google/wiki40b huggingface dataset:
פולידור רקורדס

היסטוריה

חברת פולידור הייתה בתחילתה מותג עצמאי של חברת דויטשה גרמופון. החברה הוקמה בשנת 1924 ונמכרה לדקה בשנות השלושים אך נעשתה פופולרית רק בשנת 1946 כאשר הפכה למותג של המוזיקה הקלאסית. בשנת 1949 נמכרו הזכויות ל-"His Master's Voice" נמכרו לחברת EMI. בתחילת שנות השישים הוחתמו אומנים לא מוכרים, טוני שרידן והביטלס שהפכו למפורסמים לאחר מכן. 
בשנת 1969 נפתחה שלוחה של החברה בארצות הברית. המשרד האמריקאי לא זכה להצלחה רבה בתחילתו והתפרסם רק לאחר חתימתו של ג'יימס בראון על חוזה בשנת 1971. בשנת 1972 שיתפה חברת פולידור פעולה עם חברת "Phonogram Records" שבשליטת חברת פיליפס ויחד יצרו את המותג "PolyGram". בתחילת שנות השבעים החתימה החברה אומנים כמו גלוריה גיינור והבי ג'יז. לעומת זאת החברה חוותה קשיים לאחר שרוב תשומת הלב הייתה סביב חברת מרקורי רקורדס השייכת גם היא ליוניברסל.
בתחילת שנות השמונים החתימה החברה אומנים כמו איאן דורי וביל פיורי. קשיי החברה גדלו והיא התמזגה לתאגיד "PolyGram Label Group" ששלט על חברת פולידור בנוסף לאיילנד רקורדס, לונדון רקורדס, אטלס רקורדס וורב רקורדס. בשנת 1994 הוקם משרד של פולידור בנאשוויל, טנסי, המשרד נסגר בשנת 1996.

פולידור רקורדס בממלכה המאוחדת

בתחילת שנות השבעים משרד פולדיור בממלכה המאוחדת היווה את מקור ההכנסה העיקרי עם החתמתם של ואמנים כמו הג'אם והמי. ב-2006 השיקה פולידור את המותג "Fascination Records" שאחראי על מוזיקת פופ בעיקר. האומנים המרכזיים של המותג הם Girls Aloud וסופי אליס בקסטור. מאוחר יותר נוצרה להקת הבנות הסאטרדייז דרך חברת פולידור. מספר אומנים שחתומים בחברת הוליווד רקורדס עברו למותג החדש של פולידור כדוגמת האחים ג'ונאס, מיילי סיירוס, דמי לובאטו ו-Selena Gomez & The Scene.
בין האומנים החתומים בחברה נמנים: טייק דאת, Girls Aloud, N-Dubz, הסאטרדייז, דאפי, שריל קול, La Roux, ניקולה רוברטס, סופי אליס בקסטור, קייזר צ'יפס, בויזון, ג'יימס מוריסון, S Club, אסמי דנטס, רייצ'ל סטיבנס, לואוסון, אלפאביט, אלי גולדינג, איאן בראון, ברייט אייז, קייט נאש וSnow Patrol.
פולידור מהווה שלוחה בריטית למותגים החתומים באמריקה עם חברת "Interscope-Geffen-A&M" כדוגמת אמינם, The All-American Rejects, קווינס אוף דה סטון אייג', לימפ ביזקיט, טימבלנד, Yeah Yeah Yeahs, וויזר, The Black Eyed Peas, מרילין מנסון, Pussycat Dolls, ג'נט ג'קסון, סנופ דוג, 50 סנט, מרי ג'יי בלייג', באסטה ריימס, גוון סטפאני, ד"ר דרה, ליידי גאגא, שריל קרואו, פרגי, אסתר דין, לנה דל ריי ונלי פורטדו.
מרכז הידע לחקר הזדקנות האוכלוסייה בישראל

מרכז הידע לחקר הזדקנות האוכלוסייה בישראל הוא מכון מחקר וידע הפועל מתוך מטרה להרחיב את המחקר ואת הידע בתחום הגרונטולוגיה על ידי ריכוז נתונים הקשורים לאוכלוסיית הגיל השלישי וחיבור בין חוקרים ממוסדות מחקר ומאוניברסיטאות. מרכז הידע נועד לקדם הבנה טובה יותר של תהליכי ההזדקנות של האוכלוסייה בישראל מבחינה חברתית, כלכלית ובריאותית.
מרכז הידע הוקם בשנת 2002 כמרכז הידע התשתיתי היחיד בתחום מדעי החברה מבין שנים-עשר מרכזי ידע שהוקמו ביוזמת משרד המדע והטכנולוגיה. החל מינואר 2008 מרכז הידע פועל בשיתוף פעולה עם המשרד לשוויון חברתי בביצוע מיזם משותף.
מרכז הידע ממוקם בבית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית באוניברסיטה העברית בירושלים. בראש המרכז עומד פרופ' הווארד ליטווין, יוזם המרכז וראש פרויקט SHARE-Israel. במרכז הידע פועלים אנשי מקצוע מתחומי מדעי החברה, הבריאות והגרונטולוגיה, ובשיתוף חוקרים מאוניברסיטאות נוספות בארץ, המשרד לשוויון חברתי, אשל, מכון מאיירס-ג’וינט-ברוקדייל ועוד.

