google/wiki40b huggingface dataset:
אני, פרנקנשטיין

תקציר עלילת הסרט

בעולם דיסטופי, אדם פרנקנשטיין (אהרון אקהרט) נגרר בעל כורחו למלחמה בין שבט הגרגולילים בהנהגת ליאונורה (מירנדה אוטו) לשבט השדים בהנהגת נאבריוס (ביל ניי) המתרחשת בעיר עתיקה. הסרט מתרחש בתקופה בה הגרגוילים, אותם פסלים שמאפיינים את האדריכלות הגותית ובסרט הם מקבלים חיים משלהם, בדמות מלאכים מעופפים השומרים על האנושות מפני הכחדה מול השדים הפראיים הזוממים שליטה עולמית מוחלטת. יציר כפיו של ויקטור פרנקנשטיין, אדם, מוצא את עצמו בתווך כששני הצדדים היריבים מנסים לגלות את הסוד להשגת האלמוות. כוחות העל שלו הם מושא לקנאה והערצה של שני האויבים המושבעים ושניהם מנסים למשוך אותו אל הצד שלהם.
לאחר שהיצור קם על יוצרו והורג את אשתו ב-1795, ויקטור רודף אחריו עד שמת מקור בצפון. היצור קובר את ויקטור בבית הקברות המשפחתי במחוות כבוד, ומותקף על ידי ארבעה שדים, אך מצליח "להוריד" אחד מהם (כלומר להרוג אותו ולהוריד אותו לגיהנום). שני גרגוילים לוקחים אותו לטירה שלהם שם ניתן לו השם "אדם" (Adam), על שם האדם הראשון שנוצר על ידי אלוהים. במשך יותר ממאתיים שנה אדם צד שדים והורג אותם, אולם לאחר ששוטר נקלע לקו האש ונהרג, הגרגוילים תובעים ממנו לבחור צד ולהיות זהיר. השדים תוקפים את הטירה וחוטפים את ליאונורה, אך גדעון, הסגן שלה, מחליף אותה תמורת היומן המדעי של פרנקנשטיין.
אדם חודר למעבדה המשמשת הסוואה למעשי השדים, ומגלה שם זוג מדענים אנושיים (שלא מודעים לזהות המעסיקים שלהם) שעובדים לפי היומן המדעי. אדם מוכיח למדענית מהי זהות המעסיקים, אבל נאבריוס חוטף אותה ומכריח אותה להמשיך למצוא את הנוסחה להחייאה על ידי חשמל. אחד הגרגוילים מנסה לחטוף את היומן מאדם ואדם הורג אותו בהגנה עצמית, אבל זה מעורר עליו את זעמם של כל הגרגוילים. אדם מוביל אותם בכוונה לבניין המעבדה שם מתפתח קרב איתנים, כשנאבריוס מעלה באוב רוחות שדים, כדי שישתלטו (בדיבוק) על גופות שהוחיו - אפשרי כי הם חסרי נשמה. גולת הכותרת שלו הייתה אדם, אולם משום מה זה נכשל: מתברר שלאדם הייתה נשמה, והדיבוק עליו נדחה. אדם הורג את נאבריוס, מה שמחסל את כל הבניין.
2 צ'יינז

ביוגרפיה

אפס נולד בקולג' פארק, ג'ורג'יה, שבארצות הברית. הוא למד בתיכון נורת' קלייטון עם זמרת ה-R&B, מוניקה. צ'יינז למד באוניברסיטת אלבמה.

