערוץ לשדר ב-54 שפות עממיות ברוסיה, כשהחברה הופכת לחברת אחזקות התקשורת הגדולה באירופה.
בשנת 2012 עברה החברה מיתוג מחדש. סמל החברה שונה ועיצוב הרקע לערוצי הטלוויזיה שונה אף הוא.
פוטומטריה (ספר)

טבע הפוטומטריה

הספר של למברט הוא ניסויי ביסודו. ארבעים הניסויים שמתוארים על ידי למברט בפוטומטריה נערכו על ידי למברט בין השנים 1755 עד 1760, אחרי שהוא החליט לכתוב חיבור על המדידה של אור. העניין שלו ברכישת מידע ניסויי נפרש על פני תחומים רבים: אופטיקה, תרמומטריה, פירומטריה, הידרומטריה ומגנטיות. העניין שהיה ללמברט במידע ניסויי והאנליזה שלו, שמופיע באופן כה ברור בפוטומטריה, נראה בבירור גם במאמרים וספרים אחרים שלמברט הפיק. בשביל עבודתו האופטית, רק ציוד מועט ביותר הספיק: כמה שמשות זכוכית, עדשות קמורות וקעורות, מראות, מנסרות, נייר ולוח לנייר, פיגמנטים, נרות, ואמצעים למדוד מרחקים וזוויות.
הספר של למברט הוא גם מאוד מתמטי באופיו. למברט ידע שהטבע הפיזיקלי של האור עוד לא התברר (היה זה כ-150 שנה לפני שהגישה של דואליות גל-חלקיק התבססה), הוא היה משוכנע שהאינטראקציה של האור עם חומרים והאפקטים שלו על ראייה ניתנים לכימות. המתמטיקה הייתה בעבור למברט לא רק הסימן המובהק לכימות הזה אלא גם הסימן המובהק לריגורוזיות. בספר הוא השתמש באלגברה ליניארית ובחשבון אינפיניטסימלי באופן אקסטנסיבי ובביטחון שלא היה נפוץ בחיבורים על אופטיקה באותה התקופה. בהיבט הזה, פוטומטריה הוא מאוד לא אופייני לחיבורים מאמצע המאה ה-18.

כתיבת ופרסום הפוטומטריה

למברט החל לערוך ניסויים פוטומטריים ב-1755 ובאוגוסט 1757 היה לו מספיק חומר כדי להתחיל לכתוב. מהרפרנסים בפוטומטריה והקטלוג של הספרייה שלו שנכתב אחרי מותו, עולה בבירור כי למברט הכיר היטב את החיבורים על אופטיקה של ניוטון, בוגה, אוילר, הויגנס, סמית וקסטנר. הוא השלים את הפוטומטריה בפברואר 1760 והמדפיס הוציא לאור את הספר ביוני 1760.

השפעה מאוחרת

פוטומטריה הציגה התקדמויות משמעותיות וזה היה, ייתכן, מהסיבות הללו במיוחד שהופעתה נתקבלה באדישות יחסית. השאלה האופטית המרכזית באמצע המאה ה-18 הייתה: מהו טבע האור?, חיבורו של למברט לא היה קשורה לנושא זה כלל, ולכן הפוטומטריה לא זכתה להערכה סיסטמטית מיידית, ולא הפכה לחלק מהזרם המרכזי של המדעים האופטיים. ההערכה הראשונה לפוטומטריה הופיעה ב-1766 בתרגום הגרמני של גאורג קלוגל לסקירה של האופטיקה שנעשתה של פרסטלי משנת 1772. פוטומטריה לא זכתה להערכה רצינית ולקריאה מעמיקה עד קרוב למאה שנה אחרי פרסומה, כאשר בעקבות התפתחות מדע האסטרונומיה והמסחר בתאורת גז התעורר הצורך בפוטומטריה. חמישים שנה מאוחר יותר, הנדסת תאורה לקחה את התוצאות של למברט כבסיס לחישובי תאורה שנלוו להתפשטות הגדולה של התאורה בתחילת המאה ה-20. חמישים שנה מאוחר יותר, גרפיקה ממוחשבת לקחה את התוצאות של למברט כבסיס לחישובי Radiosity הדרושים כדי להפיק תצורות ארכיטקטוריות. לפוטומטריה, לפיכך, הייתה השפעה גדולה ועמוקה, אך מאוחרת ביותר על ההתפתחות של הטכנולוגיה והמסחר אחרי שהמהפכה התעשייתית התבססה, וזאת הסיבה מדוע הספר הזה היה ברשימה שנמנתה בספר Printing and the Mind of Man.
ירוסלב קאליצין

יָרוֹסְלַב לְיוּבּוֹמִירוֹב קָאלִיצִין (בבולגרית: Ярослав Любомиров Калицин;‏ 3 בספטמבר 1911, שומן, ממלכת בולגריה – סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) היה פקיד ציבור בולגרי, פעיל בכיר בארגון ראטניק, המשנה לראש הקומיסריון לשאלות יהודיות והממונה על מבצע גירוש יהודי תראקיה במהלכו נעצרו 4,219 יהודים, ובהמשך גורשו רובם למחנה ההשמדה טרבלינקה.

