google/wiki40b huggingface dataset:
אליסון לונדגרן גריימס

אליסון קייס לונדגרן גריימס (באנגלית: Alison Case Lundergan Grimes; נולדה ב-23 בנובמבר 1978) היא משפטנית אמריקאית. מכהנת כמזכירת המדינה של קנטקי מאז שנת 2012.

ביוגרפיה

גריימס נולדה במייסוויל, עיירה שבקנטקי, כבתם של שארלוט וג'רי לונדגרן, כשלישית מבין חמישה ילדים. היא בעלת תואר ראשון במדע המדינה. בהמשך סיימה תואר במשפטים מאמריקן יוניברסיטי  שבוושינגטון די. סי.
ב-2010 הכריזה על כוונתה להתמודד על משרת מזכירת המדינה של קנטקי, ובבחירות הכלליות בנובמבר 2011 הביסה את יריבה הרפובליקני. בנובמבר 2014 התמודדה ללא הצלחה לסנאט, מול הסנאטור המכהן מיץ' מקונל. בנובמבר 2015 נבחרה לכהונה שנייה כמזכירת המדינה.
גריימס נשואה מאז 2006 ומתגוררת בלקסינגטון. היא מחזיקה בקשר קרוב עם הילרי קלינטון.
פייר ז'וזף דובואה

תחילת דרכו

דובואה נולד ב-21 בנובמבר 1852 בעיר סדאן שהשתייכה אז לקיסרות הצרפתית השנייה. ב-1872 נרשם ללימודים באקדמיה הצבאית סן-סיר, וב-1874 התגייס לחיל הפרשים של צבא צרפת בדרגת לוטננט משנה, והוצב ברגימנט הדרגונים ה-24. ב-1882 נשלח לאלג'יריה, וב-1885 נשלח למרוקו. ב-1901 הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד בית הספר לפרשים בסומיר. ב-1905 הועלה לדרגת גנרל של בריגדה ומונה למפקח הפרשים במשרד המלחמה. ב-1909 הועלה לדרגת גנרל של דיוויזיה ומונה למפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה. במקביל מונה לחבר בוועדה הטכנית של חיל הפרשים. ב-1913 הועבר לפקד על הקורפוס התשיעי.
ניסויי ירבוע

ניסויי ירבוע (Gerboise) היו סדרה של ארבעה ניסויים גרעיניים צרפתים, הראשונים בתולדות הפרויקט הגרעיני הצרפתי. הם נערכו בשנים 1960-‏1961 בקרבת העיירה רגאן (Reggane) שבדרום אלג'יריה הצרפתית, וביססו את מעמדה של צרפת כמעצמה הגרעינית הרביעית בעולם.
הניסויים פתחו שרשרת של 217 ניסויים גרעיניים צרפתים, שנערכו עד לשנת 1996. בסך הכל נערכו 22 מהם באלג'יריה, בשני אתרים שונים. יתר הניסויים נערכו באיי פולינזיה הצרפתית שבאוקיינוס השקט.

הניסויים

הניסויים הגיעו בתום תהליך פיתוח של פצצת ביקוע גרעיני, שהחל בשנת 1954. הם נערכו בעיצומה של מלחמת אלג'יריה באתר הניסויים הצבאיים הצרפתים CSEM (‏Centre Saharien d'Expérimentations Militaires). האתר, במדבר הסהרה האלג'יראי, שימש עד אז לניסויים בטילים ורקטות.
הניסוי הראשון, ירבוע כחול‏, היה הניסוי הגרעיני הצרפתי הראשון בהיסטוריה. הוא נערך ב-13 בפברואר 1960. פצצת פלוטוניום שהונחה בראש מגדל בגובה של 105 מטרים הפיקה עוצמת התפוצצות של 65 קילוטון TNT. בהשוואה לניסויים הגרעיניים הראשונים של ארצות הברית, ברית המועצות ובריטניה היה הניסוי הזה רב העוצמה מכולם.
הניסוי השני, ירבוע לבן, נערך ב-1 באפריל 1960. הפעם הונח המתקן הגרעיני בעומק של כשבעה מטרים מתחת לפני הקרקע. הושגה בו עוצמת התפוצצות של 10 קילוטון. ההתפוצצות פערה לוע באדמה, אשר מולא בהמשך.
הניסוי השלישי, ירבוע אדום, נערך תשעה חודשים אחרי קודמו, ב-27 בדצמבר 1960. פצצה שהונחה בראש מגדל בן 50 מטר הפיקה עוצמה של שלושה קילוטון.
הניסוי הרביעי נקרא ירבוע ירוק. הוא נערך ב-25 באפריל 1961, ארבעה ימים לאחר פרוץ מרד הגנרלים באלג'יריה, שמטרתו הייתה לחולל הפיכה צבאית בצרפת. הניסוי עצמו היה מתוכנן מראש אך מועדו הוקדם כדי להביא להשמדת המתקן הגרעיני ולמנוע אפשרות שהמורדים יניחו עליו את ידם.‏ גם הפעם הונחה הפצצה על גבי מגדל בגובה של 50 מטרים. הניסוי נועד להשיג עוצמה של 6 קילוטון לפחות, אך הושגה בו עוצמה של 500 טון בלבד.
מיכה מייקסנר

