google/wiki40b huggingface dataset:
מקאם שהאב א-דין

מקאם שהאב א-דין (ערבית: مقام شهاب الدين) בנצרת הוא קברו של שהאב א-דין, אחיינו של צלאח א-דין, שמצא את מותו בקרב קרני חיטין ב-1187. המקום נמצא מול חאן אל-באשה בדרום השוק העירוני בעיר ובסמוך לבזיליקת הבשורה. במקום שוכן מבנה קטן הנושא כיפה ירוקה ובו חדר בודד. פרוזדור חיצוני מוביל אל חצר קטנה וממנה עולה גרם מדרגות אל הגג, המשמש כמסגד. לשהאב א-דין מיוחס גם קבר שייח' בעל כיפה השוכן בחצר המסגד הגדול ברמלה.

מסגד המריבה

המקום ניצב בליבם של עימותים וחיכוכים בלתי פוסקים בין האוכלוסייה הנוצרית לאוכלוסייה המוסלמית בנצרת, על רקע כוונתם של האחרונים להקים במקום מסגד. התוכנית אושרה על ידי ממשלת ישראל בשנת 1997, ובשל קרבתו הרבה לבזיליקת הבשורה התנגדו לה הנוצרים. המקום זכה לכינויים "מסגד המריבה" ו"כיכר המריבה", וביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 2000 מיקד את תשומת הלב העולמית לעניין. לבסוף קבעה הממשלה בחודש מרץ 2002, לאחר שבחנה את המלצותיה של ועדה מיוחדת בראשותו של שר הבינוי והשיכון נתן שרנסקי, כי המסגד לא יוקם באתר שבו ביקשו להקימו. תחת זאת הציעה הוועדה שבעה אתרים חלופיים להקמתו של המסגד. ההחלטה גררה תגובות גינוי מצידם של פוליטיקאים ערבים ואנשי דת מוסלמים. דובר הכנסייה הקתולית בישראל והקהילה הנוצרית המקומית הביעו קורת רוח.
בתגובה נבנה במקום מבנה בלתי חוקי, אך הוא נהרס ביום 1 ביולי 2003 לפי צו של בית המשפט המחוזי בנצרת. כאשר החלו דחפורי מינהל מקרקעי ישראל לבצע את מלאכת ההריסה, קרא המואזין במסגד למאמינים להגיע אליו ולהצילו. בתגובה הגיעו כמה עשרות אנשים למקום ובהם שניים מסגני ראש העיר נצרת, אך פעולת ההריסה שגובתה בנוכחותם של כ-500 שוטרים, התנהלה בשקט יחסי. התקרית היחידה שנרשמה במהלך האירוע הייתה פציעתו של שוטר באורח קל כתוצאה מדקירה.
המתיחות בין העדות בנצרת זכתה לאזכור בנאומו של האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר עת ביקר בעיר וערך מיסה בהר הקפיצה בשנת 2009.
בראשוב

היסטוריה והווה

שם העיר נגזר מהמילה הפצ'נגית "barasu", שמשמעותה "מצודה". הפצ'נגים הם עם טורקי שחי באזור בסביבות המאה ה-11 לספירה. הרומנים וההונגרים שהגיעו לאזור אימצו את השם.
מתיישבים דוברי גרמנית הגיעו לראשונה לאזור בסביבות 1150, בהזמנת מלך הונגריה גזה השני. צאצאיהם היוו במשך מאות שנים את האוכלוסייה העיקרית של העיר, הם שנתנו לה את אופייה הגרמני ואת השם "קרונשטאט". בראשוב נוסדה באופן רשמי ב-1211 על ידי אבירי המסדר הטבטוני. במאה ה-14 נבנתה חומת העיר.
במאה ה-16 תמכו מרבית תושבי העיר בתנועת הרפורמציה הפרוטסטנטית, ובראשוב הייתה למרכז החדרת הנצרות הפרוטסטנטית לטרנסילבניה.
העיר נפגעה קשות ב-1689 בדליקה גדולה שהחריבה חלק גדול ממנה. בסוף המאה ה-17 שוחררה העיר מידי האימפריה העות'מאנית ועברה לידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ששלטה בה עד 1918.
ערב מלחמת העולם השנייה מנתה אוכלוסיית העיר כ-62,000 נפש והייתה מורכבת משלוש קבוצות אתניות עיקריות: רומנים, גרמנים והונגרים. כל קבוצה היוותה כשליש מהתושבים, והעיר החדשה נחלקה לשלושה רבעים בהתאם. במלחמת העולם השנייה נכבשה בראשוב על ידי ההונגרים שהיו בעלי בריתם של הנאצים, ההונגרים רצו לרכז את היהודים במחנות עבודה ולהשמידם בדרכם הם (כמעט מחצית מיהודי רומניה הושמדו בשואה), אולם האוכלוסייה בבראשוב התנגדה וכך ניצלו חייהם של היהודים שגרו בה. עם תבוסת גרמניה, עזבו את העיר רבים מהגרמנים וחלק מההונגרים, כך שמאז, רוב התושבים רומנים. הגרמנים וההונגרים שנותרו נטמעו ברומנים, שמספרם בעיר גדל פי חמישה ויותר.
במהלך תקופה קצרה, בין 1950 ל-1960, שונה שמה של העיר על ידי השלטונות הקומוניסטיים ברומניה ל־"Oraşul Stalin" – "עירו של סטלין".
ב-15 בנובמבר 1987 נכשל בעיר "מרד בראשוב" נגד השלטון הקומוניסטי. זה היה אחד הסימנים המקדימים למהפכה שקרתה שנתיים מאוחר יותר.
בשנות האלפיים, מתגוררים בבראשוב כ-300 יהודים; רובם מבוגרים.

