google/wiki40b huggingface dataset:
רינה בר-טל

ביוגרפיה

רינה בר-טל נולדה לרוזה ואהרון סובול. אִמָהּ הייתה עקרת בית, ואביה, שהיה מהנדס חשמל, עבד בחברת החשמל לישראל אולם סירב להיות חבר מפא"י ולהצטרף להסתדרות העובדים ועל כן, פוטר, וב-1961 המשפחה היגרה לארצות הברית.
בר-טל היא בוגרת אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בפסיכולוגיה וספרות אנגלית, ובעלת תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת קלארק בווסטר.
ב-1969 נישאה לגדעון בר-טל, ויחד חזרו לישראל ב-1976.

פעילות פוליטית

ב-1985 התמודדה בר-טל לראשונה למועצת העיר ברעננה ברשימה עצמאית - "רעננה שלי" והייתה לאישה הראשונה שנבחרה למועצת העיר. לאחר קדנציה אחת, ב-1989, התמודדה בר-טל בבחירות על ראשות העיר מול זאב בילסקי מטעם מפלגת הליכוד ומול חיים בן-חיים ממפלגת העבודה. בר-טל העדיפה להתמודד מטעם מפלגת העבודה, אך המפלגה לא אפשרה זאת.] בסיבוב השני של הבחירות זכה בילסקי בתפקיד ראש העיר, ובר-טל שתמכה בו קיבלה את תפקיד סגן ראש העיר בשכר. ב-1993 זכתה מפלגתה "רעננה שלי" במקום השני בבחירות ובר-טל המשיכה בתפקידה כסגנית ראש העיר. בבחירות המקומיות ב-1998 שבה בר-טל והתמודדה לראשות העיר, הפעם מטעם מפלגת העבודה, מול בילסקי והפסידה, וכהונתה כסגנית ראש העיר תמה. במהלך השנים בעיריית רעננה, פעלה בר-טל לקידום תחומי התרבות, ספורט והנוער בעיר. ב-1991 הקימה את מועצת הנשים העירונית. בר-טל שימשה השראה לנשים שהתמודדו בבחירות מקומיות. ב-2012 קיבלה את אות יקירת העיר רעננה.

פעילות חברתית

רינה בר-טל החלה את פעילותה החברתית ב-1983 כיושבת ראש נעמת רעננה. ב-1995 הצטרפה לשדולת הנשים בישראל והקימה את הפורום המוניצפלי בשדולה לקידום ותמיכה בנשים שהתמודדו בבחירות מקומיות בישראל. במסגרת הפורום נערכו כנסים למתמודדות, ניתן ליווי וייעוץ אישי] ונערכו מפגשים קבועים לנבחרות ציבור.
בשנת 2000 נבחרה בר-טל ליושבת ראש שדולת הנשים וכיהנה בתפקיד עד שנת 2012. במהלך כהונתה כיושבת ראש השדולה, הארגון הרחיב את פעילותו להפעלת תוכניות ארציות לנערות (נמ"ש - נערות מובילות שינוי), תוכניות לשילוב נשים במעגל העבודה, תוכניות מנהיגות נשים ועוד. זאת לצד פעילות המשפטית ומרכז המחקר. בשנת 2004 הובילו בר-טל וציונה קניג-יאיר את המאבק בהוצאות טיפול בילדים כהוצאה מוכרת למס. בטענה שהטבת מס לטיפול בילדים תעלה את השתתפות אמהות בכוח העבודה ובשיעור המשרה. בשנת 2010 הגישה בר-טל דו"ח צללים שהכינה שדולת הנשים – כתמונת מראה לדו"ח שהציגה מדינת ישראל – לוועידה העולמית של האו"ם בנושא נשים בבייג'ינג. בר-טל טענה כי המדינה אינה מחויבת לקידום נשים.
בר-טל היא מבין המייסדים של התנועה לשלום ושיויון בין המינים שפעלה להובלת שיויון כפעולה משותפת של גברים ונשים. שימשה גם כיושבת ראש הוועד המנהל של התזמורת הקאמרית הישראלית בין השנים 2002–2004 ויושבת ראש עמותת הידידים של בית החולים שלוותה בין השנים 1995–2000. החל משנת 2012 היא חברת הוועד המנהל של התיאטרון הערבי-עברי ביפו, וב-2015 הצטרפה לוועד המנהל של ישראל חופשית.
חברה במועדון "גולד וינג" הישראלי ורוכבת על אופנוע כבד.
נשואה ואם לשלושה.
בושינטנג