ביוגרפיה

מייקסנר כיהן כראש הרשות לפיתוח טנק המרכבה וכראש מחלקת מערכות ממונעות ביחידה הטכנולוגית של אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בצבא ההגנה לישראל.
בשנת 2004 השתחרר והחל לכהן כמנכ"ל חברת האוטובוסים מרכבים למשך 12 שנים. החל ממרץ 2016 ועד סוף יולי באותה שנה כיהן כמנכ"ל קבוצת חוד אסף תעשיות (חברת תעשייה בתחום המתכת וברזל).
באפריל 2018 החל לכהן כמנכ"ל חברת אימקו תעשיות המפתחת, מתכננת ומייצרת מוצרים למערכות צבאיות ותעופתיות.
ב-25 ביוני 2019 נכנס לתפקיד מנכ"ל רכבת ישראל. נכנס לתפקיד לאחר תקופה של 3 חודשים בהם לא היה מנכ"ל לרכבת ישראל (המנכ"ל בפועל היה סמנכ"ל המטענים של הרכבת, אורי שריר), לאחר פיטוריו של המנכ"ל הקודם, שחר איילון. המינוי לתפקיד הוא לתקופה של כחמש שנים.
מייקסנר הוא בעל תואר מוסמך בהנדסת מכונות ותואר מוסמך במנהל עסקים. נשוי ואב לשלושה, מתגורר בפתח תקווה.
אסגר אובו

ביוגרפיה

אובו נולד בקופנהגן בשנת 1922. אביו היה קצין בצבא הדני. הוא למד בבית ספר תיכון והחל ללמוד באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1940, שם למד מתמטיקה, אסטרונומיה, פיזיקה וכימיה. בשנת 1947 סיים תואר המקביל לתואר שני. בשנת 1955 החל בלימודי דוקטורט באוניברסיטת בראון. סיים את הדוקטורט בשנת 1957 בהנחיית פרופסור אוטו נויגבאואר. נושא עבודתו היה "התאוריות האסטרונומיות של הבבלים" (On Babylonian planetary theories). 
בשנת 1964 הוענקה לו מלגת גוגנהיים. בשנת 1959 נעשה לפרופסור חבר באוניברסיטת טאפס. בשנת 1961 הוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטת ייל, ובשנת 1967 נעשה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת ייל. בשנת 1992 פרש לגמלאות.
אשתו הראשונה ג'ואן נפטרה בשנת 1990. הוא היה אב לארבעה ילדים מנישואיו לה. בשנת 2006 נישא בשנית לאיזבלה זביקווסקה, אשורולוגית.
הלך לעולמו ב-19 בינואר 2007, בן 84 במותו.
גיזה

היסטוריה

בסמוך לעיר גיזה נמצאת רמת גיזה. הרמה היא אתר ארכאולוגי מפורסם ובה נמצאים רבים מהמונומנטים החשובים ביותר בהיסטוריה של מצרים. הפירמידות של גיזה נבנו בנקודת תצפית על בירתה של מצרים העתיקה, ממפיס, לא רחוק מקהיר המודרנית.
העיר עצמה עברה כמה שינויים במהלך ההיסטוריה. תחת שליטים שונים עברה העיר שינויים מרחיקי לכת בתשתיות. במהלך הכיבוש הבריטי במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 הוכשרו בעיר דרכים, נסללו כבישים ורחובות ונבנו בניינים חדשים. במאה הקודמת העיר קיבלה תשומת לב רבה מהשלטון והתשתיות בה שודרגו שוב ושוב גם על ידי הבריטים עד ההפיכה של 1952, ואף אחריה, גם על ידי הממשל הקיים עד היום בגלל חשיבותה התיירותית. 
בגיזה שוכנת אוניברסיטת קהיר.

כלכלה

כלכלתה של גיזה מבוססת על תעשיות של סרטים, כימיקלים, הרכבת מכונות, סיגריות ותיירות. תעשיית הנדל"ן בגיזה מצליחה גם כן בזכות בנייני דירות יוקרתיים על גדות הנילוס.
אהרן כ"ץ (בר-אילן)

הרב אהרן כ"ץ (נולד ב-1948) הוא ר"מ וראש תוכנית לימודי הלכה בבית המדרש לגברים ("הכולל") של המכון הגבוה לתורה באוניברסיטת בר-אילן, ובעבר ראש בית המדרש, וכן רב בית הכנסת "דובב עוז" ברמת גן ומאז יציאתו לגמלאות של רבה הראשי של רמת גן, יעקב אריאל, משמש הרב כ"ץ בפועל כרבה הראשי של רמת גן.

