שרליז ת'רון

ביוגרפיה

ת'רון נולדה בעיר בּאנוני, בפרובינציה חאוטנג שבדרום אפריקה למשפחה נוצרית-אפריקאנרית ממוצא הולנדי, צרפתי-הוגנוטי וגרמני. בתם היחידה של צ'ארלס ג'קובוס ת'רון ושל גרדה ג'ייקובה אלטה (לבית מריץ). שפת האם של ת'רון היא אפריקאנס, ובנוסף היא דוברת אנגלית רהוטה ומגוון שפות וניבים הנפוצים בדרום אפריקה, אותם למדה משכניה ומהעובדים של אביה בחוותו.
ת'רון גדלה כבתם היחידה של הוריה בחוותם הקרובה ליוהנסבורג. אביה היה בעלים של חברת בנייה. בגיל 13 נשלחה לפנימיה, והחלה את לימודיה בבית הספר הלאומי לאומנויות ביוהנסבורג. כשהייתה ת'רון בת 15 הרגה אמה את אביה, שהיה אלכוהוליסט אלים. האם ירתה באב כהגנה עצמית, לעיניה של ת'רון. כנגד האם לא ננקטו צעדים משפטיים.

קריירה

בגיל 16 נסעה ת'רון למילאנו שבאיטליה כחלק מחוזה דוגמנות בן שנה אחת, לאחר שזכתה בתחרות יופי מקומית. החוזה שלה הסתיים כשהייתה בניו יורק והיא החליטה להישאר שם, כשהתקבלה ללימודים בבית ספר לבלט, שם התאמנה כרקדנית בלט. פציעה בברך גרמה לה לוותר על קריירה כרקדנית בלט כשהייתה בת 18.
בלא יכולת לרקוד, היא קנתה כרטיס ללוס אנג'לס לכיוון אחד. בתום שמונה חודשים בעיר, היא לוהקה לתפקיד ראשון, ללא מילים, שצולם כסרט Direct-to-video. בהמשך הופיעה בסרטים הוליוודים רבים ומצליחים, שהחלה בדרמת הפשע "שני ימים באל. איי" (1996), עם ג'יימס ספיידר, והמשיכה עם "מלכודת לפרקליט", לצד קיאנו ריבס, הסרט לילדים, "סופר ג'ו יאנג", הדרמה "תקנות בית השיכר", "אשת האסטרונאוט", לצד ג'וני דפ, סרט הפעולה "משחק הצבאים", לצד בן אפלק, דרמת הפשע "רחובות מושחתים", לצד מארק וולברג, כמו גם ב"הג'וב האיטלקי" ו"גברים עם כבוד", בו הופיעה לצד רוברט דה נירו. כמו כן היא כיכבה בשני סרטים של וודי אלן: "סלבריטי" (1998) ו"קללת אבן העקרב הירוקה" (2001).
ב-2003 הזדמן לה להראות את יכולות המשחק שלה מעבר לדמות הבחורה הבלונדינית היפה הנצמדת לגיבורים הראשיים, כדקורציה. ת'רון גילמה את הרוצחת הסדרתית איילין וורנוס בסרט "מונסטר". מבקר הקולנוע החשוב, רוג'ר איברט תיאר את הופעתה בסרט כ"אחת מהופעות המשחק הטובות ביותר בתולדות הקולנוע, עליו זכתה בפרס האוסקר בפברואר 2004, כמו גם בפרס איגוד השחקנים האמריקני ובגלובוס הזהב. לשם גילום דמותה של איילין נאלצה ת'רון להעלות 15 קילו במשקל גופה.
ב-2004 חתמה על חוזה עם מעצב האופנה הבריטי, ג'ון גאליאנו, בה הופיעה ת'רון בכרזות הפרסום של J'ADORE על ידי כריסטיאן דיור. לאחר מכן הפכה לפרזנטורית הבושם של דיור, תפקיד אותו היא ממשיכה למלא.
בספטמבר 2005 קיבלה כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד. באותה שנה כיכבה במותחן המדע בדיוני הכושל "איאון פלקס", אולם קיבלה ביקורות טובות, כולל מועמדות שנייה לפרס האוסקר, על הופעתה בדרמה החברתית "ארץ קרה" (2005), בה גילמה כורה במכרות ברזל העוברת הטרדה מינית ונאבקת בבית המשפט על הענשת האשמים לכך. בנוסף כיכבה בסרט הטלוויזיה "חייו ומותו של פיטר סלרס" (2004) עליו הייתה מועמדת לפרס האמי ול"גלובוס הזהב". בשנת 2007, שיחקה בסרט "בעמק האלה" לצידו של טומי לי ג'ונס.
ב-2008 היא נבחרה לאשת השנה ב"Hasty Pudding Theatricals". באותה שנה היא גם שיחקה בסרטים "קרב בסיאטל", "ערבה בוערת" לצד ג'ניפר לורנס ובסרט "הנקוק" לצד וויל סמית שהפך לסרט המכניס ביותר בו הופיעה.
בשנת 2009, שיחקה בסרט "הדרך" ודיבבה את דמותו של נאראטור בסרט "אסטרו בוי".
ב-2010 היא הנחתה את טקס הגרלת הבתים למונדיאל 2010, והשתתפה בקליפ של הזמר ברנדון פלאוורס לשיר "Crossfire". בשנת 2011, היא כיכבה בתפקיד הראשי בסרט "תקועה". הסרט זכה לביקורות חיוביות.
בשנת 2012 שיחקה ת'רון בסרט "שלגייה והצייד" של רופרט סנדרס בתור המלכה, אמה החורגת של שלגייה.
בשנת 2014 השתתפה ת'רון בסרט הקומדיה "מיליון דרכים להתפגר". בשנת 2015 השתתפה בסרט הפעולה הפוסט-אפוקליפטי "מקס הזועם: כביש הזעם", והפיקה ושיחקה בסרט "מקומות אפלים".
בשנת 2016 שיחקה בסרטו של שון פן "הפנים האחרונות", לצדם של חאווייר ברדם, ז'אן רנו וג'ארד האריס. ב-2017 השתתפה בסרט השמיני של סדרת הסרטים "מהיר ועצבני", בתפקיד האנטגוניסטית הראשית, "סייפר". באותה שנה הופיעה בתפקיד הראשי בסרט "פצצה אטומית".

חיים אישיים

ב-2007 ת'רון התאזרחה בארצות הברית, בנוסף לאזרחות הדרום-אפריקאית שלה מלידה.
בשנים 2001–2010 הייתה בזוגיות עם השחקן האירי סטוארט טאונסנד. לת'רון שני ילדים מאומצים: במרץ 2012 אימצה בן, וביולי 2015 אימצה בת. היא מתגוררת בלוס אנג'לס.
בדצמבר 2013 החלה בזוגיות עם השחקן שון פן. השניים התארסו בדצמבר 2014, אך נפרדו ביוני 2015.
ת'רון חברה בארגון אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים ובארגוני נשים ותומכת בזכויות ההומואים והלסביות.