בושינטנג (בקוריאנית: 보신탕; 補身湯) או מרק כלב הוא מרק מהמטבח הקוריאני המכיל בשר כלב כמרכיב עיקרי. מסורות קוריאניות מייחסות למרק יכולת להגברת כוח הגברא, וכן הגברת יופיין של נשים.
בשר הכלב מורתח, ומבושל עם בצל ירוק, כרישה, יינית חרוזה, פרילה, מחית פלפלים חריפים מותססת (고추장) ומחית שעועית (된장), וכן תבלינים כגון רוטב סויה.

היסטוריה

מאכל זה נאכל בקוריאה החל מהתקופה הפרה היסטורית. חפירות ארכאולוגיות גילו בהתיישבות נאוליטית במחוז צל'נגניונג (창녕) עצמות כלב אשר שימשו למאכל. ציור קיר שהתגלה במערך הקברים של גוגוריו (고구려 고분군) במחוז הוונגהאה (אתר מורשת עולמית של ארגון אונסקו) מתאר כלב שנשחט ותלוי במחסן לאכילה.
בשירו של המשורר ג'אונג האק יו (정학유; 丁學遊) משנת 1816 לערך, מתאר את אורח החיים של המשפחות החקלאיות בקוריאה, ומזכיר אישה המביאה להוריה במתנה מרק כלב, עוגת אורז ויין אורז.
המתכון הקדום ביותר למרק זה מופיע ב"דונגוק סשיגי" (동국세시기; 東國歲時記) ספרו של המלומד הקוריאני הונג סוק מו (홍석모) משנת 1849.
במהלך אולימפיאדת סיאול שנערכה בקוריאה בשנת 1988, אסרה ממשלת קוריאה על שיווק המרק, בעקבות לחץ בינלאומי של ארגוני זכויות בעלי חיים בגין היחס לכלבים ואכילתם; בעקבות האיסור גרסאות של המרק המכילות בשר בקר הפכו נפוצות בקוריאה, אולם מסעדות רבות המשיכו לשווק את המרק על אף האיסור.
You Know I'm No Good

וידאו קליפ

הווידאו קליפ, היה בבימויו של פיל גריפין (שגם הוא ביים את הווידאו עבור הלהיט הקודם שלה, "Rehab"), יצא בערוצי המוזיקה בסוף נובמבר 2006. הקליפ כולל את ויינהאוס כשהיא נראית במספר מקומות ביניהם בר, חדר שינה, ואמבטיה. העלילה מבוססת על היחסים של ויינהאוס ועל אופי הדמיון עם דמות הגבר שנמצאת שם. הקליפ צולם על ידי אדם פריש. הקליפ הוקרן לראשונה ב-VH1 במהלך סוף השבוע ה-3 במרץ 2007. בעקבות הקרנת הבכורה של VH1, הוא הוצב על סיבוב ה-Big 10 של MTV החל מה-5 במרץ ,2007 והוקרן לראשונה ב-TRL באותו יום. השיר נשמע על תצוגה מקדימה של הסדרה המקורית של "AMC Mad Men".
מגן שיניים

