google/wiki40b huggingface dataset:
תחיה שפירא

ביוגרפיה

נולדה וגדלה בתל אביב, בתם של הרב שלמה וצפיה גורן. שירתה שירות סדיר בצה"ל. בשנת 1970 סיימה לימודי משפטים בשלוחה התל אביבית של האוניברסיטה העברית, ובשנת 1973 סיימה תואר שני במשפטים. את ההתמחות עשתה בבית המשפט המחוזי בתל אביב, ובשנת 1972 הוסמכה כעורכת דין. 
בין השנים 1972-1975 שימשה כעוזרת ליועץ המשפטי במשרד העבודה והרווחה. בין השנים 1975-1980 שהתה עם משפחתה בארצות הברית, שם עבד בעלה ד"ר אהוד שפירא בתפקיד בכיר בבנק לאומי והיא עבדה כעורכת דין שכירה בניו יורק. בשנת 1980 שבה לישראל ולתפקידה הקודם במשרד העבודה והרווחה. בשנת 1984 שבה עם משפחתה לניו יורק, שם המשיך בעלה בעבודתו בבנק לאומי והיא עבדה כעורכת דין. בשנת 1986 התקבלה כחברה בלשכת עורכי הדין בניו יורק.
בשנת 1989 שבה עם משפחתה לישראל. במאי 1990 נבחרה כשופטת בית משפט השלום לנוער, וביולי 1997 מונתה כסגן נשיא בתי משפט השלום לנוער במחוז תל אביב. ביולי 2002 מונתה לכהונת שופטת בית המשפט המחוזי בתל אביב. בתחילת העשור השני של המאה ה-21 פרשה לגמלאות. 
בשנת 2011 התמנתה ליו"ר ועדת העזבונות במשרד המשפטים. באותה שנה הייתה חברה בוועדה לבחינת מצב הבנייה ביהודה ושומרון, שקבעה כי מבחינה משפטית בשטחי יהודה ושומרון לא שורר שלטון של כיבוש. כמו כן היא מרצה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.

משפחתה

נשואה לכלכלן ד"ר אהוד שפירא, ואם לשלוש בנות, בהן אפרת שפירא רוזנברג ועינת ישפה (מנהלת השירות הפסיכולוגי של עיריית בני ברק). מתגוררת בתל אביב.
ישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים

ישיבת הקיבוץ הדתי בעין צורים הייתה ישיבת שילוב אשר שכנה בקיבוץ הדתי עין צורים שבדרום השפלה. הישיבה נסגרה בשנת תשס"ט.

היסטוריה

הישיבה הוקמה בשנת תשל"ה (1975). בתחילה היוותה מקום ללימוד תורני לחברי ובני הקיבוצים הדתיים, אך לאחר מספר שנים נפתחה לציבור הרחב וכן לתלמידים מחו"ל. 
את הישיבה הקימו ידידיה כהן ושמעון הקשר, שגם עמדו בראשה, והיא נדדה בקיבוצי הדרום השונים עד שהוקם מבנה הקבע בקיבוץ עין צורים. בהיותה ישיבת שילוב כיהנו בצוות החינוכי הבכיר הרב אהרן שמש והרב חנן פורת.
אחרי תקופה זו שימשו כראשי ישיבה הרב דוד ביגמן (כיום ראש ישיבת הקיבוץ הדתי מעלה גלבוע) והרב עמית קולא (כיום בבית המדרש "דרומא" באוניברסיטת בן-גוריון). 
בין השנים תש"ס-תשס"ו כיהן כראש הישיבה הרב יואל בן נון. בשנת תשס"ז תפס את מקומו הרב מאיר ליכטנשטיין, כשלצידו מובילים את הישיבה הרב אביה הכהן ור' יואל קרצ'מר-רזיאל. 
בשנת תשנ"ג (1993) קמה ישיבת ה'שילוב' השנייה, ישיבת מעלה גלבוע, בצפון הארץ.
בשנים האחרונות לקיומה סבלה הישיבה ממיעוט תלמידים ומקשיים כלכליים, ובשל כך החליטה מזכירות הקיבוץ הדתי על סגירתה בשנת תשס"ט.
גם לאחר סגירתה, הישיבה ממשיכה לקיים בית מדרש פתוח לציבור הרחב מדי יום חמישי בבית קהילת ידידיה בשכונת  בקעה בירושלים. במהלך שנת תשע"א, התקיימה בישיבה תוכנית אלול של מדרשת עין פרת.
כמו כן, בוגרי הישיבה ממשיכים להתכנס בישיבה לתפילות יום כיפור גם שנים לאחר סגירתה.

