google/wiki40b huggingface dataset:
אמציה חן

קורות חייו

אמציה חן נולד בקיבוץ חולדה בשם אמציה חיימוביץ. כנער התאמן בסיירות בשדות מסביב לקיבוץ חולדה. בתיכון למד בבית ספר מקצועי במגמת אגרומכניקה בעמק הירדן. עם גיוסו לצה"ל התנדב לצנחנים, שם שובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר חן מסלול הכשרה כלוחם והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה, וכן עבר קורס מ"כים חי"ר. בקורס קציני חי"ר פגש בצוער מסיירת שקד וביקש לעבור ליחידה זו. עם סיום הקורס מונה למפקד מחלקה בסיירת שקד עד שחרורו בשנת 1962. לאחר השחרור עבד בעסק משפחתי בבאר שבע, ובשיווק סיטונאי של ירקות בחיפה.
במלחמת ששת הימים השתתף בכיבוש מוצב כונתילה כקצין בסיירת שקד. בעקבות המלחמה התגייס לשירות קבע, ושרת בסיירת שקד תחת פיקודם של בנימין בן אליעזר ודני רהב (וולף). בתקופה זאת השתתף בפשיטות מעבר לקווי האויב במצרים, ירדן וסוריה. בשנת 1971 נשלחה סיירת שקד לרצועת עזה, בה הייתה אחראית על המלחמה בטרור. חן היה אז סגן מפקד הסיירת, ומשחלה דני רהב ונאלץ לפרוש מפעילות, פיקד חן בפועל על הסיירת. בשנת 1973 יצא ללימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וכשפרצה מלחמת יום הכיפורים נקרא לפקד על כוח סיור מיוחד באוגדה 143 שבפיקודו של אריאל שרון, שנקרא על שמו "כוח פצי", וכונה ברשת הקשר "רומאי". חן והכוח שבפיקודו לחמו בגזרת התעלה, ביצעו סיורים ותצפיות כדי להשיג מודיעין קרבי, וכן מרדפים אחר כוחות קומנדו וקציני ארטילריה מצריים.
לאחר המלחמה עשה חן הסבה לשריון, בשנים 1976 עד 1979 היה מפקד חטיבת שריון במילואים, חטיבה 434 ("עקבות הפלדה"). פיקד על אוגדת מילואים 220 ופיקד על בסיס האימונים בצאלים. בשנות ה-80 למד והדריך במכללה לביטחון לאומי.
חן השתחרר מצה"ל בדרגת תת-אלוף בשנת 1991, ומאז הוא עובד כקבלן כבישים ותשתיות. במילואים הוא מונה כאחראי על הפקת לקחים בצה"ל. חן מפרסם מאמרים בנושאים צבאיים בכתבי עת שונים, במטרה להניע שינוי בצה"ל.

השקפותיו

חן מבקר בחריפות את צה"ל על אי הפקת לקחים ומבקר את "מבחן התוצאה" שלטענתו מונע הפקת לקחים, כי הוא מתייחס רק לתוצאה ומתעלם מהסיבות שגרמו לתוצאה. לטענתו, כל הכשלים שהיו במלחמת העצמאות הופיעו שוב ושוב בשאר מלחמות ישראל בלא שתוקנו. בין כשלים אלו הוא מונה את העדר השילוב בין החילות, פירוק והרכבה מחדש של יחידות בזמן מלחמה כך שהאימונים של היחידות מאבדים מהאפקטיבית שלהם, פיקוד ושליטה ברמה בלתי נסבלת מעל רמת הגדוד ובמקום זאת התערבות של מפקדים בכירים בהחלטות של מפקדים זוטרים בלא שיש להם מידע הנצרך לקבלת ההחלטות, מודיעין טקטי ואסטרטגי ברמה נמוכה, ובעיות בלוגיסטיקה. לטענתו, ועדות חקירה אינן עוזרות בשיפור המערכת הצבאית אלא מזיקות. חן טוען שלישראל מעולם לא היה צבא של ממש אלא רק אוסף של חילות ויחידות, והרמטכ"לים פעלו כמנהלי תאגיד המורכב מיחידת רבות ולא כמפקדי צבא. הוא ביקר את המכללה לביטחון לאומי אשר מלמדת את הקצינים נושאים מגוונים כמו כלכלה וציונות, אך לטענתו מזניחה את נושא הביטחון.
חן טען כלפי רבים ממפקדי צה"ל שלא הבינו מספיק בענייני צבא ובעקבות זאת הטעו את הממשלה. בין השאר טען שמשה דיין "לא הבין כלום בצבא" ועל יצחק רבין ודוד אלעזר אמר שלא העריכו נכונה את היכולות של צה"ל. את מוטה גור האשים במניעת הפקת לקחים לאחר מלחמת יום כיפור.
חן התנגד להסכמי אוסלו והעלה כנגדם את הנימוק שצה"ל אינו כשיר להתמודד עם הפרת ההסכם. בבחירות לכנסת ה-18 הוא הביע תמיכה באיחוד הלאומי שבראשו עמד פקודו לשעבר, יעקב כץ (כצל'ה).
גשר מעבורת