מגן שיניים הוא מגן עשוי גומי ומיועד להגנה על הלסת העליונה. מטרתו של המגן היא לבלום את הזעזוע הנוצר כאשר הלסת חוטפת מהלומה, ובכך להגן על השיניים משבירה. ישנם מגני שיניים "כפולים" המיועדים להגן על הלסת העליונה והלסת התחתונה, אך אלו נפוצים פחות בשל העובדה כי הם מקשים על הנשימה והדיבור, וכי צורך לסגור את הפה באופן תמידי.
מגני שיניים נפוצים בקרב מתאמנים באמנויות לחימה, המשתמשים במגנים מסוג זה כדי להגן על השיניים במהלך הקרב. גם בענפים אחרים משתמשים ספורטאים במגן מסוג זה, לדוגמה בכדורסל, רוגבי, הוקי, או כדורעף, ענפים בהם המשחק הוא אגרסיבי או שקיימת סכנה כי כדורים יפגעו בפנים.
מגני השיניים הבסיסים מורכבים מגומי רך. ישנם מגנים מחומרים שונים, כמו מגני שיניים עם משטחי ג'ל בחלק הפנימי במטרה להעניק בלימה מיטבית של הזעזועים. כמו כן, ישנם מגני שיניים המותאמים עבור אנשים להם התקנים שונים עבור יישור השיניים.
כדי להתאים ככל האפשר את המגן עבור המשתמש, המגנים מיוצרים במידות שונות, הן עבור מבוגרים והן עבור ילדים. בנוסף, כדי לאפשר התאמה גדולה ככל הניתן עבור צורת הלסת של המשתמש, מנחים היצרנים לטבול במשך 30 שניות עד דקה את המגן במים חמים, ואלו ירככו את הגומי של המגן. לאחר שהגומי התרכך, יש להכניס את המגן לפה, לסגור אותו ולהמתין מספר שניות עד שהגומי יתקרר. לאחר שהגומי יתקרר יהיה המגן בצורה של הלסת של המתאמן ויהיה מותאם עבורו.
שבירת סימטריית CP

סימטריית CP היא סימטריה מקורבת בין חלקיקים לאנטי-חלקיקים. בעבר חשבו שהסימטריה מדויקת ושעולם שמורכב מחומר יהיה זהה בתכונותיו לעולם של אנטי-חומר, אך בשנות ה-60 נתגלתה שבירת הסימטריה הזו בניסוי התפרקות של קאונים. על גילוי זה זכו ג'יימס קרונין וואל פיץ' בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1980.
CP באנגלית מייצג מטען וזוגיות (Charge Parity) שהן שתי תכונות של חלקיקים. אנטי-חלקיק הוא אותו חלקיק עם מטען וזוגיות הפוכים (הזוגיות היא תכונה הקובעת איך מתנהג חלקיק בהיפוך המרחב).
שבירת סימטריית CP פירושה שכוחות בטבע פועלים באופן שונה על חלקיקים מאשר על אנטי-חלקיקים. התופעה נתגלתה מאוחר יחסית, כי הסימטריה נשמרת תחת מרבית הכוחות: הכח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החזק, כוח הכבידה. רק הכוח הגרעיני החלש שובר את סימטריית CP. 
כיום כאמור ידוע ש-CP היא סימטריה לא מדויקת (אם כי עדיין משמשת קירוב טוב לתהליכים רבים) והסימטריה השלמה יותר היא סימטריית CPT, שכל הכוחות בטבע משמרים, עובדה שאושרה בכל הניסויים עד כה.

משמעות

עולם בעל סימטריית CP יכיל כמויות שוות של חומר ואנטי חומר. כפי שידוע לנו מתצפיות אסטרונומיות בכל היקום הנראה, היקום מכיל כמות גדולה בהרבה של חומר מאשר של אנטי-חומר, ולכן אינו סימטרי תחת CP. שבירת הסימטריה נמדדת גם באופן ישיר במאיצי חלקיקים. נכון להיום, השבירה של סימטריית CP במודל הסטנדרטי, שתואמת לתוצאות במאיצים, קטנה מכדי להסביר את כמות החומר ביקום. זו אחת מהבעיות התאורטיות העיקריות של המודל הסטנדרטי, הנקראת גם בעיית הבאריוגנזה (יצירת חומר באריוני).
שיטת מטעני דמות

שיטת מטעני דמות היא שיטה בסיסית לפתרון בעיות אלקטרוסטטיות. מקור שם השיטה הוא בהחלפה או בתוספת של אלמנטים מסוימים בתצורה המקומית באלמנטים "דמיוניים", שמקיימים את תנאי השפה במקום האלמנטים המוחלפים. השיטה מבוססת על משפט היחידות וקשורה אליו בקשר עמוק. היא משמשת לרוב בפתרון בעיות שכוללות מטענים ומוליכים מושלמים. השיטה (שיטת הדמויות) עשויה לסייע גם בפתרון בעיות מגנטוסטטיות (מגנט לצד משטח מוליך-על, למשל) או הידרודינמיות (מערבולת ליד קיר).