אופי הלימוד בישיבה

הישיבה שילבה לימודים ישיבתיים קלאסיים עם לימוד חדשני מעולם המחקר האקדמי. היא ראתה חשיבות בהתמודדות כנה עם שאלות שמציב העולם הפוסט-מודרני, והציבה כאידיאל את דמות האדם הדתי המודרני, הרואה עצמו בין היתר כחלק מהחברה הכללית ושואף להשפיע הן בעולם התורה והן בשאר תחומי החיים. 
גישתה הכללית של הישיבה דמתה במידת מה לישיבת הר עציון, ממנה אף הגיעו כמה מן הר"מים המכהנים בה. זאת אף שפתיחותה של הישיבה למחקר התלמוד האקדמי (כגון חקר נוסח) גדולה מזו של הר עציון.
מבחינה פוליטית נחשבת הישיבה למתונה, ובקרב הרבנים והתלמידים התקימו זה בצד זה דעות מגוונות. בין היתר, חתמו רבני הישיבה על העצומה של תנועת 'יום פקודה', הקוראת להתנגד לכל סוג של סרבנות פוליטית. 
בישיבה פעל גם מכון שילובים אשר פרסם פרסומים תורניים, הבולט שבהם הוא 'איש ואישה' של הרב אלישיב קנוהל, העוסק בהכנת חתנים וכלות לחיי הנישואין, אשר מכר כעשרת אלפים עותקים. בנוסף פרסם המכון 'הסכם קדם נישואין', הבא למנוע תופעות של עגינות, סרבנות גט, ועוד. 
הישיבה הוציאה כתב עת בשם משלב, בו לצד המאמרים, הופיעו לעיתים גם קטעי שירה וסיפורת של ר"מים ותלמידים בישיבה. 
בשיתוף עם ישיבת מעלה גלבוע פותח בשנת תשס"א נוסח סליחות משולב לאשכנזים ובני עדות המזרח. כיום נעשה בו שימוש גם במספר מוסדות חינוך נוספים ברחבי הארץ.

מסלול ה'שילוב'

מסלול ישיבות הקיבוץ הדתי, ה"שילוב", הוא ייחודי בעולם הישיבות, ומשלב שרות צבאי מלא של 3 שנים (בניגוד לישיבות ההסדר והישיבות הגבוהות, בהן משרתים שירות חלקי). מסלול זה מבטא את ראיית השירות הצבאי כהכרח לצד הרצון לא להיבדל מכלל ישראל, ולכן גם משרתים התלמידים ביחידות מעורבות של דתיים וחילונים כאחד ולא במחלקות נפרדות.
תוכנית ה'שילוב' משלבת את השירות הצבאי עם לימוד של שנתיים בישיבה: שנה לפני השרות: שילוב צעיר (מקביל לשיעור א' בישיבות ההסדר), ושנה באמצע השרות: שילוב בוגר (מקביל לשיעור ג'). 
לאחר סיום השירות הצבאי חוזרים המעוניינים לתוכנית המשך בישיבה הכוללת הסמכה לרבנות, לימוד הוראה במכללת הרצוג שבאלון שבות וכו'.
בנוסף לכך התקיימה בישיבה תוכנית לתלמיד חו"ל (תוכנית עול"ם), במסגרתה חלק מהתלמידים התגייסו לצה"ל ועלו לארץ.
יצחק רפאל

