google/wiki40b huggingface dataset:
תרדמת (סרט)

תקציר עלילת הסרט

תאונה מסתורית ונוראית מתרחשת לאדריכל מוסקבאי מוכשר. כאשר האדריכל מתעורר הוא מגלה כי העולם סביבו דומה רק באופן חלקי לעולם האמיתי. עולם זה פועל על סמך זיכרון המציאות של אנשים שנמצאים במצב של תרדמת עמוקה. מרחב תרדמת זה מתברר בדיוק כמו זיכרון האדם: כאוס ארעי, בלתי יציב. זהו אוסף זכרונות, שבו חוקי הפיזיקה, מופרים, כאשר נהרות, קרחונים וערים מסוגל להיכנס בחדר אחד. האדריכל מוכרח להבין אילו חוקים קיימים במרחב התרדמת הזה, להילחם על חייו, למצוא אהבה, לצאת אל העולם האמיתי ולהבין האם יש דרך מפלט מעולם מוזר זה ומה באמת מייצג מרחב התרדמת הזה.

צילומים

צילומי הסרט החלו באוקטובר 2016. השלב השני והסופי של הצילומים החל במרץ 2018 במוסקבה.

שיווק

הטיזר הרשמי הועלה לרשת ב-18 באפריל 2016. ביוני 2019 שוחרר ביוטיוב הקדימון הרשמי המלא, שחשף את תאריך יציאתו לאקרנים של הסרט: נובמבר 2019. בקומיק-קון רוסיה 2019 נודע שהסרט ייצא לאקרנים ב-30 בינואר 2020.
רותם ידלין

ביוגרפיה

ידלין נולדה לקארן ואלוף עמוס ידלין, נכדה לחבר הכנסת ושר החינוך לשעבר אהרן ידלין ונינה לחבר הכנסת ויו"ר ועדת החוץ והביטחון של הכנסת לשעבר דוד הכהן. גדלה בכרמי יוסף, למדה בבית חשמונאי. הדריכה במכבי צעיר בכרמי יוסף. בשירותה הצבאי התנדבה לקורס טיס, ממנו נשרה, אך המשיכה לשרת בחיל האוויר בתפקיד קצינת מבצעים בטייסת "בז" והשתחררה בדרגת סגן. במהלך שירותה הצבאי קיבלה פעמיים אות קצינה מצטיינת.

קריירה

לאחר שחרורה מצה"ל למדה משפטים באוניברסיטת תל אביב והוסמכה כעורכת דין. בשנים 2005-2013 עבדה כעורכת דין (במשך 4 שנים) במשרד גולדפרב זליגמן ושות' והתמחתה בליטיגציה מסחרית של חברות בינלאומיות. ולאחר מכן שימשה כיועצת למזכיר הממשלה צבי האוזר בתקופת ממשלתו השנייה בנימין נתניהו. 
בין השנים 2010-2013 כיהנה כחברת הוועדת לאסטרטגיה ותכנון של הסוכנות היהודית. בשנים אלו כיהנה כחברת המועצה הציבורית של מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי.
בשנת 2013 עברה הכשרה בתוכנית "מעוז" למנהיגות ציבורית ערכית בחברה הישראלית. בשנת 2017 השלימה לימודי תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד במלגת קרן וקסנר למנהיגות ציבורית בישראל.
בשנת 2013 החלה לעמוד בראש התוכנית אוניברסיטה בעם ולקראת סיום תפקידה קיבלה תואר לשם כבוד מלשכת עורכי הדין על פעילותה לצמצום פערים חברתיים בישראל. כיהנה כחברה בוועד האגודה ובוועד המקומי ביישוב כרמי יוסף, והיא דירקטורית במכללת לוינסקי לחינוך.
בשנת 2015 התמנתה כחברת הוועדה הציבורית של משרד התפוצות לשאלת ציבורים בעלי זיקה לעם היהודי, תפקיד אותו מילאה עד לשנת 2018.
מכהנת כחברת המועצה המייעצת של המכון האירו-ים תיכוני.
לקראת הבחירות המוניציפליות 2018 חברה למיזם "נבחרת" לקידום מועמדות נשים לתפקידים ציבוריים ובאוקטובר 2018 נבחרה לראשות המועצה האזורית גזר. ידלין ניצחה את ראש המועצה הוותיק פטר וייס בפער של 157 קולות וזכתה ב-41.37% מהקולות הכשרים. בקמפיין שניהלה התייחסה בעיקר לנושאי השקיפות במועצה, פיתוח היישובים הקהילתיים ושמירה על צביונה הכפרי של המועצה.

