google/wiki40b huggingface dataset:
בלנקה ולאשיץ'

ביוגרפיה

ולאשיץ' נולדה בספליט. שמה ניתן לה על שם העיר קזבלנקה שבמרוקו שם זכה אביה יושקו ולאשיץ', במדליית זהב במשחקי הים התיכון בקרב עשר כחודשיים לפני לידתה. אביה היה אלוף קרואטיה בקרב עשר וסיים במקום 16 באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה ב-1983, אימה וונרה ולאשיץ' התחרתה בסקי למרחקים, בילדותה בילתה רבות בצפייה בתחרויות של הוריה וחלמה להתחרות בריצות, אך במשך הזמן החליטה לעבור לתחום הקפיצה לגובה, גובהה (1.93 מטר) מסייע לה במקצוע זה.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 2004 זכתה ולאשיץ' במדליית ארד כשקפצה לגובה של 1.97 מטר.
לאולימפיאדת אתונה (2004) הגיעה ולאשיץ' בכושר מצוין לאחר שקבעה שיא קרואטיה חדש בקפיצה לגובה ( 2.03 מטר). במשחקים האולימפיים עצמם היא סיימה רק במקום 11 כשקפצה לגובה של 1.89 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במוסקבה, רוסיה שנערכה באולם בשנת 2006 זכתה ולאשיץ' במדליית כסף כשקפצה לגובה של 2.00 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה באותה שנה סיימה ולאשי'ץ במקום רביעי כשקפצה לגובה של 2.01 מטר. 
ב-2007 ניצחה בחמש מתוך שש תחרויות הגולדן ליג באתלטיקה. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן אותה שנה זכתה ולאשיץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.05 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בוולנסיה, ספרד בשנת 2008 זכתה ולאשיץ' במדליית זהב כשקפצה לגובה 2.03 מטר.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה ולאשיץ' במדליית כסף כשקפצה לגובה של 2.05 מטר, אחרי טיה הלבאוט מבלגיה שקפצה לגובה זהה (2.05 מטר) ולפני אנה צ'יצ'רובה מרוסיה (2.03 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין בשנת 2009 זכתה ולאשיץ' בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב, כשקפצה לגובה של 2.04 מטר. 
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא שבקטר בשנת 2010 זכתה ולאשיץ' במדליית זהב כשקפצה לגובה של 2.00 מטר ובכך הגנה על תוארה. 
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד אותה שנה זכתה ולאשיץ' במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא תחרות חדש של 2.03 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו בשנת 2011 נכשלה ולאשיץ' בניסיונה להגן על תוארה, וסיימה במקום השני כשקפצה לגובה של 2.03 מטר. במקום הראשון סיימה אנה צ'יצ'רובה מרוסיה שקפצה גם היא לגובה של 2.03 מטר, אך בניגוד לולאשיץ' שעברה את הגובה 2.00 מטר רק בניסיון השני, ו-2.03 מטר גם כן רק בניסיון השני, צ'יצ'רובה עשתה זאת ללא פסילות וזכתה בזהב. במקום השלישי הגיעה אנטונייטה די מרטינו מאיטליה שקפצה לגובה של 2.00 מטר.
ולאשיץ' החמיצה את אולימפיאדת לונדון (2012) בעקבות פציעה.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 זכתה ולאשיץ' במדליית כסף לאחר שקפצה עד לגובה 2.01 מטר עם פסילה אחת, לאחר מריה קוצ'ינה מרוסיה שהגיעה לאותו גובה אבל ללא פסילות, ולפני אנה צ'יצ'רובה גם כן מרוסיה, שהגיעה גם לאותו גובה אבל פסלה פעמיים.
מעבר ראש הנקרה

היסטוריה

עד פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון הותר לאזרחים לבנונים להיכנס לישראל דרך מעבר ראש הנקרה לביקורי משפחות, וצלינות.
במעבר התקיימה עסקת חילופי גופות ב-2007, כאשר ישראל קיבלה את גופתו של גבריאל דוויט, ישראלי שטבע וגופתו נסחפה ללבנון.
ביולי 2008 התקיימה במעבר עסקת חילופי השבויים בין ישראל לחזבאללה. בעסקה הוחזרו גופותיהם של שני החיילים שחטיפתם גרמה לפרוץ מלחמת לבנון השנייה - אלדד רגב ואהוד גולדווסר - ושרידי גופות של חללי צה"ל מהמלחמה. בתמורה, הועברו לחזבאללה חמישה אסירים לבנונים, בהם סמיר קונטאר, ו-199 גופות של לבנונים ופלסטינים, בהם מחבלים ולוחמי חזבאללה.
אלבאנאקטוס

אלבאנאקטוס (באנגלית: Albanactus) היה מלך ממלכת אלבה (סקוטלנד של ימינו) על פי ספרו של ג'פרי ממונמות' "ההיסטוריה של מלכי בריטניה". אין תיעוד היסטורי לקיומו, והוא נחשב לאחד המלכים האגדיים של בריטניה.

