היסטוריה של המחשוב בישראל

ראשית הדרך

פעילות מחשוב נקראה בתחילה "עיבוד נתונים". זו, החלה בישראל בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, עם הופעת ציוד לעיבוד נתונים שהופעל באמצעות כרטיסים מנוקבים. מכונות ראשונות מסוג זה, שכללו Tabulating machine ומכונת מיון, הותקנו במחלקת הסטטיסטיקה של שלטונות המנדט הבריטי. מאוחר יותר הותקנו מכונות ענ"א בבנק אנגלו פלשתינה ב־1935 ובחברת החשמל שרכשה ב־1939 מכונות עיבוד נתונים לניהול חשבונות הצרכנים. ובהמשך במוסדות נוספים, הן בנקאיים והן מפעלי ייצור ומשרדי ממשלה. חלק ניכר ממכונות אלו היו מתוצרת חברת נשיונל האמריקאית והובאו לארץ ישראל על ידי חברת י.א. מיטווך ובניו, חברה שעד אז עסקה ביבוא ושירות למכונות חישוב.
עם עזיבת שלטונות המנדט הבריטי נלקחו חלק ממכונות הענ"א ומכונות ניקוב כרטיסים לאגף במשרד הביטחון שנקרא מרכז מיכון וסטטיסטיקה. במכונות של חברת החשמל נעזרו לצורך מפקד האוכלוסין הראשון של מדינת ישראל העצמאית. באותן שנים החלה לפעול בישראל חברת י.ב.מ. שהכניסה לשוק שיטת עסקים חדשה, במקום למכור את מכונות עיבוד הנתונים, השכירה י.ב.מ. את הציוד ללקוחותיה. בין לקוחות י.ב.מ. הייתה מחלקת המודיעין של צה"ל.
באוקטובר 1955 החל לפעול בישראל מחשב שנבנה במכון ויצמן: ויצק (WEIZAC – Weizmann Automatic Calculator), שהיה אחד מהמחשבים האלקטרוניים הראשונים בעולם. בנייתו החלה במאי 1954 בעלות של רבע מיליון דולר על בסיס מכונת IAS שנבנתה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון בארצות הברית, אך היה גדול בעוצמתו פי ארבעה ממנו. המחשב פעל עד שנת 1963. במשך שש שנים היה ויצק המחשב היחיד שפעל בישראל, ורק בשנת 1961 הצטרף אליו מחשב פילקו 211, שנרכש עבור ממר"ם.
במהלך עשרים השנים הבאות הגיעו לארץ מחשבים רבים, הן מחשבי מיינפריים של י.ב.מ., הן מחשבים מחלקתיים (מיני מחשבים), בעיקר דגמי PDP של חברת דיגיטל (DEC) ומאוחר יותר סדרת VAX של אותה חברה, דגמים שונים של בורוז Burroughs, האניוול (Honeywell), היולט פקארד (HP) דטה ג'נרל (Data General) ועוד.
במחצית שנות ה־80 הגיעו לארץ המחשבים האישיים הראשונים, מדגמי אפל, טנדי רדיו שק ועוד. ב־1981 הגיעו מחשבי ה־PC הראשונים של יבמ וב-1982 מחשבי Rainbow 100 של דיגיטל.
ב־1983 הגיעו מחשבי ליסה של אפל ושנה אחריהם מחשבי מקינטוש. עוד שנה אחר כך הגיעו האמיגה של חברת קומודור ומחשב האטארי ST.
במחצית שנות ה־80 השתלטו תואמי IBM על השוק והפכו למחשבים הנפוצים ביותר.
בשנות ה־90 הגיעו לישראל שני מחשבי העל הראשונים מתוצרת Cray Research והוצבו באוניברסיטת תל אביב. מחשב העל האמור מכיל 16 מעבדים מסוג SV1, ומסוגל לבצע 19.2 מיליארד פעולות נקודה צפה בשנייה (19.2 Gflops).