חיים אישיים

ידלין נשואה לרועי ואם לשלושה ילדים.
DivX

DivX הוא אלגוריתם לקידוד ודחיסה מאבדת נתונים (lossy compression) של אות וידאו. DivX משתמש בדחיסת MPEG-4 חלק 2, שמתפשרת על איכות הווידאו כדי לקבל דחיסה טובה יותר (כלומר צריכת הזיכרון פחותה).
היתרון ביחס לפורמט DVD המבוסס על דחיסת MPEG-2 שאף היא מאבדת נתונים הוא בגודל תוצר הווידאו המכווץ. לפיכך ניתן להשתמש בקידוד זה לשמירת סרטים בצורה יעילה, ולהעברת מידע באינטרנט או ברשתות אלחוטיות אחרות בשימוש חסכוני יותר ברוחב פס.
הדחיסה המשופרת, מאפשרת לאכסן סרט עלילתי סטנדרטי, על CD בגודל 700MB, באיכות טובה. ואכן רוב הסרטים המופצים באינטרנט תחת פורמט זה מותאמים לאיכסון על CD.
קיימת גרסה חופשית דומה לפורמט זה שנקראת XviD. מבחני איכות שנעשו באתר Doom9.org בשנים 2003-2005 העלו ש-XviD עולה בביצועיו על DivX.
ג'קו רזון

יעקב (ג'קו) רזון (ביוונית: Ιακώβ Ραζόν ,‏ 2 בפברואר 1921 - 9 ביולי 1997) היה מתאגרף יהודי ממוצא יווני, אשר זכה בשנת 1939 באליפות יוון במשקל בינוני. כמו כן היה שוערה של קבוצת הכדורגל של סלוניקי - "אולימפיאקוס".
ג'קו שרד את השואה ועלה לישראל.

ביוגרפיה

יעקב (ג'קו) רזון נולד בסלוניקי, יוון. כבן שלישי לאברהם ואסתר רזון. אביו ניהל חברה גדולה לסחר בטבק. משנת 1935 החל ג'קו להתאמן בקבוצת הספורט "מכבי סלוניקי" כמתאגרף, כדי שיוכל להשתתף במכביה. במועדון זה התאמן גם שלמה ארוך. במועדון הכיר את הרופא היהודי, דינו עוזיאל, שהחליט לקדם נערים יהודים בספורט האגרוף כדי שיוכלו להשתתף במשחקי המכביה.
נודע בכינויו "ג'ו לואיס הקטן", בשל חוזק מכותיו ומספר הקרבות הגבוה שניצח בנוק אאוט.

תקופת השואה

ב-1941 כבשה גרמניה הנאצית את יוון. ג'קו נתפס בעת שעסק בפעולות חבלה כנגד הגרמנים. הוא נכלא בבית סוהר על ידי הגסטפו ושם עבר חקירות בהן הוכה ועונה קשות במשך כ-4 חודשים. כשבוע לאחר ששוחרר מהכלא, ב-6.4.1943 הועבר עם יושבי גטו הברון הירש לאושוויץ. ג'קו לקח תחת חסותו באושוויץ את יעקב הנדלי ובזכותו הנדלי הצליח להשיג מזון ולשרוד. באושוויץ רזון היה בין המתאגרפים, ביניהם היה גם אלוף העולם במשקל קל ויקטור (יונג) פרץ.
לאחר זמן הועבר ג'קו למחנה בונה- מונוביץ' (Buna- Monowitz ) וגם שם המשיך להתאגרף. מפקד המחנה, אירגן לג'קו עבודה במטבח, וכך הצליח ג'קו לגנוב אוכל מהמטבח, לרכוש דברים שונים מהפולנים אותם חילק לחבריו במחנה ובעזרתם הציל אנשים רבים ממוות באותה תקופה. באחד הימים נתפס עם חבית אוכל שהעביר לנשים. הוא הוכה נמרצות, החבית הושלכה על ראשו על ידי קצין אס אס והוא נפצע קשה מאוד ונזרק מן המטבח.
ג'קו יצר קשר טוב במחנה עם רופא מסלוניקי, בשם ד"ר קואנקה. אשר הגרמנים העריכו מאד. הרופא אמר לג'קו שישלח אליו למרפאה כל יהודי שאינו יכול לעבוד. ואכן, ג'קו שלח למרפאה חברים אשר הצליחו להתאושש ולהתחזק במרפאה, בזכות מזון נוסף שהעביר ג'קו, וכך ניצלו.
בהמשך הועבר ג'קו למחנה דורה-מיטלבאו דרך מחנה גלייביץ, שם המשיך להתאגרף ואת מעט האוכל שקיבל המשיך לחלק לשאר האסירים. ממחנה דורה הועבר למחנה ברגן-בלזן ושם שוחרר על ידי הצבא הבריטי.
ג'קו ערך כ-120 קרבות וניצח בכולם.

לאחר השואה

לאחר המלחמה, בסוף שנת 1945 חזר ג'קו ליוון והבין כי הוא נותר היחיד ממשפחתו. את רעייתו בלה הכיר ג'קו במחנה ברגן בלזן.
לאחר חזרתו ליוון, היה רזון למנהיג של ניצולי שואה שתכננו לעלות ארצה באופן בלתי חוקי. הם הפליגו על אוניית המעפילים "הנרייטה סולד", עם 356 מעפילים, אשר נתקלו בספינות מלחמה בריטיות בנמל חיפה. רזון הוביל מרד נגד הצי הבריטי, אשר דוכא בסופו של דבר, והוא ושאר הנוסעים גורשו לקפריסין, שם הם נכלאו במשך מספר חודשים.
בשנת 1946 עלה ג'קו לארץ והשתתף במלחמת העצמאות. הוא היה ממקימי ארגון יוצאי יוון ניצולי מחנות הריכוז בישראל.