משפט היחידות ויסודות השיטה

משפט היחידות למשוואת לפלס גורס, כי בהינתן הפוטנציאל  על שפתו של נפח מסוים, אזי למשוואת לפלס פתרון יחיד בתחום הכלוא בנפח. הוכחת המשפט מתבססת על הנחה בשלילה כי קיימים שני פתרונות שונים  ו- לבעיית תנאי השפה הנתונה. כלומר, שניהם מקיימים את משוואת לפלס:  ואת תנאי השפה הנתונים.  כעת נבחן את ההפרש בין שני הפתרונות: . מאחר ששני הפתרונות מקיימים את משוואת לפלס, גם הפרשם מקיים זאת , וכן מתקיים  על שפת הנפח הנתון. ואולם,  הוא פונקציה הרמונית (כלומר הוא מקיים את משוואת לפלס), ולכן אין לו נקודות קיצון מקומיות בתחום. מסיבה זו חייב להתקיים  בכל התחום, כלומר  בכל התחום.
משפט יחידות דומה (עד כדי קבוע אדיטיבי) קיים גם עבור משוואת פואסון. שני משפטי היחידות קובעים כי פתרון בעיה אלקטרוסטטית הוא יחיד. שיטת מטעני הדמות מנצלת ידע זה. נניח ונרצה למצוא את הפוטנציאל (או השדה) באזור מסוים בהינתן תצורת מטענים ותנאי שפה מסוימים. נוכל להוסיף מטענים מחוץ לאזור בו אנו מתעניינים (כך איננו משנים את תצורת המטענים בו). אם המטענים שהוספנו מקיימים את תנאי השפה יחד עם המטענים הראשוניים, אזי הפתרון המוגדר על ידי תצורת המטענים החדשה הוא הוא הפתרון באזור בו התעניינו. הפתרון באזור בו הוספנו מטענים לא יכול להימצא בדרך זו, כיוון שתצורת המטענים בו השתנתה (ולכן התצורה המקורית איננה מקיימת את אותן המשוואות).
המטענים החדשים המתווספים על מנת לקיים את תנאי השפה, ושאינם קיימים בבעיה המקורית, נקראים "מטעני דמות" (באנלוגיה לדמות של עצם הניצב מול מראה), ומכאן שם השיטה. פעולת הקביעה של מטעני הדמות ומיקומם נקראת שיקוף.
דוד כנעני

דוד כנעני (18 בספטמבר 1912 - 22 במרץ 1982) היה סופר, מבקר ספרות, עורך ספרותי, מסאי ומתרגם ישראלי, איש קיבוץ מרחביה וחבר מערכת ספריית פועלים.

תולדות חיו

נולד ב-1912 בוורשה. עוד מנעוריו היה פעיל בתנועת השומר הצעיר. בשנת 1932 החל לפרסם בשבועון השומר הצעיר בוורשה. בשנת 1934 עלה לארץ ישראל ומאז היה חבר קיבוץ מרחביה. בשנת 1939 היה ממייסדיה של הוצאת "ספריית פועלים", שנוסדה במרחביה.
כנעני פרסם מאמרים ומסות בענייני סוציולוגיה וחברה, יהדות, ספרות והתנועה הקיבוצית. בפרט ידוע כעורכה של "האנציקלופדיה למדעי החברה", עליה זכה בפרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה עם צאת הכרך השלישי שלה ב-1967. בשנת 1961 זכה בפרס קוגל למדעי היהדות על ספרו "בתי מידות: מסות על חיי שיתוף".
פולה פרדריקסן

פולה פרדריקסן (באנגלית: Paula F. Fredriksen, נולדה ב-6 בינואר 1951) היא היסטוריונית וסופרת יהודיה (התגיירה) אמריקאית, פרופסור להיסטוריה וחקר הנצרות הקדומה באוניברסיטת בוסטון, ובאוניברסיטה העברית בירושלים, ומרצה אורחת גם באוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. חוקרת ולוחמת באנטישמיות. מפורסמת מאוד המחלוקת שלה ושל אחרים עם מל גיבסון, בעקבות סרטו "הפסיון", על יומו האחרון של ישו, ודרך הצגת היהודים ומעשיהם שם, דרך אנטישמית לטענת רבים.

