google/wiki40b huggingface dataset:
בולי הטוגרה

בולי הדואר הראשונים של האימפריה העות'מאנית הונפקו בשנת 1863, כחלק מתהליך של רפורמה מקיפה בשירותי ממשל העות'מאני. הבולים ידועים בשם "בולי  הטוגרה" בעקבות המרכיב הבולט ביותר ששולב בעיצוב שלהם. בולים אלו נמנים עם הקלאסיקה של עולם הבולאות.

מצב הדואר באימפריה העות'מאנית

במחצית המאה ה-19 סבלו שירותי  הדואר של האימפריה העות'מאנית מהזנחה ומחוסר פיתוח. מרבית האוכלוסייה, שלא ידעה קרא וכתוב, לא נדרשה כלל לשירות כזה, והשלטונות לא הזדרזו להקים ולתחזק אותו. בשנת 1840 נפתח לראשונה שירות דואר לטובת הציבור, אולם יעילותו הייתה מוגבלת מאוד. בכל השטח העצום עליו שלטו הטורקים הוקמו בעשרים השנים הראשונות לקיום השירות 63 בתי דואר בלבד.

מענה חלקי לתושבים שנזקקו לשירות העברת מכתבים ניתן על ידי  בתי הדואר הזרים שנפתחו בערים שונות ברחבי האימפריה העות'מאנית. בלחץ מעצמות אירופה, כחלק מהסכמי  הקפיטולציות, התירו הטורקים להפעיל בשטחם בתי דואר זרים, והסכמים שכאלו נחתמו עם רוסיה (1720), אוסטריה (1739), צרפת (1812), בריטניה (1832), ויוון (1834), כמו גם עם גרמניה, איטליה, פולין ורומניה.

תחילתו של שינוי

בשנת 1861 עלה על כס השלטון בטורקיה הסולטן עבד אל עזיז, שהחל בביצוע שורה של רפורמות ברחבי האימפריה. הוא חידש את הצי הטורקי והפך אותו לשלישי בגודלו בעולם, סלל את קו הרכבת הראשון, פתח בורסה, והקים את המוזיאון הארכאולוגי של איסטנבול. כחלק מן הפתיחות אל המערב ואימוץ תהליכים של מודרניזציה, קיבל הסולטן במהלך שנת 1862 את הצעתו של שר הדואר אגא אפנדי והורה להיערך להנפקת  בולי הדואר הראשונים של טורקיה.

הערכים הנקובים של הבולים

הסדרה הראשונה כללה ארבעה בולים בעלי הערכים הנקובים הבאים: 20 פרה, 1 גרוש, 2 גרוש, 5 גרוש. בנוסף, הונפקו ארבעה בולים אחרים, בעלי ערכים נקובים דומים, אשר נועדו לשמש כבולי דמי דואר (TAKSE PULLARI). 

כל הבולים, הן הבולים הרגילים והן הבולים מסוג "דמי דואר", הודפסו בדיו בצבע שחור. כדי לאפשר לציבור להבחין בקלות בין הבולים השונים בסדרה, הודפס כל אחד מן הבולים הרגילים על נייר הצבוע בצבע שונה. ארבעת בולי "דמי דואר" הודפסו כולם על נייר בצבע אחיד.

הדפסת הבולים

הדפסת הבולים בוצעה בשלוש הדפסות שונות, שכל אחת מהן כללה, כפי שהוסבר, שני שלבים שונים.

הנפקת הבולים

ביום 1 בינואר 1863 הונפקו בולי הטוגרה בשורה של בתי דואר בכל רחבי האימפריה העות'מאנית. הבולים שהונפקו באותו יום השתייכו כולם להדפסה השנייה, היא ההדפסה העיקרית. 

במהלך שנת 1863 התברר כי המלאי של הבולים השימושיים ביותר, בערך נקוב של 20 פארה ו-1 גרוש, הולך ואוזל, ונדרש להדפיס כמות נוספת מהם. הבולים החדשים הוכנסו לשימוש ככל הנראה בחודש מאי או יוני 1864, יחד עם גיליונות הבולים מן ההדפסה הראשונה שנשמרו עד אז במחסני הדואר. 

ידועה מעטפה אחת בלבד שנשלחה ב-5 ינואר 1864 מאחד מבתי הדואר של איסטנבול ועליה בול מן ההדפסה השלישית בערך נקוב של גרוש אחד. לא ברור כיצד הגיע הבול הזה לידי הציבור כארבעה חודשים לפני מועד ההפצה של בולי ההדפסה השלישית.