1997–2010: Playaz Circle ו-Disturbing tha Peace

צ'יינז הקים את הצמד ההיפ-הופ "Playaz Circle" בשנת 1997, בקולג' פארק, ג'ורג'יה, עם חברו הטוב, אשר למד איתו בתיכון. בתור חבר בצמד, בחר לעצמו את הכינוי "Tity Boy", וחברו בחר לעצמו את הכינוי "Dolla Boy". לאחר שהוציאו את אלבום האינדי הראשון שלהם, "United We Stand, United We Fall" בשנת 2002, השניים הוצגו בפני הראפר לודאקריס, אשר עבר לקולג' פארק באותו זמן כדי לעבוד בתור די-ג'יי. לאחר שהתעניין בשניים, לודאקריס החל להקליט מספר שירים עם הצמד, והשמיע אותם בתחנת הרדיו שלו. 
בתוך זמן קצר, הפך לודאקריס לאחד מהראפרים המצליחים ביותר בדרום ארצות הברית. לאחר ששמע על מצבם, לודאקריס ביקש מאפס שיצטרפו לחברת התקליטים החדשה שלו, 'Disturbing tha Peace', אשר נמצאת תחת חסותה של דאף ג'אם. אפס הסכים להצטרף, אך קוניירס לא הצטרף רשמית עד שאמו הבריאה ממחלתה, ולכן הצטרף רשמית כשנה לאחר חתימתו הראשונית.
אלבום הבכורה שלהם, "Supply & Demand", יצא ב-30 באוקטובר 2007. הסינגל הראשון והמוביל שלהם, "Duffle Bag Boy", הפך ללהיט מצליח. בסינגל התארח הראפר ליל ויין, והם אף הופיעו עם השיר בטקס פרסי ההיפ הופ של BET. ב-29 בספטמבר 2009, הוציאו הצמד את אלבומם השני, "Flight 360: The Takeoff". בינואר 2010, צילמו את הוידאו-קליפ לסינגל "Big Dawg", אשר אירח את ליל ויין ואת בירדמן, באולפני 'Studio Space Atlanta'. זמן קצר לאחר מכן, אפס עזב את "Disturbing tha Peace", לדבריו, כדי לקדם את הקריירה שלו.

2011–2012:שינוי שם ואלבום סולו ראשון

למרות הקריירה המצליחה של אפס, מעריצים ומבקרי מוזיקה שיערו כי שם הבמה שלו, "Tity Boi", נועד כשם גנאי כלפי נשים. בתחילת 2011, החליט אפס לשנות את שם הבמה שלו ל-2 צ'יינז (2 Chainz). לאחר שינוי השם, הוציא מיקסטייפ בשם "T.R.U. REALigion", אשר היה המיקסטייפ היחיד אי פעם שנכנס למצעדי המוזיקה. המיקסטייפ הגיע למקום ה-58 במצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז\היפ הופ הכי טובים של מגזין בילבורד.
ב-24 במרץ 2012, אפס הודיע על צאת אלבום הסולו הראשון שלו, "Based on a T.R.U. Story", אשר כוון לצאת ב-14 באוגוסט 2012. הסינגל המוביל מן האלבום, "No Lie" אירח את הראפר הקנדי דרייק, ויצא ב-8 במאי של אותה שנה. ב-11 במאי, נפוצו השערות כי אפס חתם בחברת התקליטים של קניה ווסט, GOOD Music, לאחר שצייץ ברשת החברתית טוויטר; "2 צ'יינז טוען 100% לקראת מוזיקה חדשה והוא מ.ע.ו.ל.ה!!!!!". למרות זאת, אפס הכחיש השערות אלה. ב-30 במאי 2012, הזמרת סיארה הודיעה כי 2 צ'יינז יתארח בשיר החדש שלה, "Sweat", אשר כלול באלבום האולפן החמישי שלה, "One Woman Army".
האלבום "Based on a T.R.U. Story" הגיע למקום ראשון במצעד הבילבורד 200, ומכר מעל 140,000 עותקים בשבוע הראשון. האלבום זכה לביקורות רבות, ומעורבבות. ב-23 בספטמבר 2012, נודע כי האלבום מכר מעל 280,000 עותקים בארצות הברית עד לאותו תאריך. בספטמבר, אפס הופיע בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV, עם חברו הטוב ליל ויין. בשנת 2019 השתתף ברמיקס שיצא עבור השיר "7 Rings" של אריאנה גרנדה. השיר נכלל באלבומה, Thank U, Next. בסמוך לכך, הוציא איתה את השיר "Rule the World".

משפחה

לאפס שתי בנות; בשם הוון והרמוני. ב-14 באוקטובר 2015, לצ'יינז נולד בן, בשם היילו.

בעיות משפטיות

בגיל 15, צ'יינז הואשם בהחזקת סם מסוג קוקאין.
לאוטרו אקוסטה

קריירת משחק

אקוסטה החל לשחק במחלקת הנוער של לנוס. הופיע לראשונה במדי הקבוצה הבוגרת ב-2006 במסגרת אליפות האפרטורה לשנה זו ובמהרה הפך לשחקן הרכב, למרות גילו הצעיר. הוא מילא תפקיד מרכזי בזכייתה של הקבוצה באפרטורה 2007. אקוסטה מצטיין במהירות וביכולת טכנית גבוהה.
ב-28 במאי 2008 פרסמה סביליה על כי תרכוש את כרטיסו תמורת 7 מיליון אירו. במסגרת העסקה, יעבור אחיו רודריגו יחד איתו לסביליה ויצטרף לסביליה אתלטיקו, קבוצת הבת של המועדון המשחקת בליגת המשנה בספרד.

