google/wiki40b huggingface dataset:
ססקטון

היסטוריה

ססקטון הוקמה ב-1882 על ידי חברת הקולוניזציה טמפרנס (Temperance Colonization Society) שמקורה היה בעיר טורונטו. אנשי החברה, שהונהגו על ידי ג'ון ניילסון לייק (John Neilson Lake), היו מתודיסטים שרצו לברוח מהסחר במשקאות חריפים בטורונטו ולהקים קהילה "יבשה" בערבות קנדה. מקור השם הוא במילה בשפת קרי המקומית שהיא השם של פרי יער מקומי. ב-1885 ההתיישבות הפכה לבסיס של השלטונות הקנדיים במהלך המרד הצפון-מערבי.
בתחילת המאה ה-20 ססקטון החלה לגדול באופן משמעותי. ב-1903 היא קיבלה מעמד של עיירה, וב-1906 היא קיבלה מעמד של עיר.
השפל הגדול וסופות קערת האבק בשנות ה-30 של המאה ה-20 גרמו להגירה של חוואים מהאזור לעיר בתקווה לעתיד טוב יותר. בעקבות מלחמת העולם השנייה העיר עברה תהליך תיעוש ועיור והמשיכה לגדול במהירות עד שהפכה לעיר הגדולה בססקצ'ואן.

כלכלה

כלכלת ססקטון מתבססת על כריית משאבים באזורה, כמו אשלג, פחם ואורניום, הפקת נפט, חקלאות, ותעשיות הנלוות לתחומים אלו. מרכזה של פוטש קורפוריישן אוף ססקצ'ואן (Potash Corporation of Saskatchewan), אחת מחברות האשלג הגדולות בעולם, נמצא בססקטון.

חינוך

בעיר פועלים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת ססקצ'ואן.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי ססקטון ג'ון ג'י. דיפנבייקר, הקרוי על שמו של ג'ון דיפנבייקר, ראש ממשלת קנדה ה-13. בנוסף לנמל זה יש שדה תעופה קטן יותר המשמש לתעופה כללית במרחק של כ-20 קילומטרים דרומית לססקטון.
דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-47 (ורמאכט)

היסטוריה

ב-17 בספטמבר 1944 הוקמה הדיוויזיה על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-577, והועמדה תחת פיקוד מקס בורק. בדצמבר 1944 הוכפפה הדיוויזיה להקורפוס ה-81, כחלק מארמיית הפאנצר החמישית, ולחמה עמו במהלך הקרב על אאכן. בינואר 1945 הוכפפה הדיוויזיה לארמייה הראשונה, ולחמה עמה במבצע נורדווינד ובאזור פפאלץ, כחלק מהקורפוסים ה-89 וה-90 לסירוגין. בסוף מרץ לחמה הדיוויזיה באזור הריין העליון, ולאחר מכן נסוגה לטירול, שם נכנעה לכוחות צבא ארצות הברית ב-8 במאי 1945.
מורגן פלוס 4

חברת מורגן מוטור

"חברת מורגן מוטור" היא חברה בריטית בבעלות משפחתי, אשר נוסדה בשנת 1910 על ידי הנרי פרדריק סטנלי מורגן. מקום מושבה של החברה ב- Malvern, אשר במחוז ווסטרשייר באזור מערב המידלנדס אחת מתשעה אזורי אנגליה. 
החברה מעסיקה 177 עובדים. כל המכוניות מיוצרות בעבודת יד.

"מורגן פלוס 4 סופר ספורט" במרוץ 24 השעות של לה מאן

בשנת 1962 זכתה במקום הראשון "מורגן פלוס 4 סופר ספורט" במרוץ 24 השעות של לה מאן.
יונתן שפירא (שיר)

רקע

השיר נכלל באלבום הבכורה של איה כורם הנושא את שמה.
במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ לשנת התשס"ז (2007) הגיע השיר למקום ה-35.

תוכן השיר

השיר "יונתן שפירא" נכתב אודות יונתן שפירא, שלמד עם איה כורם בבית הספר למוזיקה רימון, ולאחר מכן היה לטייס בחיל האוויר. שפירא לפני כתיבת השיר היה מיוזמי "מכתב הטייסים הסרבנים" בשנת 2003 נגד הסיכולים הממוקדים.
יוקיה אמאנו