לסיכום

בטורקיה, כבארצות רבות אחרות, לא קיים ארכיון מסודר שתיעד את תהליך ההדפסה של הבולים הראשונים. מידע רב חסר על תהליך ההדפסה ועל נושאים בסיסיים דוגמת מבנה גיליון ההדפסה של הבולים השונים. לא ידוע כמה עותקים הודפסו מכל אחד מן הבולים, אשר היו בשימוש כשנתיים בכל רחבי האימפריה העות'מאנית, אולם ניתן להעריך כי מספר זה היה קטן יחסית להנפקות המאוחרות יותר.
ג'וסי ביסט

ביוגרפיה

ביסט נולדה בסיאטל. היא התחילה את הקריירה שלה בגיל שתים עשרה כשדיגמנה לפוסטרים ולפרסומות לטלוויזיה. כשהייתה בת 16 נסעה ליפן כדי לקדם את הקריירה ולאחר שנה עברה להוליווד שבקליפורניה. בשנות התשעים היא נודעה בכך ששיחקה את אחד התפקידים הראשיים בסדרה מלרוז פלייס, היא שיחקה בפרקים של הסדרות דוגי האוזר, פרקר לואיס וזינוק לאתמול, ב-1991 שיחקה בסרטו של הבמאי אוליבר סטון העוסק בלהקת הדלתות, ב-2003 התארחה בפרק של הסדרה חוק וסדר: מדור מיוחד, ב-2008 החלה לשחק בדרמת הנעורים סודות ההתבגרות ובאותה שנה הופיעה בסרט "האישה האחרת" שבוים על ידי ג'ייסון פריסטלי, היא הייתה פנים של קמפיין לטיפוח העור של חברת ניוטרוג'ינה. ביסט הייתה נשואה לשחקן רוב אסטס ולהם שני ילדים.
תמד

תֶּמֶד הוא משקה אלכוהולי העשוי מדבש, מים ושמרים. יש המוסיפים לתמד תבלינים כגון ציפורן, קינמון או אגוז מוסקט ולעיתים רחוקות גם קמומיל, אורגנו, פירות או לבנדר.
התמד מכונה לעיתיים "יין דבש", ומשמש לצד היין המתובל כמשקה מסורתי המוגש בחגים נוצריים (בעיקר בחג המולד ובסילבסטר).

מקור השם

התמד נזכר כבר במשנה, מסכת ערלה, פרק א', משנה ח'. היה זה יין שהופק ממים שנוצקו על שיירי ענבים, ולכן נחשב ליין נחות שנועד לפועלים והותר לשתייה לנשים בגלל קלילותו היחסית. במוצא התגלה חותם של יינן יהודי מימי בית שני שעליו המילים "להושע תמד".
המילה בעברית דומה למילים המקבילות בשפות הסלאביות (miod או med) או בשפות הגרמאניות הקדומות (meduz), שמשמען "דבש".

היסטוריה

התמד מוזכר בריגוודה (אחד מכתבי הקודש ההינדואיסטיים) שמקורו בשנת 1700 לפנה"ס לערך. כן היה התמד משקה פופולרי ביוון העתיקה. אריסטו דן בתמד בספרו "מטאורולוגיה" ופליניוס הזקן מזכיר את התמד בספרו "היסטוריה של הטבע" ומבדיל בין יין שמומתק בדבש לבין התמד ("יין הדבש").
התמד מוזכר ב"שירת התמד" הוולשית מאת המשורר טאלייסין משנת 550, וכן מהווה התמד משקה הגיבורים באולם התמד "האורוד" המוזכר בשירה ביאוולף משנת 700 לספירה, וכן בשירה האפית הוולשית "אי גודודין".
התמד היה המשקה הפופולרי ביותר של השבטים הגרמאניים בצפונה של אירופה החל מהתקופה הרומית ועד לאחר ימי הביניים. חוקים המגבילים כמות אלכוהול במשקה (לצורכי מיסוי) הביאו לירידה בפופולריות של המשקה במערב אירופה בראשית העת החדשה. בפולין וברוסיה נותר המשקה פופולרי עד סוף המאה ה-19 והוא מוזכר בכתביהם של גוגול, דוסטויבסקי ולב טולסטוי.
"יין דבש" מוזכר כמה פעמים בספרי הארי פוטר כמשקה מקובל ואהוב בקרב קוסמים בריטים. הארי פוטר שתה ממשקה זה בפעם הראשונה בספר השישי.
התמד שימש בצפונה של אירופה כמשקה הנשתה באירועים חגיגיים. היה מנהג לפיו נהגו לספק לבני הזוג הנישאים אספקה של יין תמד לחודשיים על מנת להבטיח את פוריות נישואיהם - ומכאן הביטוי "ירח דבש" (מהצרפתית: lune de miel).

שימושים דתיים

בימי הביניים התמד שימש כמשקה באירועים חגיגיים כגון חתונות ובחגים דתיים (חג המולד וסילבסטר). כיום משמש התמד כמרכיב טקסי בטקסים הגרמניים הנאו פגניים.

