קתרין ג'ונס

חייה האישיים

קתרין ג'ונס, נולדה בשם קתרין בויל להורים ריצ'רד בויל (Richard Boyle) וקתרין פנטון (Katherine Fenton) בעיר יוגל שבאירלנד, בתאריך 22 במרץ 1615. אביה היה פוליטיקאי אירי-בריטי נכבד. היא הייתה האחות ה-7, מתוך 15 אחים. אחיה הוא המדען רוברט בויל. לא ידוע כמה השכלה היא קיבלה בילדותה, אך ידוע כי אחיה הזכרים זכו להשכלה מעמיקה. ייתכן כי היא קיבלה חינוך פרטי על ידי כומר המשפחה שלימד אותה נימוסים ונצרות. אביה, איש עמיד, דאג לכך שאחיה יהיו כולם משכילים, ושלבנותיו יהיו חתנים שיתנו לו רווח פוליטי.
בגיל 9 וחצי, קתרין עברה לגור עם משפחת בומונט, כי היא יועדה להתחתן עם אחד מבניהם, ספקוט בומונט. בגיל 13, אביו של בומונט נפטר, מה שגרם לביטול הסדר הנישואים. היא חזרה לביתה ולאחר שנתיים התחתנה עם ארתור ג'ונס, יורש לרוזן רנלה, ומאז היא נודעה כקתרין ג'ונס. ממכתבים שנשלחו מבעלה לאביה, עולה כי ארתור לא היה נאמן לה, וכי הנישואים לא היו מוצלחים. את רוב זמנם הם בילו בנפרד, כאשר ג'ונס נעה בין לונדון ואירלנד. גם ארתור בילה זמן רב בדרכים. היו להם 3 בנות ובן אחד - קתרין, אליזבת', פרנסס וריצ'רד. ג'ונס חיה באירלנד עד 1642, בה היא נלכדה בטירת את'לון למשך 4 חודשים בשל מרידות באירלנד. מתוסכלת, היא עברה עם ארבעת ילדיה ללונדון.
באמצע שנות ה-40, היא התיידדה עם ג'ון מילטון, כאשר שלחה אליו כתלמיד את אחיינה ריצ'רד ברי. לאחר מכן, הוא גם לימד את בנה ריצ'רד.
בשנות ה-50, לאחיה רוברט בויל הייתה מעבדה בביתה שבלונדון, והם ערכו שם ניסויים יחד. מכתביה מעלים כי ההשפעה שלה על עבודתו של אחיה הייתה ניכרת. בני זמנם הכירו בפועלה, אך היסטוריונים מאוחרים יותר השמיטו את השפעתה.
בשנת 1656 היא נסעה לאירלנד בשל עניינים משפחתיים ונשארה שם כמה שנים. ב-1668 אחיה עבר לגור איתה בלונדון. הם חיו יחד את 23 השנים האחרונות לחייהם, ושניהם נפטרו ב-1691, בפרק זמן קצר. שניהם קבורים בלונדון.