קורות חייו

נולד בסאסוב אשר בגליציה, לשמואל-צבי ואסתר ורפל. היה חבר תנועת תורה ועבודה הפועל המזרחי, ממייסדי בני עקיבא בפולין וכן ראש מחלקת ”ההכשרה” של ”החלוץ-המזרחי” בפולין.
עלה לארץ ישראל ב-1935, נישא לסופרת גאולה בת-יהודה (בת הרב יהודה לייב פישמן מימון).
למד באוניברסיטה העברית בחוגים למקצועות היהדות והיסטוריה כללית וקיבל תואר במאי 1940. היה פעיל ב"הגנה", שימש כמורה בבית-הספר "מעלה" בירושלים, מנהל "מוסד הרב קוק" אשר ייסד חותנו ועורך כתב העת שלו, סיני, ממותו של הרב מימון ב-1962 ועד מותו שלו ב-1999. מנהל "המחלקה למלאכה ולמסחר זעיר" בסוכנות היהודית, סיים לימודי תואר שני במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1942 היה נציג הפועל המזרחי בהנהלת "מגבית ההתגייסות", והחל בשנת 1944 היה חבר "הוועד הלאומי".
בתקופת מלחמת העצמאות כיהן הן כחבר "ועדת המוסדות לענייני ירושלים", הן כמנהל "המשרד לנפגעי המלחמה" והן כחבר הנהלת הסוכנות היהודית וראש מחלקת העלייה, תפקיד אותו מילא עד 1953.
כיהן ברציפות בכנסת מהכנסת השנייה - 30 ביולי 1951 ועד הכנסת השמינית 17 במאי 1977. במשך כל תקופת כהונתו היה חבר בוועדת החוץ והביטחון, בכנסת השלישית והשמינית שימש יו"ר ועדת החוקה חוק ומשפט.
היה סגן שר-הבריאות (1961–1965), תקופה בה התחוללה פרשת תל גיבורים. סערה ציבורית שהתחוללה בעקבות הפרשה הביאה את ראש הממשלה למנות, ב-25 באוקטובר 1964, ועדת חקירה בראשות שופט בית המשפט המחוזי משה גולן. בדו"ח שהגישה הוועדה נקבע שנמצא דופי בהתנהגותו רפאל, ובעקבות זאת התפטר רפאל מתפקידו כסגן שר הבריאות. לאחר שהופעל עליו לחץ ציבורי ויתר רפאל על חסינותו כחבר הכנסת, והוגש נגדו כתב אישום בחשד שלקח שוחד בדמות תרומות למוסד הרב קוק, שבראשו עמד. הוא זוכה, משום שהעד המרכזי יהודה שפיגל, שהורשע לפניו, סירב להעיד נגדו.
רפאל כיהן כשר-הדתות בשנים 1974–1976 בממשלתו של יצחק רבין, הוא פוטר על ידי רבין בדצמבר 1976 במסגרת התרגיל המבריק. טרם מונה לשר, פנה יהודה שפיגל אל גולדה וביקש שלא ימונה רפאל לשר בגלל פרשת תל גיבורים, אך בקשתו של שפיגל לא סיכלה את המינוי. 
בשנים 1957-1956 עשה עבודת מחקר באוניברסיטת לונדון וב-Jew's College. קיבל תואר דוקטור בספרות מבית המדרש לרבנים באמריקה בניו יורק בהדרכתו של הרב פרופסור שאול ליברמן. על עבודת הדוקטורט בנושא "ספר המנהיג" לרבי אברהם הירחי זכה בפרס ביאליק לחוכמת ישראל. בשנת תשמ"ו זכה בפרס הרב קוק לספרות תורנית.
בנוסף, שימש כחבר הנהלת המפד"ל וחבר "המרכז העולמי של המזרחי - הפועל המזרחי", יו"ר הנהלת "מוסד הרב קוק" ו"יד הרב מימון".  
רפאל הגיש נגד העיתונאית סילבי קשת קובלנה פלילית לפי חוק לשון הרע, משום שטענה שביקר במועדונים מפוקפקים וכי יש לו קשרים עם אנשי העולם התחתון. קשת הגישה נגדו תביעה אזרחית, על שטען כי בכתבתה "הגדישה את הסאה, גם לפי דרכה, במידת השקרים ובהיקף העלבונות". השניים התפשרו מחוץ לבית המשפט והבהירו כי לא התכוונו לפגוע זה בזה. קשת הצהירה כי לא היה יסוד לדברים ולמשמעויות שפורסמו בכתבתה.
בנו היחיד (שנפטר עוד בחייו של רפאל) היה הרב שילה רפאל, חבר בית הדין הרבני בירושלים, ורב שכונת קריית משה בירושלים.
בית הכנסת שימלאו סילבאניי

היסטוריה

בית הכנסת הוקם בשנת 1876 על ידי יהודי העיר.
למשך שזמן מה שימש גם קהילות שכנות כמו גיורטלקו שימלאולוי, נושפלאו ואחרות.
בימי מלחמת העולם השנייה, העיר סופחה בחזרה להונגריה לפי תכתיב וינה משנת 1940.
בעקבות הכיבוש ללא התנגדות של הונגריה על ידי בת בריתה, גרמניה (מרץ 1944), שכפתה על העוצר מיקלוש הורטי את הממשלה הפרו-נאצית הקיצונית בראשות הגנרל דמה סטויאי שואת היהודים בהונגריה ובשטחים שהסתפחו אליה נכנסה לשלב מזורז של "הפתרון הסופי". 
בחודשים מאי ויוני 1944 היהודים באזור שימלאו אולצו לעזוב את בתיהם והובלו בכוח לגטו צ'היי, ומשם הועלו על קרונות להובלת בקר עד לאושוויץ-בירקנאו. שם נרצחו 160,000 יהודי צפון טרנסילבניה. ניצלו יהודים ספורים וששבו לאזור הולדתם. המשפחה היהודית האחרונה היגרה מכאן באמצע שנות ה-1960 בימי השלטון הקומוניסטי. בעקבות הגירת היהודים האחרונים בית הכנסת הפסיק להיות פעיל, ננטש ומצב תחזוקתו התחיל להידרדר.

הבניין

בית הכנסת נבנה כבניין גדול בעל סגנון נאו-רומנסקי. יש לה מפרצים (טראביאות) אחידים
מוגדרים על ידי פילסטרים. נראים גם כמה סימנים של סגנון "התחייה המורית" כגון צורת תלתן בקצה העליון של החלונות והכיפות הקטנות על הצריחונים הצדדיים בחזית הבניין.
הגג הוא דו שיפועי עם טימפנון משולש בחזית שעל קצהו סמל לוחות הברית.