פסטיבלים

פסטיבל התמד הבינלאומי (באנגלית: International Mead Festival) נערך מדי שנה בסוף השבוע שלפני יום ולנטיין בדנוור קולורדו שבארצות הברית.
מייק רובינוביץ'

ביוגרפיה

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלישית שנערכו בשנת 1950 זכה רובינוביץ' בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בשיא מכביה חדש של 16:02.8 דקות, לפני האקר (16:13.4 דקות) וש. עמרני (16:15.6 דקות), שניהם מישראל ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 34:03.6 דקות, לפני האקר (34:25.4 דקות) וארליך מבריטניה (35:39.5 דקות).
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בשנת 1953 זכה רובינוביץ' בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר בשיא מכביה חדש של 15:46.4 דקות, לפני יוסף סלמה (15:55.6 דקות) ובנימין סאדק (16:29.5 דקות), שניהם מישראל ובריצת 10000 מטר בתוצאה של 33:10.6 דקות, לפני ישראל אסולין מישראל (34:33.4 דקות) ופרניצי מטורקיה (36:47.4 דקות) ובכך הגן על תאריו.

חייו האישיים

רובינוביץ' מתגורר ביוהנסבורג ועבד כרופא שיניים.
ויברפון

ויברפון הוא כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה. הוא דומה לקסילופון ולמרימבה, אלא שהקלידים שלו עשויים מאלומיניום ולא מעץ. מאחר שהמתכת מהדהדת מטבעה, יש פדל שאוטם ופותח את הצליל. תחת כל קליד מצוי צינור-תהודה (רֵזוֹנָטוֹר) עשוי אלומיניום.
הויברפונים הם כלים אקוסטיים אך כוללים גם מנוע חשמלי. כל צינור תהודה מכיל מניפה או דיסקית מתכת דקה. כשמחברים את המנוע לחשמל מסתובבות הדיסקיות בתוך צינורות התהודה ומעניקות לצליל ויברטו תנודות ומכאן שמו.  
לוויברפון מנעד של 3 אוקטבות (f-f³). הקלידים מסודרים בשתי שורות ומדמים קלידי פסנתר. הנגינה מתבצעת על ידי 2 או 4 מקלות הקשה, עשויים גולת גומי מלופף בצמר. את הנגינה בארבעה מקלות פיתח נגן הוויברפון גארי ברטון, על מנת לאפשר נגינת אקורדים מורכבים יותר והפקת צליל עשיר יותר מהכלי.
הכלי הומצא בשנת 1921 אך בשנת 1927 שופר ונרשם עליו פטנט על ידי הנרי שולטר. הכלי התחבב עד מהרה על נגני ג'אז שמצאו בו תוספת רעננה למגוון הכלים בביג בנד, חלוץ הנגינה בו היה ליונל המפטון, שניגן בין היתר עם הזמר הפופולרי לואי ארמסטרונג ועל ידי כך הביא את הצליל הייחודי של הוויברפון לידיעת הציבור הרחב. ויברפוניסט חלוץ נוסף, אשר הציג נגינה הרמונית ואיטית יותר בכלי היה מילט ג'קסון, אשר היה גם הראשון לנגן ויברפון במסגרת הרכבי בי בופ.
הוויברפון הוא כלי נפוץ במידה מסוימת בעיקר בג'אז, אך נכתבו לו גם מספר תפקידים במוזיקה קלאסית. בראשם תפקיד באופרה "לולו" מאת אלבן ברג וקונצ'רטו למרימבה וויברפון מאת דריוס מיו. הוויברפון מופיע גם ביצירות מאת שטוקהאוזן, אוליביה מסייאן, ווהן ויליאמס, בנג'מין בריטן, ליאונרד ברנשטיין ואחרים. ניתן גם לנגן עליו מוזיקה קלה שנכתבה במקור לכלים אחרים.
NEOSSat

NEOSSat ראשי תיבות של Near Earth Object Surveillance Satellite הוא לוויין קנדי זעיר שנועד לצפות על אסטרואידים העלולים לפגוע בכדור הארץ.
ללוויין, שמשקלו 65 ק"ג, יש טלסקופ בעל עדשה בקוטר 15 ס"מ מסוג מקסוטוב, העשויה זכוכית עבה ובעלת שני משטחים קעורים.
שיגור הלוויין לחלל תוכנן בתחילה ל-2010, אולם נדחה מספר פעמים ושוגר לבסוף ב-25 בפברואר 2013.

רקע

מעריכים כי בחלל נמצאים כ-1,000 אסטרואידים אשר עלולים להוות סכנה פוטנציאלית לכדור הארץ. רובם, גם אם יפלו על כדור הארץ יגרמו נזק משני בגלל גודלם ובגלל הסיכוי שיפלו בים או במקום בלתי מיושב. אולם יש מספר קטן של אסטרואידים גדולים שפגיעתם עלולה לגרום נזק גדול, עד כדי הנזק שגרם האסטרואיד שכנראה גרם להכחדת הדינוזאורים - הכחדת קרטיקון-שלישון.

