google/wiki40b huggingface dataset:
גבעות גוג מגוג

גבעות גוג מגוג (באנגלית: Gog Magog Downs או Gog Magog Hills) או בקיצור "הגוגים" (the Gogs) הם רכס נמוך של גבעות אבני גיר, המשתרע דרומית מזרחית לקיימברידג'.

היסטוריה

מחקר ארכאולוגי שבוצע באזור גבעת קופלי (Copley Hill) וצ'רי הינטון (Cherry Hinton) מעיד על התיישבות מתקופת הברזל, אולם ישנה סברה כי הגבעות היו מיושבות כבר בתקופת הברונזה - כפי שעולה מעדויות שהתגלו במעגל וונדלברי (Wandlebury Ring).
הגבעות מוזכרות לראשונה בשמם הנוכחי, המבוסס על שמות גוג ומגוג מהתנ"ך בצו משנת 1574. ככל הנראה מקור השם בעובדה שהתגלו באזור הגבעות שלדים רבים מקרבות שהתרחשו בו בתקופת הברונזה, הברזל, ובתקופות מאוחרות יותר, וכן חלקי כלי נשק (ראשי חצים) מתקופות אלה.
אימן וילקנס בספרו "במקום בו טרויה עמדה" (Where Troy Once Stood) טוען כי העיר טרויה המוזכרת באיליאדה, עמדה על הגבעות.
יחיאל מיכאל יוספי

קורות חייו

נולד בחיפה למרים ויהודה יוספי, משפחה ליטאית עם שנים עשר ילדים. אביו, הרב יהודה יוספי, הוא דרשן בולט.
גדל בבני ברק ולמד בתלמוד תורה "תורת אמת" וב"ישיבת תפארת ציון". בגיל 14 עזב את המגזר החרדי. למד בישיבת ההסדר קריית ארבע ובישיבת עוד יוסף חי בשכם.
לאחר שחרורו משירות ההסדר עסק יוספי בהגות הבודהיסטית, וטייל מספר חודשים במזרח הרחוק. באותה תקופה יוספי הגדיר את עצמו כרחוק מאוד מהדת. הוא קיים פגישה עם הדלאי למה ואיחל לו ש"כשם שאנחנו (היהודים) חזרנו לירושלים כך תחזרו אתם לטיבט".
לאחר שחזר לישראל הוא החל בתהליך של חזרה בתשובה והתקרב לחסידות ברסלב. למד אצל הרב יצחק בזנסון. בהמשך חזר להודו והקים שם את ”הבית היהודי", מרכז רוחני ליהודים בהודו. בהמשך הקים עוד חמישה "בתים יהודיים" בהודו.
בעבר העביר שיעור קבוע בביתם של סיון וידידיה מאיר בשכונת נחלאות בירושלים. במשך כעשור הגיש פינה שבועית בתכנית הרדיו של ידידיה מאיר.
בשנת 2004 עבר להתגורר בחוות ישוב הדעת (מאחז באזור שילה), שם ניהל מרכז רוחני והעביר סדנאות והרצאות לפי תורתו של רבי נחמן מברסלב. הקים במקום חווה אורגנית-אקולוגית שבה התקיימו  סדנאות והרצאות בהדרכתו, בעיקר בשבתות ובחגים, שבהם התארחו עשרות אנשים באוהלים במקום. בשנת 2013 עבר יוספי להתגורר במבוא חורון, ומאז ספטמבר 2016, קבע את ביתו בשילה.
הרצה בארגון "ערכים" בירושלים, ב"מרכז שורשים" בירושלים ובתל אביב ובערוץ מאיר באינטרנט.
לרב יוספי טור בעלון השבת "קרוב אליך", ובעבר אף כתב טור בעלון שבת בשבתו.

חיים אישיים

יוספי נשוי לתמר, צורפת במקצועה, בתו של הרב יהודה חזני. לבני הזוג שמונה ילדים. גיסו הוא איש התקשורת חנוך דאום.
אדון עולם

תוכן הפיוט ומעלתו

הפיוט עוסק בשבח לאלוהים על גודלו מעל העולם ואי-תלותו בו, כאשר לבסוף ישנה אמירה המביעה את הביטחון בו בעת שהאדם הולך לישון, כאשר רוחו מופקדת בידי בורא העולם.
בקהילות ספרד ותימן ישנו נוסח ארוך יותר של הפיוט. לדעת כמה חוקרים, חלק מן התוספות הן חלק מן הפיוט המקורי שנשמט מסידורי אשכנז ואיטליה, בעוד שחלק אחר הוא תוספת מאוחרת.
על מעלת הפיוט נכתב:
כָּל מִי שֶׁמְּכַוֵּן בְּעֵת הַתְחָלַת אֲדוֹן עוֹלָם – כָּתַב רַבִּי יְהוּדָה הֶחָסִיד וְרָב הָאִי גָּאוֹן וְרָב שְׁרִירָא גָּאוֹן - עָרֵב אֲנִי בַּדָּבָר שֶׁתְּפִלָּתוֹ נִשְׁמַעַת, וְאֵין שָׂטָן מְקַטְרֵג עַל תְּפִלָּתוֹ, וְאֵין לוֹ שָׂטָן וּפֶגַע רַע בְּרֹאשׁ הַשָּׁנָה וְיוֹם הַכִּפּוּרִים בִּתְפִלָּתוֹ, וְאוֹיְבָיו נוֹפְלִים לְפָנָיו, וְיֵשׁ אוֹמְרִים אַף יֵצֶר הָרַע מַשְׁלִים אִיתּוֹ
— רבי משה מאט, ספר מטה משה, חלק א, לא

