זיהום קרקע

זיהום קרקע נגרם על ידי הנוכחות של כימיקלים קסנוביוטיים (מעשה ידי אדם) או שינוי אחר בסביבת הקרקע] הטבעית. מקורות זיהום הקרקע העיקריים הם תחנות דלק, תעשייה
, תחבורה, מוסכים, פסולת בניין וזיהום מתעשיות ביטחוניות. 
הכימיקלים השכיחים ביותר המעורבים הם פחמימני נפט, פחמימנים ארומטיים, ממסים, חומרי הדברה, עופרת ומתכות כבדות אחרות.

טיפול בקרקע מזוהמת

זיהום הקרקע מתגלה לרוב רק כאשר מצטברות כמויות גדולות של מזהמים. כאשר קיים חשד לאתר מזוהם, ננקטים מספר צעדים מקדימים טרם השיקום עצמו. צעדים אלו כוללים ביצוע סקר היסטורי של האתר וביצוע סקר זיהום קרקע שמטרתו להגדיר את ריכוז המזהמים וסוגם. לאחר הגדרת הזיהום מוגדרת תוכנית לשיקום הקרקע בהתאם לממצאים. השיקום יכול להתבצע באתר עצמו  ללא הזזת התווך המזוהם (in situ), באתר עצמו לאחר הזזת התווך המזוהם (on site), או מחוץ לאתר (ex situ). טיפולי in situ נפוצים הם טיפול ביולוגי, חמצון, וקיבוע מתכות. טיפולי ex situ מתבצעים לרוב על ידי סילוק הקרקע לאתרי פסולת מורשים או על ידי שריפה. 
כיום המשרד להגנת הסביבה הנחיל את נוהל IRBCA במטרה לאפיין ולהגדיר בצורה שיטתית את הסיכונים הצפויים מהזיהומים.

שיקום הקרקעות המזוהמות של משרד הביטחון

במשך העשורים הראשונים לאחר קום המדינה, הפעילות של מחנות צה"ל והתעשיות הביטחוניות גרמו לזיהום קרקע נרחב וזיהום מי תהום כתוצאה מחוסר ידע, חוסר מודעות והעדר הנחיות. בשני העשורים האחרונים, מנסה המדינה למצוא פתרון לקרקעות אלה שזוהמו. לבסוף, במהלך שנת 2015, כתוצאה מרצון הממשלה לשחרר קרקעות לבנייה באזורי הביקוש על מנת להוריד את מחירי הדירות, החליטה המדינה לממן את שיקום הקרקעות שזוהמו על ידי צה"ל והתעשיות הביטחוניות, אך רק את אותם קרקעות מזוהמות המיועדות לבנייה למגורים. 
במסגרת ההחלטה, מינתה המדינה את החברה לשרותי איכות הסביבה, חברה ממשלתית שעיקר פעילותה טיפול בפסולת מסוכנת, לנהל את פרויקט שיקום הקרקעות המזוהמות של משרד הביטחון. העבודות במספר אתרים החלו במהלך שנת 2016 וצפויות להמשך אל תוך העשור השלישי של המאה ה - 21. מדובר על כ 12 אתרים מזוהמים עם פוטנציאל בנייה של כ 120,000 יחידות דיור.
במקביל לפעילות של החברה לשרותי איכות הסביבה, חברה ממשלתית נוספת, שמה 'נצר השרון' אחרית לטיפול בקרקעות המזוהמות של תעש באתרים שעדיין פעילים ודורשים סיווג ביטחוני.

חוק קרקעות מזוהמות בישראל

הצעת חוק מניעת זיהום קרקע ושיקום קרקעות מזוהמות, התשע"א-2011, אמנם עברה קריאה ראשונה בכנסת, אך מוקפאת מאז 2011 ולא התקדמה. ב - 2015, פרסם המשרד להגנת הסביבה, מדיניות חדשה לתחום, שאף על פי שאינה מעוגנת בחקיקה, היא מייצגת את עמדת המשרד ומיושמת על ידו, באמצעות חקיקה סביתית שכבר קיימת בתחומים משיקים כגון זיהום מים, חומרים מסוכנים ועוד.  
כך, כיום אין בישראל חקיקה ראשית המכוונת מלכתחילה ובמפורש להתמודד עם תופעת זיהום הקרקע. לפיכך, אין בחקיקה הגדרה מפורשת של "קרקע מזוהמת". עם זאת, בכלי החקיקה הקיימים יש חקיקה ראשית וחקיקת משנה המשמשות למטרה זו. אפשר לטפל בגורמים המזהמים את הקרקע על-פי שישה חוקים. בהסתמך על שלושה מהחוקים האלה תוקנו חמש תקנות וצו. החוק החשוב ביותר כיום מהחוקים הנוגעים בזיהום קרקע הוא חוק המים, התשכ"א-1961, שכן יש מתאם גבוה בין זיהום קרקע לזיהום מקורות מים. שלוש מארבע התקנות האמורות תוקנו על סמך חוק זה. במשרד להגנת הסביבה גובשה הצעת חוק לשיקום קרקעות. מטרת החוק המוצע היא לאגד את כל נושא מניעת זיהום קרקעות ושיקום קרקעות מזוהמות במסגרת משפטית אחת. הנושאים העיקריים שהחוק המוצע מתמודד אתם הם טיפול בזיהומים שנעשו בעבר ומניעת זיהומים בעתיד, תוך חלוקת הנטל ועלויות הטיפול בין הגורמים המחזיקים בקרקע או שהקרקע שייכת להם. כמו כן, כלולים בהצעה הליכים מנהליים ומנגנונים כספיים לטיפול בזיהומים שנעשו בעבר. ההצעה מתבססת על הניסיון שנצבר במשרד להגנת הסביבה בטיפול בקרקעות מזוהמות על בסיס החקיקה הקיימת, והיא מותאמת למשטר הבעלות על הקרקעות ולאופי הליכי התכנון בארץ.