אתרי תיירות

אחד האתרים המפורסמים בבראשוב הוא הכנסייה השחורה. זו כנסייה גותית מהגדולות ביותר במזרח אירופה. היא נבנתה ב-1477 על ידי הקהילה הגרמנית הלותרנית שהייתה בבראשוב. בשנת 1689, באחד הקרבות בין הנוצרים לטורקים היא עלתה באש וקירותיה השחירו, ומכאן שמה.
בסמוך לבראשוב נמצאת עיירת התיירות הציורית פויאנה בראשוב המושכת אליה תיירים רבים מרומניה ומכל העולם. בחורף פועל באזור אתר סקי ובקיץ ניתן להשקיף מפסגות הקרפטים אל עבר הנוף עוצר הנשימה.
יצחק שקולניק

ביוגרפיה

יצחק שקולניק נולד בשנת תרס"ח-1908 בצ'רניבצ'י שבפודוליה, באימפריה הרוסית. הוא היה בנם של דובה ופנחס. בצעירותו היה חבר בתנועת נוער ציונית. בשנת 1928 עלה לארץ ישראל ועבד כחקלאי בדגניה ובנהלל. בסוף אותה שנה עבר למושבה (דאז) רעננה, והקים בה משק חקלאי. במלחמת העולם השנייה התגייס לשורות הצבא הבריטי ושירת במשך שש שנות המלחמה.
בשנת 1959 נבחר למועצה המקומית, ובנובמבר 1960 הפך לראש המועצה. בתקופת כהונתו הונחו היסודות להרחבת היישוב ואושרה תוכנית המתאר שאיפשרה קליטת תושבים רבים נוספים. כמו כן, הוקמו בתקופתו מפעלי תעשייה בסביבות העיר באזור התעשייה שהוקם בתחילת שנות ה-50 בתקופת כהונתו של ברוך אוסטרובסקי, ראש המועצה הראשון של רעננה. הוא גם יזם את הקמת שכונת קריית שרת, הקמת מוסדות עירוניים-מחוזיים והרחבת רשת המים ורשת ה￼￼ביוב￼￼. בתקופת כהונתו השתפר מאזנה התקציבי של המועצה. כמו כן נחתמה ברית ערים תאומות ראשונה עם אופסטרלנד שבהולנד.
שקולניק שירת בתפקיד עד לפרישתו בנובמבר 1969, כעבור תשע שנים, אך המשיך לכהן כחבר מועצה עד לפרישתו הסופית בספטמבר 1971.
בשנת 1987 הוכתר בתואר יקיר העיר רעננה.
שקולניק נפטר בביתו ב-1990.
דגל ירושלים (תנועה)

