google/wiki40b huggingface dataset:
תיאו מאינץ

תיאו מאינץ (1924 – 13 ביוני 2007) היה תזונאי ופעיל ציבור הן בתחומי חינוך לבריאות ותזונה נכונה והן בתחום זכויות ההומוסקסואלים, ממייסדי אגודת הלהט"ב בישראל.

תחילת דרכו

תיאו מאינץ נולד בשנת 1924 בגרמניה. בשנת 1936 נמלטה משפחתו מגרמניה הנאצית להולנד עקב יהדותם, ובשנת 1940, בגיל 15, עלה לארץ ישראל. בנערותו גר ולמד ברמת גן. סיים את לימודי התואר הראשון במדעי התזונה, עבד כשף בבתי מלון בתל אביב. במשך כ-40 שנה עבד בקופת חולים כללית כמפקח על מטבחים וכדיאטן, ועסק רבות בהוראת מבוגרים ובחינוך לבריאות. הוא כתב רשימות רבות בעיתונות בנושאי חינוך לתזונה והיה אחד מחלוצי חינוך הציבור לתזונה בריאה.

פעילות ציבורית

בשנת 1956 החל בפעילותו למען ציבור הלהט"ב, לאחר היכרות עם יעקב פזי, לימים יו"ר הוועד המייסד של אגודת הלהט"ב. ציבור ההומוסקסואלים בישראל היה מיעוט דחוי ומופלה, שחי בסתר. באותם ימים די היה באזכור נטייתו המינית השונה של אדם על מנת שיופלה בקבלה לעבודה, ובשירות בצה"ל. למרות הקשיים ארגן תיאו מאינץ מפגשים קבועים ופעילויות לציבור הלהט"ב. 
בשנת 1975 היה שותף לייסוד אגודת הלהט"ב, ששמה החוקי נקרא "האגודה לשמירת זכויות הפרט", עקב סירוב רשם העמותות לכינוי עמותה בשם המתאר פעילות שנחשבה כבלתי חוקית באותו זמן. בשנת 1976 התארח עם אחרים בתוכנית הטלוויזיה "השעה השלישית". פעילות זו הייתה ראשונה מסוגה במדינת ישראל באותם זמנים, ולוותה בחששות רבים מנידוי ואף אלימות כלפי המשתתפים בתוכנית. אבי אנגל, פעיל ציבורי נוסף, הצטלם בחשיפה מלאה. כל שאר החברים חבשו פאות, קולם עוּות, וצולמה צלליתם בלבד. תיאו מאינץ היה היחיד שהסכים שקולו לא יעוות. הראיון סבב באופן כללי על חיי הקהילה ההומוסקסואלית, על מידת השכיחות של התופעה ומקומות המפגש המקובלים.
תוכנית הטלוויזיה שינתה את חייו הציבוריים של מאינץ, שזוהה במקום עבודתו ויצא למעשה מהארון. מאותו רגע ניתן לומר, שמאינץ "לא השאיר ולו אצבע אחת בארון", דבר נדיר בתקופה זו. מאינץ נבחר פעמיים לכהן כחבר בוועד אגודת הלהט"ב, נמנה עם מפעילי "יין נושן" (קבוצה להומואים מבוגרים), וכן היה פעיל בקו הלבן ובהפעלת הערבים הפתוחים באגודה בשנים 1989–1994.
תיאו מאינץ לא חשש להתראיין בשמו ועם תמונות בכלי התקשורת בישראל, כולל ראיונות שהעניק לעיתונים "ידיעות אחרונות" ו"העולם הזה" בשנות השמונים והתשעים. בנוסף לקח מאינץ תחת חסותו את קבוצת הו"ד (הומוסקסואלים דתיים). כמו כן, נהג להתנדב בבית אגודת הלהט"ב באופן קבוע, וטיפח את ספריית האגודה. היה מראשוני הפעילים בוועד למלחמה באיידס.
בשנת 2000 פתח אילן שיינפלד את "קפה תיאו", בית קפה וחנות ספרים הנקרא על שמו. בית הקפה נסגר בשנת 2002.
תיאו מאינץ, שחי בתל אביב החל מתקופת המנדט הבריטי, היה מקור לסיפורים על הקהילה ההומו-לסבית בימי המנדט הבריטי ובתקופה שאחרי קום המדינה. נפטר ב-13 ביוני 2007, בגיל 83.
היינקן

