google/wiki40b huggingface dataset:
אשלגן חנקתי

הפקה

בתקופות קדומות הפיקו אשלגן חנקתי על ידי ערבוב זבל אורגני, המהווה מקור ליוני החנקה, עם מלט או אפר עצים המהווים מקור לאשלגן ואף משתן שנאסף במשתנות. תהליך זה היה איטי מאוד ומתמשך כשנה לערך. מאוחר יותר החלו לכרות את ה"סלפטר" במכרות של סלעי משקע ביוגניים שהיו עשירים בחנקן. רק ב 1909 הצליח המדען פריץ הבר לפתח שיטה להפיק חנקן מהאוויר ובכך לייצר מצד אחד דשן ומצד שני נשק כימי.
מאמצע המאה ה-19 הופק אשלגן חנקתי ממרבצי מלחת במדבר אטקמה שבצפון צ'ילה. הפקת ה"סלפטר" הצ'יליאני היווה אפילו עילה למלחמה בין צ'ילה לשכנותיה לקראת סוף המאה ה-19. לאחר שבמהלך מלחמת העולם הראשונה פותחה בגרמניה שיטה להפקה מלאכותית של אשלגן חנקתי, הצטמצמה כריית המלחת בצ'ילה בשנות ה-30 של המאה ה-20.
הייצור המלאכותי של אשלגן חנקתי נעשה באמצעות תגובה של אשלג (אשלגן כלורי) עם חומצה חנקתית:
.
בישראל מיוצר אשלגן חנקתי במפעל חיפה כימיקלים: מביאים אשלגן כלורי KCl לתגובה עם חומצה חנקתית בתערובת ממסים (בוטאנול ופנטנול) בה שוקע התוצר (ככל החנקות גם אשלגן חנקתי מסיס מאוד במים וקשה לשקע אותו מתמיסה מיימית לקבלת תוצר יבש). לאחר שמופרד האשלגן החנקתי ששקע ממחזרים את שארית החומצה החנקתית (שכעת היא בתמיסה עם החומצה המלחית) על ידי מיצוי לתערובת אורגנית אחרת. כך מופקת גם חומצת מלח HCl מרוכזת באותו תהליך.

פירוק בחום

בין הטמפרטורות 550-790°C נמצא אשלגן חנקתי בשיווי משקל עם אשלגן ניטריט KNO₂
פרנצ'סקו דוראנטה

חייו

דוראנטה נולד בפראטאמאג'ורה, בממלכת שתי הסיציליות ובגיל צעיר נכנס לקונסרבטוריו דאי פוברי די ג'זו כריסטו בנאפולי, שם למד אצל גאטנו גרקו. בהמשך היה לתלמידו של אלסנדרו סקרלטי בקונסרבטוריו די סאנט'אונופריו. משערים שלמד גם אצל ברנרדו פאסקוויני וג'וזפה אוטאביו פיטוני ברומא, אבל אין ראיות מתועדות לכך. נאמר עליו, שהחליף את סקרלטי בשנת 1725 בסאנט'אונופריו ונשאר שם עד 1742, אז החליף את ניקולא פורפורה כראש הקונסרבטוריו די סנטה מריה די לורטו, גם הוא בנאפולי. במשרה זו כיהן במשך שלוש-עשרה שנים, עד למותו בנאפולי. 
המוניטין שלו כמורה היו נכבדים ובין תלמידיו היו ניקולו יומלי, ג'ובני פאיזיילו, פרגולזי, ניקולו פיצ'יני, ניקולא לוגרושינו ולאונרדו וינצ'י. כמורה עמד על הצורך בציות לחוקים ללא שיקול דעת, בניגוד לסקרלטי, שהתייחס לכל תלמידיו כפרטים, כל אחד לעצמו. אוסף של יצירות דוראנטה, שכמעט כולו מוזיקת קודש בלבד, נמסר על ידי סלוואג'י, אספן אמנות נאפוליטני, לספרייה של פריז. קטלוג אפשר למצוא ב-Fétis's Biographie universelle. גם בספריה הקיסרית בווינה שמור אוסף יקר-ערך של כתבי יד מאת דוראנטה. שני רקוויאם, מיסות אחדות (אחת מהן, יצירה מקורית ביותר, היא "המיסה הפסטורלית" לארבעה קולות) ו"קינות הנביא ירמיהו" הן בין היצירות החשובות ביותר שכתב לטקסטים דתיים.
העובדה שדוראנטה לא כתב מעולם לבימה הקנתה לו מוניטין מופרזים של מלחין מוזיקת קודש. למרות שהיה אחד ממלחיני הכנסייה המעולים של סגנונו ותקופתו, היום סבורים שהוא נופל בערכו הן מלאונרדו לאו והן מאלסנדרו סקרלטי ונראה שייסד של האסכולה הסנטימנטלית במוזיקה הכנסייתית של איטליה. סוג זה של מוזיקה אופייני לדוראנטה האיש: לא אינטלקטואל, אך אדוק בדתו ומאמין בלב שלם. האסה מחה כנגד הגדרת דוראנטה כגדול הבקיאים בהרמוניה באיטליה, תואר בו הכתיר את אלסנדרו סקרלטי.