דגל ירושלים הוא שמה של תנועה רוחנית ופוליטית שניסה לייסד הרב אברהם יצחק הכהן קוק, לשם השלמת הצדדים הרוחניים שבתחייה הלאומית היהודית. 
התנועה נוסדה, על פי דברי הרב קוק, על-מנת לטפל בעניינים הרוחניים של גאולת ישראל בעוד שהציונות דאגה לצדדים החומריים שלה. הרב קוק שלח כחודשיים אחרי פרסום הצהרת בלפור קול קורא לתפוצות ישראל להצטרף לתנועה זו.
באגרת אחרת הוא מנסה להסביר את ההבדלים שבין תנועת המזרחי לבין תנועת דגל ירושלים, ואת הנחיצות של שתיהן, ואת הסיוע שתוכל תנועת המזרחי לקבל מדגל ירושלים. במיוחד חרתה לרב קוק האמירה שרווחה בההסתדרות הציונית כי "הציוניות דבר אין לה עם הדת.", והוא ניסה לדרבן מספר פעמים את אנשי תנועת המזרחי למחות כנגדה ולהתנער ממנה.
הרב קוק שלח את בנו, הרב צבי יהודה קוק למסע בכל רחבי אירופה בין רבני הפלגים השונים לקנות תמיכה בתוכניתו החדשה. במסעו של הרב צבי יהודה הוא נפגש עם כל גדולי הרבנים של הקהילות השונות. מיעוט קטן מאוד מהרבנים התנגדו לתוכנית באופן אידאולוגי, הם ראו איסור הלכתי בהשתתפות במהלך לאומי חילוני, מהעבר השני היו מעט רבנים שנרתמו לתוכנית והעלו את קהילותיהם לארץ ישראל, רוב רובם של הרבנים הודיעו שהם תומכים בתוכנית אך הם חוששים מתוצאותיה, הם לא ידעו האם היהדות תוכל לשמור על עצמה בזעזוע כזה של ניתוק מהעיירה הקלאסית הסגורה ששימשה כעין בועה החוסמת השפעות זרות.
סניפים לתנועה נוסדו באנגליה, הולנד, שווייץ וארצות הברית, אך הרב קוק נתקל הן בהתנגדות של המפלגות הדתיות, והן באינטרסים צרים של חברי הסניפים, והן מפאת חוסר יכולתו המעשית להרים ארגון  כזה, דברים שגרמו לו לוותר על הקמת התנועה. 
בשלב מסוים כותב הרב קוק מספר פעמים כי הוא מעכב את הפעילות של דגל ירושלים בהיבטים שונים כדי לא לפגוע בתנועת המזרחי, שלא תהיה תחרות בין שתי התנועות, שתביא לריפיון ידיים לתנועת המזרחי, במיוחד לאור העובדה שאנשי המזרחי עוסקים במרץ בענייניהם.
בסופו של דבר התוכנית עצמה לא קיבלה תמיכה מספקת.
בשנה"ל תשע"ה (2015) נפתחה ישיבה תורנית לאומית בשם דגל ירושלים, ברוח חזון התנועה של הרב קוק, במיקום זמני בישיבת בני-עקיבא נחלים. לאחר כשנתיים עברה הישיבה למרכז התורני-טכנולוגי במושב נחלים.
אבירם גרובר

ביוגרפיה

אבירם גרובר נולד וגדל ברמת השרון. למד בתיכון רוטברג. שירת בצה"ל ולאחר מכן למד באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים, תואר ראשון במשפטים ותואר שני במנהל עסקים. עבד כעוזר פרלמנטרי, דובר אגודת סטודנטים, וכיועץ במשרדי ממשלה אחדים.  
בתקופת ממשלת שרון הראשונה היה עובד חוץ במשרד השיכון תחת השר נתן שרנסקי ממפלגת ישראל בעליה. בשנת 2003, בתקופת ממשלת שרון השנייה, עבד במשך כחצי שנה בלשכת השרה לקליטת עליה מטעם מפלגת הליכוד ציפי לבני.   
עבד כעורך דין בתחום המסחרי, בשוק ההון ובנושאי תכנון ובנייה. תחילה עבד כשכיר, ובהמשך הפך לבעלים ושותף מנהל של משרד עורכי דין סרוסי וגרובר ברמת השרון. 
בשנים 2009–2015 כיהן כחבר דירקטוריון וחבר ועדת ההשקעות בקרן רוטשילד קיסריה, בשנים 2012–2015 היה יו"ר ועדת ההשקעות של הקרן, ובשנת 2011 כיהן כדירקטור בחברה לנכסי קיסריה והחברה לפיתוח קיסריה. 
בשנת 2008 התמודד לראשונה על ראשות עיריית רמת השרון. הוא קיבל כ-10% מהקולות (לעומת 85% שקיבל ראש העירייה המכהן, יצחק רוכברגר), וסיעתו, "בית", קיבלה מנדט אחד. בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו בשנת 2013 דורג במקום השלישי, עם כ-16% מהקולות, וסיעתו קיבלה שני מנדטים, ונשארה באופוזיציה. 
בבחירות המיוחדות לראשות עיריית רמת השרון, שנערכו בינואר 2016, חבר גרובר לסיעת מרצ בראשות עידן למדן, מה שחיזק את המועמדות שלו. בסיבוב הראשון קיבל גרובר כ-35% מקולות הבוחרים, יותר מכל מועמד אחר. בסיבוב השני התמודד מול יעקב קורצקי, קיבל כ-71% מקולות הבוחרים ונבחר לראש העירייה. 
בדצמבר 2017 הודיע גרובר למנהלי ישיבת רמת השרון שהם נדרשים להתפנות בתוך חודש ממבנה הישיבה. הרב הראשי לישראל, דוד לאו, פנה לראש העיר בבקשה למנוע את פינוי הישיבה, ואף הציע עצמו כמגשר בין ראש העיר לבין הנהלת הישיבה אך לאחר מכן חזר בו מהצעה זו. נכון לדצמבר 2018, הישיבה טרם פונתה.
בשנת 2018 התמודד שוב על ראשות עיריית רמת השרון. בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018 קיבל כמעט 40% מהקולות, אולם חסרו לו 6 קולות בלבד להיבחר לראש העיר כבר בסיבוב הראשון, הוא עלה לסיבוב השני מול רון (רוני) בלקין, ונבחר לכהונה נוספת כראש העיר.
גרובר גרוש, ואב לבן ולבת.
קבוצת הארמיות ה-11