קורות חיים

אלבאנאקטוס היה הצעיר מבין שלושת בניו של ברוטוס, צאצאו של אניאס מפליטי מלחמת טרויה וראשון מלכי בריטניה עם פי ג'פרי.
לאחר מותו של ברוטוס חולקה ממלכתו בין שלושת בניו - הבכור לוקרינוס מלך בלואגריה (Loegria - אנגליה של ימינו) - הקרויה על שמו, האמצעי קאמבר מלך בקמבריה (Cambria) הקרויה על שמו - ויילס של ימינו, ואלבאנאקטוס קיבל את אלבה הקרויה על שמו (סקוטלנד של ימינו). למעשה בכך מסביר ג'פרי את שמות המדינות וזאת מבלי לדעת כי מדובר במילה גאלית סקוטית ולא בשם של אדם (כשם שלוגריה וקמבריה הם השמות הולשים של חלקי הארץ).
ג'פרי מציין כי אלבאנאקטוס נהרג זמן קצר לאחר עלייתו לשלטון על ידי האמבר, מלך ההונים, וכי לוקרינוס וקאמבר נקמו את מותו והרגו את האמבר.
מסמרים

מסמרים היה כתב עת ספרותי ישראלי שיצא לאור משנת 2005 עד 2013. כתב העת נוסד על ידי נועה דנציגר ולצידה אמיר רותם, עורך וכותב, בהשראת כתב העת הבריטי "גרנטה". כל גיליון נשא כותרת (למשל "ארוטיקה", "ניסיון", "ביקור מאחורי הגדר", "ילדות") והיו בו סיפורים קצרים, תרגומים, שירה, תצלומים ואיורים. בכתב העת השתתפו הן יוצרים חדשים והן מוכרים, בהם אלונה פרנקל, רוני סומק ויורם קניוק. עלית קרפ הצטרפה לצוות העורכים של כתב העת בשנת 2007.
כתב העת ראה אור כארבע פעמים בשנה, עד לגיליון מס' 17 ("שקרים"), שיצא ביוני 2011; גיליון מס' 18 ("אגדות") יצא ביוני 2013, ואז חדל כתב העת לצאת לאור.
בשנת 2017 נערך מעין "ערב פרידה" מכתב העת, בשם "מסמר אחרון ודי", בהנחיית עלית קרפ.
אגם קטושה

אגם קטושה (ברומנית: Lacul Cătușa) הוא אגם טבעי של מים מתוקים השוכן בתחומי העיר גאלאץ, במערבה, בין העיר ובין הקומפלקס המטלורגי של גאלאץ, ארצ'לורמיטל גאלאץ (ArcelorMittal Galați).
האגם הוא בעל צורה מאורכת, מצפון לדרום והשטח שלו 30 הקטרים. בדרום האגם נחסם על ידי סחף של הסירט והדרך האירופית E87.
האגם לא מטופח ומוזרמים אליו המים המשומשים של הקומפלקס המטלורגי. ספורטאי קיאקים מתאמנים בו, למרות סכנת הזיהום.
ארכיון אבלה

ארכיון אֶבְּלָה הוא אוסף של כ-1,800 לוחות חימר שלמים וכ-4,700 שברי לוחות חימר ואלפי שברים אחרים שנתגלו בארמון הארכיונים של עיר המדינה העתיקה אבלה, הנמצאת כיום בשטחה של סוריה. תגלית חשובה זו נתגלתה על יד הארכאולוג האיטלקי פאולו מטיאה (Matthiae) וצוותו בין השנים 1974-5. לאחר כ-10 שנות מחקר שבוצע בעיר העתיקה על ידי אנשי מקצוע, נתגלו הלוחות על גבי מדפים שהתמוטטו, והם מתוארכים כולם לשנת 2500 לפנה"ס לערך. ארכיון אבלה הוא הארכיון הקדום ביותר שנמצא עד היום במזרח התיכון.

שפה

הלוחות שנמצאו הם בשתי שפות: שומרית, ושפה קדומה ובלתי ידועה הכתובה בכתב קרוב לכתב היתדות השומרי כייצוג פונטי של השפה המקומית. מטיאה סיווג שפה זו ככזו לראשונה מאחר שהיא קדמה לשפות ידועות אחרות כמו עברית ואוּגרית. שפה זו נודעה מאוחר יותר בשם "אבלאית", ע"ש מקום מציאת הלוחות. השימוש בפונטיקה טהורה בלוחות אלה מהווה התקדמות שלב בהיסטוריה של הכתב האנושי.