מטרות המרכז

מרכז הידע קם על מנת לאפשר התמודדות עם האתגרים הרבים שהזדקנות האוכלוסייה והעלייה בתוחלת החיים בישראל מציבות. המרכז נועד לספק תשתית מחקר נרחבת, באמצעות מסדי נתונים, כדי לבחון את תהליך ההזדקנות על היבטיו החברתיים, הבריאותיים והכלכליים.
הידע המצטבר במרכז לאורך השנים מאפשר לבצע מחקרים היכולים לענות על סוגיות מגוונות הנוגעות להיבטים שונים של הזקנה, לאפשר היערכות והתמודדות עם תהליך ההזדקנות ולסייע לתהליכי קבלת החלטות בקרב קובעי מדיניות. מסדי הנתונים והידע הנאספים במרכז הידע עומדים לרשותם של חוקרים, סטודנטים, קובעי מדיניות, אוכלוסיית הגיל השלישי ובעלי עניין.
יהודה יודל רוזנברג

הרב יהודה יודל רוזנברג (בכתיב יידי: ראזענבערג; תר"ך, 1860, סקארישב, פולין – כ"ו בתשרי תרצ"ו, 23 באוקטובר 1936, מונטריאול, קנדה) היה רב וסופר שהתפרסם עקב חיבור כתבים שייחס לסופרים קדומים, שגר בפולין והיגר בסוף ימיו למונטריאול שבקנדה.

קורות חיים

נולד בעיירה סקארישֶב (Skaryszew) שליד ראדום, בפלך ראדום של פולין הקונגרסאית (שבשליטת האימפריה הרוסית). נודע כתלמיד חכם וכלמדן מופלג, וכונה "העילוי מסקארישב" ("סקארישעווער עילוי"). בגיל 17 נישא, ולאחר מכן כיהן כרב ודיין בקהילות טרלה, לודז' וורשה.
ספרו "ידות נדרים", העוסק במסכת נדרים, מקובל בישיבות עד היום כספר יסודי בעניינים הנוגעים למסכת זו.
הרב רוזנברג פרסם ספרי מעשיות פסאודו-אפיגרפיים שזכו לתהודה רבה, והתקבלו בציבורים רחבים כאמת, או לפחות כמסורות קדומות; בין אלה ניתן למנות את חיבורו המפורסם על הגולם מפראג בכותרת 'נפלאות המהר"ל' (1909), סיפורי הסבא משפולה, וספר רפאל המלאך. במעשיותיו חיבב את המהר"ל, ופרסם, מלבד סיפורי הגולם, גם הגדה של פסח עם שני פירושים 'לשון לימודים' ו'דברי נגידים', שייחס אותם למהר"ל, ועד היום נדפסת הגדה זו בסט כתבי המהר"ל.
כמו כן הדפיס הרב רוזנברג תרגום של ספר הזוהר לעברית, שזכה להסכמות של רבנים חשובים.
נכדו של הרב רוזנברג הוא ד"ר ישראל שלמה בן-מאיר (רוזנברג), לשעבר סגן שר הפנים וח"כ מטעם המפד"ל. בנו של בן-מאיר, הרב יהושע בן-מאיר, הוציא מחדש את חיבורי אבי-סבו. נין אחר הוא הרב יהושע מגנס.
מזון מקומי

מזון מקומי או תנועת המזון המקומי היא "מאמץ משותף לבנות כלכלת מזון יותר מקומית ויותר עצמאית, בה ייצור, עיבוד, הפצה וקנייה של מזון מחוברים באותו אזור, במטרה להגביר את הבריאות הסביבתית והכלכלית של האזור". המושג נחשב חלק מאג'נדת הקיימות הכללית ומהקריאה לחזור למודל של כלכלה מקומית, כתחליף לכלכלת הגלובליזציה המערבית. תומכי השיטה טוענים כי היא מאפשרת לחסוך את המשאבים וזיהום הסביבה הנגרמים מתעבורה ושינוע של חומרי גלם ומוצרים למרחקים גדולים.
המילה האנגלית Locavore, שפירושה "אדם שאוכל רק מזון מקומי", נבחרה כמילת השנה לשנת 2007 על ידי מילון אוקספורד.

