google/wiki40b huggingface dataset:
קרוסלה

קרוסלה (Carousel; בעברית סְחַרְחָרָה, סְחַרְחֵרָה וסְחַרְחֶרֶת) היא מתקן שעשועים המבוסס על סיבוב במישור האופקי. התאוצה הצנטריפטלית המוענקת לנמצאים בתוך הקרוסלה גורמת לתחושת עונג, בייחוד אצל ילדים, שאיבר שיווי המשקל שבאוזנם פועל כשורה. אחרת עלול השימוש בקרוסלה לגרום לבחילה.
קרוסלות קטנות, מאלו הנמצאות בגני שעשועים, מחולקות לשני חלקים - נייד ונייח. החלק הנייח הוא ציר הקרוסלה, המקובע לקרקע. חלק זה לרוב מוכתר בהגה, בגובה נגיש ליושבים בקרוסלה. החלק הנייד הוא גוף הקרוסלה, המחובר לציר ומסוגל להסתובב סביבו. כאשר היושבים בקרוסלה מפעילים כוח כדי לסובב את ההגה, הם בעצם מסובבים את גוף הקרוסלה סביב ההגה המקובע.
קרוסלות גדולות, מאלה הנמצאות בפארקי שעשועים, מונעות בחשמל. הן עשויות לכלול תאוצה בכיוונים נוספים: המושבים עשויים לעלות ולרדת, כמו בקרוסלת הסוסים. הקרוסלה כולה עשויה לשנות את מישור הסיבוב שלה.
ולדימיר קורטב

תולדות חייו

קורטב נולד למשפחת מהגרים מחבל בסרביה. ב-1907 למד היסטוריה וגאוגרפיה באוניברסיטת סופיה ובמקביל חבר לארגון המהפכני המקדוני, אשר שם לו למטרה לצרף את חבלי מקדוניה לממלכת בולגריה. במלחמת הבלקן הראשונה הצטרף למיליציות העממיות שנלחמו לצד הבולגרים נגד העות'מאנים במקדוניה ולחם בקרבות לכיבוש הערים בנסקו וסרס. במלחמת העולם הראשונה שירת כקצין בדרגת סגן באוגדת הרגלים הראשונה, השתתף בקרב טורטוקאיה ועוטר בעיטור העוז הבולגרי על חלקו בקרב.
בהמשך הועברה אוגדתו של קורטב לחזית המקדונית והשתתפה בקרב דוברו פולה במהלכו הובסו הבולגרים, עניין שהוביל להכרעת החזית לטובת מדינות ההסכמה ולבסוף לכניעת הממלכה. לאחר חוזה ניי, צומצם הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה, קורטב פרש מהצבא, התיישב בעיר קיוסטנדיל והועסק כמורה בבית ספר תיכון. במקביל, חזר קורטב לפעילות בארגון המקדוני המהפכני וב-1932 נבחר לחבר המזכירות הארצית של הארגון.
ב-19 במאי 1934 אירעה בבולגריה הפיכה צבאית, במסגרתה תפסו חברי הליגה הצבאית את השלטון. קורטב נעצר ונכלא, אך לאחר מספר חודשים שוחרר לביתו.

אחריתו

ב-9 בספטמבר 1944 נכבשה סופיה על ידי הצבא האדום ובמקביל התחוללה ברחבי הממלכה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית אשר בעקבותיה נאסרו אנשי צבא ופקידי ממשל. ולדימיר קורטב היה ברשימת העצורים, אך מצא מחבוא בדירות מסתור בקרב בני הקהילה היהודית. בשלהי ספטמבר הוא נידון למוות שלא בפניו. ב-8 ביוני 1945 ערך המשטר הבולגרי גל מעצרים נרחב בקרב חברי הארגון המהפכני המקדוני. קורטב נעצר, נורה למוות במקום ומקום קבורתו לא נודע. בעיר סופיה קיים רחוב הנושא את שמו של קורטב.

חסיד אומות העולם

לאחר מותו, הוצנע ונשכח חלקו של קורטב בסיפור הצלתם של יהודי בולגריה ובעוד שלושת חבריו למשלחת מקיוסטנדיל פטר מיכאלב, איוון מומצ'ילוב ואסן סויצ'מזוב זכו להכרה כחסידי אומות עולם, הוא לא זכה בעיטור. ב-3 במאי 2010, לאחר פנייה לארגון יד ושם בעניינו החליט הארגון להעניק לקורטב את עיטור חסיד אומות העולם. ב-28 ביוני 2010 הוענק העיטור בטקס חגיגי בנוכחות שר החוץ הבולגרי, לנכדו ונכדתו של קורטב.
פיטה טאופטופואה