השיפוץ והקמת המוזיאון

איגוד הזיכרון "הבראיקה" של יהודי נושפלאו בחו"ל וקרן המורשת האדריכלית היהודית באמריקה  קיבלו את בית הכנסת לניהולם מפדרציית הקהילות היהודיות של רומניה. עבודות השיפוץ התחילו בשנת 2004 על ידי החלפת הגג וחיזוק הבניין. הן נגעו בעיקר למעטפה החיצונית. לא שוחזרו חזיתות הבניין בדיוק כפי שהיו אלא רק פושטו ונצבעו מחדש. ומשום כך הבניין איבד מחנו. יוזמי המיזם מתכוונים לשפץ בעתיד גם את פנים בית הכנסת. ב-11 בספטמבר 2005 נחנך במקום המוזיאון לזכר שואת יהודי צפון טרנסילבניה. כעת המוזיאון משמש כמרכז חינוך ונערכים בו סיורים מודרכים, במיוחד לתלמידים ולסטודנטים. באביב 2008 נחנך במוזיאון מרכז רב-תרבותי להוראת וחקר השואה.
תסמונת ויליאמס

מאפיינים

ללוקים בתסמונת ישנה בדרך כלל צורת פנים ייחודית המאופיינת בשפתיים בולטות, פה רחב, אף קטן וסולד, עפעפיים בולטים ולסת בולטת. מאפיינים גופניים נוספים הם גובה נמוך, כתפיים צרות ושמוטות, ברכיים כפופות, היפוטוניה וגמישות יתר של המפרקים. רובם סובלים גם מקשיי אכילה, הקאות, הרטבה, בעיות שינה, יתר לחץ דם, הפרעות בכליה, רמות גבוהות של סידן בדם (בעיקר בינקות), בעיות שיניים, קשיי ראייה מקרוב, פזילה ולכ-80% מן הלוקים בתסמונת קיים ליקוי בלב המחייב התערבות.
לעיתים הם סובלים גם מקול צרוד והתפתחותם המינית היא בדרך כלל מוקדמת. ללוקים בתסמונת יש בדרך כלל רעד קל, הגורם לבעיות בהתפתחות המוטורית, הן במוטוריקה עדינה והן במוטוריקה גסה. משום כך, הם מתקשים במיומנויות גרפיות, רובם מתחילים ללכת בגיל יחסית מאוחר, והליכתם מגושמת.

מאפיינים מנטליים

תסמונת ויליאמס גורמת לילדים עיכוב גם בהתפתחות המנטלית, ולליקויי למידה קשים. הסובלים מתסמונת ויליאמס הם בעלי לקות שכלית בחומרה זו או אחרת ומתפקדים ברמת IQ שבין 90-40. רוב הלוקים בתסמונת נוטים להיפראקטיביות, והם סובלים מאי שקט ומקשיי ריכוז לאורך זמן, והם מרבים לקום ולהסתובב. כל גירוי קולי עלול להסיח את דעתם בקלות, והם פוחדים מרעשים לא שגרתיים. כמו כן, מופיעים אצלם קשיים בתפיסת מרחב ובזיכרון החזותי, והם מתקשים לזהות מושגי יסוד כצבע, גודל וצורה.
מאפיין בולט הוא שפה עשירה שאינה משקפת את יכולתם הנמוכה, אולם מתפתחת בשלב מאוחר יחסית. הם לומדים תבניות מילוליות ומשתמשים בהם בדרך כלל בהקשרים חברתיים נכונים ולעיתים יוצרים רושם כבעלי יכולת הגבוהה מיכולתם האמיתית. זאת נוסף על כישרון מוזיקלי מפותח שמופיע אצל חלק מהלוקים בתסמונת. גירויים שמיעתיים התואמים את התכנים של הלימוד החזותי, מקובלים כמסייעים לילדי התסמונת בלמידה. 
אחד המאפיינים של התסמונת הוא התנהגות חברתית ועניין גבוה במערכות יחסים ובאנשים. הם מזהים טוב מצבים רגשיים של אנשים אחרים, אמפתיים לזולת ונוטים לשתף אחרים בחוויותיהם ולתאר באופן דרמטי את רגשותיהם. על אף יכולות אלה, רבים מהלוקים בתסמונת מרגישים בודדים ומתקשים ליצור קשרים בין-אישיים עמוקים ומתמשכים. בהקשר זה אחד מהמאפיינים של התסמונת היא חברותיות יתר המתבטאת בפנייה לזרים, חוסר עכבות ביצירת קשרים ורצון עז לרצות אחרים, אשר גורמים להם להיות בסיכון כקורבנות המנוצלים מינית.