נבחרת ארגנטינה

אקוסטה נחשב לאחד הכשרונות המבטיחים בכדורגל הארגנטינאי ושיחק בנבחרות הצעירות של ארגנטינה. במהלך אליפות דרום אמריקה בכדורגל עד גיל 20 כבש אקוסטה את שער הניצחון של ארגנטינה הצעירה במחזור האחרון שהעניק לנבחרתו את הזכות להשתתף במשחקים האולימפיים בקיץ 2008.
אקוסטה היה שותף לזכייה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה בשנת 2007. הוא היה בסגל הנבחרת האולימפית באולימפיאדת בייג'ינג (2008) בה זכתה ארגנטינה במדליית הזהב וכבש שער אחד.
אקוסטה זכה לזימון בכורה לסגל נבחרת ארגנטינה מהמאמן חורחה סמפאולי, ואת הופעת הבכורה ערך ב-31 באוגוסט 2017, בשוויון 0-0 מול אורוגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
ליימיאלה

ליימיאלה (באסטונית: Laimjala, בגרמנית: Laimjall) היא נפה במחוז סארה באסטוניה הממוקמת במזרח האי סארמאה. ליימיאלה גובלת בנפת פיידה מצפון-מזרח וואליאלה ממערב.
שטחה של ליימיאלה הוא 116 קמ"ר. בשנת 2003 אוכלוסייתה מנתה 932 תושבים. היישוב הגדול ומרכזי בליימיאלה ("בירת הנפה") הוא העיירה ליימיאלה (799 תושבים) שעל-שמה נקראת הנפה, בנוסף יש בנמצא עוד 24 כפרים.
הנפה דלה ביערות אך הפאונה עשירה באיילים וחזירי-בר.
אבידות באינתיפאדה השנייה

הבהרה בנוגע למספרי ההרוגים והמקורות

ברשימת רצף האירועים בסוף הערך מופיעים מספרי ההרוגים לפי שנים. מספר ההרוגים בכל צד הוא המספר הכולל ואין בו הבחנה בין אזרחים לאנשי כוחות הביטחון וחמושים בשני הצדדים.

לפי השב"כ

על פי נתוני השב"כ, עד ספטמבר 2004 נמנו:

נתוני בצלם

על פי נתוני ארגון בצלם, נכון ל־15 בינואר 2005:

נתוני הארץ

באוגוסט 2004 דיווח זאב שיף שהפלסטינים טענו שמספר ההרוגים הפלסטינים הוא 2,736 בעוד שהשב"כ טען שהמספר עומד על 2,124. לפי נתוני השב"כ 1413 מתוכם היו חמושים.

נתוני המכון ללוחמה בטרור

על פי הערכות של המכון ללוחמה בטרור (המרכז הבינתחומי הרצליה) ועיתון הארץ - בערך כשליש מההרוגים הפלסטינים היו אזרחים לא מעורבים בלחימה שנהרגו בידי ישראל.

סיכום - סוף ספטמבר 2005

בדיעבד, שנת 2005, שסמוך לתחילה (בסוף 2004) מת יאסר ערפאת ובמחציתה השנייה בוצעה תוכנית ההתנתקות, נחשבת בידי רבים לסוף האינתיפאדה השנייה. למרות זאת, הטרור הפלסטיני והעימותים האלימים בין הצדדים נמשכו במינון הולך ופוחת עד סוף שנת 2008, אז נערך מבצע עופרת יצוקה. מאחר ששנת 2005 נחשבת כיום לסוף האינתיפאדה, לסיכום האבידות בשנים 2000-2005 יש חשיבות מיוחדת.

אבדות בצד הישראלי

לפי דובר צה"ל נהרגו 1115 ישראלים ואזרחים זרים על ידי פלסטינים, מהם 785 אזרחים ו-330 אנשי כוחות הביטחון.
לפי בצלם נהרגו 1011 ישראלים, מהם 697 אזרחים ו-314 אנשי כוחות הביטחון.

אבדות בצד הפלסטיני

לפי בצלם נהרגו 3834 פלסטינים, מהם 1812 לא היו מעורבים בלחימה, 208 היו יעד לסיכול ממוקד ו-41 נהרגו בידי אזרחים ישראלים. כמו כן לפי בצלם 118 פלסטינים נהרגו בידי פלסטינים (נתון זה סותר את הנתון 192 אותו פרסמו ב-2005).