ארכאולוגיה מקראית

ממצאי הארכיון עוררו מחלוקת בדבר הרלוונטיות שלהם לסיפורי המקרא. ג'ובאני פֶּטִּינָטוֹ , האשורולוג שהוביל את משלחת המחקר בתחילה טען שבלוחות מוזכרים טקסי קורבן וחתונה אשר היו מקובלים ביהדות באלף הראשון לפנה"ס ומתוארים בספר ויקרא, פרק ט"ז, וכן שבלוחות מצוינים שמות של אתרים מקראיים (כמו סדום ועמורה) ושמות הדומים לשמות תנכיים (כמו אברהם ודוד). בנוסף נטען ששמות הכתובים בלוחות כוללים את הסיומת התיאופורית "-יה" או "-יהו".
מאוחר יותר השערות אלה אותגרו על ידי חוקרים נוספים, בין השאר בעזרת הצעות פיענוח אחרות לכתב היתדות, וכיום הקונצנזוס הוא ש"לאבלה אין השלכות על נביאי תרי עשר, על הדיוק ההיסטורי בסיפורי האבות, על פולחן יהוה או על סדום ועמורה."
בנוסף, המחלוקת לובתה ממניעים פוליטיים של השלטונות הסוריים. הם התערבו באופן ישיר בניסיון לקשר בין החפירות לבין אמיתות המקרא. פטינטו פוטר מן המשלחת הארכאולוגית בלחצם ונאסר עליו להיכנס לסוריה, במקומו הובא מומחה אחר. העיתון הסורי "תשרין" פרסם ריאיון עם ד"ר עפיף בהנסי, שטען כי הקשר לתנ"ך הוא זיוף ציוני שנכפה על פטינטו, "אבלה תמשיך לספק את ההוכחות ההפוכות". ה-biblical archaeology כתב במרץ 1979 כי "ברור לנו שבאמצעות לחצים פוליטיים אנטי-ציוניים מנסים בסוריה להשפיע על הפירוש המדעי ללוחות אבלה". ואילו המלומד הסורי ד"ר צבאח קבאני סיפר בריאיון לאותו גיליון: "העניין חשוב לנו בגלל הצהרותיהם של מר בגין ומפלגת הליכוד, מר בגין מנסה להשתמש בתנ"ך הקדוש כברישום מקרקעין, הוא תובע את הגדה המערבית ועלול לתבוע לעצמו גם את סוריה". מחברי הספר "אבלה תעלומה ארכאולוגית" קובעים כי "מאז התערבותו של ד"ר בהנסי פחתו במדה ניכרת אזכורי הקשרים עבריים או תנ"כיים במחקריהם הנדפסים של המשלחת הארכאולוגית".
זיקו

קורות חייו

ארתור אנטונס קוימברה נולד בריו דה ז'ניירו שבברזיל, הצעיר במשפחה מבין שלשה אחים שחקני כדורגל. רבים נהגו לכנותו "פלה הלבן", פלה אף הגדיל לעשות כאשר אמר "במרוצת השנים השחקן שהגיע קרוב ביותר לרמתי היה זיקו". זיקו נודע בזכות יכולות כיבוש מצוינות, יכולת מסירה נפלאה, ובעיקר יכולתו האדירה בבעיטות חופשיות.
זיקו השתתף בשלושה גביעי עולם במדי נבחרת ברזיל (מונדיאל 1978, מונדיאל 1982 ומונדיאל 1986). במהלך הקריירה שיחק בברזיל, איטליה ויפן. ב-1983 זכה בתואר כדורגלן השנה בעולם.
זיקו התגלה בזכותו של שדרן רדיו מקומי, סלסו גארסיה, שהתלהב מהילד הצנום ולקח אותו למבחנים בפלמנגו. המועדון הברזילאי החליט להשקיע בפרויקט וזיקו עבר דיאטה מיוחדת, קיבל סטרואידים וויטמינים ועבר תוכנית אישית לפיתוח גוף כדי שיתחזק.
עם ארבע אליפויות ברזיל, זכייה בגביע הליברטדורס ובגביע הביניבשתי, כשהוא כובש 508 שערים ב-731 משחקים, הפך זיקו לאחד השחקנים הגדולים שלבשו אי פעם את מדי המועדון. ב-1983 עבר זיקו לאודינזה בתמורה ל-2.5 מיליון דולר (סכום שנחשב לגבוה מאוד באותה תקופה), אולם אחרי שנתיים שב למועדון נעוריו בברזיל. לפני שהתמנה למאמן נבחרת יפן ב-2002 שיחק זיקו במדי המועדון היפני קאשימה אנטלרס כ-3 שנים כאשר הצטרף אליו ב-1991.
לאחר הפרישה מהכדורגל עסק בפוליטיקה, אחר כך עבר ליפן על מנת לעזור לבנות את ה-“J League”, ולבסוף חזר לברזיל ועזר לאמן את הנבחרת הלאומית. זיקו כבש 826 שערים ב-1180 משחקים. לאחר שאימן את נבחרת יפן והוביל אותה להעפלה למונדיאל 2006, ולזכייה בגביע אסיה בשנת 2004. לאחר מכן התמנה למאמנה של פנרבחצ'ה הטורקית והוביל אותה לזכייה באליפות טורקיה ולרבע גמר ליגת האלופות בעונת 2006/2007. בשנת 2008 הוא מונה למאמנה של בוניודקור, והוביל אותה לזכייה באליפות ליגת העל האוזבקית לשנת 2008. ב-2009 עבר לאמן את צסק"א מוסקבה. בשנת 2009 התמנה זיקו למאמנה של אולימפיאקוס היוונית, כשהוא חותם על חוזה לשנתיים. בתחילת שנת 2010 זיקו פוטר וב-2011 החל לאמן את נבחרת עיראק. לאחר שנתיים מוצלחות בעיראק, הפך זיקו למאמנה של אל גראפה מליגת העל הקטארית. בשנת 2014 חתם זיקו בגואה מליגת ה-ISL ההודית כמאמן הראשון של הקבוצה החדשה.
סטיבן גארדנר