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בנובמבר 1943 וכמפקדה הראשון מונה ג'ורג' גיפארד שהיה לפני כן המפקד של פיקוד אפריקה המערבית. מטה הקבוצה היה בתחילה בניו דלהי שבהודו הבריטית ובהמשך הועבר לקאנדי שבציילון. הקבוצה הורכבה מהארמייה ה-14 בפיקודו של ויליאם סלים וארמיית ציילון, וכן מכוח סיני-אמריקאי בפיקודו של ג'וזף סטילוול. הקורפוס ההודי ה-33 שהיה עוד בתהליכי אימון, הוכפף תחת פיקוד הקבוצה לצורך משימות ספציפיות. תפקידה העיקרי של הקבוצה הייתה הגנה על הודו מפני צבא האימפריה היפנית. בתחילת 1944, כוחות הקבוצה החלו לנוע לכיוון דרום-מזרח כדי לשחרר את האזורים שנכבשו על ידי היפנים, כתגובה לכך הצבא היפני החל במתקפות נגד לאורך החזית באזורי בורמה וצפון-מזרח הודו. הקבוצה נחלה ניצחון על היפנים בקרב ארקאן. 
בנובמבר 1944 פורקה הקבוצה ועל בסיסה הוקם פיקוד כוחות היבשה של בעלות הברית בדרום מזרח אסיה (ALFSEA), אשר במסגרתו לחמו הכוחות הבריטיים והאמריקאיים בזירה זו עד סיום המלחמה.
מר קראב

אישיותו

אישיותו של מר קראב מתאפיינת באובססיביות לכסף, בקמצנות רבה ובחמדנות. באחד הפרקים אפילו ניסה לרצוח את סקווידוויד על מנת לקבל כסף עבור יצירותיו. מר קראב מנהל את מסעדת הסרטן הפריך. הוא מעסיק את בובספוג כטבח ואת סקווידוויד כקופאי (לפעמים מתנהג אל סקווידוויד באופן מוזר מרוב הנאה). בחדרו של מר קראב תלוי על קיר החדר השטר הראשון שמצא בחייו. מר קראב עושה את כל שביכולתו על מנת להתעשר, כגון מכירת חלקי גופו, הקמת באר משאלות, הכנת קציצות סרטן בעלת דברים מיוחדים (נקניקיה בטעם קציצת סרטן, קציצת סרטן עם ממרח ג'לי מדוזות, קציצת סרטן מפלצתית, קציצת סרטן תוספת אקסטרה גבינה, קציצת סרטן תוספת חמוצים) ועוד. 
קראב הוא אביה של פרל קראב, לווייתנית מתבגרת בת 16. קראב אוהב את בתו, אף כי במספר פרקים אמר קראב כי הדבר שהוא אוהב ביותר בחייו הוא כסף. מר קראב מתקמצן גם כלפי בתו פרל, כמו שנראה בפרק בו פרל חגגה את יום הולדתה, בו מר קראב חילק פצפצים לכל המתארחים. מר קראב אוהב את בובספוג ובפרק "החופשה של מר קראב" אמר קראב כי בובספוג הוא הבן שמעולם לא היה לו.

סגנון חיים

מר קראב חי בבית שצורתו היא עוגן חלוד, יחד עם בתו, פרל קראב. פרל נבוכה מקמצנותו ואובססיביותו של מר קראב. 
בצעירותו קראב שירת בחיל הים והוענק לו הכינוי "קראב שרירי ברזל". בפרק "סבאל'ה שודד הים" מתגלה שמר קראב הוא בן למשפחת שודדי ים, ושמר קראב ירש את הקמצנות ואת האובססיביות לכסף מסבו, סבא קרבא. סבו של מר קראב, סבא קרבא, נראה מתגאה מאוד בנכדו. מר קראב הוא שודד הים האחרון למשפחת קראב.
למר קראב יריב ושמו פלנקטון. בעבר, פלנקטון וקראב היו החברים הטובים ביותר, אך בגלל מריבה על מתכון קציצת הסרטן הפכו לאויבים. פלנקטון מנהל את מסעדת הדלי, מסעדה לא מוצלחת בצורת דלי ענק, שמתחרה בסרטן הפריך, ומנסה בפרקים רבים "לגנוב את המתכון הסודי לקציצת הסרטן" אותו המציא קראב, כדי לפרנס את עצמו. פעמים רבות מנסה בובספוג לגרום לקראב ולפלנקטון לחזור ולהיות שנית חברים, ללא הצלחה.
אימסט (מחוז)