מערכות מזון מקומי

מערכות מזון מקומי מהוות אלטרנטיבה למודל הגלובלי־תעשייתי, בו הלקוח והיצרן מופרדים על ידי שרשרת ארוכה של מעבדים, יצרנים, חברות משלוח וקמעונאים. השרשרת הארוכה מונעת מהלקוח לפקח על איכות המזון ומשאירה את הבקרה בידי אנשי הביניים. מערכת של מזון מקומי מחזירה את השליטה על בקרת איכות המוצר ותהליך הייצור לידי הלקוח, העומד ישירות מול היצרן. נמצא כי השפעתה של מערכת מזון מקומי היא לא רק סביבתית, אלא גם חברתית־כלכלית. בניית מערכות יחסים מקומיות בין יצרנים ללקוחות, מגבירה את האחראיות והנגישות של היצרן מול הלקוח.
כנסיית ניקולאי הקדוש (פראג)

כנסיית ניקולאי הקדוש או מיקולאש הקדוש (בצ'כית: Kostel sv. Mikuláše) היא כנסייה בכיכר העיר העתיקה בפראג בפראג, צ'כיה. המבנה משמש ככנסייה הראשית של התנועה ההוסיטית הצ'כית.
המבנה הנוכחי עומד במקום בו עמד המבנה הראשון שהיה מן העתיקים ביותר בעיר ונזכר לראשונה ב-1273. הכנסייה נבנתה מספר פעמים; הפעם האחרונה הייתה בשנים 1732–1737 לפי תכנונו של האדריכל האדריכל קיליאן איגנאץ דינצנהופר בסגנון הבארוק. בכניסה הראשית עומד פסל שנתנה על ידי אנטונין בראון והפרסקו נוצר על ידי פטר אזאם. בהיכל הפנימי מצופה הזהב נמצא אורגן וויטראז'ים המתארים את ואצלב הקדוש וניקולאי הקדוש. בתקרת הכנסייה תלויה נברשת בדולח, שניתנה לכנסייה כמתנה על ידי הצאר הרוסי ניקולאי השני בזמן שהכנסייה הייתה בשכירות הכנסייה הרוסית הפרבוסלאבית. הנברשת נוצקה באחד ממפעלי הזכוכיות המפורסים באותה תקופה וצורתה בצורת כתר הצאר.
בכל חג מולד ופסחא פרבוסלאבים עוברת תהלוכת צלב מסביב לכנסייה.
דימיטרי גרבובסקי

ביוגרפיה

גרבובסקי נולד ב-1985 באוקראינה והתאמן שם ברכיבת כביש. הוא ניצח בבריחת יחיד במרוץ הכביש לרוכבים עד גיל 23 באליפות העולם ב-2005 שנערכה במדריד. באותה אליפות הוא סיים שני במרוץ נגד השעון בקטגוריית הגיל שלו וסומן כאחד מרוכבי העתיד בדבוקה המקצועית. הוא הוחתם ב-2007 על ידי הקבוצה הבלגית קוויק סטפ, אחת מהקבוצות הבולטות בדבוקה. דרכו לא צלחה בקבוצה הבלגית וב-2008 הוא הוחתם על ידי הקבוצה האיטלקית-אוקראינית ISD. במסגרתה השתתף בג'ירו ד'איטליה ב-2009 וסיים במקום ה-67.
בשנת 2013 עלה לישראל ועבר להתגורר עם הוריו בערד. התחיל להתאמן בקבוצת "דינאמו רייסינג" בהנחיית ויקטור קיטייב, שהיה מאמן נבחרת ישראל באופני כביש בשנים 2013-2011.
ונחשב לרוכב הטוב בישראל בזמן הזה.
בשנת 2014 התחרה כחלק משלשה (כל אחד מבצע מקצוע אחר) בישראמן נגב וביצע את הזמן רכיבה המהיר ביותר שבוצע על המסלול אי פעם 90 ק"מ בזמן של 2:20 שעות. בנוסף החל לעשות הסבה לתחום הטריאתלון ועבר להתאמן אצל תום מרמרלי (אלוף ישראל באיש ברזל בשנים 2012-2014) בקבוצת TRIHARD.
בשנת 2015 התחרה דימיטרי במקצה החצי ישראמן וניצח בקטגוריית הישראלים בפער של 30 דקות כאשר הוא קובע זמן כללי של 4:40 וזמן רכיבה של 2:33 שעות.
נפטר בגיל 31 מדום לב בינואר 2017.
משה אזר

ביוגרפיה

משה אזר נולד בבריסל ב-8 באפריל 1934, ועלה ארצה בנובמבר 1944. בשנים 1954–1958 למד בישיבת מרכז הרב. בשנים 1956–1959 למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון בלשון עברית ובפילוסופיה ולתואר שני בלשון עברית. את התואר השלישי בבלשנות כללית עשה באוניברסיטת ננסי שבצרפת, ובשנת 1969 הגיש את עבודת הדוקטור שלו, שעסקה בנושא "ניתוח מורפולוגי אוטומטי של המילים במקרא".
אזר היה פרופסור אמריטוס בחוג ללשון העברית באוניברסיטת חיפה, שבה לימד החל מ-1969. בחלק מהשנים כיהן כראש החוג, וכן מילא תפקידים שונים במִנהל האקדמי של האוניברסיטה.
משנת 1974 היה חבר במערכת כתב העת "בלשנות עברית". היה גם חבר האיגוד הארצי והבין-לאומי לבלשנות שימושית, חבר האיגוד האירופי ללקסיקוגרפיה וחבר האיגוד העולמי לארגומנטציה.
בשנת 1983 נבחר לחבר-יועץ של האקדמיה ללשון העברית, ובשנת 1993 נבחר לחבר מלא. הוא כיהן בה כיו"ר הוועדה המרכזית למונחי הטכנולוגיה וכיו"ר ועדת הפרסומים.
תחומי המחקר העיקריים שלו היו התחביר והסמנטיקה של העברית לתקופותיה השונות, ניתוח השיח ופרשנות לשונית-פרגמטית של טקסטים משפטיים.

