ניהול לחצים

ניהול לחצים הוא מגוון רחב של טכניקות פסיכותרפיות שמטרתן לסייע בשליטה ברמות הדחק (סטרס / מתח פסיכולוגי) של האדם, במיוחד דחק כרוני, בדרך כלל לצורך השיפור בתפקוד היומיומי של האדם הנתון בדחק. 
בהקשר זה, המונח 'דחק' מתייחס רק לדחק שיש לו השלכות שליליות משמעותיות, או למצוקה בטרמינולוגיה שמייצג המדען האוסטרי הנס סלייה, ולא במה שסלייה מכנה "יוסטרס", שמשמעותו לחץ שהשלכותיו מועילות או אחרות (אך בכל אופן לא מזיקות).
מתח מייצר סימפטומים פיזיים ונפשיים רבים, המשתנים בהתאם לגורמים השונים המשפיעים אצל כל אדם. סימפטומים אלו יכולים לכלול ירידה בריאותית פיזית, כמו גם דכדוך. 
תהליך ניהול הלחצים ידוע כאחד מהמפתחות לחיים מאושרים ומוצלחים בחברה המודרנית. למרות שאורח החיים המודרני מייצר דרישות רבות אשר יכולות להתברר כקשות להתמודדות, תהליכי ניהול לחצים יכולים לספק מספר דרכים לניהול של חרדות ולהשפעה חיובית על רווחה כללית של האדם.
למרות שלחץ לעיתים קרובות נחשב כחוויה סובייקטיבית, רמות של דחק הן משהו הניתן למדידה בקלות יחסית, על ידי שימוש במבחנים פיזיולוגיים שונים הדומים לאלו המשמשים בבדיקות פוליגרף .
ישנן שיטות מעשיות רבות לניהול לחצים: חלקן מיועדות לשימוש על ידי אנשי מקצוע בתחומים רפואיים ובתחומים נוספים וחלקן שיטות לעזרה עצמית, שעשויות לסייע לאדם הנמצא בדחק להפחית את רמות הלחץ, לספק תחושת שליטה חיובית על חייו ולקדם רווחה כללית. 
טכניקות אחרות להורדת מתח יכולות לכלול שגרת אימונים יומיומית, אימוץ של תחביב כלשהו, כתיבת יומן המפרט מגוון מחשבות / תחושות ומצבי רוח וגם שיחה עם אדם קרוב שניתן לסמוך עליו. יש להביא בחשבון שלא כל הטכניקות מתאימות ויימצאו כיעילות עבור כל אחד, ולכן יש לנסות אסטרטגיות שונות לניהול לחצים על מנת למצוא את המתאימה ביותר עבור אותו אדם. דוגמה לכך יכולה להיות תגובתם של שני אנשים שונים לנסיעה במתקן רכבת הרים: אחד יכול לצעוק ולהחזיק בכוח במעקה, בעוד השני צוחק ונהנה מכל רגע בעוד הוא מעיף את ידיו באוויר. זוהי דוגמה להשפעת הלחץ בצורה שונה על כל אדם, כי כל אחד מטיפוסים אלו יכול להזדקק לטכניקת טיפול שונה בלחצים. טכניקות אלו לניהול לחצים לרוב אינן דורשות אישורים רפואיים, אבל חשוב מאוד גם לבדוק האם שיטות רפואיות יכולות לסייע במצבים של לחץ ומתח.
הערכת האפקטיביות של טכניקות שונות לניהול מתחים יכולה להיות קשה, שכן המחקר בנושא הוא מוגבל. כתוצאה מכך, כמות ואיכות הראיות ליעילות של השיטות השונות משתנה. חלק מהשיטות נחשבות כיעילות כאשר משתמשים בהן בפסיכותרפיה, בעוד ששיטות אחרות עם פחות הוכחות ליעילותן נחשבות כשיטות מתחום הרפואה האלטרנטיבית. ישנם ארגונים מקצועיים רבים שמטרתם קידום שיטות טיפול קונבנציונליות או אלטרנטיביות במתח.
ישנם מספר מודלים מדעיים של ניהול לחצים, ולכל אחד מהמודלים יש הסברים אחרים למנגנונים השולטים בניהול לחצים. יש עדיין צורך במחקר מקיף יותר כדי לקבל הבנה טובה יותר למנגנונים הפועלים בפועל ויעילים בפועל בתחום של ניהול מתחים.