קורות חיים

פרדריקסן נולדה ב-1951, ברוד איילנד, ארצות הברית, למשפחה נוצרית קתולית. סיימה תואר ראשון בהיסטוריה ולימודי דת, בוולסלי (Wellesley College) ב-1973, תואר שני בתאולוגיה באוניברסיטת אוקספורד ב-1974 ודוקטורט באוניברסיטת פרינסטון ב-1979. 
בשנת לימודיה האחרונה בפרינסטון שימשה גם כמרצה, ואחר כך לימדה במשך שנה כחברת סגל באוניברסיטת סטנפורד. ב-1980 מונתה לראשונה לפרופסור בדרגה זוטרה, באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם כיהנה כשש שנים. אחר כך לימדה היסטוריה ותאולוגיה נוצרית במשך שלוש שנים באוניברסיטת פיטסבורג, כפרופסור בדרגה גבוהה יותר (Associate Professor) ומ-1990 היא מכהנת כמרצה ופרופסור להיסטוריה ותאולוגיה נוצרית קדומה באוניברסיטת בוסטון. בשנים האחרונות היא מרצה ומלמדת גם בישראל, כחברת סגל באוניברסיטה העברית וכמרצה אורחת גם באוניברסיטאות אחרות בארץ. תחום התמחותה הוא היסטוריה של הנצרות הקדומה ומערכת היחסים בין היהדות, הנצרות ועובדי האלילים, בעולם היווני - רומי. 
חברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים החל מ-2013.
בעלה הראשון של פרדריקסן היה ההיסטוריון והסופר, פרופסור (אוניברסיטת בוסטון) ריצ'רד לנדס ולזוג יש שלוש בנות. לאחר גירושיהם היא נישאה לפרופסור לרפואה ולפילוסופיה של המדע (אוניברסיטת בוסטון), הסופר אלפרד טאובר. היא גרה כיום בארצות הברית (ניו המפשייר) ובישראל (ירושלים), לסירוגין, כחצי שנה בכל מדינה.

מומחית להיסטוריה ותאולוגיה

פרדריקסן משמשת כיום (2013) כעורכת במספר ירחונים או רבעונים מקצועיים: Journal of Early Christian Studies (החל מ-2009), Jewish Quarterly Review (החל מ-2002), Studies in Christianity and Judaism (קנדה) (החל מ-1990), והוצאת אוניברסיטת מישיגן (החל מ-1991). בעבר (1995 - 1996) ערכה גם ב-Religious Studies Review.
שימשה כיועצת לעניינים היסטוריים והופיעה כמומחית לעניינים אלה בהפקות, תוכניות או מהדורות מיוחדות של ה-BBC ,PBS, ABC, NBC, ניוזוויק, וושינגטון פוסט, דיסקברי, U.S. News & World Report, נשיונל ג'אוגרפיק, ערוץ ההיסטוריה בארצות הברית, הטלוויזיה הציבורית בצרפת, ועוד. 
כתבה עשרות רבות של מאמרים מקצועיים בהיסטוריה ובתאולוגיה, הן לעיתונות המקצועית והן לעיתונות הפופולרית. בשנים 2001 - 2003 הייתה הכותבת הקבועה בתחומי מומחיותה בוושינגטון פוסט ובניוזוויק ועד 2006 הייתה הכותבת הקבועה בתחומים אלה בניו ריפבליק. 
סיפרה From Jesus to Christ זכה ב-1988 בפרס אוניברסיטת ייל (Yale Governors’ Award for Best Book, 1988) על הספר הטוב ביותר לאותה שנה. הספר שימש לאחר מכן בסיס לסדרת סרטי טלוויזיה דוקומנטריים שהופקה ב-1998 במסגרת Frontline ואשר נקראה באותו שם. פרדריקסן עצמה הייתה הקריינית בסדרה זו.
סיפרה Jesus of Nazareth, King of the Jews, שפורסם בשנת 1999, זכה באותה שנה בפרס הלאומי לספרים יהודיים (National Jewish Book Award) בארצות הברית, בנוסף לפרס מטעם אוניברסיטת בוסטון.
סיפרה (עורכת וגם אחד הכותבים) On The Passion of the Christ: Exploring the Issues Raised by the Controversial Movie, מ-2006, הוקדש כולו למחלוקת ולהאשמת סרטו של מל גיבסון מ-2004, "הפסיון של ישו", באנטישמיות.
מטריאכאנטוזאורוס