2008


על פי השב"כ, מינואר 2008 ועד ה-29 בספטמבר 2008 נהרגו 31 ישראלים, בהם 20 אזרחים, 8 חיילי צה"ל, 2 שוטרי מג"ב ומתנדב זר אחד.
דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג

ביוגרפיה

דורותיאה נולדה ב-29 ביוני 1546 בקולדינג, והייתה בת הזקונים של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ודורותיאה מסקסוניה-לאונבורג, בתם של מגנוס הראשון, דוכס סקסוניה-לאוונבורג וקתרינה מבראונשווייג-וולפנביטל, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג. ב-12 באוקטובר 1561 היא התחתנה עם וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנו נולדו לה 15 ילדים.
כאשר בעלה נפטר בשנת 1592, היא הפכה לעוצרת לבנה הקטן גאורג. היה לה חוסר אמון עמוק במועצה, בגלל הניהול הכושל שלהם את אחוזות בעלה במהלך השיגעונות שלו. דורותיאה הייתה ידועה כעוצרת מוכשרת ואנרגטית.
היא מתה בווינזן, ב-6 בינואר 1617 בגיל 70.
ישי דותן

שירות צבאי

דותן התגייס לצה"ל באוגוסט 1964 ושירת בחיל ההנדסה הקרבית, הוא השתחרר ב-1967 אך גויס למילואים כבר במאי אותה שנה, ערב מלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה שירת ביחידה לסילוק פצצות. במרץ 1968 התגייס מחדש, היה שותף בהקמת מערך הצליחה בצה"ל ושירת כמפקד פלוגה בגדוד 605, גדוד הצליחה הראשון. ב-1971 יצא ללימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהה בחופשה באיטליה ולאחר יומיים טס חזרה לישראל. הוא הוצב כסגן מפקד גדוד 630, גדוד צליחה במילואים שפעל בסיני ויחד עמו פעל לרכז את אמצעי הצליחה, דוברות וגשר הגלילים. במבצע אבירי לב לצליחת תעלת סואץ הקים גשר דוברות וסייע בהצבת גשר הגלילים, הוא התנדב לעמוד בראש גדוד 601, גדוד הנדסה סדיר שמפקדיו נפגעו. לאחר המלחמה עוטר בעיטור המופת. בתיאור המעשה נכתב:
סא"ל ישי דותן ששימש כ-סמג"ד גדוד-הנדסה, שהה עם יחידתו באזור הצליחה כל משך הצליחה והקמת הגשרים. הוא שימש מופת לאנשיו באומץ-לבו, כשהוא מבצע את עבודת הקמת הגשרים, חילוץ הרכב וחילוץ הפצועים - וכל זאת תחת הפגזות קשות. הוא התנדב להישאר בראש-הגשר, גם כשהוחלף הגדוד שלו. בכך גילה אומץ-לב, קור-רוח, דבקות במשימה וכושר-מנהיגות למופת. על מעשה זה הוענק לו : עיטור המופת אייר תשל"ה מאי 1975, מרדכי גור, רב אלוף, ראש המטה הכללי
— אתר בעוז רוחם
לאחר המלחמה עסק בשיקום מערך הצליחה. בהמשך הקריירה הצבאית שלו שירת כמפקד גדוד, קצין האג"ם של חיל ההנדסה, קצין הנדסה של פיקוד הצפון בתקופת מלחמת לבנון, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, קצין הנדסה ראשי בשנים 1989 עד 1992 ובתקופת מלחמת המפרץ וראש מטה פיקוד העורף. השתחרר משירות הקבע ב-1995.

באזרחות

לאחר שחרורו עבד בחברת אמדוקס כסמנכ"ל משאבי אנוש במשך שנתיים וכסמנכ"ל תפעול במשך 5 שנים. ב-2002 מונה למנכ"ל נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים. הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו ביוני 2010. 
עמד בראש ועדת החקירה לבדיקת קריסת אחת מקורות הבטון בגשר מחלף שפירים. ב-1997 עמד בראש ועדה ציבורית לבחינת הכשל שגרם להתמוטטות גשר מעל נחל הירקון שהוביל לאסון המכביה.
ב-2012 נבחר לעמוד בראש עמותת חיל ההנדסה. בכהונתו הוגברה הפעילות בעמותה ובשנים 2017–2018 נחנך "שביל המורשת" באתר ההנצחה החילי במשמר דוד ויצא לאור ספר מורשת: ראשונים תמיד: מורשת חיל ההנדסה הקרבית המסכם את תולדות חיל ההנדסה. 
דותן בעל תואר מהנדס מכונות מהטכניון ותואר MBA מאוניברסיטת תל אביב.
בתו היא השחקנית והזמרת רוני דותן.
סכר קוקה קודו סינקלייר