יסודות היסטוריים

וולטר ברדפורד קנון והנס סלייה השתמשו במחקרים שונים בבעלי חיים כדי ליצור בסיס מדעי ראשוני למחקר בתחום הסטרס. הם מדדו את התגובות הפיזיולוגיות של בעלי חיים לגורמי לחץ חיצוניים, כמו למשל: חום וקור, איפוק ממושך והליכים כירורגיים שונים, ולאחר מכן נעשתה הערכה של תוצאות אלו והשפעתן גם אצל בני אדם .
מחקרים מאוחרים יותר שנעשו על השפעות סטרס אצל בני אדם על ידי ריצ'רד ריאה ואחרים, ביססו את הדעה כי מתח יכול להיגרם על ידי גורמים חיצוניים מדידים ומעבר לכך, גורמים מסוימים למתח יכולים להיות מדידים ומדורגים על ידי מידת הלחץ שהם מייצרים (מה שמוביל לסולם המתח של הולמס וריאה). לכן, באופן מסורתי לחץ נתפס כתוצאה של גורמים חיצוניים שהם מעבר לשליטתם של מי שמתמודד עם גורמים אלו וחווה לחץ כתוצאה מכך. עם זאת, לאחרונה נטען כי לנסיבות חיצוניות אין יכולת מהותית לייצר לחץ, אך ההשפעה של הנסיבות מתווכת על ידי תפיסות מוקדמות, יכולות והבנות של האדם.

מימוש בריאותי / מודל בריאותי

ההבנה הבריאותית / מודל הבריאות המולד של הלחץ, מבוסס גם הוא על הרעיון כי מתח אינו נגרם בהכרח בעקבות נוכחות של גורמי לחץ פוטנציאליים. במקום להתמקד במה שמכונה "מיומנויות התמודדות של הפרט עם לחצים" (כמו במודל המבוסס טרנזאקציה), מודל המימוש הבריאותי מתמקד באופי החשיבה של האדם. לפי מודל זה, התהליכים המחשבתיים של אדם הם אלו שקובעים את התגובות לנסיבות חיצוניות מלחיצות. על פי המודל, מתחים ולחצים נובעים מההערכה העצמית והתהליכים המחשבתיים של האדם, והם אלו שמשפיעים על התגובתיות של אדם לנסיבות מלחיצות. סטרס יכול להיגרם כתוצאה מחוסר ביטחון וגישה שלילית של אדם לחיים, בעוד שתחושות של רווחה ורוגע נובעות מגישה של הסתכלות על העולם ברוגע ("מוח שקט").  
מודל זה מציע שיש לסייע לאנשים בסטרס להבין את אופי החשיבה שלהם. חשוב במיוחד לספק לאותם אנשים את היכולת לזהות כאשר הם נמצאים במצבים של חשיבה כפייתית וחוסר ביטחון, לצאת ממצב זה ולאמץ גישה של חשיבה חיובית ועל ידי כך להפחית את רמות הלחץ שלהם.

מניעת מתחים וחוסן נפשי

למרות שטכניקות רבות פותחו במקור כדי להתמודד עם ההשלכות של מתח, נעשו גם מחקרים משמעותיים בנושא של מניעת מתחים, נושא הקשור ישירות לבניית החוסן הפסיכולוגי. פותחו מספר גישות לעזרה עצמית למניעת מתח ובניית עמידות נפשית, המבוססות בעיקר על התאוריה והפרקטיקה של טיפול קוגניטיבי-התנהגותי.

