עבדאללה אבן מסעוד

עבדאללה אבן מסעוד (בערבית: عبد الله بن مسعود), היה סחאבי שחי בין השנים 594 - 653.

חייו

לפני שהנביא מוחמד נכנס לדאר אלארקאם, עבדאללה אבן מסעוד כבר הכריז על אמונתו בו. הוא היה השישי שנכנס לאסלאם והלך אחרי הנביא מוחמד.
עבדאללה אבן מסעוד היה נער צעיר, שעיסוקו היה כרועה כבשים עבור אדם אחר. יום אחד, הנביא הגיע עם אבו בכר הצדיק ואמר "בחור צעיר, יש לך מעט חלב עבורנו?", אז עבדאללה השיב "אני לא יכול לתת לכם לשתות מהחלב שלהם". הנביא שאל "יש לך כבשה שמעולם לא הופגשה עם כבש זכר?", עבדאללה אמר "כן", והביא להם כבשה כזאת. הנביא נגע בה והתפלל לאללה, ולפתע העטינים שלה התמלאו בחלב. אבו בכר הביא כלי, אליו הם החלו לחלוב את הכבשה. אבו בכר שתה את החלב, ולאחר מכן הנביא אמר לכבשה "מספיק", והחלב הפסיק לצאת. לאחר מכן עבדאללה הלך אל הנביא וביקש ממנו שילמד אותו את הדבר שהוא עשה, אז הנביא ענה לו "אתה נער חכם". עבדאללה אבן מסעוד נדהם מהנס שהוא ראה את הנביא מבצע עם החלב, אך הוא לא ידע שהיה זה רק הנס הכי קטן, ושהנביא עמד לחולל ניסים אדירים שימלאו את העולם באור ואמונה, ושהוא בעצמו, עבדאללה אבן מסעוד, הולך להיות אחד הניסים הללו.
לפני התאסלמותו, היה לו פחד במה. אך לאחר שהוא קיבל את האסלאם, הוא היה מסוגל לצעוד בבטחה אל הכעבה, שם היו מתאספים אנשי שבט קורייש, והוא היה נעמד מולם וקורא להם את הקוראן. הוא היה קוראן את הקוראן, ואנשי קורייש לא היו מאמינים למראה עיניים ולמשמע אוזניהם.
למעשה, עבדאללה אבן מסעוד היה הראשון שקרא את הקוראן באופן פומבי במכה, לאחר הנביא. הפעם הראשונה שהוא עשה זאת כך בפומבי, הייתה כאשר חבריו של הנביא התאספו יום אחד, ואמרו לנביא "קורייש לא שמעו את הקוראן, אין מישהו שיכול לקרוא את זה כך שהם יקשיבו?". אבן מסעוד קם ואמר "אני יכול", אז חבריו אמרו "אנו פוחדים שהם יפגעו בך. אנו מעדיפים אדם עם משפחה חזקה שתגן עליו מאלה שרוצים לפגוע בו". אמר אבן מסעוד "תנו לי ללכת, אללה יגן עלי". אבן מסעוד הלך אל הכעבה, עלה על במת הנואמים, והחל לקרוא את הקוראן. אנשי קורייש הביטו בו ושאלו "מה הבן של אום עבד אומר? הוא קורא משהו מהדברים שהביא מוחמד!". בזעם רב, הם הלכו אליו והחלו להכות אותו בפנים, בעודו ממשיך לקרוא. הוא שב לחבריו עם, פצוע וחבול, והם אמרו לו "זה בדיוק מה שחששנו שיקרה לך". הוא אמר להם "אויביו של אללה מעולם לא היה כל כך חסרי משמעות עבורי מאשר עכשיו. אם תרצו, אחזור מחר ואעשה את אותו דבר". הם השיבו "לא, זה מספיק, השמעת להם את מה שהם שונאים".
עבדאללה אבן מסעוד...פיזית, הוא היה חלש, וחברתית הוא לא היה אף אחד. אך האסלאם הביא לו אוצרות גדולים, ידע, כבוד וכוח רצון, שאפשרו לו לקחת חלק בשינוי מסלולה של ההיסטוריה. במהלך הזמן, הוא הפך למומחה לקריאת הקוראן ולפרשנותו, עד כדי כך שהנביא היה מפנה את חבריו אל אבן מסעוד ואומר להם "תיצמדו לשיטתו של אבן אום עבד".
היה זה תענוג עבור הנביא להקשיב למילות הקוראן יוצאות מהפה של אבן מסעוד. פעם אחת, קרא הנביא לאבן מסעוד ואמר לו "עבדאללה! תקריא לי!", ואבן מסעוד ענה "כיצד אקריא לך, ואת זה שהקוראן נגלה אליו?". הנביא אמר "אני אוהב לשמוע אחרים קוראים את זה". אז אבן מסעוד החל לקרוא, וקריאתו כל כך ריגשה את הנביא, עד שדמעות החלו לזלוג מעיניו, והוא אמר לאבן מסעוד "מספיק, מספיק".
לעבדאללה אבן מסעוד היה ידע מעמיק מאוד בקוראן, ובכלל היה לו ידע עמוק בהרבה נושאים. אבו מוסא אל-אשערי אמר עליו פעם "אל תשאלו אותי דבר, כל עוד יש לכם אותו".
מלבד הידע העמוק שלו, ניחן אבן מסעוד גם בדרגה רוחנית גבוה מאוד. חוד'ייפה אמר עליו פעם "מעולם לא ראיתי אדם שכל כך מזכיר את הנביא בדרך חייו ובאופיו כמו אבן מסעוד". כמו כן, גם נאמר עליו פעם "חבריו של הנביא מוחמד יודעים שאבן אום עבד הוא הקרוב ביותר מבינם לאללה".
יום אחד, כמה מחבריו של הנביא התאספו בביתו של עלי אבן אבי טאלב ואמרו לו "מעולם לא ראינו אדם כה רוחני, כה מלומד, כה חברותי, כה ירא אללה, כמו עבדאללה אבן מסעוד".
עלי אמר להם "האם זה אכן מגיע מהלב שלכם?". הם אמרו פה אחד "כן". עלי אמר "הוי אללה! אני מעיד לפניך שאני אומר עליו את מה שהם אמרו עליו, ואפילו יותר מזה!".
עבדאללה אבן מסעוד היה נחשב גם לאיש סודו של הנביא.
אבן מסעוד מעולם לא החמיץ את האפשרות להיות בחברתו של הנביא, הן בביתו והן במסעותיו. הוא השתתף בכל המערכות הצבאיות, ובמערכת בדר תפקידו היה בעל חשיבות אדירה.
גם הח'ליפים ישרי הדרך ידעו את מעלותיו הנעלות של אבן מסעוד. עומר אבן אלח'טאב מינה אותו כמנהל של בית האוצר בכופה, ואנשי כופה אהבו אותו כמו שהם לא אהבו אף אחד אחר קודם לכן. אהבתם אליו הייתה כה גדולה, עד כדי כך שכאשר הח'ליף עות'מאן רצה לשחרר אותו מהתפקיד, הם הקיפו אותו ואמרו לו "תישאר איתנו, אנחנו נגן עליך מכל מה שאתה לא אוהב". אך אבן מסעוד ענה להם בתשובה שהוכיחה שוב פעם כמה הוא בן אדם דגול וגדול, הוא אמר "יש לו (לעות'מאן) את הזכות שאציית לו. צרות מתקרבות, ואני לא רוצה להיות הראשון שפותח להן את הדלת". אפילו שעות'מאן הסיר את אבן מסעוד מהתפקיד שהוא אהב, ובכך גם קיצץ את הפרנסה שלו, אבן מסעוד לא הוציא מילה רעה אחת על עות'מאן. להפך, הוא נהג להגן על עות'מאן. כאשר הוא שמע על ניסיונות ההתנקשות בעות'מאן, הוא אמר את המילים המפורסמות שלו "אם הם יהרגו אותו, הם לא ימצאו אף אחד כמוהו שיחליף אותו".
הייתה לאבן מסעוד יכולת לקרוא את העובדות שמתחת לפני השטח, להפיק תובנות עמוקות ולהסיק מסקנות נכונות ומועילות.