היסטוריה

הרעיון לפרויקט תחנת כוח הידרואלקטרית החל להתגבש בתחילת שנות ה־80 של המאה ה־20, אך לא יצא אל הפועל בשל בעיות תקציב והתפרצות הר הגעש רוונטדור ב־1987.
ב־2007 הציע נשיא אקוודור רפאל קוראה לחדש את הרעיון, ובמסגרת זו נשכרה חברה איטלקית לבחינת הרעיון. התחנה ההידרואלקטרית מיועדת לספק 8.63 ג'יגה ואט לשעה, כ-44% מצריכת האנרגיה במדינה.
לצורך הקמת הפרויקט הוקמה ב-2010 חברה בבעלות המדינה, כשעלות הפרויקט היא 2.6 מיליארד דולר. בנוסף נשכרה חברת הנדסה סינית, סינוהידרו, לביצוע הפרויקט. הסכר מומן בחלקו בעזרת הלוואה של 15 שנה מהרפובליקה העממית של סין בסכום של 1.68 מיליארד דולר. בעקבות הלוואה זאת ואחרות מסין, חויבה אקוודור לספק לסין 80%–90% מייצוא הנפט שלה, ולהסתייע בחברות ובטכנולוגיות סיניות בפרויקטים. 
באוקטובר 2012 הושלמה בנייתו של כביש הגישה לתחנה.
ב-2012 אוטובוס שהסיע פועלים שעבדו על הקמת הפרויקט פגע בסלע, ובתאונה נהרגו שני עובדים. ב-12 בדצמבר 2014 במהלך בנייתו נהרגו 13 עובדים בקריסת תעלה, 10 אקוודורים ושלושה סינים. בעיות נוספות שעלו במהלך הפרויקט היו ההשפעות הסביבתיות שלו, בשל סמיכותו של הפרויקט להר הגעש רוונטדור, ופגיעה במערכת האקולוגית של האמזונאס.
הפרויקט אמור היה להסתיים עד סוף 2014, אך התעכב והתחנה החלה לפעול בנובמבר 2016.
בנובמבר 2018 נשכרה החברה הגרמנית TÜV לבדיקת סדקים שהתגלו בסכר.
קטר במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של קטר למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה שישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחה הגיעה להישגים בענף האתלטיקה, וזכתה במדליית כסף (ריצת 1000 מטר בנים). הנציגים גם התחרו בהתעמלות, קליעה, רכיבה ושחייה.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה עשרים ואחת ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפים. בניגוד לאולימפיאדת הנוער סינגפור, הנבחרת לא זכתה באף מדליה, הנבחרת הצעירה של קטר בכדוריד הצליחה לעבור את המוקדמות ולהעפיל אל המשחקים האולימפיים אך הגיעה למקום הרביעי בטורניר ולא זכתה במדליה.
זאב שטיינברג

חייו

נולד בשם ווֹלפגנג שטיינברג בשנת 1918 בטריר שבגרמניה למרגרטֶה לבית הירשלנד ולפאול שטיינברג. אביו ניגן בכינור וסיים את האקדמיה בקלן עם אדולף בוש, אך בחר לעסוק ברפואה. זאב החל לנגן בגיל חמש ואף שר במקהלת הקתדרלה בטריר, לפי דרישת אביו. בחמש-עשרה שנותיו הראשונות התגורר בעיר טריר, עד שבשנת 1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון, כשהיה בן 15, עלה לארץ ישראל, ואחרי שנים אחדות של הפסקה, חידש ב-1940 את לימודי הנגינה וההלחנה אצל עדן פרטוש. משנת 1942 היה חבר בפילהרמונית הארץ-ישראלית והיה לנגן הראשון בקבוצת הוויולות.
שטיינברג הזמין אצל בונה העוגבים גדעון שמיר עוגב ביתי קטן, בדומה לזה שהיה בבית הוריו בגרמניה, ושמיר מילא את בקשתו.
משנת 1959 היה שטיינברג חבר ברביעייה הישראלית. כן לימד ויולה ומוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה בתל אביב וישב בחבר השופטים של קרן התרבות אמריקה-ישראל ושל המועצה הישראלית לתחרות הנבל הבינלאומית. שטיינברג נמנה עם מייסדי אנסמבל מוזיקה נובה.
בשנת 2008 קיבל שטיינברג אזרחות כבוד של העיר טריר.
בשנת 2010 העניקה עיריית תל אביב-יפו אות הוקרה מיוחד לזאב שטיינברג בן ה-92, ותיק הנגנים בישראל.
זאב שטיינברג מת בשנת 2011, בן 93. נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.