ביוגרפיה

ירוסלב קאליצין נולד בשומן ובהמשך עברה משפחתו לסופיה ובה סיים בית ספר תיכון. הוא היה מהפעילים המרכזיים של הארגון האנטישמי ראטניק תחת פטר גברובסקי ואלכסנדר בלב. עם הקמת הקומיסריון לשאלות יהודיות צורף אליו קאליצין ובהמשך התמנה למשנה לראש הקומיסריון אלכסנדר בלב.
בראשית פברואר 1943 הושלמה בקומיסריון עבודת מטה שכללה תוכנית מפורטת לגירושם של יהודי תראקיה ומקדוניה, לקראת חתימת הסכם עם הגרמנים. במסגרת זו הציע קאליצין חלופות ליישומה של תוכנית הגירוש ובכלל זה הקמתם של 3 מחנות מעבר בבולגריה, בדופניצה, ראדומיר ובלגואבגרד. ב-22 בפברואר 1943 חתמו אלכסנדר בלב בשם בולגריה ותיאודור דנקר בשם גרמניה הנאצית על הסכם בדבר גירושם של 20,000 יהודים מהשטחים שסופחו לבולגריה - תראקיה ומקדוניה הווארדארית. שטחים אלו סופחו בתמורה להצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי. 
קאליצין מונה לאחראי על מבצע גירוש יהודי תראקיה וקבע את מפקדתו בקסנתי. בלב אישר את תוכניתו להקמת מחנות המעבר בבולגריה. הגירוש אמור היה להתנהל כמבצע צבאי וכלל תכנון פרטני לשעות המעצר ואמצעי ההובלה והגירוש של יהודי תראקיה.
ב-4 במרץ לפנות בוקר בוצעה אקציה ברחבי תראקיה ובמהלכה נעצרו 4,219 יהודים, מרביתם מהערים: קוואלה, קומוטיני, קסנתי, דרמה, סרס ואלכסנדרופולי. הם הובלו למקומות ריכוז בדרך כלל מחסני טבק נטושים ומשם לאחר יממה הועברו ברכבות פתוחות למחנות המעבר בבולגריה. בהמשך הועברו לעיר לום, הועלו על 4 מעבורות שהובילו אותם לווינה, משם הועברו ברכבות לקטוביץ וממנה לטרבלינקה. רק כ-100 מהמגורשים ניצלו.
במאי 1943 לאחר גירוש יהודי סופיה, ניהל קאליצין מבצע מעצרים בקרב הנהגת יהדות קיוסטנדיל ושילח את העצורים למחנה הריכוז סומוביט.

אחריתו

ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה ברחבי בולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית ונתמכה על ידי הצבא האדום אשר כוחותיו כבשו את סופיה בערבו של אותו היום. קימון גאורגייב התמנה לראש הממשלה ואנטון יוגוב מהמפלגה הקומוניסטית הבולגרית לשר הפנים. הוקם בין דין מיוחד לשפיטת משתפי הפעולה עם הנאצים. ירוסלב קאליצין הועמד לדין וב-7 במרץ 1945, הורשע ונדון ל-15 שנות מאסר, קנס של 500,000 לבות והחרמת רבע מרכושו. להרשעה נלווה קלון למשך 16 שנים. קאליצין הלך לעולמו בסופיה. הוא היה נשוי ואב לבן אחד בשם ליובומו.
צ'רנגו

הצ'רנגו (גם: גיטרה אנדית) הוא כלי פריטה דרום-אמריקאי ממשפחת הלוּט. אורכו כ-66 ס"מ. לצ'רנגו יש מספר בתים (שריגים) הנע בין 5 ל-18, ו-5 זוגות מיתרים.

מבנה

לפי המסורת גב הצ'רנגו נבנה משריון מיובש של ארמדילו ותיבת התהודה, הצוואר וכו' נבנו מעץ. כיום, הצ'רנגו מיוצר לרוב בצורת קערה מעץ בניסיון לחקות את צורת שריון הארמדילו. בניגוד לרוב הכלים ממשפחת הלוּט העשויים מעץ, הגוף והצוואר עשויים מגוש (בלוק) יחיד של עץ, המגולף לצורת השריון. האורך הכולל של צ'רנגו טיפוסי הוא כ-66 סנטימטר, כשאורך הצוואר הוא 37 סנטימטר.

