google/wiki40b huggingface dataset:
פאולה ווגל

פאולה ווגל (באנגלית: Paula Vogel; נולדה ב-16 בנובמבר 1951) היא מחזאית אמריקאית, פמיניסטית, לסבית זוכת פרס פוליצר לדרמה לשנת 1998 למחזה "איך למדתי לנהוג". במחזותיה היא עוסקת בסוגיות כגון איידס, אלימות במשפחה ומיניות נשית. ווגל מלמדת תיאטרון במוסדות אקדמאיים שונים.

שנים מוקדמות

פאולה ווגל נולדה בוושינגטון לדונלד סטיבן פוגל, מנהל פרסום ולפיליס ריטה מזכירה את בשירות הדואר של ארצות הברית. אביה היה יהודי ואמה קתולית. הוריה התרגשו שהייתה בת 13 והיא חייה עם אמה ואחיה. בגיל 17 היא יצאה מהארון. ווגל קיבלה תואר בוגר בשנת 1974 מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה והמשיכה את לימודי המוסמך והדוקטורט באוניברסיטת קורנל, אך לא סיימה את הלימודים.

קריירה

ווגל כותבת מחזות מסוף שנות השבעים. היא זכתה להכרה לאומית ב-1992 עם הטרגיקומדיה The Baltimore Waltz, שעסקה באיידס. המחזה עוקב אחרי אח ואחות שמתכוננים לטיול באירופה ומבוסס על חוויות חיים אמיתיות של פוגל ואחיה קרל. המחזה זכה בפרס אובי למחזה הטוב ביותר לשנת 1992. ב-1998 ווגל זכתה בפוליצר למחזה "איך למדתי לנהוג" (How I Learned to Drive). העלילה עוקבת אחר היחסים המיניים בין ליאל ביט לבין בעלה של דודתה, הדוד פק, משנות ההתבגרות שלה דרך שנות העשרה שלה למכללה ומעבר לה. באמצעות מטאפורה של נהיגה, מתוארים גילוי עריות וניצול מיני. 
מחזות ידועים נוספים של פוגל: Desdemona, A Play About A Handkerchief (1993), The Oldest Profession (1981), And Baby Makes Seven (1984), Hot 'N Throbbing (1994), ו-The Mineola Twins (1996). המחזה "מעשייה מגונה" תורגם לעברית על ידי יהושוע סובול ועוסק במחזה השנוי במחלוקת של שלום אש ״אל נקמות״ אשר נכתב בשנת 1906. סך הכל כתבה פוגל 22 מחזות.

סגנון ותימות

אמנם אין תימה או נושא העובר כחוט המקשר בכל עבודותיה של פוגל, אך היא לעיתים קרובות בוחנת נושאים שנויים במחלוקת כגון התעללות מינית וזנות. "פוגל נוטה לבחור נושאים רגישים, קשים, ומורכבים ליצירות תיאטרליות כדאי לשזור אותם עם דרמטורגיה, יצירתית, דמיונית כנה ואכזרית."  פוגל מסבירה "הכתיבה שלי לא מונחה על ידי נושאים.... אני כותבת רק על דברים שמשפיעים ישירות על החיים שלי."

 הוראה

ווגל היא מרצה בעלת שם ללימודי מחזאות. בין השנים 1984 - 2008 לימדה באוניברסיטת בראון, כתיבה יצירתית. החל מ-2008 ועד 2012, ווגל שימשה כפרופסור למחזאות בבית הספר לדרמה באוניברסיטת ייל, כמו כן היא שימשה גם כמחזאית הבית של תיאטרון הרפרטורי של ייל. כיום פרופסור, שלא מן המניין, למחזאות באוניברסיטת ייל ופעילה גם במספר תיאטראות.

חיים אישיים

לווגל היו שני אחים: קארל, שנפטר מאיידס ב-1988, ומארק. על שמו של קראל ווגל נפתח בוושינגטון מרכז המספק שירותים לאנשים החיים עם HIV.
ווגל נשואה לאן פאוסטו סטרלינג, פרופסור לביולוגיה ולימודי נשים 2004.
אחמד עוביידאת

