google/wiki40b huggingface dataset:
דרלאן רומאני

ביוגרפיה

רומאני החל להתאמן בהדיפת כדור ברזל בגיל 13, בעידודו של אחיו. התחרות הבינלאומית הראשונה בה התחרה הייתה אליפות העולם לנוער שנערכה במונקטון בשנת 2010, בה סיים שביעי לאחר שהדף למרחק של 18.58 מטר.
בשנת 2012 זכה רומאני במדליה בינלאומית ראשונה, כשסיים שלישי באליפות איברו-אמריקה שנערכה בוונצואלה, לאחר שהדף את כדור הברזל למרחק של 18.93 מטר. באותה שנה, שבר רומאני את השיא הבריזלאי ארבע פעמים, כשלבסוף העמידו על 20.48 מטר.
שנה לאחר מכן, באליפות דרום אמריקה שנערכה בקרטחנה זכה רומאני במדליית כסף בתוצאה של 19.64 מטר.

2014

באליפות איברו-אמריקה שנערכה באוגוסט, זכה רומאני במדליית כסף, לאחר שהדף למרחק של 19.64 מטר. חודשיים לאחר מכן ניצח רומאני באליפות ברזיל לאחר שקבע שיא ברזילאי חדש של 20.84 מטר.

2015

באליפות דרום אמריקה שנערכה בלימה בחודש יוני, זכה רומאני במדליית הכסף בתוצאה של 20.32 מטר. חודש לאחר מכן סיים שישי במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, לאחר שקבע תוצאה של 19.74 מטר.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בחודש אוגוסט, סיים רומאני במקום ה-15 בשלב המוקדמות לאחר שהדף את כדור הברזל למרחק של 19.86 מטר, ופיספס בשמונה סנטימטרים בלבד את העלייה לגמר.
אח"י אילת (סער 5)

חימוש

החימוש של אח"י אילת נועד להגן על הספינה מכל איום אפשרי. ראשית, לספינה יש 8 משגרים של טילי הרפון מונחי מכ"ם נגד ספינות, בעלי ראש נפץ במשקל 221 ק"ג וטווח מרבי של 130 ק"מ. בנוסף, הספינה מוגנת מפני התקפה אווירית על ידי 64 משגרים לטילי ברק נגד מטוסים וטילים תוקפים הנותנים רדיוס הגנה של עד 70 ק"מ. חימוש נוסף נגד טילים הוא M61A1 וולקן מונחה - פלנקס, מקלעים קלים ותותחי אורליקון 20 מ"מ.
הספינה מוגנת נגד צוללות, באמצעות 2 משגרי טורפדו Mk32 כשכל משגר נושא שלושה צינורות לשיגור טורפדו. בנוסף הספינה נושאת מסוק "עטלף" שאינו חמוש ונועד לסייר בחיפוש אחר מטרות או איומים עבור הספינה.

מבצע "ארבעת המינים" - נובמבר 2009

בנובמבר 2009 השתתפה הספינה במבצע ארבעת המינים לתפיסת אוניית הנשק "פרנקופ" (Francop), שהובילה נשק, תחמושת ואמצעי לחימה מאיראן בדרכה לארגון חזבאללה שבלבנון. בין השלל שנמצא על כלי השיט: 2000 רקטות בקוטר 170 מ"מ, 600 רקטות "גראד", 8,400 פצצות מרגמה, 3,000 פגזים, 20,000 רימוני יד וחצי מיליון כדורים לAK-47. מפקד הספינה אח"י אילת בזמנו, סא"ל זיו, סיפר "אנו מרגישים שהצלנו חיים במדינת ישראל״. זיו סיפר כי בתחילה לא הבין כי לא מדובר בספינה תמימה. "רק שהבנו שיש שם משהו חריג התחלנו לבדוק לעומק". "דיברתי עם הקפטן על האוניה ואמרתי לו שהוא חשוד בהברחת תחמושת לחזבאללה".
חילוק רשויות

