google/wiki40b huggingface dataset:
סוד הממלכה הקסומה

עלילה

פרק זה דורש עריכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולערוך אותו. הסיבה לכך: ויקיזציה מסיבית.
המלך ויליאם, אביה של הנסיכה אודט, והמלכה יוברטה, אמו של הנסיך דרק, רצו לחתן את ילדיהם בתקווה לאחד את ממלכתם. כילדים וכמתבגרים, דרק ואודט לא סבלו האחד את השני, אבל כשהשניים נפגשו כמבוגרים הם התאהבו. כאשר אודט שאלה את דרק מה הוא רואה בה חוץ מיופיה, ודרק השיב "מה עוד יש כאן?" אודט התאכזבה והחתונה בוטלה.
אודט וויליאם עזבו את טירתה של יוברטה, אבל בדרך הביתה הם הותקפו על ידי רופבארט, מכשף שהמלך ויליאם גירש אותו לפני שנים. אחד החיילים של המלך הספיק בשארית כוחו להגיע לטירתה של יוברטה כדי להודיע שהם הותקפו על ידי "חיית פרא". כשדרק רכב לכיוון אזור ההתקפה, הוא מצא את המלך ויליאם שאמר לפני מותו, "זה לא מה שזה נראה". האנשים בממלכה האמינו שאודט מתה, חוץ מדרק, שנשבע למצוא אותה.
רופבארט הטיל כישוף על אודט, ושבה אותה באגם ביערות. למרות שהיא יכולה לעזוב את האדמה מתי שבא לה, אבל ברגע שהיא עוזבת את האגם באור ירח, היא משנה את צורתה לברבורה. אודט חייבת להיות באגם, בזמן שאור הירח חייב לגעת בכנפייה. רופבארט הסביר שהוא רוצה להתחתן עם אודט כדי להשתלט על ממלכתו של ויליאם. בכל לילה רופבארט מבקר אותה כדי להציע לה נישואים, אבל מקבל אותו סירוב ממנה בכל לילה. בזמן השהייתה באגם, היא מתחברת עם 3 חיות: ז'אן-בוב - צפרדע שחושב שהוא נסיך, ספיד הצב ופופין תוכי הים. אודט מאמינה שדרק מחפש אותה, בדיוק כמו שדרק מאמין שיום אחד הוא ימצא אותה.
בעזרת חבריה החיות, אודט מצליחה לפתות את דרק לאגם, כדי שתשנה את צורתה למצב האדם שלה מול עיניו. היא הסבירה שהכישוף יוסר רק על ידי "נדר לאהבת נצח", שבו דרק חייב "להוכיח לכל העולם".
דרק הזמין את אודט לנשף שמתקיים בטירתה של אימו, יוברטה בלילה, כדי שיקיים את הנדר שלו בפני כל האורחים. אבל בדיוק שדרק עזב, רופבארט הגיע וגילה את כל מה ששמע. הוא כלא את אודט בצינוק המימי של הטירה, והפך את העוזרת "הזקנה" שלו לכפילה של אודט, כדי להגיע נשף במקום אודט האמיתית. הוא הסביר שאם דרק יכריז את נדרו לנערה הלא נכונה, אודט תמות.
בנשף, בזמן שהרבה נסיכות הוצגו בפני דרק, אודט הצליחה לברוח מהצינוק, אבל איחרה את המועד בדיוק כשראתה את דרק הצהיר את נדרו לאודט המזויפת ("הזקנה"). כשדרק הבין מה עשה, הוא חזר לאגם למצוא את אודט במצב האדם שלה, אבל גוססת באיטיות. רופבארט חשף את עצמו כ"חיית הפרא". קרב התחולל בינו לבין דרק, והסתיים ברגע שדרק ירה חץ ישר לליבו של "חיית הפרא". דרק מצהיר את אהבתו אל אודט, שברגע נס מחלימה. סוף סוף אודט ודרק נשואים בחתונה מלכותית, וכל הממלכה שמחה.
בוי