זמני אמירתו

את הפיוט נהגו בימי הביניים להגיד בליל יום כיפור, ובמשך הזמן הועבר גם לזמנים שונים, הוא נאמר בחלק מהקהילות לפני תפילת שחרית או אחרי תפילת שחרית וערבית. רבות מקהילות אשכנז בארץ חותמות את תפילת ערבית של שבת בפיוט (ואילו בקהילות ספרד ותימן חותמים את התפילה בפיוט יגדל).

לחנים

הפיוט זכה ללחנים רבים, בין המפורסמים ביותר הם השיר שעוזי חיטמן כתב לפסטיבל הזמר החסידי ב-1976 וזכה למקום קאנוני כמעט, ואף על פי שאינו לחן מסורתי הוא משולב בתפילה במספר רב של קהילות יהודיות.
ברנדון ג'ונס

ביוגרפיה

ג'ונס נולד בצפון קרוליינה כבן יחיד להוריו, במהלך התיכון היה ספורטאי פעיל, והיה חבר בנבחרות הפוטבול וההיאבקות.
ב-2009 עבר ללוס אנג'לס על מנת לפתח קריירת משחק, באותה שנה  הופיע בפרק של דרמת הנעורים 90210.
ב-2010 הצטלם לקמפיין של אברקרומבי אנד פיץ', שיחק בפרק של "חוק וסדר: לוס אנג'לס" (סדרת בת של "חוק וסדר"), וגם החל לשחק במספר פרקים של שקר לי, 
ב-2011 שר בסינגל "Wanna be Known" של צמד המוזיקה האלקטרונית הגרמני "York".
מ-2011 ועד 2012 שיחק במספר פרקים של CSI.
מלגה (חינוך)

מלגה (סטיפנדיה) היא מענק כספי לצורך מזערי לפיתוח מיומנות כדי שמקבל המלגה לא יצטרך לדאוג לדמי קיום (או לשם הקלת נטל הקיום) בזמן רכישת המיומנות או הלמידה או החונכות. מלגות ניתנות על בסיס קריטריונים שונים אשר משקפים בדרך כלל את מטרותיהם וערכיהם של נותני המלגה.

מיסוי בישראל

סעיף 9(29), שנוסף לפקודת מס הכנסה בשנת 2010, מעניק פטור ממס הכנסה למלגה שניתנת לסטודנט או לחוקר בתקופת לימודיו במוסד לימוד ומחקר, ובלבד שלא ניתנת בעדה כל תמורה מצד הסטודנט או החוקר. חוזר מס' 7/2011 מבאר סעיף זה ומפרט אותו.
סנשו השני, מלך פורטוגל

חייו

סנשו השני נולד בקוימברה בפורטוגל ב-8 בספטמבר 1209, לאפונסו השני, מלך פורטוגל ואורקה מקסטיליה, מלכת פורטוגל, בתם של אלפונסו השמיני, מלך קסטיליה ואלינור מאנגליה, מלכת קסטיליה.
אביו אפונסו השני הסתכסך עם האפיפיור הונוריוס השלישי, כתוצאה מניסיונותיו להחליש את כוח הכנסייה בממלכה, ובעקבות כך נודה על ידי האפיפיור. ב-25 במרץ 1223 מת אפונסו השני, מלך פורטוגל, וסנשו השני עלה לשלטון במקומו. סנשו הגיע להסכם עם האפיפיור, אך נמנע מלקיימו עקב העדפתו בכיבוש דרום חצי האי מידי המוסלמים.
בשנת 1245 התחתן סנשו עם מסיה לופס דה הארו, בתם של לופה דיאז השני דה הארו ואורקה אלפונסו, בתו הלא חוקית של אלפונסו התשיעי, מלך לאון, אולם לא היו לבני הזוג ילדים. על אף היותו מפקד צבאי מוכשר, הסתכסך סנשו עם הכנסייה והאצולה. בשנת 1246 הגיש הארכיבישוף של פורטו תלונה על סנשו לאפיפיור אינוקנטיוס הרביעי, והלה הורה לאחיו של סנשו אפונסו להדיחו מהשלטון. אפונסו צעד לפורטוגל, ובסיוע האצולה הדיח ב-4 בדצמבר 1247 את סנשו, שנמלט לטולדו, שם שהה עד מותו ב-4 בינואר 1248. לאחר מותו, עלה אפונסו שכיהן עד אז כעוצר לשלטון.
פאדל ג'עאיבי