הגדרת האיסור

כבר במשנה נחלקו התנאים בהגדרת האיסור: שאלה זו התעוררה כיסוד לקביעת ההלכה בנוגע לטלטול בין גג של רשות היחיד אחת לרשות היחיד אחרת. ברור, כי משפטית, הגג שייך לבעל הבית שמתחתיו, שהוא בעליו של הבית. השאלה היא האם גג של שתי רשויות שמתחתיו ישנם שני בתים, נחשב כשתי רשויות או לא.
רבי מאיר מכריע את השאלה וקובע ש"כל גגות העיר רשות אחת הן". אך כל החכמים חלוקים עליו: רובם סוברים ש"כל אחד ואחד רשות בפני עצמו", ואילו רבי שמעון מכריע בשיטה ממוצעת בין שתי השיטות, וקובע כי קיים חילוק בין כלים ששבתו בגג מערב שבת, לבין כלים שלא שבתו בגג. כאשר אנו מתייחסים לכלים שהיו בערב שבת בגג, אנו מתייחסים לכל הגג כרשות אחת, ומותר לטלטל בגג בחופשיות. אך כאשר אנו מתייחסים בנוגע לטלטול כלים שלא היו בגג מערב שבת, אנו מחשיבים את הגג כרשויות אחדות שאסור לטלטל מאחת לשנייה.
להלכה נפסק בתלמוד ולהלכה ברמב"ם ובשולחן ערוך כשיטת רבי שמעון בר יוחאי.
בפרשנות מחלוקת זו הסתפקו גדולי האמוראים: השאלה הראשונה בה הסתפק רמי בר חמא היא, האם גדר האיסור לטלטל בין רשויות היחיד שונות לפי החכמים האוסרין זאת, קשור בשימוש מעשי שונה, כלומר כאשר קיימיות שתי רשויות שבכל אחת מהם משתמש אדם אחר המשמש כבעל רשות זו, אסרו חז"ל לטלטל בין רשות זו לרשות אחרת, שכן הדבר עשוי לגרום שיטלטלו בין רשות היחיד לרשות הרבים, אך שונה הדין בגג של אכסדרה (פרוזדור מחוץ לבית המיועד למנוחה) שאין משתמשים בו כדירה, ואין איסור לטלטל מגגו של בית אחד לגג אכסדרה של אדם אחר, או שמא תלוי הדבר בבעלות, כלומר גדר האיסור היה שלא יטלטלו מבית השייך לאדם אחד לבית השייך משפטית לאדם אחר, ודין זה שייך כמובן גם בגג שאין משתמשים בו באופן קבוע או כלל. 
שאלה דומה שאל רב ביבי בר אביי אודות גג של בית וגג של חורבה. כאשר רב כהנא לא הבין מה ההבדל בין שאלתו לשאלתו של רמי בר חמא, ורב ביבי בר אביי הסביר לו שהשאלה התעוררה בו, בכך שגם אם התשובה לשאלתו של רמי בר חמא היא - שמותר לטלטל בין גג של בית לגג אכסדרה מכיוון שאינו עשוי לדור בתוכו, ייתכן שאסור לטלטל בין גג של בית לגג של חורבה, שכן זו האחרונה ראוייה לדור בתוכה, אף על פי שאין מתגוררים בה זמנית מסיבות טכניות (חשש שהחורבה תתמוטט).

מחלוקת בשיטת החכמים

נחלקו גדולי האמוראים, מה דינו של גג כזה, לפי שיטת החכמים האומרת כי כל גג של בית נחשב לרשות בפני עצמה, וממילא אסור לטלטל מאחת לשנייה. השאלה היא האם מותר לטלטל באותה רשות עצמה באופן חופשי, או שמא גם באותו גג עצמו אסור לטלטל. רב קובע כי מכיוון שכל חלק מהגג נחשב כרשות בפני עצמה, הרי היא כרשות היחיד שפרוצה לגמרי לרשות האסורה לה - הרשות היחיד האחרת, וממילא הטלטול בגג כזה אסור. לעומת זאת, שמואל סבור שהטלטול בגג כזה מותר, מכיוון שכל גג נחשב כמוקף במחיצה על ידי הדין גוד אסיק מחיצתא - אנו מחשיבים את מחיצות הבית מלמטה כאילו עולים ונמשכים בגג עצמו ומפרידים בין רשות אחת לשנייה. 
דיון זה התקיים בגגות שונים שמעל בניין אחד, לפי שיטת חכמים. דיון דומה מתקיים בין רב לשמואל, לפי שיטת רבי מאיר המחשיב את כל הגגות כרשות אחת, במקרה שישנן בניינים שונים שלהם גגות הסמוכים זה לזה. במקרה כזה קיימת מחלוקת האם מותר לטלטל בכל אחת מהגגות, אך הדעות הפוכות: רב שאסר את הטלטול במקרה הקודם ולא התיר את הטלטול מדין "גוד אסיק מחיצתא", סובר שבמקרה כזה בו מחיצות הבית גלויות וניכרות ניתן לומר גוד אסיק מחיצתא, ואילו שמואל אומר שכאן אסור לטלטל לפי רבי מאיר שמחשיב את כל הגג כרשות אחת, וממילא אנו מחשיבים את כל השטח המוקף כשטח אחד, שהוא אסור בטלטול אם יש בו שטח גדול יותר מבית סאתיים
אוליגרכים רוסים

אוליגרכים רוסים (המושג כולל גם אוליגרכים אוקראינים ושאר עמים סובייטים) הוא שם מקובל לקבוצה של אנשי עסקים שצברו עושר רב אחרי התמוטטות ברית המועצות, בתקופת שלטונו ונשיאותו של בוריס ילצין ברוסיה, ולעיתים בדרכים בלתי חוקיות. רבים מהאוליגרכים הבולטים הם גם מרקע יהודי מסוים.