תפקיד

הלוויין יסרוק את השמיים בטווחים שעד 35,000 ובמידה ויזהה גוף בנתיב התנגשות יתריע על כך.
הטכנולוגיה בה עושה הלוויין שימוש היא היסט. כלומר, הוא ימדוד את השתנות זווית הראייה בה הוא רואה אסטרואיד משני קטבים של המסלול בו הוא נע וכך יוכל לבדוק את המרחק ואת שינוי המרחק (התקרבות האסטרואיד).
איירבוס A320neo

בישראל

חברת ארקיע הישראלית הזמינה שלושה מטוסי איירבוס A321neoLR שיחליפו את מטוסי הבואינג 757 של החברה ויטוסו לאירופה. המטוסים החלו להגיע בנובמבר 2018.
קולטן דופמין D1

קולטן דופמין D1 או DRD1, הוא חלבון שבבני אדם מקודד על ידי הגן DRD1, אשר משמש כקולטן דופמין. יחד עם קולטן דופמין D5 הוא מרכיב את קולטני דופמין ממשפחת D1.
קולטני דופמין D1, הם קולטנים בתר-סינפטיים נפוצים יחסית. גירוי קולטני D1 מביא לעלייה ברמת השליח השניוני cAMP בתא.
קולטני D1 נמצאים באזור הסטריאטום ובמיוחד באזורים האחראים על תנועה. באזור זה יש קשר הפוך בין פעולת האצטילכולין לבין פעולת הדופמין.
לקולטני D1 שבקליפת המוח הקדם-מצחית יש חשיבות גדולה לזיכרון העבודה.
במהלך ביצוע של מטלה המתבססת על זיכרון העבודה, הדופמין פועל על קולטני D1 לצורך הפחתת יחס אות לרעש וייצוב של הדימוי המנטאלי.

השפעות על קולטן דופמין D1

הריכוז של נשא הדופמין יכול להשפיע על אופן פעולתו של קולטן הדופמין D1.
זאת משום ששינויים בביטוי של נשא הדופמין יכולים לשנות באופן דרמטי את משך הזמן והעוצמה של האות הדופמינרגי בקולטנים שלו.

היבטים רפואיים

קלוזאפין הוא אנטגוניסט של קולטן דופמין D1. הוא משמש כתרופה אנטי-פסיכוטית לא טיפוסית לטיפול בסכיזופרניה, בהפרעות מצב רוח ובמחלות נפש נוספות המלוות בפסיכוזה.
סיד כהן

ד"ר סיד (סידני) כהן (12 במאי 1921 - 2 בדצמבר 2011)  היה טייס קרב ורופא יהודי דרום אפריקאי. כטייס נמנה עם מקימי חיל האוויר הישראלי, ושימש כמפקדה השני של טייסת 101 (טייסת הקרב הראשונה), וכמפקד בסיס חצור.

ביוגרפיה

כהן נולד בעיירה בותאוויל (Bothaville) שבדרום אפריקה למשפחה יהודית בת שבעה אחים. כשסיים את לימודיו התיכוניים, עבר ליוהנסבורג, ושם עבד במכרה זהב. לאחר זמן קצר עזב את המכרה, והחל לעבוד במפעל לייצור דינמיט. כשהיה בן 19 החלה מלחמת העולם השנייה, והוא החליט להתגייס לצבא הדרום אפריקאי. בשנת 1941 קיבל כנפי טיס, לאחר שלמד לטוס על מטוסי טייגרמות' (Tiger Moth)  והוקר הארט (Hawker Hart). חודש לאחר סיום הקורס נשלח לקהיר, והחל בטיסה מבצעית במדבר המערבי, בטייסת דרום אפריקאית שפעלה במסגרת כנף של חיל האוויר המלכותי האנגלי. 
בקרב אל-עלמיין בשנת 1942 השתתף עם שני אחיו, ששירתו גם הם בחיל-האוויר הדרום אפריקאי. בקרב זה נהרג אחד מאחיו. סמוך לסיום המלחמה בצפון אפריקה, ולאחר שביצע כ-135 גיחות במשך 15 חודשים, הוחזר כהן לדרום אפריקה כמדריך לאימוני טיסה מבצעית. 
בשנת 1944 נשלח להילחם בטייסת שהפעילה מטוסי קרב מסוג "קרטיס P-40 קיטיהוק" באיטליה. בסיום המלחמה באירופה, התנדב להילחם ביפן במסגרת כנף דרום-אפריקאית שנשלחה לשם. עת תום המלחמה קיבל תעודת הצטיינות ממלך אנגליה וממפקד חיל-האוויר הדרום אפריקאי על פעילותו במלחמה. לאחר המלחמה חזר לדרום אפריקה והחל ללמוד רפואה.