כיוון

כיוון הצ'רנגו משתנה, שני הכיוונים הנפוצים ביותר לצ'רנגו של 5 זוגות מיתרים הם (מלמעלה למטה):
לה מינור (Am):
G (סול).
C (דו).
E (מי).
A (לה).
E (מי).
מי מינור (Em):
D (רה).
G (סול).
B (סי).
E (מי).
B (סי).
נהוג לכוון את זוג המיתרים השלישי (האמצעי) בהפרש של אוקטבה זה מזה.
אלון מצוי

תיאור העץ

גובה האלון המצוי משתנה ממטר אחד (כאשר הוא סובל מרעייה מוגברת של עיזים) ועד 8 מ' ויותר במקומות לחים ובמקומות בהם יש הגנה על העץ. עליו גלדניים בעלי שפה משוננת, מה שהופך אותם לעיתים לקוצניים, בעיקר בעצים נמוכים באזורי חורש סבוך (ככל הנראה כדי למנוע את אכילתו על ידי בעלי-חיים). העלים קרחים משני צידיהם, צבעם ירוק כהה ואורכם עד 6-7 ס"מ. 
באביב פורח האלון, כשפרחיו הזכריים ערוכים במעין "עגילים" המשתלשלים מבסיס הענפים החדשים, ופרחיו הנקביים בקבוצות קטנות בחלק העליון של ענפים אלו. ההאבקה נעשית באמצעות הרוח, ומיד אחריה נושרים עגילי הפרחים הזכריים בשלמותם. הבשלת הפרי איטית ונמשכת כ-18 חודשים לאחר האבקת הפרחים. הפירות הם בלוטים שאורכם 3-4 ס"מ וקוטרם 2-3 ס"מ, הנתונים בתוך מעטפת קשקשים נוקשה המכונה "ספלול". הם מבשילים בראשית החורף ומופצים באמצעות מכרסמים, עורבנים ועופות נוספים. לעומת זמן ההבשלה הממושך, כושר הנביטה שלהם מוגבל, והם יכולים לנבוט רק בחורף הראשון לאחר הבשלתם.

תפוצת העץ

האלון המצוי הוא עץ הבר הנפוץ ביותר בארץ ישראל והמרכיב העיקרי הבונה את החורש בכל אזור ההרים בחבל הים תיכוני. האלון עמיד למדי בטמפרטורות גבוהות ויובש וכן בתנאים של כריתה ורעייה. בגליל ובכרמל יוצר האלון המצוי, יחד עם אלה ארץ ישראלית, חורשים סבוכים שקשה לחדור אליהם. בעבר היו חלקים גדולים מארץ ישראל מכוסים ביער אלון מצוי, אולם בזמן מלחמת העולם הראשונה כרתו העות'מאנים יערות שלמים לצורכי המלחמה,] וכך נשארו רק חלקים קטנים יחסית מאותם יערות.
עצי אלון עתיקים נשמרו במקומות שונים בשל קרבתם למקומות קדושים. מעריכים כי גילם של הפרטים הללו מגיע לכמה מאות שנים, אולם לא ניתן לקבוע את הגיל משום שגזע האלון אינו מייצר טבעות שנתיות. אחד הפרטים העתיקים ביותר ששרדו היה האלון המכונה "אשל אברהם" במערב חברון, בצד הכביש לתפוח. יש המעריכים את גילו של עץ זה בכ-850 שנה, ונקשרו אליו מסורות רבות הקשורות באברהם. ב-1995 נכרת העץ לאחר שהתייבש כליל.
ריכוזים נוספים של עצי אלון עתיקים קיימים בחורשת הארבעים בכרמל, בהר הבתרים וקבר נבי חזורי בחרמון, ועוד. אלון מצוי הוא ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.
בעולם נפוץ האלון המצוי באזור המזרח התיכון, מצפון אלג'יריה ועד טורקיה.

שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו

ברפואה הקלאסית שימשו מיני אלון אחדים ובלוטיהם לעצירת שטפי דם, לעצירת דימומים אצל נשים, לריפוי שיעול מדמם ולהשחרת השיער. בימי הביניים ציינו רופאים ערבים כי בלוטי האלון משמשים תרופה לעצירת שתן, לטיפול בכאבים בגרון, בדלקות ובפצעים, וכן לכיווץ פי העטרה. רופאים אלו ציינו כי מן הבלוטים מופק גם סם מכווץ, העוצר שטפי דם ושלשולים, וכן סם הסותר רעלים. ברפואה העממית בימינו משמשים בלוטי האלון המצוי לעצירת שלשול, לטיפול בכאבים ובבעיות במעיים, ובתור סם משתן.
ירון ניסקי ודורון צור

ירון ניסקי ודורון צור הם תסריטאי טלוויזיה ישראלים, אשר המוטיבים המרכזיים ביצירתם הם סאטירה והומור שחור. השניים הם שותפים קבועים לכתיבה.