בוי (מכונה גם בוי-בומבה, בומבה-מאוו-בוי, בפורטוגזית: Bumba-meu-boi, boi-bumbá) הוא חג וסגנון מוזיקה עממי מאזור  האמזונאס וצפון מזרח ברזיל והפך עם הזמן להיות מקובל בזרם המרכזי של המוזיקה בברזיל. החגיגות נסבות סביב אגדה אודות מותו ותחייתו של פר ומלווה ברפרטואר מוזיקלי מיוחד בתיפוף וריקוד.
הבומבה מאו בוי הוא אחד מהחגים שייחודיים לפולקלור הברזילאי ונהוג לחגוג אותו בנוסף או במקביל לחגיגות יוני (Festas juninas). 
מקורו של הסיפור אינו ידוע בוודאות, אך כנראה שמוצאו ממדינת פיאואי ומשם הסיפור עבר בעל פה וכיום הוא כולל גרסאות שונות. 
האגדה מספרת על בוקר עשיר שהכומר גנב ממנו את השור כדי לתת את הלשון לאשתו שהייתה בהריון, הבוקר יצא לחפש את השור אך הוא נמצא מת, הם הלכו לשמאן מכשף אלילים שהחזיר את השור לתחייה ופייס בין הבוקר לכומר.
בחג מקובל להתחפש לדמויות מהסיפור ולהציג אותו דרך ריקוד ושירה. בחלק מהערים (כגון סאו לואיס) מקימים במהלך החג במות ברחבי העיר שעליהן מופיעות קבוצות של נגנים, זמרים, ורקדנים, כשכל קבוצת רקדנים מייצגת דמות ותפקידה הוא להמחיז את האגדה עם הלהקה שמנגנת ושרה.
באמזונאס החגיגיות מתבצעות בשתי קבוצות גדולות שמציגות באצטדיון מיוחד בו נערכת תחרות שכוללת ניקוד קפדני על לבוש, כוריאוגרפיה תיאום ועוד.
האגדה משלבת יסודות קומיים ודרמטיים, והיא מוצגת בכל פעם בצורה אחרת בהתאם לקהל ולמטרה האמנותית: לפעמים היא מתוארת כדרמה, לעיתים כקומדיה או כמשל שמבטא ביקורת חברתית מסוימת. 
האגדה הוטמעה עמוק בתרבות של צפון מזרח ברזיל וסביב האגדה נוצרו פואמות, הצגות תיאטרון, שירים, חפצי אומנות פלסטית, ריקודים, קמעות וסמלים רבים.
ורן מיקלסן

נעורים ומכללות

מיקלסן נולד בעיר פרלייר שבקליפורניה וגדל בשכונה דנית-אמריקאית במינסוטה, בשל מוצאו של אביו. בגיל 16 החל ללמוד באוניברסיטת האמלין שבסיינט פול, אותה הוביל בשנת 1949 לאליפות טורניר ה-NAIA. בסיום אותה עונה נכלל מיקלסן ב"חמישיית העונה של ליגת המכללות" (All-American).

קריירה מקצועית

מיקלסן נבחר על ידי מיניאפוליס לייקרס בדראפט ה-BAA לשנת 1949 כאחת מתוך שתי בחירות הדראפט הטריטוריאליות הראשונות אי פעם (אד מקאולי נבחר במקביל, על ידי סנט לואיס בומרס). לצד הסנטר ג'ורג' מייקן והסמול פורוורד ג'ים פולארד, היה מיקלסן שותף לקו הקדמי הדומיננטי ב-NBA לאורך שנות ה-50, שזכה בתקופתו ב-4 אליפויות והגיע לשלב גמר ה-NBA‏ 4 פעמים נוספות. לאורך הקריירה נבחר מיקלסן להשתתף בשישה משחקי אולסטאר ולהיכלל בחמישייה השנייה של העונה ארבע פעמים. ממוצעי הקריירה שלו עומדים על 14.4 נקודות, 9.4 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו דורג במקום השביעי בטבלת קלעי הליגה, ורביעי בטבלת הריבאונדרים.
בשנת 1995 הוצג בהיכל התהילה של הכדורסל, באותה שנה בה הוצג מאמנו בלייקרס וחברו הקרוב, ג'ון קונדלה. ב-21 בנובמבר 2013 מת מיקלסן בעיר מגוריו וייזטה שבמינסוטה, בגיל 85.
קאראק

קאראק או נאו (בפורטוגזית: Carraca או nau, בספרדית: Carraca או nao, בצרפתית: Caraque או nef) היה דגם ספינה חוצת-אוקיינוסים בעלת שלושה או ארבעה תרנים. הספינה פותחה במאה ה-15 על ידי ספנים פורטוגליים ושימשה במשך המאות ה-15 וה-16 את ציי פורטוגל, ספרד, צרפת, אנגליה והולנד בעידן התגליות. ספינת הדגל של כריסטופר קולומבוס, ה"סנטה מריה" הייתה קאראק וכך גם ה"ויקטוריה" עמה הקיף פרדיננד מגלן את כדור הארץ וה"סאאו גבריאל" בעלת ששת המפרשים עמה שט ואסקו דה גאמה להודו. בצי המלכותי הבריטי והסקוטי שימשו קאראקים כספינות מלחמה בתקופת הנרי השמיני, ספינת הדגל שלו ה"מרי רוז" הייתה קאראק. דגם הקאראק הוחלף לקראת סוף המאה ה-16 בגליאון היציבה יותר.

