google/wiki40b huggingface dataset:
דמדומים

דמדומים הם פרק הזמן שבין השחר ובין הזריחה, ובין השקיעה לבין צאת הכוכבים. קרינת השמש מתפזרת באטמוספירה העליונה ומאירה את האטמוספירה הנמוכה, וכתוצאה מכך פני כדור הארץ אינם מוארים ואינם חשוכים. הדמדומים מתרחשים לפני הזריחה ולאחר השקיעה, כאשר אור טבעי המגיע אל האטמוספירה העליונה מקרני אור, מוחזר בחלקו לעבר אדמת כדור הארץ. משך הדמדומים לפני הזריחה ולאחר השקיעה מושפע בעיקר מקו הרוחב. באזור הארקטי והאנטארקטי יכולים הדמדומים להימשך מספר שעות. יש המייחסים לאור הדמדומים נופך רומנטי או קסום, ולכן הם מונצחים לעיתים בצילומים ובציורים.

דמדומים אזרחיים

הדמדומים האזרחיים (civil twilight) הם פרק הזמן שבמהלכו קו האופק ועצמים ארציים נראים בבירור, וכך גם גרמי שמיים בהירים במיוחד, בהם גם כוכב הלכת נוגה, המכונה "כוכב השחר" או "כוכב הערב". ככלל ניתן לבצע פעילות מחוץ לבית אך נדרש אור מלאכותי על מנת לאפשר קריאה לאנשים בעלי ראייה תקינה. בבוקר מתחיל שלב זה כאשר מרכזה של השמש נמצא 6° מתחת לאופק ועד שהוא מגיע לקו האופק ברגע הזריחה. לעת ערב מתחילים הדמדומים האזרחיים בשקיעה, כאשר מרכזה של השמש עובר את קו האופק ועד שהוא מגיע 6° מתחתיו.

דמדומים ימיים

דמדומים ימיים (Nautical twilight) מתרחשים לפני הזריחה ולאחר השקיעה, כאשר מרכזה של השמש נמצא בין 6° ו-12° מתחת לאופק. ככלל, דמדומים אלה הם השלב שבו שוב או עדיין לא ניתן לנווט בים על פי תצפית לעבר קו האופק, ובהתבסס על גרמי שמיים מהימנים. בתנאים אטמוספיריים טובים, ניתן להבחין בקווי המתאר של עצמים ארציים אך לא בפרטיהם.

דמדומים אסטרונומיים

דמדומים אסטרונומיים (Astronomical twilight) מוגדרים כפרקי הזמן בערב ולפנות שחר, כאשר מרכזה של השמש נמצא בין 12° ו-18° מתחת לאופק. ככלל, בטרם תחילתו של שלב זה בבוקר, או עם סיומו לעת ערב, השמיים חשוכים לחלוטין, אם כי רוב בני האדם יגדירו את השמיים כחשוכים עם סיומו של שלב זה בבוקר או טרם תחילתו לפנות ערב. בשלב זה ניתן לבצע תצפיות אסטרונומיות, אם כי ייתכן שכדי לתצפת גרמי שמיים חיוורים במיוחד, יהא צורך להמתין עד תום הדמדומים האסטרונומיים או להקדים את תחילתם.

בכוכבים אחרים

במאדים נמשך זמן הדמדומים בערך שעתיים לפני הזריחה ולאחר השקיעה, עקב אבק גבוה באטמוספירה שמפזר אור לחלק החשוך של הכוכב. דבר דומה קורה בכדור הארץ בזמן התפרצות געשית.
מאקל פלוגה

המגדלור

באי נמצא מגדלור שנבנה על ידי תומאס ודייוויד סטיוונסון בשנת 1854. המגדלור, שגובהו 19.5 מטרים, הופעל לראשונה ב-1 בינואר 1858. התוכנית להקמת המגדלור הותוותה עוד בשנת 1851 אולם בשל מחלוקת על מיקומו, החלה בניית המגדלור בשנת 1854, בשל צרכים מבצעיים שנגרמו בעטייה של מלחמת קרים. במהלך תקופת הבנייה, ועד להפעלת המגדלור הקבוע, הוקם במקום מגדלור זמני שפעל החל מה-11 באוקטובר 1854.
במרץ 1995 הפך המגדלור למגדלור אוטומטי, ובשל כך עזבו מפעילי המגדלור את האי. עד אותה שנה, היה זה האי המיושב הצפוני ביותר באיים הבריטיים.
כיום משמשים מגורי מפעילי המגדלור כמרכז המבקרים של שמורת הטבע הרמנס הסמוכה.
פציעה ברצועה צולבת קדמית