הכרה והנצחה

בשנת 1989 עלה למסכים הסרט "ניצחון הרוח", העוסק בחייו ובחוויותיו מהשואה של חברו הטוב של ג'קו רזון, סלומון ארוך. ג'קו טען שהסרט בעצם מגולל גם את סיפור חייו שלו. את ג'קו גילם השחקן קוסטוס קוסטוס גרבה.
ב-2007 בטקס הדלקת המשואות ביום השואה, אחד ממדליקי המשואה היה ג'קי הנדלי, שאותו לקח ג'קו תחת חסותו באושוויץ ובזכותו ניצל.
תמירון מצוי

מראה

רגליו גבוהות ודקות ומקורו ארוך ודק. משקל התמירון מגיע עד 160 גרם, ואורך גופו מגיע עד 36 ס"מ.
גב התמירון, כנפיו ומקורו שחורים, רגליו ורוד כהה ושאר גופו לבן.

מזון

התמירון ניזון לרוב מחרקים, סרטנים קטנים, רכיכות, דגים וראשנים.

נדידה

התמירון חי בלהקות קטנות, חלקן נודדות וחלקם לא. 
בישראל ישנן מושבות קבע של תמירונים ובנוסף ישנם תמירונים שחורפים בישראל (הם מגיעים בסתיו ועוזבים עם בוא האביב).

חיזור וקינון

הזכר בונה קן בקרבת אזור מים, או לחלופין בונה מעין גבעה בתוך מים רדודים. הזכר מזמין את הנקבה להצטרף אליו לבניית הקן באמצעות קולות וזריקת עשב אשר משמש לבניית הקן אל עבר הנקבה. כאשר הנקבה מצטרפת אל הזכר הם בונים את הקן יחדיו בעזרת עשבים וגבעולים שונים. את הקן נוהג התמירון לחזק בעזרת אבנים.

דגירה

שני בני הזוג דוגרים על הביצים כאשר הם מתחלפים כל כמה שעות. כאשר ההורה המחליף חוזר לקן הוא נוהג להביא עימו חומרי קינון לחיזוק הקן והגדלתו מפני הסכנות של המים המקיפים את הקן. הדגירה נמשכת בין שלושה לארבעה שבועות לאחריהם בוקעים אפרוחים בצבע צהוב-שחור.

התנהגות

בדומה לכמה עופות מים אחרים, כשטורף מתקרב לקן ובו גוזל, האם מתנהגת כפצועה כדי למשוך אליה את הטורף. כשהטורף מתקרב אליה יתר על המידה, היא מתרחקת ממנו (לכיוון הרחוק מהקן) ומתחזה שוב לפצועה וחוזר חלילה.
שלי גוטמן

ביוגרפיה

גוטמן סיים קורס טיס במגמת קרב. שירת כטייס סקייהוק וטייס פנטום. ב-1995 מונה למפקד טייסת 106, טייסת F-15, ובשנים 1997 עד 1999 פיקד על טייסת 101, טייסת מטוסי "ברק" F-16C.שימש ראש מחלקת מבצעים בחיל האוויר, ב-2004 מונה למפקד בסיס חצרים ופיקד עליו במהלך מלחמת לבנון השנייה ועד 2007. המשיך לשרת בחיל האוויר במילואים בין השאר במהלך מבצע עמוד ענן.
לאחר שחרורו כיהן כמשנה למנכ"ל וממונה על פיתוח עסקי בחברת "ערבה פאוור". ב-2014 מונה למנהל הפעילות בישראל של לוקהיד מרטין מערכות מידע. לאחר מכירת חטיבת מערכות המידע לחברת ליידוס (Leidos) מונה גוטמן למנכ"ל ליידוס ישראל. 
גוטמן בעל תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני באסטרטגיה וניהול משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון. מתגורר בקיבוץ קטורה שבנגב.
הבאר של מימיר

במיתולוגיה הנורדית, הבאר של מימיר (בנורדית עתיקה: Mímisbrunnr) היא באר הממוקמת מתחת לעץ העולם יגדראסיל ומקושרת עם דמותו של האל האסירי מימיר. הבאר של מימיר מוזכרת באדה הפואטית ובאדה הפרוזאית. הבאר שוכנת מתחת לאחד משלושת שורשי עץ העולם שמגיע עד ליוטונהיים, היכן שעולם הבריאה הריק גינונגגאפ שכן בעבר. באדה הפרוזאית נכתב שמימי הבאר מכילים תבונה כה רבה עד שאודין הקריב את אחת מעיניו כדי לזכות במשקה יחיד ממנה.