מבנה הספינה

הספינה הייתה פיתוח מאסיבי יותר של דגם המסחר קוג, ששימש לתנועה בקרבת חופים ובים התיכון. בוני הספינות הפורטוגליים בחנו היטב את הספינות השונות שהגיעו למבדוקיהם, אם בעת מסחר או כאשר נלקחו בשבי, ונטלו מכל טיפוס ספינה אלמנטים שנראו להם כמשפרים את עמידות הספינה ומהירותה. הקאראק הייתה הספינה המאסיבית ביותר שנבנתה עד אז, מיועדת לעמוד בגלים הגבוהים ובסערות האוקיינוס הפתוח. היא תוכננה כך שתכיל נפח גדול במיוחד לשם נשיאת אספקה וציוד לשהיה ארוכה בהפלגה. הספינה הייתה גבוהה מאד באופן יחסי, עם ירכתיים מעוגלים רחבים ומוגבהים וחרטום גבוה עם מוט-חרטום (Bowsprit) ארוך לקשירת חבלי המפרשים. המפרשים המרכזיים היו מרובעים וגדולים במיוחד. מעל המפרש המרכזי (או המרכזיים, במקרה של למעלה משלושה מפרשים) נקבע תורן עילי עם מפרש קטן נוסף.
הקאראק הראשונות, מהטיפוס בו שט ברתולומיאו דיאס לכף התקווה הטובה, היו בעלות הדחק של כ-100 טון. לאחר מכן נבנו ספינות גדולות בטווחים של 250 ועד 400 טון. הקאראק הסקוטית הארבע-תרנית "מייקל", שהושקה ב-1511, בעלת הדחק משוער של כ-1,000 טונות ואורך של כ-73 מטרים, הייתה הספינה הגדולה בתבל בשעתה.
אברהם נתון

ביוגרפיה

נתון נולד בשם אברהם נתנזון בכפר רני (reni), שנמצא כיום באוקראינה סמוך למפגש הגבולות הדרומי עם מולדובה ורומניה. בתקופה בה גר בכפר הוא היה בגבולות רומניה. בן למשפחה בת עשרה ילדים. בשנים 1930–1933 למד באקדמיה לאמנות בבוקרשט. 
ב-1935 עלה לארץ לישראל בעלייה בלתי לגלית. בארץ עסק בתחילה בעבודות מזדמנות, ובהמשך עבד כמורה לציור בבתי ספר ברמת גן וגבעתיים.
מסוף שנות ה-30 היה חבר באגודת הציירים והפסלים. הציג תערוכות יחיד בשנים 1940 ו-1942 בגלריה לאמנות כ"ץ בתל אביב. בשנת 1948 נמנה עם מייסדי קבוצת אופקים חדשים והיה מאמניה המשפיעים ביותר. אחד מתלמידיו היה יאיר גרבוז שאף ציין אותו בספריו.]
בתחילה, נתון הרבה לצייר את נופי ארץ ישראל בסגנון אבסטרקטי, אותו למד בהשתלמות בציור שעבר בפריז בשנת 1931.
בשנת 1951 חזר לפריז לתקופה קצרה בה האלמנטים הפיגורטיביים בציוריו הפכו לכתמי צבע גאומטריים.
בשנת 1952 הוצגה תערוכה רטרוספקטיבית של יצירתו בבית דיזנגוף, בבצלאל ובמוזיאון חיפה לאמנות.
בשנת 2008 הוצגה תערוכה רסטרוספקטיבית נוספת במוזיאון תל אביב.
נתון הציג בביאנלה של ונציה, יוהנסבורג, בואנוס איירס, סאו פאולו, הודו וטוקיו.
זכה בפרס דיזנגוף (1942) ובפרס מילוא (1959).
בשנת 1959 נפטר נתון ממחלת הסרטן, בן 53 במותו. נקבר בבית העלמין קריית שאול. הותיר אחריו אישה, ריבה, וילדים.
פלובדיב (מחוז)

היסטוריה

האזור יושב בתקופת ממלכת אודריסה, במאה ה-6 לפנה"ס ונכבש על ידי פיליפוס השני מלך מוקדון בשנים 343-342 לפני הספירה. החל מ-42 לפנה"ס ועד 1346 נשלט האזור על ידי האימפריה הרומית המערבית ואחר כך המזרחית, כאשר בתווך נשלט מעת לעת על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. ב-1346 כבש את האזור הסולטאן העות'מאני מוראט הראשון ועד ל-1878 היה החבל, חלק מאיילט ואחר כך ווילאייט רומליה. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכללו שטחי המחוז בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 סופחו שטחי המחוז לנסיכות הבולגרית, אשר בהמשך הפכה למדינת הלאום, בולגריה.

כלכלה

באזור נבנו סכרים רבים המשמשים לחקלאות, השקיה ואגירה והוא שופע מעיינות מרפא. כלכלת המחוז נסמכת על חקלאות שלחין, אשר במסגרתה מגדלים פירות וירקות וכן חיטה ואורז. 
כמו כן, יש באזור ההררי כרמים ובהם מגדלים ענבים לתעשיית יין מקומית.
במקביל התפתחה תעשיית מזון ענפה, המתבססת על הגידולים החקלאיים. בעשור הראשון של המאה ה-21 מיצב עצמו המחוז גם כמחוז תיירותי, בעיקר בתחום תיירות המרפא.
רודולפו וולק