ייסוד החברה

ב-16 בדצמבר 1863 קנה ג'רארד אדריאן היינקן את מבשלת הבירה הגדולה ביותר באמסטרדם, "דה הויברג". הוא החל להפעילה ותוך שנים אחדות הכפיל את המכירות ובנה מבשלה גדולה יותר. עשר שנים לאחר מכן הקים מבשלה נוספת בעיר רוטרדם, וקרא לחברה שלו בשם "HBM". היינקן יצא להשיג חומרי גלם בארצות השכנות, כדי לשפר את הבירה המצליחה שלו. בדרך שכר את וילהלם פלטמן, אמן בירה גרמני, ואת ד"ר אליון, בוגר בית הספר של לואי פסטר. שניהם פיתחו שמרי בירה שהעניקו טעם חדש לבירה של היינקן. במסגרת התערוכה העולמית של פריז (1889) זכתה הבירה במדליית זהב.
במארס 1893, 30 שנה לאחר שקנה את המבשלה הראשונה, אדריאן היינקן נפטר. בנו, ד"ר פייר הנרי היינקן, ירש את מקומו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה צומצמו מחזורי המכירות של הבירה, אך לאחר המלחמה הצליח היינקן הבן לשלש את המכירות. בתקופת המשבר הכלכלי העולמי של 1929 החל לייצא בירה לאנגליה, לבלגיה, למערב אפריקה ולאינדונזיה (שהייתה אז מושבה של הולנד). היינקן הייתה הראשונה לייצא בירה לארצות הברית. ד"ר היינקן עמד בראש החברה עד שנת 1940. בין השנים 1946 ו-1953, עמדה היינקן לפני סגירה, בעקבות קשיים כלכליים. בעקבות אותם קשיים, לחברה היה קושי באחסון חומרי הגלם שלה והיה לה מחסור בבקבוקים ובאריזות.

המיזוג עם אמסטל

קושי כלכלי פקד גם את חברת אמסטל, מבשלת בירה הולנדית אף היא. אמסטל החזיקה נתח צריכה של 17.5% בקרב הציבור ההולנדי (בעוד 24.7% מההולנדים שתו היינקן). בסוף שנות ה-50, חלה שוב עלייה במכירות של היינקן. כתוצאה מכך, לאחר משא ומתן שנמשך שנים, נרכשה אמסטל על ידי היינקן, באוגוסט 1968.

ההצלחה

בירה היינקן קיבעה לעצמה סמל של בירה איכותית, ומשווקת כבירה לאניני טעם.
בירה היינקן נמכרת כיום בכ-170 מדינות. היינקן היא מבשלת הבירה הרביעית בעולם מבחינת היקף המכירות, והחברה העשירית בגודלה בהולנד. מדורגת במקום ה-352 ברשימת 1,000 החברות הגדולות בעולם.

בישראל

זכיינית היינקן בישראל היא חברת "טמפו משקאות", אשר החלה בייבוא בשנת 1992 ובייצור הבירה ב-2005. החברה בבעלות משותפת של היינקן העולמית וטמפו תעשיות בירה. היינקן מחזיקה למעלה מ-10% מנתח שוק הבירות בישראל, שהיקפו נאמד ב-130 מיליון דולר לשנה.
בקיץ 2019 היינקן השיקה בישראל את "היינקן 0.0":  בירה ללא אלכוהול, שעל פי טענת החברה פותחה בתהליך האמור לשמר את טעמי הבירה המקוריים.

טריוויה

האות e, המופיעה כמה פעמים בלוגו, מוטה שמאלה על מנת שתידמה לאדם מחייך.
שוויינצ'יונליאי

תולדות היישוב

התיעוד הראשון ליישוב הוא מהמאה ה-13. מהמחצית השנייה של המאה ה-19 התפתח היישוב, בשל חיבורו לקו מסילת הברזל ורשה-סנקט פטרבורג. בשנת 1920 נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
בשנת 1946 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

יהודי שוונצ'יונליאי

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, כרבע מתושביו, ופעלו בו בית ספר עברי, בית ספר יידי ותנועות נוער יהודיות. הפעילות הציבורית היהודית ביישוב נאסרה עם כיבושו בידי הסובייטים בספטמבר 1939.
ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו ליטאים מקומיים מספר יהודים בו. בהמשך, גויסו יהודי היישוב לעבודות כפייה, ובמקרה אחד, הוצאו להורג 43 מיהודי היישוב שהואשמו בקומוניזם בידי שוטרים ליטאים.
בתחילת ספטמבר 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, ובסוף החודש הועברו כל יושבי הגטו באלימות למחנה פוליגון, בו נורו כולם בתחילת אוקטובר 1941.
ה-4400