ביוגרפיה

אחמד עוביידאת נולד ב-18 בנובמבר 1938 באירביד שבצפון עבר הירדן. למד בבגדאד. שימש כמפקד המודיעין הכללי מ-1974 עד 1982 ושר הפנים מ-1982 עד 1984, תחת שתי ממשלותיו האחרונות של מודר בדראן.
בעקבות התעצמות הבעיות הכלכליות בממלכה, לאור העלייה באינפלציה והירידה במחיר הנפט, גברו הקריאות האופוזיציוניות כנגד בדראן הן מן הרחוב הירדני והן מצד "המועצה הלאומית המייעצת", גוף פוליטי שהוקם כתחליף לפרלמנט שפוזר ב-1974. בעקבות זאת התפטר בדראן מראשות הממשלה, לאחר ארבע שנים בתפקיד, ועוביידאת מונה ליורשו ב-10 בינואר 1984. ממשלתו כללה מספר מצומצם יחסית של שרים פלסטינים, לאור היחסים המתוחים בין המלך חוסיין לבין אש"ף של יאסר ערפאת. בנוסף, בממשלת עוביידאת כיהנה לילא שרף, אלמנתו של ראש הממשלה לשעבר עבד אלחמיד שרף והשרה השנייה בהיסטוריה של ירדן. היא כיהנה כשרת ההסברה עד לינואר 1985.
ממשלתו של עוביידאת פעלה, כקודמותיה, בעיקר בניסיון לייצב את המצב הכלכלי במדינה. לשם כך הוכנסו מספר רב של כלכלנים לכהן כשרים בממשלה, וננקטו צעדי צנע כלכליים כמו צמצום סובסידיות. פעולות אלו, אמנם, לא עזרה במידה רבה לשיפור המצב הכלכלי. תחום פעילות נוסף של עוביידאת בזמן כהונתו כראש ממשלה היה המאבק בשחיתות, שהייתה לאבן נגף בעייתית בממשל הירדני. גם מאבק זה הצליח בצורה חלקית בלבד. לאחר כינוסו המחודש של הפרלמנט ב-1974, החלו להישמע קולות פוליטיים שקראו לביטול מעמדם החוקי המיוחד של השבטים בממלכה. עיתונים ליברליים קראו בהזדמנות זו להפסקת התרבות השבטית בכללה, שאותה ראו כפרימיטיבית. בעקבות זאת ראשי השבטים פנו בחמת זעם אל המלך חוסיין בדרישה שייפסק מסע ההשמצות. חוסיין שלח מכתב לעוביידאת ודרש ממנו פיקוח רב יותר על העיתונים. בעקבות המעשה, ובעקבות חילוקי דעות נוספים, התפטרה לילא שרף מממשלתו של עוביידאת בראשית 1985.
ממשלת עוביידאת המשיכה לכהן עד אפריל 1985, אז הוחלף עוביידאת בידי מקורבו של המלך וראש הממשלה לשעבר זיד א-ריפאעי. הסיבה למינוי א-ריפאעי הייתה יכולתו הדיפלומטית המוכחת וקרבתו למלך, דברים שהמלך נזקק להם לאור ההסכם עם אש"ף בפברואר 1985 והניסיון לפריצת דרך במשא ומתן עם ישראל.
לאחר תום כהונתו כראש ממשלה, עוביידאת שימש כציר בפרלמנט ונמנה עם האופוזיציה הבכירה בממלכה, שהתנגדה לכוונותיו של המלך חוסיין לכונן הסכם שלום עם ישראל ולנתק את הקשר ההיסטורי בין ירדן לבין הגדה המערבית. באפריל 1990, בעקבות המהומות שפרצו בממלכה, מונה עוביידאת לראש "הוועדה הלאומית" שתפקידה הייתה לכונן תהליכי דמוקרטיזציה בממלכה. ביוני 1991 פרסמה הוועדה את "האמנה הלאומית של ירדן", שעיקר תוכנה עיגון המשטר בירדן כמונרכיה פרלמנטרית והדגשת זכות הפלורליזם הפוליטי בממלכה. בעקבות פרסום האמנה נסללה הדרך לחזרת הפעילות המפלגתית בירדן ב-1992, לאחר שהופסקה בשנת 1957. עוביידאת התנגד לרגולציה של היחסים בין ישראל לירדן לאחר הסכם השלום בין ישראל וירדן.
כיום עוביידאת מכהן כיושב ראש מועצות המנהלים של המרכז הירדני לזכויות אדם.
יוהאן לאופולד, נסיך הכתר של סקסוניה-קובורג-גותה

ביוגרפיה

יוהאן לאופולד נולד בקובורג ב-2 באוגוסט 1906 לקרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה ולויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מטילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, זמן קצר לאחר שב-14 בנובמבר 1918 התפטר אביו מהשלטון, בעקבות תבוסת הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית. מצד אביו היה יוהאן לאופולד נינה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת.
בשנת 1930 החל יוהאן לאופולד בלימודי כלכלה, אמנות ומשפטים באוניברסיטת בון. ב-9 במרץ 1932 התחתן יוהאן לאופולד עם פאודורה פון דר הורסט בנישואים מורגנטים, ובשל כך נאלץ לוותר על זכויותיו לרשת את תוארי אביו. ב-1 באפריל אותה שנה הוא הצטרף למפלגה הנאצית, ובמהלך מלחמת העולם השנייה הוא שירת כסמל ברגימנט נ"מ. בשנת 1948 הוגשה נגדו תביעה על גילוי עריות עם ילדיו, שעליה נידון למאסר על תנאי, ולאחר מכן הוא ניתק את הקשר עם משפחתו.
ב-27 בפברואר 1962 התגרש יוהאן לאופולד מאשתו, וב-3 במאי 1963 הוא התחתן עם הגברת הגרושה מריה תרזה ריינדל. השניים התגוררו בקרלשטיין ליד באד רייכנהאל, וב-4 במאי 1972 מת יוהאן לאופולד בגריין מסרטן.
יאיר דרייפוס