סיבות לפציעה

פציעה ברצועה הצולבת נפוצה מאוד בעיקר אצל אתלטים וספורטאים שונים. הקרע של הרצועה נגרם בגלל סיבוב חד ופתאומי של הברך, מה שמלווה בהרגשה של כאב חד ורעש נקישה. סיבה נוספת לקרע של הרצועה היא יישור יתר של הברך. לאחר הפציעה מפרק הברך מתמלא נוזלים ודם כתוצאה מהקרע, מה שמוביל לאי נוחות וכאב. כמו כן חשים הפצועים בתחושת "בריחת ברך" וחוסר יציבות. הפציעה נפוצה בעיקר אצל ספורטאים מתחומי הכדורגל, הכדורסל, הכדוריד, הפוטבול והסקי. הפגיעה מאובחנת בבדיקה גופנית וניתן לוודא את קיומה בעזרת דימות תהודה מגנטית (MRI).

אפשרויות הטיפול

בפציעה ברצועה הצולבת הקדמית אפשר לטפל בצורה כירורגית או שמרנית. אם במהלך הפציעה לא נגרם נזק לסחוס והברך עומדת במעמסים של פעולות יום-יומיות אז אפשר לוותר על ניתוח. עם זאת הפצוע לא יוכל לשוב ולעסוק בספורט תחרותי ופעולות שכוללות שינוי כיוון וקפיצות. על המטופל לבצע טיפול פיזיותרפי כדי לחזק את השרירים התומכים בברך (ובכך להפחית את העומס משם), וכמו כן להשתמש בעזרים כמו מגן ברך. כל אלו יעזרו להחזיר את הפצוע לפעילות יומית נורמלית בתוך חודש, ולהחזיר את טווח התנועה המלא לברך.
אם הברך מגלה אי יציבות ופוגעת בחיי היום יום של הפצוע, נשקלת האופציה של ניתוח לשחזור רצועה. ספורטאים רבים מבצעים את הניתוח על מנת לחזור לפעילות אותה ביצעו טרם הפציעה. המלצה לניתוח יכולה להיות גם אם יש פגיעה של המיניסקוסים והסחוס. את הניתוח מבצעים על ידי שיטות ארטרוסקופיות. את הרצועה החדשה לוקחים מגיד הפיקה של המטופל, או מגיד שנתרם לבנק האיברים. מקובל להגיע לניתוח כשהברך בטווח תנועה מלא, ועם טיפול פיזיותרפי מקדים. בנוסף לכך, לאחר הניתוח על המטופל לבצע שיקום פיזיותרפי ארוך ואינטנסיבי. היכולת לחזור לפעילות מלאה לאחר הניתוח מוערכת בין 6 ל-9 חודשים.
זולו (שפה)

מחקר וחלוקה

זולו משתייכת לענף הדרום-מזרחי של שפות בנטו (נגוני), וכרבות מאחיותיה למשפחת השפות היא נכתבת באלפבית הלטיני. קרובתה המובהקת ביותר היא שפת הקוסה, ודוברי שתי השפות נחשבים כמבינים אלה את אלה. מלבד החבלים קוואזולו-נטאל, מפומלנגה וחאוטנג – בהם היא שפה עיקרית, מדוברת הזולו בחבלים השכנים - המדינה החופשית, הפרובינציה הצפון מערבית ואחרים סמוכים, וקהילות נודדות לקחו אותה אף אל ארצות שכנות ובראשן זימבבואה (שם היא קרויה נדבלה צפונית).
מרכזיה העירוניים הראשיים של שפת הזולו הם הערים דרבן ויוהנסבורג.
כיתר קרובותיה ממשפחת שפות-הבנטו, הטמיעה הזולו עם היווצרה צלילים רבים שהגיעו מהקבוצות הילידיות המוקדמות ביותר שאיכלסו את דרום אפריקה – עובדה זו מתבטאת בשימור עיצורים מצוצים ("קליקים") ייחודיים (בקוסה הם אף נפוצים יותר). בדומה לשפות אפריקניות אחרות התקיימה גם הזולו כשפה שבעל-פה עד למפגש עם מיסיונרים אירופים בזמן החדש, וספר הדקדוק הראשון בשפת הזולו פורסם בנורווגיה ב-1850. ב-1883 הופיע ספר התנ"ך בזולו, והיה למסמך הראשון שנכתב בשפה זו. ב-1901 יצר ג'ון לנגליבללה דובה, איש רוח מנטאל, את המכון החינוכי-הילידי הראשון במדינה, ובשנת 1933 נכתב על ידו הרומן הראשון בזולו, כשבעקבותיו באו סופרים נוספים.
בעוד שעד לביטול האפרטהייד ב-1994 לא היה לזולו כל מעמד חוקי בציבוריות ובמינהל הדרום אפריקניים, הרי שבבנטוסטן של קוואזולו השפה שימשה בהיקף נרחב, ומאז תום האפרטהייד היא נהנית מפריחה. החל משנות ה-80 הטלוויזיה של דרום אפריקה מגישה תוכניות מגוונות בשפת זולו, כמו כן הרדיו בשפה זו נהנה מפופולריות ועיתונים שונים יוצאים לאור בזולו, אם כי בעיקר ביוהנסבורג ובנטאל.
השפה האנגלית (ובעקבותיה גם עברית) קלטה לתוכה מספר מילים מזולו, ובהן ממבה ואימפלה, ואנגלית דרום אפריקנית ספגה מילים רבות אחרות - בהן "אובונטו", שמשמעה חמלה, אנושיות - ושהושאלה על ידי יוצרי מערכת הפצת הלינוקס הפופולרית.
עגולוקו