צורת ההורשה

הופעתה של תסמונת ויליאמס זהה בזכרים ובנקבות. במרבית המקרים שני ההורים של הלוקה בתסמונת ויתר בני משפחתו בריאים, רק במקרים נדירים הילד ירש את התסמונת מאחד ההורים שלוקה בה. התסמונת אינה נגרמת על ידי נטילת תרופות בזמן ההיריון או בגלל סיבוכים במהלכו. תסמונת ויליאמס נגרמת בשל חסר מקטע קטן מאוד של אזור WBSCR בכרומוזום 7. החסר הוא לרוב בגודל של כמיליון וחצי בסיסים ומכיל 28 גנים. המחיקה מתרחשת עקב הארכיטקטורה הייחודית של האזור שתחום על ידי צברים הומולוגיים של גנים ופסאודוגנים המאורגנים כ-low copy repeat blocks הנקראים דופליקונים. סידור זה מעלה את הסיכוי לשכפול לא נכון של האזור במהלך המיוזה ולמחיקת האזור במהלך השחלוף. אחד מהגנים שחסרים בבעלי התסמונת הוא הגן לאלסטין. החסר באלסטין תורם, קרוב לוודאי, למספר מאפיינים של התסמונת בהם היצרות כלי הדם, תווי הפנים הייחודיים, שרירים רפויים והבעיות האורתופדיות.
מחקר שפורסם באפריל 2019, מצביע על קשר בין תסמונת ויליאמס לפגיעה במיאלין, חומר העוטף את  תאי העצב,  בדומה לתהליך הקורה בטרשת נפוצה.
IEEE 802.1AE

802.1AE הוא תקן של IEEE שמגדיר את פרוטוקול האבטחה Media Access Control Security (ראשי תיבות: MACsec)  הנועד לתת הגנה לחבילות Ethernet.

רקע

IEEE 802.1AE התפרסם לראשונה ב-2006 עם הרחבות שהתווספו במשך השנים וגרסתו האחרונה פורסמה ב-2013. 
בשונה מפרוטוקול IPSec הנועד לחבילות IP בשכבת הרשת, MACsec נועד לחבילות Ethernet בשכבת הקו.
בדומה ל-IPSec, הפרוטוקול נועד למנוע ניצול של חולשות הפרוטוקול על ידי הצפנת תוכן החבילה. ההתקפה העיקרית שאותה הפרוטוקול מונע הוא רחרוח חבילות אך גם מונע גניבת זהות והתקפת שליחה מחדש (Replay Attack). התקפות אלה יכולות להיות מושגות על ידי טכניקות כגון האזנת סתר, התקפת אדם באמצע או "התחזות" כתובת MAC.

אופן פעולה

כאשר צד שולח רוצה לשלוח חבילות MACsec, הוא צריך ליידע את הצד המקבל על המפתח (KAY) בשביל לפענח את החבילות שנשלחו (במקרה של מפתח סימטרי מדובר באותו מפתח שמשמש להצפנה, אבל MACsec לא מוגבל להצפנה סימטרית ולכן יכול לשלוח גם מפתח ציבורי). משתמש יכול לקבוע את המפתח באופן ידני בצד המקבל או לשלוח אותו בעזרת פרוטוקולים המיועדים להחלפת מפתחות. המפתח נשלח יחד עם ה-SCI וה-AN התואמים. בשלב זה יכול הצד השולח לשלוח חבילות.
שולח אחר יכול לשלוח חבילות עם SCI ו-AN ייחודיים עבורו לאותו צד מקבל. הצד המקבל יידע לפענח את החבילה עם המפתח המתאים על ידי שדות אלו.
מטעמי אבטחה, יש מספר מוגבל של חבילות שיכולות להישלח עם מפתח זהה. לכן כאשר ה-PN מגיע לסף מסוים המסמן התקרבות להגבלה זאת, ה-SC צריך להתחיל ליצור SA ו-KAY חדשים וליידע את הצד המקבל עליהם. כך, הצד השולח יכול לשלוח חבילות בלי לשנות SC. למעשה, המטרה של התת-ערוץ היא להתמודד על החלפת המפתחות כך שכל שולח יוכל להישאר עם SCI קבוע.
מועצה אזורית חבל יבנה

היסטוריה

בתחילת מלחמת העצמאות התבססו במקום יחידות של פאוזי קאוקג'י, והאזור נכבש על ידי צה"ל לאחר שהצבא המצרי נבלם דרומה בגשר עד הלום.
לאחר המלחמה נפתח האזור להתיישבות, ויישובים רבים ביקשו לחבור לקבוצת יבנה שהייתה חלוצה באזור.
המועצה הוקמה באוגוסט 1950 ואיגדה אז את ארבעת היישובים: קבוצת יבנה, בן זכאי, בני דרום, ניר גלים ואת כפר הנוער הדתי "גבעת וושינגטון", וישיבת ההסדר "כרם ביבנה" שהייתה בתכנון. שטח המועצה היה כ-31,000 דונם, מתוכם כ-25,000 דונם שיועדו לעיבוד חקלאי. עם מתן הזיכיון לחברת אשדוד להקמת העיר, הוקצו שטחים מהמועצה האזורית לחברה, אולם הם לא הוכללו בשלב הראשון בשטח העיר. בהמשך, בשנת 1968, הורחב שטחה המוניציפלי של העיר אשדוד והועברו אליו 6000 דונם ממועצה אזורית חבל יבנה.
כילדריק הראשון