מבנה גופו

פיזית, עבדאללה אבן מסעוד היה נחשב לקטן כציפור. הוא היה כה רזה וכה נמוך, עד כדי כך שהוא היה בגובה של אדם היושב על כיסא. היו לו רגליים רזות מאוד. יום אחד הוא טיפס על עץ כדי לאסוף כמה ענפים עבור הנביא, וכאשר הסחאבה ראו כמה רזות הרגליים שלו, הם פשוט החלו לצחוק. הנביא אמר "אתם צוחקים על רגליו של אבן מסעוד? על המאזניים של אללה, הם כבדות יותר מהר אוח'וד".

ההבטחה

אבן מסעוד זכה להיות בן עשרת הסחאבה הראשונים שהובטח להם להיכנס לגן עדן בעודם בחיים. הוא השתתף בכל הניצחונות המרשימים עם הנביא והח'ליפים שלו. הוא היה עד לכך ששתי אימפריות אדירות פתחו את השערים שלהן לאסלאם.
הוא ראה את כל התהילה והממון נשפך אל ידיהם של המוסלמים, אך זה מעולם לא עניין אותו, מעולם לא עניינו אותו הדברים החומריים. במקום זה, הוא היה עסוק במילוי השבועה שהוא נשבע לנביא. אפילו שהוא זכה למעמד גבוה, הוא מעולם לא התפתה לוותר על חיי הרוח הפשוטים והטובים.

המשאלה

לילה אחד, בזמן מערכת טאבוק, התעורר אבן מסעוד בחצות הלילה וראה מדורה בקרבת הצבא לו. הוא הלך בעקבות הלהבה, ומצא את הנביא עליו הלום, אבו בכר, ועומר, חופרים קבר לאחד מחבריהם שמת. הנביא עמד בקבר ואמר את אבו בכר ועומר "תביאו אלי את אחיכם", וכך הם עשו. לאחר שהוא הניח את הגופה בקבר, הוא אמר "הוי אללה, בלילה הזה אני מרוצה ממנו לחלוטין. אז בבקשה, תתרצה ממנו גם אתה". עבדאללה אבן מסעוד, שחזה בכל המחזה הזה, רצה להיות במקומו, במקום זה שנקבר, וזאת הפכה למשאלת חייו. לא היה אכפת לו בנוגע למה אנשים מתחרים בעולם הזה, כמו ממון, מעמד חברתי או תהילה. הייתה לו המשאלה של אדם בר לבב, בעל נפש אצילית, ואמונה חזקה. אדם כזה, הודרך על ידי אללה, חונך על ידי הנביא, והואר על ידי הקוראן.