מדידת מתחים

את רמות הלחץ ניתן למדוד. אחת הדרכים היא באמצעות שימוש בבדיקות פסיכולוגיות: מדד הולמס וריאה לקביעת רמת מתח (שני סולמות למדידת מתח) משמש לקביעת רמות המתח באירועים מלחיצים בחיים, בעוד שמדד הDASS מבוסס על סולם לקביעת מתח המבוסס על דיווח עצמי. שינויים בלחץ הדם ותגובות עוריות יכולים גם הם לשמש כדי לבדוק את רמות הלחץ. מדחום דיגיטלי יכול לשמש כדי להעריך את השינויים בטמפרטורת העור, מה שיכול להצביע על ההפעלה של מנגנוני תגובת הילחם או ברח. קורטיזול הוא ההורמון העיקרי שמשוחרר במהלך תגובות לחץ, לכן גם מדידות של רמות הקורטיזול בשיערו של אדם יכולים להצביע על רמות המתח של אדם ב 90-60 הימים האחרונים. שיטה זו של מדידת מתח היא כיום השיטה הקלינית הפופולרית ביותר.

סוגי מתח

חוויה של לחץ היא לרוב בלתי נעימה: אנשים לא נהנים מ"פרפרים בבטן" לפני מבחן ומההזעה בכפות הידיים במהלך דייט. עם זאת, חוויה של לחץ היא חיונית להישרדותנו: לולא היינו נלחצים ומגייסים משאבים באופן אוטומטי, לא היינו מסוגלים להגן על עצמנו מפני תוקפים ולהכין את עצמנו לאירועים קשים ומאתגרים.
החוקר לזרוס הבחין בין שני סוגי לחץ: 
לחץ חיובי - המניע את האדם להתמודדות פעילה, עמידה באתגר ופיתוח סגנון התמודדות.
לחץ שלילי - המביא לחוסר אונים, שיתוק, דיכאון או חרדה. 
לדוגמה, סטודנט המשקיע בלימודיו מתוך חשש להיכשל נמצא במצב שונה מסטודנט הלוקה בחרדת בחינות או פורש מהלימודים עקב חששות.
בהתאם, נמצא כי ביצועינו משתפרים כאשר אנו חווים רמה מתונה של לחץ: היעדר מוחלט של לחץ לקראת משימה מביא לניתוק, אובדן עניין וחוסר השקעה, בעוד שרמת לחץ גבוהה מדי עשויה לשתק את יכולותינו.

לחץ אקוטי

לחץ אקוטי הוא הצורה הנפוצה ביותר של לחץ בקרב בני אדם ברחבי העולם.
לחץ אקוטי עוסק בלחצים של העתיד הקרוב או בהתמודדות עם העבר הקרוב ביותר. סוג זה של מתח לעיתים קרובות מפורש בטעות כקונוטציה שלילית. בעוד שזה אכן המצב במקרים מסוימים בחיים, לעיתים קיומו של מתח אקוטי בחיים הוא גם דבר חיובי. ריצה או כל צורה אחרת של פעילות גופנית נחשבים ללחץ אקוטי. חלק מהחוויות המרגשות או המלהיבות, כמו למשל נסיעה ברכבת הרים, הן חוויות של לחץ אקוטי אך הן מאוד מהנות. מתח אקוטי הוא מתח לטווח קצר וכתוצאה מכך, אין בחוויה הזו מספיק זמן על מנת לגרום לאדם נזק ממשי אותו גורם מתח לטווח ארוך.

לחץ כרוני

לחץ כרוני הוא ההפך מלחץ אקוטי. יש לו השפעה שוחקת על אנשים, מה שיכול להוביל לבעיות בריאותיות חמורות ביותר אם הוא נמשך לאורך תקופת זמן ארוכה. לחץ כרוני יכול להוביל לאובדן זיכרון, נזק להכרה המרחבית וחוסר תיאבון. השפעת החומרה של לחץ כרוני משתנה מאדם לאדם וכמו כן יש הבדל בין המינים להשפעות של לחץ זה. נשים מסוגלות להתמודד עם לחצים במשכי זמן ארוכים יותר מאשר גברים מבלי שייראה שינוי התנהגותי חיצוני. ברגע שגברים הגיעו לסף מסוים של רמות לחץ ומתח, הסיכוי שלהם לפתח בעיות נפשיות עלה באופן דרסטי.