ירידת כוחם של האוליגרכים

כוחם שקע במידת מה בעת המשבר הפיננסי האסייתי, שהכה קשות בחלק מהאוליגרכים כמו גם משבר הרובל.
מהלומה עזה יותר ניחתה כאשר עלה ולדימיר פוטין לשלטון בסוף שנת 1999, והחל פועל בהדרגה לכינון משטר אוטוקרטי, כשהוא מחסל בהדרגה את אמצעי התקשורת העצמאיים (כמו רשתות TV-6, TVS ו-NTV), ומעביר חברות בבעלות האוליגרכים לבעלות המדינה או לבעלות מקורביו. ולדימיר גוסינסקי בעל "מדיהמוסט", שלא תמכה בפוטין בבחירות ב-1999 הוגלה למעשה. בוריס ברזובסקי שהואשם בכוונה להדיח את פוטין, קיבל מקלט מדיני בבריטניה שסירבה שוב באמצע 2006 להסגירו לרוסיה. מיכאיל חודורקובסקי בעל חברת הנפט יוקוס נאסר באוקטובר 2003 ונידון לשמונה שנות מאסר בעוון אי–תשלום מסים, רומן אברמוביץ' עזב למעשה את רוסיה, והועלו תביעות להסגיר לרוסיה אוליגרכים אחרים שנמלטו.
נתראה בגלגול הבא

רקע

השיר נכתב לכבוד ולזכרה של גלי בללי, אשר נספתה באסון השיטפון בנחל צפית ב-26 באפריל 2018 יחד עם תשעה נערים נוספים, בעת טיול גיבוש מטעם מכינת "בני ציון" למקום.
ויליאם ג'ון מקורן רנקין

ויליאם ג'ון מקורן רנקין (William John Macquorn Rankine; ‏5 ביולי 1820 – 24 בדצמבר 1872) היה מדען, ממציא ומהנדס סקוטי, חוקר מכונות הקיטור וחבר בחברה המלכותית למדעים בלונדון
רנקין נולד באדינבורו. בצעירתו עבד כמהנדס רכבות, תחילה בעסק המשפחתי ולאחר מכן באחת מחברות הרכבות הגדולות. הוא המציא מספר טכניקות בתחום, וייסד את חקר עייפות החומר, מששם לב לכך ששברים בצירי הקרונות נוטים לקרות באזורים קבועים.
הוא פיתח את התאוריה הראשונית להבנת מנועי חום מבחינת התרמודינמיקה שלהם ובייחוד מנועי קיטור.
רנקין מת בגלאזגו כרווק ללא ילדים. על שמו קרוי מנוע רנקין המופעל על פי עקרונות מעגל רנקין, וכן סולם הטמפרטורה של רנקין להגדרת מעלות החום. לכבודו נקרא גם אחד המכתשים בירח.
פליסתנס

פליסתנס, דמות מהמיתולוגיה היוונית שקיימות מספר גרסאות אודות זהותה.
גרסה אחת טוענת כי פליסתנס היה בן של תיאסטס, שאביו שלח אותו להתנקש באטראוס, אך האחרון הצליח להרוג אותו.
לפי גרסה שנייה, פליסתנס היה מבני פלופס, אח של אטראוס ותיאסטס, הבעל הראשון של איירופה ואבי אגממנון ומנלאוס. הוא היה חולה ומת ולאחר מותו אטראוס נשא את איירופה ואימץ את ילדיה.
גרסה שלישית טוענת כי פליסתוס היה בנם של איירופה ואטראוס.
יוסי קופרווסר