עלילת הסדרה

העלילה נפתחת בכדור אור שנראה כמטאור המתקרב אל כדור הארץ והנוחת בארצות הברית. מכדור האור יוצאים 4,400 אנשים בגילאים שונים שנעלמו מכל רחבי העולם במהלך המאה ה-20. האנשים אינם זוכרים מה קרה להם במהלך התקופה שהם נעדרו, והם מנסים להסתגל לחייהם החדשים. במקרים רבים מופיעות מחלוקות בין הנעדרים לבין בני משפחותיהם, שחלקם חשבו שיקיריהם מתו. ביניהם ילדה בת שמונה שהוריה בינתיים מתו לפני שנים רבות, טייס שחור שלחם בקוריאה וסבל קשות מידי עמיתיו הגזענים ואישה צעירה שמגלה להפתעתה כי היא בהריון, בעוד היא יודעת בוודאות שלפני שנלקחה, לא הייתה בהריון. בבסיס הסדרה שני סוכנים של "אנטאק" (NTAC) שמטרתם לחקור את ה-4,400, הנקראים "המוחזרים".
העלילה סובבת סביב רעיון נוסף, שלפיו בעתיד אמור להתרחש אסון שטיבו אינו ידוע, ופעולות החטיפה וההחזרה של ה-4,400 נועדו למנוע אסון זה. כל אחד מאותם אנשים מפתח במהלך הזמן יכולות חדשות כמו יכולות ריפוי, ניבוי העתיד, טלקינזיס, קריאת מחשבות, שינוי דמות וכו'. לקראת סוף העונה השנייה מתגלה כי חומר בשם "פרומיצין" הוא זה הגורם לפיתוח היכולות החדשות. בסוף העונה השלישית מסתבר שאיזבל, התינוקת שבינתיים הפכה לאדם בוגר תוך כחודש ימים ("על חשבון" אימה שהזדקנה באותו קצב), היא הישות הרעה שבה יצטרכו להילחם ה-4,400 ויתר האנשים, ומשימתה היא להשמיד את כל ה-4,400. העונה מסתיימת לאחר שאיזבל נוטרלה מכוחה, אך רק אחרי שהספיקה לגרום נזק לשון, בעל כוחות ריפוי וממנהיגי המוחזרים.
קרלס קוממלה

ביוגרפיה

קוממלה נולד במדריד לאם בסקית ואב מהאיים הקנריים. בילדותו עברה המשפחה לברצלונה, שם חי עד מותו. קוממלה היה במקצועו מנתח אורתופדי, ובמקביל עסק רבות בפעילויות ספורט שונות - הוא עסק במספר ענפים: התעמלות, אתלטיקה, שחייה, הוקי שדה ובראשם, כדורגל. קוממלה היה חבר טוב של מייסד מועדון הכדורגל ברצלונה, ז'ואן גאמפר, ולאחר שהלה פרש ממשחק ב-1903, תפס קוממלה את מקומו כחלוץ הקבוצה. אליו הצטרף תוך זמן קצר גם אחיו, ארסני, וב-1909 הצטרף אח שלישי לקבוצה, אאוראו, אם כי ארסני ואאוראו מיעטו לשחק ולשתף פעולה עם קרלס.
קוממלה הבקיע כמות גבוהה של שערים כחלוץ. סך הכול, במהלך 9 השנים ששיחק במדי הקבוצה, כבש 172 פעמים ב-145 משחקים רשמיים ולא רשמיים. הוא היה שותף עמה ל-4 זכיות באליפות קטלוניה. ב-1910, בגמר הגביע הספרדי בו פגשה ברצלונה את אספניול דה מדריד, כבש קוממלה שער שסייע לקבוצתו לנצח 3-2 ולזכות בגביע. ב-1912 היה שותף לזכייה בגביע בפעם השנייה בקריירה שלו, אך הוא לא שותף במשחק הגמר.
בין 1909 ל-1911, במקביל לכך שהיה שחקן במועדון הכדורגל ברצלונה, היה גם חבר הנהלה. ב-1910 נערכה תחרות לעיצוב הסמל של ברצלונה, ועיצובו של קוממלה היה זה שנבחר. סמל המועדון נותר דומה עד היום, עם שינויים מינוריים. בנוסף לכך, בתקופתו ככדורגלן, פעל קוממלה בהקמת וניהול מועדונים - הוא הקים את המועדונים אייריש, גלנו, ששחקניו היו סטודנטים מבית החולים של ברצלונה, ואוניברסיטארי. לאחר שהפסיק לשחק בברצלונה ב-1912, שיחק לתקופות קצרות באספניול ובקזואל, גם הן בעיר ברצלונה.
ב-1915 היה קוממלה אחד מהמקימים של האגודה הקטלאנית לאתלטיקה, וב-1924 שימש למספר חודשים נשיא האגודה. ב-1923 היה מקימה ונשיאה הראשון של האגודה הקטלאנית להתעמלות לתקופה קצרה. במהלך השנים היה בהנהלת מספר קבוצות ספורט בקטלוניה. קוממלה שב לתפקיד הנשיא של אגודת ההתעמלות ב-1940, אותו מילא עד 1945. בקדנציה זו דאג לייסד את אליפות קטלוניה בהתעמלות.
חור שחור (ניתוח מתמטי)

