google/wiki40b huggingface dataset:
ישיבת בית יוסף (גייטסהד)

היסטוריה

הישיבה הוקמה בשנת 1929. בתחילה שכנה הישיבה בצריף ברזל שבו הוקם בית הכנסת "די בלעכערנע שול" ("בית המדרש הבדילי"). בתקופת השואה שימשה הישיבה מפלט למאות בחורים מגרמניה שקיבלו בזכות בקשותיה אישורי כניסה לבריטניה.
מייסד הישיבה, הרב דוד דרייאן, ששימש כשוחט בגייטסהד, ביקש מ"החפץ חיים" שישלח מתלמידיו לשמש בראשות הישיבה, והוא אכן שלח שניים מתלמידיו. ראש הישיבה ומנהלה-הרוחני הראשון היו הרב נחמן לנדינסקי והרב אליעזר קאהאן, שניהם בוגרי ישיבת נובהרדוק. הישיבה נחשבה לשלוחה של נובהרדוק, ונקראה בשם "ישיבת בית יוסף" כמו סניפים אחרים של ישיבה זו (כגון ישיבת בית יוסף בבני ברק). לאחר פטירת רבי אליעזר מונה חתנו, הרב זאב כהן, שהיה ר"מ בישיבה, למנהל-רוחני במקומו.
עם ראשי הישיבה שכיהנו לאחר מכן נמנו בני משפחתו של רבי אליהו לופיאן, שהתגורר בלונדון: בנו הרב אריה לייב לופיאן, מחבר הספר נאות אריה (נפטר ז' באלול תשל"ט), וחתנו של רבי אליהו, הרב אריה זאב גורביץ, מחבר הספר "ראשי שערים" ("גייטסהד" בעברית). לאחר פטירתו מונה בנו הרב אברהם גורביץ, חתנו של הרב לייב לופיאן, לעמוד בראשות הישיבה. הר"מים כיום (2013) הם הרב חיים עוזר גורביץ (בנו של רבי אריה זאב), הרב עזריאל רוזנבוים, הרב יוסף אהרן אופנהיימר והרב אליהו גורביץ (בנו של הרב אברהם וחתנו של הרב ברוך דב פוברסקי).
בשנת תש"ז (1947), בגיל 30, מונה הרב משה שוואב למשגיח הרוחני של ישיבת גייטסהד. במשך שנים שימש בה כמשגיח הרב מתתיהו סלומון, שממנה עבר לשמש כמשגיח של ישיבת לייקווד, לאחר פטירת המשגיח הקודם הרב נתן נטע ווכטפויגל. המשגיח הנוכחי הוא רבי מרדכי יוסף קרנובסקי.
בשנת 2011 למדו בישיבה כ-350 תלמידים, רובם ילידי בריטניה, ומיעוטם מאירופה, ארצות הברית, ישראל ועוד.
יחסי אוסטריה–פולין

בית הבסבורג

בין בית הבסבורג לבית יגלו התקיימו קשרים ידידותיים, ואף קשרי נישואין, ובעקבות כך לאחר מותו של זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין בשנת 1572 ללא יורשים, ניסה מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לדרוש את כתר מלך פולין, אך הדבר לא עלה בידו וסטפאן באטורי נבחר למלך.
במהלך המאה ה-17 בעקבות מלחמת שלושים השנים והקונטרה-רפורמציה, הפכה פולין למעוז קתולי מובהק, ובשנת 1683 סייעו כוחות פולנים בפיקודו של יאן סובייסקי לכוחות האימפריה הרומית הקדושה, בהסרת המצור בקרב וינה, ובכך הביאו לתחילת שקיעתה של האימפריה העות'מאנית.

גליציה האוסטרית

במחצית השנייה של המאה ה-18 נחלש כוחה של פולין, ובעקבות כך חילקו אוסטריה, פרוסיה ורוסיה את פולין ביניהן. גליציה אשר נמסרה לשליטה אוסטרית, זכתה לאוטונומיה מוגבלת עם זכות ייצוג בפרלמנט של אוסטריה. בקונגרס וינה הוחלט על הקמת העיר החופשית קרקוב, אולם לאחר מרד קרקוב בשנת 1846 סופחה העיר לאוסטריה, והפכה לדוכסות הגדולה של קרקוב.

מלחמת העולם הראשונה ולאחריה

במהלך מלחמת העולם הראשונה נערכו קרבות רבים בין הצבא האוסטרו-הונגרי וצבא האימפריה הגרמנית לבין צבא האימפריה הרוסית, והפולנים סבלו משני הצדדים כאחד. בשנת 1916 הכריזו הגרמנים והאוסטרים על הקמת ממלכת פולין מחדש, ומועצת העוצרים הפולנית אף הציעה את הכתר לקרל שטפן, ארכידוכס אוסטריה, אולם בשל רצונו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה לזכות בעצמו בכתר, והצורך של קרל שטפן כחבר בבית הבסבורג לקבל את אישורו של הקיסר, לא נבחר בסוף מלך לפולין, והשליט בה בפועל היה הגנרל הגרמני הנס פון בזלר.
לאחר מלחמת העולם הראשונה הוקמה פולין מחדש, וצורפו אליה שטחי גליציה, אולם בעקבות כך פרצה מלחמת פולין-אוקראינה, על השליטה במזרח גליציה.

מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשה פולין על ידי גרמניה הנאצית, אשר אוסטריה הייתה חלק ממנה לאחר שסופחה במרץ 1938.

המלחמה הקרה

לאחר המלחמה הוקמה הרפובליקה העממית הפולנית, אשר קיימה יחסים טובים עם אוסטריה, אשר שמרה על נייטרליות מוחלטת בין הגושים במהלך המלחמה הקרה, כפי שנקבע באמנת המדינה האוסטרית.

המאה ה-21

כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, ומקיימות ביניהן קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.

יחסים דיפלומטיים

אוסטריה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה, ו-4 קונסוליות בקרקוב, לודז', פוזנן וורוצלב. מאידך, פולין מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-5 קונסוליות בגראץ, אינסברוק, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג.
עומס חום

עומס חום הוא מדד המבטא את אי הנוחות האקלימית למחיה, והוא נקבע כשילוב של הטמפרטורה והלחות היחסית. כמו כן, הוא מתאר עד כמה יכול אדם לקרר את גופו באמצעות הזעה. ככל שהטמפרטורה גבוהה יותר, אדם צריך אידוי מוגבר יותר של זיעה על מנת להתקרר, וככל שהלחות היחסית גבוהה יותר, כך יחוש יותר חם, שכן הזיעה מתאדה לאט יותר ובמידה פחותה יותר.
במדד נעשה שימוש לראשונה על ידי צה"ל, ואומץ לשירות המטאורולוגי על ידי פרופ' עזרה זהר.

אופן החישוב

החישוב הוא ממוצע של טמפרטורת הגולה היבשה (dry bulb temperature) וטמפרטורה הגולה הלחה (wet bulb temperature). טמפרטורת הגולה היבשה היא הטמפרטורה שנמדדת על ידי מד טמפרטורה, בתנאים ללא קרינה וללא לחות. מבחינה פיזיקלית, היא מתארת את ממוצע האנרגיה הקינטית של מולקולות האוויר. זוהי הטמפרטורה הניתנת בתחזית מזג האוויר. טמפרטורת הגולה הלחה היא הטמפרטורה שהייתה לחבילת אוויר אם הייתה מצוננת ל-100% רוויון, קרי לנקודת הטל. החום הכמוס בתהליך מסופק על ידי חבילת האוויר עצמה. זוהי הטמפרטורה הנמוכה ביותר אליה יכולה להגיע חבילת אוויר, כתוצאה מאידוי בלבד, בהתחשב בתנאי הסביבה.

דירוג

עומס חום קל - תחושת חום קלה, אינה משפיעה על הפעילות.
עומס חום בינוני - תחושת חום, מומלץ לשהות בצל. יש קושי בפעילות גופנית.
עומס חום כבד - קושי בשמירה על טמפרטורת הגוף תוך כדי פעילות גופנית.
עומס חום קיצוני - תנאים קשים מאוד. מוטב להישאר במקום ממוזג, להימנע כלל מפעילות גופנית ולהרבות בשתייה.

רוח

הרוח אינה חלק מחישוב עומס החום, אך יש לה חלק משמעותי מאוד בטמפרטורה האפקטיבית, זו שאנו מרגישים בפועל. הרוח משפיעה על קצב העברת החום על גופינו, וגם היא מגבירה את האידוי. לאידוי תמיד יש השפעה של קירור. קצב העברת החום יכול לקרר או לחמם בהתאם לטמפרטורה.

בישראל

בארץ ישראל, באזורים גבוהים יותר, כתוצאה מלחות נמוכה יותר, עומס החום קל יותר בדרך כלל. בבקעת הירדן עומס החום הוא הכבד ביותר, מיוני ועד ספטמבר שורר עומס חום כבד ברצף. באילת בחודש יולי עומס החום שורר במשך 24 שעות ביממה, ומשתנה בעוצמתו. חרף הלחות הגבוהה, אזור החוף ממוזג יחסית, ולכן לרוב עומס החום אינו כבד, אך בחודשים החמים עומס החום הבינוני נמשך זמן רב. מפאת הלחות הנמוכה, בנגב עומסי החום קלים יותר מאשר בחוף, ובמקומות גבוהים ההשפעה אף קטנה יותר. בבאר שבע למשל שורר עומס חום בינוני כ-8 שעות ביממה בקיץ. באזור ההר עומס החום הוא הקל ביותר, ונמשך שעות בודדות בלבד.
אפיק ים סוף