בחיל האוויר הישראלי

בשנת 1947, כאשר החלה מלחמת השחרור בישראל, החליט כהן להפסיק את לימודי הרפואה, והצטרף למשלחת של מתנדבים לעזרת יהודי ארץ ישראל (מח"ל). במאי 1948, עת היו בדרכם לישראל, עברה הקבוצה בצ'כוסלובקיה שם למדו להטיס את מטוס האוויה S-199. ביוני 1948 הגיע לארץ ישראל, וצורף לטייסת 101 - טייסת הקרב הראשונה (והיחידה באותו עת) של חיל האוויר הישראלי. מפקד הטייסת היה מודי אלון וחבריו לטייסת היו לו לנארט, מילטון רובנפלד, אדי כהן, עזר ויצמן ועוד טייסים נוספים מאנגליה, קנדה, ארצות הברית ודרום אפריקה. בספטמבר השתתף במבצע ולוטה להבאת מטוסי ספיטפייר מצ'כוסלובקיה לישראל. באמצע חודש אוקטובר איבדה הטייסת את מפקדה שהתרסק עם מטוסו בגישה לנחיתה בשדה התעופה הרצליה. עוד באותו יום ביקש מפקד חיל האוויר, אהרון רמז, מכהן ליטול את הפיקוד על הטייסת.
בנובמבר 1948 עברה הטייסת בפיקודו מהרצליה לבסיס חצור. וכהן שימש כמפקד הבסיס והטייסת. זמן קצר לאחר מכן הגיעו ארבעה טייסים חדשים לטייסת, ועל כהן הוטלה המשימה לאמנם לטוס. הוא קרא להם למשרדו ואמר להם שאימוניהם לא יכללו רק נושאי טיסה, אלא גם כיצד להיות מפקדים טובים. ארבעת החיילים היו מוטי הוד, ישעיהו גזית, דני שפירא וטיבי בן שחר. ב-14 במרץ 1949 העניק להם סיד את כנפי הטיס, במסדר הכנפיים הראשון בחיל האוויר, יחד עם הרמטכ"ל, יעקב דורי.
בסוף אותו חודש העביר את הפיקוד על הטייסת לחברו הטוב עזר ויצמן, בטקס קצר על המסלול בחצור שבו פשט סיד את המעיל שלו והעביר אותו לוויצמן כמעשה סמלי של העברת פיקוד. לאחר מכן חזר לדרום אפריקה להמשך לימודי הרפואה, וב-1950 נישא לאדלין ונולדו להם שלוש בנות. בשנת 1965, בעידודו של עזר ויצמן, החליט לעלות לישראל, ועבד כרופא בבית החולים תל השומר, וכרופא צוות אוויר בחברת אל על, שם עבד עד פרישתו בגיל 85. 
במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום כיפור שימש כרופא מוטס וכן היה הרופא המלווה של גולדה מאיר כאשר טסה לארצות הברית בהיותה ראש הממשלה.
עד סוף ימיו התגורר בשכונת "נווה-רום" ברמת השרון, בסמוך לוותיקי חיל האוויר ביניהם דוד עברי, עמוס לפידות, רן גורן. 
ב-2 בדצמבר 2011 נפטר בביתו בגיל 90.
תומאס דילייני

קריירת מועדונים

דילייני נולד בדנמרק להורים ממוצא אירי ואמריקאי, ושיחק בקבוצות הנוער והמילואים של פ.צ. קופנהגן בנעוריו. בעונת 2008/09 החל דילייני לשחק בקבוצה הבכירה, וערך הופעות בעיקר בגביע הדני. בקיץ 2009 נכנס דילייני לסגל הקבוע של הקבוצה הבכירה, ובהופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית הבקיע שער מול מוגרן בודווה במוקדמות ליגת האלופות. דילייני היה שותף בעונה זו, 2009/10, לזכייה של פ.צ. קופנהגן באליפות ליגת העל הדנית, וזכה שוב בתואר האליפות בעונת 2010/11. בעונת 2011/12 דילייני לא זכה באליפות אך זכה בגביע הדני. בעונת 2012/13 זכה דילייני באליפות השלישית שלו עם המועדון, ובקיץ 2013 האריך את חוזהו בקבוצה עד לשנת 2015, וכעבור זמן לא רב האריך את חוזהו עד לשנת 2017. בינואר 2014 מונה דילייני כסגן הקפטן, וכעבור חצי שנה מונה כקפטן. בעונת 2014/15 זכה דילייני בגביע הדני, ונבחר כאיש המשחק בגמר הגביע, שהסתיים בניצחון של קופנהגן 3-2 בהארכה על וסטסיאלנד. בעונת 2015/16 זכה דילייני בדאבל הראשון שלו עם הקבוצה. בספטמבר 2016 הבקיע דילייני שער בבעיטת יעף מ-30 מטר בניצחון 4-0 על קלאב ברוז' בשלב הבתים של ליגת האלופות. דילייני וקופנהגן סיימו את שלב הבתים במקום השלישי עם תשע נקודות, והמשיכו אל הליגה האירופית. בשתי עונותיו האחרונות במועדון, נבחר דילייני ככדורגלן השנה של פ.צ קופנהגן.
בקיץ 2016 סיכמה פ.צ. קופנהגן עם ורדר ברמן שדילייני יעבור לשורות המועדון מהבונדסליגה בינואר 2017. בפברואר 2017 דילייני הבקיע את שערו הראשון בוורדר ברמן, בניצחון 2-0 על מיינץ 05, שקטע רצף של ארבעה הפסדים רצופים. ורדר ברמן הייתה שקועה באותה תקופה מתחת לקו האדום, והחלה רצף ארוך של משחקים ללא הפסד, שלדילייני היה חלק חשוב בו. באפריל 2017 הבקיע דילייני את השלושער הראשון בקריירה שלו, בניצחון 5-2 על פרייבורג.
ב-7 ביוני 2018 חתם דילייני לארבע שנים בבורוסיה דורטמונד.