בתרבות הפופולרית

בסדרת סרטי פארק היורה, המטריאכאנטוזאורוס נראה ב-פארק היורה מ-1993 כששמו רשום על אחד הבקבוקונים בחדר הקירור של העוברים, אותם גונב נידרי. הוא נראה גם בסרט עולם היורה בתוך מחשב, אך מעולם לא מופיע על המסך.
בנוסף הוא מופיע בסדרת המשחקים היפנית "מלך הדינוזאורים".
תל המתלקט

בהלכה, תל המתלקט עשרה מתוך ארבעה הוא מקום המוגבה מעל סביבתו בצורה תלולה, כך שיש גובה של עשרה טפחים ברוחב של ארבע אמות מרוחב ההר. תל המתלקט מכל צדדיו נחשב לרשות היחיד בהלכות שבת, (אם הוא עומד בכרמלית או ברשות הרבים) וכן יכול תל המתלקט לשמש כמחיצה לצורך הקפת שטח אחר לרשות היחיד.

מידות תל המתלקט

שיעור השיפוע הנדרש כדי שמקום יוגדר כתל המתלקט הוא עלייה בגובה של 10 טפחים (כ- 75 ס"מ) למרחק של ד' אמות, (כ- 1.80 מטרים), היינו עלייה של כ- 42 ס"מ לכל מטר לאורך. (שיפוע של כ-21.6 מעלות) די בכך שמקום יהיה מוגבה מכל סביבותיו בשיעור זה, כדי שיוגדר כתל המתלקט. בשיפוע נמוך יותר, המקום נשאר כרמלית. 
סיבת דין זה היא, שעד שיפוע בשיעור כזה, רואים את המתלול כמקום שבו מהלכים בני אדם, והוא בטל כלפי השטח שמסביבו, ומשיעור שיפוע כזה אין אנשים עולים במתלול, והוא שטח העומד בפני עצמו.

תל המתלקט כרשות היחיד

תל המתלקט מכל ארבעת רוחותיו נחשב לרשות היחיד המוקפת מחיצות, ובתנאי שיש בו בראשו שטח מינימלי של ד' על ד' טפחים. (רואים את המחיצות של התל כעולות למעלה ומהוות מחיצות לתל עצמו מדין 'גוד אסיק מחיצתא'). 
אולם אם שטח תל המתלקט גדול מבית סאתים (כ- 1150 מ"ר) ואין גרים בו ('אינו מוקף לדירה'), נחשב השטח מדרבנן לכרמלית, היינו שאין לטלטל בו יותר מד' אמות.

מדרון

מדרון בשיפוע של תל המתלקט נחשב למחיצה.
ישנם מקומות בהם מתבססים בעירוב, שהוא הקפת שטח גדול במחיצות כדי שהשטח יחשב לרשות היחיד, על מתלולים בשיפוע של תל המתלקט, כגון תעלות ניקוז או מדרונות תלולים ביישובים היושבים בפסגות הרים. במקומות אלו מחליף המתלול בשיפוע של תל המתלקט את המחיצה הרגילה של העירוב, שהיא צורת הפתח.

מדרגות

נחלקו הפוסקים אם מדרגות נחשבות למחיצה, כמו בתל המתלקט או שלא נחשב מחיצה משום שנוח לעלות עליהם נחשב כשביל

.
ליימן שפיצר

ביוגרפיה

שפיצר נולד בטולדו שבאוהיו. הוא סיים את לימודיו באקדמיית פיליפס בשנת 1931, השלים את התואר הראשון בפיזיקה באוניברסיטת ייל ב-1935, וקיבל תואר דוקטור באסטרופיזיקה בשנת 1938 מאוניברסיטת פרינסטון, בהדרכתו של הנרי נוריס ראסל. לאחר שנה של פוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת ייל.
במהלך מלחמת העולם השנייה עסק במחקר הולכת קול במים, והשתתף בצוות שהוביל לפיתוח הסונאר. 
בשנת 1946 פרסם מאמר בשם "היתרונות האסטרונומיים של צפייה מהחלל החיצון" ("Astronomical advantages of an extra-terrestrial observatory"), ובו הציע, עשר שנים קודם לשיגור הלוויין הראשון, להציב טלסקופ בחלל. 
בשנת 1947 מונה לראש המחלקה לאסטרופיזיקה באוניברסיטת פרינסטון.
שפיצר הקדיש את רוב הקריירה שלו לקידום הרעיון של פיתוח טלסקופ חלל. לאחר ש"האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית" החליטה לפתח טלסקופ כזה כחלק מתוכנית החלל האמריקאית, היא פנתה אליו ובשנת 1965 הוא מונה לראש הוועדה האחראית על בניית הטלסקופ. התכנון של טלסקופ החלל האבל, שנקרא תחילה "טלסקופ החלל הגדול" (Large Space Telescope), החל ב-1968. על פי התוכנית המקורית, קוטר המראה הראשית של הטלסקופ היה אמור להיות 3 מטרים, והשיגור שלו היה אמור להתבצע בשנת 1979.
שפיצר נפטר בפרינסטון שבניו ג'רזי.
הארי הרברט טראסטד