פאדל ג'עאיבי (الفاضل الجعايبي; נולד ב-10 בדצמבר 1945 באריאנה ליד עיר הבירה תוניס בתוניסיה) הוא מחזאי ובמאי תוניסאי.
הוא למד תיאטרון בצרפת בשנים 1967 – 1972. בשנת 1976 הוא הקים, יחד עם ג'לילה בכר, את קבוצת "התיאטרון החדש", ובשנת 1993 את "הפקות פמיליה". 
הוא יצר יותר מעשרים הצגות וארבעה סרטים.
לינקולן (אנגליה)

היסטוריה

העדויות המוקדמות ביותר להתיישבות בלינקולן, התגלו על ידי ארכאולוגים ב-1972 ותוארכו לתקופת הברזל, במאה הראשונה לפנה"ס. לא ניתן לדעת מה היה גודל היישוב העתיק, כיון שרובו קבור תחת הריסות מתקופות מאוחרות יותר, כמו גם תחת העיר המודרנית. בתקופה זו נקרא המקום בשם לינדון, שפירושו בקלטית, הבריכה (או האגם), על שם האגם הקרוב.
בשנת 48 לספירה, כבשו הרומאים חלק זה של בריטניה ולאחר זמן קצר הקימו במקום מחנה ליגיונרים וקראו לו לינדום. בשנת 71 עבר הלגיון לאזור יורק ובלינדום נוסדה קולונית לינדום, בה התיישבו ליגיונרים משוחררים.
במשך מאתיים השנים הבאות שגשגה ההתיישבות, בין השאר הודות לשני נהרות שמספקים לה גישה לים, ובתחילת המאה ה-4 אף הייתה לבירת מחוז בריטניה תחתית. אולם במאה השנים הבאות נזנחו העיר ונהרותיה והיא התרוקנה מרוב תושביה.

במאות השנים הבאות ידעה העיר מורדות ועליות עד שבשנת 1068 הורה ויליאם הכובש על בניית טירת לינקולן. ב-1072 נבנתה בעיר קתדרלת לינקולן, ולאחר שנהרסה ונבנתה מחדש פעמיים, הייתה הגבוהה בעולם.
בניית הקתדרלה סימנה את כוחה של העיר באותה תקופה. מספר המנזרים בדיוקסיה של לינקולן היה גדול ממספר המנזרים בכל שאר אנגליה, והדיוקסיה נתמכה על ידי אחוזות גדולות ועשירות. הבישוף של לינקולן אף היה אחד החותמים על המגנה כרטה, ובמשך מאות שנים נשמר בטירת לינקולן אחד מארבעת העותקים המקוריים שלה.
במהלך האנרכיה, בשנת 1141, התרחש בלינקולן קרב בין סטפן מלך אנגליה לבין מתילדה הקיסרית. לאחר קרב סוער ברחובות העיר, הובס צבאו של סטפן. הוא נשבה והועבר לבריסטול.
הכלכלה בעיר הייתה מבוססת על טקסטיל וצמר שיוצאו לפלנדריה. אורגי לינקולן הקימו גילדה ב-1130, כך שב-1150 הייתה לינקולן שוב בין הערים החשובות והעשירות באנגליה.
במאה ה-13 הייתה לינקולן העיר השלישית בגודלה באנגליה. במהלך מלחמת הברונים הראשונה נקלעה העיר למאבק בין כוחות המלך ובין כוחות הברונים שנתמכו על ידי צרפת, ובעקבות הפסד הברונים בלינקולן ובדובר נחתם הסכם השלום בין המחנות היריבים. כחלק מספיחי המאבק ולאחר סיומו, נבזזה העיר על ידי חיילי המלך לאור תמיכתה בנסיך לואי.
לאחר מכן, במאה ה-14 ירדה העיר מגדולתה הזמנית, העיר התחתית הייתה נתונה להצפות חוזרות ונשנות ומגפות תקפו את תושביה, ביניהן, הדבר השחור.
פירוק המנזרים במאה ה-16 הרע עוד יותר את מצבה הכלכלי של העיר. מקור הכנסה ותמיכה חשוב בדמות שבעה מנזרים בעיר, ומספר דומה של מנזרים ממלכתיים מחוצה לה, נפסק, השפעתו הפוליטית של הבישוף ירד, וכתוצאה מכך נחלש האזור כולו.
כשנרקב והתמוטט צריח הקתדרלה העשוי עץ ב-1549, לא נמצא מספיק כסף כדי לתקנו והדבר סימל את ירידת קרנה הפוליטית והכלכלית של העיר.
בימינו, ניתן לראות יתרון אחד בשינוי זה: עוניה של העיר גרם לכך שמבנים מתקופות קדומות יותר, נותרו ללא שינוי מחוסר אפשרות לשפצם או לבנות חדשים במקומם וכך ניתנת אפשרות לחוקרי התקופה ללמוד עליה.
בגלל מיקומה במלחמת האזרחים האנגלית נמשכו מגמות הריסת העיר ועזיבת תושביה.
המהפכה התעשייתית הביאה עימה ברכה לכלכלת העיר והעיור המוגבר הגדיל את מספר תושביה. דרכי הגישה לים שחזרו להיות פעילות ומסילות הרכבת שחיברו את העיר לשאר חלקי הארץ, תרמו לפתיחת מפעלי תעשייה כבדה בעיר.
בגלל זיהום במקורות המים של העיר ב-1905, הכתה בעיר מגפת טיפוס שגבתה 113 קורבנות.
במלחמות העולם הוסבה התעשייה בעיר ליצור לצרכים צבאיים, בין השאר יוצר בה במלחמת העולם ה-1, הטנק הראשון.
לאחר מלחמת העולם ה-2, הצטמצמה התעשייה בעיר משמעותית, כשעל שטחי המפעלים נבנו פרוורים חדשים.