בתורת היחסות הכללית, חור שחור הוא פתרון של משוואות איינשטיין בריק. משוואות איינשטיין הן משוואות דיפרנציאליות חלקיות המתארות את הקשר בין המרחב-זמן לצפיפות האנרגיה בכל נקודה. כדי לקבל חור שחור מניחים ריק בכל המרחב, כלומר טנזור צפיפות האנרגיה שווה ל-0 בכל נקודה, מלבד בראשית הצירים (מרכז החור השחור).
הפתרון מכיל קבועים וסוגי סינגולריות שונים, שאותם מזהים כמסה של החור השחור, סינגולריות אמיתית ואופק אירועים, בהתאם לתנאי השפה של המשוואות:
מניחים סימטריה כדורית עבור חור שחור פשוט, או סימטריה גלילית עבור חור שחור מסתובב. בנוסף כתנאי שפה משווים את הכבידה רחוק מהגוף השחור לכבידה במכניקה הקלאסית.
הפתרון עבור סימטריה כדורית (חור שחור לא מסתובב) נקרא פתרון שוורצשילד (על שם קרל שוורצשילד), והוא מכיל רדיוס שבו הקואורדינטות מתבדרות. זהו רדיוס שוורצשילד הנקרא גם אופק האירועים של החור השחור, הוא יחסי למסת הכוכב, ועצמים ואינפורמציה אינם יכולים לצאת ממנו. עצם שרדיוסו קטן מרדיוס אופק האירועים שמתאים למסה שלו הוא חור שחור. זו אינה סינגולריות אמיתית אלא רק סינגולריות של הקואורדינטות החיצוניות, שכן עקמומיות המרחב באופק האירועים סופית. במרכז החור השחור נמצאת סינגולריות נקודתית, שבה עקמומיות המרחב אינסופית. סוג אחד של פתרון המשוואות (קואורדינטות שוורצשילד) מכיל בנוסף אזור תאורטי שנקרא חור לבן, שממנו חומר יכול רק לצאת ולא להיכנס אליו.
חור שחור מסתובב (בעל סימטריה גלילית) נקרא חור שחור מסוג קרֶ (Kerr). הוא מכיל בנוסף לאופק האירועים אזור הנקרא ארגוספירה, מחוץ ובסמוך לאופק האירועים, שבו כל עצם חייב להסתובב סביב החור השחור, שכן אין פתרון נייח למרחב-זמן, וצופה קבוע במקום ונע רק קדימה בזמן נמצא מחוץ לקונוס האור.
במרכז חור שחור מסוג קר נמצאת סינגולריות טבעתית. פתרון המשוואות באזור הסינגולריות מאפשר באופן תאורטי מסע בזמן.
פתרונות נוספים מתחשבים במטען חשמלי שיכול להיות לחור השחור.
מבחינת הפיזיקה הפתרון של המשוואות בתוך אופק האירועים אינו ניתן לתצפית ולאימות, ולכן הוא בגדר השערה מתמטית בלבד. השערת הצנזורה הקוסמית קובעת שכל סינגולריות עטופה באופק אירועים כך שלא ניתן להגיע אליה בזמן סופי של צופה מבחוץ. כך גם הסינגולריות המשוערת במרכז החור השחור ושאר התופעות אשר נחזות על ידי המשוואות, כמו האפשרות למסע בזמן או חור לבן, הן תאורטיות בלבד. חורים לבנים לא נצפו מעולם, בניגוד לחורים שחורים.
יוסי חביליו

ביוגרפיה

חביליו נולד בירושלים, גדל בה בשכונת רסקו ולמד בבית הספר הגימנסיה העברית בירושלים. בשנת 1977 התגייס לצה"ל ושירת כסייר אוויר בחיל מודיעין. בצעירותו עסק בספורט תחרותי, שיחק כדורסל בקבוצת הנוער של הפועל ירושלים ובאליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1976 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:00.0 דקות.
בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים ובעל תואר שני במדיניות ציבורית, מנהל ומשפט, מהאוניברסיטה העברית, שסיים בהצטיינות.

קריירה משפטית וציבורית

לאחר התמחות בלשכת היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר, פתח חביליו בשנת 1985 משרד עורכי דין פרטי אשר עסק במשפט אזרחי ומסחרי.
בשנת 2001 מונה חביליו למשרת היועץ המשפטי לעיריית ירושלים. בשנת 2011 עזב חביליו את עבודתו בעיריית ירושלים, מסיבות הקשורות ליחסיו עם ראש העירייה ניר ברקת
בשנת 2012 פתח חביליו משרד עורכי דין פרטי שעיסוקו העיקרי הוא משפט ציבורי, ייעוץ משפטי למועצות מקומיות וועדות ציבוריות, וכן משמש חביליו, ללא תמורה, כיועץ משפטי של מגוון עמותות ומייצג עותרים ציבוריים בעתירתם לבית המשפט העליון. חביליו עתר לבית המשפט העליון כדי לאפשר את פתיחת מתחם הסינמה סיטי בירושלים בשבתות וחגים, כמו כן עתר חביליו לבית המשפט על מנת למנוע את פירוקה של חברת הדיור הציבורי פרזות.
בשנת 2014 הקים את עמותת צחור הפועלת לקידום עקרונות של שוויון, צדק חברתי ומשפטי, זכויות אדם ומנהל תקין בירושלים. עמותה זו ניהלה מספר מאבקים מתוקשרים בעיריית ירושלים בגין העברת תקציבים לגופים פוליטיים בעיר.
בשנת 2017 הודיע חביליו כי הוא מתמודד לראשות עיריית ירושלים והשיק את סיסמת הקמפיין: "חביליו. מצילים את ירושלים". בספטמבר 2018, פרש מהמרוץ לראשות העיר ירושלים והעביר את תמיכתו לעופר ברקוביץ. בבחירות 2018 למועצת העירייה זכתה רשימתו ל-4% מהקולות וקיבלה מנדט אחד והוא נבחר למועצת עיריית ירושלים. לאחר הבחירות הצטרף חביליו לקואליציה של ראש העיר משה ליאון. חביליו מכהן כחבר בהנהלת העיר, כמחזיק תיק החניה ואחראי על המנגנון לשיתוף הציבור. חביליו צפוי להתמנות ברוטציה לסגן ראש העירייה במהלך שנת 2021.