גשר מעבורת הוא טיפוס של גשר נע. פלטפורמה אופקית (גונדולה) נעה הלוך ושוב לרוחב נתיב המים שעליו נטוי הגשר מתחת למסילה הנטויה בין שתי גדות נתיב המים, כשהיא מחוברת אליה בכבלים או במסגרת מתכת. השימוש בטיפוס זה של גשר בעולם הוא מועט ורק עשרות בודדות של גשרים כמוהו נבנו. 
טיפוס גשר זה נבנה לרוחב נתיבי מים שבהם קיימת תנועה רבה של כלי שיט, באתרים שבהם לא היה מרחב לבניית דרכי גישה ארוכות לקצותיו של גשר גבוה ושבהם לא היו תנאים נוחים לפעולת מעבורות. הוא לא הפך לפופולרי בשל הקיבולת הנמוכה של הגונדולה התלויה החוצה את נתיב המים.
גשר המעבורת נהגה בשנת 1873 על ידי האנגלי צ'ארלס סמית', אך הוא לא הצליח להביא לבניית גשרים שכאלו בארצו. גשר המעבורת הראשון בעולם היה גשר ביסקאיה בעיצובו של אלברטו פלאסיו (Alberto Palacio), שנבנה בקרבת בילבאו שבספרד ב-1893. גשר זה הוכרז בשנת 2006 כאתר מורשת עולמית.
מספר גשרי מעבורת נוספים ניבנו באירופה. אחד הידועים שבהם המצוי עדיין בשימוש הוא גשר המעבורת בניופורט שבדרום מזרח ויילס. בארצות הברית ניבנו רק שני גשרים מטיפוס זה.
בלונדון בירת בריטניה נפתח ב-1998 גשר רציף ויקטוריה המלכותי, אשר נבנה באופן שיוכל לשמש כגשר מעבורת. רעיון זה לא מומש בסופו של דבר והוא משמש כיום רק כגשר להולכי רגל, הנטוי בגובה של 15 מטרים מעל פני נהר התמזה.
אולף החמישי, מלך נורווגיה

ראשית חייו

אולף נולד בשנת 1903 בבריטניה לנסיך קרל, בן למשפחת המלוכה של דנמרק (מלך נורווגיה העתידי) ולנסיכה מוד מוויילס (בתו של אדוארד השביעי מלך הממלכה המאוחדת). כאשר נולד הוא קיבל את השם אלכסנדר אדווארד כריסטיאן פרדריק, נסיך דנמרק. הוא קיבל את השם אולף כאשר אביו הומלך כמלך נורווגיה בשנת 1905.
אולף היה בן המלוכה הראשון אשר גדל בנורווגיה מאז ימי הביניים. הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הנורווגית ב-1924. והמשיך את לימודי תורת המשפט וכלכלה באוניברסיטת אוקספורד בבריטניה.
אולף היה ספורטאי מצטיין, הוא היה קופץ סקי ושייט. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה עם הצוות הנורווגי במדליית זהב בשיט יאכטה 6 מטר. 
אולף נישא בשנת 1929 לבת דודתו, הנסיכה מרתה, בת למשפחת המלוכה של שוודיה. לזוג נולדו בן, האראלד (מלך נורווגיה מאז 1991), ושתי בנות. במהלך מלחמת העולם השנייה התגוררו רעייתו מרתה והילדים כפליטים בוושינגטון הבירה. מרתה מתה בשנת 1954 ולא הספיקה לחזות בהמלכתו של בעלה.
במהלך מלחמת העולם השנייה התייצב אולף לצד אביו בהתנגדות לכיבוש הנאצי של נורווגיה. על אף ההתנגדות הרבה לכיבוש הנאצי, בעקבות החלשות הכוחות הנורווגים נאלצו לבסוף המלך והממשלה להתפנות לבריטניה, שם הקימו ממשלה גולה בלונדון. כאשר הממשלה והמלך החליטו על המעבר לבריטניה הציע אולף להישאר בנורווגיה עם העם הנורווגי אך הצעתו לא התקבלה. בתור יורש-העצר הוא קיבל הכשרה צבאית נרחבת וזכה לכבוד רב משאר מנהיגי נורווגיה על הידע ומיומנויות ההנהגה שלו. הוא מונה כשר ההגנה הנורווגי ב-1944 והוביל את פרוק הנשק של הנאצים בתום מלחמת העולם השנייה.

מלך נורווגיה

אולף הומלך בשנת 1957 (לאחר מות אביו, הוקון השביעי). הוא נחשב כ"מלך העם" וזכה לפופולריות רבה בקרב העם הנורווגי. בשנת 1974, בעת משבר האנרגיה, ויתר על השימוש ברכבו ונסע באוטובוס. 
במהלך קיץ 1990, אולף סבל מבעיות לב, אך התאושש מעט לקראת חג המולד. בראיון אשר נערך עם בנו האראלד החמישי הועלתה האפשרות כי ייתכן והוא עבר טראומה גדולה עם היוודע על פרוץ מלחמת המפרץ ב-17 בינואר 1991. הוא התמוטט ביום זה ומת בערב. בנו טען כי אולף חווה מחדש את אירועי מלחמת העולם השנייה, והאמין כנראה כי מלחמת המפרץ תביא עימה מלחמת עולם שלישית.
בנו של אולף האראלד החמישי הומלך במקומו בשנת 1991.
יהודה ליב אשר גולאק

פרופ' יהודה ליב אשר גולאק (1881–1940) היה ממייסדי המחקר המודרני של  המשפט העברי, ואחד מהבולטים שבחוקריו.