ביוגרפיה

נולד בשנת 1947. בשנת 1968 החל ללמוד משפטים באוניברסיטת טוקיו. בשנת 1972 הצטרף למשרד החוץ. שם התמחה בנושאי המאמץ הבינלאומי למניעת ופירוק נשק גרעיני.
במהלך השנים אמאנו קודם במשרד החוץ ועבד בתפקידים רבים. עבד בשגרירויות יפן בלאוס, בלגיה וארצות הברית, והיה הקונסול הדיפלומטי של יפן במרסיי.
פעל ולקח חלק במשא ומתן למען הארכת האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני, האמנה למניעת ניסויים גרעיניים, אמנת הנשק הביולוגי ותיקון אמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים.
 מספטמבר 2005 ועד ספטמבר 2006 שימש אמאנו כיו"ר חבר הנאמנים של סבא"א. בתקופה זו, סבא"א ומנכ"ל הארגון, מוחמד אל-בראדעי, קיבלו את פרס נובל לשלום. אמאנו ייצג את סבא"א בטקס הענקת פרסי נובל שנערך בדצמבר 2005. 
ב-2 ביולי 2009 נבחר אמאנו, כנציג יפן, לעמוד בראש הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, במקום ראש הסוכנות היוצא מוחמד אל-בראדעי. ב-1 בדצמבר 2009 נכנס לתפקידו כיושב ראש סבא"א. במרץ 2013 הוא נבחר לכהונה שנייה כראש הסוכנות ושימש בתפקיד עד למותו ב-18 ביולי 2019.
אמאנו היה נשוי ודיבר יפנית, אנגלית וצרפתית.
קוזידו

קוזידו (בפורטוגזית: Cozido; נהגה בפורטוגזית אירופאית: [kuziðu] ובפורטוגזית ברזילאית: [kuzidu]) הוא תבשיל מסורתי פורטוגזי של נתחי בשר מסוגים שונים וירקות. לתבשיל וריאציות שונות ברחבי פורטוגל והוא נחשב למאכל מסורתי פורטוגזי.

רקע

מקורו של התבשיל הוא באזור ביירה בפורטוגל. זהו תבשיל קדירה עשיר שכולל בדרך כלל נתחי בשר בקר, בשר חזיר, שאריות בשר שונות, נקניקים מעושנים וחלקי עוף. בקדירה עצמה מבושלים גם כרוב, גזר, לפת, אורז, תפוחי אדמה, וכרוב ירוק. התבשיל מוגש לעיתים קרובות עם שמן זית ויין אדום. באיים האזוריים נהוג להניח את הקדרה עם המצרכים בבורות שנחפרו לשם כך בשטחים עם פעילות גיאו תרמית עשירה. התבשיל מתבשל עקב החום הרב השורר בבטן האדמה ובישולו אורך מספר שעות.
What Made You Say That

רקע וכתיבה

השיר הוא בין שיריה היחידים של טוויין שבו היא לא לקחה חלק בהפקה או בכתיבה. את השיר כתבו טוני האסלדן, וסטן מונסי, והוא הופק על ידי הרולד שדה, ונורו וילסון. ארבעתם הפיקו וכתבו שירים נוספים מתוך האלבום, ואף המשיכו לעבוד עם טוויין בהמשך הקריירה שלה.
מגזין הבילבורד סקר את השיר כ-"מתחזה, עליז, קליט, ונתמך על ידי קליפ מפתה".

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם באי טרופי, שם טוויין נראית כשהיא מבלה כביכול עם אהובה, באותה תקופה שבה צולם הקליפ. צוות הצילום של הקליפ החליט כי צבעו המרכזי יהיה בגווני ורוד, סגול, ואדום.
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של טוויין באמצע שנת 2009, 16 שנים מצאתו המקורית. מונה הצפיות של הקליפ נכון לאוקטובר 2017, עומד על למעלה מ-4.5 מיליון צפיות.
הפקר

במשפט העברי, הפקר הוא מעמד קנייני של חפץ, או הליך קנייני שתוצאתו מעמד ההפקר.
חפץ המוגדר כהפקר הוא חפץ שכל המעוניין רשאי ליטלו לעצמו.

גר שנפטר בלי יורשים

גר שנפטר ולא השאיר אחריו יורש וכן עבד כנעני משוחרר שנפטר בלי יורש, נכסיו הם הפקר, מכיוון שאין לו אף קרוב משפחה שיירשנו.
יוצא מכלל זה, אדם שגזל מנכסי גר בחייו, ולאחר מכן נפטר הגר ולא השאיר יורש, הנכסים הגזולים אינם הפקר אלא הם ניתנים לכהן (ע"ע מתנות כהונה).

השלכות הלכתיות למעמד ההפקר

א. מתנות עניים - בעלות על המתנות קודם שזכה בהן העני - האם הן הפקר או רכושו של העני.

ב. תרומות ומעשרות - חיוב תרומות ומעשרות אינו מתקיים בשנת שמיטה, מכיוון שבשנה זו יבול השדה הפקר.

ג. בכורה (בהמה) - יש אומרים שהפקר פטור מן הבכורה.

ד. נזקי ממון- שור של הפקר שהזיק - פטור.

ה. ביטול חמץ - ישנה מחלוקת האם מדובר בביטול במחשבה, או באקט ממוני של הפקרתו של החמץ.

אופני הקניין של הפקר

כל קניין המועיל במכירה ובמתנה מועיל בהפקר (חוץ מאכילת פירות קרקע שמועיל במכירה ולא בקניין מההפקר). קניין המועיל הוא פעולה שנועדה להעביר בעלות על חפץ. קניין כזה יכול להיות קניין משיכה (הגבהת או משיכת החפץ), קניין חזקה בקרקע (ביצוע פעולות חקלאיות שונות או פעולה שמייצגת בעלות כגון גידור השטח), ועוד סוגים שונים של פעולות קניין אפשריות. יש דעות שהפקר ניתן לקנות גם באמצעות הבטה (הסתכלות) בחפץ המופקר. כמו כן יש דעות שקניין ארבע אמות מועיל דווקא בהפקר ולא במכירה ומתנה. כלומר, אדם יכול לזכות בחפץ מופקר על ידי התקרבות למרחק פחות מארבע אמות.