פרס אביר איכות השלטון

בשנת 2010 זכה חביליו בפרס אביר איכות השלטון בשל מאבקו למען מנהל תקין ושלטון החוק. מתוך נימוקי הוועדה בראשות השופט בדימוס מישאל חשין: 
"נכונותו של עו"ד חביליו להיאבק נגד פוליטיקאים רבי כוח, ואפילו לסכן את משרתו כדי למנוע פגיעה במנהל תקין, ראויה לשמש דוגמה ומופת לכל משרתי הציבור."

חיים אישיים

חביליו נשוי לעו"ד ליאורה חביליו המשמשת כפרקליטת מחוז תל אביב, אב לשלושה ילדים ומתגורר בשכונת רמת שרת בירושלים.
קדם-כוכב לכת

קדם-כוכב לכת או פרוטופלנטה (באנגלית: Protoplanet) הוא גרם שמים דמוי כדור הנמצא בשלב התפתחותי לפני כוכב לכת. זהו "עובר פלנטרי" הנמצא בדיסקה קדם פלנטרית שעבר כבר את השלב של התכה פנימית והתגבש בצורת שכבות. לפי המודלים המקובלים, קדם-כוכב לכת נוצר מפלנטסימלים מסדר גודל של קילומטרים ספורים שהתנגשו ולאחר מכן התגבשו לגוף אחד תחת כוח כבידה של עצמם. כוכב לכת יכול להיווצר ממספר קדם-כוכבי לכת שהתנגשו זה בזה.

במערכת השמש

לפי תאוריה של התפתחות מערכת השמש, קדם-כוכבי לכת מהם בהמשך נוצרו כוכבי לכת של מערכת השמש גרמו להפרעות למסלולי תנועתם של זה של זה וגרמו להתנגשויות בין קדם כוכבים שונים. כתוצאה מאותם ההתנגשויות והתחברותם של קדם-כוכבי לכת שונים, עם הזמן התגבשו כוכבי לכת גדולים יותר.
לפי המודלים המקובלים, התנגשות בין פלטיסימלים הולידה כמה מאות עוברים פלנטריים. מסות העוברים היו בתווך של  קילוגרמים וקוטר מסדר גודל של אלפי קילומטרים והם הזכירו את פלוטו וקרס. כתוצאה מהתנגשויות שנמשכו מאות מיליוני שנים, כמותם פחתה ומסתו של כל גוף עלתה. המודלים המתמטיים אינם מתארים את התקופה הזאת בצורה מדויקת, אבל לרוב מקובל לפצל אותה לשלושה שלבים, כלומר 3 דורות של קדם-כוכבי לכת. בסופה של התקופה התקבלו מספר קטן של קדם כוכבי לכת, שהתנגשותם הסופית הובילה להיווצרות כוכבי לכת המוכרים לנו כיום.
בקדם-כוכבי לכת הצעירים היו הרבה יסודות רדיואקטיביים, אשר התפרקו עם הזמן. החום המשתחרר כתוצאה מהתפרקות זו, וכתוצאה מקריסה כבידתית התיך חלק משכבות הפנימיות של כוכב הלכת העתידי. באזורים המותכים בהם החומר קיבל אפשרות לנוע ביתר חופשיות, היסודות הכבדים ירדו למטה (אל מרכז הפלנטה) והקלים צפו למעלה. תהליך זה מכונה "דיפרנציאציה כבידתית" או "דיפרנציאציה פלנטרית". הרכבם של מטאוריטים מראה על קיום תהליך דומה גם באסטרואידים.
השערת ההתנגשות הענקית גורסת שכדור הארץ והירח נוצרו כתוצאה מהתנגשות בין כוכב הלכת ההיפותטי תיאה לבין כדור הארץ הקדום במהלך שלבים עתיקים של התפתחות מערכת השמש.
במהלך ההתפתחות הרוב המוחלט של קדם כוכבי לכת התגבש לכוכבי לכת, כך שבמערכת השמש נמצאים כיום רק שלושה גרמי שמיים שמקובל לסווג כקדם-כוכבי לכת: וסטה, קרס ופאלאס. ישנם שמסווגים גם את אסטרואיד לוטטיאה 21 וגרמי שמיים גדולים בחגורת קויפר בתור קדם כוכבי לכת. מכיוון שבכדור הארץ נמצאו מטאוריטים המורכבים מברזל, מקובל לשער שבחגורת האסטרואידים היו קדם כוכבי לכת עם ליבות ברזל והשמדתם בהתנגשויות גרמה לאותם המטאוריטים.