ביוגרפיה

נולד בלטביה בשנת 1881, בעיירה דנקירה שליד ריגה. בבחרותו למד תלמוד ופוסקים במסגרות מסורתיות. בשנת 1911 סיים בהצטיינות לימודי משפטים באוניברסיטת דורפט באסטוניה. עם סיום לימודיו החל לשקוד על חיבורו המונומנטלי "יסודי המשפט העברי" (ארבעה חלקים). בשנת 1913 פרסם את חלקו הראשון של הספר. המהדורה הראשונה המלאה של הספר ראתה אור בברלין בשנת תרפ"ב בהוצאת דביר.
בשנת 1926 הוזמן לשמש כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1936 מונה לפרופסור. שימש כמרצה באוניברסיטה עד מותו יום י"ג באדר ב' שנת ת"ש (1940).
תרומתו החשובה התבטאה בין היתר ביכולתו לדלות מהמקורות הקזואיסטיים של המשפט העברי, את העקרונות ההלכתיים-משפטיים שהם מייצגים, תוך ניסוח בהיר של עקרונות אלה.
סאלבוטאמול

מנגנון פעולה

סאלבוטאמול הוא אגוניסט של הקולטן לאדרנלין מסוג בטא 2 (β₂-adrenergic receptor). הפעלת קולטן זה בסימפונות גורם להרפית שריר חלק, הרחבת הסימפונות והקלה על הנשימה (ברונכודילטציה). לסאלבוטאמול השפעה דומה על השריר החלק ברחם ולכן הוא משמש גם למניעת לידה מוקדמת.

דרכי מתן

סאלבוטאמול סולפאט ניתן בדרך כלל ישירות לדרכי הנשימה (מתן מקומי), על ידי משאף, דיסקוס או מכשיר אינהלציה. בדרך זו הוא משפיע כמעט מיד, תוך השפעה מערכתית מיותרת מינימלית.
דרכי מתן נוספות הן מתן פומי בכדורים או בסירופ ומתן תוך ורידי בעירוי (מתן סיסטמי).
מספר רב של חולי אסתמה לא מגיבים למתן סיסטמי, כמו כן שיטות אלו דורשות רמה גבוהה יותר של החומר בגוף ועקב כך גורמות ליותר תופעות לוואי ולכן הן פחות מתאימות לטיפול בהתקף האסתמה. שיטת השאיפה נחשבת לשיטה המקובלת והעדיפה ביותר.

כינויים נוספים

הסאלבוטאמול נמכר תחת שמות מסחריים רבים כגון: אירומיר, אסתלין, אסמול, בוונטול, סלבותרים, פרוונטיל, סלמול, סולטאנול, ונטולין וולמקס.
יחסי אלבניה–פורטוגל

סקירה כללית

המדינות הן חברות בארגון האמנה הצפון אטלנטית (נאט"ו). כחברה באיחוד האירופי, פורטוגל תמכה באלבניה בדרכה לאינטגרציה האירופית. שתי המדינות הכירו אחת בשנייה ב-25 במאי 1922.
בשנת 2010, לשכת המסחר והתעשייה הלוסו-אלבנית-קאמרית נוסדה. בשנת 2016, פורטוגל ייצאה לאלבניה סחורה בשווי של 6.10 מיליון יורו (לעומת נתוני 2012 - 2.16 מיליון יורו בלבד) לאלבניה.
קרן לוסו-אלבניה או בשמה הרשמי מכון לוסו-איליאן לפיתוח אנושי (iLIDH) נוסדה בשנת 2007. הקרן נחשבת למוטיב המשפיע ביותר ביחסי התרבות בין שתי המדינות. הקרן יוזמת ותומכת במגוון פרויקטים בתחומי החינוך, התרבות, המדעים, שיתוף הפעולה במחקר ופיתוח. בשנת 2012 נפתח משרד של הקרן בטירנה. יש גם משרדים בפראג ובבריסל.
Universal Unique Identifier

במחשבים Universal Unique Identifier (מזהה ייחודי אוניברסלי) או Globally Unique Identifier (מזהה ייחודי גלובלי), ובקיצור UUID או GUID הוא מספר פסאודו אקראי המשמש לזיהוי ייחודי של אובייקט בכל הקשר בו הוא עשוי להופיע. קיימים  מזהים כאלה כך שאף על פי שייתכן שמזהה מסוים יוגרל פעמיים הסבירות לכך נמוכה מאוד. הסבירות ששני מזהים זהים שהוגרלו יופיעו באותו הקשר קטנה אף יותר.
המונח UUID נטבע על ידי קבוצת Open Software foundation. המונח GUID הומצא לראשונה על ידי חברת מיקרוסופט לשימוש בשיטה במערכות חלונות. כיום, השימוש בשני המונחים הוא כמילים נרדפות למרות שהשם GUID נפוץ יותר. האלגוריתמים מוגדרים בתקן ISO/IEC 11578:1996 ובתקן ISO/IEC 9834-8:2005