במקום העבודה

לחץ במקום העבודה נפוץ ברחבי העולם בסוגים שונים של עסקים. ניהול הלחצים הוא מרכיב חיוני על מנת לשמור על ביצועי עבודה כמו גם על איכות מערכות היחסים עם עמיתים לעבודה ומעסיקים. עבור חלק מהעובדים, שינוי של סביבת העבודה יכול להקל על הלחץ בעבודה. הפיכה של סביבת העבודה לתחרותית פחות יכולה לסייע בהקטנת הלחצים על העובדים. עם זאת, כל אדם הוא שונה וישנם אנשים שאוהבים את הלחץ בעבודה וזקוקים לו על מנת לתפקד טוב יותר.
שכר יכול להיות נושא חשוב שמעסיק את העובדים. נושא השכר יכול להשפיע על הדרך בה אנשים מתנהלים במסגרת עבודתם מאחר שעובדים יכולים לשאוף לקידום על מנת להגיע לתוצאה של משכורת גבוהה יותר, מה שעלול להביא ללחץ כרוני.
על מנת לנהל את הלחץ במקום העבודה, מעסיקים יכולים לספק לעובדים תוכניות שונות להתמודדות עם לחצים, כמו למשל: טיפול, תוכניות תקשורת, ולוחות זמנים גמישים יותר.

הבדלים תרבותיים

נראה שגם להבדלים תרבותיים יש השפעה על התמודדות עם לחץ. עובדים במזרח אסיה עשויים להתמודד עם סיטואציות שונות בעבודה בדרך אחרת מזו שיבחרו עובדים מערביים בצפון אמריקה.
לירון גבאי, פסיכו-תרפיסטית מורשת המוסמכת לטיפול וניהול כעסים, מדריכת קבוצות ניהול כעסים לאמריקאיים ולישראלים: (...) "ישראלים מביעים יותר כעס והם יותר אגרסיביים, אז זה נכון, אבל לא בגלל שאנו כועסים יותר מאחרים, אנו פשוט מביעים את הכעס הזה יותר. אני חושבת שחלק מהאגרסיביות הזאת, היא תוצאה של טראומה שעברנו במלחמות ומאורעות שונים בהיסטוריה שלנו. כעס וטראומה מתחברים ביניהם. (...) החוזק דווקא נמצא בשליטה יש לנו על עצמנו והם בהדרגה קולטים ומבינים את זה. לא אחת אני רואה חברי כנופיות שסיימו את הכיתות ועדיין מגיעים (...) זוהי השעה השבועית שלהם בה הם יכולים לדבר על מה שהם רוצים מבלי להרגיש ששופטים אותם, מבלי להרגיש שבזה שהם מדברים על הרגשות שלהם, הם הופכים לנשיים (...) אני רואה את זה אצל לטינים וגברים מהמזרח התיכון, גברים שחונכו לא להרגיש כי להרגיש זה להיות אישה. כשהם גדלו אמרו להם: מה אתה ילדה? תפסיק לבכות!".