האדה הפואטית

הבאר מוזכרת בפואמה הראשונה באדה הפואטית, ״נבואת הרואה״ (Völuspá), בה נביאה מספרת לאודין על אודות בריאת העולם וסיומו. בפואמה הנביאה אומרת לאודין שהיא יודעת שאודין הקריב את אחת מעיניו ושם אותה בבאר וכי מימיר שותה ממימי הבאר בכל בוקר.
יָדַעְתִּי כִּי צְפוּנָה / עֵינוֹ שׁל אוֹדִין

בְּמַבּוּעוֹ שֶׁל מִימִיר / הַמְּהֻלָּל בַּכֹּל;

מֵי-דְבַש יְגַמֵּא / מִימִיר לַבְּקָרִים

מֵעֵרְבוֹנֹו שֶׁל אוֹדִין, / – הֲתָבִינוּ שְׁאָר דְּבָרַי?
— מתרגומו של שאול טשרניחובסקי
במקום אחר בפואמה מתייחסת הנביאה לשמיעתו או קרנו של היימדייל - ישנם חילוקי דעות בנוגע לתרגום המילה hljóð מנורדית עתיקה:
אֲנִי יוֹדַעַת מַחֲבוֹאָהּ / שֶׁל קֶרֶן הֵימְדַל

תַּחַת אִילַן-הַקֹּדֶש / הַשּׁוֹתֶה אֲוִיר-שָׁמַיִם;

רוֹאָה אֲנִי הַזְּרָמִים / הָרְטֻבִּים נוֹפְלִים עָלָיו

מֵעֵרְבוֹנוֹ שֶׁל אוֹדִין, / – הֲתָבִינוּ שְׁאָר-דְּבָרַי?
— מתרגומו של שאול טשרניחובסקי
החוקרת קרולין לרינגטון טוענת שהקטע מצביע על כך שגם היימדייל, כמו אודין, השאיר בבאר חלק מגופו (במקרה זה - את אוזנו).

האדה הפרוזאית

ב"תרמית על גילפי", החלק השני באדה הפרוזאית, ה"נעלה" מספר למלך גילפי על עץ העולם. ה"נעלה" מספר על שלושת שורשי העץ שאחד מהם מגיע למקום בו היה בעבר עולם הבריאה הריק גינונגגאפ והיום נמצא בו עולם הענקים יוטונהיים. הנעלה מסביר שמתחת לשורש נמצאת בארו של מימיר, המכילה תבונה רבה. בעל הבאר, מימיר, מלא בידע כיוון שהוא שותה מהבאר בעזרת הקרן גיילרהורן (Gjallarhorn). ה"נעלה" מספר על אודין שהקריב את עינו והשאיר אותה בבאר בשביל משקה יחיד ממנה, ולאחר מכן מצטט מפואמת "נבואת הרואה" מהאדה הפואטית.
כריסטינה, נסיכת הולנד

ביוגרפיה

הנסיכה כריסטינה נולדה ב-18 בפברואר 1947 בארמון המלכותי בבארן, הולנד, ליוליאנה, נסיכת הולנד ולברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד. ב-9 באוקטובר אותה שנה הוטבלה כריסטינה, וסנדקיה היו סבתה וילהלמינה, מלכת הולנד, אחותה הבכורה ביאטריקס, נסיכת הולנד, וינסטון צ'רצ'יל, סבתה ארמגארד פון קראם, פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ואן, נסיכת בורבון-פארמה.
במהלך ההיריון אמה חלתה באדמת, וכתוצאה מכך, כריסטינה נולדה כמעט עיוורת. עם הזמן, ההתקדמות הרפואית אפשרה טיפולים אשר, בעזרת משקפיים מיוחדים, הביאו לשיפור הראייה שלה, כך שהיא יכלה ללמוד בבית הספר ולחיות חיים נורמליים יחסית. בשנת 1948 סבתה של כריסטינה וילהלמינה, מלכת הולנד התפטרה לאחר שלטון של כמעט 58 שנה, לטובת אמה של כריסטינה - יוליאנה, מלכת הולנד. לצורך טיפולי העין של כריסטינה, נעזרה אמה יוליאנה בשירותיה של מרפאת באמונה שנויה במחלוקת. הדבר הביא באמצע שנות החמישים לסכסוך בין הוריה, אשר התגלגל עד למשבר חוקתי. המשבר יושב, אך בעקבותיו פחת כוחה של יוליאנה.
למרות הנכות הראשונית שלה, כריסטינה הייתה ילדה מבריקה ומאושרת, עם כישרון רב למוזיקה. כמו כן, היה לה גם כשרון לשפות, וכנערה צעירה הפתיעה את נשיא צרפת, רנה קוטי, בשיחה רהוטה איתו בצרפתית. כמו אחיותיה, כריסטינה הצטרפה לצופים כילדה צעירה.
בשנת 1963 שינתה הנסיכה מארייקה את שמה לשמה השני, כריסטינה. בגיל 21 היא עברה לקנדה ללמוד מוזיקה קלאסית במונטריאול, ולאחר כמה שנים, היא קיבלה משרת הוראה בבית הספר מונטסורי בניו יורק, שם, בשם כריסטינה ואן אורנז', נפגשה הנסיכה והתחילה מערכת יחסים עם גולה קובני בשם חורחה פרז אי גיירמו, שהיה מורה בהארלם ומלונאי לשעבר. גיירמו נולד בהוואנה ב-1 באוגוסט 1946, לפדריקו ג'ילברטו פרז אי קסטילו ואשתו אדניה מרסדס גיירמו מררו.
מכיוון שגיירמו היה קתולי, הייתה אפשרות שהנישואים עלולים לגרום לשערורייה ציבורית בהולנד, כמו זו שהתרחשה בשנת 1964, כאשר אחותה של כריסטינה הנסיכה איירין נישאה לקרלוס הוגו, דוכס פארמה. לפיכך, הנסיכה כריסטינה, באותה תקופה התשיעית בתור לכס המלוכה ההולנדית, ויתרה על זכויותיה ועל זכויות צאצאיה על כס המלכות לפני שהודיעה רשמית על אירוסיה ביום האהבה 1975.
ב-28 ביוני 1975 התחתנו השניים בהולנד, ולאחר נישואיהם הם התגוררו בניו יורק, אך לאחר מכן עברו להולנד, שם הם התגוררו ליד האג. ב-25 באפריל 1996 התגרשה כריסטינה מבעלה, ולאחר מכן חזרה עם ילדיה לגור בארצות הברית. לאחר מות אמה, גרה כריסטינה בלונדון, ולאחר מכן התגוררה במונטה ארג'נטריו, איטליה.
כריסטינה הקליטה מספר תקליטורים והייתה לה קרן מוזיקה בהולנד. היא שרה בהלוויות של הוריה, ואף השתתפה בקונצרט מחווה לפסטיבל CIMA שנערך באיטליה למלכה יוליאנה, בניצוחו של חורחה שאמינה.
כריסטינה נפטרה ב-16 באוגוסט 2019.
מונא (סדרת טלוויזיה)