ביוגרפיה

למד בבית הספר התיכון במעלה. לאחר מכן הצטרף לישיבת כרם ביבנה, יחד עם חברו מילדות הרב שמעון גרשון רוזנברג (שג"ר), אחר כך עבר ללמוד בישיבת הכותל. בשנת ה'תשנ"ו (1996) הקים, יחד עם שג"ר, אותו הגדיר כמורו ורבו, את ישיבת שיח יצחק אשר שמה לה למטרה להוביל לחיבור עולם התורה עם עולם הדעות הסובב, תוך דגש על לימודי החסידות.
מאז פטירת הרב שג"ר בשנת ה'תשס"ז המשיך דרייפוס לעמוד בראשות הישיבה לבדו, והקים את "מכון כתבי הרב שג"ר", המתעתד להוציא לאור כ-3,000 קבצים שלו שעוד לא פורסמו.
הרב דרייפוס פרסם תשובות הלכתיות בפורומים שונים, ביניהם בקובץ תחומין, ומאמרים רבים בספרים כגון "ויקרא את שמם אדם", "רעים אהובים" (דרשות חתונה שנאמרו על ידו ועל ידי הרב שג"ר), "גשם" ו"שני המאורות" (בו קבע כי "המהפכה הרוחנית של דורנו היא הפמיניזם"), ועוד.
בעבר כיהן כר"מ בישיבת ברכת משה במעלה אדומים וכרב ההתנחלות בית יתיר שבהר חברון.
מתגורר כיום ביישוב אלון שבות שבגוש עציון.
סינגל

סינגל (מאנגלית: Single - יחיד (בודד); לפי האקדמיה ללשון העברית, בעברית: חַדְשִׁיר) הוא תקליט, קלטת שמע או תקליטור המכיל שיר בודד או מספר שירים מצומצם. בעבר נקרא תקליט שדרים, תקליטון שדרים או תקליטון. בדרך כלל מיועד הסינגל לקדם את מכירותיו של אלבום מוזיקה חדש היוצא בסמוך ליציאת הסינגל (או הסינגלים). עם זאת, ישנם מקרים שבהם יוצא הסינגל בלי תלות לאלבום.
בחלק מהמקרים, יוצאים מספר סינגלים המשויכים לאלבום אחד. בדרך כלל יוצאים שניים עד ארבעה סינגלים מאלבום (תלוי במידת ההצלחה של האלבום ושל הסינגלים הקודמים), אך המספר אינו קבוע. כך למשל מאלבומו של מייקל ג'קסון "Thriller", נשלחו לתחנות הרדיו שבעה סינגלים.
המונח "סינגל" באנגלית (במשמעות המילולית, "בודד") נדרש כמונח נגדי - לתקליט אחד שהכיל אלבום מוזיקה שלם. זאת לאחר שהחלה ההפצה של אלבומי מוזיקה ארוכי הנגן שהכילו מספר שירים בכל צד של התקליט, שכן לפני הופעת אלבומי המוזיקה בתקליט אחד כל התקליטים בעולם היו בעצם "סינגלים" שהכילו שיר אחד או שניים.

סינגלים וירטואליים

בשנת 2009 החלו לצאת לאור "סינגלים וירטואליים" - שלא על גבי תקליטורים. חברות פרסום ויחסי ציבור של אמנים שונים, החלו לשלוח אז לעורכים בתחנות רדיו הודעות דואר אלקטרוני ובהן קישורים לשירים שאספנו באתרי אינטרנט. הכוונה היא שעורכי התוכניות ברשתות הרדיו יוכלו "להוריד" שירים אלו בפורמטים שונים (כולל פרטים מלאים על המבצעים וטקסטים שונים), בדרך כלל באיכות גבוהה, ולשדרם בתחנות הרדיו.
כמו כן, קיימת זה שנים רבות תופעה של הורדת סינגלים מהאינטרנט על ידי משתמשים ביתיים, הן בדרך חוקית והן באופן לא חוקי (פיראטית).

סינגל מוביל

סינגל מוביל הוא בדרך כלל הסינגל הראשון שיוצא מתוך אלבום אולפן, על ידי מוזיקאי או להקה, לפני יציאת האלבום עצמו.
הסינגל המוביל הוא לעיתים קרובות גורם מכריע עבור צרכנים המתלבטים האם לרכוש את האלבום, והבחירה בסינגל המוביל עשויה להיות קריטית להצלחה המסחרית של האלבום. לפיכך, אמנים רבים בארצות הברית ובארצות רבות אחרות בוחרים בשיר קצבי מתוך האלבום; שירים אלה הם לעיתים קרובות קליטים יותר, והסיכוי שלהם למשוך את תשומת לבם של המאזינים גבוה יותר. עם זאת, חלק מהאמנים עשויים לבחור כסינגל המוביל שיר בעל קצב איטי יותר, על מנת להדגים את מגוון השירים באלבום, או בשיר עם מסר אותו הם רוצים להעביר לקהל שלהם. למשל, בשנת 1997 הוציאה מדונה את השיר "Frozen" כסינגל המוביל מתוך אלבומה, Ray of Light.
בדרך כלל מפורסם רק שיר אחד מהאלבום כ"סינגל מוביל", אך מאז ראשית שנות האלפיים, החלו כמה אמנים להוציא לאור שני סינגלים מובילים. כך למשל, ג'סטין טימברלייק הוציא את "Suit & Tie" ואת "Mirrors", כסינגלים המובילים מאלבומו The 20/20 Experience.
שירה גרא