סביבה רפואית

מחקר שנעשה בדק את רמות הלחץ בקרב כלל האוכלוסייה ובקרב יועצים בבתי-חולים בשנת 1999. למעלה מ-500 עובדי בתי-חולים השתתפו במחקר זה שנעשה על ידי ר.פ. קפלן. תוצאות המחקר הראו כי 47% מהעובדים בבתי-החולים הראו רמות גבוהות של מתח בשאלונים. 27% מנבדקי האוכלוסייה הכללית הראו תוצאות של דיכאון. מספרים אלה הפתיעו את ד"ר קפלן, מאחר שהתוצאות המדאיגות הראו כי יש אחוז גבוה מאוד של עובדים רפואיים שסובלים ממתח בגלל עבודתם. רמות הלחץ של מנהלים היו בפועל נמוכות מאלו של העובדים הנחקרים. נתונים מעניינים מראים כי כמעט 54% מהעובדים סבלו מחרדה בעת שהייה בבית-החולים. למרות שזה היה מדגם קטן יחסית של בתי-חולים ברחבי העולם, קפלן טוען שמגמה זו היא כנראה מדויקת למדי ברוב בתי-החולים.

תוכניות לניהול לחצים

במקומות עבודה רבים כיום החלו להשתמש בתוכניות שונות לניהול לחצים עבור עובדים אשר מתקשים להתמודד עם מתחים במקום העבודה או בבית. ישנן חברות מסוימות שמספקות לעובדים שלהם ציוד מיוחד להתמודדות עם לחצים במקום העבודה, כגון חוברות/יומנים לצביעה וגאדג'טים להקלת מתחים. אצל אנשים רבים יש זליגה של לחצים מהבית אל תוך סביבת העבודה שלהם. ישנן כמה דרכים בהן חברות כיום מנסות להקל על הלחצים של העובדים שלהן. אחת הדרכים היא התערבות אישית. ההתערבות מתחילה על ידי ניטור המתחים המשפיעים על הפרט. לאחר ניטור והבנה של הגורמים המשפיעים על הלחץ של העובד, השלב הבא הוא לתקוף את גורמי הלחץ האלו ולנסות להבין כיצד ניתן להקל על העובד בכל דרך שהיא. פיתוח של תמיכה חברתית הוא חיוני בהתערבות אישית, מאחר שלהיות עם אחרים בסביבה תומכת הוכח ככלי יעיל כדי לעזור לעובדים להימנע ממתחים. הימנעות מגורמי לחץ היא הדרך הטובה ביותר למנוע מתחים, אבל הימנעות זו היא מאוד קשה לביצוע במקום העבודה. שינוי בדפוסי התנהגות, עשוי בתורו, לסייע בהפחתת חלק מהלחצים המופעלים בעבודה.
תוכניות סיוע לעובדים יכולות לכלול תוכניות ייעוץ פנימיות בתוך מקום העבודה, שמטרתן ניהול מתחים. ממחקר הערכה שבוצע על ידי EAPs עולה כי יש טכניקות יעילות לשליטה במתחים אצל הפרטי, כמו למשל: הרפיה, ביופידבק, וארגון מחדש קוגניטיבי. מחקרים מראים כי תוכניות אלו יכולות לסייע בהפחתת רמת העוררות הפיזיולוגית הקשורה ללחץ גבוה. משתתפים במחקר שניהלו טכניקות התנהגותיות וקוגניטיביות של הקלה במתח דיווחו על פחות לחצים, פחות הפרעות שינה ויכולת התמודדות גבוהה יותר עם לחצים שונים במקום העבודה.
דרך נוספת להפחתת רמות הלחץ בעבודה היא על ידי ביצוע שינויים פשוטים של הקלה בעומס העבודה שמוטל על העובד. עובדים לעיתים נוטים להיות מוצפים מאחר שמוטל עליהם עומס עבודה גבוה, ומנגד יש עובדים שנוטים לסבול ממחסור בעבודה, והם לא בטוחים מה לעשות עם עצמם בעבודה. כמו כן שיפור התקשורת בין העובדים בחברה, שנשמע כמו גישה פשוטה ליישום, הוא כלי יעיל מאוד היכול לסייע בהפחתת הלחץ. לעיתים לתת לעובדים הרגשה שהם חלק ממערך גדול של החברה, כגון לתת להם אפשרות להשמיע את דעתם בסיטואציות מורכבות, מראה שאתה בוטח בהם ומעריך את דעתם. פעילות על מנת לאחד בין כלל העובדים בחברה, זה גורם בסיסי וחשוב אשר יכול להפחית הרבה מהלחץ בעבודה. כאשר העובדים משתלבים היטב בחברה ותומכים אחד בשני, הסיכוי לריבוי מתחים יורד משמעותית. בנוסף, שינוי פיזי של סביבת העבודה עשוי לסייע בהפחתת לחצים, כמו למשל: שינוי בגורמים כמו למשל תאורה, טמפרטורת האוויר, ריח, וטכנולוגיה מעודכנת.
ההתערבות מחולקת לשלושה שלבים: ראשוני, משני, שלישוני. השלב הראשוני עוסק עם ביטול של גורמי הלחץ בכללם. השלב המשני עוסק באיתור של הלחצים, בדיקת דרכי ההתמודדות עם לחצים אלו ושיפור של מיומנויות ניהול מתחים ולחצים. לבסוף, השלב השלישי עוסק בהתאוששות מכל גורמי הלחץ ושיקום. שלושת השלבים האלו הם בדרך כלל דרך יעילה להתמודדות עם מתחים לא רק במקום העבודה אלא גם באופן כללי.