אימסט (גרמנית: Imst) הוא מחוז במערב טירול שבאוסטריה. המחוז גובל במחוז רויטה ובוואריה (לאורך גבול קצר מאוד) בצפון, מחוז אינסברוק במזרח, איטליה בדרום ומחוז לאנדק במערב.
המחוז משתרע על 1,724.82 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה 52,658 תושבים (לפי מפקד האוכלוסין של 2005). במחוז ישנן 24 עיירות ובירתו היא העיירה אימסט.
רוב שטח המחוז מכוסה בהרי האלפים, ועובר בו הנהר אין.
סולידריות חברתית

בסוציולוגיה ובפוליטיקה, סולידריות (לפי האקדמיה ללשון העברית, בעברית אַחֲוָה) היא רגש של אחדות המבוסס על שותפות של אינטרסים, מטרות או העדפות בין בני אדם. המונח מצביע על היחסים החברתיים הקושרים אנשים אחד לשני.

סוציולוגיה

כמה סוציולוגים הציעו פירוש מדויק יותר למושג, ביניהם אמיל דורקהיים. דורקהיים הבחין בין סולידריות מכנית וסולידריות אורגנית כדי להבהיר את המעבר מחברות פשוטות לחברות מודרניות. סולידריות מכנית מתעוררת מתוך הומוגניות, מתוך דמיון בין בני האדם בעבודתם, בחינוכם הדתי וסגנון חייהם. לעומת זאת, סולידריות אורגנית מתרחשת דווקא מתוך התלות ההדדית שיוצרת חלוקת העבודה החברתית. מושג זה קשור גם ל"דבקות המוסרית", שבה תלויה יכולתה של חברה, לדידו של דורקהיים, לחוש שהיא מחוברת באמונות מוסריות. 
הגישה המדגישה בחברה המודרנית את הסולידריות האורגנית מובילה ל"עקרון הארגוני" בהתבוננות על עבודה. זאת כיוון שהסולידריות האורגנית מדגישה את תלותם של עובדים בתגמול שמעניקים להם ארגוני עבודה בירוקרטיים.
עבודתו של הרברט ספנסר נחשבת למבשרת הרעיונות הקשורים בסולידריות אורגנית.

פוליטיקה

בשיח הפוליטי, סולידריות מובחנת מאמפתיה ושאר רגשות חיוביים לגבי הזולת בכך שהיא בדרך כלל תכונה של הזדהות עם מאבק של קבוצה מדוכאת. אנו יכולים לחוש (ולהביע) סולידריות עם חברי קבוצה חברתית דומה לנו (כגון עובדים במפעל אחד השובתים מתוך הזדהות עם חבריהם במפעל אחר) או עם קבוצה שונה, אפילו כזו הנחשבת כיריבה (הועד הישראלי לסולידריות עם ביר-זית, למשל). 
לפיכך סולידריות היא ערך מרכזי עבור השמאל הפוליטי, כיוון שהלה מדגיש אידיאלים אוניברסליים על חשבון האינטרסים הקבוצתיים. ארגוני שמאל ואיגודי עובדים רבים כוללים את המלה "סולידריות" בצורה כזו או אחרת בשמם. המפורסם בהם הוא ארגון סולידרנושץ' הפולני, שלקח חלק חשוב בהפלת המשטר הקומוניסטי בארצו.
קוצן מצוי

מאפיינים

גבו של הקוצן המצוי מכוסה בזיפים קוצניים שצבעם חום-אפרפר. מין זה מצוי בכל חלקי הארץ וניזון מזרעים, חלזונות, חרקים וכדומה. הוא פעיל בשעות הלילה וחי בנקיקי סלעים ובמחילות. פעילותו של הקוצן המצוי בשעות הלילה גורמת לדחיקה תחרותית של הקוצן הזהוב לפעילות יום: במקומות בהם הוסר הקוצן המצוי, הרחיב הקוצן הזהוב את שעות פעילותו והחל להיות פעיל גם בשעות הלילה. 
הקוצן המצוי נמצא כמפיץ זרעים איכותי של הצמח רכפתן המדבר. הקוצן נושא בפיו את אשכול הפירות העסיסיים של הרכפתן הרחק מצמח האם וניזון מהפירות באתרי האכילה המוגנים שלו בין הסלעים. הקוצן תועד כשהוא יורק את הזרעים בשלמותם בזמן אכילת הפרי.
שיידלישצ'ה

תולדות היישוב

היישוב נוסד במאה ה-16 ככפר בבעלות כנסייתית, ובמאה ה-18 עבר לידי משפחות אצולה פולניות. בשנת 1750 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בתחילת המאה ה-19, בעקבות מספר שריפות שפקדו את היישוב, הוא הוחזר למעמד כפרי.