עגולוקו הוא סוג של תשבץ מספרים, שהומצא על ידי יהודה טאוב ב-2007. העגולוקו מבוסס על אותו עיקרון של הסודוקו - שיבוץ של כל הספרות מ-1 עד 9.
העיגול בתשבץ מחולק לשמונה "משולשי פיצה", ארבעה מעגלים ועיגול אמצעי המכיל ספרה אחת. כל 2 גזרות שכנות או כל מעגל, בשיתוף הספרה שבעיגול האמצע, צריכים להכיל את הספרות 1–9.
ספרת האמצע תופיע פעם אחת בכל החידה, וכל מספר אחר יופיע 4 פעמים.
אקווטינטה

אקווטינטה או אקווטינט (Aquatint) היא טכניקת הדפס מפועלת בצורה של דפוס שקע.
הטכניקה פותחה לראשונה במהלך המאה ה-17 ושוכללה במאה ה-18 על ידי מדפיסים כגון ז'אן-בטיסט לה פרנס (Jean Baptiste Le Prince). האמן הראשון שהשתמש בטכניקה בצורה עקבית היה הצייר הספרדי פרנסיסקו דה גויה, שעשה שימוש באווירה הדרמאטית הנוצרת על ידי השימוש בטכניקה זו.
בתהליך יצירת ההדפס מצפים את לוח ההדפסה באבקה של גרגירי שרף טחון בעזרת קופסה מיוחדת הנקראת "ארגז אקווטינטה" או בצורה ידנית. בשלב השני מחממים את לוח ההדפסה כך שגרגירי השרף נמסים ונדבקים אל לוח המתכת. לאחר מכן צורבים את לוח ההדפסה באמבט של חומצה המאכלת את השטח שבין הגרגירים. בדרך זו נוצר משטח בעל מראה גרגירי. האמן יכול לבחור את כהות המשטח על יד שליטה במשך הזמן שבו הלוח נצרב. בדרך כלל מששת האקווטינטה כטכניקה נלוות לאחד מטכניקות התצריב האחרות.
מתקן מנספילד