קריירה

וולק נולד בפיומה בשנת 1906 והחל לשחק כדורגל עבור מועדון הכדורגל פיומנה, המועדון של העיר שלו; הוא נודע כחלוץ רב עוצמה.
הוא שיחק במשחק לא רשמי במדי פיורנטינה תחת שם המשפחה המזויף בולטני, זאת מכיוון שהוא שירת בצבא, ולא הורשה לעשות שום פעילות אחרת מלבד זאת.
בשנת 1928 הוא חתם במועדון הכדורגל רומא והפך להיות אחד מהשחקנים החשובים ביותר בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. הוא הפך לכובש הרשמי הראשון באצטדיון קאמפו טסטאצ'יו, ששימש כאצטדיון הראשון בתולדות הקבוצה.
הוא שיחק למעלה מ-150 משחקים וכבש למעלה מ-100 שערים עבור הג'יאלארוסי. הוא כבש את השער הראשון אי פעם בדרבי של רומא, בניצחון 1-0 על היריבה העירונית לאציו בשנת 1929.
בעונת 1930/31, הוא היה מלך השערים של הסרייה א', כשכבש 29 שערים ב-33 משחקים, מה שעזר לרומא לסיים כסגנית אלופת הליגה.
הוא עזב את רומא בשנת 1933, עקב בעיות אישיות עם השחקנים אנריקה גואיטה ואלביו בנצ'רו, ולאחר מכן הוחתם על ידי פיזה.

החיים לאחר הפרישה

לאחר שפרש מכדורגל, הוא עבד בתור איש תחזוקה ברומא, ומת בעוני בשנת 1983 בעיר נמי.
חדוה הרכבי

ביוגרפיה

חדוה הרכבי נולדה וגדלה בדגניה ב', לאם - אלן רוטשילד (גרמניה) ולאב - מישה הרכבי (רוסיה), אחות לאביגיל הרכבי. למדה בבית החינוך המשותף, עמק הירדן. אם לבן. גרה כיום בירושלים.
בשנים 1963–1967 למדה בבית ספר לאמנות בצלאל, ירושלים. את שיריה הראשונים הביאה לפרסום לאה גולדברג בעיתון על המשמר, וכן הכינה להוצאה לאור את ספר שיריה הראשון "כי הוא מלך" (1974).
בשנים 1991 – 1998 יזמה ואצרה סדרת תערוכות שהוקדשה ליצירותיהם של יוצרים פגועי נפש, אוטיסטים והלוקים בתסמונת דאון, מכל רחבי הארץ, מביניהן יזמה ואצרה את "האמן החבוי" – אלבום אמנות המאגד מיצירותיהם של יוצרים פגועי נפש, אוטיסטים - תערוכה שזכתה לייצג את מדינת ישראל במסגרת "שנת בריאות הנפש הבינלאומי". התערוכה התקיימה והוצגה בפלה-דה-נסיון, בניין האומות המאוחדות,ז'נבה.
בשנת 2009 יצא לאור ספר השירים "ציפור שבפנים עומדת בחוץ", המאגד את כל שיריה משנת 1962 ועד שנת 2008, ושכולל שירים חדשים שלא קובצו עדיין לספר. אחדים משיריה של הרכבי הולחנו והוקלטו, ובהם מוכרים בעיקר לחניו של נחום היימן לשירים "סוס מעץ", "את כל פניך" ו"אבל בחלומי", שביצעה נורית גלרון. אחדים משיריה  -  נבחרו למופעי תיאטרון ומחול, שהמוכר והידוע מביניהם מופע של הרקדנית תימי קידר, מוזיאון ישראל – מופע שהוקדש לשירי לאה גולדברג, אהרון אמיר, חדוה הרכבי ומבחר משירי הייקו.
בשנת 2014 יצא לאור ספר השירה ראנא - שזכה בפרס ביאליק לספרות יפה.
בשנת 2018 יצא לאור ספר השירה מיגו - שזכה בפרס קרן י.ל. גולדברג ע"ש רחל גולדברג. הספר נקרא "מיגו", ככינויו של בנה אלישע - קיצור של המילה "אמיגו" בשפה הספרדית שפירושה חבר.
ג'יג'י חדיד

ביוגרפיה

חדיד נולדה וגדלה בלוס אנג'לס שבארצות הברית לאב פלסטיני-אמריקאי ולאם הולנדית-אמריקאית. אביה הוא מוחמד חדיד – יזם נדל"ן שנולד בנובמבר 1948 בנצרת, ישראל למשפחה מוסלמית. אמה היא יולנדה (לבית ואן דן הריק) – דוגמנית עבר שנולדה וגדלה בפפנדרכט שבהולנד למשפחה נוצרית. לחדיד אחות צעירה בשם בלה, אף היא דוגמנית, ואח צעיר בשם אנואר. יש לה גם שתי אחיות-למחצה הגדולות ממנה, מנישואיו הראשונים של אביה, ועוד חמש אחיות חורגות מאביה החורג.
לאחר שהוריה התגרשו, נישאה אמה בשנית למפיק המוזיקלי הקנדי דייוויד פוסטר. ב-2015 הם התגרשו, וב-2016 שינתה יולנדה את שם משפחתה מפוסטר שוב לחדיד. ב-2014, התארס אביה מוחמד לשיבא ספאי, דוגמנית ואשת עסקים ילידת איראן.
בשנת 2013 סיימה את לימודיה בתיכון מליבו, שם הייתה קפטנית נבחרת הכדורעף ורוכבת סוסים תחרותית. לאחר סיום לימודיה בתיכון עברה לגור בניו יורק כדי להתמקד בלימודיה באוניברסיטה ובקריירת הדוגמנות. ב-2013 החלה חדיד ללמוד באוניברסיטת ניו סקול שבניו יורק.

