יניב גרין

ראשית הקריירה

נולד לאב יליד רומניה ולאם ילידת פולין. למד בצעירותו בבית הספר התיכון המקומי בעיר הרצליה. הוא החל את קריירת הכדורסל שלו בקבוצת הנוער של מועדון הכדורסל בני הרצליה, בה החל לשחק בשנת 1994. הוא שיחק במשך חמש שנים בקבוצת הנוער של המועדון, ושיתוף הפעולה שלו יחד עם שני כדורסלנים בולטים אחרים לעתיד, טל בורשטיין ואורי יצחקי, הביא לכך שהקבוצה הייתה אחת מהחזקות ביותר מבין קבוצות הנוער בישראל. בקיץ 1998 שיחק גרין במדי נבחרת הנוער של ישראל באליפות אירופה לנוער, והיה מהשחקנים הבולטים של נבחרתו. בעונת 1998/1999 הוא זכה עם בני הרצליה באליפות ליגת הנוער הישראלית, ובמקביל החל לשחק בקבוצה הבוגרת של בני הרצליה וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול הפועל גליל עליון.
בעונת 1999/2000 ביסס גרין את מעמדו כשחקן חשוב בקבוצה הבוגרת של בני הרצליה בליגת העל. בעונה זו הוא קלע 10.9 נקודות והוריד 5.8 ריבאונדים ב-30.6 דקות בממוצע למשחק, והיה שותף להצלחתה של קבוצתו שהעפילה למשחקי הפלייאוף של הליגה. בקיץ שלאחר עונה פרץ גרין לתודעה הישראלית והעולמית, כאשר זכה עם נבחרת העתודה של ישראל במדליית כסף באליפות אירופה עד גיל 20.
בעונת 2000/2001 עזב גרין את קבוצת נעוריו בני הרצליה, ועבר למכבי עירוני רעננה, קבוצה אחרת ששיחקה בליגת העל. במדי רעננה הוא שיחק לראשונה בקריירה שלו בטורניר אירופי למועדונים, כאשר השתתף עמה בסופרוליג - גביע אירופה לקבוצות. הוא הפגין יכולת טובה במסגרת המפעל כאשר קלע 6.6 נקודות והוריד 5 ריבאונדים למשחק, אך הודח עם רעננה כבר בסיבוב הראשון עם מאזן של ארבעה ניצחונות ו-14 הפסדים. בליגה השיג גרין ממוצעים דומים לאלה שהשיג באירופה וסיים עם קבוצתו במקום החמישי, אחד מתחת לזה המוביל לפלייאוף. שהותו של גרין ברעננה גרמה לשערוריה מאוחר יותר, כאשר התברר שהנהלת הקבוצה פתחה חברות-קש על מנת לשלם לגרין ואורי יצחקי, שהיו עדיין חיילים, שכר גבוה מזה שאיגוד הכדורסל בישראל מתיר לתת לחיילים. בעקבות פרשה זו התפטר יו"ר המועדון, זוהר הלפרין,
גרין חזר לבני הרצליה בעונת 2001/2002, ושוב היה מהשחקנים המובילים של הקבוצה עם 10.7 נקודות ו-6.9 ריבאונדים בממוצע למשחק במסגרת הליגה. אף על פי כן, הוא לא הצליח למנוע את ירידתה של קבוצתו לליגה הלאומית, ועזב אותה לאחר עונה זו לטובת הפועל תל אביב, תוך שהוא מוותר על מעבר לליגת המכללות האמריקאית. הוא היה לאחד מהשחקנים החשובים ביותר בהפועל תל אביב בשתי עונות בהן שיחק בקבוצה. בעונתו השנייה - עונת 2003/2004, הוא אף העפיל עם קבוצתו עד לפיינל פור של טורניר היורופליג, תוך שהוא משיג ממוצעים 11.2 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק. בנוסף, בעונה זו הוא קלע 10.1 נקודות והוריד 4.4 ריבאונדים למשחק במסגרת הליגה, וסייע להפועל תל אביב להעפיל עד לגמר הפלייאוף, שם היא הפסידה ליריבה העירונית מכבי תל אביב.