הפקר ורכוש הציבור

הפקר ורכוש הציבור אינם זהים. בעוד רכוש הציבור הוא רכוש שיש לו בעלים- כל הציבור, הפקר הוא רכוש שאין לו בעלים. אדם לא יכול לנכס לעצמו רכוש של הציבור. לדוגמה, רישיונות קניין רוחני מסוימים המתירים שימוש לכל מי שרוצה אינם הפקר, כיוון שלא כל אחד יכול לטעון לבעלות על זכויות היוצר. אם הם היו הפקר, היה אדם יכול להציג אותם כשלו, ולתבוע מאחרים להפסיק לעשות בהם שימוש.
Ride the Lightning

ניתוח מוזיקלי וטקסטואלי

המוזיקה באלבום עצובה וקודרת בחלקה, ובנוסף פחות מהירה וטכנית מהמוזיקה של "Kill 'Em All". כמו כן, ישנו פחות דגש על סולואים. מאפיין שחוזר על עצמו כמעט בכל שירי האלבום הוא התחלה מלודית ואז מעבר חד לקצב-ת'ראש כבד.
הפתיחה של השיר הראשון, Fight Fire with Fire ("הילחם באש בעזרת אש"), היא לא רק מלודית אלא אף אקוסטית.
Ride the Lightning הוא אלבום מגוון ביותר מבחינת התכנים שלו. הדובר בשיר הנושא, הוא אסיר נידון למוות המספר על חוויית ההוצאה להורג בכיסא החשמלי. ה"ברק", אפוא, המופיע בשם האלבום והמצויר על העטיפה, אינו אלא החשמל של הכיסא. מתבקשת ההשוואה לשיר Hallowed Be Thy Name של להקת ההבי מטאל האנגלית איירון מיידן, אשר התפרסם שנתיים קודם לכן, וגם בו הדובר הוא אסיר הנידון למוות. אך בעוד שאצל איירון המנגינה היא אטית ומינורית והאסיר מתאונן על מר גורלו ומחכה בפחד לביצוע גזר הדין, אצל מטאליקה הקצב הוא מהיר והאסיר מתאר את ההוצאה להורג עצמה כחוויה לכל דבר, ולמעשה מספר עליה בזמן שהוא חווה אותה.
שירים נוספים הבולטים בליריקה מעניינת ומקורית הם For Whom the Bell Tolls, Trapped Under Ice ו-Creeping Death. בזה הראשון הדובר הוא אדם אשר נלכד מתחת לקרח וזועק לעזרה בעודו גוסס, השני הוא שיר אנטי-מיליטנטי (ששמו לקוח מ"למי צילצלו הפעמונים" של ארנסט המינגוויי), ואילו השלישי מספר על מכת בכורות מסיפור יציאת מצרים.
האלבום מכיל שתי יצירות, אשר בניגוד לסגנון של מטאליקה דאז, מאופיינות במלודיה מפותחת:
Fade to Black היא יצירה ארוכה המורכבת משלושה חלקים. הראשון הוא דואט איטי ומלנכולי של גיטרה אקוסטית וגיטרה חשמלית. החלק השני כולל שני בתים והוא מנוגד בסגנונו לחלק הראשון: הוא מהיר, חסר מלודיה וללא גיטרה אקוסטית; והחלק השלישי הוא למעשה סולו מלודי, עצוב וארוך של גיטרה חשמלית. מבחינת התוכן, הדובר בשיר הוא אדם מדוכדך אשר מאס בחיים, כפי שמראות השורות 'Need the end to set me free' ו-'Now I will just say goodbye'.
Call of Ktulu היא יצירה אינסטרומנטלית (ללא מילים) ארוכה, המתאפיינת במלודיה מורכבת ומתפתחת ובהרמוניה רבת עוצמה. היצירה הולחנה על הגיטריסט הראשון של מטאליקה, דייב מאסטיין. זאת אחת מהיצירות האינסטרומנטאלית האהובות ביותר של מטאליקה בעיני מעריצי הלהקה. קת'ולו הוא דמות שטנית בדיונית מסיפוריו של הווארד פיליפס לאבקרפט ושמו של השיר הוא כשמו של אחד מסיפוריו.
מערכת צירים קרטזית

הגדרה רשמית

מערכת הצירים הקרטזית (במרחב אוקלידי מממד n) היא מערכת המורכבת מ-n וקטורי יחידה הניצבים זה לזה. כלומר: איברי הבסיס היוצרים אותם הם   כאשר הכוונה כאן היא ל-n-יה סדורה שבה יש 1 במקום ה-i ו-0  בשאר המקומות. בסיס זה נקרא הבסיס הסטנדרטי. בסיס זה מהווה בסיס אורתונורמלי קבוע.