ביוגרפיה

גארדנר זכה שלוש פעמים רצופות באליפות איי באהמה בריצת 400 מטר (2015–2017). באליפות העולם באתלטיקה 2015 סיים במקום ה-16 בחצי גמר ריצת 400 מטר בתוצאה של 44.98 שניות והיה חבר בנבחרת השליחים שנפסלה בשלב המוקדמות. באותה שנה זכה בתחרות ליגת היהלום באוסלו. ב-2016 היה חבר המשלחת לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, הוא סיים במקום ה-11 בחצי הגמר בתוצאה של 44.72 שניות. יחד עם נבחרת השליחים 4X400 מטר זכה במדליית ארד. 
באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית כסף בתוצאה של 44.41 שניות, לאחר המנצח וייד ואן ניקרק. הוא זכה ב-2017 בתחרויות ליגת היהלום בדוחה ובסטוקהולם. ב-2018 זכה בתחרויות ליגת היהלום בדוחה בשיא אישי של 43.87 שניות ובשאנגחאי. כמו כן קבע שיא אישי של 19.75 שניות בריצת 200 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית זהב בשיא בהאמה של 43.48 שניות.
המשמרת הצעירה (ארגון מחתרתי)

המשמרת הצעירה - ברוסית: Молодая гвардия) - ארגון מחתרתי שהוקם בעיר קרסנודון שבמחוז לוהנסק (אז בתחומי ברית המועצות היום באוקראינה) במהלך כיבוש העיר על ידי הנאצים. הארגון פעל במשך כמעט 6 חודשים כלל כ-110 חברים, רובם מגיל 20-15. רוב חברי הארגון נעצרו והוצאו להורג במהלך ינואר 1943.

חשיפת הפרשה

ב-18 באפריל 1943 בעיתונות המקומי החלו להתפרסם מאמרים על פעילות הארגון. באביב 1943 החלה לפעול וועדה חקירה בהקשר לפעילות הארגון. ב-13 בספטמבר 1943 לחמישה מראשי הארגון שהוצאו להורג על ידי הגרמנים הוענק תואר גיבור ברית המועצות. למפקד הארגון, איוואן טורקניץ' (שנהרג בשנת 1944) תואר זה הוענק בשנת 1990. חברי ארגון נוספים קיבלו עיטורים סובייטים שונים. ויקטור טרטיאקביץ' עד לשנת 1959 היה נחשב לבוגד שהעביר את שמות חברי הארגון לגרמנים (למרות שהוצא להורג עם רוב חברי הארגון בשנת 1943). בשנת 1960 לאחר ששמו טוהר הוענק לו עיטור סובייטי והוא הוחזר רשמית לרשימת חברי הארגון.
בשנת 1946 אלכסנדר פדייב כתב ספר ועל בסיס הספר בשנת 1948 צולם סרט בבימוי של סרגיי גרסימוב. במשך שנים הספר של פדייב נכלל בתוכנית שיעורי ספרות בבתי הספר של ברית המועצות. בספר של פדייב אולג קושבוי נמצא במרכז העלילה וכתוצאה מפופולריות הספר והסרט שצולם על בסיסו, אולג קושבוי הפך להיות לחבר ארגון המפורסם בקרב הציבור הסובייטי.
בעיר קרסנודון הוקם מוזיאון על הארגון שפועל גם כיום.
זלפלדן

היסטוריה

באגן זלפלדן נתגלו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הנאוליתית. התיישבות רצופה מתועדת מאז תקופת הברזל, כאשר שבטים קלטים עברו לאזור. החל מהמאה ה-7 הגיעו מצפון תושבים בווארים. כמאה שנה לאחר מכן נזכרות לראשונה האחוזות של זלווט (Salvet) על נהר הזאלך ברשומות הבישופים של זלצבורג. כאשר האזור הפך לחלק משטחי האימפריה הקרולינגית, התאגדו שטחיו למחוז פינצגאו.
בשנת 1000 לערך נרכשו אחוזות זלפלדן על ידי הארכיבישוף הרטוויג מזלצבורג ובראשית המאה ה-13 היה כל אזור פינצגאו לחלק מאדמות הבישוף נסיך. זלפלדן מוזכרת לראשונה כעיירת שוק באמצע המאה ה-14. היא נותרה חלק אדמות הנסיך ארכיבישוף של זלצבורג עד לחילונה ב-1803.
יחד עם כל אזור זלצבורג, עברה זלפלדן לשליטתה של האימפריה האוסטרית ב-1816 ובשנת 2000 היא קיבלה מעמד של עיירה.
בקיץ 2019 כחלק מגל החום הקיצוני באירופה נמדדה טמפרטורה של 37 מעלות, הטמפרטורה הגבוהה ביותר בתולדות העיירה מזה 55 שנה.