עלילה

מונא עבוד, צלמת ערביה החיה בתל אביב, נבחרת לייצג את ישראל בתערוכת צילום בינלאומית בפריז, צרפת. על רקע אווירת מלחמה ההולכת ומתעצמת, נאלצת מונא להתמודד עם מערכת לחצים, גזענות ושמרנות המאיימים על הקריירה שלה, זהותה ויחסיה עם הקרובים לה ביותר.
יוצרת הסדרה, המוזיקאית והשחקנית מירה עווד, יצרה את הסיפור בעקבות השתתפותה כנציגת ישראל באירוויזיון 2009 (לצד אחינועם ניני), יחד עם התסריטאית מאיה הפנר.
פסקול הסדרה הופק על ידי דודו טסה וניר מימון עם לחנים של טסה בהשתתפות מירה עווד, שאנן סטריט ובן זילכה.
מאיר גאני

מאיר גאני (שבט ת"ר - כ' ניסן תרצ"א) היה סוחר יהודי יווני מראשוני המתיישבים היהודיים ברובע הנוצרי בירושלים.

תולדות חייו

היה סוחר ידוע ומצליח ביוון, בשנת 1880 עלה לארץ עם אשתו ושלוש בנותיו (שני בנים נפטרו בגיל צעיר עוד ביוון)  והתיישב בירושלים.
בתחילה גרה משפחת גאנו באחת החצרות ברובע היהודי אבל הצפיפות, הסימטאות החשוכות והליכלוך גרמו להם לחפש מקום טוב יותר.
בזכות קשריו עם הקהילה היוונית הנוצרית בירושלים הצליח לרכוש ביחד עם כמה משפחות נוספות חצר בשוק החדש במוריסטן, (רחוב הנוצרים, אזור שבו בתקופות מסיימות  היה אסור ליהודים אפילו לעבור) המקום הפך במהרה למרכז יהודי באזור ואל בית הכנסת שנפתח בקומה השלישית בחצר וניקרא על שמו, "בית הכנסת של סניור גאני" היו מתקבצים אליו יהודים מהסביבה ואורחים מבית המלון היהודי הסמוך.
מאיר גאני הפך לדמות מרכזית בקהילה בירושלים ובבית הכנסת שלו התארח גם הנציב הבריטי הרברט סמואל שלכבודו השאיל סניור גאני מאת ידידו הטוב, האפטריארך היוני, כיסא משובץ באבנים יקרות, ושטיחים נאים, כדי לקשט בהם את בית הכנסת. 
הוא סייע בקשריו עם הכנסייה היוונית ברכישת אדמות השכונה רחביה עבור קק"ל, יזם הוצאת ספרי קודש והיה שותף בתמיכה וסיוע לעניי העיר הספרדיים.
המאורעות שהתרחשו בארץ ישראל והעיר העתיקה בשנים 1920-1,1929 השאירו את חותמם גם עסקיו וביתו של מאיר גאנו, אך נזקיו היו פחותים כיוון שהיה מיודד עם בני הקהילה הנוצרית ברובע, אך המאורעות של 1936 ושנת 1939 גרמו לבני המשפחה להתגורר מחוץ לחומות העיר העתיקה חלקם עברו לשכונת ימין משה 
לאחר המאורעות בשנת 1936 השכיר את חצרו וביתו לחבר נוצרי שהבטיח כי בקומת בית הכנסת לא תהפוך לחדר מגורים, הבטחה זאת קוימה כשחזרו בני המשפחה לבקר בבית לאחר מלחמת ששת הימים.
אגדה מפורסמת שהייתה מסופרת בין זקני העיר, כי בעת שהיה נסיך עדיין, המלך גורג החמישי, ביקר באופן לא רשמי בישראל והתארח בליל הסדר בביתו של מאיר גאנו לסעודת החג ולקריאת האגדה.
על שמו כיכר בשכונת רמת שרת בירושלים
WOW air