מקורות

(לערך האנגלי)
ס. סיידי (עורך) (1980), מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, כרך חמישי.
מלון אליזבת (טבריה)

מלון אליזבת הוא מתחם הכולל בית מלון ואולמות תיאטרון וקולנוע שנבנה בטבריה על ידי החלוץ והיזם שלמה פיינגולד. המבנה שהושלם ב-1929 נקרא על שמה של אשתו של פיינגולד. לאחר מותו של פיינגולד החליף המקום מספר בעלים שניסו לשקם ולתפעל אותו אך כל הניסיונות האלו כשלו והוא עומד היום בשיממונו. האתר הוגדר על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל כאתר מורשת.

היסטוריה

עם סיום מלחמת העולם הראשונה עודדו הבריטים את הרחבת היישוב היהודי בטבריה על ידי הקמת שכונות מחוץ לחומות העיר העתיקה. למטרה זו הוקמה אגודת "אחוזת בית", בראשותו של אשר זליג ארליך שיזמה הקמה של שכונה יהודית חדשה, במורדות ההר הצפוני-מערבי, בשם "קריית שמואל" (לכבודו של הנציב העליון הראשון הרברט סמואל). תכנון השכונה נמסר לאדריכלים פטריק גדס ויהושע סלנט שסיימו את העבודה ב-1921. התכנון כלל בתי מגורים, מבני ציבור, גנים ובית מלון.

המבנה

פיינגולד הצטרף ב-1926 לאגודה ורכש את מגרש מס' 239 שהיה בגודל 5 דונם, בפינת הרחובות אחד העם וביאליק, ועליו תיכנן להקים את המלון. את תכנון המלון מסר פיינגולד לאדריכל זליג אקסלרוד אך לאחר מספר חודשים הסתכסכו השניים ופיינגולד העביר את העבודה לאדריכל אהרון שורצבלט ואליו הצטרף האדריכל דב בוריס הרשקוביץ.
בהקמת המלון שאפו הגופים הנוגעים (היזמים, העירייה וההסתדרות) להעסיק בעיקר פועלים יהודיים ולכן חברת הבניה סולל בונה שכרה עובדים מאנשי טבריה וכן פועלים מקבוצת גורדוניה להקים את המבנה.
העבודה נמשכה שלוש שנים והמלון נחנך ברוב פאר והדר ב-1 בפברואר 1929 בנוכחות אישים בכירים ובראשם הנציב העליון סר ג'ון צ'נסלור. המלון, שנקרא בתחילה "מלון פיינגולד" שינה את שמו ל"מלון אליזבת" (או בשמו המלא "בית המרגוע והרפואה אליזבתה") על שמה של אשתו של פיינגולד, אליזבת-אלישבע, שנפטרה באלכסנדריה ב-1915.
המלון המפואר היה בן 3 קומות ויועד לאירוח ובידור. היה זה האולם הראשון בארץ שנבנה ללא עמודי תמך תוך שימוש בקורות בטון שתי וערב שהיוו את שלד הגג. על גג המלון נבנתה כיפה. האגף הימני כלל 80 חדרי אירוח ובאגף השמאלי הוקמו אולם תיאטרון ובית קולנוע שעם הקמתו הוצגו בו סרטים אילמים. המלון כלל טרקלין שבמרכזו מזרקת שיש מפוארת, אולם מפואר עם כיסאות מרופדים בקטיפה אדומה, אולם סעודות, חדרי עישון וחדרי ברידג' וביליארד מעוטרים ברוב פאר.

תקופת פעילותו

לאחר פתיחת המלון החל פיינגולד לנהל אותו ובמקביל עבר להתגורר בו יחד עם אשתו השנייה, יהודית, ועם מרגרט אליס פלמר (אמה המאמצת של אליזבת). למרות הפופולריות של המלון נאלץ פיינגולד להכריז ב-1931 על פשיטת רגל ולמכור אותו תוך שהוא ממשיך לנהל אותו כשכיר.
בפברואר 1934 עבר המלון לניהולו של פנסיון "זלצמן" וזכה לפופולריות רבה בקרב קצינים וחיילים בריטים. עם סיום המנדט הבריטי ב-1948 ננטש המלון.
שלמה פיינגולד נפטר ב-1935 ונקבר בבית הקברות בטבריה. אשתו, יהודית, המשיכה לגור במלון עד פטירתה ב-1953.
ב-15 בנובמבר 1949 נחנך המלון המשופץ בשמו החדש "מלון גינוסר" כשהקולנוע ממשיך לפעול לצידו תחת השם "אלישבע". קישוט הקירות נעשה על ידי הציירת חנה לרנר.
בסוף שנות השישים נסגר המלון סופית והמבנה עומד נטוש מאז.
באוגוסט 2001 נשרף המלון וכיפת המבנה קרסה.
יחסי זימבבואה–קטר

יחסים כלכליים

זימבבואה מעוניינת בניסיון הקטרי בנושאי גז טבעי ונפט כדי לספק את צרכיה של בירתה הארארה, קטר השקיעה 1.5 מיליארד דולר אמריקאי בהקמת בית זיקוק בזימבבואה. ממשלותיהן של שתי המדינות שואפות למסד ולבסס עוד יותר את יחסי המסחר שבין השתיים. 
סיוע ממדינות ערב והמזרח התיכון הכרחית לזימבבואה מפני שנשיאה רוברט מוגאבה מנודה על ידי המערב. קטר איירווייז מפעילה קו טיסה לזימבבואה מינואר 2016 וקטר עזרה להקים מלון פאר בהארארה.