שימושים

כיוון שמספר המזהים האפשריים הוא עצום ניתן לזהות באופן ייחודי אובייקטים דומים אך לא זהים באמצעות GUID. כך למשל, גרסאות שונות של אובייקטי COM יכולות לקבל שם זהה אך יבדלו ביניהן באמצעות ה-GUID שלהן. GUID יכול גם לשמש כמפתח בבסיסי נתונים או בטבלאות גיבוב ללא צורך בפתרון התנגשויות. קבצים של מערכת ההפעלה חלונות (כגון קובצי Word ,Excel וקובצי ASF) מזוהים על ידי GUID.

בטיחות

כיוון שבעת חישוב ה-GUID מוגרלות 122 סיביות מתוך 128 הסיביות באופן פסאודו-אקראי הסיכוי ליצירת שני מזהים זהים הוא . כדי להעריך גודל זה ניתן להשתמש בחישוב מפרדוקס יום ההולדת הקובע כי הסיכוי להתנגשות לאחר יצירה של n מזהים הוא: . אם נחשב את ההסתברות להתנגשות לאחר יצירת  מזהים (מספר הכוכבים ביקום המוכר מוערך ב
) נקבל כי ההסתברות היא כ .
על אף שהסיכוי להגריל באופן אקראי את אותו מזהה נמוכה מאוד, אין הדבר מגן על המערכת מפני האקר המנסה לנחש את המספר הבא. למעשה בהינתן סדרה של מספרים ואת נוסחת החישוב בה משתמשים, קל לנחש מה יהיה המזהה הבא שיתקבל. משום כך, אין להשתמש ב-GUID בישומים קריפטוגרפיים.
ועד בכלל

ולא עד בכלל

בעת הצגה של טווח, בצורה "מ... עד ...", הביטוי "ולא עד בכלל", בניגוד לביטוי "ועד בכלל", בא להבהיר שקצהו של הטווח אינו נכלל בטווח המתואר. מילולית מציין המושג שהסיום של הטווח, החלק של ה'עד', אינו נמצא בתוך הכלל (=הטווח).
לדוגמה, בתיאור "קבלת קהל מיום ראשון עד יום שלישי ולא עד בכלל", מבהירות המילים "ולא עד בכלל" כי ביום שלישי לא מתקיימת קבלת קהל. המקביל המתמטי לביטוי "ולא עד בכלל" הוא קטע פתוח למחצה (להבדיל מקטע סגור, ששני קצותיו נכללים בו).
מרק תירס

בתרבויות ילידי אמריקה

מאחר שתירס היה בעבר היבול המרכזי בשבטים אינדיאנים רבים, מרק התירס הפך למזון עיקרי בתזונה של האינדיאנים. מ.ר. הרינגטון דיווח בשנת 1908 כי מרק תירס היה המזון הפופולרי ביותר בקרב האינדיאנים (Seneca) שחיו באזור אגם אונטריו. הוא גם הצהיר, "רק לעיתים רחוקות יכולת לפגוש אינדיאני, פגאני או נוצרי, ולא משנה באילו נסיבות [...] בלי קומקום של מרק תירס חמים ומלוחים, כדי לבדר את הקהל".
בקרב קהילות שונות באמריקה מרק התירס נחשב למאכל מסורתי בכל אירועי הקהילה, כמו חתונות, ימי הולדת, חגים, אירועי ספורט, וגם באירועים דתיים, בהם מתואר כיצד הנוכחים מקבלים מרק מלוא-המצקת, בכל פעם שהקומקום עובר במעגל בין הסובבים. באירועים אלו, על פי המסורת, מיקום המרק נושא שלט בו כתוב "מרק תירס היום", ושלט זה נמצא גם באופן יומיומי לצד ביתן של המשפחות המתפרנסות ממכירת מרק תירס.
באותן הקהילות הכנת מרק התירס מתוארת כאירוע משפחתי ממש: תחילה ממיינים הילדים את התירס ומכינים אותו לתהליך, ולאחר מכן ההורים עוסקים בתהליך הבישול שסביב קדירת המים הרותחים.
מרק התירס משמש במשך דורות רבים כמאכל המסורתי של תרבויות ילידי אמריקה, אולם במאות השנים האחרונות, עם הגעתם של מתיישבים ומהגרים מאירופה ואסיה לאמריקה, החלו גם קהילות נוספות שקמו באמריקה, כמו קהילת האמיש, לייחס לעצמן את מרק התירס במאכל מסורתי משל עצמן.