היסטוריה

המתקן נבנה בין השנים 1886–1910. האדריכל המקורי של המתקן היה לוי סקופילד (Levi T. Scofield) מקליבלנד, אף על פי שהפיקוח על הליך בניית הבניין כולו הופקד בידיו של פ. שניצר (F.F. Schnitzer) אשר שמו מופיע גם על אבן הפינה של המתקן. למרות שהאדריכלות של הבניין מתוארת לעיתים קרובות כאדריכלות אשר מאפיינת טירות גרמניות, היא למעשה אדריכלות רומנסקית מחודשת. 
המתקן עצמו נשאר פעיל באופן מלא עד לשנת 1972 כאשר מתקן הכליאה של דרום אוהיו נפתח. המתקן לבסוף נסגר לחלוטין בשנת 1990. לאורך השנים חלקים מן המתקן, כולל הקיר החיצוני של המתקן נהרסו לאחר שהמתקן נסגר. בשנת 1995, הוקמה "החברה לשימור מתקן מנספילד" (Mansfield Reformatory Preservation Society). החברה הפכה את בית הכלא למוזיאון והיא אחראית לעריכת סיורים במוזיאון אשר מיועדים לסייע לממן פרויקטים שונים אשר נועדו לשיקום המתקן וכמו כן היא פועלת כיום על מנת למנוע הידרדרות נוספת במצב המבנים. 
בין השנים 1935 עד 1959 ארתור לואיס גלאטקה היה המפקח של בית הכלא. מינויו של גלאטקה היה מינוי פוליטי בעקבות מעורבותו של גלאטקה במסע הבחירות של מארטין דייבי לקונגרס. כמפקח המתקן, גלאטקה יישם רפורמות רבות במתקן לרווחת האסירים ועל כן זכה לכבוד רב מצד האסירים וסגל העובדים במתקן. אשתו של גלאטקה, הלן גלאטקה באוואר, נפטרה מדלקת ריאות שלושה ימים לאחר תאונה אשר התרחשה בנובמבר 1950, במהלכה נורתה מאקדח טעון בזמן שהיא ניסתה לפתוח את תיבת התכשיטים בדירתם אשר נמצאת בבניין מגורי הסגל של המתקן. גלאטקה נפטר מהתקף לב במשרדו ב-10 בפברואר 1959.
מתקן מנספילד הוא לכאורה רדוף רוחות ומכיל בתוכו מספר "מוקדים" על-טבעיים כגון שתי הקפלות, האזור אשר מסביב למשרד המנהל, אזור מרפאת המתקן והצינוק של המתקן. לאורך השנים בהם המתקן היה פעיל, מעל 200 אנשים מצאו את מותם במתקן, כולל מספר מאבטחים אשר נהרגו במהלך ניסיונות בריחה של אסירים.

שחזור המתקן וסיורים מודרכים

החברה לשימור מתקן מנספילד פועלת כיום לשחזור המתקן למצבו המקורי. הליך השחזור נכון להיום כולל את הסרת הפסולת שהצטברה במתקן, החלפת הקירוי, השלמת שיחזור מגורי הסגל, וכן שחזור מלא של חדר המשמר המרכזי בין התאים המזרחיים ומערביים של המתקן. שחזור המתקן ממומן באמצעות תרומות וכן מהעמלות אשר נאספות מהסיורים במתקן.
ביתי אל מול גולן

ביתי אל מול גולן הוא פזמון שנכתב ב-1962 על ידי יוסף נצר (מילים) וחיים ברקני (לחן). השיר זכה לפופולריות בשנות ה-60 ובוצע מאז על ידי זמרים רבים.
השיר היה שיר הנושא למחזמר שנשא גם הוא את השם "ביתי אל מול גולן" והועלה בקיבוץ שער הגולן על ידי חבריו, לכבוד חג ה-25 לעליית הקיבוץ על הקרקע. נצר וברקני היו חברי שער הגולן וכתבו את המחזה ואת הלחנים. המחזה עסק בהווי הקיבוץ ובבעיותיו, אולם אלו תוארו ברוח טובה. הצלחתו של המחזמר הביאה להצגתו באמפיתיאטרון בצמח ולאחר מכן אף בהיכל התרבות בתל אביב. בהצגה שנערכה בקיבוץ ביצעה ראשונה את השיר בתי לרר (כיום, בת-עמי לשם).
מילות השיר מתארות את הקשר החזק הנוצר בנפש האדם אל המקום בו גדל כתוצאה מנופי ומחוויות הילדות:
כפרי הדומים שניערתי משיזף
 כממטרות תחתן סובבתי בשרב
 כציפורים שהעירוני בקולן -
 שם ביתי, אל מול גולן
בהמשך, הקליטו את השיר אמנים רבים נוספים. במיוחד זכו לפרסום ביצועיהם של שלישיית שריד, יפה ירקוני, הפרברים ואריק איינשטיין. עוד ביצעו את השיר שמעון ישראלי, לוסי ארנון, אברהם פררה, אריק סיני ולהקת סטלה מאריס בעיבוד לסגנון רוק כבד.
בשיר נעשה גם שימוש בסרט הישראלי "אשת הגיבור" שצולם בחלקו בקיבוץ שער הגולן בבימויו של פיטר פריי ובכיכובם של בתיה לנצט, גדעון שמר ושמואל אומני. 
בהצגה "שישה ימים" שהועלתה ב"בימת הקיבוץ" באוקטובר 1967, בבימויו של גיורא מנור, ועסקה בהשתקפות המלחמה בעיני הלוחמים בני הקיבוץ, שימש השיר כרקע יחד עם שירו של מאיר אריאל, "ירושלים של ברזל".
יוסי יאסקלאינן