ביוגרפיה

כ"ץ נולד וגדל ברמת גן ולמד בישיבת נחלים. בילדותו היה ממייסדי סניף "בני עקיבא רמת חן" שלימים הפך לאחד הסניפים הגדולים בארץ. לאחר מכן למד בישיבת כרם ביבנה, שם גם כיהן כר"מ כארבע שנים. בשנת 1974, שנה אחרי הקמת המכון הגבוה לתורה ("הכולל"), הוא מונה לר"מ במכון. בתחילת שנות ה-2000 מונה לראש בית המדרש במקומו של הרב משה רזיאל שפרש לגמלאות. באלול ה'תשס"ח מונה הרב שבתי רפפורט לראש בית המדרש, והרב כ"ץ חזר לשמש כר"מ במכון וכראש כולל הוראת הלכה. החל מחודש מרחשון תשע"ז מכהן הרב אהרן כ"ץ כרב המורשה מטעם הרבנות הראשית במחלקות הנישואין  והכשרות של רבנות העיר רמת גן ומכהן בפועל כממלא מקום רב העיר.
הרב כ"ץ משמש שנים רבות כדיין בבית הדין לדיני ממונות ברמת-גן. הוא גם חבר בארגון הרבנים צהר.
שרת במילואים ברבנות הצבאית בתפקיד רב צבאי.
אחד מבניו, איתמר, הוא קצין צה"ל בעל עיטור המופת ממלחמת לבנון השנייה. בנו הרב דניאל, הוא דיין בבית הדין הרבני בתל אביב.
אשפה פניאומטית

מערכת אשפה פניאומטית היא מערכת אשפה, המנוהלת ומשונעת באופן פניאומטי היא בדרך-כלל אשפה המחולקת לקטגוריות; אשפה יבשה, רטובה, וכן אשפה למיחזור. אשפה המוכנסת למערכת פניאומטית עוברת תהליך קצר יחסית עד שהיא מגיעה לטרמינל (המכולה הראשית), שם היא מובלת לתאי אשפה מותאמים, עד אשר מגיע רכב איסוף האשפה ומוביל את האשפה מהטרמינל הראשית לעבר אתרי הפסולת הראשיים במדינה.
האשפה הנשלכת למערכת הפניאומטית עוברת במספר צינורות ו'מחלפי' צינורות, ובעצם משונעת מנקודת זריקת האשפה לעבר הטרמינל, באמצעות זרמי אוויר חזקים, המופעלים על ידי מערכת הבקרה הפניאומטית.
זרמי האוויר החזקים עשויים לעיתים להשפיע על צורתה והיקפה של האשפה, אך אינם משפיעים על משקלה של האשפה.

המערכת הפניאומטית

המערכת הפניאומטית בכללותה מורכבת מנקודות איסוף אשפה, תעלות צמודות-קרקע ותת-קרקעיות, וכן מהטרמינל וחדר הבקרה. בשל העובדה כי המערכת סגורה בצורה כמעט הרמטית, הפסולת לא מזהמת את הקרקע, המים והאוויר הנמצא סביבה, ולכן מהווה המערכת חלופה ירוקה, חסכונית ויעילה לניהול ושינוע אשפה.
כדי לשמור על ריח נייטרלי בסביבת הטרמינל, אליו מגיעה כלל האשפה השכונתית/העירונית, פותחו טכנולוגיות שונות שתפקידן למנוע את זיהום האוויר ולנטרל את חיידקי האשפה הפניאומטית.
טכנולוגיות מוכרות לצורך זה הינן שימוש בפחם וכן פילטרים אורגניים, למשל כאלה המורכבים משבבי עץ, המכילים מיקרואורגניזמים המסננים את הריחות וההפרשות של הזבל בצורה יעילה וטבעית.
יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין

ביוגרפיה

יוזף ונצל נולד ב-24 במאי 1995 בלונדון, לאלויס, עוצר ליכטנשטיין, בנו של הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין, ולסופיה, דוכסית בבוואריה, בתם של הנסיך מקס, דוכס בבוואריה והנסיכה אליזבת, דוכסית בבוואריה. יוזף ונצל קרוי על שם יוזף ונצל הראשון, נסיך ליכטנשטיין, ובנוסף קיבל את השם מריה על שם מריה הבתולה כנהוג בכמה שושלות אצולה קתוליות באירופה, וכן קיבל את השם מקסימיליאן על שם סבו הנסיך מקס, דוכס בבוואריה ועל שם דודו מקסימיליאן, נסיך ליכטנשטיין.
בשנת 2013 נסע יוזף ונצל לבריטניה, שם התחנך במכללת מלוורן, ומאוחר יותר הצטרפה אליו אחותו מריה קרולינה. בשנת 2014 סיים יוזף ונצל את לימודיו, ויצא לטייל בארצות הברית ובאמריקה הדרומית.