יהודי שיידלישצ'ה

קהילה יהודית מאורגנת התקיימה בכפר מהמאה ה-18, ובתקופה זו היוו היהודים כ-70% מתושביו. מהמאה ה-19 התקיימה ביישוב פעילות חסידית.
בתחילת מלחמת העולם הראשונה סבלו יהודי היישוב מפרעות מצד הקוזקים שהצטרפו לצבא הרוסי, אשר כללו אונס נשים, שוד רכוש ושריפת בתים. לאחר המלחמה שבו להתגורר בכפר רק חלק מיהודיו.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב 1,360 יהודים, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות כלפיהם מצד שכניהם הפולנים.

בשואה

לאחר כיבוש היישוב בידי הגרמנים ב-15 בספטמבר 1939, החלו אלו בביצוע מעשי שוד, השפלה והתעללות ביהודיו, בסיוע פולנים מקומיים. באוקטובר 1939 רצחו אנשי ס"ס שהגיעו ליישוב כמה יהודים בו באופן אקראי, וכן חייבו את הקהילה בתשלום סכום כופר גבוה, תוך רצח 12 בני הערובה שנלקחו. מעת לעת המשיכו אנשי הס"ס לפקוד את הכפר, ובכל ביקור ריכזו את יהודיו בכיכר המרכזית בו, וביצעו בהם מעשי התעללות, תוך שריפת ספרי תורה וגזיזת זקנים ופיאות. בדצמבר 1939 פוצצו הגרמנים את אחד מבתי הכנסת שבכפר. בהמשך, יודנרט שמונה במקום נצטווה לספק לגרמנים דרך קבע עובדי כפייה יהודים לעבודות פרך.
באביב 1941 הובאו ליישוב כמה מאות פליטים יהודים מלובלין ומקרקוב, והרעב בקרב היהודים בכפר גבר, כאשר רבים מהם מתו ממגפת טיפוס הבהרות.
ב-18 במאי 1942 פשטו על היישוב חיילי ס"ס וכוחות אוקראיניים, וריכזו את כל יהודיו בכיכר המרכזית בו, תוך ירי במסתתרים, והשלכת ילדים קטנים מחלונות הבתים בשעת האקציה. מכיכר הכפר הוסעו והוצעדו היהודים לתחנת הרכבת בולידאווה, תוך ירי בנחשלים. בתחנה נדחסו היהודים בקרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה סוביבור. יהודים מעטים מהכפר שעברו סלקציה, הוחזרו ליישוב, ושוכנו במחנה עבודה שהוקם בו. ב-22 באוקטובר 1942 חוסל גם מחנה זה, תוך שליחת כל היהודים שנותרו בו, יחד עם מאות יהודים נוספים מהסביבה, לסוביבור.
מקהילת שיידלישצ'ה שרדו את השואה יהודים בודדים, חלקם בשורות הפרטיזנים.
מפלגת לב

מועמדי המפלגה בבחירות לכנסת

הכנסת ה-15 (1999) 

עובדיה פתחוב, יהושע לייב, גוראם חרזי (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-17 (2006)  

עובדיה פתחוב, יוחאי יוריק טהור, רפיק אמינוב (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הכנסת ה-18 (2009)  

אלכסנדר טנצר, עובדיה פתחוב, ולדימיר וקסמן (רשימת מועמדים מלאה ראו כאן)
הוצאת פלדהיים

הוצאת פלדהיים (באנגלית: Feldheim Publishers) היא הוצאת ספרים חרדית הנמצאת בניו יורק בעבר הייתה לה שלוחה בירושלים. במסגרת ההוצאה יוצאים לאור ספרי קודש, ספרי ילדים העוסקים ברבנים או בגיבורים דתיים, ספרי קומיקס, ספרי בריאות ותזונה על פי היהדות ועוד. להוצאה רשת של חנויות ספרים, שבהן נמכרים ספרי ההוצאה וספרים של הוצאות אחרות.
ההוצאה נוסדה ב-1939 בניו יורק על ידי פיליפ פלדהיים, נוהלה בידי בנו יעקב ולאחר מכן על ידי נכדו, מנדי פלדהיים.
בדצמבר 2010 שיתפה השלוחה בירושלים פעולה עם מיזם "תקרא-תצליח" של בנק הפועלים.
במרץ 2012 עמדה שלוחת ההוצאה בירושלים על סף פשיטת רגל על רקע חובות של כ-70 מיליון שקלים. עו"ד יעקב שפיגלמן מונה לנאמן החברה, ותחת ניהולו נרכשה שלוחת ההוצאה בירושלים בספטמבר 2012 על ידי הוצאת הספרים יפה נוף, ובכך נפרדה מהשלוחה בניו יורק שנשארה בידי משפחת פלדהיים.
Candida albicans