קריירת מועדונים

יאסקלאינן התחיל את הקריירה שלו במיקלין פאלויליאט ועד מהרה תפס את עמדת השוער הראשון בקבוצה הבוגרת. כאשר היה בן 20 חתם בווסאן פאלוסאורה.
בשנת 1997 יאסקלאינן חתם בבולטון ונדררס תמורת 100 אלף פאונד. בעונת הבכורה שלו במועדון שימש כשוער שני, אך בסיום העונה המועדון ירד לליגה הראשונה של הפוטבול ליג ובעונה שלאחר מכן הפך לשוער הראשון. במהלך עונת 2000/2001 קרע את הרצועה הצולבת והחמיץ כמחצית ממשחקי הקבוצה, שבתום העונה שבה לפרמייר ליג.
בעונות 2002/2003 ו-2003/2004 היה מהשחקנים היחידים בליגה ששיחק בכל משחקי הליגה של קבוצתו. ב-13 במאי 2007 נבחר ל"שחקן העונה של הקבוצה" לאחר שהיה שחקן משמעותי בהעפלה של המועדון למוקדמות גביע אופ"א. בתום עונת 2007/2008 חתם על חוזה חדש ל-4 שנים במועדון, לאחר שהחוזה הקודם שלו הסתיים. ב-2 בנובמבר 2008 ערך את הופעתו ה-400 במועדון. באוגוסט 2009 נערך משחק הוקרה לכבוד יאסקלאינן נגד היברניאן. בשנת 2012 נערך טקס לציון 20 שנה לפרמייר ליג, בו זכתה ההצלה הכפולה של יאסקלאינן במשחק נגד מנצ'סטר יונייטד ב-20 באוקטובר 2001 במקום השלישי בתחרות "ההצלה הגדולה של הפרמייר ליג". בתום עונת 2011/2012 ירד המועדון לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. עקב כך, החליט יאסקלאינן שסיים את חוזהו לדחות את ההצעה של המועדון לשנתיים נוספות ובכך סיים את דרכו במועדון לאחר 15 עונות.
ב-13 ביוני 2012 חתם בווסטהאם יונייטד לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת. ב-18 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בווסטהאם בניצחון 1-0 נגד אסטון וילה. ב-12 באפריל 2013 מימש המועדון את האופציה על השחקן. בינואר 2014 הפסיד את מקומו בהרכב לאדריאן. ב-11 בפברואר 2015 שוחרר מהמועדון.
באוגוסט 2015 חתם בוויגאן את'לטיק מליגת המשנה האנגלית. בעונת 2016/2017 היה שותף לנשירתה של הקבוצה לליגה השלישית.
בספטמבר 2017 חתם באתלטיקו קולקטה מהסופר ליג ההודית.
בשנת 2018 הודיע על פרישה מכדורגל ומונה למאמנה של אתלטיקו קולקטה

קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 1998 יאסקלאינן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פינלנד במשחק נגד מלטה. במשך שבע שנים שימש כשוער שני עבור אנטי ניימי, ולאחר פרישתו של ניימי ב-2005 הפך לשוער הראשון. ב-29 באוקטובר 2009 פרש מהנבחרת.
סליל טסלה

סליל טסלה הוא שנאי תהודה המשמש ליצירת זרם חילופין חזק במתח חשמלי גבוה. הסליל הומצא בשנת 1891 על ידי ניקולה טסלה.