זכויות ירושה

בנוסף להיותו השני בסדר הירושה של נסיכות ליכטנשטיין, יוזף ונצל הוא השלישי בסדר הירושה היעקוביטי, וכשיירש את הטענה לכתר יהיה המונרך הראשון מבית ליכטנשטיין וגם היורש הראשון מאז ג'יימס השלישי שנולד בבריטניה, והראשון מאז פרנסיס הראשון שיהיה ראש מדינה זרה.
מחמוד עוויסאת

קריירה

עוויסאת התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל ירושלים, ובהמשך שיחק גם במחלקות הנוער של בית"ר מעלה אדומים והפועל תל אביב, ובגיל 17 הצטרף לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב, עמה השתתף בליגת האלופות לנוער.
ב-23 באוגוסט 2017 חתם עוויסאת לשלוש שנים בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית. ב-4 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בתיקו 1–1 נגד הפועל בני לוד. במשחקו האחרון בקבוצה הבקיע את שערו הראשון בקריירה, בניצחון 2–0 על הפועל עפולה ב-21 במאי 2018.
בקיץ 2018 חתם עוויסאת בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית. ב-6 באוקטובר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בניצחון 1–0 על נפאל.
ברוך חפץ (עורך ספרותי)

ברוך חפץ (29 ביולי 1932 - 17 במרץ 2019) היה עורך ספרותי ישראלי, מייסדו ועורכו הראשון של כתב העת הספרותי "עכשיו".

ביוגרפיה

נולד בירושלים בשנת 1932, בן למשפחה ירושלמית ותיקה, דור חמישי בירושלים.
בשנת 1957 הוציא לאור קובץ ספרותי בשם "אוגדן", במטרה להעניק במה ספרותית לדור החדש בספרות העברית. לאחר כשנתיים הוחלף שמו של כתב העת ל"עכשיו".
הגיליון הראשון של כתב העת בשמו החדש "עכשיו" ראה אור בשנת 1959, וצורפו אליו חברי מערכת נוספים – נתן זך, יהודה עמיחי וגבריאל מוקד. בכרך זה פורסם המאמר "הרהורים על שירת אלתרמן", מאת המשורר נתן זך. מאמר זה, אשר כלל ביקורת חריפה ויוצאת דופן על שיריו המוערכים של נתן אלתרמן, היווה אחד משיאיו של מרד הדור הצעיר של משוררי המדינה בפאתוס הלירי של משוררי הדור הקודם, והוא מסכם את הכללים החדשים לשירה עברית.
חפץ שימש כעורך הראשי של כתב העת "עכשיו" וכמרכז המערכת, והוא המשיך במלאכת עריכת כתב העת, יחד עם גבריאל מוקד, במשך שנים רבות.
כתב העת "עכשיו" העניק הזדמנות ליוצרים צעירים להוציא את יצירותיהם לאור, ותרם להפיכתם של יוצרים רבים, ביניהם יונה וולך, דוד אבידן, דליה רביקוביץ' ורבים אחרים, ליוצרים מרכזיים במדינת ישראל.
לצד כתב העת "עכשיו" הקימו חפץ ומוקד את "הוצאת עכשיו", במסגרתה ראו אור למעלה מ–70 ספרים, רובם יצירות ראשונות של יוצרים, ביניהם: אהרן אפלפלד, עדי צמח, יהודה עמיחי, דוד אבידן, יאיר הורוביץ, יונה וולך, אהרון שבתאי, מנחם בן ומאיה בז'רנו.
עיקר המימון לכתבי העת ולהוצאת הספרים נעשה מכיסו הפרטי של חפץ. כתב העת והוצאת הספרים לא זכו, במרבית המקרים, לתמיכה כספית ממקורות ציבוריים.
חפץ גם הוציא לאור את הספר "אמרי חפץ" – סדר תפילות ותשבחות לכל ימות השנה ומועדיה.
נפטר ב-17 במרץ 2019.
רוסלונד והלסטרום

רוסלונד והלסטרום הם זוג מחברי ספרי מתח שוודים, המורכב מהעיתונאי אנדרס רוסלנד, נולד בשנת 1961, וביורג הלסטרום, נולד בשנת 1957, וכחן (משתתף בדיבייט) מפורסם בנושא מערכת הענישה השוודית. בעשר השנים האחרונות, רוסלנד עבד ככתב חדשות, תרבות ועורך חדשות עבור חדשות רפורט (Rapport News). הלסטרום הוא אסיר לשעבר ואחד מהמייסדים של KRIS, ארגון לוחם למניעת פשיעה.
הזוג עשה את הופעת הבכורה שלו עם נובלת הפשע Odjuret (תרגום לעברית: החיה) ב-2004. נושא חוזר בספריהם היא השאלה מיהו הקורבן האמיתי ומי הפושע, כשפשע מבוצע.
דמויות חוזרות: מפקח בכיר אוורט גרנס, בלש סוון סונדקוויסט, בלשית מריאנה הרמנסון - כולם ממשטרת הסיטי של סטוקהולם. לארס אגסטם, תובע, משרד התובע של סטוקהולם.
ספריהם תורגמו לשפות נורדיות אחרות, עברית (בהוצאת סלע ספרים), קרואטית, גרמנית, אנגלית, רוסית וטורקית.
קאנט (עיר)

שם

משמעות שמה בשפה המקומית היא סוכר, שכן בשנות ה-30 של המאה הקודמת התקיימו מטעי סוכר באזור (קיים מיתוס שמקור שמה הוא על שם הפילוסוף הגרמני עמנואל קנט).