שימושים במערכת הצירים

ברוב המקרים בהם מדובר על מערכת צירים, הכוונה היא למערכת צירים קרטזית. השימוש בה מתאפיין בעיקר בשני המקרים הפרטיים של המישור (  ) ושל המרחב התלת-ממדי (  ), שאותם קל לתפוש ולשרטט.
קיים שימוש במערכות צירים נוספות למערכת הצירים הקרטזית, בהם רק הפיזיקה והמתמטיקה עושים שימוש נרחב.
עינות ירדן

עינות ירדן הוא חטיבת ביניים ובית ספר תיכון אזורי בקיבוץ עמיר שבעמק החולה, המתנהל ברוח דמוקרטית. בעבר היה מוסד חינוכי של השומר הצעיר.

היסטוריה

בית הספר עינות ירדן הוקם כמוסד חינוכי אזורי של השומר הצעיר בגליל העליון ב-1953, וכמו רובם המוחלט של המוסדות החינוכיים של השומר הצעיר, תפקד כפנימייה של חברת נעורים אוטונומית.
המוסד הוקם על ידי קיבוצי הקיבוץ הארצי בגליל העליון – עמיר, שמיר, להבות הבשן ודן, ולאחר מכן הצטרף גם קיבוץ שניר. בהמשך] עבר קיבוץ דן לבית הספר הר וגיא.

התנהלות בית הספר כיום

מנהלת בית הספר כיום היא טל עזגד שפיגלר.

הפרלמנט

הפרלמנט, אחד הגופים המרכזיים בחיי בית הספר, מורכב מכל אדם מאוכלוסיית בית הספר (מורים, תלמידים ואנשי צוות שונים כאחד) אשר מתעניין בנושא הנידון. הנושאים מועלים לדיון על ידי אנשים מאוכלוסיית בית הספר. במהלך הדיונים ניתנת הזדמנות שווה לכל המשתתפים להביע את דעתם ואת השקפתם בנושא. לאחר מכן מגבשים ניסוח להצעות והן עולות להצבעה גלויה. ההחלטות מכובדות על פי רוב, אך מכיוון שאין גוף מוגדר אשר אוכף את החלטות הפרלמנט, יש הטוענים כי הוא חסר ערך.

שיטת החונכות

השיטה נולדה מתוך טענה כי מחנך הכיתה אינו דמות משמעותית עבור מרבית התלמידים, וספק אם בשנות נעוריהם קיימת נוכחות של מבוגר משמעותי בחייהם. הרעיון בשיטה הוא לספק לכל תלמיד תיכון אדם מבוגר שינחה אותו ויהפוך לדמות משמעותית בחייו – כל מבוגר מצוות בית הספר יכול להיות דמות משמעותית בעיני אותו נער אשר בוחר בו. בכל קיץ נשלחת רשימת חונכים לכל התלמידים (ממסיימי כיתות ז' ומעלה), והם בוחרים כמה מהם. לאחר מכן משובצים חניכים לכל חונך תוך ניסיון לאזן בין מספר החניכים של כל חונך והתחשבות בהעדפות החניך. השיטה מופעלת בבית הספר כבר שנים רבות ומוכיחה את עצמה.
גורם תמותה

גורמי התמותה הם הסיבה שבגללה נפטר האדם.
גורמי התמותה אינם זהים בהכרח לסיבת המוות הסופית.  דוגמה לכך אפשר לראות בסיבת המוות בצקת ריאות, שהיא אינה מחלה אלא תוצאה של אי ספיקת לב שמאלית. גם אי ספיקת הלב איננה בהכרח המחלה, היא יכולה להגרם מטרשת עורקים, שהיא המחלה וגורם התמותה האמיתי. לכן, כאשר באים לחקור את גורמי התמותה יש להתייחס לסיבת המוות לאור מחלת הרקע שהיא הגורם לפטירה.
במדינות שונות גורמי תמותה שונים התלויים באורח החיים של התושבים, בגורמים גנטיים, באיכות החיים ומצב מערכת הבריאות. ארגון הבריאות העולמי (WHO) מפרסם מעת לעת סטטיסטיקה לגבי גורמי התמותה בעולם.
נכון לשנת 2014, שתי סיבות המוות העיקריות בישראל בקרב גברים ונשים הן מחלות ממאירות ומחלות לב.
תבליט האניירי

תבליט האניירי (גם תבליט גזבלי) הוא תבליט חתי על גבי מצוק סלע, השוכן ליד העיירה האניירי, השוכנת על הדרך המובילה מטופנבלי (Tufanbeyli) לדבלי (Develi) בנפת קייסרי  במרכז אנטוליה בטורקיה, כ-80 ק"מ מדרום-מזרח לעיר קייסרי. בתקופה החתית עברה במקום דרך עתיקה שעברה דרך מעבר גזבלי, שהתנשא לגובה של 1960 מטר, דרך הרי הטאורוס. דרך זאת קישרה בין לבה של הממלכה החתית בנהר הקיזילאירמאק עם קיליקיה. בצידו השני של מעבר ההרים בצד הצפון-מערבי נמצא תבליט אימאמקולו (İmamkullu relief). תבליט זה הוא אחד מחמישה תבליטים מהתקופה החתית שנמצאו באזור בין השנים 1880 ועד 1939, יותר מאשר בכל מקום אחר באנטוליה. ארבעת התבליטים האחרים הם: תבליט פירקטין, תבליט אימאמקולו , ושני תבליטי טאשצ'י .