יצירתו

שטיינברג כתב בשיטת שנים-עשר הטונים, והשמיד את יצירותיו המוקדמות, שלא נכתבו בה. מאז ראשית שנות ה-60' השתמש שטיינברג בכתיבתו בסגנון מזרחי, שבא לביטוי במלודיה ובעיטורים, שאותם התאים לשיטת שנים-עשר הטונים. בשנת 1969 כתב לראשונה יצירה ווקאלית, "רחב והמרגלים", קנטטה לקריין, זמרת אלט, שתי חליליות, צ'מבלו וצ'לו, עם אפשרות להוספת כלי הקשה. היצירה מתבססת על פסוקים מפרק ב' בספר יהושע. 10 שנים לאחר מכן כתב שלושה שירים לזמרת סופרן, חליל צד, קרן יער (או ויולה) וצ'לו, למילים של המשורר האוסטרי אנטון וילדגנס.
"מבוא ופוגה" לחליל, ויולה ונבל מ-1970 היא מחווה למוזיקה מתקופת הבארוק, שהייתה אהובה על שטיינברג, אבל מזווית ראייה מודרנית.
ב"וריאציות על שיר ילדים" ("יונתן הקטן")  מ-1972, לשלישיית כלי קשת וקרן יער, נקט שטיינברג במגוון משעשע של סגנונות הלחנה, מבאך ועד וברן.
מלטוז

מלטוז (maltose - ידוע גם כסוכר לתת) הוא דו-סוכר המורכב משתי מולקולות גלוקוז (ולכן ידוע גם כדו-גלוקוז). מולקולות הגלוקוז מחוברות במולקולת מלטוז דרך קשר 1-4. מלטוז נוצר בגוף האדם מתוצרי העיכול של עמילן וגליקוגן שמקורם בדגנים. שחרור פחמן דו-חמצני במהלך פירוק עמילן הדגנים גורם לתפיחת הבצק במהלך הכנת לחם. הנוסחה הכימית של המלטוז היא , זהה לזו של הסוכרוז והלקטוז (כלומר מלטוז הוא איזומר של סוכרוז ולקטוז).
פירוק מלטוז לגלוקוז מתבצע על ידי האנזים Maltase, המצוי בשמר. פירוק זה הוא שלב חשוב בייצור אתנול.
ולטר ליכל

קריירה מוקדמת

ליכל נולד ב-1 במאי 1885 בשטולפ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס ליכל לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-83 (הסן ה-3 - פון ויטיך). בשנת 1906 הועבר לרגימנט הרגלים ה-147 (המזורי ה-2), ובשנת 1906 הועבר לרגימנט הרגלים ה-144 (לורן ה-5), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-18 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ואף נפצע כמה פעמים במהלך הקרבות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף ליכל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1929 מונה ליכל למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-10 (הסקסוני), וב-1 באוקטובר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באוקטובר 1933 מונה לראש מטה המפקח הכללי של חיל הרגלים במשרד המלחמה, וב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1934 מונה ליכל למנהל אקדמי באקדמיה הצבאית במינכן, וב-6 באוקטובר 1936 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-22. ב-1 בפברואר 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-3.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה ליכל מפקד הדיוויזיה ה-3, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה הרביעית, וב-1 בפברואר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם ליכל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-3 במסגרת הארמייה ה-12, וב-5 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-123. במהלך מבצע ברברוסה לחם ליכל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-28, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-2 במסגרת הארמייה ה-16. ב-5 באוגוסט 1941 נפצע ליכל באורח קשה מאוד במהלך הקרבות, ופונה לבית חולים שם שהה עד ה-31 באוגוסט 1944. ב-18 בספטמבר 1941 קיבל ליכל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-1 בנובמבר 1944 מונה ליכל למפקד המחוז הצבאי ה-11 בהנובר, וב-13 באפריל 1945 נפל בשבי בעלות הברית.

