טיול לא מהעולם הזה

עלילה

בלילה אחד, וולאס וגרומיט יושבים נינוחים בחדר האורחים בביתם, וחושבים לאן ייסעו בחופשתם הקרובה. וולאס קם להכין תה עם קרקרים וגבינה, אך הוא מגלה שנגמרה הגבינה בביתם. וולאס מציע שייסעו למקום כלשהו שבו ישנה הרבה גבינה. לאחר שהם שוקלים יעדים שונים (לרבות לנקשייר, צ'דר, ונסליידייל ופילדלפיה), הם מחליטים לבסוף לנסוע לירח, מאחר שלדברי וולאס, "כולם יודעים שהירח עשוי מגבינה". השניים בונים חללית ייעודית במרתפם, שאותה הם מעצבים מבפנים כסלון, מציידים בכיסאות ובתמונות ותולים על קירותיה טפטים. לבסוף הם מוכנים ומזומנים לצאת למסעם, ווולאס מצית את החבל בתחתית החללית, באזור המנועים, כדי להתחיל את השיגור. כאשר נותרה רק דקה עד לשיגור, מגלה וולאס כי הוא שכח להצטייד בקרקרים. הוא ממהר לצאת מהחללית ולהגיע למטבח, שם הוא מעמיס עליו קופסאות קרקרים, ומספיק לעלות חזרה לחללית שניות בודדות לפני תהליך השריפה במנוע. גם כאשר המנוע פועל, החללית אינה משתגרת (העכברושים במרתף צופים מהצד בתהליך השיגור, וכאשר בוערת האש מתוך המנוע הם לובשים משקפי שמש מסוגים שונים). גרומיט מבין שהוא שכח לשחרר את בלם היד, וכך הוא עושה, והחללית ממריאה אל על.
בהגיעם לירח, שמתברר כי הוא אכן עשוי מגבינה, עורכים וולאס וגרומיט פיקניק. הם טועמים את הגבינה הירחית, ומנסים לאבחן באיזה מין סוג של גבינה מדובר, אך הם מגיעים למסקנה שגבינה זו אינה מזכירה אף גבינה שטעמו קודם לכן. הם מחליטים לבדוק את טעמה של הגבינה באזור אחר, ואז הם נתקלים במין מתקן אחסון ממוכן, שדומה מאוד לתנור, ושמו "הבשלן" ("the Cooker"). וולאס משלשל מטבע למכונה, אך שום דבר אינו קורה, ועל כן ממשיכים השניים בדרכם. כאשר הם עוזבים את המקום, המכונה פורשת מתוכה זרועות רובוטיים וקמה לחיים. הרובוט מזהה את אתר הפיקניק שהקימו וולאס וגרומיט; הוא מתרגז על הבלאגן שהותירו ומנקה ומפנה את הכלים המלוכלכים. כמו כן, הוא מדביק חזרה למקומה חתיכת סלע-גבינה שחתך קודם לכן וולאס ממקומה לצורך מאכל. אז הוא מגלה על שמיכת הפיקניק מגזין שעוסק בחופשות סקי, ומעלעל בו; בעקבות הקריאה במגזין, חולם הרובוט (חלומו מוצג בבועת מחשבה) על חופשת סקי בכדור הארץ. לאחר מכן מגלה הרובוט את החללית שבנו וולאס וגרומיט, והוא נפעם ממנה. הוא מנפיק דו"ח חניה ותולה אותו על החללית, ומזדעם על דליפת שמן שנובעת מספינת החלל.
זמן קצר לאחר מכן, מבחין הרובוט בוולאס. הוא כעוס על הפסולת שהשליך על הירח, על החללית שחונה באופן לא-חוקי והדולפת שמן, ועל שהוא אוכל באופן בלתי-מרוסן את הגבינה של הירח, ועל כן הוא מתקרב לוולאס מאחור ומתכוון לחבוט בראשו באלה. ברגע שבו מבחין גרומיט ברובוט המתקרב, שעומד כל רגע להנחית את האלה על ראשו של וולאס, נגמרת האנרגיה של הרובוט בבת-אחת, מאחר שתמה פעולתו הקצובה לפי זמן שנובעת מהכנסת מטבעות כסף, והוא נכבה. וולאס, שהיה קודם לכן אדיש לרובוט, מבחין בו כעת, מחליט לקחת את האלה כמזכרת לכדור הארץ ומשלשל מטבע נוסף לחור הייעודי בגופו של הרובוט, כאות תודה על האלה. כאשר וולאס וגרומיט עולים חזרה לחללית, מתעורר שוב הרובוט לחיים. הרובוט מבין שהחללית תוכל להביא אותו לכדור הארץ, שם יוכל להגשים את חלום הסקי שלו, והוא רודף אחרי וולאס וגרומיט, שמבחינים בו וחושבים שהוא כועס על שלקחו סל מלא בגבינת ירח, ועל כן הם מתארגנים להמראת חירום. הרובוט משתחל לפנים החללית, בעזרת סכין חותכת פח. הוא מגשש באפלה שבפנים החללית, ומדליק גפרור ליד מכל הדלק, ובכך גורם לפיצוץ. הוא מנסה לאחוז ולהיתפס בחללית, אך לבסוף הוא מאבד אחיזה, ונזרק לפני הירח עם שיגור החללית, ובשעת מעשה הוא מוציא ממקומן שתי רצועות מתכת שהיו מחוברות לחללית. תחילה הוא שבור מכך שלא הצליח להגיע לכדור הארץ, אך לאחר מכן הוא מבין שהוא יוכל להשתמש בשתי רצועות המתכת כזוג מגלשי סקי. הרובוט גולש להנאתו על גבעות הירח כגולש סקי, ומנופף לשלום לוולאס וגרומיט, שנמצאים בדרכם חזרה הביתה.

פרסים ומועמדויות

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הקצר המונפש הטוב ביותר, אך הוא לא זכה בפרס, והפסיד אותו ל-Creature Comforts, שהיה גם הוא סרט מבית היוצר של ניק פארק. עם זאת, זכה הסרט בפרס באפט"א לסרט המונפש הטוב ביותר, ובפרס השופטים בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים במינכן.