קריירה

קריירת הדוגמנות של חדיד החלה כאשר הייתה בת שנתיים, כאשר גילה אותה פול מרציאנו ממותג ההלבשה "Guess". בשנת 2012 חידשה את עבודתה איתו, וכיכבה בשלושה קמפיינים של "Guess" החל משנת 2012.
בשנים 2012–2016 היא השתתפה לסירוגין בתוכנית המציאות "עקרות הבית האמיתיות של בוורלי הילס", שבה מככבת אמה יולנדה.
בפברואר 2014 השתתפה בשבוע האופנה בניו יורק ודגמנה עבור חברת האופנה "Desiguals". כיכבה על השערים של המגזינים "ווג", "Schön!", ו-"Teen Vogue". אחותה של חדיד, בלה, מדגמנת גם היא ומככבת על שערי מגזינים, ושתי אחיותיה הגדולות עובדות יחדיו בפרויקטים של דוגמנות.
חדיד השתתפה בקליפ "Simplethings" שיצא במאי 2014. ב-15 ביולי 2014 כיכבה לצד השחקן והדוגמן פטריק שוורצנגר בקמפיין סתיו/חורף Eyewear של מעצב האופנה טום פורד.
בין השנים 2014–2016 הצטלמה לגיליון בגדי הים של ספורטס אילוסטרייטד. ב-2015 הצטלמה ללוח השנה של פירלי, והשתתפה בתצוגה השנתית היוקרתית של ויקטוריה'ס סיקרט. כמו כן, השתתפה בקליפ "How Deep Is Your Love" של קלווין האריס, שיצא ביולי 2015. ב-28 בינואר 2016, שוחרר ליוטיוב הקליפ הראשון של זאין מאליק, בן זוגה של חדיד, ובו השתתפו שניהם יחדיו. בשנת 2016 חברה לחברת "ריבוק", בקמפיין אופנה להעצמה נשית. בשנת 2018 חברה חדיד לטומי הילפיגר, במטרה לשווק סדרת תלבושות, העונה לשם: "Gigi x tommy".

חיים אישיים

חדיד הייתה בזוגיות עם הזמר הבריטי-מוסלמי זאין מאליק, שהיה חבר להקת ואן דיירקשן, בין השנים 2015-2018.
מדבר געשי

מדבר געשי הוא אזור מדברי הנעדר צמחייה בשל פעילות געשית. המונח מתייחס בדרך כלל לאזורים נרחבים דוגמת המדבריות במתחם הגעשי פויווה-קורדון קאויה שבהרי האנדים בצ'ילה ורמות האיסלנדיות המכסות את מרבית פנים איסלנד (למשל; באזור הר הגעש הקלה).

היווצרות וסיבות

במדבריות געשיים קיימים משקעים המאפשרים את קיומה של צמחייה, אך הם כמעט נעדרים אותה לגמרי בשל החלחול המהיר של מים אל עומק האדמה וכיסוי חוזר ונִשְׁנֶה של פני הקרקע בטפרה לאחר התפרצויות געשיות.
גורם נוסף להיווצרות מדבר געשי הוא פליטת הגז גופרית דו-חמצנית מהרי געש. דוגמה לכך מהווה מדבר קאו (Kaʻū Desert) – שטח נטול צמחייה לחלוטין השוכן מדרום מערב לקלדרה של הר הגעש הפעיל קילוואה באי הוואי במדינה הוואי שבארצות הברית. אף שבאזור זה יורדים גשמים מרובים (מעל ל-1,000 מ"מ גשם בשנה), הרי שהתגובה הכימית בין הגופרית הדו-חמצנית ללחות באוויר יוצרת טיפות של חומצה גופריתית, הנושרות לקרקע כגשם חומצי שערך ה-pH שלו מגיע לרמה של 3.4 על הקרקע. החומציות הגבוהה של המים מונעת היווצרות צמחייה באזור זה.
הקרקע במדבר געשי מאופיינת בהיעדר עושר מינרלי בשל הבְּלָיָה הכימית הנגרמת על ידי אקלים קר או טפרה פלסית עמידה.

תהליך הפיך

על אף התנאים הקשים, מצב זה הפיך ועשויה להתרחש התחדשות של צמיחה, כפי שקרה במדבר הגעשי בפסגת הר הגעש פוג'י ביפן – שם התחדשה צמיחתו של Reynoutria japonica,‏ עשב רב שנתי האופייני למזרח אסיה ומצוי באופן טבעי ביפן, בסין ובקוריאה.
ג'ון קווילר רווט