ביוגרפיה

גרא נולדה בשם שירה הררי, גדלה והתחנכה באשדוד. בנעוריה למדה ב"תיכון מקיף ג' אשדוד". בצבא שירתה ב"גלי צה"ל" ומאז היא משדרת ברדיו]. בשנות השמונים הגישה פינות בתוכנית הטלוויזיה של דליק ווליניץ, "שמיניות באוויר", ששודרה בערוץ הראשון, ובמקביל השתתפה בתוכנית הרדיו הקומית של ארז טל ואברי גלעד, "מה יש", בגלי צה"ל בתפקיד הילדה פזית.
בשנת 1989 הנחתה את תחרות הקדם אירוויזיון ביחד עם משה בקר, ובשנת 1991 הנחתה את התחרות בשנית עם דני רופ, כשהייתה הרה.
כעבור מספר שנים ליוותה בקולה של "פזית" קטעים בתוכנית הטלוויזיה של יגאל שילון, "פספוסים", ששודרה ב"ערוץ 2".
בשנת 2004 יצא לאור הספר "מסע במרחבי כדור הארץ", ספר לימוד בגאוגרפיה, אשר את תקליטור ההסברה שלו היא דיבבה.
היא נשואה ליואב גרא, טכנאי קול, אותו הכירה בגלי צה"ל.
אבודים בטוקיו

עלילה

בוב האריס, כוכב הוליוודי בגיל העמידה, מגיע לטוקיו על מנת להצטלם לפרסומת וויסקי יפני. באותה העת מגיעה גם שרלוט, בוגרת מכללה צעירה, עם בעלה ג'ון, צלם סלבריטאים, למלון בו בוב שוהה. שרלוט היא נשואה טרייה המרגישה לא בטוחה בנוגע לעתידה ובוב חווה משבר בזוגיות עם אשתו הנשואה לו כבר 25 שנים. בכל יום בוב ושרלוט נתקלים זה בזו במלון ולבסוף נפגשים בבר המלון בלילה, כאשר שניהם לא מצליחים להרדם.
שרלוט מזמינה את בוב לבילוי איתה ועם כמה מחבריה המקומיים והם מבלים ערב מהנה בטוקיו וחווים חיי לילה ותרבות יפניים. במשך הימים הבאים הקשר ביניהם מעמיק הם מבלים זמן רב יותר ביחד. בשעה מאוחרת באחד הלילות, שניהם נשכבים זה לצד זו ומנהלים שיחה אינטימית בה שרלוט מספרת על צרותיה האישיות ובוב מספר על חיי הנישואין שלו. 
בלילה הלפני האחרון של שהותו, כאשר בוב שותה בבר המלון, זמרת הג'אז המופיעה במקום ניגשת אל בוב ומפלרטטת איתו. באותו הלילה הם שוכבים, ולמחרת בבוקר שרלוט דופקת על דלת החדר של בוב. כאשר הוא פותח לה את הדלת היא מזמינה אותו לארוחת צהריים. מחדרו של בוב נשמע קולה של הזמרת ושרלוט קולטת במהרה מה התרחש. ארוחת הצהריים מתקיימת לבסוף בין בוב לשרלוט, אך היא עגמומית, מדכאת, ומלווה בוויכוח ביניהם. 
מאוחר יותר, מופעלת אזעקת אש במלון ובוב ושרלוט יוצאים מחדריהם ונפגשים בכניסתו. הם מיישבים את המחלוקת ביניהם ונפגשים פגישה אחרונה בבר המלון. 
בבוקר יום חזרתו של בוב לארצות הברית שרלוט מגיעה אל לובי המלון. בוב ושרלוט מנהלים שיחת פרידה וכל אחד הולך לדרכו. כשבוב נוסע במונית בטוקיו בדרך אל שדה התעופה, הוא מבחין בשרלוט הולכת בין ההמון. הוא מבקש מנהג המונית שיעצור ויוצא אל עבר שרלוט. כשהם רואים אחד את השנייה הם מתחבקים ארוכות וחולקים ביניהם נשיקה. 
בוב חוזר אל המונית והיא ממשיכה בנסיעתה.

ביקורות והכנסות

הסרט זכה לביקורות חיוביות. וגם בימויה ותסריטה של סופיה קופולה זכו לביקורות חיוביות, שהובילו לזכייתה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובמועמדות לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר. ביל מארי גם זכה לביקורות חיוביות ואף למועמדות לפרס האוסקר. בתחילת ספטמבר 2003 הסרט הוקרן במספר מוגבל של בתי קולנוע, שבהם הסרט הכניס כמיליון דולר. בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט ברחבי ארצות הברית הוא גרף כ-4.1 מיליון דולר. בסיכום הכנסותיו, הסרט הכניס למעלה מ-44.5 מיליון דולר בארצות הברית ולמעלה מ-75 מיליון דולר בשאר העולם, מה שמסכם את הכנסותיו בכ-120 מיליון דולר.
אוגוסטה, נסיכת פרוסיה