משפחתו

היה נשוי ואב לשלושה, והתגורר בחיפה.
ניקולאס טאובר

קריירה

טאובר התחיל את הקריירה שלו באסטודיאנטס לה פלאטה בה שיחק בין השנים 1999 ו-2003. בשנתו האחרונה במועדון קיבל הזדמנויות במספר משחקים ועורר עניין מצידה של מכבי נתניה והמאמן דאז גילי לנדאו הזמין אותו למבחנים. לאחר שהרשים את המאמן והתגלה כי הוא יהודי, הוא קיבל אזרחות ישראלית וחתם במועדון ובכך אינו נחשב לזר. ב-13 בספטמבר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד בני יהודה תל אביב. בסיום העונה ירד עם המועדון לליגה הלאומית ועזב את המועדון.
בשנת 2004 חתם באוניון דה סנטה פה וכעבור שנה חתם באלמגרו. בשנת 2008 חתם בצ'קריטה ג'וניורס עמה עלה לליגת העל הארגנטינית כבר בעונתו הראשונה במועדון, אך בשתי העונות שלאחר מכן רשם שתי ירידות ליגה. בסוף 2012 עבר ניתוח בגיד. לאחר שהחלים מההתאוששות התקשה לחזור לכושר ועזב את המועדון. ביוני 2013 חתם בנואבה צ'יקגו והיה שותף להעפלה של הקבוצה לליגת העל.
אידי מארס (רומן)

מבנה הרומן ותאימותו ההיסטורית

הרומן מחולק לארבעה ספרים, שכל אחד מהם מתחיל מוקדם יותר ומסתיים מאוחר יותר מהאחר. שיריו של קאטולוס המשובצים ברומן, כמו גם פסקת הסיום של ההיסטוריון הרומאי סווטוניוס, הם החלקים היחידים ברומן שאינם בדיוניים. עם זאת, רבים מהאירועים ברומן מבוססים היסטורית, כמו שהותה של קלאופטרה ברומא בשנת הרצח.
אף על פי שהרומן מתאר את האירועים המובילים לרציחתו של קיסר ב-15 במרץ שנת 44 לפנה"ס, מספר אירועים מוקדמים יותר מתוארים כאילו קרו בתקופה הקרובה לרצח. תיאורים אלו כוללים את העברת חילול פולחן האלה הטובה על ידי קלודיה פולקר ואחיה שנערך בשנת 62 לפנה"ס אל טקס זהה שנערך בשנת 45 לפנה"ס, ואת ההתייחסות לאשתו של קיסר פומפיאה סולה כאשתו גם בשנת הרצח, למרות שהתגרש ממנה בשנת 62 לפנה"ס. בנוסף, דמויות רבות המוצגות ברומן כבר היו מתות בשנת 44 לפנה"ס, כולל קאטו הצעיר, קאטולוס, יוליה מרקיה ופולכר.

תקציר העלילה

הספר הראשון מכיל מכתבים ומסמכים מחודש ספטמבר שנת 45 לפנה"ס, המתמקדים בהליכי הזמנתם של קיסר ואשתו, דודתו של קיסר, קאטולוס המשורר ואחרים, אל סעודת סימפוזיון של קלודיה פולכר ואחיה ב-30 בספטמבר. שיא הספר ביום הסעודה שבו מתרחש ניסיון התנקשות בקיסר, אשר למרות הסכנה (והחשד שקלודיה ואחיה אחראיים בעצמם לניסיון) מגיע לסעודה ומנהל בה סימפוזיון בנוגע למהות אמנות השירה.
הספר השני מכיל מכתבים ומסמכים מאמצע אוגוסט 45 ועד סוף אוקטובר 45, המתמקדים בתיאור ההכנות לביקורה של קלאופטרה ברומא, ותיאור ימי שהותה הראשונים בעיר. שיאו של הספר במסיבה שעורכת קלאופטרה, בה היא נתפסת על ידי מאהבה לשעבר יוליוס קיסר ואחרים בזמן שמרקוס אנטוניוס והיא מתעלסים. האשמה באירוע זה מוטלת גם היא על תככיה של קלודיה. במהלך הספר מתגלה גם כי קאטולוס מאוהב עד כדי מחלה בקלודיה, שאינה משיבה לו אהבה.
הספר השלישי מכיל מכתבים ומסמכים מראשית אוגוסט 45 ועד סוף דצמבר 45. הספר עוסק בניסיונות לסלק את קלודיה מטקסי האלה הטובה, במחשבותיו של קיסר על הדת הרומית, ועל שהותו של קיסר על יד ערש הדווי של קאטולוס הגוסס. שיא הספר בטקס האלה הטובה אליו מגניבה קלודיה את אחיה לבוש בבגדי אשה, ובכך מחללת את קדושת הדת הרומית. בחילול הקודש הייתה מעורבת גם אשתו השנייה של קיסר, פופיאה.
הספר הרביעי מכיל מכתבים ומסמכים מראשית אוגוסט 45 ועד ה-15 במרס 44, יום הרצח של קיסר, המתמקדים בניסיונותיהם של קיסר ומתנגדיו להעביר לצידם את ברוטוס, בהסתה העממית כנגד קיסר - הנוצרת על ידי קאטולוס המשורר ולאחר מכן גם על ידי קיסר עצמו, ובגירושיו של קיסר מפומפיאה ונישואיו לקלפורניה. שיאו של הספר בתיאור הרצח המצוטט מדברי סווטוניוס בספרו "דברי ימי הקיסרים".
הפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים

הפקולטה למשפטים, של האוניברסיטה העברית שוכנת בקמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

מחקר והוראה

הקמת הפקולטה הייתה חלק מהתוכנית להקמת בית ספר גבוה למשפט כחלק מאוניברסיטה עברית של ההסתדרות הציונית. אולם מסיבות שונות, נדחה יסודה עד לאחר הקמת המדינה. לאחר הכנות מרובות, החלו הלימודים בפקולטה למשפטים בשנת הלימודים תש"י, ב-28 בנובמבר 1949. 
סגל המורים שכיהן בפקולטה למשפטים היו מלומדים בעלי שם שרובם עלו לארץ בתקופת המנדט. בוגרי הפקולטה היו לעורכי דין ושופטים, ומקרבם קם דור מלומדים שחלקו מכהן כמורים בה. 
בפקולטה פועלים המכון לקרימינולוגיה והמכון לחקר המשפט העברי.
הפקולטה מוציאה לאור פרסומים שונים וביניהם כתבי העת: משפטים, חוקים (נערכים על ידי תלמידי הפקולטה) ו-Jerusalem Review of Legal Studies.

מבנים

לאחר מלחמת ששת הימים, עם חזרתה של האוניברסיטה לבנייניה בהר הצופים, שוכנה הפקולטה בבניין וולפסון (שנחנך בשנת 1930 ובו שכנה הספרייה הלאומית, עד מלחמת העצמאות), ובבניינים סמוכים שנבנו בשנות השבעים. בבניין ממוקמת הספרייה למשפטים ע"ש ברנרד ג' סגל של הפקולטה.

ארגון הבוגרים

מועדון בוגרי הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים (עמותה רשומה משנת 2014) הוקם במטרה לחדש את "הנטוורקינג" בין בוגרי הפקולטה. המועדון פועל על בסיס מתנדבים תוך שיתוף פעולה עם הנהלת הפקולטה. המועדון חותר להוות ארגון גג לבוגרי הפקולטה, לקדם את האינטרסים של בוגריה, את רווחתם ואת חיזוק הקשרים ביניהם.
הונג קונג

תרבות

הונג קונג מהווה מפגש תרבותי בין תרבות המערב (שהובאה לאזור בעת היה מושבה של האימפריה הבריטית) לבין התרבות הסינית המקומית; הונג קונג מהווה מפגש בין המודרניזם לבין התרבות המסורתית. מפגש תרבותי זה הביא ליצירה מקורית אמנותית ואדריכלית, המשלב באופן מקורי אדריכלות ואמנות מודרנית עם מסורות קדומות ובעיקר עם רעיונות הפנג שווי.
המטבח ההונג קונגי אף הוא מהווה שילוב בין מזרח ומערב. בהונג קונג פועלות מסעדות מסורתיות של מזרח אסיה (דים סאם, המטבח הסיני, היפני, ההודי ועוד) מסעדות מערביות (מטבח צרפתי ואיטלקי) ומסעדות פיוז'ן המשלבות בין המטבחים.
הקולנוע ההונג קונגי נודע אף הוא בשילובים בין סרטים מזרחיים ומערביים, ובעיקר, החל משנות ה-60 וה-70 מתמקד בסרטי תורת לחימה. מספר שחקנים הוליוודים החלו את דרכם בקולנוע ההונג קונגי ובהם ברוס לי וג'קי צ'אן.
בהונג קונג פועלים מספר מוזיאונים ובהם מוזיאון מורשת הונג קונג, מוזיאון הונג קונג לאמנות, המוזיאון להיסטוריה של הונג קונג, מוזיאון המדע של הונג קונג, מוזיאון החלל של הונג קונג (המצויים באזור צים שא צוי שבקאולון), מוזיאון כלי התה (בפארק הונג קונג שבאי הונג קונג), מאדאם טוסו הונג קונג (המצוי על פסגת ויקטוריה) ומוזיאון דוקטור סון יאט-סן (המצוי באזור סנטרל).
ממשלת הונג קונג תומכת במספר מוסדות תרבות ובהם האקדמיה לאמנות הבמה של הונג קונג, התזמורת הפלהרמונית של הונג קונג.