ביוגרפיה

כילדריק ירש את כיסאו מאביו מרובך הראשון, שעל שמו קרויה השושלת המרובינגית, וישב עם לוחמיו בעיר בירתו טורנה על קרקע שאותה ירש כתוצאה של הסכם פוידרטוס בין הפרנקים הסאלים לבין הרומאים. כמו ראשי שבטים רבים אחרים, כילדריק שיתף פעולה עם הרומאים בהגנה על האימפריה הרומית.
בערך ב-463 הוא שיתף פעולה עם הגנרל הרומאי אגידיוס, ששנתיים קודם לכן הכריז על עצמו כקיסר ממלכת סואסון. הם הביסו באורליאן את הויזיגותים שקיוו להרחיב את שלטונם לאורך הנהר לואר. כילדריק ואנשיו גירשו את הבורגונדים מן העיר ליון והתאחדו עם כוחותיו של אגידיוס בעיר ארל. ב-464 נרצח אגידיוס, ופאול מאנז'ה, שהיה בן לוויתו, תפס את מקומו. כילדריק בא לעזרתו של פאול מאנז'ה ולחם נגד הוויזיגותים בראש כוחות משולבים פרנקים וגאלו-רומים.
ב- 469 אודואקר מלך איטליה הגיע לאנז'ה ובעזרתם של הסקסונים לחם שם נגד כילדריק הראשון. פאול מאנז'ה נהרג בקרב זה, אך כילדריק הצליח להשתלט על אנז'ה, ולאחר מכן דלק בעקבותיהם של הסקסונים והצליח להביסם באיים שלחוף האוקיינוס האטלנטי מול שפך הלואר. בהתאם להיסטוריון גרגוריוס מטור מאוחר יותר אודואקר כרת ברית עם כילדריק הראשון במטרה לעצור את שבט האלמאנים שאיים לפלוש לאיטליה.
על פי אותו מקור, כילדריק הראשון עורר את זעמם של הפרנקים אחרי שחילל את כבודן של נשותיהם, והם גירשו אותו מטורנה. הוא התגורר בתורינגיה במשך שמונה שנים בחצרו של המלך באסין והצליח לפתות גם את המלכה באסינה. אחרי שעבדו הנאמן של כילדריק שלח לו פיסת זהב והודיע לו כי הפרנקים קוראים לו לשוב לטורנה, הוא שב לשם בחברתה של באסינה שהפכה לאשתו. מנישואים אלה נולד כלוביס (לימים כלוביס הראשון).
ב-27 במאי 1653 התגלה קברו של כילדריק הראשון בעת שנעשו תיקונים בכנסיית סנט-בריס בטורנה. נמצאו שם מטבעות זהב וחפצים יקרי ערך רבים עשויים זהב ואבני חן, ובהם טבעת עם הכתובת "של המלך כילדריק". נמצאו גם כ-300 דבורים עשויות זהב. אוצר זה הועבר תחילה לרשותו של בית הבסבורג בווינה, ואחרי כן נשלח כמתנה ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת שלא גילה בו עניין רב ושם אותו בספרייה המלכותית.
בתקופת המהפכה הצרפתית הספרייה המלכותית הפכה לספרייה הלאומית. נפוליאון בונפרטה התרשם מאוד מן הדבורים של כילדריק והכריז עליהן כסמלי גבורה של האימפריה הצרפתית במקום הפלר דה ליס של השושלת הקאפטינגית. בלילה שבין 5 ו-6 בנובמבר 1831 נגנבו מן הספרייה הלאומית בפריז כ-80 ק"ג של חפצים יקרי ערך ובהם האוצר של כילדריק. כמה מחפצים אלה התגלו מאוחר יותר ובהם שתיים מן הדבורים של כילדריק.
ולודרום דה ונסן

היסטוריה

האצטדיון נבנה כוולודרום בשנת 1894 והפך להיות האצטדיון האולימפי של אולימפיאדת פריז בשנת 1900. בעת האולימפיאדה הכיל האצטדיון 30,000 מקומות. תחרויות הריצה לא נערכו באצטדיון אלא במשטח המרוצים של מועדון המרוצים של צרפת. באצטדיון נערכו תחרויות הרכיבה על אופניים, משחקי הקריקט והרגבי, ומשחקי הכדורגל וכן תחרויות האטלטיקה.
באצטדיון נעשה שימוש בשנית לתחרויות הרכיבה האולמפיות באולימפיאדת פריז בשנת 1924 וכן למשחקי הכדורגל.
בין השנים 1968 ו-1974 שימש האצטדיון כנקודת הסיום עבור הטור דה פרנס.
ב-1987 הוסב שם הוולודרום לשמו הנוכחי, ונקרא על שם רוכב האופניים הצרפתי, ז'אק אנקטיל, שמת באותה שנה.
כיום האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל ורוגבי.
פאוור ריינג'רס זיאו