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו. וכן חסר מידע ביוגרפי בסיסי, כגון: מתי ואיפה נולדו? היכן גדלו? באילו נסיבות נפגשו והתחילו לשתף פעולה?.
בתחילת דרכם היו השניים מעורבים בעריכתו ובכתיבתו של המגזין הקומי "סטיות של פינגווינים". ב-2004 יצרו ניסקי וצור, במשותף עם המעצב הגרפי אוהד אלימלך והבמאי אסף הראל, את הסדרה המונפשת זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה "מ.ק. 22" המבוססת על חוויותיהם המשותפות כחיילי אפסנאות בצה"ל. הסדרה זכתה לשבחי הביקורת אך שרדה עונה אחת בלבד שאחריה שיתפו ניסקי וצור פעולה עם הראל והיו בין הכותבים הראשיים בתוכנית האירוח בהנחייתו, "כל לילה עם אסף הראל". הן "מ.ק. 22" והן "כל לילה עם אסף הראל" נחשבו לתוכניות פרובוקטיביות מהרגיל בנוף הטלוויזיה הישראלית. כך למשל צונזרו קטעים מתוך "מ.ק. 22" בעת ששודרה בערוץ 2.
ניסקי וצור היו הכותבים המובילים בצוות התסריטאים של הסדרה הקומית-דוקומנטרית "Red Band" מ-2008, שכלל גם את שרון קנטור, דרור נובלמן, איתי רייכר, בני בשן וארי פפר. עונתה הראשונה של הסדרה זיכתה אותה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריט הקומי הטוב ביותר. הם גם היו הכותבים הראשיים בעונתה הראשונה של תוכנית האירוח "מה קשור?" בהנחייתם של חברי שלישיית מה קשור.
ב-2010 יצרו צור וניסקי סדרת אנימציה בשם Security 7, המספרת את סיפורם של חיילי הצבא האמריקאי באפגניסטן, וכן שימשו כתסריטאים של התוכנית "מי שואל אותך?" בערוץ 2.
בנקאות אסלאמית

בנקאות אסלאמית היא בנקאות המבוססת על עקרונות השריעה האוסרת גביית ריבית בדומה לדיני ההלכה היהודית.

המחלוקת באסלאם על הריבית המודרנית

מאז שנות הארבעים של המאה ה-20 מתנהל דיון בין חכמי הדת המוסלמים בשאלת היחס לריבית המודרנית. דעת רוב חכמי הדת היא שאין הבדל עקרוני בינה לבין הריבית המתוארת בקוראן, והיא אסורה. אמנם רבים מהמלומדים המוסלמים סבורים שיש הבדל עקרוני: הריבית שנאסרה בקוראן היא הריבית שהייתה נהוגה אז והאיסור נועד בעיקר להציל את העניים בחברה מניצול, ואילו הריבית המודרנית בעיקרה אינה מכוונת לעניים אלא להשקעות ובזה היא מניעה את הכלכלה.
נשימה מעגלית

נשימה מעגלית (באנגלית: Rebirthing) היא שיטת טיפול המבוססת על תרגול נשימה שמטרתה היא טיפול בבעיות רגשיות, שחרור מתחים, שינוי דפוסי התנהגות וכדומה. השיטה מתבססת על ההנחה שבעיות רגשיות רבות נובעות מזכרונות מודחקים מתקופת הלידה והילדות המוקדמת. אלו יוצרים, לטענת העוסקים בשיטה, "חסימות" שתהליך הנשימה המעגלית מאפשר "פתיחה" שלהן. בשנים האחרונות השיטה צוברת פופולריות ברחבי העולם כחלק מגל הניו אייג'. יחד עם זאת, אין מחקרים מבוקרים שמעידים על יעילותה.

היסטוריה

לאונרד אור וסונדרה ריי פיתחו את שיטת הנשימה המעגלית בשנת 1974. לאונרד אור חווה הארה אשר נגרמה, לטענתו, על ידי צורת נשימה שונה. באותה הארה הוא חווה מחדש, לטענתו, זיכרונות מלידתו. אור האמין שעל ידי חזרה לחוויית הלידה תוך כדי ביצוע נשימה מעגלית ניתן לבצע ריפוי של "טראומת הלידה".

עקרונות השיטה

נשימה מעגלית היא נשימה מודעת בה נשמר הרצף בין קצה השאיפה וקצה הנשימה. ההימנעות מהפסקות יוצרות "עיגול" ו"רצף" של הנשימה. לדעת המטפלים, טכניקת הנשימה מביאה את המתרגל למצב בו התנגדויות והגנות האופייניות להתנהגותו נחלשות, דבר המאפשר העלאת זיכרונות, רגשות ותחושות שנסתרות מ"התודעה המודעת" שלו. לדעתם, השילוב של רגיעה עמוקה, פתיחות של הגוף והרוח וקליטה מוגברת של חמצן מסייע בטיפול בדברים שחוסמים את "הזרימה הטבעית" של הגוף.
נאג'את אל האשמי

נאג'את אל האשמי (Najat El Hachmi‏; נולדה ב-2 ביולי 1979, מרוקו) היא סופרת מרוקאית וספרדית.