מחוץ למערכת השמש

התצפיות על אובייקטים קטנים מחוץ הם בעייתיות מאוד. עקב רזולוציה נמוכה מדי של המכשירים האופטיים. בפברואר 2013 אסטרונומים איתרו לראשונה קדם-כוכב לכת בדיסקת גז ואבק סביב כוכב צעיר HD 100546. קדם כוכב לכת זה צפוי כנראה להפוך לענק גז, בדומה לצדק.
נתה דושניצקי-קפלן

ביוגרפיה

נתה נולדה באלכסנדריה שבמצרים, אליה עבר אביה, ד"ר משולם לבונטין, מתל אביב, לרגל תפקידו כרופא גדוד נהגי הפרדות הציוני. נתה נקראה על שם סבה, אבי אמה (גניה), נתן דונביץ. סבה, אבי אביה הוא זלמן דוד ליבונטין. בהיותה תינוקת, בשנת 1919, שבה עם הוריה לישראל והם חזרו והתיישבו בתל אביב, שם למדה בשנים 1935-1923 בגימנסיה הרצליה.
ב-1936 למדה מזכירות וניהול בלונדון, ושבה לארץ ישראל ב-1938. נתה נישאה לגבי ברדי, שאיתו התגוררה בקפריסין, אך בשנת 1940, בעקבות מלחמת העולם השנייה חזרה לתל אביב, שם נולד בנה דוד (דדי). לאחר מכן נפרדה מבעלה. בשנת 1942 נישאה לידיד נעוריה המהנדס גרשון דושניצקי ובשנת 1948 נולד בנה ליאור. בשנת 1954 נפטר בעלה, בגיל צעיר. אחיה הצעיר הוא המשפטן פרופ' אביגדור לבונטין.

אמנות

נתה החלה לצייר מאוחר, לאחר שנישאה פעמיים ולאחר שילדה שני ילדים. ב-1955, לאחר מות בעלה השני, החלה את דרכה האמנותית בלימודי עיצוב פנים בבית הספר לעיצוב "פארסונס" בניו יורק. ב-1957 נישאה לד"ר מיכאל קפלן ושנה לאחר מכן החלה ללמוד ציור אצל טובה ריכטר. בשנים 1959–1960 למדה נתה אצל מינה זיסלמן, ואחר כך בשנים 1962–1963 למדה במכון אבני בתל אביב. בין מוריה היו יחזקאל שטרייכמן ואביגדור סטימצקי. מאז הרבתה לסייר, לצייר ולהציג בגלריות ובמרכזי אמנות שונים בישראל ומחוצה לה, ומדי פעם שהתה תקופות ממושכות בלונדון ובפריז.
כתלמידה של שטרייכמן וסטימצקי שמה של נתה נקשר ל"אופקים חדשים", והיא שילבה את האור והצבע הישראליים שאופייניים לסגנון זה, יחד עם הסגנון האירופאי של אור רך יותר, ושל ארגון ואיפוק. היא פיתחה סגנון אישי משלה - נופים ודיוקנאות אקספרסיביים, שהפכו מופשטים יותר ויותר, עם משיכות מכחול עזות ובוטות ועם צבעים חיים וחזקים על בדים גדולים מאד. נתה הייתה ציירת נמרצת מאד, שהטיחה צבעים בבד, וציירה רק בעמידה, כדי להשיג את עוצמת ותנופת המכחול. כמה מבקרים כינו את סגנונה "גברי", והופתעו מהניגוד הבולט בין דמותה השברירית והאלגנטית, לבין ציוריה הגדולים והבוטים. לאחר פטירתו של בנה הבכור דדי, בשנת 1996, הפכו ציוריה למופשטים ורוחניים יותר.
נתה הייתה חברה באגודות הציירים בישראל, בפריז ובלונדון, והמשיכה להציג בתערוכות קבוצתיות חשובות וגם בתערוכות יחיד בארץ ובחוץ לארץ, ולזכות בשבחים ובפרסים. עבודותיה נמצאות באוספים פרטיים וכן ובמוסדות ציבור בישראל ובחוץ לארץ, ובהם במוזיאון תל אביב לאמנות, בבניין הסוכנות היהודית, אוניברסיטת תל אביב, בית ההסתדרות, בית התנ"ך, ובניין האספה הלאומית הצרפתית (פריז).
נתה נפטרה בביתה בתל אביב. נקברה בבית העלמין קריית שאול.