קריירה

טאופטופואה נולד באוסטרליה, אך גדל בטונגה, והחל להתאמן בטאקוונדו בגיל 5. הוא נכשל בשני ניסיונותיו הראשונים להשתתף במשחקים האולימפיים, בתחרויות שנערכו לקראת אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ואולימפיאדת לונדון (2012).
גם דרכו לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא הייתה פשוטה. הוא סבל מפציעה שכללה שישה שברים ושלושה קרעים ברצועות, ובמשך שלושה חודשים היה מרותק לכיסא גלגלים.
לקראת המשחקים השתתף בטורניר הקדם-אולימפי של אוקיאניה, וניצח במפתיע בקרב הגמר את הניו זילנדי דאפיד סנדרס, שדורג במקום ה-15 בעולם. בעקבות ניצחונו, הבטיח את השתתפותו במשחקים, והיה ללוחם הטאקוונדו הראשון שמייצג את טונגה במשחקים האולימפיים. כדי לממן את הגעתו, נעזר במימון המונים. הוא נבחר לשאת את דגל ארצו בטקס הפתיחה, ומשך תשומת לב בהופעתו, כשלבש רק חצאית טאוואלה מסורתית, ופלג גופו העליון היה משוח בשמן.
במשחקים עצמם הובס בשמינית הגמר על ידי האיראני סג'ד מרדאני בתוצאה 16-1 והודח.
לקראת אולימפיאדת פיונגצ'אנג החל להתאמן בסקי למרחקים וב-20 בינואר 2018 דווח על הכללתו במשחקים. הוא נשא פעם נוספת את דגל המשלחת והופיע שוב כשפלג גופו העליון ערום למרות הטמפרטורה הנמוכה. בתחרות הסקי למרחקים סיים במקום ה-114 מתוך 118 מתחרים.
לטאופטופואה תואר בהנדסה, ונכון לשנת 2016 לומד לתואר שני בתחום. במקביל, הוא עובד כיועץ נוער, ומאז גיל 18 גם עסק בדוגמנות.
אנדי גולדוורת'י

חייו

בנו של פ' אלין גולדוורת'י (1929–2001), פרופסור למתמטיקה שימושית באוניברסיטת לידס. 
אנדי גולדוורת'י נולד בצ'שייר וגדל בלידס, במערב יורקשייר, בבית שנמצא בשולי החגורה הירוקה, אזור טבעי ולא בנוי. מגיל 13 הוא עבד בחווה, ואת העבודה החזרתית שבחווה הוא השווה לחזרתיות ולקצב שבמלאכת הפיסול.
גולדוורת'י למד אמנות במכללה לאמנות ברדפורד (1974–1975) ובטכניון של פרסטון בלנקשייר  (1975–1978) (כיום אוניברסיטת מרכז לנקשייר), שם קיבל תואר ראשון.
לאחר שעזב את המכללה, חי ביורקשייר, לנקשייר וקאמבריה. בשנת 1985, עבר לדמפרישייר  בסקוטלנד, ושנה מאוחר יותר לפנפוט. 
בשנת 1993 הוא קיבל תואר כבוד מאוניברסיטת ברדפורד וכיום הוא מרצה באוניברסיטת קורנל.
בשנת 2001 צולם סרט תיעודי אודות גולדוורת'י ועבודתו בשם "נהרות וגאות" (Rivers and Tides) בבימויו של תומאס ריידלשימר.

סגנון אמנותי

חומרי היצירה של גולדוורת'י הם חומרים מהטבע כמו פרחים, נטיפי קרח, עלים, בוץ, אצטרובלים, שלג, אבנים, ענפים, וקוצים והם מאופיינים בצבעוניותם וארעיותם. 
הוא צוטט באומרו: 
"אני חושב שזה אמיץ מאוד לעבוד עם פרחים ועלים ועלי כותרת אבל אני חייב. אני לא יכול לסנן את החומרים שאני עובד איתם. באחריותי לעבוד עם הטבע כמכלול." 
גולדוורת'י נחשב בדרך כלל כמייסד הטכניקה המודרנית של איזון סלעים (Rock balancing).
בעבודותיו הארעיות הוא מרבה להשתמש בידיו החשופות, שיניו וכלים מאולתרים, אולם עבור פסלים קבועים שלו הוא משתמש גם בכלים ממוכנים.
כמו "גג", "נהר אבן" ו"שביל באור ירח" (פטוורת', מערב סאסקס, 2002) ואת "אבני גיר" בדאונס דרום, ליד מערב דין, מערב סאסקס הוא השתמש גם במכונה.
הצילום ממלא תפקיד מכריע באמנות בשל ארעיותה. על פי גולדוורת'י "כל עבודה גדלה, נותרת, נרקבת - חלקים בלתי נפרד ממחזור החיים שלה שהתצלום מנציח ברגעי השיא, מסמן את הרגע שבו העבודה היא חיה בעוצמה מרבית."
גולדוורת'י יצר עבודה בשם "Drawn Stone" בהזמנת מוזיאון דה יאנג בסן פרנסיסקו אשר מתייחסת לרעידות האדמה התכופות וההשפעות שלהן. 
היצירה כללה סדק ענק במדרכה שהתפצל לסדקים קטנים יותר המשמשים כספסלים. הסדקים הקטנים נוצרו בפטיש, דבר שהוסיף מימד של חוסר וודאות בתהליך היצירה.

