ג'רלד לנקסטר הרדינג

קורות חייו ופועלו

לנקסטר הרדינג לא זכה לחינוך פורמלי מיוחס, ובגיל נעורים עבד למחייתו. הרדינג השתלם בלימודי ערב בקולג' האוניברסיטאי של לונדון (UCL) והיה תלמידהּ של הארכאולוגית והאגיפטולוגית מרגרט מורי. מורי הבחינה ביכולותיו ועודדה אותו לפנות לפלינדרס פיטרי, שעמד בראש בית הספר הבריטי לארכאולוגיה במצרים בו הוצעה לארכאולוגים תוכנית התמחות. ב-1926 הגיע הרדינג לארץ ישראל והסתפח למשלחת החפירות של פיטרי בתל ג'מה. לצידו עבדו ג'יימס לסלי סטרקי ואולגה טפנל, שדבק בהם הכינוי "הגוּרים של פיטרי" (Petrie's pups). הרדינג המשיך לעבוד במחיצת פיטרי בתל אל-פארעה (תל שרוחן) ובתל אל-עג'ול עד שנת 1931. ב-1932 הצטרף, יחד עם אולגה טפנל, למשלחת בראשות סטרקי שחפרה בתל א-דֻוֵיר (תל לכיש).
ב-1936 מונה הרדינג מטעם ממשלת המנדט הבריטית, בהמלצתו החמה של פיטרי, לאוצֵר הראשי של עתיקות ירדן המנדטורית, תואר שהוחלף לימים במנַהל העתיקות של ממלכת ירדן. משלחתו של סטרקי המשיכה בעבודתה בלכיש, אך בינואר 1938 נרצח סטרקי (בדרכו לחנוכת מוזיאון רוקפלר בירושלים). אולגה טפנל החליטה לסיים את החפירות בלכיש וחזרה ללונדון, והרדינג המשיך בעבודתו בירדן. שניהם חברו בהמשך דרכם לעיבוד הממצאים ולפרסום דו"ח החפירות. הרדינג היה שותף לפרסום מ-1938 של מכתבי לכיש.
הרדינג עורר לחיים את מחלקת העתיקות הירדנית. בסיוע עוזרו, הארכאולוג הבדואי חסן עוואד, סקר, צילם וקיטלג את אתרי העתיקות וממצאי החפירות בירדן, וביוזמתו הופקה שורת מפות של האתרים הארכאולוגיים בירדן. בצד כל אלה ניהל הרדינג חפירות בראשותו. הרדינג פעל להקמת המוזיאון לארכאולוגיה של ירדן שנפתח במצודה של עמאן ב-1951. מ-1948 ועד 1956 פיקח הרדינג במסגרת תפקידו גם על מוזיאון רוקפלר בירושלים. ב-1951 ייסד הרדינג את שנתון מחלקת העתיקות של ירדן (The Annual of the Department of Antiquities of Jordan‏ – ADAJ).
בעקבות תגלית מגילות מדבר יהודה, ארגן הרדינג את משלחות הסקר והחפירות באזור קומראן (שהיה עד 1967 בשטחה של ממלכת ירדן), בראשות האב הדומיניקני רולאן דה ווֹ מבית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה בירושלים ובהשתתפות בית הספר האמריקאי לחקר המזרח. בתקופתו של הרדינג החלה עבודת פענוח קטעי המגילות במוזיאון רוקפלר בירושלים על ידי הצוות הראשון של החוקרים, בהם ז'וזף מיליק, פרנק מור קרוס  וג'ון סטרגנל .
במסגרת מהלכי ההתנתקות של ירדן מן התלות בבריטניה פוטר הרדינג ממשרתו ב-1956, כפקידים בריטים אחרים בממשלת ירדן (החל במפקד הלגיון הירדני, גלאב פחה). הרדינג עבר ללבנון, שם התגורר בשני העשורים הבאים. ב-1959 פרסם את ספרו "עתיקות ירדן", שבו סקר את האתרים הארכאולוגיים השונים של הממלכה, ובכללם קומראן ופטרה. באותה שנה התבקש על ידי ממשלת בריטניה לבצע סקר ארכאולוגי מקיף בשטחי החסות שלה בעדן וסביבתה, ואת תוצאות הסקר פרסם בספרו מ-1964, "הארכאולוגיה בפרוטקטורט של עדן". כחלק ממטלות הסקר שקד על הרישום והצילום של פריטי העתיקות הקדם-אסלאמיות מדרום ערב שבאוסף מוּנצֶ'רג'י (Muncherjee), ובכך יצר הרדינג בסיס מסודר למוזיאון הלאומי של תימן בעדן.
מתחילת עבודותיו באזורנו למד הרדינג את השפה הערבית, ובהמשך דרכו התמקד בחקר הכתובות הקדומות הקדם-אסלאמיות (שנמצאו באלפיהן בירדן וכן בדרום סוריה ובצפון ערב). הרדינג נודע בהתמחותו בכתובות צַפֿאיות (ער') ות'מודיות (ער'). ב-1971 ראו אור מפתח (אינדקס) וקונקורדנציה שיצר הרדינג לכתובות הללו.
ב-1975, בפרוץ מלחמת האזרחים בלבנון, חזר הרדינג לירדן ושימש שם יועץ הממשלה לענייני עתיקות.
הרדינג נפטר ב-1979 בלונדון במהלך טיפול רפואי. אפרו נטמן בבית עלמין המשקיף על עתיקות ג'רש, שבה התגורר בשהותו בירדן.
ב-1951 הוענק להרדינג עיטור הכוכב הירדני (وسام الكوكب الأردني)  - דרגת קצין. ב-1957 כובד בדרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE).
הרדינג היה חובב צילום והותיר תצלומים וסרטונים האצורים במכון לארכאולוגיה של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון (UCL). חלקם זמינים לצפייה במרשתת במסגרת מיזם Filming Antiquity.

שולי דברים

הרדינג שימש השראה לדמותו של האב לנקסטר מֶרין בספר "מגרש השדים" ובסרט שנעשה בעקבותיו. מחבר הספר, ויליאם פיטר בְּלאטי , הִתראה עם הרדינג בביירות והתרשם מעיסוקו ומחזוּתו שתאמו את הדמות שברא בדמיונו. משום כך העניק לאב מֶרין הבדיוני את השם הפרטי לנקסטר, ככתיבו (Lankester) בשמו של הרדינג, ואת מקצועו – ארכאולוג. גם השחקן מקס פון סידוב, שנבחר לגלם את האב מֶרין בסרט מגרש השדים, מזכיר במראהו את הרדינג.