היסטוריה

העיר היא מרכז תעשייתי שבמהלך העידן הסובייטי הייתה מיושבת במספר גדול של גרמנים שיושבו מחדש בכפייה שם ב-1941 כאשר הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית של גרמנים וולגים פורקה.
הר ואט

היסטוריה

שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הדרומית של המשלחת האנטארקטית של פדרציית מועדוני מטפסי ההרים של ניו זילנד (New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition) שחקרה את האזור בין השנים 1962–1963. 
ההר נקרא על שם ב. ה. ואט (B.H. Watt), מזכיר המשלחת.
חזרת הגינה

תיאור הצמח

הצמח גדל עד לגובה של מטר אחד, והוא מתורבת בעיקר בשל שורשו המחודד, הגדול והלבן. להתפתחות השורש דרושים כ-10 חודשי גדילה, במהלכם הוא צורך כמויות מים גדולות מאד - כ-1,300 קוב מים לדונם לשנה. עלי הצמח, הגדולים והשסועים, אכילים אף הם. פרחיו לבנים וקטנים. בחקלאות מתרבה החזרת על ידי ייחורים, הנשתלים לרוב באביב ובסתיו. יתרונו הגדול של סוג גידול חקלאי זה הוא מיעוט מזיקים, מאחר שחיידקים וטפילים נרתעים מפניו. עם זה, לבנין הכרוב מטיל על עלי החזרת את ביציו, ואלה מכרסמים את העלים בתיאבון.
החזרת היא צמח אללופתי. אחרי שמגדלים בשטח חזרת אי אפשר לגדל בו שום גידול אחר לפחות שנה.
ישנה טענה לפיה למעלה משני שלישים מכמות החזרת בעולם גדלה בעיר קולינסוויל, אילינוי, ארצות הברית, המגדירה עצמה "בירת החזרת העולמית".
בישראל מגדלים את החזרת בשנות האלפיים בעיקר ארבעה מגדלים גדולים - שניים מכפר ביאליק, הסמוך לקריית ביאליק, ושניים מכפר חסידים.

היסטוריה

מקור החזרת הוא מזרחה ודרומה של אירופה.
במצרים העתיקה גידלו חזרת כבר ב-1500 לפני הספירה]. ביוון העתיקה השתמשו בצמח כשיקוי אהבה וכמשכך כאבים]. אגדה מספרת כי האורקל מדלפי אמר לאפולו שחזרת שווה את משקלה בזהב]. 
קאטו הזקן עסק בהרחבה בצמח בכתביו על גידולי השדה]. כיום סבורים שהעמים הסלאבים הביאו את החזרת למרכז אירופה.
גידול החזרת בסביבות הערים נירנברג ובמברג שבדרום גרמניה מתועד מתקופת שלטונו של קרל הגדול.
החל מהמאה ה-13 לספירה החזרת מייצגת את המרור בקערת ליל הסדר. זאת, אף שלאמיתו של דבר, כפי שנאמר בגמרא, ה"חזרת" שמופיעה במשנה היא החסה ובנוסף, בכל המקורות מזהים את ה"חְרֵיין" (או כְרֵיין) עם ה"תמכא" ולא עם ה"חזרת".
ככל הנראה החזרת הובאה לצפון אמריקה מאזור שפרוולד שבצפון-מזרח גרמניה.
החזרת הוגדרה בוטאנית לראשונה על ידי קארולוס ליניאוס תחת השם Cochlearia armoracia בשנת 1753.
החזרת גדלה כיום גם כפליט תרבות במרכז אירופה. במזרח רוסיה ובאוקראינה ניתן למצוא את מין הבר של החזרת.

החזרת כתבלין

את התבלין מכינים על ידי ריסוק השורש והוספת מלח בישול וחומץ. לתבלין מוסיפים לפעמים סלק, המקנה לו צבע אדום. חזרת משמשת גם להכנת כמה ממרחי חרדל. מחוץ ליפן יש המכינים ממרח ואסאבי מחזרת גינה צבועה ירוק במקום מואסאבי.
בגרמניה ובאוסטריה ניתן לרכוש אותו מעורב בשמנת כממרח והוא מעובד לעיתים קרובות יחד עם תפוחים מזן חמוץ (Apfelkren) כתוספת לבשר בקר מבושל או דג מעושן. 
שורש החזרת עצמו הוא כמעט חסר ארומה, אולם כשהוא מגורד או נחתך, מפעילים אנזימים מן החלק הפגוע סיניגרין המרכיב "שמן חרדל", והוא היוצר גירוי בטעם ואף בעיניים. יש להשתמש בחזרת מיד לאחר שגורדה או לערבבה בחומץ, מפני ששורשה הופך כהה, מאבד את חריפותו ומקבל טעם מריר ולא נעים כאשר הוא נחשף לאוויר ולחום.
חזרת מכילה אשלגן, סידן ומגנזיום, כמו גם שמנים נדיפים כמו שמן החרדל (שמן המופק מזרעי חרדל) קוטל החיידקים. כשהוא טרי מכיל הצמח כמות מה של ויטמין C. האנזים פרוקסידאז (Peroxidase) המצוי בצמח משמש כמגביר ומזהה נוגדנים.
מה? היכן? מתי?