יחסים מדיניים

שגרירות קטר בפרטוריה שבדרום אפריקה משמשת כנציגות קטר בזימבבואה ושגרירות זימבבואה בכווית משמשת כנציגות זימבבואה בקטר.
מדי מספר חודשים מתקיים ביקור של נשיא זימבבואה בשגרירות קטר בדרום אפריקה.
אין קהילה זימבבואית בקטר וזימבבואה לא תורמת לכלכלת קטר באופן ישיר. אי קיומה של קהילה מזימבבואה בקטר הוא דבר לא אופייני מכיוון שבקטר קיימות קהילות מרוב אומות העולם.
אדוארד הזקן

מלכותו

אדוארד היה בנו של המלך אלפרד הגדול, וירש אותו לאחר מותו ב-899. דודנו אתלוולד, שהיה בנו של המלך אתלרד הראשון, אחיו הגדול של המלך אלפרד, טען כי זכותו לכתר גדולה משל אדוארד, ופרצה ביניהם מלחמת ירושה. לאחר קרב הולם, בו אתלוולד נהרג, נותר אדוארד שליט ללא עוררין.
הוא עלה על אביו בהישגיו הצבאיים, והביס ב-910 את הדנים ששלטו בנורת'מבריה ובטטנהול. פעמים רבות נעזר אדוארד באחותו אתלפלדה, "גבירת המרסיאנים", וירש את ממלכת מרסיה לאחר מותה.

מותו

אדוארד נפטר ב-17 ביולי 924, ונקבר בקתדרלת וינצ'סטר.

כינויו

אדוארד "הזקן" ידוע גם כאדוארד הראשון מלך ווסקס, אך השם הראשון הוא הנפוץ ונמצא בדרך כלל בשימוש, והסיבה לכך היא שהספירה של המלכים ששמם אדוארד בשושלת הנורמנית שוויליאם הכובש ייסד בשנת 1066 מתחילה מחדש, כלומר - שלושת מלכי ווסקס ששמם אדוארד לא נספרים על פי השושלת הנורמנית ולכן לא נהוג למספר את שמם של מלכי שושלת ווסקס ששמם אדוארד ונהוג להצמיד להם את הכינויים שנהגו להשתמש בהם כדי לתארם - אדוארד הזקן, אדוארד המרטיר וכדומה.
קבוצות זרות

במתמטיקה, זוג קבוצות הן זרות אם אין להן איבר משותף. לדוגמה,  ו-

הן קבוצות זרות.
מפלגת אל-וסט

ייסוד המפלגה

רשימת מייסדי מפלגת אל-וסט מנתה 74 איש, מתוכם 62 חברים מוצהרים לשעבר באחים המוסלמים, שהחזיקו בעמדות מפתח באיגודים מקצועיים, בראשם אבו אל-עלא מאדי (בערבית: أبو العلا ماضي), עצאם חשיש, עצאם סולטאן, עומר עבדאללה, מוחמד עבד אל–לטיף, וסלאח עבד אל-מקצוד. מסיבה זו, נתפסה המפלגה בראשיתהּ כניסיון של "האחים" להשיג הכרה פוליטית חוקית. ואולם בין מייסדיה היו גם כמה נשים ונוצרים קופטים. חברותם של קופטים נועדה להדגיש את תמיכתה של אל-וסט בעקרון האחדות הלאומית שבין מוסלמים ללא-מוסלמים (וטניה), וכן להבליט את אופייה האזרחי לעומת הדתי, האסור על פי החוק. מבין מייסדיה הקופטים בלט בעיקר רפיק חביב, דובר המפלגה, סוציולוג בהכשרתו ובנו של ראש הכנסייה האוונגלית הפרוטסטנטית.

אידאולוגיה ומצע

הפרופיל האידאולוגי של אל-וסט מבשר חריגה בהיבטים מסוימים מזה של תנועת האחים המוסלמים. על פי מנהיגי אל-וסט, המפלגה מציגה אסלאם אחר, פתוח ומתון, בהתאם למונח וסאט אותו אימצה המפלגה כשמה, המצדד במערכת פוליטית פלורליסטית בלא מונופול על האמת הדתית וההיסטורית. מנהיג המפלגה אבו אל-עלא מאדי, שכיהן בעבר כסגן מזכ"ל איגוד המהנדסים המצרי, הצהיר כי העניין המרכזי של מפלגתו הוא בקידום צדק חברתי ופוליטיקה הוגנת. על אף היותה מפלגה אסלאמית, מדגיש מצע המפלגה דווקא את הצד הדמוקרטי של המפלגה: 
הכרה בעם כמקור הריבונות והסמכות המדינית; כיבוד החוקה ושלטון החוק; הגנה על חופש האמונה והדעה; קידום האחדות הלאומית בין מוסלמים לקופטים; הקטנת פערים חברתיים; פיתוח מוסדות קהילתיים תוך צמצום מעורבות הממשלה בהם; גינוי הטרור בשם הדת; וקריאה לדיאלוג בונה בין המדינה לזרם האסלאמי.