תיאור

תבליט האניירי התגלה ב-1939 על ידי עלי ריזה ילין (Ali Rıza Yalgın), שהיה באותה עת המנהל של המוזיאון הארכאולוגי של אדנה. התבליט מתוארך למאה ה-13 לפנה"ס. התבליט מתנשא כ-4 מטר מעל פני השטח, גובהו כ-2 מטר ורוחבו 3.5 מטר. בצידו השמאלי של התבליט מתואר שור העומד על כתפיהן של שתי אלות ההר. כתובת הירוגליפית מציינת ששמו של השור הוא האל שרומה (Sarruma), שמשמעות שמו היא "מלך ההרים". הוא היה בנו של האל תשוב. במרכז התבליט עומד לוחם, כשפניו מופנים לצד שמאל, כשעל כתפו השמאלית תלויה קשת ובידו הימנית הוא אוחז בחנית. הלוחם לבוש בטוניקה קצרה, ונעליו מחודדות.
כתובת על גבי התבליט מזהה אותו כ"בנו של מלך" ושמו כפי שזוהה הוא כנראה קולאנמואה (Ku(wa)lanamuwa). שם זה מופיע גם על גבי תבליט מנסינה (Manisa relief) ועל גבי תבליט אימאמקולו, אבל אין מידע אם הם מתייחסים לאותו אדם. הכתובת ההירוגליפית בשפה הלווית מופיעה משמאל לראשו של הנסיך. מאחורי גבו של הנסיך מופיעה כתובת נוספת והיא כנראה אינה קשורה לדמויות בתבליט. חוקר השפה הלווית דייוויד הוקינס (J. David Hawkins) קורא בכתובת את השם "טארהונטאביג'אמי" (Tarḫuntabijammi). ייתכן וכתובת זאת הוספה בשלב מאוחר יותר. הוקינס קישר שם זה לשם של הנסיך "טארהונטאביג'ה" (Tarḫuntabija), ששמו מופיע על גבי תבליט המייט (Hemite relief).
בשנת 2013, האתר נמצא פגוע כשהדמויות והכתובת קשות לפיענוח.
תחנה מרכזית דימונה

מבנה התחנה

התחנה אינה גדולה וכוללת מספר תחנות בלבד שמהן יוצאים קווי אוטובוס בעיקר לאילת, באר שבע ותל אביב, סמוך לתחנה ישנם כמה חנויות ובתי עסקים

שירות בתחנה

מהתחנה יוצאים קווי אוטובוס בעיקר לעיר אילת, לבאר שבע ולתל אביב, יוצאים גם קווים נוספים לאזור הנגב והדרום
דוד ליבשיץ

כתביו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
דני מגן

ביוגרפיה

דני מגן (ליפשיץ) נולד בשנת 1919, דור שלישי בארץ; סבו, דניאל (דנה) ליפשיץ, היה ממייסדי פתח תקווה. בגיל 16, בהיותו תלמיד תיכון, הצטרף לארגון ההגנה. גויס לנוטרות ושירת בראש העין.
התנדב לצבא הבריטי (1941) ושירת כקצין. נפצע בעת שירותו ולאחר שלושה חודשי אשפוז, השתחרר מבית החולים, כדי להצטרף לבריגדה היהודית, שהייתה בשלבי התארגנות במצרים כמפקד פלוגת המשטרה הצבאית (בצבא הבריטי היה נהוג להעביר קצינים שנפצעו לחיל המשטרה הצבאית).
עם שחרורו מהבריגדה בשנת 1945 הצטרף למנגנון הקבע של ההגנה ושירת כקצין הקשר לענייני ביטחון בין מוסדות הביטחון לשלטונות המנדט, ישב בטבריה והכינוי המחתרתי שלו היה "גלעד". היה אחראי על הנוטרים בצפון. בשנת 1947 (בגיל 28) נקרא מגן למטה ההגנה והתבקש להקים את המשטרה הצבאית. חוברת ההדרכה שחיבר, הייתה הראשונה שחוברה בצה"ל.
מגן פרש מהמשטרה הצבאית בסוף 1949. סיים קורס מג"דים (מחזור ג'). בשנת 1951 פשט את מדיו. במלחמת ששת הימים נקרא לשמש כמושל חברון.
לאחר מספר שנים בדרום אפריקה (1951-3) דני מגן חזר ארצה למד הנדסת ייצור והיה למומחה ייעול שקיצץ בשכבות השומן בגופים גדולים כגון אל על, צים, הסוכנות היהודית ועוד.  מגן היה סמנכ"ל מפעלי כימיקאלים ופוספטים בנגב ובהמשך סמנכ"ל משרד הפיתוח תחת השר יוסף אלמוגי ואחראי על רשימת חברות ממשלתיות ביניהן מפעלי תובלה, כימיקאלים, מכרות נחושת תמנע ועוד.
בסוף שנות ה-70 מגן רכש את "מבריק תעשייה כימית ישראלית" - מפעל שייצר משחות נעליים וחומרי הברקה וניקוי, פיתח את המפעל והעבירו למישור אדומים כמפעל מאושר תחת השם "מבריק תעשיות".
מגן נפטר בשנת 1996 בביתו בכפר שמריהו.
מוצ'יקורו