כלכלה

כלכלת העיר מבוססת על מסחר, מנהל ציבורי, חקלאות, תיירות וכן כמה מפעלים שנותרו מתקופות קודמות.
קולכיצין

קולכיצין (Colchicine) הוא אלקלואיד המופק מצמח הסתוונית ומשמש ברפואה ובבוטניקה.

שימושים כתרופה

הקולכיצין הוא חומר רעיל, ולכן ניתן במינונים קטנים. הוא יעיל בהפגת כאבים, בדלקות מפרקים ובמקרים חריפים של שיגדון. התרופה מביאה לתוצאות אופטימליות כאשר נוטלים אותה מיד עם הופעת התסמינים הראשונים של המחלה. השימוש בצמח כמרפא לשיגדון תואר כבר במאה הראשונה לספירה על ידי הרופא היווני פדניוס דיוסקורידס במדריך לצמחי מרפא שכתב (De Materia Medica). הקולכיצין עצמו בודד ב-1820 על ידי שני כימאים צרפתים. התכונות האנטי דלקתיות ושיכוך כאבים המאפיינות אותו, נובעות מיכולתו להתרכב עם החלבון טובולין.
הקולכיצין מיוצר באופן סינתטי. בשנת 2009 הקולכיצין הוכר כתרופה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקני לטיפול בקדחת ים תיכונית משפחתית, מחלה תורשתית הנפוצה באנשים ממוצא ים תיכוני לרבות יהודים ממוצא צפון אפריקאי ומארצות אגן הים התיכון. התרופה מסייעת להפחתת תדירות התקפי המחלה. נטילת קולכיצין אפקטיבית גם במניעת סיבוכים של מחלה זו, כגון אי ספיקת כליות, הנגרמים כתוצאה משקיעת חלבון בשם עמילואיד.
התרופה משמשת גם לטיפול במחלות אחרות הקשורות בהצטברות חלבונים, כמו סקלרודרמה, עמילואידוזיס משני, וכן כתרופה אנטי-דלקתית לחולי תסמונת בכצ'ט. התרופה ניתנת בנטילה דרך הפה או בזריקה תוך-ורידית.
חברת ביוטכנולוגיה אוסטרלית פיתחה תרופה נגד תסמונת המעי הרגיז המכילה קולכיצין ותרופה אנטי דלקתית נוספת. חברת תרופות אנגלית מפתחת מהקולכיצין תרופה לטיפול בסרטן ונטורופתים משתמשים בו במגוון רחב של טיפולים, כולל כאבי גב.

תופעות לוואי

לקולכיצין יש רמת ריפוי נמוכה, יחסית לרעילות שלו. תופעות הלוואי של טיפול בקולכיצין עלולות לגרום לבחילות, להפרעות בתפקוד המעיים ולהקטנה מסיבית במספר הכדוריות הלבנות. מינונים גבוהים יכולים להרוס את מח העצם ולגרום לאנמיה. תופעות אלו הופכות את התרופה לפופולרית פחות בטיפול בחולי שיגדון, והנטייה כיום היא מעבר לתרופות נוגדות דלקת אחרות.

הרעלת קולכיצין

הרעלת קולכיצין ניתנת להשוואה עם הרעלת ארסן. התסמינים מתחילים שעתיים עד 5 שעות לאחר הבליעה והם כוללים תחושת שריפה בפה ובגרון, חום, כאבי בטן, פגיעה במערכת העיכול וכשל כלייתי. תופעות אלו יכולות להמשך כ-24 שעות לאחר החשיפה לרעל. אחרי 24 עד 72 שעות, מתרחש כשל רב-מערכתי הכולל הלם עקב איבוד נוזלים רב שעלול לגרום למוות, נזק לכליות, אנמיה, חולשת שרירים וכשל נשימתי. ההחלמה מתחילה לאחר 6-8 ימים. אין אנטידוט (סם נגד) ספציפי נגד קולכיצין, אך קיימים מספר טיפולים.
בשנת 2007 פרסם מנהל המזון והתרופות האמריקני קריאה להחזרת תמיסות קולכיצין להזרקה מתוצרת יצרן מסוים, עקב מקרי תמותה שנגרמו משימוש בתרופה. החברה מסרה כי "קולכיצין היא תרופה בלתי-צפויה, שעשויה לגרום לתופעות לוואי קשות בטיפול שגוי או ללא בדיקות מתאימות."