חייו האישיים

גולדוורת'י התחתן בשנת 1982 עם ג'ודית גרגסון. יש להם 4 ילדים והם גרים בכפר פנפוט  בדרום מערב סקוטלנד. כיום הוא חי שם עם בת זוגו טינה פיסק, היסטוריונית של האמנות אותה הכיר כשבאה לעבוד איתו מספר שנים אחרי שנפרד מאשתו.
ישראל ברנר

ביוגרפיה

בשנות ה-70 של המאה ה-20 הצעיד את הפועל רמת גן ומכבי ארזים רמת גן (כדוריד) לזכייה בגביעי המדינה והפך את קבוצת הפועל אזור לשם דבר בענף הכדוריד. בשנות ה-80 אימן את הפועל פתח תקווה והוביל אותה לצמרת הליגה, את אס"א תל אביב, ואת מכבי רעננה, שאותה העלה לליגה הראשונה.
במסגרת הקריירה הענפה שלו שימש ברנר כעוזר מאמן נבחרת ישראל, מאמן נבחרת הנוער ומאמן נבחרת האפרוחים.
בסוף שנות ה-80 הקים את ארגון מאמני הכדוריד בישראל והביא מאמני כדוריד מהשורה הראשונה בעולם להשתלמויות והעשרות למאמני הכדוריד בישראל.
בתחילת שנות ה-90 החל לכהן כיו"ר מועדון אס"א תל אביב, תפקיד שמילא בהתנדבות במשך 18 שנים. כיו"ר אס"א תל אביב, הנהיג את המועדון לזכייה באליפות אחת, ארבעה גביעי המדינה והשתתפויות מוצלחות במפעלים אירופאים. בעונת 2008/9 שימש מאמן הקבוצה והצעיד אותה לזכייה בגביע המדינה.
כיהן כחבר הנהלת איגוד הכדוריד וכיו"ר הוועדה המקצועית ובמסגרת פועלו, הביא לקידום שחקנים צעירים, חשיפת הענף ליישובים בפריפריה ויצירת הסכם השידורים הראשון של הליגה בכדוריד בערוץ הספורט.
התגורר ברעננה, היה נשוי ואב לשלושה ילדים.
ב-3 ביולי 2012 נהרג ישראל ברנר בתאונת דרכים ב"ציר המוות" בפתח תקווה. הוא נטמן בבית העלמין כפר נחמן שברעננה.
תחנת הרכבת אופקים

שירות רכבות בתחנה

בקו פועלות שתי רכבות לכל כיוון בשעות השיא, וזמן הנסיעה מבאר־שבע לתל אביב דרך אופקים, אשקלון וראשון לציון מערב (משה דיין) נע בין 93 דקות ל־101 דקות (1:33–1:41); מאופקים לאשקלון – 30 דקות (0:30); מאופקים לתל אביב – באותו המסלול – כשעה ורבע (1:15); מאופקים ל'באר־שבע – מרכז' – כ־25 דקות (0:25–0:27).
איזוקליניות

בתורת החבורות, איזוקליניוּת היא יחס שקילות בין חבורות, המתייחס עבור חבורה G למבנה המשותף של המנה  ותת-חבורת הקומוטטורים . היחס מאפשר מיון של מחלקות במקום שמיון שלם של חבורות, עד כדי איזומורפיזם, אינו אפשרי או אינו רצוי. כל החבורות האבליות איזוקליניות זו לזו. את היחס הגדיר פיליפ הול ב-1939.

הגדרה

ההגדרה מבוססת על-כך שפעולת הקומוטטור  מוגדרת היטב.
חבורות G,H הן איזוקליניוֹת אם יש איזומורפיזמים  ו-, המקיימים  (כאשר  הם הנציגים של x,y בחבורות המנה).
חבורה G היא איזוקלינית לחבורה סופית אם ורק אם  סופית.

אינווריאנטים

נסמן ב- את החבורות בסדרה המרכזית היורדת והסדרה המרכזית העולה של חבורה G, בהתאמה. המנות  והחיתוכים  אינם תלויים ב-G, אלא עד כדי איזוקליניות.

איזוקליניות לתת-חבורות ולחבורות מנה

חבורה G היא איזוקלינית לתת-החבורה H אם  (אם  סופית, גם ההפך נכון). כאשר G סופית, G איזוקלינית לתת-החבורה H אם ורק אם .
חבורה G היא איזוקלינית לחבורת המנה  אם  (אם  סופית, גם ההפך נכון). כאשר G סופית, היא איזוקלינית לחבורת המנה  אם ורק אם .
לכל שתי חבורות איזוקליניות G,H יש כיסוי משותף ומעטפת משותפת, במובן הבא. יש חבורה M, איזוקלינית ל-G,H, כך ש-G,H מנות של M; ויש חבורה N, איזוקלינית ל-G,H, כך ש-G,H תת-חבורות של N. אם G,H סופיות, יש כיסוי משותף סופי ומעטפת משותפת סופית.