ביוגרפיה

רווט שאף לעשות מעבר לצבירת כסף ובמלחמת העולם הראשונה היה תורם חשוב למטרות צדקה. כחברו ללימודים של סר ארנסט שקלטון בדאלוויץ' קולג', היה רווט המממן היחיד (בסך 70,000 ליש"ט) של המשלחת האחרונה לאנטארקטיקה של שקלטון, משלחת שקלטון-רווט בשנים 1922-1921, שבמהלכה פקד אותו התקף לב, שהביא למותו.
אחרי מות שקלטון, היה לרווט תפקיד חשוב ברכישת הסירה "ג'יימס קיירד", שבה עשו בשנת 1916 שקלטון ועוד חמישה מאנשי צוותו את מסע
ההצלה המהולל מאי הפיל אל ג'ורג'יה הדרומית, ותרם אותה לדאלוויץ' קולג'. רווט היה שותף לייסוד מכון רווט למחקר, מעבדה לחקר תזונת בעלי חיים, כיום חלק מאוניברסיטת אברדין. 
ב-1 באוקטובר 1924, בהניחו שעסקיו מתדרדרים והולכים, שם רווט קץ לחייו. 
הר על האי גוף, אי וולקני נידח בקבוצת טריסטן דה קונה בדרום האוקיינוס האטלנטי, קרוי על שם רווט. אחרי מות שקלטון בג'ורג'יה הדרומית, ביקרה המשלחת באי גוף באונייה הזעירה (בת 125 טון) "קווסט", וקבוצות מאנשיה ירדו אל החוף במשך ימים אחדים מ-28 במאי 1922. כאשר טיפסו אנשי המשלחת אל הר רווט (בעל ארבע פסגות) וקראו לו בשמו, סברו שזו הנקודה הגבוהה ביותר על האי, בגובה 836 מטרים. ואולם, יותר משלושים שנה לאחר מכן נמצא ש"פסגת אדינבורו", בגובה 910 מטרים, היא הגבוהה ביותר באי, לפי מדידות צוות הסקר המדעי של האי גוף.
יוז'ף אנטל

יוז'ף אנטל הבן (בהונגרית: Antall József‏; 8 באפריל 1932 - 12 בדצמבר 1993) היה היסטוריון ופוליטיקאי הונגרי, ראש הממשלה הראשון שנבחר בבחירות דמוקרטיות בהונגריה לאחר נפילת הקומוניזם ושינוי שיטת הממשל במדינה לדמוקרטיה פרלמנטרית. מנהיג מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF)  בשנים 1989–1993.

ביוגרפיה

אנטל נולד בבודפשט. אביו, יוז'ף אנטל, היה פוליטיקאי וחסיד אומות העולם, שמונה לאחר מלחמת העולם השנייה לתפקידי שר השיקום ויושב ראש הצלב האדום ההונגרי, והיה ממייסדי מפלגת הירקנים והחקלאים העצמאיים  בהונגריה.

בראשות ממשלת הונגריה

אנטל ניצח בבחירות פנימיות לראשות מפלגת הימין-מרכז הפורום הדמוקרטי ההונגרי (MDF) , שנערכו ב-21 באוקטובר 1989. בכך הפך למועמד המפלגה לראשות הממשלה. המפלגה זכתה לניצחון גורף עם 164 מושבים בפרלמנט ההונגרי. ב-23 במאי הציג את ממשלתו ובכך היה לראש הממשלה הראשון מאז 1948 שלא היה קומוניסט.
הוא ליווה את מעברה של הונגריה לכלכלת שוק והרפורמות שנלוו למעבר זה. המעבר חשף את מצבה הכלכלי הרעוע של המדינה, האבטלה קפצה מ-0% ל-14% וקצב האינפלציה השנתי עמד על 23-35%. רמת החיים של רבים מהתושבים הייתה נמוכה מאד, והפערים החברתיים גדלו. השחיתות פשתה והפכה נרחבת וגלויה יותר מבעבר, שיעור הפשיעה גדל במיוחד בערים הגדולות ורמת הביטחון האישי התדרדרה.
בקיץ 1990 תמכו אנטל ומפלגתו בהכנסת תכנים של חינוך דתי קתולי לתוכנית הלימודים הלאומית, הרעיון הוביל לסכסוך בתוך הקואליציה שלו מאחר שיותר מרבע מכלל האוכלוסייה ההונגרית אינם קתולים. הרכב הממשלה שלו ידע זעזועים לאורך הקדנציה.
אנטל אובחן כחולה בלימפומת הודג'קין בקיץ 1990, בתקופה האחרונה לכהונתו הוחלף אנטל בממלא מקומו, שר הפנים פיטר בורוש . הוא נפטר ממחלתו ב-12 בדצמבר 1993.
כוח באמצעות שמחה

כוח באמצעות שמחה (בגרמנית Kraft durch Freude, ובראשי תיבות KdF, קָה-דֶה-אֶף) היה גוף ממשלתי גדול לתרבות הפנאי בגרמניה הנאצית, חלק מחזית הפועלים הגרמנית (Deutsche Arbeiterfront), ארגון העובדים הלאומי באותה תקופה.