בוטניקה

בבוטניקה משתמשים בקולכיצין לצרכים מסחריים, להשבחת זני צמחים ולגידול סוגי פירות ללא זרעים כמו מלון.
זמרה

זִמרה או שירה היא יצירה של צלילים מוזיקליים על פי מקצב נתון, באמצעות הקול האנושי. במהלך זמרה, אוויר יוצא מן הריאות, וגובה הצליל נקבע על ידי שפתות הקול ("מיתרי הקול").
ברוב המקרים, הצלילים המופקים בזמרה מותאמים למילים, אליהן משויכת מנגינה, אך לא בהכרח: ישנם סוגי זמרה, כגון יודל, הכוללים הפקה של צלילים ללא מילים מסודרות. הפקת צלילים מבלי לפתוח את הפה מכונה זמזום. בסוגות זמרה מסוימות יש דגש רב יותר על הטונאליות וההרמוניות (למשל מוזיקה כנסייתית), בעוד בסוגות שמרה אחרות יש דגש חזק הרבה יותר על המקצב (לדוגמה שירי ראפ). 
אדם העוסק בזמרה באורח מקצועי נקרא זמר. זמרה מתבצעת לעיתים קרובות בקבוצה, למשל במקהלה, ולעיתים קרובות בליווי כלים מוזיקליים, להקה או אפילו תזמורת שלמה. זמרה ללא ליווי מכונה א-קאפלה. כישורי זמרה נדרשים לעיתים משחקני תיאטרון או קולנוע, כאשר הם משתתפים במחזמר או אופרת רוק.
במוזיקת פאנק (Punk), לרוב אין חשיבות לדיוק וליופי של הקול, הזיוף אינו מהווה בעיה והקובע הוא אופי הביצוע והמסר במילים. באחדים מסגנונות מוזיקת המטאל, מועדפים קולות גרואלינג (מעין שאגות ונהמות) בצלילים נמוכים. בסגנונות אלה, נהוג להשתמש במונח "שירה נקיה" (clean vocals) על מנת לתאר סגנון שירה "רגיל".
משה ויינברג (מתאבק)

ביוגרפיה

ויינברג, יליד חיפה, היה בן יחיד להוריו. בילדותו נפטר אביו, אמו היגרה לגרמניה והוא גדל אצל סבתו. השכן של בית סבתו, ארווין בקר (1908-2000), שהיה מתאבק לשעבר מגרמניה, הציג בפניו את ספורט ההיאבקות והפך להיות המאמן שלו. ויינברג החל את קריירת ההיאבקות המקצועית שלו באגודת הפועל חיפה. במשך שמונה שנים היה אלוף נוער ובוגרים בהיאבקות בסגנון חופשי ובסגנון יווני-רומי. הוא ייצג את ישראל בתחרויות בינלאומיות וזכה במדליית ארד במכביה השישית (1961) ובמדליית זהב במכביה השביעית (1965). לאחר שירותו בצה"ל למד במדרשה לחינוך גופני במכון וינגייט, ולאחר מכן הצטרף לסגל החינוכי והמינהלי של המכון.
אימן את קבוצת ההיאבקות של הפועל תל אביב ואת הנבחרת הלאומית. בין חניכיו היו אליעזר חלפין ומרק סלבין, שנרצחו עמו במינכן.

נסיבות מותו

בסביבות 4.30 בבוקר 5 בספטמבר 1972, חוליית מחבלים פלסטינים מארגון ספטמבר השחור נכנסה לכפר האולימפי במינכן ופרצה לבניין בו שכנה המשלחת הישראלית. הישראלי הראשון בו נתקלו היה ויינברג, שגר בדירה מס' 1 יחד עם ששה מאמנים ושופטים ישראליים נוספים (ויינברג כנראה נמצא מחוץ לדירה כאשר המחבלים נכנסו לבניין). כשהבין שמדובר בפיגוע טרור, ניסה ויינברג להכות את המחבלים, ואחד מהם ירה בו ופצע אותו בלחיו. לאחר שהמחבלים השתלטו על יתר הדיירים בדירה 1, חוץ מאחד שהצליח לברוח (טוביה סוקולסקי), נלקח ויינברג הפצוע על ידי המחבלים כדי לעזור להם למצוא את שאר הספורטאים הישראלים. ויינברג שמר על ראש צלול למרות פציעתו, ודילג על דירה 2 הסמוכה, בה שכנו חמישה ספורטאים בענפי הסיוף, קליעה ואתלטיקה. בזכותו של ויינברג לא התגלו החמישה על ידי המחבלים והצליחו לצאת מהבניין ולהינצל. ויינברג הוביל את המחבלים לדירה 3, שבה שכנו המתאבקים ומרימי המשקולות. כנראה שהוא קיווה שלספורטאים החזקים יהיה סיכוי טוב יותר להילחם במחבלים. אבל ששת הספורטאים ששכנו בדירה 3 הופתעו בשנתם ונתפסו על ידי המחבלים. כאשר הם הובילו את הספורטאים מדירה 3 אל דירה 1, ויינברג שוב ניסה לתקוף את המחבלים, והצליח להכות עד עילפון אחד מהם. אחד המתאבקים, גד צברי, ניצל את המהומה ונמלט בריצה מהירה דרך חניון תת-קרקעי כאשר הוא מתחמק מיריות המחבלים. הם הרגו את ויינברג בצרור יריות, והשליכו מחוץ לבניין את גופתו העירומה והמגואלת בדם, למען יראו וייראו. ויינברג היה בכך לקורבן הראשון מתוך אחד-עשר של הטבח.