עקרונות

הפעולה של סליל טסלה מבוססת על תופעת התהודה באלקטרוניקה. כאשר זרם חשמלי עובר דרך סליל השראה, הוא גורם לשדה מגנטי להיווצר בסליל, ולפי חוק לנץ יווצר כוח אלקטרו מניע בכיוון שיתנגד לשינוי השטף המגנטי. הזרם לא יגדל מיד אלא באופן מעריכי, וזמן הגידול האופייני תלוי בהשראות הסליל: עבור השראות בסדר גודל של מיקרו-הנרי זמן הגידול האופייני יהיה כמה אלפיות השנייה, ועבור השראות של כמה מיליהנרי זמן הגידול האופייני יהיה בסדר גודל של שניות. תהליך דומה קורה כאשר הזרם לסליל נפסק - הוא דועך באופן מעריכי עם אותו זמן דעיכה אופייני.
במעגל RC, קבל מתנהג בצורה דומה לסליל, אלא שכאן לא מדובר בהשראה אלקטרומגנטית אלא בטעינת לוחות הקבל במטען חשמלי, תהליך שאורך זמן אופייני שתלוי בקיבול שלו.
במעגל RLC - מעגל שמכיל גם קבל וגם סליל - מתרחשת תופעה ייחודית. הזרם שפורק את הקבל טוען את הסליל בשטף מגנטי, ולאחר מכן נפרק הסליל מהשטף המגנטי וטוען את הקבל, וחוזר חלילה. זהו למעשה מתנד הרמוני והתדירות הטבעית שלו תלויה בקיבול הקבל ובהשראות הסליל. ככל שאלו יהיו בעלי ערכים נמוכים יותר קצב שינוי הזרם יהיה מהיר יותר. כאשר מוזן למעגל זרם חילופין שתדירותו זהה לתדירות הטבעית של המעגל, הוא מוגבר מאוד - ולתופעה זו קוראים תהודה.
בסליל טסלה יש צורך ליצור תדירות גבוהה מאוד - כ-2 מיליון הרץ, וכתוצאה מכך נעשה שימוש בסליל שבו כ-1000 כריכות שנותן השראות של כמה מיקרוהנרי, וקבל גדול בצורת טורוס (הניראה בתמונה על ראש סליל הטסלה), בעל קיבול של כמה מיקרופאראד. תדירות התהודה מגיעה לכ-2 מיליון הרץ. 
לסליל הטסלה מזינים מקור מתח ראשוני של 10,000 וולט. מתח זה הוא לרוב מתח של זרם ישר, ועל מנת ליצור זרם חילופין קוטמים את המעגל החשמלי הראשוני, כך שיווצר רווח בחיווט של כסנטימטר אחד בתוספת קבל וסליל. הקבל נטען למתח גבוה של כ--10kV, וכאשר השדה החשמלי גדול מספיק הוא יכול ליינן את האוויר שבמרווח באורך הסנטימטר, וכך ליצור פריקה אלקטרוסטטית באוויר. הזרם יעבור באוויר למשך כמה מילישניות, והתהליך יחזור על עצמו כך שהזרם יוצא בפעימות בזמן מחזור שתלוי באורך הדרך באוויר, בקיבול הקבל ובהשראות הסליל. מתח פועם זה מושרה על הסליל של ה-1000 כריכות כך שלמעשה מתח של 10kV הופך למתח גבוה יותר של 1MV.
האוניברסיטה העממית העברית (ברית המועצות)

היסטוריית ההקמה

רעיון הקמת האוניברסיטה צץ אצל בלה סובוטובסקייה וואלרי סנדרוב לאחר שתשאלו מועמדים לפקולטה מכנית-מתמטית בעלי ידע עשיר שלא עברו מבחני הקבלה בגלל מוצאם. המחזור הראשון בעל 14 סטודנטים גויס כבר ב-1978 הישר לאחר השיחות. באותה השנה הלימודים התקיימו בדירת בלה סובוטובסקייה.
בשנים לאחר מכן התקבלו בכל שנה יותר מ-100 סטודנטים אך חלקם נשר. כך מתוך 120 שהתקבלו ב-1980 נשארו רק 60. הלימודים התקיימו בהמשך במספר שכונות במוסקבה ולכיתות סדירות שימש השם "קורסי העלאת הכשרת מורי בתי ספר ערב מתמטיים"

הסגל

הרצאות הועברו על ידי:
יוסף ברנשטיין, בוז'יץ', וינוגראדוב (חשבון אינפיניטסימלי), גינזבורג (אלגברה), אנדריי זלבינסקי (ח"א), קאנוביי, קראסילש'יק, קוזניצקי (תורת גלואה), קולאקוב (אלגברה), לייטס, ליצ'אגין, מארינוב (פיזיקה), ג'ון מילנור (1980), אוניש'יק (אלגברה ליניארית), סנדרוב (ח"א), סמירנוב, סוסינסקי (אלגברה), טיורין (תורת ההסתברות), פייגין (אלגברה), דמיטרי פוקס (גאומטריה, אלגברה ליניארית), שן (ח"א), שחטמן.
סמינריונים הועברו על ידי בוצ'ארוב, סרגיי דוז'ין, קנייבסקי, סאמוחין. סמינר מעשי הועבר על ידי פוקס, זלבינסקי ופייגין בין השנים 1980 - 1983.

פירוק והמשך הדרך

ב-1982 לאחר גילוי רשימות הסטודנטים בעקבות מעצרם של ואלרי סנדרוב וקנייבסקי נחשף דבר פעילות הקורסים. היוזמת השנייה נדרסה על ידי משאית, ככל הנראה, בכוונת זדון.
מסתיו אותה השנה רוב הפעילות נפסקה פרט לקבוצה שגויסה מבית הספר מס' 57 והשלמת חלק מן הקורסים עד אביב 1983.
בין השנים 1986 ל-1988 בעקבות שינוי הגישה להגירה רוב המשתתפים והמרצים בקורסים עזבו את ברית המועצות. השאר יסדו את "האוניברסיטה העצמאית" שהפכה לרשמית ב-1991.
פייר-אמברואז בוס

ביוגרפיה

בוס נולד בנאנט.