גאוגרפיה

השם "הונג קונג" מבוסס על שמו של האי הונג קונג שבים סין הדרומי, השוכן על שפך ג'ו ג'יאנג (נהר הפנינה) בדרום סין. בהונג קונג נכללים חצי האי קאולון, האי לנטאו, האי הונג קונג, השטחים החדשים והאיים החיצוניים הכוללים 262 איים. הטריטוריות החדשות, המהוות למעשה את מרבית שטחה של הונג-קונג, גובלות מדרום בחצי האי קאולון, ומצפון בסין העממית, לאורך נהר סם צ'אן (נהר שנג'ן). בין הונג קונג לחצי האי קאולון שוכן נמל ויקטוריה, שהוא אחד מנמלי המים העמוקים החשובים בדרום סין. נופה של הונג קונג הררי למדי, עם מדרונות תלולים, כשהנקודה הגבוהה ביותר באיים נמצאת על הר טאי מו שן באי לנטאו שגובהו 958 מטרים.
משמעות השם הונג קונג בסינית היא "הנמל הריחני". שם זה ניתן לה כיוון שמנמל בהונג קונג (המכונה כיום אֲבֶּרְדִין) היו מייצאים עצים ריחניים.
הונג קונג נמצאת בצידו המזרחי של שפך נהר הפנינה ואילו מקאו שוכנת בצידו המערבי. מצפון שוכנת העיר שנג'ן שבמחוז גואנגדונג שבסין.
מכלל שטחה של הונג קונג, 1,102 קמ"ר, רק 25 אחוז פותחו, ואילו 75 אחוז נותרו לשימוש פארקים ושמורות טבע.
באזור סנטרל, שבאי הונג קונג מתגוררים ומועסקים תושבים רבים של המחוז. האזור תלול מאוד ומיושב בצפיפות. כדי להתגבר על מכשול ההר, נבנה לאורך 800 מטרים, דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס, שהוא הדרגנוע הארוך ביותר בעולם.
נמל התעופה הבינלאומי של הונג קונג בנוי על אי מלאכותי, לאחר שנמל התעופה הקודם, נמל התעופה קאי טאק, שהיה ממוקם במרכז העיר וסביבו היו בניינים רבים, היווה סכנה של ממש. הגישה לנמל התעופה היא באמצעות רכבת בלבד, המקשרת את נמל התעופה אל שאר חלקי האי דרך מנהרה תת-ימית. חלופת המנהרה התת-ימית הועדפה, מאחר שגשר עילי, על פני המים, היה חוסם חלק מנתיב התחבורה הימי, העמוס ממילא.

אקלים

אקלימה של הונג קונג הוא טרופי מונסוני. מזג האוויר קריר ויבש בחורף, בין ינואר ומרץ, חם וגשום באביב ובקיץ, בין אפריל לספטמבר וחם ויבש בסתיו, בין אוקטובר ודצמבר. הונג קונג נמצאת על מסלולם של טייפונים וסערות טרופיות. ב-18 בספטמבר 1906, למשל, פגע צונאמי באי ונהרגו בו כ-10,000 איש. ב-16 בספטמבר 2018 פגע הטייפון "מנגוט" באי לאחר שהגיע מהפיליפינים, אשר הוביל לפינוי של 2,500,000 איש.
אפרים ארליך