ויינברג נקבר בפתח תקווה. ספד לו חיים בר-לב: 
משה ויינברג הגיע לשיאים שכל ספורטאי חולם עליהם. בלילה הנורא ההוא ניצב מוני וחסם בגופו את דרכם של המחבלים, ורק כדוריהם הכריעו אותו..."
— מתוך אתר "מכון וינגייט"
היה נשוי לדליה ויינברג אלופת ישראל בהתעמלות. לאחר גירושיהם הוא נישא למרים (מימי) שאף היא הייתה מתעמלת מצטיינת ונולד להם בן, שהיה בן ארבעה שבועות בעת האסון. בנו, גורי ויינברג, הוא שחקן ישראלי שגילם את דמות אביו בסרט מינכן בשנת 2005.
הליגה השלישית (גרמניה)

עלייה וירידה

הקבוצה שסיימה במקום הראשון והקבוצה שסיימה במקום השני עולות אוטומטית לבונדסליגה השנייה ומחליפות אותן שתי הקבוצות שסיימו אחרונות בליגה השנייה. הקבוצה שסיימה במקום השלישי בליגה השלישית משחקת משחק פלייאוף מול הקבוצה שסיימה במקום השש עשרה בבונדסליגה השנייה. שלוש הקבוצות שסיימו אחרונות יורדות לליגות האזוריות בעוד ששלוש הקבוצות שעלו מהליגות האזוריות מחליפות אותן.
APG II

APG II הוא שמו של מסמך טקסונומיה הממפה את קשרי המשפחה בין המינים השונים של צמחים בעלי פרחים. המסמך נוצר על ידי קבוצת המחקר הפילוגנטי של מכוסי הזרע (אנגלית: Angiosperm Phylogeny Group, ובקיצור APG) והפך להיות קונצנזוס מדעי בתחום זה.

כללי

מסמך זה מסכם את מחקרה של קבוצת ה-APG, העוסקת בניתוח הקרבה האבולוציונית בין סוגים שונים של צמחים בעלי פרחים. מחקר זה הוא עדכון של מחקר מלא יותר מ-1998 של אותה קבוצת מחקר, שהפך להיות קונצנזוס מדעי בתחום הטקסונומיה הספציפי, על פני שיטות מיון מוקדמות יותר כמו שיטת קרונקוויסט מ-1981.
המסמך פורסם בשנת 2003 בעלון Botanical Journal of the Linnean Society מס' 141, עמ' 399-436. שמו המלא הוא: 
Angiosperm Phylogeny Group (2003). An update of the Angiosperm Phylogeny Group classification for the orders and families of flowering plants: APG II.
המחקר המקורי זמין ברשת.
בשנת 2009 פורסם עדכון שלישי למחקר בשם APG III.

המיון

המיון הניתן כאן הוא מיון עד רמת המשפחה בלבד. הוא מתואר כהיררכיה של קבוצות גנטיות, הקרויות Clade. משמעות Clade בתחום זה הוא קבוצה של מינים בעלי אב-קדמון משותף. למען הבהירות בלבד, ייקרא Clade "קבוצת-אב" במסמך זה. ניתן לקנן קבוצת אב אחת בקודמת לה. קבוצת אב יכולה להיות קבוצה טקסונומית ידועה (למשל מחלקה או סדרה), או שילוב של קבוצות קיימות. הסימון "+" בין משפחות מעיד כי מבחינה גנטית מדובר במשפחה אחת, אך ההפרדה היא מסיבות של מראה חיצוני או שימור מיונים קודמים.
Freeciv

תיאור

שחקנים מקבלים את התפקיד של ראש שבט באלף ה-4 לפנה"ס וצריכים להנחות את העם שלהם במהלך המשחק. כשעובר זמן במשחק, מתגלות טכנולוגיות חדשות, המאפשרות בנייה של מבנים חדשים בערים ופריסה של יחידות חדשות. שחקנים יכולים להילחם אחד בשני או לקיים יחסים דיפלומטיים.
המשחק מסתיים כאשר: אחת מהציוויליזציות משמידה את כל האחרות, כשאחד העמים מצליח להקים מושבת חלל, או עד תאריך מוגבל. אם נשארת יותר מציוויליזציה אחת לאחר התאריך המוגבל, השחקן עם הניקוד הגבוה ביותר מנצח. הניקוד ניקבע על ידי גודל הציוויליזציה, עושרה הכלכלי, התקדמות תרבותית ומדעית.

