קלייד דרקסלר

ראשית חייו

דרקסלר נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. לאחר סיום לימודיו בתיכון, החל את דרקסלר לשחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת יוסטון. כבר בתור "פרשמן" החל דרקסלר להראות את יכולת הקליעה שלו, כשהעמיד 
ממוצעים של 11.9 נקודות למשחק, עליהם הוסיף גם 10.5 ריבאונדים. יכולת הקליעה שלו הלכה והשתפרה עם השנים ובשנתו השנייה והשלישית העמיד ממוצעי קליעה של 15.2 ו-15.9 נקודות למשחק בהתאמה.

קריירת ה-NBA

דרקסלר העמיד עצמו לבחירה לקראת הדראפט של 1983 ונבחר בבחירה ה-14 על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס. בעונת הרוקי שלו רשם דרקסלר ממוצע של 7.7 נקודות למשחק, כשהוא משותף ב-17.2 דקות. מעונה לעונה החל דרקסלר לקבל דקות משחק רבות יותר, והוא השיב למאמניו בשיפור שורת הסטטיסטיקה האישית. בעונת 1985/1986 כמעט והיה דרקסלר לשחקן השלישי בהיסטוריה שרושם קוואדרופל-דאבל במשחק ליגה, כשבמשחק נגד מילווקי באקס קלע 26 נקודות, מסר 11 אסיסטים, חטף 10 כדורים וקטף 9 ריבאונדים.
בעונת 1988/1989 העמיד דרקסלר את ממוצע השיא בקריירה שלו, כשקלע 27.2 נקודות למשחק. פורטלנד סיימה את העונה במאזן של 39 ניצחונות מול 43 הפסדים, והעפילה למשחקי הפלייאוף מהמקום השמיני במערב. למרות יכולתו הטובה של דרקסלר במשחקי הפלייאוף, עם 27.7 נקודות למשחק, הודחה פורטלנד כבר בסיבוב הראשון מול לוס אנג'לס לייקרס בסוויפ של שלושה משחקים.
בעונה הבאה, עונת 1989/1990, הוביל דרקסלר את קבוצתו למאזן של 59 ניצחונות מול 23 הפסדים בלבד ולמשחקי הפלייאוף, תוך שהוא מעמיד ממוצעים של 23.3. נקודות, 5.9 אסיסטים ו-6.9 ריבאונדים למשחק. בפלייאוף עקפה פורטלנד את דאלאס מאבריקס בסוויפ בסיבוב הראשון, את סן אנטוניו ספרס בשבעה משחקים בסיבוב השני ואת פיניקס סאנס בשישה בגמר המערב. בגמר הליגה פגשה פורטלנד את דטרויט פיסטונס. דרקסלר שהיה הקלע המצטיין של קבוצתו בסדרה עם 26.4 נקודות למשחק, לא הצליח למנוע מקבוצתו הפסד בחמישה משחקים ואת אבדן האליפות.

בעונת 1990/1991 המשיכה הקבוצה את יכולתה הטובה, וסיימה את העונה הסדירה עם המאזן הטוב ביותר בליגה כשרשמה 63 ניצחונות מול 19 הפסדים בלבד, אך לא הצליחה להעפיל שנית לסדרת הגמר, לאחר שהפסידה במשחקי הפלייאוף בגמר המערב ללייקרס בשישה משחקים. דרקסלר המשיך לשמור על יכולת הקליעה היציבה שלו כשהעמיד ממוצעים של 21.5 נקודות בעונה הסדירה ו-21.7 בפלייאוף. בעונה הבאה הוביל דרקסלר את הקבוצה שנית עד לסדרת הגמר של הליגה, בה הפסידה הקבוצה לשיקגו בולס של מייקל ג'ורדן בשישה משחקים, כשדרקסלר ממשיך להוביל את קלעי קבוצתו עם 24.8 נקודות למשחק. בסיום העונה המוצלחת, כמעט ונבחר דרקסלר לתואר השחקן המצטיין של העונה כשהוא מסיים את ההצבעה שני רק לג'ורדן שקטף את התואר.
בסיום עונת 1991/1992 נבחר דרקסלר להשתתף באולימפיאדת ברצלונה. החוק שמנע משחקנים מקצוענים מלהשתתף במשחקים בוטל שלוש שנים קודם כן, דבר שאיפשר לארצות הברית להרכיב נבחרת שכללה את הטובים שבשחקני ה-NBA. הנבחרת זכתה לראשונה לכינוי "הדרים טים" (נבחרת החלומות, Dream Team) וזכתה בנקל בטורניר. דקסלר זכה, יחד עמה, במדליית הזהב כשהוא מעמיד ממוצעים של 10.5 נקודות, 2.5 חטיפות ו-3.8 אסיסטים למשחק.
בשתי העונות הבאות המשיך דרקסלר את יכולתו הטובה, אך לא הצליח להוביל את קבוצתו להישגים משמעותיים כאשר הודח עם קבוצתו בסיבוב הראשון של הפלייאוף בכל אחת מהעונות. בפברואר 1995 החליטה הנהלת פורטלנד לכבד את בקשתו של דרקסלר, והעבירה אותו בטרייד אל האלופה יוסטון רוקטס בתמורה לפאוור פורוורד אוטיס ת'ורפ שעבר לטרייל בלייזרס. ביוסטון חבר דרקסלר לחברו לקבוצה מימי האוניברסיטה, האקים אולאג'ואן וב-35 המשחקים שנותרו עד לסיום העונה העמיד ממוצעים של 21.4 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-4.4 אסיסטים ועזר לקבוצתו להעפיל אל משחקי הפלייאוף מהמקום השישי במערב.
במשחקי הפלייאוף פגשה יוסטון בסיבוב הראשון את יוטה ג'אז אשר סיימה את העונה הסדירה במקום השלישי במערב, וניצחה אותה בחמישה משחקים. בסיבוב השני עקפו הרוקטס את פיניקס סאנס בשבעה משחקים, ובגמר המערב הדיחו את סן אנטוניו ספרס בשישה. בגמר ה-NBA פגשה יוסטון את אורלנדו מג'יק של שאקיל אוניל ופני הארדוויי דרקסלר העמיד בסדרה ממוצעים של 21.5 נקודות, 9.5 ריבאונדים ו-6.8 אסיסטים למשחק, עזר לקבוצתו לנצח את הסדרה בסוויפ של 0–4, אך את תואר השחקן המצטיין של הסדרה קטף אולאג'ואן בפעם השנייה ברציפות.
דרקסלר המשיך ושיחק ביוסטון במשך שלוש עונות נוספות, הוא המשיך להעמיד ממוצעי קליעה גבוהים, ונבחר עוד פעמיים להשתתף במשחק האולסטאר. בעונת 1996/1997 הוא עוד הצליח לעזור לקבוצתו להעפיל עד לגמר המערב אך יוסטון הודחה בשישה משחקים מול יוטה ג'אז. בסיום עונת 1997/1998 הודיע דרקסלר על פרישתו ממשחק פעיל.