הניסיונות לקבלת לגיטימציה

במאי 1996 הגישו מייסדיה בקשה להכרה מהוועדה לענייני מפלגות, אולם בקשה זו נדחתה בנימוק שמצעה אינו ייחודי כפי שדורש חוק המפלגות הפוליטיות, וכי הרבה מהשקפותיה הפרוגרסיביות שאובות ממצע מפלגת השלטון. מאדי לא ויתר, ו-48 שעות לאחר דחיית הערעור הוא הגיש בקשה נוספת להקמת המפלגה. הפעם הוא שינה את שמה של המפלגה לאל-וסט המצרית וכן רענן את המצע ואת רשימת המייסדים: הפעם היא מנתה רק 24 פעילים לשעבר באחים המוסלמים מכלל 93. כל זאת כדי להתנתק מהאחים המוסלמים. עם זאת, בספטמבר שוב נדחתה בקשת הערעור. ב-2004 פנתה אל-וסט לבית הדין המינהלי, אולם בינואר 2007 נדחתה ההכרה ב-12 מפלגות לא-חוקיות, ובהן אל-וסט.
למרות הדחיות החוזרות של הממשל להכיר במפלגת אל-וסט, ב-2007 הצהיר מאדי בעיתונות כי הוא נחוש להשיג הכרה חוקית במפלגתו.
חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים

ביוגרפיה

נולד לרחל, בתו של הרב משה דוד אשכנזי מהעיר טאלטשווא, ולרב יקותיאל יהודה טייטלבוים.
בשנת ה'תרכ"ד התמנה לרבה של העיר טעטש שם כיהן תשע עשרה שנים. בשנת ה'תרמ"ג התמנה לרבה של העיר סיגט. היה מוכר באידאולוגיה החריפה שלו נגד הציונות, אחת מאמרותיו המפורסמות:
]"אסור להצטרף אליהם בכל דרך שהיא, והוא ראוי להישאר רחוק מהם ואנשים שלהם.
גם אם הוד מלכותו הסולטאן הטורקי, או כל השליטים של כל המדינות, מחליט לתת רשות לעם ה 'ללכת על אדמתם ועל נחלתם, ארץ אבותיהם, ארץ הקודש, כפי הגאולה 2 התחיל בימי עזרא - אנחנו אומרים שאם הגאולה לא באה מהקב"ה גואל עצמו, כמו יציאת מצרים, אז ה' אינו חפץ בו, זה לא הדרך לגאולה האמיתית, שהובטח על ידי הנביאים.
 ואני חושב שכל חז"ל שיש להם אמונה חזקה ובלתי מעורערת בתורה ובמסורת היה אומר את אותו הדבר. אנחנו אפילו לא רואים תרחיש כזה הגאולה הפוגה זמנית או מהגלות. ההיבט השלילי שלה היו עולים על החיובי, על חכמי התלמוד לימדו אותנו מנבא לנו את הגאולה העתידית לא תהיה כמו הגאולה לפי עזרא, באמצעות החלטות של השליטים הארציים."
נחום יברוב

תולדותיו

נולד בבני ברק, בנם של הרב משה אהרון יצחק יברוב, שכיהן כר"מ בישיבת קרלין, ושל חוה, בת הרב יעקב מרדכי מרקוביץ, אב"ד נור שבפולין. סבו, הרב אלתר יהודה יברוב, היה מרבני ישיבת עץ חיים.
למד בישיבת פוניבז'. היה מקורב למשגיח הרב בן ציון במברגר, ולימים הוציא את שיחותיו בספר "ניב שפתים - שערי ציון על התורה".
נשא את מלכה, בתו של הרב אברהם קופשיץ, רבה של שכונת נווה צבי בירושלים. מאז נישואיו התגורר בשכונת עזרת תורה בירושלים.
לאחר נישואיו הוציא את ספרו הראשון "ניב שפתיים" על הלכות שקר. מאז שקד על הוצאתם של ספרים רבים בכל תחומי ההלכה. ספרו הידוע והנפוץ ביותר הוא "דברי סופרים" על הלכות אבלות, שמרכז את כל דיני ומנהגי האבלות בישראל.
היה תלמידם של הרב יוסף שלום אלישיב ושל הרב מאיר ברנדסדורפר, וקיבל מהם את דרכם בהלכות שחיטה. היה רב מערכת השחיטה בשארית ישראל. היה מעורב בפולמוס על זריקות בעופות.
בשנת תשע"ח חלה. נסע ללוס אנג'לס לצורכי ריפוי, ושם נפטר ב-28 ביולי 2019. ארונו הובא לקבורה בישראל ונקבר בהר הזיתים.
היה אב לאחד עשר ילדים.
אוריאל פייגה

אוריאל פייגה (נולד בשנת 1959) הוא מדען מחשב ישראלי ופרופסור מהמחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב במכון ויצמן. זוכה פרס גדל לשנת 2001.

