וילסון קיפסנג

קריירה

יליד נפת קייו בקניה, קיפסנג החל להתחרות עבור משטרת קניה במירוץ השלום של טגלה לורופ, שם השיג מקום שני בריצת 10 ק"מ. הוא הפך לאתלט בינלאומי מקצועי ב-2007 וזכה במקום השני בתחרות Tilburg Ten Miles בטילברך, הולנד, בזמן של 46:27 דקות. הוא ניצח גם במרוץ כביש בכפר הם בהולנד (התוצאה שהשיג, 27:51, הייתה במקום הרביעי לריצות 10,000 באותה שנה). באליפויות משטרת קניה הגיע קיפסנג למקום השלישי, אחרי ריצ'רד מאטילונג.
במירוץ World's Best 10K שנערך בסן חואן, בירת פוארטו ריקו, הגיע האתלט למקום השלישי (בזמן של 28:09), אחרי דריבה מרגה וסילאס קיפרוטו.
ב-2008 חזר קיפסנג לתחרות טילברך, וסיים פעם נוספת במקום השני - שתי שניות בלבד אחרי המנצח אביוטה גוטה. שיאו המקצועי אותה שנה היה במירוץ חצי מרתון (חצי המרתון השנתי בניו דלהי) בו הדביק את מהירותו של דריבה מרגה (שזכה עם נבחרתו במדליית ברונזה באליפויות חצי המרתון של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית ב-2006 ו-2007), אך הפסיד לו בהפרש של שנייה. למרות שזכה במקום השני בלבד, הוא שיפר את שיאו האישי במעל לדקה, לזמן של 59:16 דקות. התוצאה שהשיג הייתה השלישית במהירותה בעולם לאותה שנה, כשלפניו, בהפרש של שנייה, הגיעו מרגה והיילה גבריסלאסי.
שנת 2009 החלה בניצחון של קיפסנג חצי המרתון של אגמונד, למרות מזג האוויר הקר. לאחר מכן השתתף הרץ בתחרות חצי מרתון בראס אל-ח'ימה והגיע אל המקום השני. תוצאתו, 58:59 דקות, הפכה אותו לרץ הרביעי שהצליח לעבור חצי מרתון בפחות מ-59 דקות. במירוץ World's Best 10K השני שלו הוא הגיע למקום השלישי, ובכך שחזר את ההישג שלו מהשנה הקודמת. למרות שחשבו אותו למנצח פוטנציאלי במירוץ חצי המרתון בברלין (2009), הוא סיים במקום השלישי בלבד, במירוץ מהיר בו לראשונה כל ארבעת הרצים המהירים סיימו את ריצתם תוך פחות משעה.
במאי 2009 הוא התחרה בתחרות World 10K Bangalore (ריצת 10 קילומטרים שנערכת בבנגלור, הודו), והגיע למקום הרביעי. בסוף אותה שנה הוא השתתף לראשונה באליפויות חצי המרתון של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית (IAAF World Half Marathon Championships), והגיע למקום הרביעי, בזמן של 1:00:08.
ב-2010 הוא קיים הופעת בכורה במירוץ מרתון, מרתון פריז, אותו סיים במקום השלישי תוך 2:07:13 שעות, חצי דקה אחרי המנצח טדסה טולה. באוקטובר אותה שנה הוא ניצח במרתון פרנקפורט, בזמן של 2:04:57 שעות (הפעם הוא השיג את טולה, בהפרש גדול מדקה). התוצאה שקבע הפכה אותו לרץ המרתון השמיני הכי מהיר אי פעם. ב-2011 ניצח במרתון אגם ביווה, לפני דריבה מרגה, בזמן של 2:06:13. הוא חזר להגן על התואר שלו במרתון פרנקפורט, באותה שנה, והתכוון לשבור את שיא העולם החדש שקבע פטריק מקאו חמישה שבועות קודם לכן. קיפסנג חצה את קו הסיום כעבור 2:03:42 שעות, וסיים את המירוץ במקום הראשון, בזמן השני הכי טוב אי פעם לריצת מרתון, פחות מ-4 שניות אחרי שיא העולם.
שנת 2012 התחילה עבור האתלט בתחרות חצי המרתון RAK Half Marathon, אותה סיים במקום השלישי. הוא ניצח במרתון לונדון באפריל אותה שנה, אותו סיים תוך 2:04:44 שעות, 4 שניות אחרי השיא המקומי, אותו קבע עמנואל מוטאי ב-2011. באוגוסט אותה שנה, באולימפיאדת לונדון זכה קיפסנג במדלית ארד בריצת המרתון. הוא ניצח גם ב-Great North Run (חצי מרתון, בזמן של 59:06 דקות), ובמרתון הונולולו.
סדרת הניצחונות שלו המשיכה גם לשנת 2013, אז זכה במקום הראשון בתחרות חצי המרתון בניו יורק. הוא היה מהמועמדים המבטיחים לזכות במרתון לונדון לשנת 2013, אך הגיע במקום החמישי בלבד בזמן של 2:07:47. בריצת 10 ק"מ, Great Manchester Run, הוא הגיע למקום השני (אחרי מוזס קיפסירו). הופעתו בחצי המרתון בבוגוטה הייתה טובה פחות והוא סיים במקום החמישי תוך 1:05:26 שעות. ב-29 בספטמבר הוא ניצח במרתון ברלין, וקבע שיא עולם חדש של 2:03:23 שעות, משיג ב-15 שניות את השיא הקודם, שקבע פטריק מקאו. שיא זה החזיק מעמד שנה ונשבר אף הוא במרתון ברלין על ידי בן ארצו, דניס קימטו (2:02:57 שעות).