ראשית דרכו

הארי הרברט טראסטד נולד באנגליה בשנת 1888 כבנו של כהן דת נוצרי. למד משפטים בקיימברידג'. הוסמך כעורך דין בשנת 1913. בימי מלחמת העולם הראשונה שירת ביחידת חיל רגלים ולאחר מכן במטה הכללי. עם שחרורו מהצבא בשנת 1919 פתח משרד פרטי לעריכת דין. בשנת 1925 נתמנה כשופט קולוניאלי בבית המשפט של איי ליווארד בים הקריבי. בין השנים 1929 ל-1932 היה טראסטד התובע הכללי של קפריסין.

תובע כללי בארץ ישראל

בשנת 1932 הגיע טראסטד לארץ ישראל ונתמנה כתובע כללי. בשנת 1933 נתמנה טראסטד על ידי הנציב העליון ג'ון צ'נסלור, בנוסף לתפקידו כתובע כללי, כחבר בוועדה שחקרה את מאורעות אוקטובר 1933.
במשפט נאשמי רצח ארלוזורוב שנערך בשנת 1934 היה טראסטד התובע הראשי ולצידן הופיע מטעם התביעה מוסא עלמי.
לאחר פרוץ מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט באפריל 1936 נתכנסה בז'נבה ב-27 במאי 1936 ועדת המנדטים של חבר הלאומים כדי לדון במשבר. טראסטד, כתובע הכללי של ארץ ישראל, ייצג את ממשלת המנדט בפני הוועדה. בהופיעו בפני הוועדה הביע טראסטד צער על המהומות והצהיר כי השבת הסדר היא מטרה בעלת חשיבות עליונה של הממשלה, כי זו חיזקה את כוחות הצבא והמשטרה בארץ ישראל וכי ננקטו אמצעים נגד המסיתים ונגד מארגני השביתה. יותר מזה לא הוסיף טראסטד על המצב בארץ ועל יחסי יהודים-ערבים בה. בדו"ח הוועדה צוין כי תשובותיו של טראסטד היו "בלתי מספקות". על כן הוחלט כי הוועדה תתכנס שוב ב-2 ביוני ללא השתתפות נציג בריטי, מכיוון ש"אין טעם להמשיך ולבחון את דיווחו של טראסטד".

זקן השופטים

באוקטובר 1936 נתמנה טראסטד לזקן השופטים בארץ ישראל במקומו של מייקל מקדונל שסולק מתפקידו. במהלך שתי שנות כהונתו הראשונות קידם השופט טראסטד את מערכת השיפוט ביישוב היהודי, כתוצאה מיוזמתו נפתחו בתי משפט חדשים בתל אביב, בפתח תקווה וברחובות ומונו ארבעה שופטי שלום יהודים, שלושה בתל אביב ואחד בחיפה.
בספטמבר 1941 פרש טראסטד מתפקידו ומונה לכהונת שופט במאלאיה (כיום מלזיה). באוקטובר עזב את ארץ ישראל ויצא בטיסה מנמל התעופה בלוד בדרכו למאלאיה.