חייה

בגיל 8 היגרה עם משפחתה לקטלוניה, ספרד. למדה ספרות ערבית באוניברסיטת ברצלונה. התחילה לכתוב בגיל 12 וממשיכה לכתוב עד היום, בהתחלה בתור תחביב ומאוחר יותר כאמצעי להביע חששות או כדי לשקף וליצור מציאות משלה, כמשתייכת לשתי תרבויות. מתגוררת בעיר גרנולרס (Granollers) ליד ברצלונה.

קריירה

ספרה הראשון, Jo també sóc catalana (אני גם קטאלנית, 2004) הוא אוטוביוגרפי לחלוטין ומתמודד עם הנושא של זהות והעצמת תחושת השייכות שלה למדינתה החדשה. ב-2005 השתתפה באירוע שמומן על ידי המכון האירופי לים התיכון (European Institute of the Mediterranean) יחד עם כותבים קטאלנים ממוצא זר כמו: מתיו טרי (Matthew Tree), סלאח ג'אמל (Salah Jamal), לילה קרוש (Laila Karrouch) ומוחמד חאיב (Mohamed Chaib). במהלך יריד הספרים של פרנקפורט (Frankfurt Book Fair) באוקטובר 2007 שבו התרבות הקטאלנית הייתה אורחת כבוד, היא ביקרה במספר ערים גרמניות כדי להשתתף בכנסים בהם היא שיתפה בנקודת המבט הייחודית שלה על ספרות עכשווית קטאלנית. אל האשמי מופיעה תכופות בתקשורת, למשל ברדיו קטלוניה (Catalunya Radio) והעיתון Vanguardia.
ב-2008 זכתה באחד הפרסים היוקרתיים של התרבות הקטלונית, פרס רמון לול (Ramon Llull prize) עבור ספרה "הפטריארך האחרון" L'últim patriarca (The Last Patriarch). הספר מגולל את קורותיהם של מהגרים מרוקאים לספרד. פטריארך שהוא לעיתים עריץ, מתעמת עם בתו שחורגת מהערכים המסורתיים של המולדת הישנה כדי להשתלב בתרבות החדשה, התרבות המודרנית שבה היא מוצאת את עצמה.
יהודה הרצל הנקין

תולדות חייו

נולד בשנת תש"ה (1945) בפנסילבניה שבארצות הברית. אביו, ד"ר אברהם הלל הנקין, היה מראשי החינוך היהודי בניו הייבן שבקונטיקט. בצעירותו למד בישיבת "רבינו יעקב יוסף" (RJJ) שבניו יורק, לצד שנה אחת (תשכ"ב) בה למד בישראל בישיבת כרם ביבנה. לאחר מכן למד ב"ישיבת ארץ ישראל" (שבברוקלין) אצל הרב יהודה גרשוני, ממנו נסמך להוראה. כמו כן למד כחמש שנים אצל סבו, הפוסק המפורסם הרב יוסף אליהו הנקין, ובשנת תשל"א נסמך גם ממנו להוראה.
לאחר נישואיו, בשנת תשל"ב (1971) עלה לארץ ישראל, ואחרי מגורים זמניים בשכונת רמת אביב עבר להתגורר בעיירת הפיתוח בית שאן, ונתמנה לרב האזורי של בקעת בית שאן ודרום הגולן. במהלך כהונתו בתפקיד זה החל לפרסם תשובות בהלכה, ובשנת תשמ"א (1980) הוציא את הכרך הראשון של תשובותיו ההלכתיות, "שאלות ותשובות בני בנים". בפתחו של הספר, באופן בלתי-שגרתי, מופיעות הסכמות מרבנים הנמנים עם כל קצווי הקשת האורתודוקסית - למן הרב משה פיינשטיין והרב מנשה קליין, דרך הרב אליעזר יהודה וולדינברג (בעל ה'ציץ אליעזר') והרב עובדיה יוסף, וכלה ברב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב מרדכי אליהו.
בשנת תשמ"א (1981) עבר לכהן כרב המושב הקהילתי מתתיהו (סמוך למודיעין) שהוקם על ידי גרעין עולים מארצות אנגלו-סאקסיות, אך כעבור שנה עזב את תפקידו בעקבות חיכוכים פנים-קהילתיים, ועבר לגור בירושלים, בה הוא מתגורר כיום. עד שנות התשעים כיהן כחבר הנהלת "אוצר הפוסקים" והאחראי על קשריה בארצות הברית. עם הקמת מדרשת נשמת על ידי אשתו, הרבנית חנה הנקין, ובעקבות ייסוד תוכנית יועצות הלכה של המדרשה, הוא משמש כיום כסמכות ההלכתית המפקחת על התוכנית וראש צוות הבחינות שלה.
באמצע שנות התשעים, בתגובה לתסיסה פוליטית בקרב רבני הציונות הדתית (על רקע אירועי יורם שקולניק, ברוך גולדשטיין ומשפטו של הרב עידו אלבה), ייסד כתב-עת רבני בשם "קשוט", יחיד מסוגו באותה שעה. כתב-עת זה הופיע כרבעון, בעריכת הרב הנקין ובמימונו, ולאחר שנתיים וחצי (כתריסר גליונות) נסגר. על כותבי המאמרים שהתפרסמו בו נמנה בין השאר הרב שלום משאש, רבה הראשי של ירושלים.
לזוג הנקין שישה ילדים. בנו הרב איתם הנקין נרצח עם רעייתו נעמה בחג הסוכות ה'תשע"ו, 1 באוקטובר 2015, בפיגוע ירי. בן נוסף הוא ההיסטוריון הצבאי ד"ר יגיל הנקין.
אלכסנדרה ברק