מעגלים אינטלקטואלים

ג'ונס הייתה מעורבת במספר מעגלים אינטלקטואלים, בניהם מעגל טו הגדול (Great Tew Circle), מעגל הארטליב (Hartlib Circle), והמכללה הבלתי נראית (Invisible College). המעגלים האינטלקטואלים האלו קדמו לחברה המלכותית וכללו פילוסופים של הטבע (תאורטיקנים) וניסיוניים (מבצעי ניסויים). המכללה הבלתי נראית כללה מכרים רבים של רוברט בויל (אחיה) שהיו מפוזרים מבחינה גאוגרפית. מעגל טו הגדול הוקם על ידי ידידה של ג'ונס, לוציוס קארי, הוויקונט של פוקלנד. חברי מעגל טו הגדול כללו את אדוארד הייד, ויליאם צ'ילינגוורת, גילברט שלדון, הארכיבישוף מקנטרברי, תומאס הובס, הנרי המונד, ניקולה קולפר ועוד רבים אחרים.
בין מכריה האינטלקטואלים של ג'ונס היה סמואל הארטליב, יוצר מעגל הארטליב. היא הוצגה בפני הארטליב, על ידי דודתה, דורותי מור, כאשר הגיעה ללונדון לראשונה ב-1642. הארטליב אסף התכתבות מאינטלקטואלים רבים, ביניהם מילטון, רנה דקארט, ג'ון דורי, ליידי ברינגטון, בנימין וורסלי וג'ונס עצמה. ידוע שהרטליב וג'ונס היו קרובים מאוד. הארטליב השתמש בכתובת של ג'ונס בלונדון ככתובת לקבלת מכתבים. ביתה של ג'ונס הפך לעיתים קרובות למקום מפגש לאנשים בעלי רקע פוליטי ודתי שונה, לצורך דיון ברעיונות. היו שמועות כי המכללה הבלתי נראית, התרכזה בביתה של ג'ונס.
חבר נוסף של ג'ונס היה תומאס ויליס, סופר, רופא וחבר באוקספורד. תומאס ויליס השתמש בפרמקופיאה של מאיירן בעבודתו בניסויים כימיים. ויליס וג'ונס עבדו בצוותא על מתכונים רפואיים, וכמה מהמתכונים שלה אפילו מצאו את דרכם לספרו של ויליס, רציונליזציה של פרמצבטיקה, שנכתב ב־1674, אם כי לא ברור באילו מהמתכונים של ג'ונס הוא השתמש.

מדע

ג'ונס נודעה בידע שלה בתרופות. במכתב לאחיה, הלורד בורלינגטון, היא תיארה התקפים של חברה שלה, ועל כך שהרופאים התייאשו ממנה והיא המשיכה לטפל בה. ג'ונס נתנה לה תרופה שהיא הכינה, שהיה הדבר היחיד שעזר לחברתה. במאה ה-17, מעורבות של נשים במה שקרוי היום כימיה, היה בעיקר דרך תרופות שנרקחו במטבח שלהן, מעשבים שונים ועד תרכובות כימיות. "מתכונים" לתרופות הללו, אפשר היה למצוא בספרי מתכון ביתיים, אשר כללו גם ענייני כלכלת בית, התנהלות כלכלית, מתכוני אוכל ו-"מתכוני" תרופות. ספר מתכונים כזה, השייך למשפחת בויל, נמצא עם הערות בכתב יד. מניתוח כתב היד, עולה שלפחות 4 אנשים שונים הוסיפו הערות לספר המתכונים, ומסתבר שאחת מהן הייתה ג'ונס, אשר הייתה פותחת לרוב במילים "אחי רוברט בויל". חלק מהמתכונים הרפואיים האלה משויכים במפורש לג'ונס, מעורבים בהם עשבים נפוצים ועשבים נדירים. הטכניקות במתכונים האלה, נעות בין כתישת צמחים במדוכה ועד מיומנויות גבוהות הדורשות מכשירי זיקוק. העיסוק הרפואי שלה, היה מגוון וכלל טכנולוגיות מדעיות חדשות יחד עם טכניקות פשוטות הנפוצות בין אנשים פשוטים.
ג'ונס כנראה עסקה בכימיה יחד עם אחיה, במעבדה שהיא בנתה בביתה עבורו. המעורבות של ג'ונס בכימיה וההשפעה שלה על אחיה, הפכו אותה לאישה יוצאת דופן בזמנה. נשים לא היו מתקבלות לעיסוק בכימיה בזמנה, מכיוון שהייתה הנחה שהן יהיו עסוקות בעבודות הבית. העיסוק בכימיה, היה מיועד לגברים בעלי זמן וממון לערוך ניסויים.

מותה

בימיה האחרונים, ג'ונס המשיכה להיות מעורבת בפוליטיקה ומדע. היא כתבה מכתבים עם עצות פוליטיות לחברים. היו לה קשרים והשפעה בפוליטיקה, ולכן אנשים הגיעו אליה לבקש עצה או המלצה. היא המשיכה גם לתת עצות רפואיות לאנשים שביקשו. אפילו בימיה האחרונים, שלא יכלה לכתוב בעצמה מכיוון שידיה היו חלשות מדי, היא הכתיבה למישהו שכתב עבורה את מכתביה. היא נפטרה ב-3 בדצמבר 1691. אחיה נפטר פחות משבוע לאחר מכן.