לאחר המלחמה

ליכל שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר ליכל בעיר ברנאו, עד למותו ב-10 בדצמבר 1969, והוא בן 84 שנים.
סיני מצויץ

היסטוריה

מוצאו של הגזע הוא סיני/אפריקאי. "המוטציה" הראשונה של כלב קירח הופיע בכלבים עתיקים ביבשת אפריקה.
נמצאו עדויות ארכאולוגיות של כלב דומה מלפני עשרת אלפים שנה, ועדויות נוספות מהמאה ה-13 של קיום גזע זה בסין. כנראה שהשתמשו בכלבים ככריות חימום, והיו אוכלים אותם כשסיימו את תפקידם.
הכלבים היו מתלווים לסוחרים הסיניים בהפלגותיהם. בדרך זו הצליח להגיע הגזע ליבשות שונות בשאר העולם, ונמצא לרוב בערי הנמל.
ייתכן, שבהגיעו לדרום אמריקה היווה שם את הבסיס להתפתחות הגזעים הקירחים, וייתכן גם שלהפך.
לראשונה הוצג הכלב במערב בשנת 1881, והוכר כגזע לראשונה ב-1960 באירופה, וב-1979 בארצות הברית.
ישנם כיום שני טיפוסי גזע עיקריים, שההבדל בינם הוא מבנה העצם, רוחב ומסיביות.
פטי דיוק

ביוגרפיה

דיוק נולדה בתור אנה מארי בשכונת אלמהארסט שברובע קווינס, ניו יורק לפרנסיס, קופאית ולג'ון פטריק דיוק, נהג מונית.
היא ואחיה ריימונד דיוק חוו ילדות קשה, מאחר שאביה היה אלכוהוליסט ואמה סבלה מדיכאון.
כאשר הייתה בת 6 עזב אביה את ביתם, ובגיל 8 העבירה אמה של דיוק את האחריות עליה לג'ון ולאתל רוס, שזיהו את הפוטנציאל העצום שטמון בה והפכו למנהליה האישיים.
לאחר שהועברה לחזקתם שינו בני הזוג רוס את שמה לפטי דיוק.
באוטוביוגרפיה שהוציאה לאור בשנת 1990 "קראו לי אנה", חשפה דיוק פרטים מזוויעים אודות התעללות וניצול אשר עברה בידי מנהליה בתור ילדה כוכבת.

קולנוע

החלה את דרכה המקצועית כשחקנית בפרסומות ובדרמה של ג'ון קרומוול "האלילה" בתפקיד הילדה אמילי אן פטלקנר לצידם של קים סטנלי ולויד ברידג'ס.
בשנת 1960 זכתה דיוק כנערה לכבוד רב ובפרס התיאטרון העולמי על תפקידה בתור הסופרת הלן קלר במחזה "עושת הנפלאות". כשנתיים לאחר מכן עשתה דיוק בת ה-16 היסטוריה כאשר זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד בעיבוד הקולנועי המרשים שביים ארתור פן. דיוק הייתה לשחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס האוסקר עד לזכייתה של טייטום אוניל.
ב-1967 הופיעה בדרמה של הבמאי הבריטי מארק רובסון "עמק הבובות", המבוסס על סיפרה רב המכר של ז'קלין סוזן, בתפקיד הזמרת הצעירה והמוכשרת נילי או'הארה.
דיוק זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד קומי/ מוזיקלי בשנת 1969 על הופעתה בסרט "אני, נטלי" בתפקיד הצעירה נטלי מילר הנלחמת לעצמאותה.
לאחר מכן התפרסמה כשחקנית קולנוע במספר דל מאוד של סרטים כבראשם מותחן האימה "את כמו אמא שלי" בתפקיד פרנצ'סקה קינסולבין, סרט האסונות "הנחיל" והקומדיה "חתומים בנשיקה"

טלוויזיה

זמן קצר לאחר זכייתה באוסקר קיבלה דיוק תוכנית טלוויזיה על שמה בערוץ ABC "המופע של פטי דיוק".
בסדרה הופיעה דיוק בתפקיד המתבגרת פטי ליין במשך שלוש שנים שבמהלכן הייתה מועמדת לפרס אמי ולפרס גלובוס הזהב לכוכבת הטלוויזיה הטובה ביותר.
דיוק זכתה בפרס אמי ב-1970 על הופעתה בהפקת הטלוויזיה "צ'ארלי המתוק שלי" בה שיחקה את הצעירה ההריונית מרליין צ'יימברס.
דיוק זכתה לקראת סוף שנות ה-70 בשני פרסי אמי נוספים על תפקידיה בעיבוד הטלוויזיוני למחזה עושת הנפלאות בתור המחנכת אן סאליבן ובמיני סדרה "הקפטנים והמלכים".
ב-1999 הייתה דיוק מועמדת בפעם העשירית לפרס אמי על הופעות האורח שעשתה עבור סדרת הדרמה "מגע של מלאכים"