מוצ'יקורו (ביפנית: モチコロ) היא סוג של חידת היגיון שפורסמה על ידי ההוצאה לאור ניקולי.
ייחוס האבות

"ייחוס האבות והנביאים והצדיקים ותנאים ואמוראים, עליהם השלום, בארץ ישראל ובחוצה לארץ, השם יעמיד לנו זכותם אמן", ובקיצור "ייחוס האבות", הוא חיבור המתאר את המקומות הקדושים בארץ ישראל, ונוסחיו המוקדמים ביותר הם משנות ה-90 של המאה ה-15.

היסטוריה

"ייחוס האבות" מציג את רשימה נרחבת של המקומות הקדושים ליהדות בארץ ישראל. אלחנן ריינר זיהה את מקור החיבור בארץ ישראל של לפני האר"י. הנוסח המודפס הראשון של החיבור נעשה כנראה בסביבות שנת 1537 בוונציה, אך נוסח זה לא שרד. העתק של הנוסח נוצר בצפת בידי אורי בן שמעון מביאלה בשנת 1564. כתב יד זה נמצא כיום באוסף הספרייה הלאומית. מהדורה מודפסת שנייה, בשם Cippi Hebraici, Genealogia, הודפסה על ידי התאולוג יוהאן היינריך הוטינגר (Hottinger) בהיידלברג (גרמניה) בשנת 1659 ומהדורה נוספת בשנת 1662. הייתה זו מהדורה מאוירת שכללה את הנוסח העברי לצד תרגומו ללטינית. בשנת 1856 יצאה לאור מהדורה נוספת של החיבור, שהודפסה בווילנה על ידי גבריאל ראוויץ' וכללה תרגום ליידיש.
החיבור זכה לפופולריות רבה במאה ה-16 ו-17, אז שימש כבסיס לכתבי-יד עבריים מאוירים, שביקשו ליצור ייצוג של ארץ הקודש. כתבי היד המוקדמים מטיפוס זה, כגון "כתב-יד בניהו" (1550-1549), הגיעו מארץ ישראל לאיטליה והשפיעו על סגנון הסופרים, ששילבו את המסורת הארץ ישראלית עם מוטיבים מן האמנות המקומית הנוצרית. תיאורים אלו עיצבו חלקים רבים במסורת האיור של המקומות הקדושים.
פרנק-איב במבוק

קריירה

במבוק נולד בדואלה שבקמרון ובגיל 8 היגר עם משפחתו לפריס. בשנת 2004 הצטרף לקבוצת הילדים של "אנטוני ספורט" וכעבור ארבע שנים הצטרף למחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן. בגיל 18 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון ששיחקה אז בליגה הרביעית.
ב-16 ביולי 2015 במבוק חתם לשנתיים בווסקה מהליגה השנייה בספרד. ב-22 באוגוסט, במבוק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד דפורטיבו אלאבס.
ב-12 ביולי 2017 במבוק חתם לעונה בספרטה רוטרדם מליגת העל ההולנדית. בתקופתו ברוטרדם, במבוק שיחק לרוב בקבוצת המילואים של המועדון ובאמצע העונה שוחרר מהקבוצה.
ב-1 בפברואר 2018 במבוק חתם בקורדובה. עד לסיום העונה, במבוק שיחק בקבוצת המילואים ובתום העונה הצטרף לקבוצה הבוגרת.
ב-21 בינואר 2019 במבוק חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל.
ב-21 ביוני 2019 במבוק חתם במאריטימו הפורטוגזית.
חסידות וסלוי

חסידות וואסלוי היא חצר חסידית שנוסדה בעיר הרומנית וסלוי על ידי רבי שלום הלפרין, נכדו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, ופעילה כיום בעיר תל אביב. ב-2016 מנתה 264 בתי-אב.

האדמו"ר הראשון

רבי שלום הלפרין (1848 - 1939). נולד בט"ו בשבט תר"ח לרבי דוד וללאה בתו של רבי ישראל מרוז'ין. נקרא על שם רבי שלום שכנא מפראהביטש, אביו של הרבי מרוז'ין. גדל והתחנך בהשפעת סבו ודודו, רבי אברהם יעקב מסדיגורה. ב-1873 נישא לבתו של בן דודו רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש. ב-1895 בעצת חותנו, החל לכהן כאדמו"ר ברדוקנן (Răducăneni), והנהיג שם את חצרו שמשכה אליה רבים מיהודי רומניה. בהנהגתו השתלבו קנאות מחד ורחמנות ו'ירידה אל העם' מהצד השני. לצד הסגנון המלכותי האצילי המקובל בבית רוז'ין, נלחם רבי שלום מלחמה חסרת פשרות בהשכלה ובציונות. גם מעברו לוואסלוי ב-1909 בא בעקבות פתיחת בית ספר יהודי שלא לרוחו. רבי שלום הלפרין היה מתנגד חריף לציונות וטען כי הערבים ילחמו ביהודים עד בוא המשיח. הוא נפטר בכ"ד באב תרצ"ט ונקבר בוואסלוי.