אודות

הוא בוגר תואר ראשון במדעי המחשב מהטכניון (1980). הוא למד לתואר תואר שני (1987) ודוקטורט (1990), שניהם ממכון ויצמן ובהנחיית עדי שמיר. אחר כך המשיך ללימודי פוסט דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון (1991-1990) ובמרכז המחקר של IBM בארצות הברית (1992-1991). בשנת 1992 הצטרף לסגל המחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב במכון ויצמן.
הוא היה שותף בפיתוח פרוטוקול פייגה-פיאט-שמיר. בשנת 2001 זכה בפרס גדל על עבודתו בנושא משפט ה-PCP והשלכותיו באלגוריתמי קירוב.
אחיו, מיכאל פייגה, היה סוציולוג ישראלי שנרצח בפיגוע הירי במתחם שרונה.
מכון דוידסון לחינוך מדעי

מכון דוידסון לחינוך מדעי, הזרוע החינוכית של מכון ויצמן למדע, הוא עמותה שמטרתה לפתח ולקדם את החינוך המדעי בישראל. המכון עוסק בשיפור החינוך המתמטי והמדעי, בהרחבת השימוש בטכנולוגיות מתקדמות למטרות חינוכיות, בהנגשת המדע לציבור הרחב ובכל משימה אחרת בתחום החינוך המדעי שבה הוא עשוי לתרום תרומה משמעותית. בכל אחד מהתחומים האלה מתרכז מכון דוידסון במספר מוגבל של משימות הנבחרות בקפידה, שבהן תרומתו תוכל להיות ייחודית ומהותית. חלק ניכר מהפעילות נשען על התשתית המדעית והאינטלקטואלית של מכון ויצמן ומדעניו.
מכון דוידסון הוקם בקמפוס מכון ויצמן למדע ברחובות בשנת 1999, בעזרת תרומתו של ויליאם (ביל) דוידסון (1922–2009) מדטרויט, ארצות הברית. המכון החל להפעיל תוכניות חינוכיות בשנת 2002. בנובמבר 2007 אוחדו פעילויותיו עם מסגרות אחרות של פעילות חינוכית מטעם מכון ויצמן למדע, כך שכיום פעילויות אלו מתבצעות במסגרת מכון דוידסון. בראש מכון דוידסון עומד ועד מנהל שחברים בו מדענים ממכון ויצמן ואנשי תעשייה וציבור. היו"ר הראשון היה פרופ' חיים הררי, שהיה אז נשיא מכון ויצמן למדע. יו"ר הוועד המנהל כיום הוא פרופ' דניאל זייפמן, נשיא מכון ויצמן. מנכ"לית מכון דוידסון היא ד"ר ליאת בן-דוד.
המכון עוסק בטיפוח ובשיפור של החינוך המדעי בישראל, ופועל להנגשה של המדע בכלל, ושל עשייה עדכנית בחזית המדע בפרט, לציבור כולו – ילדים, בני נוער ומבוגרים. זאת על ידי הדגשת הרלוונטיות של המדע לחיי היום-יום, הנחלת ידע, מיומנויות וגישה מדעית ברמה גבוהה, ופיתוח חשיבה ביקורתית, סקרנות, יצירתיות וקבלת החלטות על בסיס מושכל. נוסף על כך, מכון דוידסון פעיל בחינוך המדעי גם בזירה הבינלאומית.
מגוון פעילויות המכון מתקיים בעיקרו בשני מתחמים בקמפוס מכון ויצמן למדע ברחובות, הכוללים אולמות הרצאה, מעבדות, כיתות לימוד, מרחבי פעילות ואת מוזיאון גן המדע על שם קלור. מכון דוידסון פועל גם מחוץ לקמפוס רחובות, במקומות שונים ברחבי הארץ, ומפעיל מגוון עצום של תוכניות במרחב הדיגיטלי (בעברית, בערבית ובאנגלית). כל הפעילויות עוסקות במגוון תחומי המדעים (פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, מדעי כדור הארץ, מדעי החלל, נוירוביולוגיה, מתמטיקה ועוד), ומדעני מכון ויצמן למדע, כמו גם מומחים לחינוך מדעי ופדגוגיה, מעורבים בהן מרמת הפיתוח ועד רמת היישום. התוכניות כוללות השתלמויות מורים, תוכניות לתלמידים, תוכניות בלתי שגרתיות לתלמידים בסיכון ולתלמידים בעלי הישגים נמוכים ותוכניות המיועדות לקהל המתעניינים במדעים.
פרס לומייר

היסטוריה

הפרס נוסד ב-1995 על ידי המפיק הצרפתי דניאל טוסקאן דו-פלאנטייה  והעיתונאי האמריקאי אדוארד בר  והוא מבוסס על פרס גלובוס הזהב המחולק על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הפרס מחולק משנת 1996 בחודש ינואר או פברואר, מספר שבועות לפני חלוקת פרס סזאר. פסלון הפרס מעוצב כפנתר המגיח מעלטה לאור.
רב חנן בר רבא