חיים אישיים

לצורך בריחתה מחייה האישיים המורכבים נישאה דיוק בגיל צעיר לבעלה הראשון, הבמאי הארי פאלק שהיה מבוגר ממנה ב-13 שנה.
לאחר תקופה קשה בה סבלה ממצבי רוח התמכרה דיוק לאלכוהול ולכדורים ולבסוף התגרשה בשנת 1970.
כאשר הייתה בהריון מהרומן הקצר שלה עם השחקן והמוזיקאי דזי ארנז ג'וניור נישאה דיוק לתקופה של שבועיים לאיש המכירות מייקל טל.
בשנת 1971 ילדה דיוק את בנה הבכור כוכב "טרילוגיית שר הטבעות" שון אסטין.
ב-1972 התחתנה דיוק עם השחקן מועמד פרס האוסקר ג'ון אסטין והביאה איתו לעולם בן נוסף, השחקן מקנייז אסטין.
לאחר שורה של ניסיונות התאבדות והתמכרויות אובחנה דיוק בגיל 36 כבעלת הפרעה דו-קוטבית.
דיוק ואסטין התגרשו בשנת 1985 לאחר שנים של שיתוף פעולה מקצועי.
משנת 1986 ועד מותה הייתה נשואה דיוק לבעלה הרביעי איש הצבא מייקל פירס איתו אימצה ילד אחד.
בשנת 2004 זכתה דיוק לכוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
דיוק נפטרה בבוקר של 29 במרץ 2016.
קווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות חיוביות

קווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות חיוביות היא תכונה מתמטית המתארת מושגי פתרון של משחקים בצורה קואליציונית ומשחקים בצורה אסטרטגית. התכונה אומרת שאם משחק אחד מתקבל ממשחק אחר על ידי הפעלת טרנספורמציה אפינית חיובית, אז הפתרון של המשחק הראשון שווה לפתרון המשחק השני לאחר הפעלת אותה טרנספורמציה אפינית. קווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות חיוביות מתקיימת עבור הפתרונות של הליבה, ערך שפלי, קבוצות מיקוח, הגרעינון והגרעין במשחקים השיתופיים, ועבור שיווי משקל נאש ושיווי משקל מתואם במשחקים הלא שיתופיים.

טרנספורמציה אפינית חיובית

טרנספורמציה אפינית חיובית של פונקציה כלשהי  היא הפונקציה  המקיימת  עבור מספר  ומספר ממשי .

קווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות חיוביות (משחק מיקוח)

פתרון  למשחקי מיקוח מקיים את הקווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות: אם לכל משחק מיקוח , לכל וקטור  כאשר שתי הקואורדינטות של  הן חיוביות, ולכל וקטור  יתקיים הדבר הבא:  . באופן זה ניתן לומר כי העקרון המוצג כאן הוא שילוב עקרונות הקווריאנטיות תחת הזזות והאי-תלות ביחידות המדידה.

במשחק בצורה קואליציונית

עקרון הקווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות חיוביות מופיע כעיקרון שקילות אסטרטגית עבור משחקים בצורה קואליציונית עם תשלומי צד.
פתרון  למשחק בצורה קואליציונית עם תשלומי צד מקיים שקילות אסטרטגית אם לכל משחק , לכל , לכל וקטור  ולכל שחקן  מתקיים:

במשחק בצורה אסטרטגית

במשחק בצורה אסטרטגית מושגי הפתרונות של שיווי משקל נאש ושיווי המשקל המתואם מקיימים קווריאנטיות לטרנספורמציות אפיניות חיוביות, עבור כל שחקן  במשחק, באופן הדומה לזה שהוצג במשחקי מיקוח ובמשחקים בצורה קואליציונית.

קשר למשפט פון נוימן-מורגנשטרן

משפט פון נוימן-מורגנשטרן קובע באיזה תנאים קיימת לשחקן פונקציית תועלת ליניארית. בנוסף, המשפט קובע כי פונקציית התועלת הליניארית של השחקן נקבעת עד כדי טרנספורמציה אפינית חיובית. לכן, כאשר מביעים את תוצאות המשחק ביחידות תועלת, על הפתרון להיות קווריאנטי תחת שקילות אסטרטגית: אם משנים את יחידות התועלת של שחקן על פי טרנספורמציה אפינית חיובית, הפתרון אמור להשתנות על פי אותה טרנספורמציה אפינית חיובית.