האדמו"ר השני

רבי חיים דב הלפרין (1876 - 1957), אדמו"ר בוואסלוי, בבוקרשט ובחיפה, הנהיג את חסידות וואסלוי לאחר מות אביו. היה בנו היחיד של רבי שלום הלפרין. נולד ב-1876 בבוהוש בחצר סבו, שם התחנך עד גיל שמונה עשרה יחד עם דודו רבי יעקב פרידמן, לימים הרבי מהוסיאטין. הוא נשא את חיה בת ציון בתו של רבי דוד מסאווראן. מגיל צעיר עמד לימין אביו בהנהגת חסידות וואסלוי. במלחמת העולם הראשונה נשלח לבוקרשט על מנת לארגן מרכז עבור הפליטים הרבים שהגיעו לשם. ב-1939 אחר מות אביו, שב לוואסלוי והנהיג את החסידות. במהלך מלחמת העולם השנייה נתן מקלט בביתו לעשרות פליטים יהודים שבאו מפולין. לאחר המלחמה עבר לבוקרשט וב-1949 עזב את רומניה והתיישב בחיפה, שם ריכז סביבו יהודים יוצאי רומניה. נפטר כ"ב בסיון תשי"ז ונטמן בבית הקברות היהודי העתיק בטבריה, בחלקת אדמור"י רוז'ין, סמוך לקבר דודו רבי יעקב.

האדמו"ר השלישי

רבי יעקב יוסף שלמה הלפרין (1902 - 1984) - נולד בה' באלול תרס"ב בחצר סבו ברדוקנן, שם התחנך יחד עם אחיו על ידי מורים מיוחדים כמקובל בקרב אדמו"רי רוז'ין. למד תקופה קצרה בוורשה שבפולין וכן בישיבתו של רבי מנחם מנדל הגר מווישווא. נישא לשרה דבורה בתו של רבי יעקב שמשון קנר, האדמו"ר מטשכויב. חתונתו נערכה בעיר קלויזנבורג בהשתתפות סבו הזקן. החל לשמש כאדמו"ר ברומניה עוד בחיי אביו ושימש גם כרבם של חסידי שטפנשט ביאס. עלה לארץ ישראל זמן קצר אחרי אביו. תחילה ישב בנהריה, שבה התרכזו ציבור גדול של עולי רומניה, ופתח שם בית מדרש, מקווה וייסד חוגים תורניים לילדים ולנוער. לאחר מכן בשנת תשט"ו עבר לתל אביב והקים שם מרכז רוחני. נפטר בי"א בטבת תשמ"ה ונטמן בבית העלמין נחלת יצחק.

האדמו"ר הנוכחי

רבי אברהם שמשון שלום הלפרין. האדמו"ר הנוכחי. בנו של רבי יעקב יוסף שלמה, וחתנו של הרב יהושע ברים ראש ישיבת רוז'ין. מתגורר בימות החול בבני ברק ובשבתות וחגים בבית אביו בתל אביב, והוא בין האדמו"רים האחרונים הפעילים שם, זאת על פי צוואתו של אביו. בבית אביו בשדרות בן-גוריון מתקיימים מדי יום תפילות ושיעורי תורה. בסוכות מקיימת החסידות שמחת בית השואבה בהשתתפות רבים מתושבי תל אביב.
סיווה גנג'י

סֵייוַוה גֵנג'י (Seiwa Genji 清和源氏) הייתה משפחת סמוראים ביפן בתקופת הייאן. משפחה זו הייתה המצליחה והחזקה ביותר מבין המשפחות בשבט מינאמוטו. רבים מהלוחמים המפורסמים של שבט מינאמוטו, כגון מינאמוטו יושיי, הידוע בכינויו "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"), ומינאמוטו נו יוריטומו, מייסד שגונת קאמקורה, היו צאצאים של משפחה זו. המשפחה קרויה על שם הקיסר סיווה, שהיה אביו של הנסיך סאדסוּמי, שהוא עצמו היה אביו של מינאמוטו נו טסוּנֵמוֹטוֹ, מייסד משפחת סיווה גנג'י.
אנה פרויד