העלילה

לאחר שהפאוור ריינג'רס מאבדים את כוחותיהם לנצח, ריטה וזד חוגגים את ניצחונם עד שלפתע מגיעים אויבים חדשים וחזקים יותר מהם "אימפריית המכונות". בעקבות כך הפאוור ריינג'רס משנים את צורתם לחזקים יותר וטניה מחליפה את עיישה כריינג'רית הצהובה. טומי משנה את צבעו מלבן לאדום, אדם משנה את צבעו משחור לירוק, רוקי משנה את צבעו מאדום לכחול והבנות נשארות עם אותו הצבע. בילי פורש מצוות הפאוור ריינג'רס והופך לעוזרו של "אלפא 5" במרכז הבקרה. ג'ייסון הפאוור ריינג'ר האדום בעונה הראשונה חוזר לחבורה כריינג'ר המוזהב.
בעונה זו לכל רינג'ר צורה משלו, כגון: לאדום יש כוכב, לצהובה יש שתי אליפסות צרות, לורודה יש אליפסה אחת גדולה ועבה, לירוק יש מלבן, לכחול יש משולש ולמוזהב יש שלוש אליפסות צרות מחוברות.
מסת הזהב

מסת הזהב (בערבית: الرسالة الذهبية) היא מסה בתחום הרפואה, שעוסקת בבריאות ותרופות, שמיוחסת לעלי א-רידא (765–818), האימאם השמיני של השיעים. הוא כתב את המסה הזו בהתאם לבקשתו שלהחליף באותה תקופה, אל-מאמון. מסה זו נחשבת בספרות האסלמית כעבודה החשובה ביותר במדע הרפואה, והיא זכתה בכינוי "מסת הזהב", כי על פי הוראתו של אל-מאמון היא נכתבה בדיו זהב.
המסה נכתבה על ידי עלי א-רידא, שהיה הצאצא השביעי של הנביא מוחמד והשמיני מקרב שנים-עשר האימאמים.
הארמון של אל-מאמון היה מרכז למחקרים פילוסופיים ומדעיים, שבו נערכו סמינרים מדעיים. באחד הסמינרים ניהלו המשתתפים דיון על גוף האדם וסוגים שונים של מזונות. עלי א-רידא שתק בסמינר, ואז ביקש ממנו אל-אמון, להפגין את הידע שלו בתחום הפיזיולוגיה והתזונה. א-רידא השיב שיש לו ידע וניסיון בתחום. זמן מה לאחר מכן ביקש ממנו אל-אמון לכתוב מסה על הגוף והבריאות, ובהמשך לבקשתו, הוא חיבר "מסת הזהב". 
המסה של עלי א-רידא כוללת תחומים מדעיים מגוונים ובהם, אנטומיה, פיזיולוגיה, כימיה ופתולוגיה, בתקפה זה מדע הרפואה עדיין פרימיטיבי.
החזית העממית לשחרור אריתריאה

החזית העממית לשחרור אריתריאה מוכרת באריתריאה ובאתיופיה בשם שעביה (החזית העממית בערבית) או הגחא (בתיגרינית: ህዝባዊ ግንባር, ህግ, הזבווי גנבר חארנת אריתריאה) היה ארגון שנלחם לעצמאות אריתריאה מאתיופיה במהלך מלחמת העצמאות האריתראית ומלחמת האזרחים האתיופית.

היסטוריה

השעביה שבה כ-30% מהלוחמים היו נשים נוצרה ב-1970 כארגון שמאל שהתפצל מארגון הג'אבחה. הכינוס הראשון של הארגון החדש התקיים בינואר 1977 ושם נקבעו באופן רשמי המטרות של הארגון. במהלך הכינוס הארגון אימץ תוכנית ליברלית, בה נקבעו זכויות האישה ועידוד חינוך על מנת להוריד את הבורות בקרב האוכלוסייה, בכינוס זה נקבע שהארגון מכיר רק בגבולות מתקופת הקולוניאליזם האיטלקי. בעקבות הפיצול, השעביה והג'אבחה עלו בדרגת העימותים מעימות אידאולוגי לעימות צבאי במשך מלחמות האזרחים האריתראיות, במקביל למלחמה כנגד אתיופיה. בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 הסכסוכים הסתיימו כאשר השעביה הצליח כמעט להשמיד את הג'אבחה וראשיו נמלטו לסודאן השכנה ובכך השעביה היה הארגון העיקרי בלוחמה כנגד אתיופיה עד שהשלים עם הארגון המתחרה בכינוס השני של הארגון ב-1986.
במשך המלחמה כנגד אתיופיה הארגון הצליח לתפוס חיילים אתיופים רבים בשבי. הארגון לא התעלל בשבויים אך גם לא דאג להם. במהלך המאבק הארוך שלו הארגון ייצר בתי חולים תת-קרקעיים ששם ייצרו גם תרופות ללוחמים. בכינוס השני של הארגון שהיה תחת סימן איחוד בין השעביה והג'אבחה הוסכם שלשני הארגונים תהיה הנהגה מרכזית אחת. ב-1988 הארגון המשותף החל במתקפה נרחבת כנגד הצבא האתיופי והצליח להשתלט על צפון אריתריאה, שני הארגונים הצליחו לכבוש את כל אריתריאה ב-24 במאי 1991. לאחר כיבוש אריתריאה הארגון שנה את שמו לחזית העממית לדמוקרטיה וצדק והיא המפלגה הפוליטית היחידה באריתריאה.
מעצור אוויר