ביוגרפיה

אוגוסטה נולדה ב-1 במאי 1780 בפוטסדאם לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ואשתו פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט. אוגוסטה הייתה ציירת מוכשרת, ואף השאירה אחריה דיוקנאות עצמיים.
ב-13 בפברואר 1797 התחתנה אוגוסטה בברלין עם וילהלם, נסיך הסן-קאסל, אולם הנישואים לא היו מוצלחים, והשניים התעמתו פעמים רבות. בשנת 1806 כבשו הצרפתים את נסיכות הבוחר מהסן, ואוגוסטה נמלטה עם ילדיה לברלין. בהמשך השנה התקדמו הצרפתים לברלין, ובעקבות כך ברחו בני משפחתה מהעיר, אולם אוגוסטה שהייתה בהריון מתקדם לא יכלה לברוח ונשארה בעיר. כשנכבשה העיר הציב נפוליאון שומרים על ביתה, ולאחר שביקשה ממנו אף העניק לה קצבה.
לאחר לידת בנה הצעיר בשנת 1806 נפרדה אוגוסטה מבעלה, והשניים חיו בנפרד. בשנת 1821 מת חמיה וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן. יחסו של וילהלם לאוגוסטה עורר התנגדות בקרב תושבי הנסיכות, אולם היחסים ביניהם לא השתפרו, ולאחר מותה של אוגוסטה ב-19 בפברואר 1841, התחתן וילהלם עם פילגשו אמיליה ארטלפ.
הסיטי של לונדון

שלטון מקומי

הסיטי מנוהלת על ידי האיגוד של לונדון. בראש האיגוד עומד הלורד ראש העיר של לונדון, שיש להבדיל בינו לבין ראש העיר של לונדון העומד בראש לונדון רבתי. שיטת הבחירה של הלורד ראש העיר אינה דמוקרטית, ומרשה לאנשי עסקים שעובדים בסיטי אך אינם מתגוררים בה להשתתף בבחירתו.

משטרה

לסיטי יש כוח שיטור מיוחד, הנפרד ממשטרת לונדון רבתי.

שטח הסיטי

שטח הסיטי נקבע לפי חומת לונדון שהקיפה אותו בעבר. החומה נבנתה על ידי הרומאים כדי להגן על לונדיניום. כיום שטח הסיטי גדול מהשטח שהיה מוקף חומה, והוא מכיל גם את לשכות עורכי הדין של הסיטי, ה"בארס".
הסיטי גובלת במערבה בסיטי של וסטמינסטר. הגבול בין המחוזות חוצה את רציף ויקטוריה, עובר מערבה למידל טמפל, לאורך רחוב סטרנד, רחוב פליט וצ'נסרי ליין, שם גובלת הסיטי ברובע קמדן. הגבול בין רובע קמדן והסיטי עובר לאורך רחוב הולבורן וממשיך מזרחה לאורך רחוב צ'רטרהאוס וחוצה את דרך פרינגדון, שם גובלת הסיטי עם רובע איזלינגטון. הגבול בין הסיטי לאיזלינגטון עובר דרך אלדרסגייט ודרך גוסוול, ומזרחה למורגייט, שם גובלת הסיטי ברובע האקני ומשם דרומה עד לגבול הסיטי עם רובע טאוור המלטס. הגבול בין הסיטי לטאוור המלטס עובר מערבית למצודת לונדון, הנמצאת מחוץ לסיטי.
כל שטחו של גשר לונדון מצוי בשטח הסיטי, אף שרק מחצית מנהר התמזה בין רובע סאת'ק לסיטי מצוי בשטח הסיטי (המחצית השנייה בשטחה של סאת'ק).
ג'ואי קינג

ביוגרפיה

קינג נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית. הגדירה את הרקע הדתי שלה בתור "חלק נוצרי, אבל בעיקר יהודי". לקינג שתי אחיות, האנטר (היילי) קינג וקיילי קינג, שתיהן שחקניות.