מהלך המשחק

המשחק הוא דו-קרב מוחות בין קבוצה בת שישה שחקנים שמשחקים מול קבוצת הצופים ששלחו את השאלות שלהם לתוכנית. חברי הקבוצה שמורכבת מקפטן וחמישה שחקנים נוספים יושבים על יד שולחן עגול ועליו מונח סביבון עם חץ ומעטפות עם השאלות של הצופים. בכל תור אחד מאנשי הסגל של המשחק מסובב את הסביבון וזה מסתובב עד שנעצר ומורה על אחת המעטפות. המנחה מקריא את השאלה מהמעטפה שנבחרה באופן אקראי על ידי הסביבון. לאחר שהשאלה נשאלת, לשחקנים ניתנת דקה אחת לחשיבה, לדיון וסיעור מוחות כדי למצוא את התשובה הנכונה. לאחר דקה הקפטן מחויב לבחור באחד השחקנים של קבוצתו (הוא יכול לבחור גם בעצמו) והשחקן הנבחר עונה על השאלה. אם השחקן עונה נכון על השאלה הוא מזכה את קבוצתו בנקודה אחת, לעומת זאת אם הוא טועה בתשובה אזי הנקודה עוברת לקבוצת הצופים. הקבוצה המנצחת היא הקבוצה הראשונה שאספה שש נקודות. בנוסף לזמן הקצוב שהשחקנים מקבלים, הקבוצה יכולה לבקש חד פעמית 20 שניות נוספות כדי להיעזר בקהל שנוכח במשחק. הקבוצה יכולה גם לענות על השאלה מיידית בלי לקחת את הזמן המגיעה לה, במקרה כזה אם השחקן עונה נכון על השאלה אזי הקבוצה זוכה בנקודה וגם בדקת חשיבה נוספת שתוכל להשתמש בה בהמשך המשחק.

תארים

במשחק קיים תואר "מגיסטר". בעלי התואר הם השחקנים הבכירים ביותר במשחק מאז היווסדו. התואר מוענק כל חמש שנים משנת 1995 ונכון להיום הוא הוענק לארבעה שחקנים בלבד.
אל-מסתעין השני

אל-מֻסתָעִין באללה השני (מילולית: המבקש עזרה באל), אבו אל-פדל (תעתיק מדויק: אל-פצ'ל) אל-עבאס בן אל-מתווכל עלא אללה השני (בערבית: المستعين بالله, ابو الفضل العباس بن المتوكل على الله الثاني) היה הח'ליף העבאסי  שמשל בקהיר תחת חסות הממלוכים מהשושלת הבורג'ית בין 1406 ל-1412. הוא היה הח'ליף העבאסי היחיד שמשל בקהיר והחזיק בכוח ממשי, אם כי לתקופה קצרה בלבד.
אל-מסתעין מונה לתפקיד לאחר מות אביו אל-מֻתַווכִּל השני בשיבה טובה בשנת 1406. בשנת 1412, לאחר פטירתו של הסולטאן פרג' בן ברקוק לא הצליחו האמירים הממלוכיים להחליט על מחליף מביניהם. בקרב הממסד הדתי היה רצון לראות את הח'ליפים נוטלים כוח טמפורלי בשנית, ובגיבוי רגש זה העניקו האמירים, כצעד זמני, לאל-מסתעין עוצרות והוא מילא את תפקיד הסולטנות במשך מספר חודשים, עד נובמבר 1412. 
לאחר בחירתו של סיף אל-דין אל-מואייד תאתאר לסולטנות הודח אל-מסתעין מכס הח'ליפות והסולטנות גם יחד. הוא הוגלה לאלכסנדריה, ונפטר בשנת 1430 כתוצאה ממחלת הדבר.
תזמורת תל יוסף

תזמורת כלי הנשיפה של קיבוץ תל יוסף - תזמורת "הפועל" תל יוסף, הוקמה על ידי שמעון שדמי (חיטריק)  בשנת 1926, חמש שנים בלבד לאחר ראשית ההתיישבות בעמק חרוד.
תוך כדי תקופת הביצות, הקדחת ותנאי החיים הקשים, קיבלו החלוצים את ההחלטה ה"היסטורית" להקציב סכום כסף לרכישת כלי נגינה והקמת תזמורת. בתחילה, הוקצבו 25 לירות לרכישת שישה כלים. במשך הזמן נקנו עוד כלים והתזמורת מנתה 17 חברים. התזמורת עברה תקופות קשות, עקב משברים בתקופת המאורעות ומאוחר יותר עקב הפילוג ובתקופת המלחמות.
התזמורת התפרסמה ברחבי הארץ, השתתפה בכל הכנסים הגדולים והחגיגות בערים ובמשקי הסביבה.
דמות המפתח בהקמת התזמורת ומנצחה במשך עשרות שנים היה שמעון שדמי. הוא ניצח על התזמורת, הכין את העיבודים ושימש גם מורה פרטי. מאוחר יותר התזמורת השתתפה בכל החגים והמועדים בקיבוץ תל יוסף, אך לא קיימה פעילות סדירה. בחג ה-60 של הקיבוץ חודשה פעילות התזמורת, ביוזמת בוגריה, בעיקר להנאתם.
מיום היווסדה ועד עתה, עברו את התזמורת והשתתפו בהופעותיה כ-250 חברים.
מיכאל מילברגר