נציגים מינימליים

בכל מחלקת איזוקליניות יש חבורה T המקיימת  (חבורה כזו נקראת חבורת גזע). יתרה מזו, אם G נוצרת סופית ו-'G סופית, אז G איזוקלינית לחבורת גזע סופית, ובמקרה זה חבורה איזוקלינית ל-G היא בעלת סדר מינימלי (במחלקת האיזוקליניות) אם ורק אם היא חבורת גזע.
נאמר שחבורה G היא "מינימלית לתת-חבורות" אם אין לה תת-חבורה H כך ש- (אחרת, כפי שצוין לעיל, G איזוקלינית לתת-החבורה הזו). כל חבורה מינימלית לתת-חבורות מקיימת , כאשר  היא תת-חבורת פרטיני; ההפך נכון אם  נוצרת סופית.
נאמר שחבורה G היא "מינימלית למנות" אם אין לה תת-חבורה נורמלית N כך ש- (אחרת, כפי שצוין לעיל, G איזוקלינית לחבורת המנה G/N). חבורה G היא מינימלית למנות, אם ורק אם כל תת-חבורה נורמלית מינימלית שלה מוכלת ב-'G, ו- חבורה מפותלת.
עט חלל

עט חלל (באנגלית space pen) הוא עט המסוגל לכתוב בתנאי טמפרטורה קיצוניים ביותר: לכתוב במהופך, בחלל, ומתחת למים.

היסטוריה

במהלך המשימות הראשונות שלהם, נאס"א השתמשה בעפרונות מכניים (הקרויים גם עפרונות חודים), לדוגמה פרויקט ג'מיני, שבו נאס"א הזמינה 34 עפרונות, במחיר של 4382.50$ (128.89$ ליחידה). אנשים תמהו על המחיר העצום, וגם נאס"א החליטה שזה יקר מידי. באותו זמן אדם בשם פאול פישר החליט לבנות עט כדורי שיכול לכתוב בחלל, מתחת למים, ולשרוד בטמפרטורות קיצוניות. הפרויקט היה ללא מימון נאס"א, החברה של פישר השקיעה מיליון דולר בפיתוח העט, ולאחר מכן החברה רשמה פטנט ופנתה לשוק. בשנת 1965 ניסה פישר למכור את העטים שלו לנאס"א אך רק בשנת 1967 נאס"א קיבלה את ההצעה.
עט החלל פישר הוא עט כדורי במרקם ג'ל ובלחץ גז שהופך לדיו רק במגע עם נייר. הוא עובד במגוון רחב של תנאים כמו ללא כוח הכבידה, בוואקום ובטמפרטורות קיצוניות. הדיו הטיקסוטרופי שלו לא משחרר כמות גבוהה של אדים בטמפרטורות רגילות או בלחץ נמוך. הדיו נלחץ החוצה על ידי חנקן דחוס בלחץ של כמעט PSI 35. הוא עובד בגובה של עד 3,800 מטר ובטמפרטורות של בין 35- ל-120 מעלות צלזיוס. הוא היה בשימוש של אסטרונאוטים רוסים ואמריקאים באפולו ובתוכנית מיר ומעבורות החלל.
ישנו מיתוס שמספר שבמרוץ לחלל בין רוסיה לארצות הברית, ארצות הברית השקיעה אלפי דולרים כדי לפתח עט שכותב בחלל, ואילו הרוסים השתמשו בעיפרון. למעשה, הכתיבה בעיפרון יצרה מגוון בעיות טכניות כגון: זיהום אוויר משבבי העץ ואבקת הגרפיט שאף היו עלולים לגרום קצר חשמלי ברכיבים לו חדרו אליהם. לכן שני הצדדים עמלו קשות על פיתוח כלי כתיבה ללא הבעיות האלה.
אינדריים

מאפיינים

הם מגוונים ובעלי פרווה ארוכה ובעלי הבדלי גדלים מהלמורים הצמריים שאורכם 30 ס"מ ועוד זנב ועד לאינדרי הגדול ביותר ויש לו זנב קטן ביותר. ראשיהם שחורים וקירחים וידיהם גדולות. הסיפאקות הם המרשימות בקבוצה והן קולניות מאוד, אך חלקם נמצא בסכנת הכחדה חמורה, עקב כריתת היערות בהם הם חיים.
האינדריים הם צמחונים ואוכלים בעיקר עלים על העצים אבל לעיתים גם יורדים לקרקע והם מסוגלים לקפץ קפיצות גדולות הן בין העצים והן על הקרקע.
שוקולטייר

שׁוֹקוֹלַטְיֵיר או שוקולטייה (בצרפתית: Chocolatier; תחדיש האקדמיה ללשון העברית: שׁוֹקוֹלָדַאי) הוא אדם שמקצועו אומנות עיבוד והכנת ממתקים ומוצרים שונים משוקולד. השוקולטייה מתמחה בהכנת פרלינים בטכניקות שונות, ביניהן טכניקה בלגית של יצירת פרלינים בתבניות וטכניקה צרפתית של פרלינים בחיתוך וטבילה. מעבר למיומנות טכנית והבנה של השוקולד, נדרש השוקולטייה ליצירתיות וכשרון בפיתוח מתכונים שונים למילוי הפרלינים על מנת להגיע להרמוניה של טעמים ומרקמים.
שוקולטיירים מתמחים בין השאר בשיטות מודרניות ומסורתיות לעיבוד, הכימיה של השוקולד, טעמים ומרקמים, טימפרור, עיטור, שימוש בתבניות, נוסחאות ומתכונים ליצירת מסות שונות כמו גנאש, סירופ סוכר וקרמל.
שוקולטיירים אינם מייצרים שוקולד גולמי והם נבדלים מיצרני שוקולד, שמייצרים את השוקולד מקקאו וממרכיבים נוספים.
הר וושינגטון