מעצורי אוויר (באנגלית: Air brakes) בתעופה הם סוג של משטחי שליטה המשמשים מטוסים לצורך הפחתת מהירות בעת נחיתה.
מעצורי אוויר שונים מספוילרים בכך שמעצורי אוויר מיועדים להגדיל את כוח הגרר תוך יצירת שינוי מועט בכוח העילוי בעוד שספוילרים מפחיתים את כוח העילוי של הכנף בצורה משמעותית על ידי יצירת הזדקרות בצורה מבוקרת. היתרון של מעצורי האוויר על פני הספויילרים הוא בכך שבמקרים רבים הם מגדילים את קצב ההנמכה ללא פגיעה משמעותית במהירות המטוס.
לרוב, המאפיינים של מעצורי האוויר והספוילרים דומים ופעילותם משולבת. רוב מטוסי הנוסעים המודרניים מצוידים במעצורי אוויר וספוילרים משולבים. השימוש בספוילרים בעת נחיתה מפחית את כוח העילוי של המטוס בצורה דרמטית ובכך מעביר את משקל המטוס מהכנפיים לכני הנחיתה מה שמאפשר לבלמים המכניים בגלגלים לבלום בצורה יעילה יותר עם סיכוי נמוך יותר להחליק על המסלול. בנוסף, צורתם של הספוילרים בעת פתיחתם יוצרת כוח גרר ומסייעת לאפקט הבלימה. היפוך דחף המנועים מסייע גם הוא להפחתת מהירות המטוס לאחר הנחיתה.
מטוס התקיפה הימי הבריטי, בלקבורן בוקניר, שתוכנן בשנות ה־50 מצויד במעצור אוויר בצורת חרוט בחלקו האחורי של גוף המטוס אשר מתפצל בעת פתיחתו לשני חלקים הנפתחים לצדדים בצורה הידראולית. בנוסף זה עוזר לקצר את אורכו של המטוס בעת חניה על נושאת מטוסים.
למטוס הקרב הרוסי סוחוי־30 יש מעצור אוויר ממש מאחורי תא הטייס.

משטחי שליטה מתפצלים

ישנן מאזנות (מכונה באנגלית: Deceleron) אשר מתפקדות בצורה רגילה בזמן טיסה אך הן יכולות להתפצל לשני חלקים כך שהחלק העליון עולה למעלה והחלק התחתון יורד למטה לצורך בלימה. טכניקה זו יושמה לראשונה ב־F-89 סקורפיון ושימשה מאז במספר מטוסים כמו ה־B-2 ספיריט.
מעבורת החלל משתמשת במערכת דומה. הגה הכיוון המתפצל בעת נחיתה משמש כמעצור אוויר, כפי שניתן לראות בתמונה המצורפת. המכונית בוגאטי ויירון משתמשת במעצור אוויר בצורת ספוילר נפתח בחלקה האחורי.
דון סטארק

ביוגרפיה

סטארק נולד בניו יורק שבארצות הברית. הוריו הם נייט סטארק, בורסקאי ומנהל חנות ממוצא איטלקי, והארייט, עקרת בית יהודייה ממוצא גרמני. לו אח אחד, פרנק, ושתי אחיות, אניטה וברברה. סטארק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קליבלנד שבקליפורניה בשנת 1972. בזמן ששהה שם, בנוסף להיותו שחקן פוטבול, נבחר למספר תפקידים ראשיים בתאטרונים המקומיים של לוס אנג'לס. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי במחזה של שייקספיר, אותלו, שזיכה אותו בפרסים מקומיים.

משחק

לסטארק יש רקע עשיר בריקודים, פיתוח גוף וכן ידע עשיר באמנות לחימה. ככל הנראה, תפקידו הגדול ביותר של סטארק הוא בוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70". בנוסף, גילם מספר תפקידים קטנים בסדרות כגון "תרגיע", "הבולשת", וכן שיחק בסרטים "מסע בין כוכבים 8: המפגש" ו"קפה סוסייטי". בנוסף השתתף בפרק של הסדרה "CSI". בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" השתתף כאחד החוטפים של קתרין, ששמרו אותה בסנטרל פארק, היכן שוינס (החיה) מצא אותה וטיפל בה.
בשנת 2013 החל לגלם את אוסקר בסדרת הדרמה "על המגרש" ברשת VH1 למשך שלוש עונות, בכיכובו של דין קיין. בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "אור בטוח" את דמותו של ג'ק קמפבל, לצד אוון פיטרס.

הפקות

סטארק הפיק מספר סדרות טלוויזיה קטנות. אולם, הוא השתתף כמפיק שותף של הסדרה "חברים" בין השנים 1998–2000.

חיים אישיים

סטארק מאמן את נבחרת הכדור בסיס שבה משחקת בתו.
הוא נישא לג'ולי סטארק ולשניים שתי בנות. לאחר מספר שנים התגרשו.