מערכות דיווח לחץ אצל טייסים

המערכות הראשונות לדיווח על מתחים בקרב אוכלוסיית הטייסים הותאמו לאוכלוסייה זו והתבססו על שאלונים וסקרים פסיכולוגיים קיימים. הנתונים מסקרים ספציפיים עבור טייסים מעובדים ומנותחים באמצעות מערכת או סולם ממוקד עבור תעשיית התעופה. שאלונים מוכווני-טייסים לרוב בנויים כדי למדוד את הלחצים והמתחים במסגרת העבודה או במסגרת המשפחתית. דיווחים עצמיים יכולים גם כן לשמש במדידת שילוב מתחים: לחצים בעבודה, בבית וביצועים נתפסים. במחקר שנערך על ידי פידלר, דלה רוקו, שרודר ונגויאן (בשנת 2000) נעשה שימוש בשאלון שחקר את תפיסותיהם של הטייסים לגבי הקשר בין סוגי לחץ שונים. התוצאות הצביעו על כך שהטייסים שהאמינו בביצועים נפגעו כאשר הלחץ בבית השפיע על סביבת העבודה שלהם. מידת הלחץ שהם חשו בסביבה הביתית אשר השפיע על הלחץ במקום העבודה, הייתה קשורה משמעותית בצורה שלילית לביצועים המוטסים של אותם טייסים, כמו תכנון, בקרה ודיוק בנחיתות. השאלון היה מסוגל לשחזר רטרואקטיבית את התפיסות של הטייסים ואת הדיוק של תפיסות אלו. 
אלקוב, בורובסקי וגיינור ניסחו שאלון המונה כ - 22 שאלות המיועד עבור טייסים של חיל הים האמריקני ב -1982, כדי לבחון את ההשערה שלאסטרטגיות התמודדות לא מתאימות עבור מצבי לחץ גרמו לתאונות טיסה. השאלון מורכב מפריטים הקשורים לשינויים בסגנון החיים ומאפיינים אישיותיים. לאחר השלמת השאלון, קבוצת המבחן נחלקת לשתי קבוצות: "אשם" בתקלה ו"לא אשם" בתקלה. לאחר מכן, נותחו שאלונים משתי הקבוצות כדי לבחון את ההבדלים.  מחקר של טייסי תעופה בריטיים, שנערך על ידי סלואן וקופר ב-1986, בדק כ-1,000 טייסים חברי איגוד הטייסים הבריטי. הם השתמשו בגרסה שונה של שאלונים כדי לאסוף נתונים על תפיסות של טייסים לגבי הקשר בין לחץ לביצועים. בהיותו מדד סובייקטיבי, נתוני מחקר זה התבססו על תפיסותיהם של הטייסים, ועל כן הם מסתמכים על הזיכרון שלהם לחווית המתח. למרות ההסתמכות על תפיסות סובייקטיביות וזיכרונות, המחקר הראה כי יש לקחת בחשבון דיווחים כאלו של טייסים.
Beck Depression inventory- שאלון בֶּק להערכת דיכאון - הוא כלי מדידה נוסף המשמש בתעשיות רבות, כולל מקצועות בריאות הנפש, כדי לסנן סימפטומים דיכאוניים. 
פרסה וקפדייה (1997) השתמשו בשאלון זה על מנת לדגום קבוצה של 57 טייסי קרב בחיל האוויר האמריקני שהיו חלק מפעולות לחימה מוטסות. ההתאמה של שאלון זה עבור עובדים בתחום התעופה הייתה בעייתית. בכל אופן, מהמחקר עלו כמה ממצאים מפתיעים. לפי המחקר, 89% מהטייסים חוו נדודי שינה; 86% דיווחו על עצבנות; 63% דיווחו על חוסר שביעות רצון; 38% על אשמה ; 35% על אובדן ליבידו. 50% מטייסי הטייסת שנבדקה ו 33% מטייסת אחרת הגיעו לציונים של מעל 9 בסולם זה, מה שהצביע על רמות נמוכות של דיכאון.