מכבי תל אביב

בקיץ 2004 הוזמן גרין לשחק עם דטרויט פיסטונס בליגת הקיץ של ה-NBA. הוא הרשים במשחקי ליגת הקיץ את ראשי דטרויט והוזמן על ידה למחנה קדם-העונה, לאחר שקיבל הצעות הצטרפות גם ממספר קבוצות נוספות בליגת ה-NBA.‏ אף על פי כן, הוא לא הצליח להשיג חוזה בדטרויט פיסטונס, והחליט לעבור למכבי תל אביב.
בעונתו הראשונה במכבי תל אביב, 2004/2005, הגיע גרין להישגו הגדול בקריירה כאשר זכה עם הקבוצה ביורוליג לאחר ניצחון בגמר על טאו ויטוריה, וכן זכה לראשונה בקריירה שלו באליפות ליגת העל הישראלית לאחר ניצחונה של קבוצתו בגמר הפלייאוף על הפועל תל אביב, קבוצתו הקודמת, ובגביע המדינה. הוא קלע 8.9 נקודות והוריד 4.5 ריבאונדים ב-17.6 דקות בממוצע למשחק בליגה. אף על פי כן, ביורוליג קיבל גרין מהמאמן פיני גרשון דקות משחק מועטות ביחס לאלה שקיבל בקבוצותיו הקודמות, מאחר שהסנטר הבכיר של הקבוצה היה ניקולה וויצ'יץ' הקרואטי. ממוצעיו ביורוליג בעונה זו עמדו על 3.7 נקודות ו-2 ריבאונדים ב-9.5 דקות למשחק.
גם בעונה הבאה, 2005/2006 המשיך גרין לשמש בעיקר כשחקן מחליף. הוא זכה מכבי תל אביב בדאבל שני ברציפות של אליפות ליגת העל וגביע המדינה, אך הפסיד עמה בגמר היורוליג לצסק"א מוסקבה. במהלך שנת 2006 הפך גרין לאחד מ-20 הקולעים המובילים של נבחרת ישראל בכל הזמנים.
בעונת 2006/2007 מיעט גרין לקבל דקות משחק ביורוליג וממוצעיו במסגרת זו עמדו על 3 נקודות ו-2 ריבאונדים ב-8.2 דקות בלבד למשחק, אך בליגה הישראלית היה חשוב בהרבה עבור קבוצתו, כאשר קלע 7.1 נקודות והוריד 3.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונה זו הוא זכה עם מכבי תל אביב באליפות שלישית ברציפות, והעפיל עמה לחצי גמר גביע המדינה ולרבע גמר היורוליג. משחק השיא שלו בעונה זו היה בחודש מאי מול הפועל גליל עליון, שבו הוא קלע 21 נקודות. באליפות אירופה באותה שנה הצטיין גרין במדי נבחרת ישראל.
במהלך הקיץ של 2007 היה גרין מבוקש על ידי קבוצות רבות מישראל ומרחבי אירופה. הוא החליט בסופו של דבר לעבור לצסק"א סמארה מליגת העל הרוסית, על מנת לקבל דקות משחק רבות יותר מאלה שקיבל במכבי. בעונת 2007/2008 היה גרין מהשחקנים המובילים של סמארה, העפיל עמה לרבע גמר היורוקאפ של פיב"א וסיים עמה במקום התשיעי בליגה הרוסית, מקום אחד מתחת למקום השמיני המוביל לפלייאוף. הוא השיג ממוצעים של 8.9 נקודות ו-6.1 ריבאונדים בליגה ושל 11.6 נקודות ו-8.4 ריבאונדים ביורוקאפ, ובנוסף הגיע להישג אישי באותה עונה, כאשר נבחר להשתתף ב"משחק האולסטאר" של היורוקאפ. גרין העיד כי רמת המשחק ברוסיה טובה מזו שבישראל, ושהיא שיפרה אותו מבחינה מקצועית.
בעונת 2008/2009 החליט גרין לחזור לישראל וחתם על חוזה לשלוש שנים במכבי תל אביב, לאחר שמאמן הקבוצה החדש אפי בירנבוים הבטיח לו דקות משחק רבות יותר. בעונה זו זכה גרין עם מכבי תל אביב באליפות ישראל הרביעית בקריירה שלו לאחר ניצחון בגמר הפיינל פור על מכבי חיפה, והודח עמה בשלב ה"טופ 16" של היורוליג. הוא השיג ממוצעים של 5.2 נקודות ו-4.4 ריבאונדים בליגה ו-4.8 נקודות ו-3.2 ריבאונדים במסגרת היורוליג. בסוף עונת 2010/2011 שוחרר גרין ממכבי תל אביב.