בתרבויות נוספות

לאחר גילוי אמריקה, הופץ בהדרגה התירס ברחבי העולם, ובמאות השנים האחרונות הפך מרק התירס למאכל מסורתי במקומות שונים ברחבי העולם.
מרק התירס נחשב למאכל מסורתי באזורים נרחבים סביב הים השחור, כמו טורקיה וגאורגיה. באזורים מסוימים במזרח טורקיה נפוצה מנה מסורתית של "מרק תירס סדוק" (Yarma mısır çorbası), שהפכה בתקופות מסוימות לאחת המנות הנפוצות ביותר של אזור טרבזון ומזרח הים השחור, זאת מכיוון שתירס היה אחד המצרכים הבסיסיים באזורים אלו למשך זמן ממושך. מסיבות דומות מרק תירס הוא מאפיין מובהק גם של המטבח הגאורגי המסורתי, לצד מאכלי תירס נוספים, כמו לחם תירס עבה.
בדרום מזרח אסיה נפוצה גרסה של מרק תירס סרטנים , אשר נפוצה באזורים נרחבים כדרום-סין, טאיוואן, מלזיה, אינדונזיה, הפיליפינים, תאילנד ווייטנאם. עם תפוצתו של המטבח הסיני ברחבי העולם בעשורים האחרונים, הפכה המנה למזוהה במערב עם המטבח הסיני.
וילהלם בוש

ביוגרפיה

בוש נולד בעיר וידנזאל שליד האנובר בגרמניה. הוא נשלח על ידי אביו ללמוד הנדסת מכונות, אך פנה לבסוף ללמוד ציור בדיסלדורף ולאחר מכן באנטוורפן ובמינכן.
נטייתו המקורית הייתה ציורי שמן, אך במהרה גילה כשרון גדול לאיורי קריקטורות, שאותן ליווה בחרוזים שנונים ומבדחים. כשרונו זה הביא אותו בגיל 27 להשתתף בקביעות בשבועון היתולי בשם עלים מעופפים. מדי שבוע היה שולח למערכת העיתון את איוריו המשעשעים, מלווים בחרוזים עוקצניים ולגלגניים, אינו נרתע מביקורת חברתית ומשחיטת פרות קדושות.

יצירתו

סיפורו המפורסם ביותר של בוש, מקס ומוריץ, פורסם אף הוא בהמשכים באותו שבועון. הסיפור, רווי הומור שחור, מתאר בחרוזים מלווים באיורים מבדחים את תעלוליהם של צמד נערים מרושעים המתעללים בבני כפרם. הסיפור הופיע כספר לראשונה בשנת 1865, תורגם מאז לשפות רבות והפך פופולרי ברחבי העולם כולו.
פרט למקס ומוריץ, פרסם בוש עוד חרוזים מאוירים באותו שבועון בסגנון דומה.
בוש כתב גם מספר פואמות בסגנון דומה לסיפוריו המאוירים, אך בערוב ימיו התמקד בכתיבת שירים נטולי איורים ובעלי נימה רגשנית ונוגה יותר. כמו כן צייר בוש למעלה מאלף ציורי שמן שנמכרו רק לאחר מותו.
בוש מת בהרי הרץ בשנת 1908, בגיל 76.
משה יהודה שלזינגר

ביוגרפיה

נולד בפוניבז' ליטא. אביו, הרב יחיאל מיכל שלזינגר, היה דיין בפרנקפורט דמיין וראש ומייסד ישיבת קול תורה ביחד עם הרב ברוך קונשטט. לאחר לידתו עברה המשפחה לפרנקפורט. בשנת תרצ"ח, עקב ליל הבדולח, עלתה המשפחה לירושלים.
הרב שלזינגר התחנך בישיבת סלבודקה ובעיקר בישיבת קול תורה. מונה לעמוד בראשה בשנת תשנ"ה, עם פטירתו של ראש הישיבה הקודם, הרב שלמה זלמן אוירבך. 
בכ"ו באב תשע"ב צורף כחבר למועצת גדולי התורה של דגל התורה ביחד עם עוד שמונה חברים נוספים.
הרב שלזינגר הוא חבר נשיאות ועד הישיבות וחבר נשיאות מפעל הש"ס.

משפחתו

נשוי להלינה. בשנת 1988 נרצח בנו אליעזר, שלמד באותה תקופה בישיבת מעלות התורה. הוא עבר בגן סאקר, נרצח שם בידי נערה מאבו גוש, והיה להרוג הראשון מירושלים באינתיפאדה הראשונה. לזכרו יצא לאור הספר א"ש תמיד.
בנו הרב שלמה מונה בשנת תשע"ז (2017) לכהן לצידו בראשות ישיבת קול תורה, חתנו הרב רפאל צבי וולפין מכהן כר"מ בישיבה.
תכנון בעזרת מחשב