ספורט ופנאי

הריטנזה (Ritzensee) ויער קולינגוואלד (Kollingwald) הסמוך מהווים את אזורי הבילוי של תושבי העיר זלפלדן (Saalfelden). האגם משמש בקיץ כאגם רחצה, בחורף משמש להחלקה על הקרח. שבילי הליכה ושבילים משמשים בחורף למסלולי סקי וקרוס קאנטרי. בכפר אוטנהופן הצמוד יש כמה מגלשות סקי, כולל אלה של אצטדיון פליקס גוטוואלד ומרכז לקפיצה נורדית משולבת. זלפלדן זכתה לתהילה בספורט לאנגלוף וביאתלון] בזכות הספורטאים המובילים שלה: פליקס גוטוואלד, סיימון אדר, ג'וליאן אברהרד וטוביאס אברהרד.
מאז 2006 תחרות בינלאומית לטריאתלון מתקיימת מדי שנה בזאלפלדן בחודש אוגוסט, המכונה "Tri Motion".
משנת 2007 פועל מועדון כדורגל מקומי בשם פינצגאו זלפלדן (Fußballclub Pinzgau Saalfelden) המתמודד בליגת הכדורגל של זלצבורג, הרביעית בחשיבותה באוסטריה ומארח בזלפלדן ארנה המשמש גם כמתקן האימונים של הקבוצה (www.SaalfeldenArena.at).
עליית ביתא ישראל

המאה ה-19

בשנת 1862, בימי הקיסר תוודרוס השני, קבע הכהן אבא מהרי כי הגיעה שעת הגאולה והוביל ניסיון עלייה המוני לירושלים. עדת היהודים שהוביל מהרי הגיעה לנהר תכזה שבתיגראי, כשמפלס המים גואה מגשמים. לאחר שלושה ימי המתנה על גדת הנהר נטה מהרי את מטהו על הנהר ביום הרביעי, בהשראת קריעת ים סוף וחציית נהר הירדן בתקופת יציאת מצרים. כשהמים מיאנו להיבקע, הוליך מהרי את העם לתוך הנהר השוצף באמונה כי חובה עליהם להגיע לירושלים. אלפים טבעו בניסיון העלייה הכושל והניצולים חזרו למושבם באזור תיגראי. חלקם שלא היו בני תיגראי גם התיישבו שם.

העלייה המוקדמת (1960-1934)

העולים הראשונים מביתא ישראל שקבעו את ביתם בארץ ישראל בתקופה המודרנית הגיעו ב-1934, יחד עם העליות של יהודי תימן מאריתריאה האיטלקית. עם קום מדינת ישראל בחנה הממשלה את העלאת הקהילה, אך דחתה זאת בנימוקים של אי-דחיפות והבדלים תרבותיים. בתקופה זו הגיעו מספר משפחות מביתא ישראל וכן משפחות מעורבות תימניות-אתיופיות שחיו במחוז בגמדר ובאריתריאה.
מסרק דיראק

דגימה

הכפלה של אות רציף במסרק דיראק היא אות דגום אידיאלי ושימושית מאוד בתורת הדגימה.
הקדוש מכולם

תקציר העלילה

ערוץ קניות אמריקאי כושל מנסה לעניין את הצופים לקנות. ריקי היים (ג'ף גולדבלום), סגנו של מנהל הערוץ, צריך לגרום לערוץ להצליח, העזרה מגיעה ממקום לא צפוי. ריקי (שאינו רגיש כל כך לזולת) פוגש איש דת בשם ג'י (G) (אדי מרפי) ופוגע בו בטעות במכוניתו. מתברר שלג'י אין מקום ללון ולאחר שהוא יוצא מבית החולים הוא עובר לגור בביתו של ריקי. בעקבות מסיבה שמארגן ריקי בביתו מתגלה ג'י כבעל יכולת השפעה על אנשים. ריקי מביא את ג'י לעזור לו במכירות ולהפתעת עובדי הערוץ אף על פי שג'י מורה לאנשים דרך רוחנית הנוגדת את מכירת המוצרים, ההרגשה הטובה שהוא גורם לאנשים יוצרת אסוציאציה בין ההרגשה הטובה לבין הרצון לקנות את המוצרים וערוץ הקניות מצליח. דמותו של ג'י מובילה כגורו את הציבור האמריקאי ואנשי דת שונים (מוסלמים יהודים וכו') מתווכחים לאיזה דת הוא משתייך. בינתיים ג'י עוזר לריקי לחזר אחרי אהובת ליבו קייט (קלי פרסטון). המנהל, שרואה את ההצלחה רוצה את ג'י כאיש קבוע בערוץ, ויוצר לו תוכנית משלו "נקודת ג'י". ריקי בהתחלה משתף פעולה ומנסה לגרום לג'י להשאר אך לאחר מכן הוא מחליט לשחררו. הוא מבין שלהשאיר את ג'י בערוץ הקניות תפגע בו. בתוכנית הפתיחה של הערוץ החדש, ריקי מופיע במקום ג'י ומגלה לקהל שהחליט לתת לג'י ללכת וכי הוא מבין עכשיו את המשמעות של להיות מאוהב. קייט רואה את השידור והם מתנשקים. הסרט מסתיים שהשניים נפרדים מג'י והוא מאחל להם הצלחה בהמשך הדרך.
צברה (מועדון לילה)

צַבְּרָה היה מועדון לילה פופולרי בתל אביב שפעל בשנות השישים.

