טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס

טביעות החותם של הלגיון העשירי פרטנסיס הן טביעות חותם שהותיר הלגיון הרומאי על גבי לבנים ורעפים שייצר כחלק מתפקידו בעת שהותו בארץ ישראל במאות הראשונה עד השלישית לספירה. בית היוצר של הלגיון התגלה בגבעת רם. לבנים ורעפים עם טביעות חותם של הלגיון העשירי נתגלו בעיקר בירושלים וסביבתה, קיסריה וכן במקומות לא רבים בארץ ישראל בשימוש משני.

היסטוריה

טביעות החותם של הלגיון העשירי, הכוללות את השם של הלגיון העשירי "פרטנסיס" בלטינית, ידועות מאז המאה התשע עשרה. חלקן פורסמו בתחילת המאה העשרים על ידי פיטר תומפסון.בשנת 1967 פרסם דן בר"ג מחקר השוואתי על הטיפולוגיה של טביעות החותם של הלגיון העשירי בהסתמך בעיקר על טביעות החותם שנמצאו בחפירות של הארכאולוג מיכאל אבי-יונה בבנייני האומה, הוא חילק את טביעות החותם לכמה סוגים בהתאם לצורת הכתובת, וכל סוג הוא חילק לתת-סוגים. החלוקה מציגה את המגוון הרב בצורות ההטבעה שהיו בשימוש. מאז הפרסום של דן בר"ג, פורסמו טביעות חותם רבות של הלגיון העשירי שנמצאו בחפירות בירושלים ובסביבתה. רוב הטביעות מירושלים הגיעו מהחפירות ברובע היהודי, בגן הארמני בהר ציון, וממרגלות הר הבית. מחוץ לירושלים נמצאו טביעות רבות בחפירות נוספות כמו בבנייני האומה וכן בחפירות בוילה הרומית בעין יעל.

בית היוצר של הלגיון העשירי פרטנסיס

גבעת רם, המכונה בערבית על שם קדוש שנקבר בה (שייח' באדר), מתנוססת במבואותיה המערביים של ירושלים החדשה (נ"צ 16933.13260), בגובה של כ-820 מ' מעל פני הים, בקצהו הצפוני של רכס מוארך, המשתרע מצפון לדרום, ממערב לעמק המצלבה. מצפון לגבעה עוברת הדרך העתיקה העולה לירושלים. עד עצם היום הזה נערכו באתר שלוש חפירות הצלה; הראשונה שבהן נערכה בשנת 1949 בידי מיכאל אבי-יונה, לקראת הקמת בנייני האומה. החפירות נערכו בשני שטחים (בסה"כ 1,750 מ"ר בקירוב). במקום נחשפו אז שרידי מתקנים חצובים, בורות ובריכות בגדלים שונים, מן התקופה ההרודיאנית; כבשני צריפה וכמות גדולה של לבנים ורעפים נושאי טביעות של הלגיון העשירי; כנסייה ושרידי מנזר מן התקופה הביזאנטית. החפירות באתר התחדשו לאחר 19 שנים בשנת 1967, בהנהלתו של אבי- יונה, לקראת הקמת מלון הילטון (כיום מלון קראון פלזה). שטח החפירה השתרע על 75 מ"ר והתקשר מצד מערב עם החפירה הקודמת. השטח שנחפר הוא בשיפוע המזרחי של רכס גבעת רם. שרידים מהתקופה ההרודיאנית כוסו מאוחר יותר על ידי שכבת מילוי עבה, שעליה נמצאו כלי מורטריה גדולים ולבנים, שחלקם נשאו טביעות של הלגיון העשירי. כמו כן, מצאו החופרים מספר בורות לפסולת ומתקנים אחרים שתוארכו לתקופה הביזאנטית. לאור הממצא שתואר לעיל – ובעיקר הממצא מן התקופה הרומית – הניח אבי-יונה כי באתר התקיימה "מלבנה" (כלשונו) של הלגיון העשירי. 
עבודות תשתית שנערכו במהלך שנת 1992 במגרש החנייה המצוי ממזרח לבנייני האומה גרמו לפגיעה חמורה באתר. בעקבות הפגיעה נערכה בחודשים אפריל- ספטמבר 1992 חפירת הצלה מטעם רשות העתיקות, בניהולם של בני ארובס וחיים גולדפוס.
בחפירה זו נמצא שפע רב של טביעות הלגיון העשירי (באתר בכלל ובכבשנים בפרט). בין עשרות הטיפוסים שהוטבעו על גבי הרעפים והלבנים בולטים במיוחד שני סוגי טביעות: הטביעות העגולות, הנושאות דמות חזיר בר וגאלירה (סוג של ספינת מלחמה), המתוארכות לשלהי המאה הא' לספירה, נמצאו רק במכלול הכבשנים הקדום (K1-K5) ואילו הטביעות הכוללות גם את התואר אנטוניניאנה, בכתיב מלא או בקיצור, שתאריכן אינו מאוחר לקיסר קרקלה, כלומר, ראשית המאה הג' לספירה, נמצאו בכבשנים המאוחרים (K8-K6) בלבד. בחפירה נמצאו מוצרי חרס רבים וביניהם צינורות (tubuli) להולכת אויר חם בבתי מרחץ וחוליות צינור ששימש להולכת מים, בדומה לצינור שנחשף במצודת ירושלים, אולם המוצרים הנפוצים ביותר היו רעפים ולבנים. בין מוצרי החרס, שנחשפו בחפירה, שני סוגי רעפים היו נפוצים ביותר: רעף שוכב (tegula) שתבניתו טרפז ואורכו הממוצע 54 ס"מ ורעף רוכב (imbrex) בעל מתאר מעוגל, שאורכו כ 50- ס"מ, שנועד לחפות על מישורי ההשקה של הרעפים השוכבים שהונחו זה לצד זה. עוד נמצאו במקום: רעף משולש ששימש, ככל הנראה, לקליטת צינור או ארובה וכן רעף קצה (antefix) שעוצב כתבליט פני אדם, הוצמד לרעפים הרוכבים שבקצה הגג ונועד לעיטור. באתר נמצאו לבנים מלבניות, רבועות ועגולות, במידות ובגדלים שונים. לבנים אלו שימשו באזורנו בעיקר בבניית בתי מרחץ. בין הלבנים המלבניות והרבועות נמצאו גם לבנים בעלות חתך טרפזי, ששימשו לבניית תצורות מעוגלות דוגמת פתחים או חלונות בעלי משקופים מקושטים. שאר הלבנים שימשו בדרך כלל בבניית מערכת החללים (hypocaust) שנשאו את רצפות החדרים החמים בבתי המרחץ.