היסטוריה

ילידי האזור כינו את ההר אגיאוקוצ'וק ("מקומה של הרוח הגדולה"). האירופאי הראשון שהזכיר את ההר היה ג'ובני דה וראזאנו שצפה בו מן האוקיינוס האטלנטי בשנת 1524. מאה שנה לאחר מכן טען דרבי פילד (Darby Field) שטיפס עד פסגת ההר, במטרה לקרוא תיגר על אמונת הילידים המקומיים שהמקום מקודש לרוחות. בהמשך תר פילד את אדמות מיין ומסצ'וסטס. בקיץ שנת 1784 יצאה אל ההר משלחת בוטאנית-גאולוגית בראשותם ובהנהגתם של מנשה קטלר וג'רמי בלקנפ (Jeremy Belknap), במסגרת סקר מחקרי של ניו-אינגלנד. השניים קראו את ההר על שמו של ג'ורג' וושינגטון, שהיה אז גנרל.
ב-1832 רכש אדם בשם ג'ייקוב סרג'נט את שטח ההר והקים במקום חווה בשם Sargent's Purchase. המקום מוכר עד היום כיישוב ודרה בו אוכלוסייה קבועה של אנשים ספורים (שלושה, נכון ל-2016). עד 1917 הופץ בין מתיישבי ותיירי הפסגה עיתון בשם Among the Clouds ("בין העננים").
בשנת 1852 הוקם על הפסגה מבנה אבן שנועד לשמש כבית מלון. שנה לאחר מכן הוקם בית מלון נוסף בשם Tip-Top House, מעט מדרום לפסגה. הבניין, שכלל 90 חדרים והיה עשוי עץ, נשרף ב-1908, הוא נבנה שנית מגרניט וננטש כליל ב-1968, בשרידיו נמצאים כיום מרכז מבקרים, בית קפה ומזנון. ב-1866 נסללה לפסגה מסילת רכבת הררית.
ב-1932 הוקמה על הפסגה תחנה מטאורולוגית בשם Mount Washington Observatory. התחנה מקיימת פעילות מחקר והוראה, סיורים בהר והסברה בנושאי אקלים.
ב-1937 התקין אדווין ארמסטרונג בראש ההר אנטנה ותחנת ממסר לשידורי FM, הראשונה מסוגה בעולם.
שון מריון

קריירה

בתיכון שיחק בתיכון קלארקסוויל בטנסי, שם שיחק לצידו שחקן ה-NBA לעתיד טרנטון האסל. מריון החל את הקריירה שלו במכללת לאס וגאס, נבדה. בדראפט 1999 נבחר במקום התשיעי על ידי פיניקס סאנס. בעונתו הראשונה בליגה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה. מריון ייצג את נבחרת ארצות הברית באליפות העולם ב-2002 ובאולימפיאדת אתונה (2004). ב-2005 וב-2006 שיחק עם קבוצת המערב במשחק האולסטאר.
ב-6 בפברואר 2008 נשלח יחד עם מרכוס בנקס למיאמי היט בתמורה לשאקיל אוניל, ובפברואר 2009 הועבר עם בנקס לטורונטו ראפטורס. ביולי 2009 חתם על חוזה משחק בדאלאס מאבריקס.
בעונת 2010/11 זכה באליפות ה-NBA עם דאלאס מאבריקס, כאשר בנוסף לקליעות מכריעות, שמר באופן אישי את לברון ג'יימס, כוכבה של מיאמי היט.
לפני עונת 2014/15 חתם מריון בקליבלנד קאבלירס על חוזה לעונה אחת, שבסיומה פרש.
בשנת 2018 השתתף בעונה ה-30 של "המירוץ למיליון" בארצות הברית יחד עם סדריק סבאלוס.

סטטיסטיקות ב-NBA

עודכן ב-18 ביוני 2015‏
סלעם

סָלְעַם הוא מין המופיע ברשימות החרקים המותרים לאכילה בתורה, יחד עם הארבה. הוא מזוהה עם חטמן ענק (Truxalis Grandis), על פי מסורות שונות המופיעות בתלמוד ובכתבים מימי הביניים, וכן לפי תרגום השבעים.
נתן סוויה