מתורתו

יחסם השלילי של חז"ל לניבול פה מודגש בדבריו במסכת שבת, שבו נאמר:
אמר רבי חנן בר רבא הכל יודעין כלה למה נכנסה לחופה אלא כל המנבל פיו אפילו חותמין עליו גזר דין של שבעים שנה לטובה הופכין עליו לרעה. אמר רבה בר שילא אמר רב חסדא: כל המנבל את פיו מעמיקין לו גיהנום.
— תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל"ג, עמוד א']
דינג לירן

חייו

ביוני 2009, בגיל 16, הפך דינג לצעיר ביותר שזכה באליפות סין לשחמט. באפריל 2011 זכה באליפות בפעם השנייה, ושנה לאחר מכן זכה באליפות בפעם השלישית, בגיל 19. בחודש אוקטובר הפך דינג לרב האמן ה-30 של סין. דינג השתתף בגביע העולם 2011 אך הודח בסיבוב הראשון על ידי וסלי סו 2.5-1.5. בתחרות טאטא סטיל 2015 חלק דינג מקום שני, מחצית הנקודה אחרי קרלסן. לאחר התחרות התאמנו השניים יחדיו בקטר.
דינג למד בפקולטה למשפטים של בייג'ינג.
באוגוסט 2015 הפך דינג לסיני השני אחר ואנג יו שהגיע לעשיריה המובילה בדירוג העולמי של פיד"ה. דינג הוא המדורג הגבוה ביותר אי פעם בסין.
מחזיק בשיא משחקים תחרותיים של 100 משחקים ללא הפסד ברצף בשחמט רגיל (שבר את שיאו של מיכאל טל שעמד על 95 משחקים ללא הפסד). הרצף התחיל ב־9 באוגוסט 2017 והסתיים ב-11 נובמבר 2018 וכלל 29 ניצחונות ו־71 תיקו. בעקבות זאת לירן הגיע בנובמבר 2018 לשיא מד כושרו והיה הסיני הראשון שעבר את מד הכושר 2800.
צבי מונגאלה

תפוצה ואקולוגיה

צבי מונגאלה כאמור אנדמי לדרום סודאן. הוא מצוי במחוזות ג'ונגליי ואקווטוריה המזרחית. יש ככל הנראה אוכלוסיות קטנות של צבאים שנכנסים מדי פעם לשטחה של מדינת גמבלה באתיופיה. 
בית גידולו של צבי הוא בעיקר סוואנות בוציות, מישורים וחורשים דלילים הנמצאים במרחבי השיטפונות העצומים של ביצת סוד הסודאנית, הנוצרת על ידי הנילוס הלבן. גובה פני השטח הממוצע הוא כ-200 מטר. הטמפרטורות בתחומי מחייתם 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-500 מילימטר לשנה. 
צבי מונגאלה פעיל לאורך שעות היום בעדרים של 10–20 פרטים; בשעות החמות של היום הוא נח בצל העצים. בתקופת השיטפונות בסודאן צפיפות האוכלוסייה גבוהה למדי, ויש עדרים של מאות פרטים. מדי שנה צביי מונגאלה עושים נדידה עונתית צפונה ולאחר מכן חוזרים חזרה דרומה בעקבות המערכת האקולוגית המוזרה באזורים אלה שמלווה בשטפונות רחבים ולאחר מכן צחיחות קיצונית. התזונה שלהם מבוסס בעיקר על עשבים, והם זקוקים לשתות מים מדי יום. בתקופות של השיטפונות הם רועים גם לצד עדרים גדולים של דאמאליסק הסהר וקובוס שחור רגל. 
המערכת החברתית מבוססת על זכרים טריטוריאליים בודדים המחזיקים בשטחים, עדרי זכרים בוגרים וצעירים ללא שטח, ועדרי נקבות. במהלך עונת הרבייה כל זכר ינסה לגרום לעדרי הנקבות להיכנס לשטחו. ההיריון נמשך כ-184 ימים לאחריהם נולד עופר אחד או שניים, השוהה בימיו הראשונים חבוי בצמחייה. הוא נגמל לאחר 3 חודשים ומגיע לבגרות לאחר 9 חודשים לנקבות ו-18 חודשים לזכר.

מצב שימור

צבי מונגאלה מסווג על ידי IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל מספרים גדולים ויציבים וחוסר איומים משמעותיים בעתיד הקרוב. מגמת האוכלוסייה אינה ידועה. האוכלוסייה של צביי מונגאלה אינה נתונה ללחץ ציד רציני, בשל בית הגידול הבוצי והמימי שלו המקשה מאוד על הציידים להגיע אליו. עם כל זאת, במקרה וימשיך להיות חוסר הגנה מוחלט על חיות הבר באזורים אלה, המספרים שלו עלולים לרדת בסופו של דבר. 
אומדן האוכלוסייה העולמי לצביי מונגאלה הוא 287,000 פרטים.
הספינה האחרונה (סדרת טלוויזיה)

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  וכן התיאור תקוע על תחילת העונה הראשונה.
לאחר שמגפה עולמית הרגה מעל 80% מאוכלוסיית העולם, על הצוות (המורכב מ-218 גברים ונשים) של משחתת צי ארצות הברית מסדרת ארלי ברק בשם הבדיוני USS נייתן ג'יימס, היחידה שלא נפגעה מהמגפה, הוטלה המשימה למצוא תרופה למגפה, למגר את הנגיף ולהציל את האנושות.