אפיק ים סוף הוא מערכת לחץ נמוך המהווה שלוחה צפונית של השקע הסודני, המשפיעה על מזג האוויר והאקלים באזורינו.
האפיק הוא מערכת סינופטית קרקעית, כלומר מערכת סינופטית שהשפעתה ניכרת בגובה פני הים. אפיק ים סוף מתפתח רק כשאין מערכת דומיננטית אחרת באזור, ועשוי להתפתח בכל עונות השנה אך בישראל נפוץ בעונות מעבר, בעיקר בסתיו.
מערכת זו עשויה לגרום למזג אוויר גשום מלווה בסופות רעמים, לעיתים בניגוד לכל תחזיות מזג האוויר מיום האתמול שצפו יום חם ובהיר.
בקיץ מרכז המערכת נמצא מעל סעודיה. האפיק הפרסי שולט במזרח הים התיכון ולכן כל אימת שאפיק ים סוף מנסה להתפתח, הוא נבלע בתוך האפיק הפרסי ולכן אינו מצליח לבוא לידי ביטוי.
בחורף מרכז המערכת נמצא מעל סודאן, אך התחממות הקרקע פחותה ביחס לשאר עונות השנה ולכן אפיק ים סוף יתקשה להתפתח.
לפי הסטטיסטיקה, השליש השני של חודש אוקטובר (10-20 באוקטובר) הוא המועד ביותר מהבחינה הזו. ב-10 הימים הללו הסיכוי לנוכחות אפיק ים סוף מעל ישראל, כמו גם לפעילות ממנו, הוא הגבוה ביותר בשנה.

אפיק ים סוף בשילוב רכס רום

בדרך כלל אפיק ים סוף אינו גורם לפעילות. הסיבה לכך היא שלרוב הוא מלווה ברכס רום. במצב כזה ישנם שני תרחישים אפשריים:
1. אפיק ים סוף בעל ציר מזרחי- ציר האפיק נמצא ממזרח לישראל וכתוצאה מכך הרוחות נוטות להיות צפוניות-מערביות רוויות לחות מהים אשר חודרת בעיקר למישור החוף המרכזי-דרומי ולנגב.
2. אפיק ים סוף בעל ציר מערבי- ציר האפיק נמצא ממערב לישראל וכתוצאה מכך הרוחות נוטות להיות מזרחיות-דרומיות מזרחיות יבשתיות. התוצאה היא התחממות בפנים הארץ ולעיתים אף התפתחות תנאי שרב. במישור החוף בדרך כלל הזרימות נשארות בעלות רכיב ימי עם אספקת לחות.
שונה מהנוף

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי עדן חסון והופק על ידי חסון, יעקב למאי. כמו כן, השיר הוא שיר בסגנון הפופ לטיני.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה עדן בן זקן לערוץ היוטיוב שלה ב-4 ביולי 2019.
דוד בונפלד

ביוגרפיה

משפחתו של בונפלד עלתה ממרוקו לישראל כשהיה בן שלוש ויושבה במעברת חצרים שבבאר-שבע. לאחר מכן עברו להתגורר בשכונה ד' צפון - אזור הנחשב כסמל לעוני בעיר. 
עם תום שרותו בצה"ל, החל לעבוד כמחסנאי בחברת רסקו ולאחר מכן התקדם בסולם הדרגות בחברה. בהמשך עזב את רסקו. ב-1985 סיים לימודי תעודה במנהל עסקים, מונה למנהל המחוז הדרומי של חברת "המשקם", וכן לחבר הנהלת מועדון הכדורגל בית"ר באר שבע. במקביל פתח סוכנות לביטוח.
בשנת 1989 נבחר לחבר מועצת העיר מטעם הליכוד. ב־1993, עם פרישת יצחק רגר מהליכוד והקמת "צח" כמפלגה עצמאית, הצטרף גם הוא לתנועה. ב־1996 מונה לסגן ראש העיר. עם פטירתו של רגר, בשנת 1997, מונה לכהן כראש עיריית באר שבע. 
בשנת 1998 התמודד בבחירות מול יעקב טרנר, איש חיל האוויר ומשטרת ישראל, שניהל את מוזיאון חיל האוויר בחצרים. בונפלד הפסיד, כשקיבל כ-40 אחוז מהקולות מול 59 אחוז בהם זכה טרנר. 
בשנת 2001 כיהן כיועץ ראש הממשלה אריק שרון לענייני חברה ורווחה. 
בבחירות של 2003 חבר בונפלד לטרנר ברשימתו "באר שבע 1", והתמודד כסגנו. בונפלד המשיך בקשר עם טרנר ונכנס עמו למועצה גם בשנת 2008. בונפלד כיהן כסגן ראש העיר, במקביל לבעלותו על סוכנות הביטוח וכהונה כיו"ר תאגיד המים "מי שבע". כיהן כיו"ר דירקטוריונים שונים. הוא נחשב לאחד ממקורביו של הרב אלעזר אבוחצירא.
ב-2011 מונה על ידי הממשלה לשמש כראש מועצת היישוב הבדואי ערערה. במסגרת תפקידו פעל לקידום תוכניות בנייה והרחבה של היישוב.
בשנת 2013 התמודד בבחירות על ראשות עיריית באר שבע.
דוד בונפלד מונה בשנת 2014, ליו"ר הועדה המרחבית לתכנון ובנייה במשרד הפנים. בשל כך, ומחשש לניגוד אינטרסים, חייב היה להתפטר מחברותו במועצה המקומית. בדברי הפרידה ברך דוד בונפלד את ראש העיר וחברי המועצה, והבטיח להמשיך ללוות ולשרת את תושבי באר שבע בכול נושא שיחפצו. בדבריו אמר:"אין ספק כי המועצה המקומית נחשבת כבית השני שלי, הבעתי את מלוא יכולותיי למען העיר שאני מאוד אוהב".
תפקידו החדש כולל אחריות רבה על הרשויות הבדואיות שבהם מתוכננים תהליכי בנייה רבים ופיתוח מואץ בשנים הקרובות.
בונפלד נשוי אב לשלושה. בנו, אלעד, היה כדורגלן מועדון הפועל באר שבע במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.
סמל אקוודור