ביוגרפיה

סוויה נולד בקולוויל שבוושינגטון, ארצות הברית, וגדל בוונטה, אורגון. הוא למד משפטים באוניברסיטת ניו יורק והוסמך כעורך דין. הוא התמחה ועבד במשרד Winston & Strawn בהוליווד.
סוויה אהב לשחק ולבנות בלגו, וזה היה תחביבו העיקרי במשך שנים. כשהתבגר הוא התמקצע בתחביבו והחל לבנות פסלים אמנותיים מאלפי לבני לגו. ב-2004, אחרי שיצירתו זכתה להכרה, הוא עזב את עבודתו כעורך דין והפך לאמן במשרה מלאה. בהתחלה הוא עבד בעבור חברת לגו אך ב-2004 התפצל מהם ופתח סטודיו בעיר ניו יורק. כיום הוא עובד כאמן עצמאי, ולמרות זאת זוכה להכרה רשמית של לגו כאחד מבנאי הלגו הטובים בעולם וזכה לתעודת "מקצוען לגו" מהחברה.
יצירות האמנות של סוויה כוללים מיניאטורה באורך 7 מטר של גשר ברוקלין, דגם גדול של טירנוזאורוס רקס ודגם בגובה 6 מטר של האן סולו קפוא בפחמן. הפסלים האמנותיים המזוהים עימו נקראים בשמות צבעים: "צהוב" - פלג גוף עליון של אדם הקורע את חזהו ומתוך קרביו נשפכים לבני לגו, "אדום" ו"כחול". הפסל "כחול" נמכר בגלריית אגורה ב-2010.
תערוכת היחיד הראשונה שלו נפתחה באביב 2007 במוזיאון לנקסטר לאמנות ונקראה "The Art of the Brick" (בתרגום חופשי "אמנות לבנת הלגו") והייתה הפעם הראשונה שבה מוזיאון גדול מציג תערוכה שמוקדשת כולה לפיסול בלגו. ב-2011 הציג תערוכה באוסטרליה. ב-2012 החל עם תערוכה נודדת באסיה. ב-2013 הציג תערוכה בניו יורק.
סוויה הציג פעמיים תערוכת יחיד בישראל. בפעם הראשונה בגני התערוכה ב-2013 ובפעם השנייה בהיכל הספורט טוטו בחולון ב-2019.
נקודת סטגנציה

בתחום של דינמיקת זורמים (אנ'), נקודת סטגנציה (באנגלית: Stagnation point) היא נקודה בשדה זרימה שבה המהירות המקומית של הזורם היא אפס נקודות סטגנציה קיימות על פני השטח של אובייקטים בשדה הזרימה, שבו הנוזל הגיע למנוחה על ידי האובייקט. משוואת ברנולי מראה שהלחץ הסטטי הוא הגבוה ביותר כאשר המהירות היא אפס ולכן הלחץ הסטטי הוא בערכו המרבי בנקודות הסטגנציה. לחץ סטטי זה נקרא לחץ סטגנציה.
משוואת ברנולי על זורם בלתי דחיס מראה כי לחץ הסטגנציה שווה ללחץ הדינמי וללחץ סטטי. הלחץ הכולל שווה גם ללחץ הדינמי בתוספת הלחץ הסטטי, כך שבזרימה בלתי דחיסה, לחץ סטגנציה שווה ללחץ הכולל. (בזרימה דחיסה, לחץ הסטגנציה שווה גם ללחץ הכולל החל על הנוזל המובא לעצירה, סטגנציה, בתהליך איזנטרופי).

מקדם לחץ

ניתן להראות שמקדם הלחץ  בנקודת הסטגנציה שווה ל-1:
כאשר:
 הוא מקדם הלחץ.
 הוא הלחץ הסטטי בנקודה שבה אנו מודדים את מקדם הלחץ.
 הוא הלחץ הסטטי הנמדד מחוץ לגוף.
 הוא הלחץ הדינמי הנמדד מחוץ לגוף.
לחץ הסטגנציה פחות הלחץ הסטטי מחוץ לגוף שווה ללחץ הדינמי, ולכן מקבלים שמקדם הלחץ  נקודת הסטגנציה הוא יחידה (+1).

תנאי Kutta 

על גוף משוכלל שקוע לחלוטין בזרימה פוטנציאלית, יש שתי נקודות סטגנציה- אחת ליד הקצה המוביל (leading edge) ואחת ליד הקצה נגרר (trailing edge). על גוף עם נקודה חדה כמו קצה נגרר של כנף, תנאי Kutta מציין כי נקודת הסטגנציה נמצאת בנקודה זו. קו הזרם בנקודת הסטגנציה ניצב למשטח של הגוף.
הרברט בראון

קורות חיים

בראון נולד בלונדון כהרברט ברוברניק, למשפחת מהגרים יהודים מאוקראינה. היגר עם משפחתו לארצות הברית ביוני 1914. בשנת 1936 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת שיקגו ובשנת 1938 תואר דוקטור. בשנת 1937 נשא לאישה את שרה ביילין. ב-1939 קיבל תואר פרופסור באוניברסיטת ווין. ב-1947 החל לחקור כימיה אי-אורגנית באוניברסיטת פרדו. בין היתר חקר אננטיומרים. 
בשנת 1969 קיבל את המדליה הלאומית למדעים ובשנת 1982 את מדליית פרקין.

מחקריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
וסט ברומיץ' אלביון

היסטוריה


בעונת 2018/19 הפסידה הקבוצה לאסטון וילה בחצי גמר פלייאוף העלייה ונותרה עונה נוספת בצ'מפיונשיפ.
רוטב חמאה לבנה

רוטב חמאה לבנה או בר בלאן (בצרפתית: Beurre blanc) הוא רוטב עשיר העשוי מצימצום (בישול על חום נמוך עד לאידוי הנוזלים) של חומץ, יין לבן ובצלי פנינה (שאלוט) קצוצים אליו מוסיפים חמאה קרה. 
יש המחליפים את החומץ במיץ לימון ויש המוסיפים לרוטב גם ציר בשר.
מקורו של רוטב זה במטבח הצרפתי ובייחוד במטבח עמק הלואר. המלומדים חלוקים בדבר מקורו של הרוטב. לפי אחת הסברות הומצא הרוטב במטבחו של המרקיז דה גולן (Marquis de Goulaine) - כאשר השף הורה לעוזרו להכין רוטב ברנייז עבור הדגים, אולם העוזר שכח להוסיף את הטרגון ואת חלמוני הביצה. מאחר שלא היה זמן להכין רוטב חדש, הוגש הרוטב שהכין העוזר וזכה להצלחה רבה.
לעיתים מוסיפים לרוטב שמנת במטרה למנוע היפרדות הרוטב למרכיביו, אולם שפים רבים מתנגדים למרכיב זה (בהם השף אנתוני בורדיין).
צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה

ראשית דרכו

צ'ארלס נולד בארמון דנפרמליין כבנו השני של ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד וככזה לא יועד לרשת את אביו. צ'ארלס היה ילד חלש וחולני וחלה כנראה ברככת. כאשר אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה נפטרה שלוש שנים לאחר לידתו, אביו ירש את הכתר כג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואירלנד. משפחת המלוכה עברה אז ללונדון, אך צ'ארלס נשאר בסקוטלנד מהיותו, כאמור, חלש מכדי לשרוד במסע ואחד מאנשי החצר של אביו מונה כאפוטרופוסו.
בשנת 1604 צ'ארלס כבר נחשב חזק דיו כדי לשרוד במסע לאנגליה והוא הצטרף אל משפחתו בלונדון. אביו העניק לו את התואר דוכס יורק הניתן באופן מסורתי לבנו השני של המונרך האנגלי. בראשית דרכו צ'ארלס חי בצילו של אחיו הבוגר הנרי פרדריק, נסיך ויילס, אחד מיורשי העצר האהובים בהיסטוריה האנגלית, שבניגוד לצ'ארלס היה גבר אתלטי ויפה תואר. כשנפטר הנרי ב-1612 הפך צ'ארלס בן השתים עשרה ליורש העצר של שלוש הממלכות, וקיבל את התארים נסיך ויילס, דוכס רות'סיי ודוכס קורנוול.
ואולם, צ'ארלס מעולם לא הצליח להתחבב על העם האנגלי כמו אחיו הנרי, שבו תלו תקוות גדולות לחידוש ימי גדולתה של אנגליה. יש הסבורים שהפגמים באישיותו של צ'ארלס, שהביאוהו בסופו למלחמה עם הפרלמנט האנגלי ולהוצאתו להורג, נבעו משנותיו הראשונות שחי בצילו של אחיו הפופולרי.

מדיניות צ'ארלס הראשון

צ'ארלס הראשון המשיך את הקו האבסולוטיסטי שהנהיג אביו, ג'יימס הראשון, ונקלע למחלוקות עם הפרלמנט בנוגע להטלת מיסים. אנגליה הייתה נתונה במלחמת שלושים השנים מה שחייב את צ'ארלס לפנות לפרלמנט בבקשת מימון, אך הוא לא זכה לאישורו להטלת מיסים נוספים. במענה לניסיונו של צ'ארלס להטיל "מלווה חובה" תוך עקיפת בית הנבחרים, פרסם הפרלמנט ב-1628 את הצהרת הזכויות כדי להגביל את כוחו של המלך. צ'ארלס קיבל באופן רשמי את ההצהרה, אך בפועל התעלם ממנה. הפרלמנט מנע מצ'ארלס הטלת מיסים נוספים, והתקומם כנגד מדיניותו הדתית, שהייתה קרובה מדי לקתוליות, לדעת העם, בהשפעת אשתו הצרפתיה. בתגובה, צ'ארלס פיזר את הפרלמנט בשנת 1629, והנהיג שלטון יחיד במשך אחת-עשרה שנים, שכונה "רודנות אחת-עשרה השנים".

רודנות אחת-עשרה השנים

בתקופת שלטון היחיד שלו, ניסה צ'ארלס לבצע רפורמה דתית בכנסייה האנגליקנית וכפיית פולחן מאוחד גם על הכנסייה הסקוטית. הטקסיות שהנהיג לא הייתה מקובלת על הפוריטנים, שראו בה התקרבות לכנסייה הקתולית. העובדה שצ'ארלס היה נשוי החל משנת 1625 לצרפתייה קתולית לא הקלה על המצב.
בשנת 1630 חתם צ'ארלס על הסכם עם ספרד, וחילץ את ממלכת אנגליה ממלחמת שלושים השנים. צ'ארלס חיזק גם את הצי, והפך אותו למרכיב משמעותי בהגנתה של אנגליה. פעולות אלו ואחרות חייבו הטלת מיסים שונים, כגון מס האוניות, שלא זכו לאישור הפרלמנט אותו פיזר המלך ולכן נתפסו כלא לגיטימיים.