בקולג' (מכללה)

תקופת הלימודים במכללה (קולג' / אוניברסיטה) יכולה להיות לעיתים מלחיצה עבור סטודנטים רבים, מאחר שהם צריכים להסתגל לסביבה חדשה ולא מוכרת בעודם בשלבי מעבר מנערות לבגרות. כמעט 80% מהסטודנטים מדווחים על התמודדות עם לחץ ברמה יומיומית.  מקורות שונים שעלולים להשפיע על רמות הלחץ של הסטודנטים כוללים משפחה וחברים אשר לרוב רחוקים יותר פיזית בתקופה זו וגם שינויים בדפוסי תקשורת עם הקרובים אליהם. אמונות שמחזיקים בהן לאורך זמן (אמונות דתיות) כמו גם הזדמנויות חדשות להתנהגויות שונות ומגוונות שעומדות בפני הסטודנטים (כלומר אלכוהול ושימוש בסמים) הן גם גורמים משפיעים משמעותיים. בנוסף למקורות לחץ אלו, סטודנטים לרוב גם מתמודדים עם דרישות אקדמיות קפדניות.  על מנת לנהל את הלחץ הזה, סטודנטים מסתמכים על אסטרטגיות רבות, כולל התמקדות ממוקדת-בעיות והתמודדות ריגשית. 
אסטרטגיות ממוקדות-בעיות מפעילות פתרונות התנהגותיים כמו תכנון, למשל. אסטרטגיות ממוקדות-רגש מערבות ביטוי של רגשות ולרוב יכללו גם שינויים בציפיות. למרות שאסטרטגיות ממוקדות-בעיות נמצאו לעיתים קרובות יעילות יותר מאסטרטגיות ממוקדות-רגש, שתי הקטגוריות כוללות מנגנוני התמודדות שיכולים להשפיע לטובה על הפחתת ההשפעות השליליות של מתחים. 
ישנן מספר דוגמאות מעשיות של אסטרטגיות התמודדות ממוקדות-בעיות או מבוססות-גישה. פיתוח של מיומנויות ניהול זמן, הימנעות מסחבת, והגדרות של מטרה, קשורים להפחתת מתח. מיומנויות אלו מאפשרות לסטודנטים לבצע תיעדוף טוב יותר של תחומי האחריות החדשים שבחייהם, ולהשאיר להם זמן פנוי רב יותר עבור שינה ופעילויות בשעות הפנאי, אשר הוכחו כמסייעים בהפחתת לחץ. בנוסף, שמירה על הרגלי שינה בריאים הוכחה כמסייעת לאנשים בהתמודדות עם רמות גבוהות של מתח.
כמה אסטרטגיות ממוקדות-רגש נמצאו גם הן יעילות במלחמה במתח. אסטרטגיות שאינן משנות את הלחץ באופן ישיר אך כן משנות את רגשותיו של האדם כלפי הגורמים המלחיצים, כמו למשל כגון מיסגור חיובי, קשורות להפחתת מתח.  אסטרטגיות כמו התמודדות באמצעות הומור וניהול כתיבת יומן - במיוחד כתיבה חיובית ומוקירה, גם הן יעילות. 