ביוגרפיה

מיכאל בן יוסף מילברגר נולד בסוף שנת 1922 בוורשה בירת פולין במשפחה יהודית מתבוללת. קיבל חינוך פולני. ב-1939 סיים את לימודיו בתיכון בעירו, ולמד ציור שמן ואקוורל בבית הספר לאמנויות היפות בוורשה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלט לביאליסטוק ומשם למוהילב; משפחתו כולה הושמדה בשואה. ב-1940 נסע לסמינר לאמנים צעירים של רוסיה הלבנה במינסק, ומשהצטיין בלימודיו, נשלח ללמוד באקדמיה לאמנויות היפות במוסקבה אצל ולדימיר פבורסקי. משנת 1948, אז זכה בפרס האקדמיה של מוסקבה, עבד כפסל בברית המועצות עד 1961. פיסל אנדרטאות ופסלים רבים שהוצבו ברחבי המדינה, בהם פסלו של אלכסנדר הֶרצֶן בחזית מכון גורקי לספרות בשדרות טבֶרסקוי 25 במוסקבה (1959) ותבליט המנציח את מפגשם של המשוררים אלכסנדר פושקין ואדם מיצקביץ' במוסקבה ב-1827 (1955).
משנת 1955 כיהן כפרופסור לפיסול באקדמיה לאמנויות היפות במוסקבה. ב-1961 שב לוורשה, וב-1963 נטש את הגוש המזרחי ועבר לפריז, שם חי עד מותו. פיסל דיוקנאות של סופרים, אמנים, אנשי תרבות, מדענים ומדינאים
מילברגר נפטר בסוף שנת 1997, בגיל 75.
נקבר בבית הקברות באנייה (Bagneux) בפריז.
Dynamic-Link Library

יתרונות וחסרונות

ספריית קישור-דינמי מהווה רעיון מרכזי במערכות ההפעלה חלונות לדורותיהן. היתרון המרכזי של קובצי DLL הוא המודולריות, שמאפשרת שינוי בקוד המקור במספר תוכניות בו זמנית מבלי לשנות את התוכניות עצמן. יתרון נוסף הוא היכולת להוסיף מודולים לתוכניות קיימות כמו ההרחבות בתוכנות של קרן מוזילה. רעיון זה מנוצל בצורה מקסימלית בטכנולוגיית COM.
מול היתרונות קיימים גם לא מעט חסרונות שמכונים באופן כללי DLL hell. כרגע מיקרוסופט מקדמת את טכנולוגיית .NET כפתרון לרוב הבעיות הללו.

שימוש

תוכנות אשר נוצרות בתהליך של קישור סטטי (Static Link), מכלילות את הספריות הרצויות להן בקובץ ההפעלה של התוכנה, ולכן אין להן צורך בקובצי DLL בזמן הריצה. לעומתן, תוכנות אשר נוצרות בתהליך של קישור דינמי (Dynamic Link), דורשות הימצאות של קובצי DLL במחשב עליו הן פועלות.

טבלאות ייבוא וטבלאות ייצוא

בתהליך של קישור דינמי, מרוכזות כל הפונקציות הנמצאות בקובצי DLL חיצוניים לתוך טבלה שכל המצביעים שלה ריקים. במהלך טעינת התוכנית על ידי המקשר הדינמי של חלונות (PE Loader), מתבצעת טעינה של קובצי ה-DLL הרלוונטיים לזיכרון הפיזי (אם אחד מקובצי ה-DLL אשר התוכנה תלויה בהם לא קיים במערכת, התוכנה לא תיטען כלל). לרוב קובצי DLL לא עוברים לזיכרון הווירטואלי, אלא נשארים בזיכרון הפיזי עד שכל התוכניות שזקוקות להם מסיימות את פעולתן. 
לאחר שכל קובצי ה-DLL הרלוונטיים נטענו לזיכרון, מתבצע מיפוי כתובות של הפונקציות ועדכון של כל המצביעים בטבלת היבוא. פעולת המיפוי נעזרת בטבלאות ייצוא, שמתאימות מספר הסידורי לכל אחת מהפונקציות בקובץ ה-DLL. בדרך כלל, עדיף ליבא פונקציות באמצעות שמן, שכן בגרסאות השונות של מערכת ההפעלה חלונות הסדר של הפונקציות בקובצי ה-DLL יכול להשתנות. החל ממערכות 32 ביט של חלונות טבלאות היצוא מסודרות לפי שם, ולכן ניתן לאתר את הפונקציות בחיפוש בינארי שהתקורה שלו לא גבוהה במיוחד.