קריירה בינלאומית

דילייני שיחק בכל הנבחרות הצעירות של דנמרק. באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק הבכירה, במשחק נגד נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. דילייני ודנמרק לא העפילו למונדיאל 2014 עצמו, וכשלו להעפיל גם ליורו 2016.
את שער הבכורה שלו במדים הלאומיים הבקיע דילייני ב-1 בספטמבר 2017 בניצחון 4-0 על נבחרת פולין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. כעבור שלושה ימים, הבקיע דילייני שלושער בניצחון 4-1 על נבחרת ארמניה, גם כן במוקדמות מונדיאל 2018.
דילייני זומן לסגל של נבחרת דנמרק למונדיאל 2018. דילייני ודנמרק סיימו את שלב הבתים במקום השני, והעפילו לשמינית הגמר מול נבחרת קרואטיה. דילייני בישל שער יתרון לדנמרק כבר בדקה השנייה של המשחק למתיאס יורגנסן. משחק זה הסתיים בתיקו 1-1. דנמרק ודילייני הפסידו בפנדלים והודחו מהמונדיאל.
מארי אלן רודין

ילדות ונעורים

מארי אלן אסטיל נולדה בהילסבורו, טקסס, לאב מהנדס אזרחי בשם ג'ו אסטיל ולאם מורה לאנגלית בבית ספר תיכון אירנה שוק. בגיל צעיר עברה משפחתה לליקי, עיר קטנה בה השלימה את לימודיה, ובגיל עשר נולד לה אח. שתי סבותיה היו בעלות חינוך אקדמאי, בקולג' שארפ שבווינצ'סטר. מארי סיפרה בהמשך חייה שהחינוך היה חלק מאוד מרכזי מההווי המשפחתי שלה.

קריירה ולימודים אקדמאיים

מארי למדה מתמטיקה באוניברסיטת טקסס בהוראתו של רוברט לי מור, שעל הבעיות המתמטיות שהוא פרסם המשיכה לעבוד מאוחר יותר ובשנת 1949 השלימה דוקטורט בנושא הוכחת אקסיומות מור באמצעות הוכחות נגד ועברה לאוניברסיטת דיוק שבדורהאם. בדורהאם היא פגשה את וולטר רודין, אף הוא מתמטיקאי ונישאה לו בשנת 1953. לאחר נישואיהם עברו לרוצ'סטר בניו יורק. בשנת 1959, וולטר רודין קיבל הצעת עבודה כפרופסור באוניברסיטת ויסקונסין, ומארי קיבלה עבודה כמרצה בחוג לטופולוגיה, עד שבשנת 1971 קודמה למשרת פרופסורית מהמניין. למארי אלן היו למעלה מעשרים דוקטורנטים במהלך הקריירה שלה.

חיי משפחה

בשנים 1954-1955 נולדו למארי שתי בנות ושמן קתרין ואלנור. ובמהלך שנות עבודתה בויסקונסין נולדו לה שני ילדים ששמם רוברט ג'פרסון וצ'ארלס מישל בשנים 1961 ו-1964.

פרסים ותארים על עבודתה

במהלך שנות חייה, מארי קיבלה יותר מארבעה תוארי דוקטור של כבוד, נבחרה להיות סגנית הנשיא של החברה האמריקאית למתמטיקה בשנת 1980-1981, נשיאת האיחוד האמריקאי למתמטיקה, חברה באקדמיה האמריקאית למדע ולאמנויות, והוזמנה לאקדמיה ההונגרית למדע.