התסיסה האנטי מלוכנית

בשנת 1640 גברה ההתנגדות העממית לצ'ארלס, והוא נאלץ לכנס את הפרלמנט כדי לקבל לגיטימציה להכבדת נטל המיסים. הפרלמנט הקצר שהתכנס בתחילה, ואחריו הפרלמנט הארוך התנגדו בחריפות למדיניותו של צ'ארלס, אך ביטאו זאת רק בתקיפת הארכיבישוף מקנטרברי וראש השרים, נציגיו של צ'ארלס.
בסוף שנת 1641 פרץ באירלנד מרד. המחלוקת בסוגיה האם המלך או הפרלמנט צריכים לשלוט בצבא, הביאה להחמרת המצב המתוח ממילא ביניהם. ניסיונו של צ'ארלס לאסור את ראשי המתנגדים לו בפרלמנט, ולזכות בשליטה בכוחות הצבא הביא להתפרצות אלימה. ב-1642 הכריז צ'ארלס על מלחמת אזרחים גלויה. הפרלמנטרים השתלטו על לונדון, ורוב כוחות הצבא נטו לצד הפרלמנט.
יוכבד בת-מרים

תולדותיה ויצירתה

נולדה כיוכבד זֶ'לזניאק בקפליץ' שברוסיה הלבנה, בתחום המושב של האימפריה הרוסית, בתם של נחום חוכר אחוזה, ומרייסה לבית שניאורסון. מצעירותה הכשירה עצמה לעבודת ההוראה. היא הייתה חדורה ברוח עצמאית, וכבר בגיל 17 החליפה את שם משפחתה. היא בחרה בשם בת-מרים כיוון שהיה לה ברור שתהיה משוררת, כמרים אחות משה. היא למדה בקורסים הפדגוגיים בעיר חרקוב, והשלימה את לימודיה באוניברסיטאות אודסה ומוסקבה.
את שיריה הראשונים פרסמה בכתב העת "התקופה", בשנת תרפ"ב-1922, עוד בהיותה בברית המועצות. היא המשיכה לשלוח משיריה לעיתונות העברית שמחוץ לרוסיה הסובייטית, עד שעלתה לארץ ישראל בשנת 1928. את שיריה המוקדמים קיבצה לימים בספר שיריה "מרחוק", שיצא לאור בארץ בשנת 1932. הספר נדפס במהדורה אחרונה ב-1985, חמש שנים לאחר מותה.
בת-מרים לא נישאה מעולם, אך הייתה אם לבת ובן: מהמשורר העברי הסובייטי שמעון הבונה (סמיון טריבוקוב), שנרצח על ידי המשטר הסטאליניסטי בשנת 1937, הייתה אם לפרופסור מרייסה בת-מרים כצנלסון, גנטיקאית; ומהסופר חיים הזז הייתה אם לנחום (זוזיק) איש הפלמ"ח, שנהרג בשנת 1948 בקרבות להגנת ירושלים במלחמת העצמאות (לזכרו יצא הספר "מכתבי תש"ח ושניים מציוריו של זוזיק (נחום הזז)", תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ה-1975). לאחר נפילתו של זוזיק נהגה ללבוש בגדים שחורים בלבד.
יוכבד בת-מרים קיימה קשרים עם גדולי המשוררים העבריים של ימיה, ובהם נתן אלתרמן, רחל, שמעון הלקין, אברהם חלפי, אבות ישורון, אברהם שלונסקי, רפאל אליעז, אבא קובנר ונוספים.
נקברה בבית העלמין קריית שאול.
אולפנת קצרין - הגולן

הקמה

האולפנה הוקמה על ידי רשת שעלי תורה באלול תשע"ד. בשנה הראשונה עמדה בראש האולפנה מרב ירקוני. המחזור הראשון כלל 18 תלמידות בכיתה ט', ועקב הביקוש הצטרפה תוך זמן קצר כיתה נוספת בשנתון שמעל: כיתה י. עד שנה זו (2014) היו כל בנות הגולן נוסעות לטבריה ללמוד באולפנית טבריה. האולפנה הוקמה במבנה זמני בקצרין, מתוך כוונה לבנות מבנה קבע בהמשך. שנה לאחר הקמתה חל קרע בין המועצות המקומיות לבין רשת שעלי תורה, על אופיה וניהולה של האולפנה. בסופו של המאבק, עברה האולפנה לניהול משותף של מועצה אזורית גולן והמועצה המקומית קצרין. בשנת ה'תשע"ח התקבלו האישורים לבניית מבנה הקבע ובנייתו החלה.

מאפיינים

באולפנה לומדות כ-200 בנות. בראש האולפנה עומדים, נכון ל-2018, ורדית טפרברג - מנהלת, והרב שמעיה כרמל - רב האולפנה. האולפנה מלווה על ידי ועדה שממנות המועצות, בראש הוועדה עומד הרב אהרן איזנטל וחברים בה נציגי המועצות, נציגי ההורים מנהלת ורב האולפנה.
האולפנה לוקחת חלק בתוכניות חינוכיות חדשניות הכוללות למידה במרחבים וירטואליים, כמרחבי למידה מגוונים, למידה רב גילאית ושיתוף חינוכי של התלמידות בהחלטות ערכיות וחינוכיות. כמו כן מקיימת האולפנה שיתופי פעולה עם מכון שמיר למחקר, המכללה האקדמית כנרת ומכללת אוהלו.