סמל אקוודור הנוכחי נוצר בשנת 1900 והוא מבוסס על הסמל הישן יותר משנת 1845. הוא מורכב ממספר חלקים בעלי משמעויות שונות - במרכז הסמל שוכן המגן ועליו ציור עם סמלי המדינה, עליו יושב הקונדור פרוש הכנפיים, מאחורה ארבעה דגלי אקוודור כשביניהם עלים ובתחתית נמצא הפסקס.
המגן בצורת האליפסה שנמצא במרכז הסמל מכיל ציור עם הסמלים הלאומיים של המדינה ביניהם נהר גואייס הגדול, המתחיל מהר צ'ימבורסו ועליו שטה אוניית קיטור. ההר צ'ימבורסו הוא ההר הגבוה ביותר במדינה, ויחד עם הנהר הם באים לסמל את היופי הטבעי והעושר של אקוודור. הסירה ששטה בנהר, קרויה "גואייס" גם כן. היא נבנתה בשנת 1841 בעיר גואיקיל והייתה לאוניית הקיטור הראשונה שנבנתה בחוף המערבי של אמריקה הדרומית. לאוניה אין תורן, במקומו מופיע מטה הרמס, המסמל סחר וכלכלה.
הקונדור שיושב על המגן, פורש לרווחה את כנפיו הגדולות. הבחירה בציפור לא מקרית, באזור הרי האנדים חי קונדור האנדים, הגדול שבעופות הדורסים. והצבתו בראש הסמל באה לסמל את הכוח, העוצמה והגדולה של אקוודור.
את המגן עוטפים ארבע דגלי אקוודור. לצידם נמצאים מספר סמלים נוספים שבאים להאדיר את המדינה. בצד ימין אלה עלי דפנה המיצגים את תהילת הרפובליקה, ובצד שמאל עלי התמר המיצגים את השלום. למטה, מתחת למגן שוכב לו הפסקס ומטרתו לסמל את כבוד הרפובליקה.
פר אנייר

פר יוהאן ולנטין אנייר (בשוודית: Per Johan Valentin Anger; ‏7 בדצמבר 1913 - 26 באוגוסט 2002) היה דיפלומט שוודי שבמהלך מלחמת העולם השנייה נטל חלק במאמצים לשחרר יהודים הונגריים ממעצר וגירוש בידי הנאצים.

ביוגרפיה

אנייר נולד בגטבורג. הוא למד משפטים באוניברסיטת סטוקהולם ומאוחר יותר באוניברסיטת אופסלה. לאחר סיום לימודיו, בנובמבר 1939, הוא גויס לצבא. עם תום שירותו, הציע לו משרד החוץ השוודי משרת מתלמד בצירות בברלין שם החל לעבוד בינואר 1940. אנייר סופח למחלקת המסחר, אך לאחר שהצירות קיבלה מידע אודות התקפה נאצית קרובה על נורווגיה ועל דנמרק, נעשה מעורב במסירת מודיעין לסטוקהולם. ביוני 1941 חזר לסטוקהולם, שם פעל למען יחסי המסחר בין שוודיה והונגריה. בנובמבר 1942 נשלח לבודפשט כמזכיר שני בצירות השוודית.
לאחר פלישת גרמניה להונגריה ב-19 במרץ 1944, אנייר נעשה מעורב במאמצים לסייע ליהדות הונגריה. הוא יצא ביוזמה לספק דרכונים שוודיים זמניים ואישורים מיוחדים על מנת להגן על היהודים מפני מעצר וגירוש. תחילה סופקו כ-700 מסמכים. אף על פי שחוקיות המסמכים הייתה מוטלת בספק, הממשלה ההונגרית הסכימה להכיר בבעליהם כאזרחים שוודיים. ב-9 ביולי הגיע ראול ולנברג לבודפשט, ומיד החל לפעול להרחבת יוזמתו של אנייר. הוא יזם אישורים צבעוניים להגנה (Schutzpasse) ואף יצר אזורים מוגנים ברחבי העיר.
אנייר וולנברג שיתפו פעולה. לעיתים הם חטפו אנשים ממשלוחים ומצעדי מוות. לאחר שהסובייטים פלשו בינואר 1945, אנייר וולנברג נעצרו. אנייר שוחרר שלושה חודשים מאוחר יותר, אך ולנברג לעולם לא נראה יותר. הוא הפך לאחד מהנעדרים הבולטים ביותר במאה ה-20.