שנותיה הראשונות

ברק נולדה באיזלינגטון בשנת 1988. אמה היא מליסה בל שהייתה זמרת בעברה וחברה בלהקה הנקראה "Soul II Soul". לברק אחות בשם צ'נסי ושני אחים בשם דייוויד וארון. הוריה התגרשו בשנת 1992. ברק למדה שיעורי ריקוד מגיל חמש. בגיל 12 נכנסה לתחרות כישרונות שנקראה "Star for a Night".

2005-2008: The X Factor

ברק נבחנה לעונה השנייה של האקס פקטור אך נפסלה במהלך שלבי המיון ובאותה עונה ניצח בסוף הזמר שיין וורד. לאחר מכן לקחה ברק שיעורי פיתוח קול ושירה מקצועית והתקבלה לעונה החמישית והודרכה כל ידי השופטת שריל קול. ב-13 בדצמבר 2008 נערך הגמר של התוכנית ובו זכתה ברק במקום הראשון עם למעלה משמונה מיליון קולות. בגמר שרה ברק את השיר "Hallelujah" של הזמר לאונרד כהן. לאחר מכן השיר יצא לאור כסינגל הראשון שלה והגיע לראש המצעדים.

2009-2010: Overcome

בפברואר 2009 חתמה ברק על חוזה הקלטות עם חברת אפיק רקורדס. ב-12 באוקטובר 2009 הופץ הסינגל השני מהאלבום, שיתוף פעולה עם הזמר פלו ריידה שנקרא "Bad Boys". השיר הגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת. שבוע לאחר יציאת הסינגל השני, בתאריך ה-19 באוקטובר יצא אלבום הבכורה של ברק שנקרא "Overcome" האלבום זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת ונמכר בלמעלה ממיליון וחצי עותקים עותקים ברחבי העולם. הסינגל השלישי מהאלבום היה "Broken Heels" שהופץ ב-18 בינואר 2010. ב-3 במאי שוחרר הסינגל הרביעי מהאלבום שהיה דואט עם הזמר פיטבול ונקרא "All Night Long". הסינגל החמישי שהופץ מהאלבום היה "Start Without You" שהופץ ב-31 באוגוסט 2010 והגיע למקום הראשון במצעד השירים בממלכה המאוחדת. בדצמבר 2010 שיחררה ברק את האלבום שלה בעריכה מחודשת עם רצועות חדשות אשר לא נכללו בראשון והסינגל הבא שהיא הפיצה ממנו היה החמישי והאחרון שנקרא "The Silence".

2011-2012: Heartbreak on Hold

ב-14 בינואר 2011, יצאה ברק לסיבוב ההופעות של האלבום הראשון שלה שנקרא "All Night Long Tour". המסע כלל 35 הופעות והסתיים ב-14 באוגוסט. לאחר סיום מסע ההופעות שלה ברק החלה לעבוד על אלבומה השני יחד עם אמנים כמו ני-יו וברונו מארס. ב-9 במרץ 2012 שיחררה ברק את הסינגל הראשון מאלבומה בחדש שנקרא "Elephant". הסינגל השני מהאלבום נקרא "Let It Go" והופץ ב-27 במאי. אלבומה השני של ברק שוחרר ב-4 ביוני 2012 ונקרא "Heartbreak on Hold".

2013-הווה: The Truth Is

בסוף שנת 2012 החלה ברק לעבוד על חומרים לאלבום חדש. ב-23 בדצמבר שיחררה ברק מיני אלבום המכיל שירים של חג המולד בשם "Christmas Gift". בפברואר 2013 החלה ברק להקליט את אלבומה החדש.
ב-1 בספטמבר 2013, יצא מיני האלבום השני של ברוק שנקרא: "NewRules#".