ללא כישורים יעילים להתמודדות עם מתחים, הסטודנטים נוטים לעסוק בהתנהגויות לא בטוחות כאמצעים להפחתת לחצים. אסטרטגיות התמודדות לא יעילות בקרב סטודנטים כוללות שתייה מופרזת, שימוש בסמים, צריכת קפאין מוגזמת, הימנעות מפעילויות חברתיות, פגיעה עצמית והפרעות אכילה.  אסטרטגיות לא יעילות אלו עלולות להיות מסוכנות מאחר שהן הופכות לעיתם להרגל ממכר ולעיתים אפילו התמכרות קטלנית. לדוגמה, כאשר סטודנטים מתחילים לצרוך כמויות אלכוהול גדולות כדרך להתמודדות עם לחצים, הם מתחילים לשתות לעיתים קרובות יותר ויותר בכמויות הולכות וגדלות, במקום שתייה חברתית מדי פעם בסיטואציות סוציאליות. התנהגות זו יכולה להביא למצבים של להרעלת אלכוהול, התמכרות, והתנהגויות מסוכנות אחרות. בחירה בשיטות התמודדות אלו יכולה ליצור הרבה יותר נזק מאשר תועלת, ולעיתים קרובות להוביל ללחץ גדול יותר עבור הסטודנט. 
החוקרים לא מצאו הבדלים מגדריים משמעותיים ביחס לאופן שבו גברים ונשים משתמשים באסטרטגיות התמודדות ממוקדות-בעיות. עם זאת, קיימת שונות מגדרית בהתמודדות ביחס להתמודדויות ממוקדות-רגש. בממוצע, נשים נוטות להשתמש באסטרטגיות התמודדות ממוקדות-רגש לעיתים קרובות יותר מאשר גברים. עם זאת, גברים מדווחים על שימוש באסטרטגיית התמודדות ממוקדות-רגש לעיתים קרובות יותר מאשר נשים - התנתקות נפשית המתבטאת בצריכת אלכוהול.  באופן כללי, נשים מדווחות על רמות מתח גבוהות יותר מאשר גברים, במיוחד בתחומים של מערכות יחסים חברתיות, בעיות יומיומיות, עניינים כספיים, לחצים עצמיים, תסכולים ונושאים אקדמיים.  זה יכול להיות מאחר שנשים הן לעיתים קרובות יותר מחוברות לרגשותיהן ונוטות להביע רגשות בקלות רבה יותר. 
בעוד שלחץ באוכלוסיית הסטודנטים הוא משהו שמאפיין חלק משלבי המעבר בחיים, יש אסטרטגיות רבות בהם יכולים להשתמש סטודנטים על מנת להפחית את רמות הלחץ בחייהם ולהתמודד עם ניהול הלחצים והשפעותיהם. מיומנויות של ניהול זמן אשר כוללות הגדרות מטרה, תזמונים וקצב ביצוע, הן גישות יעילות להפחתת מתחים. בנוסף, סטודנטים צריכים לשמור על הבריאות הגופנית והנפשית שלהם על ידי פעילות גופנית קבועה, אכילה בריאה, הרגלי שינה טובים, ותרגול מיינדפולנס.  גורמים הזמינים עבור הסטודנטים, כמו למשל ייעוץ וטיפול, זמינים לסטודנטים מאחר שהם יכולים לקבל טיפול תומך בקמפוס ומחוצה לו כדי לנהל את חייהם ואת רמות הלחצים עימם הם מתמודדים ולהגיע לרווחה גדולה יותר בחייהם.