לאחר המלחמה

לאחר מלחמת העולם השנייה, שירת אנייר במשרות דיפלומטיות במצרים, באתיופיה, בצרפת, באוסטרליה ובארצות הברית. מאוחר יותר הפך לראש תוכנית הסיוע הבינלאומית של שוודיה ושירת כשגריר באוסטריה, בקנדה ובאיי בהאמה. לאחר המלחמה הוביל מאמצים לחקור את אחריתו של ולנברג ולשם כך נפגש אישית עם מיכאל גורבצ'וב בשנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 2000 הממשלה הרוסית הכירה לבסוף בכך שוולנברג ונהגו מתו בחסות הסובייטים בשנת 1947, אך נסיבות המוות נותרו לא נהירות.

הוקרה

בשנת 1982 הכיר מוסד יד ושם באנייר כאחד מחסידי אומות העולם. בשנת 1955 הוענק אות הגבורה של הרפובליקה ההונגרית. בשנת 2000 הוענקה לו אזרחות ישראלית של כבוד. בשנת 2001, מוזיאון ההיסטוריה של שוודיה בארצות הברית העניק לו "פרס הומניטרי ברוח ראול וולנברג". באפריל 2002 ראש ממשלת שוודיה גורן פרסון העניק לאנייר את אות ה"Illis Quorum Meruere Labores"
עבור פעילותו במהלך המלחמה ואחריה.
אנייר נפטר בסטוקהולם לאחר שלקה בשבץ.
מייקל באקול

ביוגרפיה

באקול נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה, למשפחה ממוצא איטלקי. הוא שיחק בסרטים ובטלוויזיה מגיל קטן. ופנה לכיוון הכתיבה בשנות האלפיים, הוא כתב וכיכב בסרט "Manic" משנת 2001. במהלך הקריירה שלו, באקול כתב ומכר מספר תסריטים לחברת "Major film studio".
באקול כתב יחד עם אדגר רייט את העיבוד הקולנועי לסדרת ספרי הרומן הגרפי הקנדי סקוט פילגרים, לסרט סקוט פילגרים נגד העולם. באקול כתב את התסריט לסרט רחוב ג'אמפ 21 משנת 2012 וכתב במשותף עם עוד שני תסריטאים נוספים את התסריט לסרט ההמשך רחוב ג'אמפ 22 שיצא לאקרנים בשנת 2014.
קונסטנטינה דיטה-טומסקו

ביוגרפיה

דיטה-טומסקו נולדה בטורבוריאה, מחוז גורג'.
באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 סיימה דיטה-טומסקו במקום 17 בתוצאה של 2:34:35 שעות.
באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיימה דיטה-טומסקו במקום 19 בריצת מרתון בתוצאה של 2:36:28 שעות.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיימה דיטה-טומסקו במקום 10 בריצת מרתון בתוצאה של 2:30:38 דקות. אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במרתון טוקיו בתוצאה של 2:26:39 שעות.
באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה בשנת 2002 סיימה דיטה-טומסקו במקום שביעי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 31:53.61 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 היא לא סיימה את ריצת המרתון.
באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה דיטה-טומסקו במקום 20 בריצת מרצון בתוצאה של 2:37:31 שעות.   
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:23:19 דקות, אחרי פולה רדקליף מבריטניה (2:20:5 דקות) וקתרין נדרבה מקניה (2:22:01 שעות). אותה שנה בתחרות מרתון שיקגו היא זכתה במדליית זהב בשיא אישי של 2:21:30 שעות.
באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה דיטה-טומסקו במקום 11 בריצת 10000 מטר בשיא אישי חדש של 31:49.47 דקות.
בתחרות מרתון לונדון שנערכה בשנת 2007 זכתה דיטה-טומסקו במדליית ארד בתוצאה של 2:23.55 שעות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה דיטה-טומסקו במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:26:44 שעות, לפני קתרין נדרבה (2:27:06 שעות) וז'ו שונקסיו מסין (2:27:07 שעות), אותו השיגה בגיל 38, ובכך הפכה לרצה המבוגרת ביותר שזוכה במדליית זהב אולימפית בריצת המרתון.
סת-בעל

סת-בעל הוא דמות המופיעה באמנות כנענית ומצרית בתקופת הברונזה המאוחרת ותקופת הברזל המוקדמת ומשלבת לאחת את דמות אל הסערות המצרי סת' ואל הסערות הכנעני בעל. סת-בעל אינו אל בפני עצמו, אלא שם המופיע במחקר שבא לציין את הדמות המשלבת מאפיינים איקונוגרפיים של שני האלים.