קריירה

בשנת 2006 החלה לשחק כאשר הייתה בגיל 7 והתגלתה בזכות הופעותיה בסדרות הטלוויזיה "החיים היפים של זאק וקודי", "מלקולם באמצע", "יריחו". שנה לאחר מכן הופיעה בסרט "שמור עלי", בו גילמה את בתו של אדם סנדלר, שיחקה בסדרת המשטרה "CSI: זירת הפשע" ובסדרה הקומית "הפמליה" ברשת HBO כבתו של צ'אק לידל. בשנת 2008 שיחקה לצדה של ג'ניפר קרפנטר בסרט האימה "שטח ההסגר" בתור הילדה החולה בריאנה. קינג זכתה להערכה רבה גם על יכולת הדיבוב שלה בסרטי האנימציה "הורטון שומע מישהו" מ-2008 ו"עידן הקרח 3: שחר הדינוזאורים" מ-2009.  
בשנת 2010 שיחקה קינג בתפקיד הילדה רמונה קימבי לצדה של כוכבת הנוער סלינה גומז בקומדיה "רמונה וביזוס", בנוסף קיבלה קינג ביקורות טובות על הופעתה בסדרה "הלוחשת לרוחות". 
בשנת 2011  הופיעה קינג בדרמה הקומית "טיפש, מטורף, מאוהב" בתור מולי הילדה של קאל וויבר (סטיב קארל) ובסרט הפעולה "פלישה עולמית: קרב לוס אנג'לס". גם השתתפה בוידאו קליפ לשיר "Mean", שכלול באלבומה השלישי של טיילור סוויפט.
בשנת 2012 השתתפה קינג בסרט גיבורי העל המצליח של כריסטופר נולאן "עלייתו של האביר האפל" בתפקיד טליה אל-גול בצעירותה, בעוד מריון קוטיאר גילמה את דמותה הבוגרת. בנוסף, התארחה בסדרה "הבחורה החדשה" ברשת פוקס, ושיחקה בתפקיד הראשי של צ'ארלי מאיירס, בתה של אלכס (אמנדה פיט) בסדרה הרומנטית "שיפוץ רומנטי" ברשת NBC, אשר בוטלה לאחר 6 פרקים. 
בשנת 2013 דיבבה קינג בפנטזיית ההרפתקאות "ארץ אוז" את בובת החרסינה הצעירה "צ'יינה גירל" ושיחקה בסרט הפעולה "וושינגטון על הכוונת" בתפקיד אמילי בתו של השוטר הפדרלי ג'ון קייל (צ'נינג טייטום). שיחקה גם בסרט האימה "לזמן את הרוע", הראשון במסגרת היקום הקולנועי של לזמן את הרוע שבוים על ידי ג'יימס ואן. 
בשנת 2014 שיחקה בסרטו של זאק בראף "הלוואי והייתי כאן", בתור גרייס בלום, בתם של שרה (קייט הדסון) ואיידן (בראף). תרמה את קולה לסרט האנימציה "ילדי הקרון", לצדם של מקנזי פוי וזקרי גורדון. בנוסף, שיחקה בסרטו של ג'יימס פרנקו "הקול והזעם" בדמותה של מיס קוונטין, לצדם של פרנקו וטים בלייק נלסון. קינג הופיעה גם בטלוויזיה, בסדרת הדרמה-פשע "פארגו" ברשת FX Networks בהפקת האחים כהן. קינג גילמה את דמותה של גרטה גרימלי, בתו של השוטר גאס גרימלי בגילומו של קולין הנקס. היא שבה גם להופעת אורח בעונה השנייה. 
בשנת 2016 הופיעה קינג בעונתה השנייה של סדרת גיבורי העל המצליחה "הפלאש" בתפקיד המטא-אנושית מג'נטה, ושיחקה בסרט המדע-בדיוני "היום השלישי: התחדשות" בבימויו של רולנד אמריך. 
בשנת 2017 שיחקה בסרט "פורשים בסטייל", קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן ואלן ארקין. בשנה זו גם שיחקה לצדו של ראיין פיליפה בסרט האימה "שבע משאלות", בתפקיד של קלייר שאנון, תלמידת תיכון שמגלה תיבת נגינה סינית שמעניקה לה שבע משאלות, אך בתמורה לכל משאלה היא הורגת בן אדם שהיא אוהבת. 
בשנת 2018 שיחקה בסרט "דוכן הנשיקות" בתפקיד אל אוונס. באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט האימה "סלנדרמן", בתפקיד וורן. בנוסף הצטלמה לוידאו קליפ לשיר "Sue Me" של הזמרת סברינה קרפנטר. 
בשנת 2019 כיכבה לצד פטרישה ארקט בסדרת הדרמת-פשע "הפשע: ג'יפסי רוז" ברשת Hulu, וגילמה את דמותה של הילדה ג'יפסי רוז בלנשרד וארקט גילמה את אמה דידי. קינג קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית ראשית במיני-סדרה או סרט באותה שנה. באותה שנה שיחקה בעונה הרביעית של הסדרה הקומית "במשפחות הכי טובות" של רשת CBS בתור מורגן, בה משחקת אחותה האנטר קינג.
כביש הטבעת של מוסקבה

היסטוריה

הכביש נסלל החל בשנת 1956 וחלקו הראשון נפתח לתנועה ב-1960. ב-1962 הושלמה סלילתו של הכביש לכל אורכו. בעבר, בשל תאורה מעטה, נודע הכביש בקרב נהגים בכינוי "הכביש אל המוות".
עד שנות ה-80 שימש כביש הטבעת כגבולהּ המוניציפלי של העיר מוסקבה. מאז החל תהליך של סיפוח פרברים השוכנים מחוץ לכביש הטבעת אל העיר מוסקבה ותחנת רכבת תחתית ראשונה מחוץ לו נחנכה בשנת 2002. בשנות ה-90 הורחב הכביש מארבעה לעשרה נתיבים וכל הצמתים הוחלפו במחלפים. מעל הכביש נבנו גשרים להולכי רגל ובמרכזו הוקמה גדר בטיחות מבטון.
בשנת 2001 נאסרה תנועת רכב איטי בכביש והוא הוכרז ככביש מהיר. מהירות הנסיעה המקסימלית המותרת לאורך כביש הטבעת היא 100 קמ"ש.
תקן בינלאומי למזהי שמות