בתי תוכנה

בשלהי שנות השישים החלו לפעול בישראל בתי התוכנה הראשונים: גופים שנתנו שירותי ניתוח מערכות, תכנות וייעוץ לגופים שבבעלותם מחשבים. החלוצים בתחום זה היו החברות טכם (לימים נס טכנולוגיות), יעל תכנה וקונתהל (חברה בת של CDC ותה"ל, לימים הפכה גם היא לחלק מנס טכנולוגיות), ובשלב מאוחר יותר הוקמו חברת פורמולה (לימים "מטריקס") וחברת SPL, נציגת Software AG בישראל.
בנוסף למתן שירותי פיתוח תוכנה, שבמסגרתם קיבל בית התוכנה אחריות לאספקת המוצר המוגמר, התפתחה פעילות של השכרת עובדים מבתי תוכנה לגופים שהפעילו יחידת מחשב משלהם, אך נזקקו לכוח אדם מקצועי. פעילות זו הלכה וגדלה במשך השנים, כחלק מהגידול הכללי של פעילות המחשוב בישראל.
וריאציה נוספת של מיקור חוץ בענף המחשוב התפתחה בתחילת שנות התשעים, ובמסגרתה הועברה כל פעילות המחשוב של ארגון מסוים לחברה המתמחה בכך. בנוסף לטכם ופורמולה, נכנסו לתחום זה שתי שלוחות ישראליות של חברות אמריקאיות: EDS ו-SGI.
חברות תוכנה אמריקאיות הקימו גם מרכזי פיתוח בישראל (דוגמאות בולטות לכך הן החברות יבמ ומיקרוסופט), וכן רכשו חברות תוכנה ישראליות (כדוגמת מיראביליס, יצרנית ICQ).

הגנת מחשבים

ישראל הייתה בין החלוצות בתקיפת מחשבים והגנה על מחשבים.
ב-1988 פותח בישראל וירוס שכונה "וירוס ירושלים". הוא נועד לפגוע במחשבים בימי שישי ה-13 לחודש. ב-1990–1991 פיתחו שלוש חברות ישראליות (לא קשורות האחת לשנייה) תוכנות אנטי וירוס. חברת "כרמל" פרסמה תוכנה שנקראה מאוחר יותר "טורבו אנטי-וירוס", חברת אלישים עם תוכנה שנקראה אלישים אנטי וירוס ובהמשך: eSafe ו-BRM של ניר ברקת עם "אנליסט".
בשנת 1993 נוסדה צ'ק פוינט על ידי שלמה קרמר, מריוס נכט וגיל שוויד.

ייצור מחשבים בישראל

המחשב הראשון שיוצר בישראל היה ויצק שיוצר במכון ויצמן למדע. מאוחר יותר נבנה מחליפו – גולם א ואחריו גולם ב.
בשנת 1967 פיתח צוות באלביט את המחשב "אלביט 100", שהיה המחשב המסחרי הראשון שיוצר בישראל והמחשב המסחרי הראשון בעולם מסוג מיני מחשב שולחני, אולם מחשב זה לא הצליח בשוק. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 עסקה אלביט בפיתוח מחשב תואם יבמ מיינפריים בשם "ענת", אך גם פעילות זו לא זכתה להצלחה מסחרית.
מחשבים צבאיים יוצרו ועדיין מיוצרים בישראל, על ידי חברות שונות.
מחשבים אישיים, תואמי IBM PC הורכבו בישראל, תוך התבססות על חלקים מיובאים ולא על ייצור עצמאי.

תכנון וייצור מעבדים

אינטל הקימה (ב־1974) את מרכז הפיתוח שפיתח את מעבד ה־8088, מעבד הפנטיום עם טכנולוגיית ה־MMX, וטכנולוגיית המחשוב הנייד Centrino.
בנוסף, ואף קודם, קמו מרכזי פיתוח למיקרו מעבדים כמו נשיונל סמיקונדקטורס.
חברת אינטל הקימה בישראל מפעלי ייצור גדולים לשבבים, תחילה בירושלים ולאחר מכן בקריית גת. מפעל ייצור נוסף הוקם במגדל העמק, על ידי טאואר סמיקונדקטור.

BBS ואינטרנט

מתחילת שנות ה-80 ועד סוף שנות ה-90 הופעלו בישראל מספר רב של רשתות BBS ששימשו בעיקר להורדת קבצים ולניהול דיונים.
ב־24 באוקטובר 1985 הוקצתה לישראל הסיומת הלאומית .il שהייתה הסיומת השלישית שנרשמה, לאחר שבאותה שנה נרשמו הסיומות .us ו־.uk
ב-1988 התחברו האוניברסיטאות בישראל לרשת האינטרנט וב-1992 נכתב דף האינטרנט הראשון בעברית ובין הראשונים בעולם על ידי דודו רשתי באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1993 נחנך אתר התוכן העברי הראשון "חולית" ממנו התפתחו "סנונית" ו"גלים". באותה שנה קמו שלוש חברות ISP ראשונות בישראל, האחרונה בהן, אקטקום נרכשה על ידי בזק בינלאומי ב-2008.
ב-1994 הוציא משרד התקשורת תקנה שאפשרה לכל אזרח להתחבר לרשת האינטרנט.