ביוגרפיה

פרויד נולדה בווינה שבאוסטריה והתחנכה שם. היא בת הזקונים (שישית במספר) של זיגמונד פרויד ורעייתו מרתה ברנייס. כבר מגיל צעיר נמשכה פרויד אל עבודותיו ורעיונותיו של אביה. ב-1912 סיימה את לימודיה בתיכון בווינה, ונסעה לאיטליה ולאנגליה. ב-1914, בעקבות תחילת מלחמת העולם הראשונה, חזרה לווינה, שם עבדה כמורה בבית הספר התיכון שבו למדה.
ב-1918 החל אביה לטפל בה בשיטות טיפול פסיכואנליטיות, ועניינה בגישה זו גבר. ב-1922 פרסמה את מאמרה הראשון, "Beating Fantasies and Daydreams", והתקבלה ל"חברה הפסיכואנליטית". ב-1923 החלה לעבוד כמתמחה בטיפול פסיכואנליטי בילדים, ולאחר שנתיים החלה ללמד טכניקות טיפול בילדים במוסד להכשרה פסיכואנליטית בווינה. לאחר שאובחנה אצל אביה מחלת הסרטן ב-1923, סייעה אנה פרויד בטיפול במחלתו. בנוסף לקחה על עצמה תפקידים שונים בארגונים שבהם היה חבר, כגון תפקיד המזכירה הכללית של האגודה הפסיכואנליטית הבינלאומית, שבו שימשה בשנים 1924–1925. 
ב-1935 הפכה למנהלת המוסד להכשרה פסיכואנליטית בו לימדה. ב-1936 פרסמה את ספרה החשוב "האגו ומנגנוני ההגנה", בו הרחיבה את המודל הסטרוקטורלי של אביה בדבר חלוקת הנפש לאיד, אגו וסופר אגו; כן טענה כי בניגוד לדעה המקובלת בזמנו, לפיה מנגנוני הגנה הם תמיד פתולוגיים - להגנות קיימות לעיתים קרובות השפעות חיוביות, המאפשרות תפקוד והסתגלות. הספר היווה בסיס לגישת פסיכולוגיית האגו, וביסס את מעמדה של פרויד כתאורטיקנית פורצת דרך בפני עצמה.
לאחר סיפוח אוסטריה על ידי גרמניה הנאצית ב-1938, ברחה אנה פרויד עם כל משפחתה לאנגליה. ב-1939 נפטר אביה בביתם שבהמפסטד, בצפון לונדון.
בתקופה זו החלה אנה פרויד להתמקד בפסיכולוגיה של הילד. בתקופה זו נוצרו חילוקי דעות עמוקים בתוך החברה הפסיכואנליטית באנגליה, בעקבות ההבדלים התאורטיים בין גישתה של אנה פרויד בנושא הפסיכולוגיה ההתפתחותית של הילד, שהתמקדה בתאוריה על "קווים התפתחותיים", לבין גישתה של הפסיכואנליטיקאית מלאני קליין, שפיתחה את תאוריית יחסי האובייקט.
במהלך מלחמת העולם השנייה יסדה פרויד בלונדון מספר מעונות לטיפול בילדים ובתי יתומים, וחקרה את השפעות המלחמה והיעדרות ההורים על מצבם הנפשי של ילדים. היא פרסמה סדרת מאמרים, בשיתוף עם עמיתתה וחברתה דורותי ברלינגהם-טיפאני, בנושא השפעת דחק על ילדים, ויכולתם למצוא תחליפים רגשיים כשההורים נעדרים. בעבודתה הדגישה את חשיבותו הקריטית של הקשר הראשוני בין הילד לאם.
ב-1947 פתחה בהמפסטד תוכנית הכשרה לטיפול בילדים, בשיתוף עם קייט פריידלנדר, וב-1953 יסדה קליניקה לטיפול בילדים. משנות ה-50 ועד מותה עסקה פרויד במתן הרצאות באנגליה וברחבי ארצות הברית, ומשנות ה-70 עסקה גם בחקר עיכובים התפתחותיים של ילדים והתפתחותם של ילדים בסיכון.
פרויד נפטרה ב-1982, ולבקשתה נשרפה גופתה. לבקשתה, הפך ביתה בהמפסטד, שהיה גם מקום מגוריו האחרונים של אביה, למוזיאון לזכרו; אחד ממוצגיו הוא חדרה של אנה פרויד. ב-1984 נקראה על שמה הקליניקה שיסדה בהמפסטד, "מוסד אנה פרויד".
טיליה הרולד

ביוגרפיה

הרולד נולדה בלונדון, בשנות השישים עבדה בבית ההוצאה לאור "Heinemann".
בשנות השישים עברה לאוסטריה בעקבות נישואיה לאזרח המדינה, שם החלה לעבוד בארגון הפיתוח התעשייתי של האומות המאוחדות .
ב-1979 עברה לעבוד ב-ORF, ארגון השידור האוסטרי, שם שימשה כראש תחנת הרדיו דוברת האנגלית "Blue Danube Radio". היא כיהנה בתפקיד זה עד שב-1995 התחנה התאחדה עם תחנת רדיו אחרת.
לאחר מכן עבדה בתחום של דיווח חדשות החוץ.
מ-1982 ועד 1990 מלבד 1985 ובין 1994–1995 הייתה מגישת תוצאות ההצבעה של אוסטריה באירוויזיון.
ב-1998 הייתה שותפה בכתיבת הספר "Easy does it - useful Proverbs and Phrases".
ב-2004 מונתה לנציבת שוויון ההזדמנויות של ORF.
היא אמא לבן.