ביוגרפיה

יוסי קופרווסר גדל בחיפה. התגייס לצה"ל ב-1971 במסגרת העתודה האקדמית. במלחמת יום הכיפורים לחם במסגרת הנח"ל בחזית הצפון. בהמשך שירת בחיל התותחנים, ממנו עבר ב-1975 לאגף המודיעין. שירת כנספח צה"ל לענייני מודיעין בוושינגטון, עוזר ראש חטיבת המחקר וקצין המודיעין של פיקוד המרכז. בשנים 2001–2006 היה ראש חטיבת המחקר, בין היתר במהלך האינתיפאדה השנייה. כראש חטיבת המחקר, היה קופרווסר ממקימי "תוכנית חבצלות", תוכנית הדגל של חיל המודיעין, בשנת 2004. לאחר סיום שירותו בצה"ל ועד יולי 2009 היה סגן נשיא בחברת הייעוץ הביטחוני GCST. 
בתחילת 2011 מונה למנכ"ל המשרד לעניינים אסטרטגיים, שבראשות השר משה יעלון. הוא המשיך בתפקיד זה גם לאחר שהשר יובל שטייניץ מונה לעמוד בראש המשרד. במסגרת תפקידו זה עמד בראש ועדת בדיקה ממשלתית לבדיקת פרשת מוחמד א-דורה.
נכון ל-2016 קופרווסר הוא מנהל פרויקט במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה.
ב-2016 ייסד עבור המשרד לנושאים אסטרטגיים את "קלע שלמה", חברה לתועלת הציבור, שמטרתה להיאבק ב-BDS ברשתות החברתיות.

חיים אישיים

נשוי לציונית פתאל-קופרווסר, שהשתחררה בדרגת סגן-אלוף לאחר ששירתה, אף היא, כקצינה באגף המודיעין וביחידת מתאם הפעולות בשטחים, ולהם שני ילדים.
ג'ון שלזינגר

חייו

נולד בלונדון למשפחה יהודית. בתום לימודיו בקולג' הלך לעבוד כשחקן בטלוויזיה (1953), ובהמשך בסרטי קולנוע, אולם במהרה הבין שעתידו נמצא מאחורי המצלמה, והחל לביים. תחילה לטלוויזיה, אך בראשית שנות השישים נטש לחלוטין את הטלוויזיה והתמסר לבימוי סרטי קולנוע. סרטו הראשון נקרא "A Kind of Loving", בו הופיע השחקן אלן בייטס. אחר כך ביים את הסרטים "בילי בדאי" ו"דארלינג", שבשניהם הופיעה ג'ולי כריסטי. שלושת סרטיו הראשונים הללו מתארים את אורח החיים העירוני באנגליה. סרטו הבא היה "הרחק מן ההמון הסוער", עיבוד לספר באותו השם של תומאס הרדי.
לאחר מכן ביים את סרטו עטור השבחים "קאובוי של חצות" (1969), שזכה באוסקר בפרס הסרט והבימוי. היה זה הסרט מוגבל הצפייה (X-rated) היחיד בתולדות האוסקר שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר, בשל תכנים הומוסקסואלים מובהקים שלזינגר עצמו - אף שהיה נשוי - היה הומוסקסואל שניהל במקביל לנישואיו גם מערכת יחסים ארוכת שנים עם אהובו, וראה כשליחות החדרת מסרים הומואיים לתיגבור הסובלנות והתודעה הציבורית בתחום.
סרטיו המאוחרים כוללים את "יום ראשון הארור" (1971) בכיכובה של גלנדה ג'קסון, "יומו של האַרבֶּהּ" (1975),על פי רומן המופת של נתנאל וסט שעסק בימי השפל הגדול בארצות הברית, "איש המרתון" (1976) על פי הרומן של ויליאם גולדמן, עליו קיבל לורנס אוליבייה את פרס גלובוס הזהב ומועמדות לאוסקר, הסרט המלחמתי "יאנקים" (1979), "במרומי הפסיפיק" בכיכובה של מלאני גריפית', סרט הטלוויזיה "שאלה של ייחוס", על פי המחזה מאת אלן בנט, "אהבה חפה מפשע" (1993) עם אנטוני הופקינס שעסק בנפילת חומת ברלין וסרטו האחרון, "הדבר הטוב הבא" (2000) שהייתה קומדיה בכיכובה של מדונה, שהביקורות קטלו ושנכשל בקופות. שלזינגר ביים גם כמה סרטי טלוויזיה, אחדות מהן, כמו הדרמה על גלות המרגל הבריטי גאי ברג'ס, זכו לשבחים רבים.
שלזינגר עבר ניתוח מעקפים ב-1998, ובדצמבר 2000 סבל משבץ מוחי שהוביל לבסוף למותו ביולי 2003 בגיל 77.
סנטיאגו ברנבאו