רקע

לאחר הכיבוש של שושלת חיקסוס את מצרים בשנת 1730 לפנה"ס, הייתה הדדיות רבה בין מצרים והמרחב הסורי-ארצישראלי, בעיקר בשל כיבוש מרחב הלבנט בידי המצרים. אחד מהביטויים להדדיות זו היה תחלופה של אלוהויות בין מצרים לארצות הכבושות. שושלת חיקסוס, שהייתה כנענית במקורה, עודדה מעבר של אמנים וסוחרים בין ארצות. כך נערכה היכרות בין אלוהויות שונות, שהובילה לקבלת אלוהויות זרות אל הפנתיאון המצרי באותה תקופה. בעל היה אחד מאלוהיות זרות אלו והוא חבר לסת' בשל הדמיון הרב בין שני האלים.
במחקר נרחב על האל סת' ותפקידיו, בשנת 1967, ועם החפירות המאוחרות של העיר אוואריס וגילוי הקשר בין האלים סת ובעל, מופיע המושג סת-בעל. המושג נכנס לשימוש והמשיך אל מחקרים נוספים כמציין את אותה דמות משולבת.

סת-בעל במצרים

סת-בעל מופיע לראשונה במצרים בזמן שלטונה של שושלת חיקסוס, שמקורה בכנען. בעל הוא אחת האלוהויות הזרות שהגיעה למצרים מכנען והתקבלה בפנתיאון. שילוב שני האלים לדמות אלילית אחת נעשה בשל הדמיון של בעל לסת', הן בתחומי האלוהויות שלהם, כאלי סערה, והן בסיפורי הקרבות שלהם, מלחמתו של בעל באל ים ומלחמתו של סת' באפופיס. בנוסף תפקידו של סת' כאל הזרים הקל על החיבור.
באמנות, המצרית סת-בעל מופיע בעיקר כסת' עם מאפיינים של האל בעל. למשל דמותו של סת' עם התלתל המאפיין את בעל.
בירת שושלת חיקסוס היא העיר אווריס ובה ישבה כת סת-בעל. הכת בבסיסה הייתה כת של סת' אך היא ערבבה את השמות והמיתוסים של שני האלים. הכת היא ערבוב של כת בעל עם כת סת' במצרים. ניתן למצוא בכתבי פפירוס במצרים מאותה התקופה את שמו של בעל כתוב עם הסימן של חיית-סת'. צורת כתיבה זו התפרשה במחקר כמציינת את הדמות סת-בעל. בפפירוס אמהרסט (Amherst papirus) מתואר הקרב של בעל בים, אך השם בעל מוחלף בסת'. הכת המשיכה להתקיים גם לתוך השושלת ה-19 והממלכה החדשה. 
הופעתו של בעל במצרים קידמה את הכת של סת' למקום חשוב עד כדי כך שבשושלות ה-18 וה-19 פרעונים קראו לעצמם על שם סת'- למשל סתי (סתי הראשון).
מופעים חזותיים של בעל-סת' במצרים התגלו בעיקר על אסטלות וחרפושיות בחפירות בתביי ובסיני ועוד.

סת-בעל בכנען

הכיבוש והתחלופה של מאפיינים תרבותיים השפיעה כאמור גם בכיוון ההפוך. כך ניתן למצוא גם בארץ ישראל מופעים של האל בעל עם מאפיינים של סת' או אם מאפיינים מצריים במובהק. מופעים כאלו נתגלו בעיקר על אסטלות וחותמות גליל, בעיקר בחפירות של העיר אוגרית ושל תל לכיש ועוד.
המכביה העשירית