הרקע

בסוף שנות החמישים, כששככו גלי העלייה ההמונית ומדינת ישראל יצאה לאִטה ממשטר הצנע, ניתנה תשומת הלב של אזרחי המדינה להנאות החיים ולבילויים, הייתה זו תקופה של שגשוג למסעדות היוקרה, החלו להתבלט במדינה ובתקשורת אנשי חברה וידוענים שכונו אז בשם "החוג הנוצץ", ובאה פריחה למועדוני הלילה, בעיקר בתל אביב. מועדוני לילה היו בארץ כבר שנים רבות קודם לכן, אך בתקופה זאת החלו להציג בהם לראשונה מופעי סטריפטיז ודראג לצד הופעות של אמנים בינלאומיים מפורסמים. בתקופה זו נוסד בתל אביב מועדון הלילה "צברה".

ייסוד המועדון

בעל המועדון ומייסדו היה יעקב זילברינג ("קובה") (1920–1976), ניצול השואה יליד פולין, שקיבל ברבות הימים את הכינוי "מלך מועדוני הלילה של תל אביב". זילברינג, שפעל במסגרת החוק ולעיתים מחוץ לו, יסד באמצע שנות החמישים מועדון לילה בשם "מועדון חמישים וחמש". בראשית שנת 1960 נדון זילברינג על ידי בית המשפט המחוזי בתל אביב לשלוש שנות מאסר על הוצאת כספים בטענות שווא. בכלא מעשיהו בו נכלא הוא ניהל את מסעדת הסוהרים והקצינים. בעודו נמצא במאסר ניהל את המועדון שלו והפעילו מתוך כותלי הכלא, היה נפגש בכלא עם עובדיו אחת לשבוע ונותן להם הוראות לניהול העסק. בהמשך נעתר נציב שירות בתי הסוהר באותה עת, אריה ניר, בינואר 1961, לבקשת עורך דינו של זילברינג והסכים לאפשר לאסיר חופשה קצרה לצורך החתמת אמנים על הסכמי עבודה.
לאחר עשרים חודשי מאסר שוחרר יעקב זילברינג מן הכלא בפברואר 1962, לאחר שוועדת השחרורים המליצה לנכות שליש מתקופת מאסרו בגין התנהגות טובה. עם צאתו מן הכלא יסד את מועדון הלילה צברה ברחוב הירקון בתל אביב. הוא קרא למועדון בשם "צברה", לדבריו מאחר שהוא מאוהב בבנות הארץ הצבריות. כן בחר בשם לאות הזדהות עם ידידו הזמר לאו פולד בעל מועדון הלילה שנקרא בשם זה (Sabrah) בניו יורק. עם פתיחת מועדונו הכריז זילברינג: "עכשיו אני מקווה להיות אזרח הגון ושומר חוק, להיקלט בחברה ולשרת אותה בנאמנות." ]

המועדון בפעולה

המועדון הפך למקור משיכה עיקרי בחיי הלילה של תל אביב. הופיעו בו אמנים בינלאומיים כאנריקו מסיאס, שארל אזנבור, ג'ימי לויד ואדי קאלברט. זילברינג הנהיג במועדון מתירנות מינית שלא הייתה נהוגה עד אז בארץ; לצד הופעות חשפנות ודראג היו במועדון תאים סגורים שנקראו "בלוז'ות" שנועדו לשמור על הפרטיות של בני זוג שרצו להתבודד בו, כשמול הווילונות סגורים עמד וניגן נגן קלרינט. ימי הזוהר של המועדון נמשכו כחמש שנים

השקיעה

בינואר 1967 הוכרז יעקב זילברינג כפושט רגל לאחר שצבר חובות של כרבע מליון לירות, סכום עתק באותם ימים. בשנים שקדמו לכך החל זילברינג לעבוד גם כאמרגן. הוא הביא לארץ אמנים בינלאומיים כדלידה ושארל אזנבור שהוצאות הבאתם לארץ, ארגון הופעותיהם ושכרם הגבוה גרמו להסתבכותו, עד שנאלץ להגיש לבית המשפט בקשה להכריז עליו כפושט רגל. בית המשפט נעתר לבקשתו, הכריז עליו כפושט רגל והוציא נגדו צו עיכוב יציאה מהארץ. בהמשך לאותו חודש הוטל צו כינוס נכסים על רכוש המועדון. בראשית שנות השבעים המועדון כבר לא היה קיים. יעקב זילברינג נפטר בשנת 1976.
מארק שפרד

ביוגרפיה

שפרד נולד -30 במאי 1964 לוו. מורגן שפרד , שחקן אנגלי.
בגיל 15 החל את קריירית המוזיקה המקצועית שלו, הוא הקליט שירים יחד עם הרבה להקות, ובסופו של דבר עבר לארצות הברית.
חם בן נח

חָם הוא בנו השני של נח במקרא (אולי בנו הצעיר), אחיהם של שם ושל יפת, ואביהם של כוש,
מצרים, פוט וכנען. בני חם ישבו במסופוטמיה, בכנען הקדומה ובאפריקה (כולל מצרים).
במאה ה-19, היו שבלבלו בטעות את חם עם האל המצרי "מין", וזאת בשל טעות תעתיק
שתרגמה את שמו כ"Khem". על אף שזיהוי זה הובהר כשגוי, הוא ממשיך להופיע לעיתים גם כיום.