ביוגרפיה

ארליך נולד לאב פליט שואה (ברוך) ולאם צברית (ציונה). ילדותו עברה בתל אביב בשכונת פלורנטין. למד בתיכון אורט סינגלובסקי. במהלך שנות השבעים עסק באגרוף באגודת בית"ר תל אביב ולאחר מכן במכבי תל אביב ואף זכה באליפות ישראל לדרגה ב' ולנוער. בשנת 1979 התגייס לצה"ל ושרת כמכונאי מסוקים בטייסת מבצעית. 
בשנת 1982 התגייס ארליך למשטרת ישראל ליחידת העיקוב הסמויה בימ"ר תל אביב, בה מילא תפקיד של ראש צוות כארבע שנים. החל משנת 1986 עבר לשרת במגוון תפקידי מודיעין, בילוש וחקירות ביחידה המרכזית. בשנת 1988 סיים קורס קצינים ייעודי וביצע מגוון תפקידי שטח מבצעיים כראש חוליית בילוש, ראש חוליית סמים, ראש חוליית כייסים, ראש חוליית מודיעין מבצעי, ראש מחלק סמים, ראש מחלק מוסר, ראש לשכת מודיעין ובילוש במרחב ירקון, ראש מפלג סמים בימ"ר, ראש מחלקת מודיעין במנהלת ההגירה, מפקד ימ"ר אגף תנועה, סגן מפקד מרחב חברון וסגן מפקד משטרת התנועה הארצית. 
במהלך שרותו נודע קרמשניט כמי שניהל מאבק בלתי מתפשר בפשיעה החמורה ונקט בפעילויות מבצעיות יזומות שזכו להד ציבורי ותקשורתי, למיגור ההימורים הבלתי חוקיים, הסחר בבני אדם והסרסרות. בין היתר, לקח חלק מרכזי בפענוח "רצח השבעה" שבוצע באוקטובר 1989. הקים ועמד בראש מערך המודיעין במנהלת ההגירה. הקים ועמד בראש היחידה המרכזית באגף התנועה, שתחת פיקודו קיבלה את פרס מפכ"ל המשטרה בשנת 2007. 
בשנת 2005 פעל להקמת ועדת חקירה לחקירת פרשת האחים פריניאן. בין היתר, שימש כמקור לתחקירים של אילנה דיין על הפרשה, ששודרו במסגרת תוכניתה "עובדה" באפריל 2005. בדצמבר 2005 החליטה הממשלה על הקמת ועדת זיילר לבדיקת התנהלות המשטרה והפרקליטות בפרשה. דו"ח הוועדה פורסם בפברואר 2007, ובעקבותיו התפטר המפכ"ל משה קראדי ונפתחו חקירות כנגד מספר גורמים אשר צוינו בדו"ח. במרץ 2006, במהלך עבודתה של ועדת זיילר, חשף כתב קול ישראל רן בנימיני כי ארליך היה זה שהדליף את המידע לאילנה דיין, בעודו מכהן במשטרה. ארליך היה אחד מהעדים המרכזיים שהעידו בפני הוועדה. הוא זכה לחסינות ממנה ובזמן עדותו כונה בתקשורת "מיסטר איקס". עם חשיפת עדותו בוועדה, הודלפו מגורמים במשטרה פרטים אישיים חסויים עליו.
על פעילותו למען חשיפת שחיתויות קיבל בשנת 2007 את אות אביר איכות השלטון. פעילותו זו הובילה לצעדי נקמה מצד בכירי המשטרה כלפיו. על אף היותו קצין בולט ובעל הישגים, במשך שנים הוקפא קידומו בדרגה והוא נותר בדרגת סגן ניצב. בשנת 2013, בהתערבות מבקר המדינה ובסיוע של עמותת אומ"ץ והתנועה לאיכות השלטון, הוענקה לארליך דרגת ניצב משנה, אך הוסכם כי הוא יושאל לרשות הארצית לכבאות והצלה ויעמוד בראש אגף המודיעין שיוקם ברשות. במאי 2016 החליטו השר לביטחון פנים גלעד ארדן והמפכ"ל רוני אלשיך על החזרתו לשירות במשטרה, באגף התנועה. 
באוגוסט 2017 זכה לתעודת הוקרה מנשיא המדינה על תרומתו לטוהר המידות, בהתאם לחוק לעידוד טוהר המידות בשירות הציבור, התשנ״ב–1992. 
בדצמבר 2017 סיים את שירותו במשטרה . יוצג במהלך שנים רבות, שנות המאבק, לקבלת דרגה ולהחזרתו למשטרה, בהתנדבות, "פרו - בונו", על ידי תנועת אומ"ץ, בראשות אריה אבנרי ועורך הדין פיני פישלר. 
ביוני 2019 פורסם כי לאחר יציאתו לגמלאות, ארליך החל לעבוד כנהג מונית. 
לארליך תואר ראשון במנהל עסקים. הוא נשוי ואב לארבע בנות. אחת מהן היא שוטרת.
או-ווי-גו

"Cyclecar"

Cyclecar  הייתה סוג של מכונית קטנה, וזולה שיוצרה באירופה ובארצות הברית בין 1910 לתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. מטרתה של ה-"Cyclecar" הייתה למלא פער בשוק בין האופנוע לבין המכונית.
אחותי – למען נשים בישראל

אחותי – למען נשים בישראל היא תנועה חברתית פמיניסטית המושתתת על עקרונות הפמיניזם המזרחי. התנועה פועלת לקידום נושאים של צדק כלכלי, חברתי ותרבותי ולהעצמת הסולידריות עם נשים ממעמד כלכלי-חברתי נמוך בשיח הציבורי בישראל.

בית אחותי

בית התנועה בשכונת נווה שאנן שבדרום תל אביב שואף להיות מרכז תרבות וחברה פמיניסטי. במקום מרכז מידע וייעוץ רב תחומי והפעילות בו כוללת גם תערוכות, הרצאות, סדנאות, וקורסים לקהל מהשכונה ומחוצה לה. כמו כן נמצאת במקום גלריה, שהאמנים הפועלים בתחומה רואים בעבודתם כלי לשינוי חברתי.