טעינה מושהית (Delay load)

באפשרות זו, טעינה של קובץ DLL תתבצע רק כאשר התוכנית תקרא בפעם הראשונה לפונקציה שנמצאת בו, והקובץ ישאר בזיכרון הפיזי עד לסיום של כל התוכניות שתלויות בו. אופציה זו מאפשרת טעינה מהירה יותר של התוכנה, וכן הפעלה של התוכנה גם ללא הימצאות של כל קובצי ה-DLL הנדרשים. במקרה שהתוכנה תנסה להשתמש בפונקציה שקובץ ה-DLL שלה לא קיים, יזרק חריג מובנה (Structured Exception) בתהליכון (Thread) אשר קרא לפונקציה.
Brügger & Thomet MP9

גרסאות

לרובה יש גרסה אזרחית בשם TP9, גם הוא מבוסס על ה-TMP.
לגרסאות המאוחרות יותר (MP9-N, MP45) יש עיצוב חדש ויש להם שלושה מצבי ירי, חצי אוטומטי, 3 כדורים בכל לחיצה ואוטומטי.
וינדרוז איירליינס

פעילות החברה בישראל

בשנת 2009 החברה החלה להפעיל טיסות שכר עונתיות מקייב וויניצה לתל אביב, טיסות אלה מיועדות לחסידי ברסלב הבאים לבקר בקברו של רבי נחמן מברסלב באומן, הטיסות מופעלות בדרך כלל מספר ימים לפני ראש השנה.
הטיסות מבוצעות במטוסי איירבוס A321 או במטוסי איירבוס A320 של החברה.
יורק

מקור השם

שמה של העיר "יורק" (מנורדית עתיקה: Jórvík, נגזר משמה הלטיני של העיר "Eboracum"‏, "Eburacum" או "Eburaci". במאה ה-7 נשמע שם זה של השפעות שונות כמו "Eoforwic", ועם הכיבוש הדני במאה ה-9 התקבע השם "Jórvík". תחת הכיבוש הנורמני של אנגליה נהגה השם בצרפתית עתיקה ובנורמנית: "Everwic". במאות שלאחר הכיבוש נעשה יותר ויותר שימוש בשמות קרובים לשם יורק עד להתקבעותו של שם זה (שמוזכר לראשונה כבר במאה ה-13).
השם הרומי-לטיני המקורי ניכר עדיין בשמות מקומות וחברות מקומיות, וכך גם הארכיבישוף מיורק משתמש בשם "Ebor" כשם משפחה בחתימתו. שמה של העיר כפי שהוא מופיע בכתבי בעלי התוספות אף הוא כשמה הלטיני: "אברווך".

היסטוריה

בין השנים 71 ל-74 לספירה, בתקופתו של הנציב קריאליס בבריטניה, התיישב לגיון רומאי בחוף המזרחי של בריטניה הגדולה ובנה את אבורקום - יורק של היום. אבורקום נבנתה מחדש מספר פעמים, הקיסר ספטימיוס סוורוס ביצר אותה בשנת 197 ואף מת בה בשנת 211. אבורקום נהרסה חלקית בידי אלקטוס, ושוקמה בידי קונסטנטיוס  כלורוס שמת בה ב-306. אבורקום הייתה מקום מושב נציב בריטניה התחתונה באימפריה הרומית, והיישוב האזרחי בה קיבל תקפות של קולוניה לפני שנת 237 לספירה.
פרינסס

תקציר העלילה

בזמן שאמה (קרן מור) נעדרת מהבית, אדר (שירה האס) בת ה-12 ואביה החורג מיכאל (אורי פפר) מפתחים משחקי תפקידים הגולשים למחוזות מסוכנים. בעודה מנסה למצוא את מקומה בין מערכות היחסים הסוערות והיצריות בבית, אדר פוגשת באלן (אדר זהר הנץ) - נער חלומי שדומה לה להפליא, ומצרפת אותו למשפחה. אדר יוצאת בעקבות אלן למסע אפל בין ילדות להתבגרות, בין מציאות לדמיון, המשנה לעד את חוקי המשחק בבית.

הקרנות בבתי קולנוע בארץ

על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 5,581 צופים, בבתי קולנוע ברחבי הארץ.

פרסים

שירה האס, הועמדה לפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר אך לא זכתה. הסרט וההפקה גרפו ארבעה פרסים בטקס פרסי "פסטיבל הקולנוע ירושלים 2014", פרס חג'ג לסרט באורך מלא יחד עם "גט", פרס חג'ג על המוזיקה של ישי אדר, פרס קרן ון ליר על צילום הסרט זכה ראדק לאדצ'וק על עבודתו ופרס חג'ג על משחקה של שירה האס בסרט באורך מלא.