חיים מאוחרים

לאחר פרישתה, במקביל לניהול חיי משפחה, מארי המשיכה לעסוק במתמטיקה, כעת מתוך עניין בלבד, עד לפטירתה בשנת 2013

פעילות מחקרית

הקריירה המתמטית של מארי נסובה בעיקר סביב שאלות טופולוגית להן זיקה הדוקה ליסודות תורת הקבוצות. בין הישגיה הראויים לציון בתחום ניתן למנות את הוכחת השערת מוריטה והשערת נקיאל, וכן את הבנייה הראשונה של מרחב דווקר, אשר הפריכה את השערתו בת עשרים השנים של דווקר לפיה מרחב כזה אינו יכול להתקיים. בנוסף היא עסקה במשפט אוריסון, וכן בבעיות של קדם דחיסות. מארי אלן רודין נודעה במיוחד עקב דוגמאות הנגד שמצאה להשערות ידועות בתחום.

קרן מארי אלן רודין לחוקרים צעירים בתחום הטופולוגיה

הקרן, הקרויה על שמה של מארי אלן, מעניקה פרס שנתי לחוקרים מבטיחים בתחומים טופולוגיים מרכזיים, מאז מותה בשנת 2013.
וורונז' (מחוז)

דמוגרפיה

כ-63% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - וורונז' מתגוררים כ-840 אלף תושבים.
הרוסים מהווים כ-95% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים מהווים כ-3%.

היסטוריה

במשך המאה ה-13-17 המחוז היה בין האזורים הדרומיים של רוסיה ובשטחו הוקמו מבצרים להגנת המדינה מפלישות מדרום. עם התרחבות רוסיה לדרום, המחוז עבר להיות בין השטחים הפנימיים של המדינה.

כלכלה

המחוז מתאפיין ברמה גבוהה של פיתוח תעשייה, במיוחד בניית מכונות, תעשייה כימית ותעשיית מזון.
בשטח המחוז הוקמה תחנת הכוח הגרעינית נובווורונז' שמהווה המקור העיקרי של חשמל וחום לתושבי המחוז.
המחוז מהווה גם מקור חשוב לאספקת תוצרת חקלאית.
קונטל ג'וישר

ביוגרפיה

ג'וישר נולד וגדל במומביי למשפחה גוג'ראטית . בשנת 2001, עבר ללוס אנג'לס והשלים לימודי תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטת דרום קליפורניה. לאחר לימודיו, החל לעבוד בחברת LRN  כמהנדס תוכנה. בשנת 2006, כשהחברה פתחה סניף במובמיי, ג'וישר החליט לעבוד בסניף זה וחזר להודו.
הוא גר בקרגפור  שבמערב בנגל.

טבעונות

כבן למשפחה דתית, ג'וישר נולד וגדל כצמחוני מטעמים דתיים. בשנת 2002, אימץ אורח חיים טבעוני לאחר שחברו ללימודים, שהיה צמחוני מטעמי מוסר, חשף אותו לנעשה בתעשיית משק החי, ובפרט בתעשיות החלב והביצים. ג'וישר טוען כי הטבעונות מגדירה אותו, וכי טיפוס ההרים זו הדרך שלו להפיץ את הטבעונות, לשבור מיתוסים וסטריאוטיפים לגבי תזונה טבעונית, ולהראות שניתן לטפס הרים כטבעוני. כמו כן, הוא רוצה לעורר מודעות למחלת השיטיון (ובפרט למחלת גופיפי לוי  בה לקה אביו). ב-19 במאי 2016, היה לטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת האוורסט. על הפסגה, הוא שלף דגל עם הכיתוב VEGAN (בעברית: טבעוני) והצטלם איתו.

טיפוס

בנעוריו הושפע מאוד ממעפילי האוורסט הראשונים, טנזינג נורגיי ואדמונד הילרי, אותם תפס כגיבורים, אולם תשוקתו לטיפוס החלה בשנת 1997, לאחר שצפה בסרט דוקומנטרי של PBS שנקרא Nova Everest. בשנת 2009, טיפס עם אשתו דיפטי על הר האטו פיק ‏ (3400 מטר) שנמצא במחוז שימלה , וברגע שהגיע לפסגת ההר, הבין שהוא רוצה לעסוק בטיפוס הרים ולהעפיל לפסגת האוורסט כדי להיות הטבעוני הראשון שמגיע לפסגה. מאז החל להתאמן באינטנסיביות ששה ימים בשבוע.
בשנת 2014, היה לטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת הר מנסלו  ‏(8163 מטר). ב-18 במאי 2018 היה לטבעוני הראשון שהעפיל לפסגת הר להוטסה (8515 מטר).