ביוגרפיה

ברנבאו נולד באלמנסה, עיר הממוקמת בנפת אלבסטה בקסטיליה-לה מנצ'ה שבדרום מזרח ספרד. עבר בצעירותו עם משפחתו להתגורר במדריד, ובגיל 14 הצטרף לקבוצת הנוער של ריאל מדריד. בשנת 1912, כשהמועדון עבר לכתובתו החדשה ברחוב אודונל, היה ברנבאו בין המתנדבים שעזרו לזפת ולצבוע את הגדרות. באותה שנה, בעודו בן 17, הצטרף לקבוצה הבוגרת של ריאל מדריד, בה שיחק בתפקיד חלוץ והבקיע במרוצת השנים כ-200 שערים. ברנבאו אף שימש כקפטן הקבוצה עד פרישתו ממשחק פעיל ב-1927.
עד שנת 1935 כיהן ברנבאו כסגן מנהל הקבוצה ולאחר מכן כמנהלה. בשנת 1936, עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד, הופסקה פעילות הכדורגל המקצועני בספרד. ברנבאו, שהיה לאומן קיצוני, נלחם במלחמת האזרחים כחייל לצד הפשיסטים, תחת הגנרל אוגוסטין מוניוס גרנדס. עם חידוש הפעילות הספורטיבית בתום המלחמה נתקל מועדון הכדורגל ריאל מדריד בקשיים רבים שנבעו ממשבר כספי, ולא זכה לסיוע מהממשלה בשיקום הקבוצה.
ב-1955 היה ממקימי ליגת האלופות (שנקראה אז "גביע אירופה לאלופות"), בהתבסס על המודל של הגביע הלטיני ("קופה לטינה"). ברנבאו שימש במשך 35 שנים, עד מותו, כנשיא מועדון ריאל מדריד. בשנים אלו זכה המועדון בגביע ביניבשתי אחד, ב-6 גביעי אירופה לאלופות, ב-6 גביעי ספרד וב-16 תוארי אליפות הליגה הספרדית.
ברנבאו נפטר ב-1978, בעת מונדיאל 1978 שנערך בארגנטינה. ב-2002 הוענק לברנבאו אות מסדר ההצטיינות של פיפ"א (FIFA Order of Merit).
רועי בקל

קריירה

בקל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-13 באוגוסט 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0-1 על בני יהודה תל אביב במסגרת גביע הטוטו. עד לסיום העונה ערך בסך הכל ארבע הופעות בגביע הטוטו. ב-8 במרץ 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 3-0 למועדון ספורט אשדוד. בקיץ 2009 הושאל להפועל רמת השרון. מהליגה הלאומית. ב-13 בנובמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 5-3 להכח עמידר רמת גן במסגרת גביע הטוטו. בקיץ 2010 חזר למכבי פתח תקווה, וכבש שני שערים ב-24 הופעות בליגת העל.
בקיץ 2011 חתם באלקי לרנקה מליגת העל הקפריסאית. בעונתו הראשונה במועדון שותף רק ב-12 משחקים והבקיע שער אחד, ובעונתו השנייה ערך 23 הופעות וכבש שלושה שערים. בקיץ 2013 חזר לישראל וחתם במועדון ספורט אשדוד. ב-1 בספטמבר 2013 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-3 על מכבי חיפה. ב-28 בינואר 2014 הבקיע צמד בניצחון 1-2 על מכבי תל אביב במסגרת גביע המדינה, ובסך הכל כבש בעונה זו שבעה שערים בכל המסגרות. באוקטובר 2014 קרע את הרצועה ולא חזר לשחק עד תום העונה.
טלפוניה מטכ"לית

טלפוניה מטכ"לית היא תשתית שירותי טלפון קווי המסופקים ומתופעלים על ידי צה"ל, תשתית זו מתחברת דרך מרכזיות ייעודיות למערכת הטלפון הקווית האזרחית. התשתית מאפשרת לגופים בצה"ל להתקשר ביניהם ולהוציא שיחות למערכת הטלפון האזרחית. לרוב הגופים נותני השירות בצה"ל קיים מספר מטכ"לי.
מיכאל גולן