כדורסל

-   ארצות הברית דני שייס

שחייה

תחרויות השחייה של המכביה נערכו בבריכת השחייה של אוניברסיטת תל אביב
פיטר פונדה

ביוגרפיה

פונדה נולד בעיר ניו יורק. הוא היה בנו של השחקן הנרי פונדה, אחיה של השחקנית ג'יין פונדה ואביה של השחקנית ברידג'ט פונדה. אימו, פראנסס פורד סימור, התאבדה ב-1950. פיטר פונדה למד משחק באומהה, נברסקה, בה גדל אביו. הוא למד באוניברסיטה של אומהה והצטרף לתיאטרון הקהילתי של העיר, שבו שחקנים ידועים רבים (ובכלל זאת אביו ומרלון ברנדו) החלו את דרכם. לאחר לימודיו שב לניו-יורק ולאחר מכן עבר להוליווד. 
פונדה נכשל במבחני המסך לסרט על חייו של ג'ון פ. קנדי בזמן מלחמת העולם השנייה והופיע בסרטי נעורים. מאמצע שנות ה-60 החל לגדל שיער ולהיות מעורב בתרבות הנגד, והתקשה מאוד לקבל תפקידים ראשיים קונבנציונליים. בשלב זה בחייו החל להשתמש בסמי הזיה (הלוצינוגנים). ג'ון לנון כתב את השיר "She Said She Said" של הביטלס על פונדה, אשר סיפר לו שהוא "יודע איך זה להיות מת" אחרי טריפ של LSD. חוויות השימוש ב-LSD מתוארות גם בסרטו של פונדה "הטריפ" (1967). ב-1966, בעת מעורבותו (עם חברים אחרים בסצנת המועדונים של לוס אנג'לס בתקופה זו) במחאות נגד סגירת מועדון, נעצר פונדה על ידי משטרת לוס אנג'לס. חברי להקת באפלו ספרינגפילד כתבו את השיר "For What It's Worth" על המהומות. 
פונדה החל להופיע בסרטים המזוהים עם תרבות הנגד, והתפקיד הרציני הראשון שלו מסוג זה היה בסרט האופנוענים "The Wild Angels" ב-1966. ב-1969 השתתף פונדה בסרט שעליו רוב פרסומו – "אדם בעקבות גורלו" ("Easy Rider"). הוא כתב את התסריט יחד עם דניס הופר וטרי סות'רן והשלישייה הייתה מועמדת לפרס אוסקר על התסריט המקורי הטוב ביותר. 
אחרי ההצלחה המסחררת של "אדם בעקבות גורלו" הואט קצב ההתקדמות של הקריירה של פונדה. הוא הופיע בסרטים כמו "מרוץ מחוף לחוף" (1981), "מולי וג'ינה" (1994) ו"הזהב של יולי" (1997). על האחרון היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר. בנוסף, הוא ביים שלושה סרטים והשתתף בדיבוב דמות למשחק המחשב Grand Theft Auto: San Andreas.
פונדה זכה בשני פרסי גלובוס הזהב. הראשון בשנת 1998 על השתתפותו בסרט "הזהב של יולי" והשני בשנת 2000 על השתתפותו בסרט "The Passion of Ayn Rand". באותה שנה השתתף בסרט "תומס ומסילת הקסמים" בתפקיד ברנט סטון.
ב-2004 שיחק בסרטה של אסיה ארג'נטו "דפיקות לב". ב-2007 ביצע פונדה הופעת אורח בפרק ה-300 של סדרת הטלוויזיה ER. בשנת 2008 השתתף בסרט העצמאי "יפן" לצד טניה ריימונד. בשנת 2009 השתתף בדרמה המוזיקלית "העידן המושלם לרוקנרול" בכיכובו של קווין זגרס. בשנת 2012 שיחק בדרמה העצמאית "הבעיה עם בליס". בשנת 2013 שיחק בסרט האימה "הקציר" לצד סמנתה מורטון.
פונדה נפטר ב-16 באוגוסט 2019 בביתו בלוס אנג'לס עקב כשל נשימתי שנבע ממחלת סרטן הריאה.
עורקי מתוך היד הכפיים

עוֹרְקֵי מְתוֹךְ הַיָּד הַכַּפִּיִּים (TA: arteriae metacarpales palmares) הם קבוצה של עורקים בכף היד היוצאים מקשת כף היד העמוקה. 
עורקים אלה נעים בכיוון האצבעות על גבי השרירים הבין-גרמיים ומשיקים במרווח האצבעות עם עורקי האצבעות הכפיים המשותפים של קשת כף היד השטחית.
קרל פאלמר

עד לשנות ה-80

קרל פאלמר נולד בברמינגהאם שבבריטניה. העיסוק במוזיקה היה נפוץ במשפחתו, ופאלמר נחשף לתחום מגיל צעיר. בצעירותו התנסה בנגינה על כלים שונים, ולבסוף בחר בתופים.
בתור נער נהג פאלמר לנגן יחד עם תקליטי ג'אז, כאשר המתופף באדי ריץ' השפיע עליו יותר מכל. פאלמר החל להתפרנס ממוזיקה כבר בגיל צעיר, והיה חבר במספר להקות שונות. ב-1969 קיבל הצעה להצטרף ללהקת The Crazy World of Arthur Brown. הלהקה זכתה להצלחה מסוימת, אך פאלמר לא היה מרוצה ועזב זמן קצר אחר כך כשהקים עם וינסנט קריין את להקת אטומיק רוסטר, אשר זכתה גם היא להצלחה ולביקורות אוהדות.
במהלך 1970 פנו לפאלמר קית' אמרסון וגרג לייק, אשר חיפשו מתופף להרכב חדש. פאלמר לא חבר אליהם באופן מיידי, אך לאחר שתם חוזה ההקלטות שלו עבור אטומיק רוסטר, הוא הצטרף והלהקה החדשה, אמרסון, לייק ופאלמר החלה לפעול. פאלמר לא התנסה קודם לכן ברוק מתקדם, אך גישתו לסגנון הייתה חיובית.
הלהקה פרצה לתודעה בהופעה בפסטיבל האי וייט של 1970, וזכתה להצלחה רבה, למרות ביקורות שליליות של חלק מהמבקרים. מאז הוציאה הלהקה לאור אלבומים רבים וקיימה סיבובי הופעות רבים ברחבי עולם. היא התפרקה בשנת 1979.