טראמו

ב-17 באוגוסט 2011 לאחר שלוש עונות רצופות במכבי תל אביב, חתם יניב גרין בקבוצה האיטלקית טראמו. אחרי פתיחת עונה צולעת במיוחד, רשם גרין את משחק השיא שלו ב-28 בינואר, כאשר קלע 16 נקודות והוריד 5 ריב' ב-16 דקות משחק בודדות מול בנטון טרוויזו. ב-4 במרץ 2012 שוחרר גרין מהקבוצה, בשל בעיות כלכליות אליה נקלעה. השחקן לא נקלט היטב במועדון מלכתחילה - הוא שיחק 12 דקות בממוצע למשחק, קלע 4.1 נק', והוסיף 2.3 כדורים חוזרים.

החזרה לישראל

באוקטובר 2012 חתם בהפועל גלבוע גליל מליגת העל בכדורסל לעונה אחת לאחר שלא הצליח למצוא קבוצה באירופה.
בקיץ 2013 חתם גרין לעונה בהפועל ירושלים.
במהלך עונת 2014/15 נפצע קשה בברך וגמר את העונה. בתום העונה החליטה י-ם לשחררו.
ב 14 באוגוסט 2016 הודיע על פרישתו מכדורסל.

נבחרת לאומית

בצעירותו שיחק גרין במדי נבחרת הנוער של ישראל. הוא היה מהשחקנים הבולטים בנבחרת באליפות אירופה לנוער ב-1998, וסיים עמה במקום השישי בטורניר תוך שהוא קולע 11.2 נקודות בממוצע למשחק. בשנת 2000 היה חבר גרין בסגל המצליח ביותר של נבחרת העתודה של ישראל, וזכה עמה במדליית הכסף באליפות אירופה עד גיל 20, לאחר ניצחון בחצי הגמר על נבחרתה של ספרד והפסד בגמר לנבחרתה של סלובניה. הוא השיג בטורניר ממוצעים של 12.8 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. ב-2001 השתתף גרין באליפות העולם לנבחרות עתודה, והיה שחקן בכיר גם בטורניר זה.
באותה שנה זומן גרין לראשונה לסגל הנבחרת הלאומית של ישראל, והשתתף עמה באליפות אירופה בכדורסל, בהיותו בן 21. הוא היה שותף למקום התשיעי בטורניר אותו חלקה הנבחרת יחד עם מספר נבחרות נוספות. כבר בגילו הצעיר הוא היה שחקן חשוב בנבחרת הבוגרת, והשיג בטורניר ממוצעים של 5.5 נקודות ו-7 ריבאונדים במהלך ארבעה משחקים.
גרין שיחק עם נבחרת ישראל גם באליפות אירופה 2003. במהלך משחקי ההכנה שלפני הטורניר ובטורניר עצמו, הוא הפך לאחד מהשחקנים המובילים בנבחרת. הוא הגיע עם הנבחרת להישג גדול מבחינה קבוצתית - העפלה לרבע הגמר וסיום במקום השביעי באליפות, תוך שהוא קולע 10.9 נקודות ומוריד 4.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. במהלך הטורניר הוא הפגין יציבות גבוהה מהרגיל בזריקות מהשדה והוביל את הטורניר עם קליעה של 69.8%. גם באליפות אירופה 2005 סיים גרין במקום הראשון בקליעות מהשדה, והעמיד ממוצעים של 11 נקודות ו-5.5 ריבאונדים.
לאליפות אירופה 2007, בדומה לאליפות שקדמה לה, הצליח גרין להעפיל עם ישראל רק לאחר זכייה ב"טורניר ההזדמנות האחרונה". באליפות אירופה עצמה הוא הפגין יכולת גבוהה מאוד והיה מהשחקנים הבולטים בנבחרת ישראל ובטורניר בכלל. הוא זכה בתואר מלך הריבאונדים של הטורניר עם 9.3 ריבאונדים בנוסף ל-11.8 נקודות בממוצע למשחק, וסיים עם נבחרתו פעם נוספת במקום התשיעי בשיתוף עם מספר נבחרות נוספות. זכייתו של גרין בתואר מלך הריבאונדים הייתה מפתיעה במיוחד בשל העובדה שהוא הקדים בדירוג מספר שחקני NBA בכירים, כדוגמת פאו גאסול, דירק נוביצקי ואנדריי קירילנקו, ויכולתו הגבוהה באליפות אירופה גררה מחמאות כלפיו ברחבי העולם.
מאז שנת 2007, מדורג גרין בין עשרת הקולעים המובילים של נבחרת ישראל בכל הזמנים. הוא בעל מספר ההופעות הגדול ביותר בנבחרת עם 193 הופעות ו-1,400 נקודות במדי הנבחרת.