קורות חייו

נולד כמיכאל בוקובזה (בצרפתית: Michaël Boukobza) בפריז ב-1978 להורים יהודים שהיגרו לצרפת מתוניסיה כשהיה בן 15. בעל תואר שני בניהול וכלכלה מאוניברסיטאות דופין (Dauphine) ו-ESCP Europe בפריז.
בראשית דרכו המקצועית שימש בנקאי השקעות בבנק רוטשילד בפריז, ובהמשך בבנק מורגן סטנלי בלונדון. בינואר 2000 החל לעבוד עבור איל התקשורת הצרפתי קסבייה ניאל, כסמנכ"ל הכספים בחברה Iliad שהקים ניאל, בעלת מותג התקשורת Free.בהמשך מונה לתפקיד מנהל פעילות החברה, וב-2002 החל לכהן כמנכ"ל. החברה עסקה בשיווק חבילות תקשורת מסוג "טריפל" (טלפון, אינטרנט וטלוויזיה רב-ערוצית), ובתקופת ניהולו של גולן, גדל היקף מכירותיה מ-20 מיליון יורו ל-1.2 מיליארד יורו.
ב-2007 עלה לישראל מטעמים ציוניים, ועברת את שם משפחתו ל"גולן". כמו כן, עם בואו לישראל, פנה אליו איש העסקים הצרפתי פטריק דרהי, בבקשה לייצגו בישראל. במשך שנתיים למד גולן את שוק התקשורת בישראל, והכין את הקרקע לרכישת חברת "HOT" בידי דרהי. עם הרכישה מונה לנציגו של דרהי בדירקטוריון החברה, ובהמשך אף מונה בה לתפקיד יועץ למנכ"ל. לאחר התפטרותו מ"הוט" שב לעבוד עם קסבייה ניאל, תחילה מונה לאחראי על ביצוע הרפורמה בעיתון "לה מונד" שרכש ניאל.
ב-2010 הקים יחד עם ניאל את קבוצת התקשורת "גולן טלקום". החברה זכתה ביולי 2011 ברישיון להיות המפעילה הסלולרית החמישית בישראל, לאחר מכרז התדרים הסלולריים שיזם משרד התקשורת. גולן החזיק בשליטה בקבוצה, עם 50% ממניותיה. לאור מעורבותו בעבר של גולן בענייני חברת "מירס", בבעלות דרהי, ביקשה חברת "מירס" שהשתתפה אף היא במכרז, בינואר 2011, להוציא צו מניעה למניעת השתתפותו של מיכאל גולן במכרז התדרים הסלולריים, אך תביעה זו נדחתה בבית המשפט בפברואר 2011.
בשנת 2011 נישא בישראל לדבורה וייל, היורשת של בית האופנה "וייל".
בנובמבר 2015, הודיע שהוא מוכר את גולן טלקום לחברת סלקום תמורת 1.17 מיליארד שקלים חדשים. ב-12 באפריל 2016 רשות ההגבלים העסקיים דחתה רשמית את עסקת המיזוג בין החברות בטענה לכך שהמיזוג יפגע בתחרות ויוביל לעליית מחירים.
בינואר 2017 נחתם הסכם לרכישת גולן טלקום על ידי חברת אלקטרה צריכה תמורת הסכום הנמוך משמעותית של 350 מיליון ש"ח. באפריל 2017 הושלמה הרכישה.
צוואות השבטים

ספר צוואות השבטים הוא אחד מן הספרים החיצוניים, המתאר (בפסאודואפיגרפיה) את צוואותיהם של בני יעקב אבינו לבניהם. כמו יתר הספרים החיצוניים, הוא לא נתקבל על ידי חכמי היהדות לאורך הדורות, ועל כן כמעט ואבד. 
על פי דעתם של החוקרים, נראה כי הספר נכתב בידי יהודים במאה השנייה לפנה"ס או לכל המאוחר במאה הראשונה. הספר נכתב כנראה בשפה העברית, אך שרד כל השנים עד ימינו בתרגום יווני. במשך השנים נוספו לספר תוספות מאוחרות על ידי נוצרים.
הספר מורכב מ-12 צוואות של בני יעקב, כשהם מסודרות על פי סדר אמותיהם: בני לאה, בני בלהה, בני זלפה ובני רחל.
בכל אחד מן הספרים המבנה הוא דומה: אבי השבט מספר את קורות חייו ומתוודה על חטאיו, אבי השבט מורה לבניו את הדרך אשר ילכו בה (וברוב הצוואות הוא מצווה את בניו לכבד את בני יהודה ואת בני לוי), אבי השבט מנבא על אחרית הימים, ימות המשיח ומשפט ה'.
קטעים מצוואת לוי בארמית כלולים במגילות ים המלח שנמצאו במערות קומראן. מצוואת לוי נמצאו שישה קטעים, משני כתבי יד (4Q213-4Q214) במערה 4, וקטע קטן במערה 1. קטע בודד מצוואת נפתלי נמצא במערה 4 (4Q215).
דן גלאי

פרופסור דן גלאי (נולד ב-1945) הוא כלכלן המתמחה במימון, הנדסה פיננסית, נגזרים וניהול סיכונים. עד 2012 כיהן כדקאן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 2014 משמש כדקאן הפקולטה לניהול ע"ש סרנת במרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה.