תערוכות יחיד

בשנת 1965 הציגה תערוכת יחיד ראשונה בגלריה צ'מרינסקי בתל אביב. ומאז השתתפה בתערוכות רבות, בעיקר בחוץ לארץ.
בשנת 1988 ערכה תערוכה רטרוספקטיבית במשכן לאמנות בחולון, והאוצר היה הצייר יחזקאל שטרייכמן, שגם נשא את דברי הפתיחה.
בשנת 2001 הציגה בבית האמנים בתל אביב, תערוכה מעבודותיה המגוונות שציירה בארץ ובחוץ לארץ, ובהתאם לכך נקבע שם התערוכה "בין עין כרם לפריז". האוצרת הייתה פרופ' גילה בלס, שעוד קודם לכן חקרה את יצירתה של נתה, ובשנת 2000 פרסמה עליה ספר בשם נתה קפלן.

קרן על שמה

בשנת 2006 נוסדה קרן על שמה של נתה דושניצקי-קפלן מטעם מוזיאון תל אביב, המעניקה פרס שנתי בסך 40 אלף שקל לאמן ישראלי. בין הזוכים: יהודית לוין ואלימה. הקרן נוצרה ביוזמת בנה ליאור דושניצקי, יזם ומנהל פרויקטים בעל חברת לינב, האחראי על הקמתם של דיזנגוף סנטר, המשכן לאמנויות הבמה והפרויקט של ככר הבימה.
הקבינט של לוון

הקבינט של לוון (בשוודית: Löfven Cabinet) הוא כינויה של ממשלת שוודיה הנוכחית (ה-53 במניין, ממשלת מיעוט), בראשותו של חבר הפרלנט השוודי סטפן לוון. הממשלה הושבעה ב-3 באוקטובר 2014, וזכתה לאמון הריקסדאג, שנבחר בבחירות שנערכו ב-14 בספטמבר 2014, בהן זכתה רשימת מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה ב-113 מושבים (31%). 
בממשלה מכהנים, כולל ראש הממשלה, 24 שרים, המתחלקים שווה 12 גברים ו-12 נשים. שתי הסיעות המרכיבות את הקואליציה הן: מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה והירוקים, שלהן יחדיו רק 138 מושבים מתוך 349 (39%). לפיכך, הקבינט של לוון הוא אחד מהממשלות החלשות ביותר בהיסטוריה של שוודיה. עם זאת, מאחר שהעקרונות הדמוקרטים מהווים חלק מרכזי בתרבות שלטון החוק של שוודיה בגילגוליה השונים מאז שנות ה-90 של המאה ה-19, ניצחון מפלגתו של לוון יד ביד עם מפלתה של מפלגת השלטון של ראש הממשלה המכהן בבחירות 2014, הקנו לקבינט החדש את זכות קיומו והוא זכה לאמון הריקסדאג ומלך שוודיה.

הרכב הממשלה

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו.
קלוצ'ר

קלוצ'ר (ברומנית: clucer) היה תוארו של אחד מסוגי הדרגטור בחצר שליטי נסיכות מולדובה או נסיכות ולאכיה. הקלוצ'ר היה בויאר ממונה על המחסנים והמלאים של השליט ודאג לאספקתו. הקלוצ'ר הגדול החזיק במפתחות לחדרי השליט ותחתיו היו שני דרגטורים, האחד שדאג למחסני התבואה והשני שדאג למרתפי היינות המיועדים לצריכת החיילים.
הקלוצ'רים הזוטרים עסקו בגביית מיסי התבואה.
קיפא

יוסף (או יהוסף בר קַיָפָא) הכהן, המכונה בר קַיָפָא (לעיתים נקרא בטעות כַּיָיפָא), היה הכהן הגדול בירושלים במחצית הראשונה של המאה הראשונה לספירה. בן  לבית קתרוס. הוא מונה לתפקיד במקום שמעון בן קמחית בידי המושל הרומי ואלריוס גראטוס בשנת 18, ובין השניים היו יחסים טובים.

עבודתו

ככוהן גדול ומנהיג דתי הייתה לקיפא אחריות רבה, כמו ניהול קופת המקדש, ניהול משטרת המקדש ועוד תפקידים אישיים, דתיים ומנהליים רבים, שאחד מהם הוא תפקיד נשיא הסנהדרין, המועצה ובית המשפט היהודי שדן במקרה של ישו.
תפקידו הנוסף ומעורר המחלוקת היה לשמש כחולייה מקשרת בין הסמכות הרומית לאוכלוסייה היהודית. כהנים גדולים מונו מתוך אצולת הצדוקים ובידי רומא מאז זמנו של הורדוס, ורומא ציפתה מהכהן הגדול שישמור על הסדר באוכלוסייה היהודית. ידוע ממקרים אחרים שלעיתים היו הנציבים הרומים דורשים מהכוהנים לעצור ולהסגיר יהודים אשר נחשדו כמסיתים ותועמלנים.