טיפוס על הר האוורסט

ג'וישר ניסה להעפיל לפסגת האוורסט בשנים 2014 ו-2015 אולם רק בשנת 2016 הצליח.
בשנת 2014, עשה את ניסיונו הראשון להעפיל לפסגת האוורסט. ב-18 באפריל אירעה מפולת שלגים בהר  שגבתה את חייהם של 16 מאנשי השרפה וגרמה לביטול המשלחות לאחר שממשלת נפאל  סגרה את האתר למבקרים למשך כל השנה.
בשנת 2015, עשה את ניסיונו השני להעפיל לפסגת האוורסט כראש צוות המשלחת. ב-25 באפריל התרחש אסון בהר  כאשר רעידת האדמה שפקדה את האזור גרמה למפולת שלגים שגבתה את חייהם של 20 מטפסים ופצעה 80 נוספים. המפולת תפסה את המטפסים, ששהו באותה העת במחנה הבסיס, בהפתעה גמורה. ענן שלג ענק התקדם לעברם במהירות. ג'וישר נצמד לאוהל והרגיש שהוא עומד למות. כל האוויר, הדליל ממילא, התמלא בשלג וג'וישר החל להיחנק מחוסר חמצן. באותם הרגעים, אחד מחבריו למשלחת שהיה לידו, ג'וסט קובוש (Jost kobusch), פתח את מעילו והציע לג'וישר לדחוף את ראשו למעילו על מנת לשאוף חמצן שלכוד בכיסי אוויר במעיל. ג'וישר, שעשה כן, טוען כי אילולא עזרתו של קובוש באותם הרגעים, הוא היה נחנק למוות. עיתון הניו יורק טיימס הגדיר אסון זה כיום הקטלני ביום על הר האוורסט. רעידת אדמה זו, שפגעה גם בקטמנדו, גבתה את חייהם של 9000 איש.
בשנת 2016, ביצע את ניסיונו השלישי. ב-19 במאי, לאחר 45 ימי טיפוס, הוא העפיל לפסגת האוורסט. כששב אמר כי "האדם לעולם לא כובש שום הר. זה ההר שמחליט אם לתת לאדם להגיע לפסגה או לא".
כשל אם בוויסקי

כשל אם בוויסקי (באנגלית: If-by-whiskey) הוא כשל לוגי שבו תגובה לשאלה תלויה בדעתו של השואל. טיעון "אם בוויסקי" מאשר את שני הצדדים בטיעון, ומסכים עם כל צד שבו השואל תומך. 
מקור הביטוי בנאום שנשא בשנת 1952 נוח ס. 'הלח' סוויט הבן, מחוקק ממדינת מיסיסיפי שבארצות הברית בשאלה האם מיסיסיפי צריכה לאסור או להתיר משקאות אלכוהוליים:
אם בוויסקי כוונתך למי החיים המשמחים לב אנוש, המרככים את מתחי היומיום, המעניקים נקודת מבט רכה על החיים, כי אז צרף אותי מיד לרשימת ה'רטובים' האדוקים ביותר.
אבל אם בוויסקי כוונתך לנוזל השטן הקורע משפחות, הורס קריירות ומחריב את יכולתו של אדם לעבוד, הרי שאני בהחלט מבין התומכים ביובש.
המונח זכה לפופולריזציה בטוריו של העיתונאי ויליאם ספיר בניו יורק טיימס, אם כי ספיר ייחס אותו בטעות למושל פלורידה פולר וורן.
יוסף (יוסק) וינמן

חיים מוקדמים

נולד וגדל בפשמישל בקיסרות האוסטרו-הונגרית (היום שייכת לחבל גליציה שבפולין).
למרות גזרות ה"נומרוס קלאזוס", הצליח יוסק להתקבל למכון הפוליטכני בלבוב. סיים אותו בהצטיינות בתואר מהנדס.
את הסטאז' בתחום הרדיו עשה במפעלי "פיליפס" בהולנד ובווינה – חלוצי פיתוח ענף זה באירופה, בשנות השלושים, דבר שאיפשר לו עם עלייתו ארצה להתקבל כמהנדס ראשי ב"קול ירושלים" המנדטורי.

בארץ ישראל

עם פרוץ מלחמת השחרור, העמיד חלק מציוד תחנת הרדיו לרשות "ההגנה", דבר שהתגלה לבולשת הבריטית והוא פוטר לאחר משפט ממשרתו.]
עד קום המדינה שירת וינמן בהגנה. לאחר מכן עבד ברשות הרדיו הממלכתית.
עם סיום עבודתו בתחנת הרדיו, התקבל לבית הספר לרפואה ב"הדסה עין כרם" והיה מראשוני החוקרים בתחום האלקטרוניקה הרפואית (תחום שיקרא בהמשך הנדסה ביו-רפואית) בארץ וזכה בו בתואר פרופסור.
ברבות הימים זכה למלגה להקמת מעבדה בסטטוס של פנסיונר ועבד בה עד יום פטירתו בשנת 2002.