ביוגרפיה

גלאי נולד בירושלים ב-1945. סיים תואר ראשון בכלכלה וסטטיסטיקה ותואר שני במנהל עסקים, באוניברסיטה העברית. בשנת 1975 השלים דוקטורט במנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו. במשך השנים לימד באוניברסיטה העברית ושימש כמרצה באוניברסיטאות בחו"ל כגון באוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת ברקלי, UCLA, אוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטת INSEAD בצרפת.
גלאי כתב מספר ספרים בתחום ניהול סיכונים שתורגמו לשפות רבות ומשמשים כספרי בסיס ללימודי התחום. הוא אחראי לפיתוח מכשירים פיננסיים בהם כלים למסחר באופציות. גלאי זכה בפרס פומרנץ מטעם בורסת הנגזרות של שיקגו. גלאי כיהן בין היתר כיו"ר הוועדה המחודשת לבחינת דיווח על חשיפה לסיכונים של חברות ציבוריות, ושימש כחבר הוועדה המקצועית של המוסד הישראלי לתקינה בחשבונאות. הוא כותב טורים כלכליים בנושא שוק ההון בעיתון גלובס.
בשנת 1992 הקים את בית ההשקעות סיגמא. כיום (2018) בית ההשקעות מנהל נכסים בשווי של כ-6 מיליארד שקל. בחודש אוקטובר 2008, בעיצומו של המשבר הכלכלי העולמי טען כי "האפקט המשברי בשוק ההון נוצר כתוצאה מפאניקה של הציבור המתודלקת על ידי אמצעי התקשורת" והמליץ לשמור על ההשקעות הקיימות ואף להגדיל אותן. בשנת 2015 נמכרה השליטה (60%) בבית ההשקעות סיגמא לבנק הספרדי אנדבנק.
לקראת כניסתו לתפקיד דקאן בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה העברית בקיץ 2009 הוא התמנה ליו"ר סיגמא ויו"ר וועדות ההשקעה שלה, והעביר את ניהולו של בית ההשקעות לבנו אורי גלאי. בראיון עמו לרגל כניסתו לתפקיד קבל על המצב האקדמי של התחום, טען כי "העלייה בציונים לא נובעת מכך שהסטודנטים מבריקים יותר, אלא מכך שהמבחנים נעשו קלים יותר" והמליץ להעלות את שכר הלימוד באוניברסיטאות.
מחלת פאג'ט של העצם

פתוגנזה

המחלה על שם פאג'ט תוארה לראשונה ב-1822 כמצב דלקתי, בגלל האודם שנוצר מהתרחבות כלי הדם במח העצם. עובדה זו יחד עם העיוותים שנראו בעצם יצרו לה את השם השגוי Osteitis deformans (עיוות מדלקת עצם). הנחה מאוחרת יותר יחסה את המחלה להפרעה מטבולית, ויש בחלק מהספרות הרפואית נטייה להמשיך ולשייך את המחלה לקבוצת ההפרעות המטבוליות. הגישה הנוכחית מתארת את המחלה כנובעת מזיהום שנגרמת על ידי הווירוס האיטי, Paramixovirus, שעקב סינתזה של אינטרלויקין מסוים (IL-6) גורם להפעלה מוגברת של אוסטאוקלסטים.

טיפול

הטיפול באמצעות ביספוספונטים
כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי

כתר ההכתרה של ג'ורג' הרביעי (באנגלית: Coronation Crown of George IV) היה כתר ההכתרה של המלך ג'ורג' הרביעי ונעשה בו שימוש בטקס הכתרה בשנת 1821. מאז שנת 1823 לא נעשה בכתר שימוש.

היסטוריה

המלך ג'ורג' הרביעי, עוד בטרם הוכתר כמלך, היה ידוע באקסטרווגנטיות שלו. עד אותה עת היה נהוג שישנו כתר לשימוש ממלכתי יומיומי הנפרד מכתר ההכתרה. ג'ורג' הרביעי הורה על ייצור כתר אחד במטרה שכתר זה ישמש אותו הן בהכתרתו והן בטקסים ממלכתיים (כגון טקס פתיחת הפרלמנט).
ג'ורג' הרביעי נתן הנחיות מדויקות בדבר מראה הכתר. על פי המסורת - כתרי אנגליה ובהמשך כתרי בריטניה היו מעוטרים בפרחי חבצלת המסמלים את טענת מלכי אנגליה לזכותם לכתר צרפת. ג'ורג' החליט לוותר על פרחי החבצלת, והורה להחליף אותם בקוץ - סמל סקוטלנד, שושנה - סמל אנגליה ותלתן - סמל אירלנד. בשל התנגדות קולג' הסמלים המלכותי נזנחה תוכניתו לשנות את הסמלים המקובלים.