משפחתו

קיפא היה חתנו של חנן בן שת מבית חנן, הכהן הגדול בין השנים 6 ל-15 לספירה וראש משפחה ששלטה בראש צמרת הכוהנים במשך רוב המאה הראשונה לספירה. חנן מוזכר בברית החדשה וייתכן שהוא ככהן גדול ומנוסה שירת לצדו של קיפא בסנהדרין שנקראה לקבוע את גורלו של ישו.
למרות שרק מעט ידוע על קיפא, היסטוריונים מסיקים מכהונתו הארוכה (36-18 לספירה) שהסתדר יפה עם השליטים הרומים. במשך עשור שירת קיפא עם הנציב הרומי פונטיוס פילאטוס, וסביר שהיה לשניהם קשר קרוב. סביר גם שהיה ביניהם הסדר כיצד להתמודד עם "חתרנים" דוגמת ישו.
על פי הברית החדשה היה זה קיפא ששלח את ישו לנציב העליון פונטיוס פילאטוס, על מנת שיוציאו להורג. מניעיו של קיפא להסגרת ישו אינם ברורים: יש היסטוריונים הטוענים כי לא הייתה לו ברירה. אחרים טוענים כי ראה בישו איום להמשך שלטונו, וייתכן שהאמין כי אם ישו לא ייכלא או אף יוצא להורג בעוון מרידה יפגע הדבר בסבלנותם של הרומאים כלפי היהודים.
כוהנים גדולים, כולל קיפא, היו מוערכים ושנואים כאחד על ידי הקהילה היהודית. כסמכות הדתית העליונה הם נטלו תפקיד עיקרי בחיי הדת והסנהדרין, אולם, באותו זמן מחו יהודים רבים על הקשר הקרוב ששמרו עם השלטון הרומי וחשדו בהם בלקיחת שוחד או בעיסוק במעשי מרמה אחרים.

מותו

בשנת 36 פוטרו גם קיפא וגם פילאטוס מתפקידם בידי מושל סוריה ויטליוס ובמקום קיפא מונה לכהונה הגדולה גיסו, יונתן בן חנן. נראה כי הסיבה לפיטוריהם הייתה האומללות הרבה של הציבור בשל שיתוף הפעולה ביניהם.

ממצאים ארכיאלוגיים

בשנות ה-90 של המאה ה-20 נתגלתה בנחל אצל מערת קבורה משפחתית המכילה מספר גלוסקמאות, שהמעוטרת שבהן נושאת את השם "יהוסף בר קיפא". זו הפעם הראשונה שהשם נמצא כתוב באותיות שמיות (עברית או ארמית), שכן עד לתגלית היה השם ידוע רק בגרסתו היוונית כייפא. מכאן ראייה שהשם המקורי נכתב באות קו"ף. השם קיפא נמצא גם בגלוסקמה שנשאה את הכתובת מרים ברת ישוע בר קיפא כהן ממעזיה מבית אמרי, וזו הוכחה נוספת לתעתיק העברי שהיה נהוג לשם זה.
ים העננים

ים העננים (בלטינית: Mare Nubium - "מארה נוביום") הוא ים ירחי הממוקם באזור אגן נוביום שעל פני הצד הקרוב של הירח. הים ממוקם בקצה הדרום מזרחי של אוקיינוס הסערות. 
ים העננים ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות 21.3° דרום 16.6° מערב.
בדומה ליתר ימות הירח, אין מדובר בים או ימה אלא בעמק המכוסה בזלת. האזור בו ממוקם ים העננים נוצר בעידן ההפרה נקטריאני - העמק נוצר בתקופה האימבריאנית התחתונה והבזלת כיסתה את העמק בעידן ההאימבריאנית העליונה. ממערב לים ממוקם מכתש בוליאלדוס, המאוחר להיווצרות הימה. בדרום הימה ממוקם מכתש פיטאטוס.
קוטרו של ים העננים 715 ק"מ.

היסטוריה

בדומה ליתר ימות הירח, שמו של ים העננים ניתן לו על ידי הסלונוגרף האיטלקי ג'ובני ריקולי משנת 1651. שיטתו אומצה רשמית על ידי ה-IAU בשנת 1935. האסטרונום ויליאם גילברט הגדר את ים העננים כחלק מ"היבשת הדרומית" (Continens Meridionalis) שלו במפה משנת 1600 לערך, והאסטרונום מיכאל פון לאנגרן כינה את הים "ים בורבוניקום" (Mare Borbonicum) על שם בית בורבון במפה משנת 1645.
ים העננים צולם לראשונה על ידי הלונר רנסאנס אורביטר בשנת 2009.
ז'יטקביצ'י (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ז'יטקביצ'י 40,838 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.1% בלארוסים,  2.7% רוסים ו-1.09 אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (82.94%) ורוסית (15.12%).