חטא חם

בסיפור שכרותו של נח, חם הוא זה שראה את ערוות אביו וסיפר על כך לאחיו, שם ויפת. 
מנימת הטקסט המקראי עולה, כי חם לא רק "ראה" אלא גם ביצע מעשה סדום כלשהו. 
המדרש גורס כי חם סירס את נח, כדי שלא ייוולדו לו עוד בנים, שגם להם יהיה נתח בארץ, 
וכך יקטן הנתח שלו. על כן נח קילל את כנען, בנו של חם, ואת כל צאצאיו, משהקיץ
משכרותו. חלק רואים בסיפור זה סיפור איטיולוגי שבא לסרטט את אופיים המושחת של בני 
חם, ובעיקר של כנען בנו, אבי הכנענים.

קללת כנען

לאחר מעשה חם מקלל נוח את בנו של חם, כנען. אך מדוע קילל נח את כנען ולא את אביו 
חם שחטא?
על שאלה זו טובי הפרשנים לא הצליחו לענות, אך ישנה השערה אחת ] שלפיה חם ראה שאביו מתבזה, והחליט שאם הוא מבזה את עצמו, אז הוא אינו ראוי לכבוד, ואפשר להמשיך ולבזות 
אותו. נוח ראה כי לחם חסרה תכונה של העלמת עין ממעידה רגעית, לא כמו שאר בניו שם ויפת שלעומתם חם מתייחס למה שהוא רואה באותו הרגע ואינו מסתכל על האישיות הכללית. התכונה הזאת - להסתכל על האישיות הכללית ולהעלים עין ממעידות רגעיות - היא תכונה חשובה בכל מערכת יחסים, ובפרט בחינוך ילדים. נוח ידע זאת ולכן ניבא שחם ייכשל בחינוך הילד שלו כנען, והוא לא יגיע לשום הישג משמעותי, אלא רק "עֶבֶד עֲבָדִים יִהְיֶה לְאֶחָיו" (ספר בראשית, פרק ט', פסוק כ"ה). זה לא עונש אלא נבואה שיצאה מתוך צורת התנהגותו של חם.
רפלוקס קיבתי-ושטי

אפידמיולוגיה

בעולם המערבי מדובר בתופעה די שכיחה. בארצות הברית סובלים ממנה כחמישית מאוכלוסיית הבוגרים באופן כזה או אחר, החל מפעם בחודש וכלה בפעם ביום. נשים בהיריון מועדות ללקות בה באחוזים גבוהים יותר מאשר האוכלוסייה הרגילה, בשל הלחץ של העובר על הקיבה. כרבע מהנשים בהיריון סובלות מהפרעה זו מדי יום. גם אנשים בעלי משקל עודף מועדים ללקות ברפלוקס.

פתופיזיולוגיה

חזרה של תוכן קיבה אל הוושט יכולה לנבוע ממגוון סיבות: הרפיה חולפת של הסוגר הוושטי התחתון, פגיעה במנגנון הבליעה, ריור נמוך אשר אופייני למעשנים, ירידה בפינוי הקיבה, בקע סרעפתי ואורח חיים הכולל צריכה של סוגי מזון מסוימים והשמנה. תוכן הקיבה, המכיל חומצה, אף שברוב האנשים אינו גורם לשינויים פתולוגיים בוושט, יכול לגרום לאודם והתכייבויות בחלק התחתון של הוושט.
ברמה מיקרוסקופית, ניתן לראות היפרפלזיה של אזור קרום הבסיס עד כדי כך שהוא מהווה 20% מעובי האפיתל, הארכה של פטמות שכבת הרירית המיוחדת ונוכחות אאוזינופילים ונויטרופילים באפיתל.

תסמינים

באופן טיפוסי, מטופל עם רפלוקס קיבתי-ושטי יתלונן על צריבה מאחורי עצם החזה, במיוחד אחרי ארוחות ובשכיבה, אשר משתפרת עם נטילת סותרי חומצה. באופן לא טיפוסי, מטופל עם רפלוקס קיבתי-ושטי יכול להתייצג עם אסתמה, צרידות, תחושת גוש בגרון, כאבי אוזניים ולסתות, כאבים בחזה, דלקות חניכיים ושחיקת זגוגית השן, באשת ושיהוקים. סיבוך של הרפלוקס יכול לעורר קושי בליעה של מוצקים, שדווקא מפחית את הצרבות, כאב בחזה בזמן בליעה ודימומים.

הדמיה ובדיקות עזר

במסגרת הבדיקות לאיתור סיבת ההפרעה נעשים צילום חזה וצילום בטן לאבחון בקע סרעפתי, וכן בדיקות שונות בוושט: צילום בריום, מנומטריה, בדיקת pH אמבולטורית, בדיקת ברנסטיין, ואסופאגוסקופיה (אנדוסקופיה של הוושט). הבדיקות הפולשניות מתבצעות על רקע תסמינים לא אופייניים, לפני ניתוח או בחשד לסיבוכים.