תכן בעזרת מחשב (בראשי תיבות תב"ם, ובאנגלית CAD - Computer-Aided Design) הוא השימוש בטכנולוגיות מחשוב ככלי לתכן ועיצוב מוצרים. שיטה נרחבת יותר קרויה תכן וייצור בעזרת מחשב (תיב"ם). זהו מונח כללי המתייחס לכלי המחשוב המשמשים מהנדסים בעבודת התכן ההנדסי. כלים אלו משמשים לתכן המוצרים ולתכנון הייצור של מוצרים אלו.
באנגלית, כלי המחשוב מוגדרים כ-CAx כאשר "x" מתחלף עבור כלי התכן ההנדסי השונים. מטרות הכלים הללו הן מגוונות. כלי התכנון נועדו לתת ממשק גרפי נוח למשתמש שבעזרתו ניתן לתכנן, לעצב ולבדוק את המוצר. שרטוט המוצר שבעבר היה נעשה על גבי ניירות, שקופיות ואמצעים פיזיים אחרים, נעשה על גבי תוכנת המחשב, המאפשרת בקלות שכפול, מחיקה, הוספת חלקים שונים, חיבור, ועוד אמצעי עריכה ובקרה. בדרך כלל בדיקות רבות וכללים הקשורים לעיצוב, בקרה ואיכות המוצר נבדקים אוטומטית על ידי הכלים. כלים רבים מאפשרים סימולציות שבודקות את השימוש במוצר. ישנם גם כלים המיועדים לבדיקות המוצר אחרי שיוצר כבר, לצורך בקרת איכות.
ראש המטה הכללי

נס ראש המטה הכללי

לראש המטה הכללי של צבא ההגנה ישראל, קיים דגל ייצוגי הנמצא על שולחנו בצורה מוקטנת, וכן מאחורי שולחנו.

היסטוריה

תפקיד הרמטכ"ל החל בארגון "ההגנה", שם נקרא בשם זה מי שעמד בראש המטה הכללי של "ההגנה". עם הקמת צה"ל, הוסבו מטכ"ל ההגנה והרמטכ"ל שעמד בראשו, יעקב דורי לעמוד בראש צה"ל.
הרמטכ"ל מתמנה רשמית לתקופת כהונה בת שלוש שנים, אשר ניתן להאריכה בשנה נוספת. יוצא דופן היה רפאל איתן אשר כהונתו הוארכה פעמיים, והוא כיהן במצטבר חמש שנים. מנגד, היו מספר רמטכ"לים אשר לא סיימו את תקופת כהונתם המלאה:יגאל ידין התפטר על רקע חילוקי דעות לגבי תקציב צה"ל. מרדכי מקלף כיהן בתפקיד במשך שנה אחת בלבד על פי בקשתו, דוד אלעזר נאלץ להתפטר על רקע המלצות ועדת אגרנט שחקרה את מלחמת יום כיפור, ודני חלוץ התפטר בשל הביקורת על התנהלות מלחמת לבנון השנייה. כמו כן, שני רמטכ"לים ויתרו על חלק מהארכת כהונתם: אמנון ליפקין-שחק ביקש לסיים את תפקידו באמצע השנה הרביעית, על רקע רצונו לעבור לפוליטיקה ולהתמודד על ראשות הממשלה. חיים לסקוב ביקש שלא לכהן שנה רביעית על רקע חילוקי דעות שלו עם שמעון פרס.
בשנת 2005 אריאל שרון ושאול מופז לא האריכו את כהונתו של משה יעלון לשנה רביעית, במהלך שהתפרש כהדחה על רקע התנגדותו של יעלון לתוכנית ההתנתקות. על מנת למנוע בעיות כאלו בעתיד, וכפי שנעשה לגבי משרות אחרות כמו זה של נשיא המדינה, מינה שר הביטחון עמיר פרץ את רב-אלוף גבי אשכנזי בשנת 2007 לתקופה של ארבע שנים, ובכך הסיר את חוסר הוודאות בנוגע להוספת השנה הרביעית (אך לקראת סוף כהונת אשכנזי עלתה סוגיית הארכת כהונתו לשנה חמישית).
ראש המטה הכללי המכהן וה-22 במספר הוא רב-אלוף אביב כוכבי, שנכנס לתפקיד ב-15 בינואר 2019.
עם סיום כהונתו, חלה על הרמטכ"ל (בדומה לבכירים נוספים במערכת הביטחון בישראל) תקופת צינון של שלוש שנים קודם שיוכל להיבחר כחבר הכנסת, להתמנות לשר בממשלה או להיבחר לראשות הממשלה.
כנסיית סנט אנדרו שליד ארון הבגדים