פעילות החברה בישראל

בתחילת 2017 הגישה החברה בקשה להפעלת קו תעופה בין נמל התעופה בן-גוריון לרייקיאוויק, בירת איסלנד, בהתאם לרפורמת השמים הפתוחים, שר התחבורה אישר לחברה להפעיל את הקו.  והחברה נחתה לראשונה בנמל התעופה בן-גוריון ב-13  בספטמבר 2017.
החברה הפעילה 3 טיסות שבועיות בין תל אביב לרייקיאוויק. במטוס איירבוס A321neo.
ביולי 2018 הודיעה החברה כי היא תפסיק את טיסותיה לישראל ב-18 בנובמבר 2018. עם זאת, החברה הודיעה כי בכוונתה לחזור ולהפעיל את הטיסות בעתיד, באוקטובר 2018 פירסמה החברה שהיא תחזור לפעילות בקו כבר ב-11 ביוני 2019, אך בפועל פשטה את הרגל כמה חודשים קודם לכן.
שיירת המוות

שיירת המוות (בספרדית: Caravana de la Muerte) היה כינוייה של יחידת צבא צ'יליאנית אשר, בעקבות ההפיכה הצבאית של שנת 1973 נעה ברחבי הארץ, מנויידת באמצעות מסוק, ואשר חבריה רצחו, או הורו על רצח, של למעלה מ-120 בני אדם אשר הוחזקו במתקני כליאה צבאיים שונים. היחידה פעלה בין ה-30 בספטמבר וה- 22 באוקטובר 1973.
היחידה עברה ממחנה צבאי אחד למשנהו ופקדה על הוצאה להורג של עצורים, או ביצעה בעצמה את גזר הדין, לרוב באמצעות כלי נשק אישיים ומכודנים. הקורבנות נקברו בקברים בלתי מסומנים. קורבנות שיירת המוות היו חברי המפלגה הסוציאליסטית הצ'יליאנית (Partido Socialista de Chile), חברי תנועת השמאל המהפכנית (Movimiento de Izquierda Revolucionaria), המפלגה הקומוניסטית הצ'יליאנית (Partido Comunista de Chile) ואחרים.
אחת מפעולותיו המשמעותיות של שיירת המוות התרחשה בקלאמה (Calama), עת 26 אסירים נבחרו באקראי מתוך רשימת העצורים ונלקחו לפאתי העיר. שם הולקו העצורים בידי החיילים בטרם נורו למוות ונקברו בקבר בלתי מסומן במטרה שגורלם לא יוודע.
היחידה הורכבה ממספר קציני צבא ושני חיילי רגלים ומפקדה היה בריגדיר חנרל (מקביל לתת-אלוף בצה"ל) סרחיו אראיינו סטארק (Arellano Stark). קצינים בכירים אחרים שנטלו חלק בשיירת המוות השתלבו מאוחר יותר בתפקידים בכירים בהנהגת הצבא הצ'יליאני. כך, למשל, סגן מפקד היחידה, סרחיו ארדונדו גונסלס (Arredondo González), שמאוחר יותר פיקד על בית הספר לחיל הרגלים הצ'יליאני; פדרו אספינוסה בראבו (Espinoza Bravo), קצין מודיעין שהפך לקצין המבצעים הראשי של המשטרה החשאית הצ'יליאנית (DINA); מרסלו מורן בריטו (Moren Brito), שלאחר מכן פיקד על מחנה הריכוז והעינויים וייה גרימלדי (Villa Grimaldi) ואחרים.
על אף שדו"ח רטיג (Rettig) העריך את מניין הנרצחים במהלך 17 שנות הדיקטטורה הצבאית של אוגוסטו פינושה ב-3,000, היוותה פרשת שיירת המוות אירוע טראומטי במיוחד. זאת בעיקר כיוון שרבים מהקורבנות הסגירו עצמם לרשויות הצבאיות, נמצאו תחת חסות הצבא, לא היוו איום מיידי כלשהו, היו ללא עבר אלים ואף לא איימו לנהוג באלימות.
בשנת 1999 הורה השופט חואן גוסמן טופיה (Guzmán Tapia) על מעצרם של חמישה קציני צבא בדימוס על חלקם בפרשת שיירת המוות. בחודש מרץ 2006 הורה השופט ויקטור מונטיגליו (Víctor Montiglio) על מעצרם של 13 קצינים בדימוס באשמת רצח. ב-17 ביולי 2006, הסיר בית המשפט העליון הצ'יליאני את חסינותו של פינושה בשל מעורבותו בפרשה, ובכך הפך את פסיקתו הקודמת בעניין. לבסוף, ביום ה-28 בנובמבר 2006 תבע מונטיגליו את פינושה והורה על מעצרו במעצר בית. ימים ספורים לאחר מכן אושפז פינושה בבית חולים צבאי עקב התקף לב ונפטר ב-10 בדצמבר 2006.
נתן זוכובסקי