טיפול

מטרת הטיפול ברפלוקס היא הפגת התסמינים, ריפוי הדלקת, מניעת הישנויות וסיבוכים ושיפור איכות חיים. האלגוריתם הטיפולי מבוסס על שינויים באורח החיים ובהרגלי האכילה ועל טיפול רחב היקף ההולך ופוחת. עם ההמלצות לשינוי אורח החיים נמנות הימנעות מאכילת מוצרים המגרים את הקיבה ליצור חומצה ומחלישים את הסוגר התחתון של הוושט כמו קפה, אלכוהול, שוקולד, מנטה ומזון עתיר שומנים, הפסקת עישון, הורדת משקל לאנשים בעלי משקל עודף, הימנעות מארוחות בשעתיים-שלוש שלפני השינה, פירוק ארוחות למנות קטנות יותר והגבהת הראש בכ-15 סנטימטרים בעת השינה.
בהיבט הטיפולי, סותרי חומצה, או טבליות נגד צרבת, הנמכרים ללא מרשם, עובדים מידית, אך נדרשת נטילה של טבליות רבות להקלה ארוכת טווח. אלה מיועדים לנטילה לאחר ארוחה ולפני השינה. כמו כן, ישנן תרופות המורידות את רמת החומציות של הקיבה, כמו מעכבי משאבות פרוטונים ומעכבי הקולטן ההיסטמיני H2, ותרופות שנועדו לגרום לשריר הסוגר התחתון להיסגר טוב יותר. במקרה של נוכחות הליקובקטר פילורי, ניתן טיפול משולש של שני סוגי אנטיביוטיקה ומעכבי משאבות פרוטונים. כאשר המטופלים אינם מגיבים לטיפול הפתרון הכירורגי הוא ניתוח לפרוסקופי למניעת רפלוקס (ניתוח על שם Nissen) שיוצר שסתום חדש בין הוושט לקיבה, בחלק העליון של הקיבה.
אלינור קובהאם

תולדות חייה

נולדה בסקרבורו שבמחוז קנט. הייתה נערתה של ז'קלין, רוזנת אנו, שנישאה לגלוסטר ב-1422. רוב תקופת נישואיו שהה גלוסטר בצרפת. עם שובו לאנגליה ב-1425 הפכו הוא ואלינור לנאהבים. ב-1428 בוטלו נישואיהם של גלוסטר וז'קלין ומיד לאחר מכן נשא גלוסטר את אלינור לאשה. 
השניים הקימו את ארמון פלסנטיה בגריניץ' ופיתחו במקום חצר שוקקת אמנים, מדענים ואנשי ציבור וחברה. גלסטר היה אחד האנשים החזקים בממלכה, שני רק למלך (שהיה צעיר מאד ופרקי זמן ארוכים סבל מחוסר שפיות) ומיד אחריו בסדר הירושה לכתר הבריטי. יחד עם הכוח והכבוד שצברו בני הזוג, הם הקימו עליהם גם אויבים מבית יורק בראשיתה של מלחמות השושנים, אשר לא ראו בעין יפה את התעצמותם. 
אלינור גילתה עניין רב באסטרולוגיה וביקורי אסטרולוגים וידעונים בחצרה היו מחזה נפוץ. באוגוסט 1441 גילה לאלינור אסטרולוג בשם רוג'ר בולינברוק שגילה סימנים לכך שהמלך הנרי יחלה במחלה קטלנית וימות בקרוב (כלומר, שבעלה יהפוך למלך). השמועות הגיעו לחצר המלך וזה ציווה שיחקרו מהיכן מגיעות השמועות - חקירה שהובילה לבולינברוק, שנאסר מיד בחשד להעלאה באוב בנסיבות בוגדניות. בולינברוק נקב בשמה של אלינור כמי שהייתה שותפה לפשעו והיא נאסרה במצודת לונדון. נוסף על ההאשמה המקורית הואשמה אלינור ברכישת שיקויים לכישוף והתרועעות עם מכשפות. במשפטה נמצאה אלינור אשמה יחד עם שותפיה. בולינברוק נתלה, נגרר ובותר והנאשמת בכישוף מרג'רי ג'ורדמיין הועלתה על המוקד. על אלינור נגזרה צעדת-השפלה ברחובות לונדון, יחפה ולבושה בחלוק בד בלבד, לפני שתגורש מבעלה ותכלא למאסר עולם בטירת צ'סטר. בשנת 1443 הועברה לטירת קנילוורת' בווריקשייר, בשנת 1446 הועברה לאי מאן ובמרץ 1449 הועברה לטירת בומריס, שם מתה ב-7 ביולי 1452.
ב-20 בפברואר 1447 נאסר גלוסטר עצמו בעוון בגידה. הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן, ב-27 בפברואר.

בספרות ובתרבות

דמותה של אלינור היא דמות מרכזית במחזהו של ויליאם שייקספיר, הנרי השישי, חלק שני. היא מופיעה גם ברומן ההיסטורי "גבירת הנהרות" (The Lady of the Rivers) מאת פיליפה גרגורי. בסדרת ה-BBC "הכתר החלול: מלחמת השושנים" גולמה דמותה על ידי סאלי הוקינס.