היסטוריה

הכנסייה נזכרת לראשונה בתיאור משנת 1170 אולם קרוב לוודאי שנוסדה קודם לכן. במהלך המאה ה-13 הייתה הכנסייה חלק מטירת ביינארד - מגורי משפחת המלוכה באותה עת. ב-1361 העביר אדוארד השלישי ממצודת לונדון למבנה הסמוך לכנסייה את ארון הבגדים המלכותי - מחסן הבגדים הייצוגיים, השריונות, והכתר המלכותי. הכנסייה קיבלה את שמה בשל מבנה זה.
הן ארון הבגדים המלכותי והן הכנסייה נשרפו כליל בשריפה הגדולה של לונדון. הכנסייה נבנתה מחדש לפי תכנונו של סר כריסטופר רן (אחת מ-51 הכנסיות שתכנן לאחר השריפה). הכנסייה היא הפשוטה בכנסיות שתכנן והקמתה נשלמה בשנת 1695.
הכנסייה נהרסה בשנית במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. רק הקירות החיצוניים ומגדל הכנסייה נותרו עומדים. היא שוקמה ונחנכה מחדש בשנת 1961.
הכנסייה היא ניגוד לבנייני האבן מסביבה, בשל קירות הלבנים האדומות שלה. רוב עיטורי פנים הכנסייה נהרסו במהלך הבליץ, ולכן עוטרה בעיטורים רבים שהובאו מכנסיות אחרות שנהרסו. מקורה של שבשבת הכנסייה בכנסיית סנט מייקל באסישו שנהרסה ב-1900.
ויליאם שייקספיר נהג להתפלל בכנסייה כשעבד בתיאטרון בלקפריירס הסמוך. לזכרו מוצב בכנסייה שלט זיכרון.
משפט הרציפות של קולמוגורוב

נוסח פורמלי

יהי \left( S,d \right) מרחב מטרי. יהי X_t: \Omega \to S תהליך מקרי המוגדר עבור t \in \left[0,\infty\right).
נניח כי לכל T > 0 קיימים קבועים ממשיים וחיוביים \alpha, \beta, K, כך שמתקיים לכל 0 \leq s,t \leq T, \mathbf{E} \left[ d\left( X_t,X_s \right)^{\alpha} \right] \leq K \cdot \left| t-s \right|^{1+\beta}
אזי קיימת "גרסה" של \left\{ X_t \right\}_{t \in \left[ 0,\infty \right) } שהיא תהליך רציף. כלומר, קיים תהליך מקרי \left\{ Y_t \right\}_{t \in \left[ 0,\infty \right) } שהוא רציף במשתנה t, כך שמתקיים כי \mathbb{P} \left( X_t = Y_t \right) = 1 לכל t \geq 0.
יתרה מזו, המסילות Y_t מקיימות את תנאי הלדר לכל קבוע 0 < \gamma < \frac{\alpha}{\beta}.

שימושים

משפט זה משמש באחת הבניות של תנועה בראונית, יחד עם משפט ההרחבה של קולמוגורוב. משפט ההרחבה מאפשר בנייה של תהליך מקרי המקבל ערכים במרחב האוקלידי \mathbb{R}^n שהתפלגותו היא כשל תנועה בראונית, ומשפט הרציפות מבטיח כי מתוך התהליך המתקבל ממשפט ההרחבה ניתן לקבל תהליך שהוא אכן רציף.
ביר אל-עבד

גאוגרפיה

ביר אל-עבד היא נאת המדבר הגדולה ביותר בצפון סיני.

בעת החדשה

ב-9 באוגוסט 1916, כחלק מהמערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, נערך קרב ביר אל-עבד (Battle of Bir el Abd) בין הצבא העות'מאני ובין כוחות מחטיבת אנזא"ק והחטיבה החמישית הרכובה שהשתייכו לחיל המשלוח המצרי. הכוח הטורקי נסוג לביר אל-עבד, לאחר שנוצח בקרב רומני שלושה ימים לפני כן, והתארגן להגנה על המתחם. כוח אנזא"ק שהמשיך בהתקדמותו מזרחה, נהדף בביר אל-עבד על ידי הכוח הטורקי ונגרמו לו האבידות הבאות: 73 הרוגים, 243 פצועים ו-6 נעדרים. לאחר יומיים נוספים בהן החזיק הכוח הטורקי בנקודה, הוא נסוג מזרחה וכוחות האימפריה הבריטית השתלטו על המתחם.
בהסכם השלום בין ישראל למצרים מ-1979, נקבע קו A שממזרחו רשאית מצרים להכניס רק כוחות שיטור. ביר אל-עבד נמצאת בצפון הקו הזה והוא ממשיך ממנה דרומה, דרך ביר גפגפה ועד ראס מוחמד.
ב-24 בנובמבר 2017, בזמן תפילות יום שישי במסגדים, התרחש הפיגוע במסגד א-ראודה הממוקם כ-32 ק"מ מזרחית לעיירה. בפיגוע המשולב, שכלל פיצוץ מטעני חבלה וירי, נרצחו לפחות 305 אנשים, ומאות נוספים נפצעו.
גוסטב באואר