תקן בינלאומי למזהי שמות (אנגלית: International Standard Name Identifier; בראשי תיבות ISNI) הוא מזהה שנוצר עבור דמויות ציבוריות בתחום המדיה כדוגמת ספרות, יצירה טלוויזיונית, ומאמרי עיתונות. המזהה מורכב מ-16 ספרות המוצגות לעיתים בארבעה מקטעים.
התקן פותח על ידי ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) תחת טיוטת תקן בינלאומי 27729. התקן הסופי פורסם ב-15 במרץ 2012. הוועדה הטכנית ה-46 של ISO, ועדת משנה 9 (TC 46/SC 9) היא האחראית לפיתוחו.
ISNI יכול לשמש להבדלה בין שמות שעלולים לראותם כזהים, ולקשר בין מידע הנוגע לשמות, ומשמש בכל קבוצות המדיה.

שימושי ISNI

ISNI מאפשר מזהה יחיד (כגון שם מחבר, שם עט או שם עבור מהדורה בשימוש על ידי הוצאה לאור) הנקבע באמצעות מספר ייחודי. זהו מספר ייחודי היכול להיות מקושר למזהים רבים המשמשים בתקשורת לזיהוי שמות וצורות זהות נוספות.
דוגמה של שימוש כזה הוא מספר הזיהוי של שחקן שהוא גם מלחין וסופר. ליוצר כזה ייתכנו מזהים שונים במספר מאגרי נתונים, אך ב-ISNI יהיה לו מזהה יחיד, שבאמצעותו מאגרי הנתונים השונים יוכלו לתקשר הרבה יותר ביעילות. דוגמה נוספת היא זיהוי שם נפוץ כ"ג'ון סמית'" במסד נתונים, כאשר יש להכריע מבין אפשרויות רבות.
כאשר מחבר מפרסם תחת מספר שמות שונים או בדויים, יהיה לכל שם ISNI משלו.
ISNI נועד לשימוש ספריות וארכיונים בעת שיתוף קטלוג המידע; ולסיוע לחיפוש מדויק יותר של מידע באינטרנט, במסדי נתונים, וכן בניהול זכויות במרחב הבינלאומי ובסביבה הדיגיטלית.

ORCID

מזהי ORCID (‏Open Researcher and Contributor ID) מורכבים ממקטעים מוגדרים של ISNI עבור חוקרים אקדמיים, ומנוהלים על ידי ארגון נפרד. חוקרים עצמאיים יכולים ליצור מזהה ORCID משלהם. שני הארגונים מתאמים את מאמציהם.

ניהול ISNI 

ISNI נקבע על ידי "הסוכנות הבינלאומית", המכונה ISNI-IA. זוהי חברה רשומה בבריטניה, ללא כוונת רווח, שנוסדה על ידי קונסורציום של ארגונים הכולל Confédération Internationale des Sociétés d´Auteurs et Compositeurs (CISAC), the Conference of European National Librarians (CENL), the International Federation of Reproduction Rights Organisations (IFRRO), the International Performers Database Association (IPDA), the Online Computer Library Center (OCLC) and ProQuest. הוא מנוהל על ידי נציגי ארגונים אלו, במקרה של CENL, על ידי נציגים של הספרייה הלאומית של צרפת ושל הספרייה הבריטית.

פעילות ISNI

ISNI-IA משתמשת במערכת השמה הכוללת ממשק משתמש, ניתוח מבנה המידע, אלגוריתמים להבחנה בין שמות, ומסד הנתונים העונה על דרישות תקן ISO, תוך שימוש בטכנולוגיות הקיימות במידת האפשר. המערכת מבוססת בעיקר על VIAF, אשר פותחה על ידי OCLC ליצירת קטלוגים לספריות.
גישה למערכת, למסד הנתונים, ולמספרים הנוצרים בתהליך, מעשית על ידי גופים עצמאיים המכונים "סוכנויות רישום". סוכנויות אלו פועלות ישירות מול לקוחות, מוודאות כי הנתונים מסופקים בהתאם לדרישות, ומפצות את ISNI-IA על עלות אחזקת המערכת. הסוכנויות ממונות על ידי ISNI-IA אך מנוהלות וממומנות באופן עצמאי.
ההיסטוריה המטורפת של העולם

הפקה

הסרט מהווה פרודיה על ז'אנר הסרטים התקופתיים ההוליוודי. הוא מורכב מארבעה חלקים נפרדים שכל אחד מציג ולועג לתקופה אחרת בהיסטוריה האנושית, ולדימויים המקובלים שלה בקולנוע. כך למשל בחלק המציג את האימפריה הרומית הם לועגים לבלבול בינה לבין יוון העתיקה בהצגת מודלים יוונים מובהקים, כגון דרכמות.
ארבעת החלקים הם: שחר האדם, תקופת האימפריה הרומית, האינקווזיציה הספרדית והמהפכה הצרפתית. בנוסף לכך ישנו קטע קצר יותר, המכונה הברית הישנה, שמציג את גרסתו ההומריסטית של ברוקס למעמד הר סיני.
בסופו של הסרט מופיע קדימון להיסטוריה של העולם: חלק שני, המציג הלוויה ויקינגית, היטלר על הקרח, ויהודים בחלל. קדימון זה נחשב למהתלה, מכיוון שרובו של ה"קדימון" מכיל בדיחות ויזואליות. המנגינה עבור "יהודים בחלל" מוחזרה לאחר מכן על ידי ברוקס עבור הקטע המוזיקלי "גברים בגטקעס" בסירטו "רובין הוד:גברים בגטקעס".
אורסון ולס מופיע בקולו הרציני כקריין. בין השאר מופיעים בסרט גם יו הפנר ובארי לוינסון.
ג'נט רוסאנט