ביוגרפיה

נולד בקובנה לרב דב זוכובסקי שכיהן כמשגיח בישיבת סלובודקה (קובנה) ובישיבת לומז'ה בפתח תקווה ולרבקה בתו של הרב פסח פרוסקין, רבה של קוברין. בהיותו ילד עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בעיר פתח תקווה.
בגיל 12 נכנס ללמוד בישיבת חפץ חיים בכפר סבא בראשות הרב אהרן לייב שטינמן שהכין עמו את דרשת בר המצווה לאחר שאביו חלה במחלה קשה עד לפטירתו. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. לאחר נישואיו התגורר בבני ברק ונכנס ללמוד בכולל חזון איש. 
לאחר מכן נקרא על ידי הרב משה שמואל שפירא לשמש כר"מ בישיבת באר יעקב. כשהוקמה ישיבת גאון יעקב בבני ברק מונה לר"מ בישיבה ובהמשך לראש ישיבה בה. בשנת תשס"ב (2002) מונה לשמש כראש ישיבה בישיבת חכמה ודעת ברחובות. בשנות ה-90 מונה לרב קהילת חניכי ישיבת חברון בבני ברק.
נשוי לחנה, בתו של הרב יוסף צבי גורביץ, אב לחמישה ילדים. חתנו, הרב שלמה כץ ראש ישיבה קטנה בבני ברק. בתו, צפורה רוטלווי היא מנהלת שיווק ביתד נאמן.

פעילותו הציבורית

הרב זוכובסקי היה מקורב להרב שך ולהרב יעקב ישראל קניבסקי. בעת הקמת העיתון יתד נאמן בשנת תשמ"ה מונה לחבר הוועדה הרוחנית של העיתון, בנוסף להיותו חבר העמותה הראשונה של העיתון. בשנת תשמ"ט בימים שלפני הקמת תנועת דגל התורה הורה לו הרב שך לכנס עשרות ראשי ישיבות וכוללים גדולים בעזרת נשים של ישיבת פוניבז' לגולל בפניהם את הדין ודברים מול אגודת ישראל, באספה זו נאם הרב שך בפני ראשי הישיבות וביקש את תמיכתם בהקמת מפלגה חדשה לציבור הליטאי.
כשהוקמה מפלגת דגל התורה מונה הרב זוכובסקי לשמש כחבר ועדת הרבנים של התנועה לצד הרבנים יוסף חיים קופשיץ, שלמה זלמן אולמן וברוך שמואל דויטש. הרב זוכובסקי נחשב מקורב לרב אלישיב ולרב שטינמן ולאורך שנות פעילותו ביתד נאמן ובדגל התורה נועץ בהם בקבלת ההחלטות. עד היום משמש הרב זוכובסקי כחבר מרכזי בוועדת הרבנים המנחה את הפעילות של תנועת 'דגל התורה'.
סלט ווטרגייט

סלט ווטרגייט או סלט פיסטוקים (באנגלית: Watergate salad) הוא סלט פירות המהווה קינוח במטבח האמריקאי.
סלט זה מורכב מפודינג פיסטוקים מוכן, מפירות משומרים (לרוב אננס משומר או קוקטייל פירות) ומקצפת. הסלט מהיר וקל להכנה וצבעו ירוק בוהק בשל פודינג הפיסטוקים. לעיתים מוסיפים לסלט מרשמלו או גבינת קוטג'.
מקור השם של הסלט אינו ידוע. הסלט הוכן לראשונה בשנת 1975 כאשר החלו למכור בארצות הברית פודינג פיסטוקים מוכן, וככל הנראה שמו של הסלט מתייחס לפרשת ווטרגייט שהביאה להתפטרות ריצ'רד ניקסון מנשיאות ארצות הברית שנה קודם לכן. הסלט זכה לפופולריות רבה באזור המערב התיכון של ארצות הברית, והיה ל"מאכל חובה" בכל אירוע חברתי. המתכון המקורי של הסלט הומצא ככל הנראה על ידי חברת קרפט אשר שיווקה את הפודינג המוכן, במטרה לעודד את מכירתו של המוצר. קרפט העניקה לסלט את השם "מעדן פיסטוקים ואננס" (Pistachio Pineapple Delight). מקור שמו הנוכחי של הסלט, ככל הנראה, מהעיר שיקגו.
טרנסלוקציה רוברטסונית