הפקה

ב-18 ביולי 2014, הוזמנו עוד 13 פרקים לעונה השנייה. העונה השנייה עלתה לשידור ב-21 ביוני 2015. ב-12 באוגוסט 2015, הוזמנו 13 פרקים נוספים לעונה השלישית. העונה השלישית עלתה לשידור ב-12 ביוני 2016. ב-31 ביולי 2016, הוזמנו 10 פרקים נוספים לעונה הרביעית שהחלה להיות משודרת ב-20 באוגוסט 2017. ב-8 בספטמבר 2016, הוזמנו 10 פרקים נוספים לעונה החמישית והאחרונה שהחלה להיות משודרת ב-9 בספטמבר 2018.
מחוזות שווייץ

מחוזות שווייץ (בגרמנית: Bezirk, בצרפתית: Districts suisses) הם החלוקה המנהלית השנייה בשווייץ. רוב עשרים וששה הקנטונים של שווייץ מחולקים למספר מחוזות.
בניגוד למדינות אחרות בהם גם החלוקה הראשונה היא מנהלית בלבד, בשווייץ כל קנטון הוא עצמאי לחלוטין לגבי הארגון הפנימי שלו. ולכן הגדרות וסמכויות המחוז שונות מקנטון לקנטון, אך בכל אופן מקובל לכנות את החלוקה השנייה בשווייץ באופן כללי כמחוזות.
המחוזות קיימים ב-16 מתוך 26 הקנטונים השווייצרים. בשל המבנה הפדרליסטי של שווייץ, תפקידם עשוי להשתנות מקנטון אחד למשנהו. באופן כללי, הם משרתים רק את המינהל השיפוטי, לכל מחוז יש רק בית משפט אחד. בקנטון גראובונדן, למחוזות יש ריבונות פיסקלית ופוליטית משלהם.
שבעה קנטונים (אורי, אובוולדן, נידוולדן, גלרוס, צוג, בזל-שטאדט וז'נבה) מעולם לא חולקו למחוזות, והחלוקה המנהלית המשנית בהם היא ברמת רשויות מקומיות.
גם בקנטון אפנצל אינר-רודן ישנה רק חלוקה מנהלית אחת, אך היא נקראת בקנטון חלוקת מחוזות למרות שסמכויות המחוז שוות לסמכויות רשות מקומית בקנטונים האחרים של שווייץ.
יחסי מקסיקו–צ'ילה

היסטוריה

ההיסטוריה המשותפת של צ'ילה ומקסיקו מתחילה בתקופה בה הן היו מושבות של ספרד. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות הוקמו בשנות ה-20 של המאה ה-19, זמן קצר לאחר שקיבלו עצמאות מספרד. באותה תקופה גם כל אחת מהמדינות הקימה שגרירות בבירות של המדינה השנייה.
בשנת 1914 השתייכה צ'ילה לקבוצה אזורית בשם מדינות ה-ABC (שכללה את ארגנטינה, ברזיל וצ'ילה). שלוש המדינות הללו היו העשירות והמשפיעות ביותר בדרום אמריקה באותה עת. באותה שנה התערבו מדינות ה-ABC בסכסוך הדיפלומטי בין ארצות הברית ומקסיקו, שהיה על סף מלחמה, על רקע פרשת פרשת טמפיקו וכיבוש וראקרוס בידי כוחות ארצות הברית. נציגי המדינות נפגשו עם נציגי ארצות ומקסיקו באזור הניאגרה, בגבול בין קנדה לארצות הברית, במטרה להפחית את המתיחות ולמנוע מלחמה, שבסופו של דבר אכן לא פרצה.
ב-11 בנובמבר 1974 ניתק נשיא מקסיקו, לואיס אצ'ווריה אלווארס, את היחסים הדיפלומטיים עם מקסיקו, שנה לאחר הדחתו הבלתי חוקית של נשיא צ'ילה הנבחר סלוודור איינדה, על ידי הגנרל אוגוסטו פינושה. במשך חמש עשרה השנים שלאחר מכן, מקסיקו תקבל אלפי פליטים צ'יליאנים שנמלטו מממשלת פינושה.
שתי המדינות חידשו את היחסים דיפלומטיים ביניהן ב-23 במרץ 1990. מאז חידוש היחסים הדיפלומטיים, שתי המדינות מתקרבות זו לזו בנושא המסחר הדו-צדדי ביניהן.