ביוגרפיה

באואר נולד בדרקהמן שליד קניגסברג בפרוסיה המזרחית, וצבר כוח פוליטי בהנהגת ארגוני עובדי הצווארון הלבן. הוא שימש בין 1908 ל-1918 כיושב ראש הוועדה המרכזית של האיגודים המקצועיים של גרמניה כולה.
בשנת 1912 נבחר לפרלמנט מטעם מחוז ורוצלב והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה. באואר התמנה לשר העבודה בממשלתו של מקס פון באדן באוקטובר 1918, והמשיך להחזיק בתפקיד זה גם בממשלתו של פיליפ שיידמן, איש מפלגתו, לאחר הקמת הרפובליקה. במהלך כהונתו נתן באואר זכות בחירה לכל האזרחים מגיל 20 ועמלה בכל סוגי הבחירות, פיתח ביטוח בריאות ממלכתי ומוסדות רווחה מקומיים, סיפק תקנות המגנות מפני פיטורים שרירותיים, קבע יום עבודה בן 8 שעות ועשה רפורמות בחקלאות.
כאשר שיידמן התפטר ביוני 1919 במחאה על הסכם ורסאי, החליף אותו באואר, ושימש בתפקיד עד מרץ 1920, עד התפטרותו שבאה זמן קצר לאחר כישלון הפוטש של קאפ. לאחר מכן שימש כשר בממשלותיהם של הרמן מילר ויוזף וירט. שימש כשר התחבורה וכסגן הנשיא. בשנים 1924 -1925 נחשפו שחיתויות לכאורה במפלגה, ובאואר עזב את הפרלמנט בפברואר 1925. הוא חזר לכהן בפרלמנט שוב בשנים 1926-1928 ואז פרש באופן סופי מהעולם הפוליטי.
נפטר בברלין בשנת 1944.
ראס (ראפר)

חיים מוקדמים

ראס נולד ב 26 בספטמבר 1992 בניו ג'רזי. הוא ממוצא סיציליאני. הוא גר גם בצפון קרוליינה וקנטאקי, עקב הקריירה של אביו אשר דרשה ממנו להתמקם מחדש בקביעות, עד שמצאו בית קבוע בג'ורג'יה. הוא התחיל לכתוב ראפ במחברתו כבר בגיל 7 והתחיל לעשות ביטים כשהיה בן 14. הוא הקליט את שירו הראשון כאשר היה בן 18.

קריירה

ב 2016, ראס היה שותף עם "Columbia Records" (חברת תקליטים). לאחר מכן שחרר את הסינגל "What They Want", אשר בשיאו הגיע למקום ה 83 ברשימת 100 הסינגלים החמים של ארצות הברית. לאחר מכן הוא שחרר סינגל נוסף בשם "Losin Control" אשר בשיאו הגיע למקום 62 באותה רשימה וכיום נחשב לסינגל אשר ממוקם במקום הכי גבוה שהיה לו.
ב 5 במאי 2017, ראס הוציא את אלבומו הראשון "There's Really A Wolf".

סגנון מוזיקלי

השראותיו המוקדמות היו מהראפרים ג'י יוניט, 50 סנט ואמינם.
ראס היה מפיק 6 שנים לפני שניסה להקליט את עצמו שר.
ראס ידוע בכך שהשירים שלו מופקים, מעובדים, נכתבים ומבוצעים על ידו. רוב שיריו מכילים יסודות היפ הופ ו "R&B", כאשר הם משולבים בשירה.

דיסקוגרפיה

There's Really A Wolf

שוחרר: 5 במאי 2017.

פורמט: דיסק, הורדה דיגיטלית.

חברת תקליטים: Diemon, Columbia.

מקומות שיא בטבלאות: US - 7. US R&B/HH - 4. US RAP - 4. AUS - 54. CAN - 9.

מעמד: האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב.

פרסים ומועמדויות

האלבום הועמד לפרס "Woodi Awards" מטעם MTVU בשנת 2017 אך לא זכה.
מטה מאריט, נסיכת נורווגיה

ביוגרפיה

מטה מאריט טג'נסן הויבי נולדה בקריסטיאנסנד שבדרום נורווגיה כבתו של עיתונאי בעיתון מקומי ולה אחות ושני אחים, הוריה התגרשו ולאחר מכן שניהם נישאו בשנית. היא נהגה לבלות סופי שבוע וחגים באגם על יד ביתה ושם למדה להפליג והייתה פעילה במועדון נוער. בתיכון גרה תקופה מחוץ למדינתה במסגרת תוכנית חילופי סטודנטים וגרה מספר חודשים בלונדון בארגון הבא לקדם יחסים עסקיים בין נורווגיה לבריטניה. לאחר מכן חזרה לנורווגיה, וכשהייתה סטודנטית עבדה במשך שנה בבית קפה באוסלו. 
בסוף שנות התשעים בעת שהייתה בפסטיבל קווארט, פסטיבל הרוק הגדול בנורווגיה, היא פגשה את הנסיך הוקון. כמה שנים לאחר מכן כשהייתה אם חד הורית לילד פגשה את הנסיך שוב, וב-2001 הם נישאו בקתדרלה של אוסלו. ההכרזה על נישואיהם עוררה סערה על כך שהיא פשוטת עם ולא בת מלוכה או אצולה, ועל כך שיש לה בן ממערכת יחסים קודמת ללא נישואים. 
כאשת יורש העצר ביצעה מטה מאריט פעולות הומניטריות רבות, ייסדה קרן תרומות על שמה ועל שם בעלה, והתנדבה במספר מדינות בין היתר באמריקה הלטינית ובאפריקה. 
במחקר משפחתי ואילן יוחסין שבוצע, עולה כי רבים מאבות אבותיה היו חקלאיים, והיא צאצאית של משפחות אצולה נורווגיות ושוודיות מהמאה ה-15.