תיאור הכתר

הכתר יוצר בהתאם לסטנדרטים שהיו מקובלים עד אותה עת, ולא בהתאם להנחיות המלך. הכתר כלל ארבעה חצאי קשתות המחוברים לבסיס הכתר בצלב פאטה בו היו משובצים יהלומים. חצאי הקשתות נפגשו במרכז הכתר, וחוברו למונד משובץ יהלומים ואבנים יקרות, שבראשו צלב מוזהב.
בדומה לכתר ג'ורג' הראשון ובשונה מכתר אדוארד הקדוש, חצאי הקשתות עולים מבסיס הכתר למקום המפגש במרכזו, ולא יורדים שוב במרכז הכתר לאחר העלייה מהבסיס.
בסיס הכתר, העשוי זהב וכסף תוכנן על ידי פיליפ לייברט, וכלל עיצוב מקורי וחדשני - מסגרת הזהב כמעט בלתי נראית, ורואים רק את 12,314 היהלומים המשובצים בה.
שי חיון

ביוגרפיה וחיים אישיים

חיון גר בכפר סבא, ישראל רוב חייו.
כשחיון נולד הוא נולד פג עם אחיו התאום, סבל מתת משקל. עם משקל של פחות משני קילוגרם (1.700 קילו, ליתר דיוק) וסבל מברונכיט ספסטית, לרופאיו לא הייתה ברירה, אלא לשלוח את העולל הזעיר למכשיר האינקובטור. גם לאחר שיצא מכלל סכנה נאלץ חיון לבלות את מרבית ימי בחרותו בין מסדרונות בתי החולים ואגפי האשפוז.
עד גיל 13 חיון ואחיו עברו בין חוגים ובעיקר היו בחוגים של ג'ודו.
עוד לפני שהיה מותר לו להיכנס למתחם חדר הכושר (בעבר חוק הספורט קבע כי רק מגיל 14 ניתן להתאמן בחדר כושר) אימץ דרך יצירתית לחזק את גופם, חיון היה מחבר מוטות ברזל לגושי בטון כדי ליצור משקולות מאולתרות, וכך הפך את חדר הכושר לחלק מחייו.
עוד בילדותו חיון אהב את תחום פיתוח הגוף ואת חדר הכושר, חיון התחרה בילדותו באליפות ישראל באתלטיקה קלה והיה חלק מנבחרת האתלטיקה הבית ספרית, ומאז שהיה ילד בנה ופיתח את גופו לשלמות זוכת פרסים.
בשנת 1988, עם עילית הסרט "מעבר לשיא" (Over The Top), סרטו של הבמאי מנחם גולן, התחילו להופיע בארץ יותר ויותר תחרויות של הורדות ידיים, ובשנת 1991 חיון ניצח לראשונה בתחרות הורדות ידיים.
חיון נשוי, ולו שני בנים, האחד בן 12 והשני בן 17.

קריירת פיתוח הגוף

עוד בשנת 1995 חיון זכה בתחרות מר ישראל של איגוד IFBB, והשתתף באותה תקופה בכמה תחרויות מר ישראל ותחרויות פיתוח גוף אזוריות,
מאז הזכייה הנ"ל עד לשנת 2012 חיון עזב את ענף פיתוח הגוף, עלה במשקל ואיבד את הגוף החטוב שהיה לו, אף על פי שהמשיך להתאמן ולאמן בחדר הכושר, בין השנים חיון זכה באליפות ישראל בלחיצת חזה והתחרה בתחרויות הורדת ידיים,
בשנת 2011 חיון החליט לחזור לתחום פיתוח הגוף וירד 22 קילו כדי להביא את הגוף לחיטוב הולם לתחרות, ואז ב-2012 זכה בתחרות מר ישראל גם כן של איגוד IFBB,
מאז 2012 חיון רק המשיך והתקדם בתחום פיתוח הגוף והמשיך לזכות עד היום, גם בתואר מר עולם בשנת 2017 ואלוף האלופים בשנת 2018.
חיון מתחרה לא כמו רוב מפתחי הגוף, כל השנה נמצא באחוז שומן נמוך מאוד ולא עולה במשקל בצורה מוגזמת אך עדיין מצליח להתפתח ולהתקדם, אחת הגאוות של חיון היא שבזמן שמתחרים אחרים משמינים ו"מתלכלכים" בזמנים בין תחרויות, חיון נשאר חטוב ומוכר בתחום על כך.
אמירות עבר הירדן

הלגיון הערבי

על קיומה של האמירות הגן הלגיון הערבי שאורגן ומומן בידי הבריטים. הלגיון שימש בידי עבדאללה כמכשיר לאיחוד חלקי ירדן והזדהות איתה. אחד מתפקידיו היה גיוס הבדואים שבתורו תרם להתפתחות הזדהותם עם האמירות. השלכה נוספת של הגיוס הייתה עידודה של תלות כלכלית בשלטון כמעסיק ומפרנס. ראש הלגיון, גלאב פאשא הלך בדרך זו בניגוד לגישה הבריטית המסורתית אשר גרסה כי רק הפלאחים הכפריים המעבדים את אדמתם להוטים לשמור עליה.