חיים אישיים

בשנת 2009 החלה ברק לצאת עם חבר ילדות שלה אך השניים נפרדו ב-2011. בסוף שנת 2011 החלה ברק לצאת עם ג'רמיין דפו שחקן ב-טוטנהאם הוטספר אך השניים נפרדו לאחר כמה חודשים.
טעם טוב

עלילה

צוקר-מינור חזר מ"המסע הגדול", אשר כלל ביקור בשמונה מושבות, אל ביתו בגנמר, אחד הלוויינים המלאכותיים המקיפים את הירח. החברה המופנמת של גנמר מתמחה בעיצוב מזון בעזרת מחשבים, אשר אותו הם מייצאים אל כל המושבות. החברה בגנמר פיתחה אמות מידה לפיהם האוכל ה"טבעי" הוא "מלוכלך", והם נמנעים מאכילתו. בני גנמר מומחים בהכנת המזון המלאכותי, ויש מהם אף שמסוגלים לזהות בדיוק באיזה מסדרון הכינו את המצרכים עבור מזון ספציפי. לאחר חזרתו מבקש צוקר-מינור להשתתף בתחרות המזון השנתית, בה הוא מתכוון ליצור סוג חדש של אוכל.
למרות מורת רוחם של הוריו ואחיו הבכור, צוקר מינור משתתף בתחרות ואף מנצח בה. כאשר הוא נשאל על ידי רב האומן, אשר יכול לטעום ולנתח את האוכל אותו הוא אוכל עד לפרט הקטן ביותר, מה הוא סוד הצלחתו, צוקר מינור מגלה לו כי הוא לא השתמש במולקולות מחשב בעלי עיצוב מלאכותי, אלא בשום אמיתי. צוקר מינור טוען שעיבוד של מחשב לא יכול לשכפל את המורכבות של האורגניזם החי.
האומן, וכל החברה הגנמרית, סולדים מהפרה זו של כללי הטעם הטוב, וצוקר מינור מוגלה מגנמר.
בית הדין לבוררות בספורט

בית הדין לבוררות בספורט (באנגלית: Court of Arbitration for Sport, בראשי תיבות CAS; ובצרפתית: Tribunal arbitral du sport,‏ בראשי תיבות TAS) הוא גוף בינלאומי מעין-שיפוטי, אשר הוקם על מנת להכריע במחלוקות בנוגע לספורט. מטה בית הדין נמצא בלוזאן שבשווייץ ויש לו בתי דין גם בניו יורק שבארצות הברית ובסידני שבאוסטרליה. בנוסף מוקמים בתי דין זמניים בערים המארחות משחקים אולימפיים.

סמכות בית הדין

בית הדין רוכש את הסמכות לדון בסכסוך פלוני מכוח הסכמת הצדדים לאותו סכסוך, וספציפית על ידי כתב בוררות, הנעשה בין אותם צדדים. האמנה האולימפית קובעת כי כל סכסוך בקשר למשחקים האולימפיים יידון בפני בית הדין.
כל התאחדויות הספורט הבינלאומיות הכירו בסמכותו של בית הדין לפחות בקשר לסכסוכים מסוימים. מכוח המילוי אחרי הקוד הבינלאומי נגד סמים בספורט מ-2009 מכירות כל החתומות על הקוד בסמכות בית הדין בקשר להפרת הכללים בנושא זה. בפועל חלק ניכר מן התיקים המתבררים בפני בית הדין עוסקים בטענות על שימוש בסמים על ידי ספורטאים.
ערכאת הערעור על החלטות בית הדין היא בית המשפט העליון הפדרלי של שווייץ. ערעורים המוגשים לו מתקבלים לעיתים רחוקות ובדרך כלל על בסיס פגמים פרוצדורליים בהליך שבפני בית הדין ולא מנימוקים לגופו של עניין. עד מרץ 2012 התקבלו שבעה ערעורים בלבד וששה מהם התקבלו מטעמים פרוצדורליים.

תולדות בית הדין

בית הדין הוקם במסגרת הוועד האולימפי הבינלאומי בשנת 1984. בשנת 1994 נטען במסגרת ערעור שהוגש על החלטת בית הדין כי הוא איננו גוף חסר משוא פנים. בפסק הדין קבע בית המשפט הפדרלי העליון של שווייץ כי בית הדין הוא מוסד בוררות לגיטימי, ועם זאת הצביע על הקשרים המרובים בין בית הדין לבין הוועד האולימפי הבינלאומי. בעקבות זאת נעשו בבית הדין רפורמות שונות על מנת להופכו עצמאי יותר מהוועד האולימפי הבינלאומי מבחינה ארגונית ופיננסית. הרפורמה המשמעותית ביותר הייתה הקמתה של המועצה הבינלאומית לבוררות בספורט (ICAS), שקיבלה לידיה את הפעלת בית הדין במקום הוועד האולימפי הבינלאומי. עם השנים ביסס בית הדין את סמכותו והמוניטין שלו כבית הדין הבינלאומי העליון לספורט.
בית הדין ממעט להתערב בהחלטות של שופטי ספורט אודות הישגים וניקוד במהלך תחרויות ספורט, ומתערב בהן בדרך כלל רק כאשר מצויה ראיה ברורה לכך שהשופטים פעלו בחוסר תום לב.
בית הדין נדרש מדי פעם לדון בסכסוכים בעלי מרכיב פוליטי. כך, בשנת 2006 קיבל בית הדין את טענתה של גיברלטר כי היה בסיס לבקשתה להתקבל כחברה באופ"א וכפה על הארגון להעניק לה חברות זמנית. עם זאת, בקונגרס אופ"א שנערך לאחר מכן נדחתה בקשת החברות של גיברלטר ברוב גדול בעקבות מסע שתדלנות של ספרד, וזאת על אף החלטתו של בית הדין. במקרה אחר, ב-2010, הובאה בפני בית הדין טענת התאחדות הכדורגל של צפון אירלנד כנגד פיפ"א על כך שלא מנעה מהתאחדות הכדורגל של אירלנד מלקבל ספורטאים שנולדו בצפון אירלנד ולא היה להם קשר דם עם הרפובליקה האירית. בית הדין קיבל את טענת פיפ"א וההתאחדות האירית כי הן יישמו את הכללים בנדון באופן תקין.
בניין המשרדים של בית הנבחרים פורד