הגנום של C. albicans

בהיותו גורם פתוגני חשוב, הגנום של C. albicans נחקר רבות, ונעשו השוואות רבות בינו לבין שמרים נחקרים אחרים: שמר האפייה ושמר הביקוע. אחד המאפיינים המעניינים אשר נמצאו בגנום הוא ריבוי השינויים המבניים בכרומוזומים של C. albicans אשר יוצרים מגוון גנוטיפי רחב. אלה כוללים הרחבה וצמצום של מספר הרצפים החוזרניים, טרנסלוקציות כרומוזומליות, מחיקות וטריזומיה בכרומוזומים מסוימים. שינויים אלה גורמים גם לשינויים בפנוטיפ ובכך תורמים להסתגלות אבולוציונית של הפטרייה לתנאי סביבה משתנים.

זיהום קנדידה בנרתיק- candida vulvovaginitis

זיהום של קנדידה בנרתיק הוא תופעה שכיחה אשר אחראית לכשליש מהמקרים של vulvovaginitis (דלקת הנרתיק). גורמי הסיכון למחלה זו כוללים בין היתר שימוש באנטיביוטיקה, אשר מפרה את האיזון בפלורה הטבעית של הנרתיק, סוכרת, נשאיות איידס, והריון, בעיקר בטרימסטר השלישי ולקראת הלידה. 
קנדידה ממין אלביקנס גורמת לכ-80% מכלל זיהומי הקנדידה בנרתיק (Candida glabrata ו-Candida tropicalis אחראיות ל-10% ו-5% מהזיהומים הקנדידיאליים, בהתאמה). 
באופן כללי, הקנדידה מצויה בנרתיק ומהווה חלק מהפלורה הנורמלית. חוסר איזון בפלורה למשל יגרום לזיהום קנדידיאלי כאמור לעיל.

סימפטומים

הסימפטומים הקשורים בקנדידה נרתיקית הם הפרשת יתר וגינלית, אודם באזור הווגינה, גרד וצריבה, במיוחד בזמן מתן השתן, הפרעה בקיום יחסי מין ולעיתים התפשטות סביב אזור פי הטבעת. המחלה אינה נחשבת למחלת מין, למרות שאפשר להדביק את בן הזוג על הפין (balanitis). 
מקובל לחלק את המחלה בהתאם לתדירותה: במרבית המקרים הזיהום אינו חוזר לאחר טיפול תרופתי, אך כ-10%-20% מהנשים לוקות בזיהומים חוזרים 3–4 פעמים ואף יותר במהלך שנה. במקרה של זיהומים חוזרים הפתוגן הנפוץ הוא Candida glabrata ופחות Candida albicans. במצב של זיהומים חוזרים ייתכנו סימפטומים נוספים הנובעים מהחלשת המערכת החיסונית על ידי הפטרייה: חולשה ועייפות, בעיות בעיכול, צינון וכאבי גרון, בעיות עור ועוד. הסימפטומים משתנים מאדם לאדם ויכולים להתפרש כסימפטומים של מחלה אחרת, ובדרך כלל מאובחנים כקנדידה לאחר שנפסלו יתר האפשרויות הסבירות. במקרה כזה על הטיפול בפטריה לכלול דיאטה אנטי-פטרייתית.
אחת השיטות לאבחון מהיר היא בדיקת קלקופלור.

בדיקת דם לאבחון קנדידה

בדיקת דם לאבחון קנדידה "קנדיה 5" (candia 5), היא בדיקת דם מהירה (rapid blood test), המבוססת על טכנולוגיה חדשנית ומאפשרת אבחון מדויק של מחלת הקנדידה במערכות הגוף השונות (סיסטמית), כמערכת העיכול, הנשימה, הנרתיק, והעור. הבדיקה מהירה ופשוטה לביצוע, ומאבחנת נוגדני IgG בדם לזנים הפתוגניים (תוקפניים) של פטריית הקנדידה כגון: Candida albicans, Candida glabrata, Candida tropicalis, Candida parapsilosis, Candida krusei. רמת הנוגדנים בדם מעידה על רמת הזיהום המערכתית של הפטריה. כל עוד הפטריה היא בגדר גבולות הנורמה, תגיב הבדיקה בתוצאה שלילית. האבחון, ביחד עם שקלול התסמינים מהם סובל המטופל, מאפשר לקבוע סוג הטיפול הדרוש ומשך הזמן הדרוש לטיפול. בדיקת הדם לקנדידה מאתרת זיהומי קנדידה עכשוויים או מן העת האחרונה ובכך פתרה לא מעט בעיות דיוק שהיו קשורות באבחון קנדידה, אשר בעבר אובחנה רק באמצעות בדיקות משטח מקומיות, ובאמצעות בדיקת צואה. בדיקת הדם candia5 היא בעלת פטנט רשום באוסטרליה, אנגליה, יפן וארצות הברית (US6916626). הבדיקה נעשית באמצעות לקיחת טיפת דם קטנה מקצה האצבע (סרום ופלזמה). תוצאות הבדיקה מתקבלות תוך כ-10 דקות. הבדיקה בעלת תקן CE ומאושרת על ידי משרד הבריאות בישראל גם כבדיקה עצמית ביתית (OTC).
נחשונים