אלוף אירופה לנוער

באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בטאלין, אסטוניה ביולי 2011 זכה בוס במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.14 דקות.

2012

באליפות אירופה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בסוף יוני 2012 זכה בוס במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:48.83 דקות, אחרי יורי בורזקובסקי מרוסיה (1:48.61 דקות) ואנדריאס בבה מדנמרק (1:48.69 דקות). חודש לאחר מכן, באולימפיאדת לונדון (2012) סיים בוס במקום 11 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.10 דקות.

2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה, רוסיה באוגוסט 2013 סיים בוס במקום שביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.79 דקות.

2014

במסגרת ליגת היהלום שנערכה במונקו ביולי 2014 זכה בוס במדליית כסף בריצת 800מטר בשיא אישי חדש של 1:42.53 דקות, אחרי ניג'ל אמוס מבוטסואנה (1:42.45 דקות). שתי תוצאות אלו היו שתי תוצאות השנה בעולם. באליפות אירופה שנערכה בציריך, שווייץ באוגוסט אוהת שנה הוא סיים במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.55 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע את התוצאה המהירה בשלב זה (1:45.94 דקות).

2015

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט 2015 סיים בוס במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.63 דקות.

2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד בתחילת יולי 2016 סיים בוס במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.79 דקות. חודש לאחר מכן, באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום רביעי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:43.41 דקות.

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 זכה בוס במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:44.67 דקות, לפני אדם קשצ'וט מפולין (1:44.95 דקות) וקיפייגון בט מקניה (1:45.21 דקות).
ב-27 באוגוסט בוס הותקף על ידי קבוצת אנשים, וכתוצאה מכך סבל משברים בפניו.

2018

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט זכה בוס במדליית ארד בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:45.30 דקות, אחרי אדם קשצ'וט מפולין (1:44.59 דקות) ואנדראס קרמר משוודיה (1:45.03 דקות).
דוד ברגר

חייו

ברגר נולד למשפחה אמידה מפרוור של העיר קליבלנד שבאוהיו שבארצות הברית שם גדל והתחנך. עוד מימי בית הספר הצטיין ביכולתו האתלטית. ב-1962, בזמן שלמד באוניברסיטת טוליין החל לפתח קריירה בהרמת משקולות. הוא ניצח בתחרות הרמת משקולות למשקל עד 67 קילוגרם של ה-NCAA. ב-1966 קיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה באוניברסיטת טוליין. לאחר מכן למד באוניברסיטת קולומביה וקיבל תואר שני במנהל עסקים ודוקטורט במשפטים. בזמן לימודיו המשיך לעסוק בהרמת משקולות במשקל בינוני קל. 
בשנת 1965 השתתף במכביה השביעית בהרמת משקולות במשקל קל וזכה במדליית ארד. ב-1969 השתתף באליפות ארצות הברית הלאומית לצעירים בהרמת משקולות למשקל בינוני וזכה במדליית זהב. באותה שנה, השתתף במכביה השמינית, וקיבל מדליית זהב בהרמת משקולות במשקל בינוני. בשנת 1970 עלה לישראל, הצטרף לאגודת הספורט מכבי תל אביב וזכה באליפות ישראל בהרמת משקולות במשקל חצי-כבד. לאחר סיום שירותו הצבאי פתח משרד עורכי דין בתל אביב. הוא הצטרף למשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן. ב-2 בספטמבר 1972 התחרה במשחקים, אך סיים ללא דירוג לאחר שנפסל בשלושת נסיונותיו בשלב הדחיקה. 
ברגר נחטף, ביחד עם עוד חברי המשלחת הישראלית, על ידי ארגון ספטמבר השחור בכפר האולימפי במינכן ב-5 בספטמבר 1972. המחבלים דרשו את שחרורם של מחבלים ואיימו כי אם דרישתם לא תיענה, יוציאו להורג את בני הערובה. ממשלת ישראל סירבה לדרישה, ואילו ממשלת גרמניה הסכימה לאפשר לחוטפים ולחטופים להגיע במטוס לתוניסיה. התוכנית הגרמנית הייתה כי במהלך המעבר למטוס בשדה התעופה ישתלטו כוחות הביטחון על החוטפים וישחררו את החטופים. ניסיון החילוץ נכשל כישלון צורב. ב-6 בספטמבר 1972 נרצח ברגר במה שנודע כטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן ובבדיקות שלאחר המוות נמצא כי נפטר כתוצאה משאיפת עשן. דוד השאיר אחריו זוג הורים, אח, אחות וארוסה. נשיא ארצות הברית, ריצ'רד ניקסון, שלח מטוס של חיל האוויר האמריקאי כדי להביא את גופתו של דוד לקבורה בעיר הולדתו בארצות הברית. 
בסרט מינכן, בבימויו של סטיבן ספילברג, המציג את סיפורם של סוכני "המוסד" הישראליים שחיסלו את המחבלים המעורבים בתכנון טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, גילם את דמותו של ברגר השחקן הישראלי ליאור פרל.
All I Ever Wanted (שיר של בסהאנטר)