תאימות

במקור המשחק מפותח על IRIX, אבל דווח שהמשחק פועל גם על SunOS, סולאריס, Ultrix ,QNX, לינוקס, FreeBSD, OpenBSD, NetBSD, Mac OS X, OS/2,חלונות ,Cygwin וAmigaOS.
תופעת גיבס

הגדרה פורמלית

תהי פונק'  חלקה למקוטעין בקטע ותהי  נקודת הקפיצה של הפונק' בקטע, המקיימת: , אזי קיימת סדרת נק' {} המתכנסת ל- מימין, כך ש: . 
כמו כן, קיימת סדרת נק' המתכנסת ל- משמאל כך שמתקיים: , כאשר K קבוע חיובי 
.
מבחן לחץ

מבחן לחץ הוא אמצעי הנדסי לבחינת יכולתו של מבנה, או מוצר אחר, לעמוד בלחץ המופעל עליו.
נהוג ליצור אב טיפוס או מודל מוקטן של המוצר, לצורך בדיקות או נסיונות לבדיקת עמידותו בלחץ גבוה.
נוהגים לבצע מבחן לחץ גם במדגם של מוצר תעשייתי, לבדיקת איכותו של המוצר.
לדוגמה: נוהגים לבצע בדיקות לחץ על בלוקים לבנייה, לבדוק את כשירותם לשמש בבנייה.
אזעקת אבק השריפה

רקע

בשנת 1772 בתגובה לפרשת ג'ספי ופרשיות נוספות הוחלט בקרב המושבות על הקמת ועדות להעלאת מודעות הציבור לפרשיות שמתקיימות במקומות אחרים וכדי להגיב על פעולות וחוקים שמתקיימים נגד המושבות. המתיישבים במסצ'וסטס אז לא לקחו חלק בפעולות האלה אף על פי שהם הצהירו שהם בעדם.
גנרל תומאס גייג' הפך להיות מושל מסצ'וסטס במאי 1774 הואשם בידי המתיישבים על אכיפת חוקים קשים, שהפרלמנט עודד לאחר מסיבת התה של בוסטון. הפרלמנט ניסה למנוע את פרוץ המלחמה ולשמור על השלום שבין הרוב הפטריוטי האמריקאי לבין המיעוט הרגוע יותר, בכך שבחשאי היו משתלטים על חנויות צבאיות ושוד נשק מהמחסנים האמריקאים. השמירה על סודיות הייתה חובה מכיוון שגייג' חשש שאם יודלף כל ניסיון בני המושבות יסתירו את החנויות או גרוע מכך יתקיפו את החיילים.
היו כמה מקומות במושבות שבהם שמר הצבא הבריטי את הציוד הצבאי שלו. חלק מהמקומות היו מבוצרים חלקית וחלק מהם היו רק מחסנים. רוב הציוד היה בבעלות ממשלת המחוז אבל חלק היה בבעלות הערים. במקום בקצה בוסטון מה שבימינו נחשב חלק מצ'ארלסטאון היה מקום שמור של ציוד צבאי בבית של אדם בשם ויליאם ברטל, מפקד של יחידה מחוזית. מכיוון שלא היה ברור עם איזה צד נמצא ברטל, הורה גייג' להעביר את הציוד שברשותו לבוסטון.
הארמייה השנייה (סרביה)

היסטוריה

הארמייה הוקמה במקור בשנת 1912 במהלך מלחמת הבלקן הראשונה והורכבה מיחידות סרביות ובולגריות כאחת. כמפקדה מונה סטפה סטפנוביץ', והיא הנחילה תבוסה מוחצת לצבא האימפריה העות'מאנית בקרב קומנובו. הארמייה המשיכה להיות פעילה בתחילת מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, ולצד הארמייה השלישית לקחה חלק נכבד בקרב צר שבסופו נהדפה הפלישה הראשונה של האימפריה האוסטרו-הונגרית אל סרביה. הארמייה השתתפה גם בקרב דרינה במהלכו ניצחה את האוסטרים אולם במחיר אבדות כבדות. הארמייה השתתפה בהדיפת הפלישה האוסטרית השלישית, ונלחמה בקרב קולובארה בדצמבר של אותה שנה, שכמו קודמיו הסתיים בניצחון סרבי מוחץ.
בשנת 1915 חל שינוי ניכר במערכה, עקב הצטרפות הקיסרות הגרמנית וממלכת בולגריה למלחמה לצד האוסטרו-הונגרים. הארמייה הובסה במתקפת מורביה ומתקפת קוסובו, ובהדרגה נכבשה סרביה בידי מעצמות המרכז. הארמייה השנייה פורקה, וסטפנוביץ' שהיה עדיין מפקדה, נסוג עם שרידיה לחופי אלבניה, משם לקורפו ובהמשך למפקדת כוחות מדינות ההסכמה בסלוניקי. ב-1916 הוקמה הארמייה מחדש בחזית המוקדונית וסטפנוביץ' מונה שוב למפקדה. ב-14 בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה במתקפה לאורך עמק הווארדאר על כוחות מעצמות המרכז בפיקודו של פרידריך פון שולץ. המתקפה החלה בהפגזה ארטילרית כבדה מ-580 תותחים מגזרת ביטולה ועד נהר הווארדאר. הגנרל פון שולץ סבר שהמתקפה תתנהל באזור ביטולה וריכז את מרבית כוחותיו שם. הארמייה השנייה בגיבוי 2 דיוויזיות צרפתיות שהיו תחת פיקודו של סטפנוביץ', תקפו חזיתית את "קבוצת ארמיות שולץ" שהורכבה מהארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של קונו פון שטויבן והארמייה הראשונה של צבא בולגריה בפיקודו של סטפן נרזוב. כפועל יוצא מהנחת העבודה השגויה הופתעו הכוחות הגרמנים-בולגרים והחלו בנסיגה רחבה לאורך כל החזית המקדונית במטרה לייצב קו חדש, אך הכוחות הבולגרים קרסו, מה שהוביל לקריסת החזית כולה, ולבסוף לכניעת בולגריה. הארמייה השתתפה בשחרור סרביה מהכוחות האויבים, ופורקה ב-1918 עם שביתת הנשק.
ג'ון פוגרטי