קורות חיים

ג'נט רוסאנט נולדה ב-13 ביולי 1950 בקנט שבאנגליה. היא מספרת שהמורה לביולוגיה בבית הספר בו למדה לקחה אותה תחת חסותה ונתנה לה לקרוא ספרים מעבר לתוכנית הלימודים, מה שהניע אותה לרצות להתמחות בתחום מדעי‏.
רוסאנט החלה את לימודיה באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1969, כסטודנטית לזואולוגיה. המנחה שלה היה ג'ון גורדון, שזכה בפרס נובל לרפואה ולפיזיולוגיה בשנת 2012. רוסאנט מספרת כי העבודה תחת הנחייתו גרמה לה לרצות להתמקצע בביולוגיה התפתחותית. היא מוסיפה ואומרת כי מספר הרצאות מפי ג'ון גראהם, שערך ניסויים בעוברי עכברים, היו גם כן גורם שהשפיע על בחירתה בתחום זה. את הדוקטורט שלה היא עשתה באוניברסיטת קיימברידג'.
רוסאנט נישאה לאלכס ביין, כימאי תאורטי קנדי, והם עברו לקנדה בשנת 1977. היא מצאה משרה באוניברסיטת ברוק והקימה את המעבדה שלה במקום שהיה בית חרושת למקררים. היא נשארה שם במשך שמונה שנים עד שגויסה על ידי אוניברסיטת טורונטו. ראשית, היא עבדה במכון המחקר לונפלד-טננבאום בבית החולים "הר סיני", ולאחר מכן בבית החולים "SickKids", שם היא עובדת כמנהלת מחקר משנת 2005 ועד היום.
בשנת 2013 רוסאנט ניהלה את הקהילה הבינלאומית לחקר תאי גזע. כיום היא חברה בארגון ה-CIHR, ארגון הבריאות הקנדי. היא עמיתה בחברות המלכותיות של לונדון וקנדה, ועמיתה זרה באקדמיה הלאומית למדע של ארצות הברית. בנוסף, היא פעילה בדיונים רבים הקשורים לאתיקה בהקשר של שימוש בתאי גזע לצרכים רפואיים. היא מחזיקה במשרת פרופסור באוניברסיטת טורונטו.
רוסאנט מנהלת את קרן גיירדנר מאז ה-4 במאי 2016.

פעילות מחקרית

מאז שהחלה את פעילותה המחקרית, עסקה רוסאנט במציאת מענה לשאלה הבאה: איך זה שתאי גזע הזהים מבחינה גנטית מאמצים גורל תא שונה לחלוטין במהלך התפתחות העובר? במשך שנים רבות היא עשתה שימוש בטכניקות חדשניות על מנת לחקור את השליטה הגנטית בהתפתחות נורמלית וחריגה של תאים בעובר העכבר.
רוסאנט סיפקה תובנות משמעותיות לגבי התפתחות העובר, כיצד גנים שולטים בהתפתחות התקינה של העובר וכיצד נוצרים תאי גזע. בשנת 1998 מחקרה אף הניב גילוי סוג חדש של תאי גזע שלייתיים- טרופובלסט. גילוי תאי הגזע הללו שפך אור על כיצד מומים מולדים בלב, בכלי הדם ובשלייה יכולים להיווצר.
לאורך הקריירה שלה, ד"ר רוסאנט גילתה שיטות משוכללות לתפעול גנום העכבר, מה שמאפשר להפוך את העכבר למעין מודל לצורך הבנת התפקוד של רצף הגנום האנושי, וכן לצורך אפשרות לנבא מה יכול להשתבש בשלבים הראשונים של ההיריון.
המחקר של רוסאנט קיבל שני כיוונים. ראשית, מחקר על תאי גזע – מה קורה לתאי הגזע מרגע היווצרותם ועד הרגע בו הם מקבלים את הייעוד התאי שלהם. שנית, במרכז לחקר מחלות אנושיות, שאותו היא מנהלת, היא מריצה ניסויים בגנום של עכברים כדי לייצר מודלים של עכברים למחלות אנושיות, על מנת לגלות מה הגורמים למחלות אלה ואף למצוא להן טיפול.
בימים אלה, רוסאנט והצוות שלה יוצרים תאי גזע הנושאים את המוטציה הגנטית של סיסטיק פיברוזיס, על מנת לבחון טיפולים שונים על המודל שייצרו, טיפולים שעשויים להוות פתרון למחלה בעתיד.