וידאו קליפ

הוידאו קליפ של השיר צולם במאלגה, ספרד והשתתפו בו איילר לי ולוקאס ת'ורהיים.

הישגים מסחריים

ב-6 ביולי 2008, השיר נכנס לראשונה למצעד הסינגלים הבריטי היישר למקום השלישי, ובשבוע שלאחר מכן טיפס למקום השני. השיר זכה להצלחה ממושכת בבריטניה, ושנה וחצי לאחר השקתו לראשונה השיר נכנס מחדש אל המצעד, למקום ה-98, משום שבאותה העת בסהאנטר היה מתמודד בעונה השביעית של "האח הגדול" גירסת VIP של בריטניה, ועל כן השיר זכה להשמעות רבות בתוכניות ספין אוף שליוו את שידורי "האח הגדול".
בניו זילנד, השיר נכנס לראשונה למצעד המקומי במקום ה-27 וטיפס עד לשיא של המקום ה-17. לאחר 18 שבועות, הסינגל הפך ל-"זהב" אחרי שמכר למעלה מ-7,500 עותקים.
לשון יבשה

לשון יבשה או כֵּף היא רצועת יבשה קטנה יחסית החודרת לתוך הים, תוך שהיא מוקפת כמעט מכל עבריה במים. כאשר מדובר בשטח ניכר, הוא מכונה חצי אי.
דורנגו (עיר)

היסטוריה

במהלך המאה ה-16 חוקרי ארצות וקונקיסטאדורים ספרדים, כמו קריסטובל דה אוניאטה ונוניו דה גוסמאן, עברו באזור בדרכם לצפון מקסיקו במטרה למצוא מצבורי כסף. אחד מהם היה פרנסיסקו דה איברה, שהיה ממוצא בסקי וקרא לאזור "עמק גואדיאנה" ב-1554. כעבור שנתיים נוסד בכפר הילידי אנלקו בעמק מנזר פרנציסקני בשם "סן חואן באוטיסטה דה אנלקו". דה איברה ייסד במקום התיישבות בקרבת המנזר ב-8 ביולי 1563 תחת השם "וייה דה דורנגו", על שם העיירה דורנגו שנמצאת בחבל הבסקים בספרד.
ב-1620 נוסדה דיוקסיית דורנגו. עקב כך, ב-1621 פליפה הרביעי, מלך ספרד, העניק לדורנגו מעמד של עיר.
ב-1824 לאחר קבלת עצמאות מקסיקו, נוצרה מדינת דורנגו כשהעיר דורנגו היא בירתה. בשלב מסוים שם העיר שונה ל"ויקטוריה דה דורנגו" כהוקרה לגואדלופה ויקטוריה, שהיה הנשיא הראשון של מקסיקו.

כלכלה

כלכלת דורנגו מסתמכת בעיקר על תיירות. בין האטרקציות המרכזיות בעיר ניתן למנות את מרכז העיר ההיסטורי, רכבל דורנגו והעתק של גשר בלוארטה.

חינוך

בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה האוטונומית של דורנגו, אוניברסיטת חוארס דל אסטדו דה דורנגו ואוניברסיטת אספניה דה דורנגו.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל גואדלופה ויקטוריה, המציע טיסות לערים אחרות במקסיקו וכן ליעדים בארצות הברית.
דורנגו מקושרת לעיר קונקורדיה במדינת סינלואה דרך גשר בלוארטה. הגשר, שנחנך ב-2012, נמצא בגובה של כ-390 מטרים, מה שהופך אותו לאחד הגשרים הגבוהים בעולם.