טרנסלוקציה רוברטסונית (Robertsonian translocation) היא צורה שכיחה של ארגון מחדש כרומוזומלי שמתרחש עם שני כרומוזומים אקרוצנטריים (אשר בהם הצנטרומר מצוי מאוד קרוב לקצה הכרומוזום) שמתאחדים לכרומוזום אחד ובכך עושים את האורגניזם הנושא אותו שונה מרוב הקריוטיפ של אותו המין ברוב המקרים (כרגע ישנו לפחות מין אחד של חדף ארך-זנב שאוכלוסיות בו שונות במספר הכרומוזומים שבהן). היא אחת הסיבות לאנאפלואידיה בעולם החי. הטרנסלוקציה קרויה על שם גנטיקאי החרקים האמריקאי ו. ר. ב. רוברטסון, אשר תיאר אותה לראשונה בחגבים ב-1916.
טרנסלוקציה זו נקראת גם "טרנסלוקציה של זרוע-שלמה" (בתרגום חופשי) וטרנסלוקצית איחוי צנטרי. היא נכנסת לקטגוריית הטרנסלוקציות הכרומוזומליות. 
טרנסלוקציה רוברטסונית היא טרנסלוקציה לא הדדית בה שני כרומוזומים אקרוצנטרים הומולוגיים או לא הומולוגיים נשברים בצנטרומרים שלהם, ולאחריה הזרועות הארוכות מתחברות דרך צנטרומר אחד. גם הזרועות הקצרות מתחברות ליצירת התוצר המשלים, אשר לרוב מכיל גנים לא חיוניים ובדרך כלל אובד תוך מספר חלוקות תא. 
בבני אדם, כאשר בטרנסלוקציה רוברטסונית מתחברות הזרועות הארוכות של כרומוזום 21 עם 14 (או 15), הנשא ההטרוזיגוט הוא נורמל-פנוטיפית (כלומר ביטוי התכונות נורמלי) כיוון שלא חל איבוד של המידע הגנטי ויש שני עותקים של כל הכרומוזומים והגנים החיוניים, וזאת למרות שמספר הכרומוזומים הכללי הופחת באחד ל-2n-1 במקום 2n הנורמלי.
לאדם בעל טרנסלוקציה רוברטסונית אחת יהיו 45 כרומוזומים ולא יופיעו בעיות בריאותיות כיון שאין איבוד של חומר גנטי, אם שני הורים עם 45 כרומוזומים מולידים ילדים הם יכולים להיות בעלי 44 כרומוזומים אך בעיות גנטיות עלולות להופיע בצאצאיו במידה וירשו כרומוזום בעל מידע גנטי עודף או חסר.
טרנסלוקציה רוברטסונית היא הסוג הנפוץ ביותר של שינויי כרומוזומים שמתרחשים אצל בני אדם: אחד מכל 1000 בני אדם נולד עם טרנסלוקציה רוברטסונית. היא אפשרית בחמישה זוגות כרומוזומים הומניים  והם - 13, 14, 15, 21 ו- 22. טרנסלוקציות רוברטסוניות הכי תדירות הן בין כרומוזומים 13 ו14, כרומוזומים 14 ו21, כרומוזומים 14 ו15.

חשיבותה למין האנושי

טרנסלוקציה רוברטסונית היא התהליך שיצר כרומוזום 2 האנושית (ושנשארה כשני כרומוזומים של שימפנזות מס' 12 ו13) שהפריד את המין שלנו משאר מיני הומינואידים שלא מסוג אדם לפני בין 4,5 ל-2,5 מיליוני שנים.
טרנסלוקציה רוברטסונית מאוזנת לא גורמת להוספת או הפחתת החומר הגנטי או לבעיות בריאותיות. בצורתה הלא מאוזנת, היא גורמת לחסרים או תוספות מסוגים שונים במהלך מיוזה ובמקרה של טריזומיות היא גורמת לכך שיהיו בתא שלושה עותקים של הזרוע הארוכה של כרומוזום. אם עובר אדם שעבר אותה לא הופל טבעית גורם לטריזומיה 13 (תסמונת פטאו) או טריזומיה 21 (תסמונת דאון)(2,5-4% של כלל הופעות התסמונת), מונוזומיות, טריזומיות וטטראזומיות אחרות.
Brothers in Arms (סדרת משחקים)

(Brothers in Arms: Road to Hill 30 (2005

פותח על המנוע הגרפי Unreal Engine 2, זה היה המשחק הראשון של חברת Gearbox Software אחרי שורה ארוכה של פיתוח הרחבות למשחקים אחרים, כמו Half-Life לדוגמה. המשחק קיבל ביקורות חיוביות.

(Brothers in Arms: Earned in Blood (2005

המשחק השני בסדרה, שוחרר כ-7 חודשים לאחר שחרור המשחק הראשון בסדרה, כמו המשחק הראשון, גם הוא קיבל ביקורות חיוביות, אך ל-PlayStation 2 קצת פחות.

(Brothers in Arms: Hour of Heroes (2008

המשחק הראשון בסדרה שפותח לטלפונים החכמים, הופץ על ידי Gameloft ולא על ידי Ubisoft.

(Brothers in Arms 2: Global Front (2010

פותח גם לטלפונים החכמים, שוחרר הפעם גם למערכת ההפעלה Android ולא רק ל-iOS.

(Brothers in Arms 3: Sons of War (2014

המשחק השלישי בסדרה שפותח לטלפונים החכמים, שוחרר למערכות ההפעלה Android, iOS ול-Windows Phone.

Furious 4

המשחק Furious 4 היה אמור להיות חלק מסדרת המשחקים, אך לאחר ביקורת נוקשה מצד מעריצי המשחק, הוא בוטל ב-16 ביולי 2015.

תכנונים

לאחר ביטול Furious 4, החברה Gearbox Software הציגה המשך חדש לסדרת המשחקים, יחד עם סדרות המשחקים Borderlands ו-Duke Nukem.