היסטוריה

לפני בנייתו של בניין פורד היו ממוקמים באתר זה "בית הספר בל" (Bell School) ו"כנסיית ציון ווסלי" (Zion Wesley Chapel).  בנייתו של הבניין החלה בשנת 1939 במסגרת תוכנית מנהל פרויקטי העבודה של ארצות הברית, והיה בניין המשרדים הפדרלי הראשון שנבנה בוושינגטון, תכנונו של הבניין נועד להקים בניין איכסון המשמש משרדים אחרים שהוקמו ברחבי הבירה, מתוך תוכנית שהקמת הבניין תהא מהירה וזולה (בזמן שבנייני משרדים מפוארים ויקרים יותר נבנים במקביל).  
הבניין שימש במקור את מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנים 1942–1940.  
לאחר מכן שימש הבניין את יחידת ההדפסה הסמויה של ה-FBI. בבניין איכסנו את אלפי רשומות טביעות אצבע שבאותה עת, בהיעדר טכנולוגיות מתקדמות, הצריך טכניקות חיפוש ידניות כדי למצוא התאמה. יחידה זו של ה-FBI הייתה בין היחידות הראשונות שעברו לבניין ג'יי אדגר הובר עם השלמת בנייתו ב -1974.   
לאחר עזיבת ה-FBI מהמבנה, הבניין נרכש על ידי אדריכל הקפיטול ושמו שונה ל-"אגף 2 של בית הנבחרים" (House Annex-2).  
בסוף שנות השמונים, הורשו המפלגות הדמוקרטיות והרפובליקניות לשנות את שמו של הבניין.  הרפובליקנים, אז במיעוט, בחרו לשנות את שמו של הבניין לשמו הנוכחי - "בניין פורד", על שם נשיא ארצות הברית לשעבר ג'רלד פורד, ואילו הדמוקרטים במקביל בחרו לשנות את שם "אגף 1 של בית הנבחרים" (House Annex-1) ל"בניין אוניל" על שם יושב ראש בית הנבחרים טיפ או'ניל.
אנטסיראבה

דמוגרפיה

הגרף הבא מציג את התפתחות האוכלוסייה באנטסיראבה:

שפה

רוב האוכלוסייה בעיר מורכבת מבני המרינה שמדברת מלגשית. באזורים אחרים אורבניים במדגסקר, צרפתית היא שפה מובנת על ידי האוכלוסייה.
IPad Air 2

חומרה

האייפד אייר 2 כולל מסך 9.7 אינץ' ברזולוציית הרטינה של אפל, עם צפיפות פיקסלים של 326ppi; מסך האייפד אייר 2 הוא ביחס של 4:3, ובדומה למכשירי האייפד בשנתיים האחרונות, גם אצלו הוצרה המסגרת לעומת האייפדים הישנים יותר. המכשיר מריץ את מערכת ההפעלה iOS 10.0.1 של אפל. למכשיר מעבד בשם Apple A8X, שמשתמש בארכיטקטורת 64 ביט ומהווה גרסה משודרגת ל-A8 הקיים באייפון 6 ואייפון 6 פלוס. המצלמה שודרגה לרזולוציית 8 מגה פיקסל, ניתן לצלם בהילוך איטי (220 פריימים לשנייה), עם שיפור קטן של הוספת אפשרות של צילום רצף. מצלמתו הקדמית נשארה ברזולוציית 1.2 מגה פיקסל. סוללת האייפד אייר 2 מספיקה לעד עשר שעות עבודה, בדומה לשאר דורות האייפדים. בדומה למכשירים מהשנה שעברה, אפל החליטה להשתמש באייפד החדש בשני רמקולים סטריאופוניים. המכשיר כולל בנוסף את חיישן טביעות האצבע Touch ID ועוביו של המכשיר דקיק ועומד על 6.1 מ"מ, דק ב-18 אחוז מקודמו. הוא מגיע בצבעים שחור, זהב ולבן.