כרונולוגיה

כל הטביעות העגולות מופיעות בנוסח אחיד – LEG.X.F. קוטרן הממוצע הוא 8.5 ס"מ. מעל הכתובת ישנו דגם של אניית קרב ומתחתיה חזיר. בין האותיות G,X ו-F ישנן נקודות הפרדה בין ראשי התיבות של שם הלגיון. באופן כללי טביעות עגולות הן נדירות, ובר"ג קיבל את הרושם כי הם נטבעו רק על גבי רעפים. טביעות אלו תוארכו על ידי בר"ג לתקופה שבין חורבן בית שני ומרד בר כוכבא, לשנים 70–132 לספירה. הוא הסתמך על מחקר נוסף שלו שהוקדש לטביעות המשנה של הלגיון העשירי פרטנסיס על גבי מטבעות הוכיח, כי הן מפרק הזמן שבין המרד הגדול וסוף המאה הראשונה. החפירות בגבעת רם אישרו את התיארוך שנתן בר"ג לטיפוס זה שכן הטביעות העגולות נתגלו רק בשלב הראשון של בית היוצר. בחפירה בכלל, ובכבשנים בפרט נמצא שפע רב של טביעות הלגיון העשירי. בין עשרות הטיפוסים שהוטבעו על גבי הרעפים והלבנים בולטים במיוחד שני סוגי טביעות: הטביעות העגולות (איור: X), הנושאות דמות חזיר בר וגאלירה (סוג של ספינת מלחמה), המתוארכות לשלהי המאה הא' לספירה, נמצאו רק במכלול הכבשנים הקדום (K1-K5) ואילו הטביעות הכוללות גם את התואר אנטוניניאנה, בכתיב מלא או בקיצור, שתאריכן אינו מאוחר לקיסר קרקלה, כלומר, ראשית המאה הג' לספירה, נמצאו בכבשנים המאוחרים (K8-K6) בלבד.
הנוסחים המציינים את התואר "אנטונינה" (IIח'-ט') מיוחסים לראשית המאה הג' לספירה, שכן התואר "אנטונינה" שימש בתקופתם של הקיסרים קרקלה (217-212 לספירה) ואלאגבאלוס (222-218 לספירה). במאה הג' לספירה ניכרת המשכיות סגנוניות של הטביעות מן המאה הב' לספירה, אך הולכת ומתחזקת המגמה של הטביעות המרושלות, המצביעה על התנוונות הסגנון. תופעה זו מוכרת בעיקר מרמת רחל. בר"ג תארך את טביעות החותם מהחפירות בבית המרחץ ברמת רחל למאה השלישית, הוא מסתמך על המסקנות של החופר שישנו קשר סטרטיגרפי בין בית המרחץ וחדר נוסף שנבנו מעל מערכות קבורה הכוללות קרמיקה מהמאה השלישית, וכן כי ישנו פער בין חורבן האתר בסוף המרד הגדול ועד הממצאים המתוארכים לסוף המאה השנייה ואמצע המאה השלישית.