סחר

עם השנים הסחר בין שתי המדינות הולך ומתרחב. שתי המדינות חתמו על הסכם סחר חופשי בשנת 1999. מאז תחילת יישום ההסכם, הסחר בין שתי המדינות הגיע להיקף של כ-3.5 מיליארד דולר ב-2014, כאשר 99.7% מהסחר בין שתי המדינות הוא ללא תעריף. הייצוא העיקרי של צ'ילה למקסיקו כולל: עץ, דיקט, סלמון, אפרסקים, גבינות, יין ונחושת, ואילו עיקר הייצוא של מקסיקו לצ'ילה כולל: כלי רכב וחלפים, טרקטורים, אלקטרוניקה, מכונות ובירה.

חברות בארגונים בינלאומיים

שתי המדינות חברות בכמה ארגונים בינלאומיים, בהם קהילת מדינות אמריקה והקאריביים, ארגון האינטגרציה של אמריקה הלטינית, ארגון המדינות האיברו-אמריקניות, הברית הפסיפית והאומות המאוחדות.
שתי המדינות הן המדינות הלטיניות היחידות שחברות בארגון ה-OECD.
מועצה אזורית מטה יהודה

שטח המועצה

שטח תחום השיפוט כ-520,000 דונם, מהמועצות הגדולות בישראל. שטח המועצה משתרע מירושלים במזרח לכיוון השפלה במערב. במרכז מטה יהודה עובר הכביש החשוב מירושלים לתל אביב. בשטח המועצה פארקים ויערות מהיפים במדינת ישראל.
המועצה גובלת בירושלים, מבשרת ציון, קריית יערים, אבו גוש, הר אדר, בית שמש, מועצה אזורית מטה בנימין, מועצה אזורית גזר, מועצה אזורית יואב, מועצה אזורית גוש עציון ומועצה אזורית נחל שורק.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים במועצה אזורית מטה יהודה 56,600 תושבים (מקום 30 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.7%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, למועצה אזורית מטה יהודה דירוג של 7 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 70.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 10,492 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
אוכלוסיית מטה יהודה כוללת בתוכה מגוון רב של תושבים שהגיעו ממדינות רבות מכל רחבי העולם. בדרך כלל בכל יישוב בין 300 לכ-1000 תושבים (יש חריגים). כדי לשמור על המורשת שהובאה מארצות המוצא הוחלט להשקיע משאבים רבים בשימור הפולקלור, השירה, הלבוש והאוכל המיוחד לכל עדה ועדה.
למועצה האזורית מטה יהודה קשר עם קהילות יהודיות בדרום אפריקה באמצעות שותפות ביחד של הסוכנות היהודית.
One Hot Minute

אודות השירים

השיר Pea מבוצע על ידי הבסיסט פלי (כולל קולות), והוא אחד משיריה הבוטים ביותר של הלהקה.
Tearjerker ו-Trancending נכתבו על מותם של בני אדם, האחד על סולן להקת נירוונה קורט קוביין והשני על חברם הקרוב של הלהקה ריבר פיניקס.
גם My Friends וגם Deep Kick נכתבו אודות ילדותם של אנתוני קידיס (הסולן) ופלי.
בין הילדים ששרים את קולות הרקע ב-Aeroplane נמצאת גם בתו של פלי, קלרה.
סנהדריה המורחבת

היסטוריה

השכונה הוקמה בשנת 1970 כהרחבה צפונית של שכונת סנהדריה. בצמוד לשכונה הוקם אזור התעשייה הר חוצבים ובסמוך לה נמצאת ישיבה תיכונית חורב ועובר כביש גולדה מאיר.
השכונה נבנתה בצורה מעגלית. על פי נתונים סטטיסטיים בשכונה, נכון לשנת 2007 ישנם 784 יחידות דיור בשכונה.
בשכונה פעלה (עד לשנת תשס"ח) ישיבת תפארת צבי, (על שם הרב נתן צבי פינקל "הסבא מסלבודקה") ישיבה גבוהה חרדית המיועדת לבוגרי הישיבות התיכוניות. (כיום הישיבה פועלת ברחוב שמואל הנביא בעיר). במבנה ישיבת בית התלמוד שבשכונה פועלת ישיבת נתיבות יעקב בראשות הרב אברהם סטפנסקי. בשכונה שטיבלאך "מאור חיים" של חסידי ויז'ניץ, בתי הכנסת "אוהל שמעון" ו"אור חביב" לספרדים; "עזרת תורה", "כנסת יהודה" ו"בני הישיבות" לליטאים, בית כנסת חב"ד ובית כנסת לקהילה דוברת האנגלית. 
רב השכונה הוא הרב נח הייזלר המשמש גם כאב"ד בירושלים. 
במקומות שונים בשכונה ומסביב לה ישנם שרידי מערות קבורה המתוארכות לימי בית שני.
השכונה סגורה לתנועת כלי רכב בשבתות וחגי ישראל.

נחל צופים

השכונה צופה על נחל צופים שהוא יובל של נחל שורק. מתלול הערוץ הדרומי של נחל צופים, עליו בנויה ואליו צופה השכונה הוא שטח פתוח ובו מספר רב של טרסות עתיקות, מחצבות מתקופת בית שני שסיפקו אבנים לבנין בתים בירושלים ושרידים למערכת חקלאות עתיקה, כגון גתות ובורות מים.