משנות ה-80

פאלמר הקים להקה חדשה בשם PM, אך ללא הצלחה. ב-1981 קיבל פאלמר הצעה מסטיב האו, שפרש מלהקת יס, להקים להקה חדשה. פאלמר הסכים והם הקימו את להקת "אסיה". פאלמר עזב אותה ב-1987.
אמרסון, לייק ופאלמר התאחדו בתחילת שנות ה-90, והוציאו את האלבום Black Moon ב-1992. שנה אחר כך חלה פאלמר במחלה שפגעה ביכולות התיפוף שלו, והוא נאלץ לעבור ניתוח. לאחר כמה סיבובי הופעות, הלהקה התפרקה שוב.

סגנון אישי

קרל פאלמר נחשב לאחד המתופפים החשובים בתולדות הרוק. בנוסף ליכולת התיפוף ששובחה על ידי מבקרי המוזיקה, הוא נודע גם ביצירתיות שלו. הוא הלחין ועיבד קטעים רבים עבור להקות שונות ואף הלחין קונצ'רטו לתזמורת וכלי הקשה.
פאלמר נהג להשתמש בכלי הקשה מלודיים ב-ELP וגם בכלי הקשה אלקטרונים שתרמו לתדמית של חברי ELP כ"חלוצי טכנולוגיה".
B&H

סקירה כללית

חנות הבית של החברה נפתחה בתחילה בשכונה התחתונה המזרחית (Lower East Side) בניו יורק. בתחילת דרכה הייתה זו חנות צילום קטנה, ושמה נבע מראשי התיבות של מנהל החנות, הרמן, ואשתו בלימי (בלומה).
חנות הבית של החברה ממוקמת כיום בשדרה 34 במנהטן ומשרתת בין 11 ל-12 אלף לקוחות ביום. סכום ניכר של הכנסות החברה מגיע גם מאתר האינטרנט של החברה. בחנות שתי קומות ובהם מספר רב של מוצרי מדיה, כגון: מצלמות, מחשבים, מצלמות וידאו, מיקרופונים, פלאפונים, אורגנים חשמליים, טאבלטים, ועוד. העובדים בחנות הם צלמים וצלמי וידאו מקצועיים.
שרייבר עצמו ורוב עובדי החנות הם יהודים דתיים, ולכן החנות ואתר האינטרנט סגורים בשבת ובחגי ישראל.
עקב מגוון הרב של התיירים הפוקדים את החנות, רבים מעובדי החנות נותנים שירות בשפות אנגלית, ספרדית, צרפתית ואף עברית ויידיש.
בשנת 2007 הוסיפה גוגל את החנות המקוונת של B&H ל-Google Pay, שירות מקוון של גוגל לרכישות ברשת.
פול ברוק

ביוגרפיה

ברוק נולד בלונדון.
הוא החל את קריירת המשחק בתיאטרון, ושיחק בהפקות רבות בלונדון. במשך שנים אחדות היה חבר בלהקת התיאטרון יאנג ויק של פרנק דאנלופ. הוא שיחק בתפקיד מלאקילי בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי", משנת 1983, את קולו דיבב ארני פוסליוס. ב-2004 גילם את דמותו של איאן גאו, פוליטיקאי מהמפלגה השמרנית, בסדרה של ה-BBC "יומניו של אלן קלארק". ב-2006 שיחק בתפקיד אורח בתסכית אודיו של "דוקטור הו" בשם "Year of the Pig". הוא השתתף במערכון "הספרייה" בסדרה "מיסטר בין". ב-2001 הופיע בסרט "יומנה של ברידג'ט ג'ונס" בתפקיד מר פיצהרברט.
עוד בטלוויזיה, הופיע ברוק בסרט "ברטי ואליזבת", בעיבוד של ה-BBC לרומן "Blott on the Landscape", בפרק בסדרות "לאבג'וי" ו"המלחמה של פויל", בסדרה הקומית "Rab C. Nesbitt", בסדרה "קוואנה QC", בסרט "Sharpe's Revenge", בפרק ב"רציחות במידסומר" ובסדרות "הנוכלים", "קובינגטון קרוס", "מופע הרדיו של קיט קוראן", "בין השורות" ו-"Mornin' Sarge". ב-1997 שיחק במיני-סדרה "נוסטרומו".
עוד שיחק בורק בתפקיד גרימא לשון-נחש בעיבוד הרדיופוני משנת 1981 של הספר "שר הטבעות".
ברוק, יחד עם לינל האפט ופרנק מילס, הם היחידים שהופיע בסדרה "Minder" הקלאסית והחדשה, אבל בתפקידים שונים בכל אחת מהסדרות.

חיים אישיים

ברוק הוא אביו של השחקן טום ברוק.