היסטוריה

היישוב הוקם בי"ט אלול תש"ט, 13 בספטמבר 1949 כיישוב ספר על ידי שני גרעינים - נחשונים ושלהבת במיקומו הנוכחי, על אדמות הכפר הערבי הנטוש מג'דל יאבא. השם נחשונים מסמל ראשוניות וחלוציות ומקורו בנחשון בן עמינדב, נשיא שבט יהודה שהיה, על פי מסורת חז"ל, הראשון שקפץ לים סוף, בטרם נקרע הים לשניים.
בקצה המזרחי של הקיבוץ הוקם בתחילת שנות ה-50 אתר זיכרון לזכרם של ארבעת חברי הגרעין הראשון של הקיבוץ שנפלו במלחמת העצמאות בקרב חוליקאת. באתר גם אנדרטה לחברי הקיבוץ שנפלו בשאר מערכות ישראל.
חדר האוכל של הקיבוץ תוכנן בידי האדריכל אברהם ארליק ונבנה בין השנים 1977–1980. הוא החליף את הצריף השוודי ששימש כחדר אוכל עד אז. בכניסה אליו יש תבליט של הפסל משה סעידי.
היישוב נמצא כ-100 מטר מעל פני הים.

בימינו

הקיבוץ עוסק בחקלאות בתחומים גידולי שדה, מטעים ורפת. ענפי עיסוק נוספים של הקיבוץ מעבר לחקלאות הם מפעל לייצור רדיאטורים לרכב (בש"ן), אירוח כפרי, מרכז כנסים ופארק המים "נחשונים במים" הכולל  בריכות מים. כמו כן, משנת 1994 פועלת בקיבוץ חוות סוסים לילדים ולמבוגרים המציעה גם רכיבה טיפולית.
כמו כן בקיבוץ אולם אירועים.
אדם קרוב אצל עצמו

הביטוי אדם קרוב אצל עצמו מופיע בתלמוד בדרך כלל בהקשר של עדות. משמעותו של ביטוי זה בעברית המודרנית היא שלא ניתן לסמוך על אדם שישפוט ויעריך עניינים הקשורים אליו או לקרוביו כיוון שאינו אמין לגביהם.
המשמעות ההלכתית של הביטוי היא שאדם אינו נאמן להעיד על עצמו לטובתו או אף לרעתו. 
את המקור הראשון בו מופיע ביטוי זה מוצאים במסכת סנהדרין דף ט, ע"ב. בסוגיה שם מופיע לפני בית הדין מקרה בו אדם מעיד על עצמו ועל אדם נוסף שקיימו משכב זכר ויש מחלוקת בין האמוראים האם ניתן להתייחס לעדותו של אחד מהנידונים, משום שזה סותר את הכלל "אין אדם משים עצמו רשע" - רבא פוסק, ובמקרה זה הלכה כמותו, שעדותו של אדם אינה חלה על עצמו ולכן עדותו אינה קבילה.

גדר הקירבה ומקורו

קיימות שתי שיטות אצל הראשונים לגבי גדר הקירבה: 
1. קיימת השוואה מלאה בין אדם המעיד על עצמו לבין אדם המעיד על שבעת הקרובים שמנו חכמים, כלומר: אדם אינו נאמן להעיד בין אם על עצמו ובין אם על קרוביו.
2. הפסול  קיים רק על אדם הרוצה להעיד על עצמו בין לטובתו ובין לרעתו, אבל אם רוצה להעיד על אחד משבעת קרוביו נחשבת העדות כעדות פסולה, כלומר: עדות של עצמו בטילה מעיקרה, כאילו לא נשמעה אף פעם, מה שאין כן עדות קרובים, חל עליה שם עדות, אלא שהיא עדות פסולה.
ג'קפילד

גאוגרפיה

ג'קפילד נמצאת על הגדה השמאלית (הדרומית) של נהר סוורן. העיירה היא ארוכה וצרה משתרעת לאורך כ-1.6 ק"מ מה"גשר החופשי" (Free Bridge) במזרח עד מעבר "גשר הזיכרון" (Memorial Bridge) במערב.

היסטוריה

ג'קפילד התפתחה כנמל של ברוסלי (Broseley) ובנטהול (Benthall) שהן עצמן נמצאות ברמה גבוה מעל הנהר.
ב-1605 נבנתה בג'קפילד ב-1605 "מסילת עגלות" (Wagonway ) שהייתה השנייה בבריטניה.