פעילויות

החל משנת 1933 דאג הקָה-דֶה-אֶף לספק פעילויות פנאי במחירים נמוכים, כמו קונצרטים, טיולים וחופשות בבתי הבראה. אוניות נוסעים גדולות, כמו למשל האונייה וילהלם גוסטלוף, נבנו במיוחד עבור הארגון למטרת שיט תענוגות. 
המטרה העיקרית של הארגון הייתה לצמצם את פער המעמדות בכך שפעילויות פנאי "בורגניות" יהפכו לזמינות עבור ההמונים. עד מהרה התפשט הארגון (בין השאר בהשפעת ארגון איטלקי-פאשיסטי מקביל, Dopolavoro, כלומר "אחרי העבודה"), שלח שלוחות גם למקומות עבודה - והפך לאחד הגופים הגדולים ברייך כולו. על פי הנתונים הרשמיים, 2.3 מיליון איש יצאו לחופשת קָה-דֶה-אֶף בשנת 1934. ב-1938 המספר היה 10.3 מיליון. ב-1939 היו בארגון 7,000 עובדים שכירים ועוד 135,000 מתנדבים, שחולקו ליחידות שעסקו בתחומים כמו ספורט, חינוך ותיירות; תאים של הארגון היו בכל מפעל וסדנה שבהם יותר מעשרים פועלים. על פי כמה הערכות, בשנת 1939 כבר השתתפו 25 מיליון איש.

מכונית "כוח באמצעות שמחה"

הקה-דה-אף החל גם בייצור מכונית זולה, קה-דה-אף-וָאגֶן, שמאוחר יותר נקראה בשם פולקסווגן (בגרמנית: "מכונית העם"). לשם ייצור המכונית נבנתה עיר חדשה כדי לשכן בה את הפועלים, קה-דה-אף-שטאדט (כיום וולפסבורג). חלק מהעבודה בוצע בארבייטסדורף על ידי עובדי כפייה יהודים. הארגון הקים תוכנית חיסכון מיוחדת כדי לאפשר לפועלים פשוטים ליהנות ממכונית. על כל פנים, בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה רוב התוכניות הללו לא יצאו לפועל, והמפעל (כמו שאר הקה-דה-אף) התמקד בתמיכה במאמץ המלחמתי. הכוונה המקורית הייתה שאזרחים גרמנים יקנו את המכונית באמצעות תוכנית חיסכון, ואכן כ-336,000 אנשים הצטרפו לתוכנית. אחרי המלחמה כיבדה פולקסוואגן את ההסכמים.
אני יורקת על קברך

תקציר העלילה

ג'ניפר היל, כתבת סיפורים קצרים ממנהטן שוכרת בקתה מבודדת באזור עיירות ליד קונטיקט כדי לכתוב את ספרה הראשון. ג'ניפר מתיידדת עם תושב מקומי בשם מת'יו - חנווני צעיר הלוקה בשכלו. למת'יו יש שלושה חברים: סטנלי, אנדי וג'וני, להם הוא מספר כי חזה בשדיה של ג'ניפר.
הארבעה אורבים לג'ניפר בנהר ומתכננים לחטוף אותה כדי שמת'יו יוכל לאבד את בתוליו. ג'ניפר נמלטת ליער הסמוך, אך הארבעה דולקים אחריה ומשיגים אותה. מת'יו מסרב לשכב איתה ולכן שלושת חבריו אונסים אותה בזה אחר זה. לאחר ששחררו אותה, הם מחליטים לתפוס אותה בשנית ולוכדים אותה בבקתה. לבסוף מת'יו נכנע ללחץ חבריו ואונס אותה אף הוא. הארבעה ממשיכים בעינויים מיניים, קורעים את כתב היד שלה וג'ניפר מתעלפת. הגברים עוזבים את הבקתה וג'וני מבין כי עליהם להשתיק אותה כדי שלא תעיד על פשעיהם. הוא מורה למת'יו לדקור אותה, אך הלה לא מסוגל לכך ורק טובל את הסכין בדם שניגר מלחיה כראיה לכך שרצח אותה.
לאחר כמה ימים, ג'ניפר חוזרת לעשתונותיה, מדביקה את כתב היד שלה בחזרה והולכת לכנסייה כדי לבקש מחילה על חטאיה העתידיים. ג'ניפר מפתה את מת'יו לשכב עימה. בלהט המשגל מת'יו עוצם את עיניו ואינו שם לב כי ג'ניפר השחילה לולאת חנק על צווארו והיא תולה אותו.
לאחר מכן, ג'ניפר מצליחה לפתות את ג'וני להיכנס למכוניתה ומכריחה אותו להתפשט באיומי אקדח. ג'וני טוען כי האונס היה באשמתה. הוא אומר כי היא דירבנה את הגברים למעשה בכך שלבשה בגדים חושפניים ואף התערטלה על שפת האגם. ג'ניפר משכנעת אותו כי היא מאמינה לו ולוקחת אותו אל הבקתה כדי לחלוק אמבטיה. היא מאוננת לג'וני וזה מזכיר כלאחר יד שמת'יו נעדר. היא שולפת סכין וכורתת את איבר מינו לפני שהוא מגיע לאורגזמה. ג'וני פצוע פצעי מוות, וג'ניפר נועלת את האמבטיה ומקשיבה למוזיקה קלאסית בעוד ג'וני גוסס וצורח עד שמת מאובדן דם. ג'ניפר זורקת את גופתו למרתף ושורפת את בגדיו.
אנדי וסטנלי למדים כי מת'יו וג'וני נעדרים והם שטים אל הבקתה של ג'ניפר. אנדי לוקח איתו גרזן. ג'ניפר מטפסת אל הסיפון ודוחפת את סטנלי למים ומצליחה להימלט עם הגרזן. אנדי קופץ להציל את סטנלי אך ג'ניפר נועצת את הגרזן בגבו. סטנלי מנסה לטפס אל הסירה הדוממת דרך המנוע שלה ומתחנן לג'ניפר שלא תהרוג אותו, אך ג'ניפר מפעילה את המנוע שפותח את מעיו.