ביוגרפיה

ג'ון פוגרטי נולד בברקלי, קליפורניה, וגדל באל קריטו, קליפורניה.
ב-1959 כשהיה בחטיבת הביניים פוגרטי הקים להקה עם הבסיסט סטו קוק והמתופף דאג קליפורד בשם "בלו וילווטס" ("Blue Velvets"), ומאוחר יותר הצטרף ללהקה אחיו הגדול, טום פוגרטי. בשנת 1964 שינתה הלהקה את שמה ל"Golliwogs", אך הלהקה לא נחלה הצלחה גדולה. בשנת 1967 שינתה את הלהקה את שמה לקרידנס קלירווטר רבייבל, ואחרי שהשיקו את אלבום הבכורה שלהם הלהקה החלה להצליח. הוא הופיע בהרבה מקומות עם הלהקה או חלק מקריירת הסולו שלו. בשנת 1998 נכתב שמו של פוגרטי על כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
בשנת 1965 התחתן עם מרתה פאיז. היו להם שלושה ילדים לפני שהחליטו להתגרש בשנות ה-70. הוא נישא לג'ולי קרמר בשנת 1991, ונולדו להם שלושה ילדים. נכון לשנת 2009, הם גרים בבוורלי הילס, קליפורניה.
ג'וזפה גוארנרי

ברתולומיאו ג'וזפה גוארנרי (באיטלקית: Bartolomeo Giuseppe Antonio Guarneri, del Gesù,‏ 21 באוגוסט 1698 - 17 באוקטובר 1744) היה בונה כלי קשת איטלקי, בן למשפחת גוארנרי מקרמונה. הוא התחרה באנטוניו סטרדיווארי (1644 - 1737) בכבוד ובהוקרה שניתנן לכליו, ונקרא בונה הכינורות המשובח ביותר של שושלת אמאטי. כלי נגינה שבנה גוארנרי מתכנים לעיתים קרובות "ג'וזפים" או "דל ג'זוס".
ג'וזפה נודע בכינוי דל ג'זו משום שתוויותיו הכילו את הנומינה סאקרה I.H.S. ‏ (iota-eta-sigma) וצלב קתולי. כלי הגינה שלו נבדלו באופן משמעותי ממסורת משפחתו ונשאו את החותם הייחודי של סגנונו. מעמדם נחשב שני רק לאלה של סטרדיוורי, אך יש גם הטוענים לעליונותם.
ברתולומיאו, הנכבד ונשוא הפנים ביותר בבית גוארנרי, היה בנו של ג'וזפה ג'ובאני באטיסטה, ומכאן נכדו של אנדראה גוארנרי, שניהם בוני כינורות ידועי שם בעצמם. אנדראה למד את אומנותו כשוליה לניקולו אמאטי, שאצלו עשה גם סטרדיוורי את תקופת חניכותו.
כנרים מבריקים כמו יוזף יואכים, אז'ן איזאיי, פריץ קרייזלר, יאשה חפץ, אייזיק שטרן, לאוניד קוגן, הנריק שרינג,יצחק פרלמן גדעון קרמר, פנחס צוקרמן, מיכאל רבין, מידורי, נייג'ל קנדי, יוליאן רחלין, רות פלמר, וסקו אשכנזי ושרה צ'נג ואחרים השתמשו בכינורות גוארנרי דל ג'זו, אם בזמן מסוים בקריירה שלהם ואם בקביעות ובבלעדיות. הכינור החביב על הווירטואוז ניקולו פגניני, "איל קאנונה גוארנריוס" מ-1743, וה"לורד מילטון" מ-1742, שהיה פעם רכושו של יהודי מנוחין, הם כינורות דל ג'זו.