צוות

כנשיאת "אחותי" כיהנה השחקנית רונית אלקבץ. מנכ"לית הארגון היא שולה קשת. יו"ר הוועדה המנהל היא אושרי חיון. מנהלת הפרויקטים היא כרמן אלמקייס עמוס.
עם חברות הארגון במשך השנים נמנו ויקי שירן, סמדר לביא, פלורה שושן, אסתר עילם, הנרייט דהאן כלב ופנינה מוצפי-האלר.
לו הסיאנג-לין

לו הסיאנג-לין (בכתב סיני מסורתי:羅香林 בכתב סיני מפושט:罗香林 ‏ 1906 שינגנינג, גואנגדונג - 1978) היה פילולוג וחוקר תרבות סיני, שהתפרסם במיוחד במחקריו על שפת בני האקה ותרבותם.
מחקר חלוצי שלו הראה כי בני האקה הם סינים מקבוצת הרוב האן.
לו הסיאן-לין נולד בשינגנינג, מחוז גואנגדונג, ולמד בתיכון בשינגמין, אחר כך באוניברסיטת צינגהואה ובאוניברסיטת יינצ'ינג, שתיהן בבייג'ינג. בשנים 1968-1956 כיהן כפרופסור במחלקה לשפה הסינית של באוניברסיטת הונג קונג. בשנת 1969 הוא היה למנהל הראשון של המכון למחקר הספרות וההיסטוריה הסינית במכללת צ'ו האי.
אגף התנועה

אגף התנועה הוא אגף מטה במשטרת ישראל האחראי על קביעת המדיניות להפעלת מערך התנועה במשטרת ישראל, על הנחייתו ועל הפיקוח עליו. מטרות האגף הם צמצום תאונות הדרכים בכלל והתאונות הקטלניות והקשות בפרט ושיפור איכות החיים של המשתמשים בכבישים על ידי הכוונת התנועה והזרמתה. האגף הוקם באוקטובר 1997.
גרי הול האב

ביוגרפיה

הול סניור נולד בפאייטוויל, קרולינה הצפונית. הוא למד באוניברסיטת אינדיאנה ושחה בקבוצת השחייה תחת הדרכתו של ג'יימס קונסילמן. בנוסף להיותו ספורטאי מחונן, נבחר לקפטן הנבחרת הוא היה תלמיד מצטיין והתקבל ללימודי רפואה באוניברסיטת סינסינטי.

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה בלוס אנג'לס ביולי 1968 קבע הול במשחה ל-400 מטר מעורב אישי שיא עולם חדש של 4:43.4 דקות.
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) עצמה זכה הול במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:48.7 דקות, אחרי השיאן העולמי בן ארצו צ'ארלס היקוקס (4:48.4 דקות) ולפני מייק הולתהאוז ממערב גרמניה (4:51.4 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:12.6 דקות, המנצח במשחה זה היה רולנד מאתס ממזרח גרמניה שקבע שיא אולימפי חדש (2:09.6 דקות).
בין השנים 1969–1970 שיפר הול 5 פעמים את שיא העולם, 3 פעמים במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ופעמיים במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
לאולימפיאדת מינכן (1972) הגיע הול כשיאן עולם לאחר שבמבחנים האמריקאים שנערכו בתחילת אוגוסט 1972 בשיקגו, אילינוי הוא קבע שני שיא עולם במשחים ל-200 מטר מעורב אישי 2:09.30 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי 4:30.81 דקות. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.86 דקות, אחרי הכוכב הגדול של האולימפיאדה בן ארצו מארק ספיץ שקבע שיא עולם חדש של 2:00.70 דקות ולפני בן ארצו רובין בקהאוז (2:03.23 דקות). הוא לא הצליח לזכות במשחים בהם היה שיאן עולם וסיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:08.49 דקות, המנצח במשחה זה היה גונאר לארסון משוודיה שקבע שיא עולם חדש של 2:07.17 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:37.38 דקות, המנצח במשחה זה היה לארסון (4:31.98 דקות). בנוסף, הוא השתתף בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר וקבע שיא אולימפי חדש של 3:51.98 דקות. באותה עת, למרות שהרביעייה מארצות הברית זכתה במדליית הזהב, השחיינים שהשתתפו במוקדמות לא קיבלו מדליה, בניגוד לאולימפיאדות שנערכו לאחר מכן.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה הול במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.65 שניות, אחרי חבריו לנבחרת מאט ווגל (54.35 שניות) וג'ו בוטם (54.50 שניות).
כיום הול סניור הוא רופא עיניים. בנו, גרי הול ג'וניור, הוא אלוף אולימפי בעל 10 מדליות מהן 5 זהב מ-3 אולימפיאדות (אטלנטה, סידני ואתונה) בהן השתתף, אלוף עולם בעל 5 מדליות מהן 2 זהב ושיאן עולם. הול ובנו הם הצמד היחידי של הורה ובן בהיסטוריה שהשתתפו בשלוש אולימפיאדות כל אחד.