תפוצת הסרט

בתחילה נקרא הסרט "יומה של האשה". זרחי לא הצליח למצוא אולפן שיפיץ את סרטו וגם החברות הקטנות לא היו מוכנות להקרין, להפיץ ולהדפיס על קלטות וידאו תועבה עזה על אונס, התעללות מינית, רציחות וכריתת איברים. לבסוף מכר זרחי את הזכויות על הסרט לג’רי גרוס, ששינה את שמו והקרין אותו בשיקגו.

רימייק

זרחי רכש שוב את הזכויות לסרט וב-2010 צולם רימייק לסרט בשם "אני יורקת על קברך", ב-2013 יצא סרט ההמשך "אני יורקת על קברך 2" וב-2015 הסרט "אני יורקת על קברך 3".

ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. המבקר רוג'ר איברט כינה את הסרט "הסרט הגרוע ביותר בכל הזמנים" וגרם לכך שמכירות הווידאו של הסרט הרקיעו שחקים.
צב ארוך-צוואר מזרחי

מאפיינים

אורכו של צב זה 20–25 ס"מ. הצב בעל צוואר ארוך ודמוי נחש בצבע ירוק כהה. השריון שטוח עם לוחיות ירוקות וכתומות. הרגליים קטנות ומותאמות לחיים במים. הצב בעל בלוטה בשריונו איתה הוא יכול להפריש מושק ריחני בעת מתקפת טורף.
הצב חי במי צפון-מזרח אוסטרליה בנהרות שונים, בעיקר בקווינסלנד. הוא מצוי במים פתוחים ועומדים, נהרות איטיים, בריכות וביצות. הצב מצוי רוב זמנו במים. הוא ניזון ממזון חי הכולל חרקים, סרטנים, תולעים, רכיכות, ראשנים, דגים קטנים ודוחיים קטנים. הוא תופס את הטרף עם צווארו המוארך.
ברסלב (עיר)

היסטוריה

האזכור הכתוב הראשון של ברסלב מתוארך לשנת 1362. העיר זכתה לזכויות מגדבורג ב-1564.
ברסלב השתייכה לדוכסות הגדולה של ליטא עד להסכם איחוד לובליה עם ברסלב שבילרוסן בשנת 1569, אז הפכה למרכז וויוודת ברסלב באיחוד הפולני-ליטאי, והיוותה מוצב הגנה חשוב. בעת מרד חמלניצקי בשנת 1648, הפכה ברסלב לעיר במשטר הקוזאקי, חלק מן המדינה האוקראינית אשר מאוחר יותר נבלעה על ידי נסיכות מוסקבה. בחוזה אנדרוסוב בשנת 1667, החזירה מוסקבה את העיר לפולין. לאחר החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793 הפכה העיר לחלק מן האימפריה הרוסית (שמה החדש של מוסקבה החל מ-1708), יחד עם יתר הגדה הימנית של אוקראינה (השטח שממזרח לנהר דנייפר). תחת השלטון הרוסי הייתה ברסלב מרכז מחוז בגוברניית פודוליה. מאחר שלא הייתה לעיר גישה למסילת ברזל, פחתו חשיבותה ואוכלוסייתה בהדרגה.
העיר ברסלב ידועה בתולדות היהדות כמקום שבו חי ולימד רבי נחמן מברסלב. רבים מבלבלים בין העיר הזאת באוקראינה עם ברסלב שבבלארוס.
בראשית המאה העשרים חיו בעיר כ-6,000 יהודים – יותר ממחצית אוכלוסייתה. בפוגרומים של כנופיות אוקראינים בין מאי 1919 לאפריל 1921 נרצחו בה יותר מ-450 יהודים. בעקבות הפרעות עזבו יהודים רבים את ברסלב ומספרם ירד לרבע ממספרם קודם לכן. 
הגרמנים כבשו את ברסלב ב-22 ביולי 1941. העיירה נכללה בתחום טרנסניסטריה.
בספטמבר 1941 הוקם בעיר גטו. בינואר 1942 הועברו רוב היהודים למחנה הריכוז פצ'רה (Pechera). באוגוסט 1942 הוקמו בברסלב שני מחנות עבודה גרמניים. מפעם לפעם נעשו במחנות סלקציות, אך בסוף 1943 עדיין נותרו בהם עובדים יהודים. 
לאחר השחרור חיו בברסלב כ-200 יהודים מקומיים וכ-30 יהודים מרומניה.