פסיקתו

בגישתו השיפוטית, כזקן השופטים, נקט ‫טראסטד‬ בגישה הדומה לזו של זקני השופטים שקדמו לו כדוגמת תומאס הייקראפט ומייקל מקדונל. הוא היה שמרן והסתייג מייבוא כללי המשפט האנגלי ל"ילידים" של ארץ ישראל.
כהונתו של טראסטד כזקן השופטים החלה לאחר פרוץ המאורעות. בפני השופט הובאו ערעורים של ערבים שהורשעו על עבירות טרור והוא נהג בהם במלוא חומרת הדין. באחד המקרים, בערעור פלילי 71/37, אישר ‫טראסטד‬ את הרשעתם של מספר בני משפחה ערבית שבביתם נמצא כלי נשק, אף שלא ניתן היה להוכיח מי היה המחזיק בפועל של הכלי.
פסק דין שזכה להדים רבים הוא פסק הדין שנתן ב-27 ביולי 1937, בערעור על הרשעתו של ראובן שיינצויט שהואשם ברצח המהנדס יעקב צוואנגר, בפרשה הידועה כפרשת הרצח בחולות תל נוף, פרשת רצח, קונספירציה ומשפט סנסציוני שהסעירה את היישוב בארץ ישראל בתקופה שקדמה לפרוץ מלחמת העולם השנייה, וזכתה להדים גם בעיתונות העולם והונצחה לימים בכתביהם של הסופרים אהרון אמיר וחנוך ברטוב. 
טראסטד ישב בדין במשפטו של מרדכי שוורץ כדן יחיד, הרשיע את שוורץ וגזר עליו עונש מוות.

שארית חייו

לאחר פרישתו שב טראסטד לאנגליה. בשנת 1951 נשלח טראסטד על ידי משרד החוץ הבריטי ללוב כדי לייעץ בעריכת החוקה של ממלכת לוב העצמאית שכוננה באותה שנה. 
בשנים 1962–1964 היה נשיא מועדון של בני המעמדות העליונים.
הארי הרברט טראסטד האריך ימים ונפטר בגיל 97 בשנת 1985.
הקשת הגאודזית של שטרובה

ייחודה של קשת שטרובה

נקודות התצפית לאורך הקשת הוקמו על ידי האסטרונום פרידריך פון שטרובה, שעל שמו נקרא האתר, בין השנים 1816 ו-1855 במטרה לחקור ולקבוע את גודלו וצורתו המדויקת של כדור הארץ. הקשת הייתה למפעל המדידה המדויק הראשון לאורך מקטע רחב היקף של מרידיאן, וסימנה ציון דרך בתולדות מדעי כדור הארץ והמיפוי. הקשת כללה 258 משולשים ו-265 נקודות תצפית ראשיות אליהן הצטרפו יותר מ-60 נקודות משניות.
קשת שטרובה היוותה דוגמה לשיתוף פעולה מדעי בינלאומי אף כי בעת הקמת נקודות התצפית הן השתרעו רק בשטחם של האיחוד השוודי-נורווגי והאימפריה הרוסית. כיום, משתרעת הקשת בתחומן של נורווגיה, שוודיה, פינלנד, אסטוניה, לטביה, ליטא, בלארוס, רוסיה, אוקראינה ומולדובה.
בערך באותה תקופה ערכו הבריטים בהודו מדידות דומות בהיקפן, במסגרת המיפוי הטריגונומטרי הגדול. תוצר לוואי של מדידות אלו היה מדידת גובהו של הר האוורסט והכרתו כהר שפסגתו היא הגבוהה בעולם.

אתר מורשת עולמית

ב-15 ביולי 2005 הוכרזה קשת שטרובה כאתר מורשת עולמית ו-34 מנקודות התצפית נכללו בהכרזה. אלה מסומנות בשטח במגוון דרכים, ובין היתר בדמות צלב פלדה, חור בסלע, גל אבנים או אובליסק מעשה ידי אדם.
בשתי נקודות בלבד ניצבים מבנים - במצפה טרטו מהמאה ה-19 שבאסטוניה ובכנסיית העץ באלאטורניוס (Alatornios) משנת 1686 בפינלנד. הקשת היא ה"מכשיר המדעי" הראשון ברשימת אתרי המורשת העולמית.
חנמאל המצרי

חנמאל המצרי היה כהן גדול בסוף ימי בית המקדש השני הנזכר במשנה כמי שעשה פרה אדומה, מופיע בכתבי יוסף בן מתתיהו בשם חננאל הבבלי.
חנמאל המצרי נזכר במשנה פעם אחת, ברשימת הכהנים הגדולים ששרפו פרה אדומה: "וחכמים אומרים, שבע מעזרא ואילך.
ומי עשאן, שמעון הצדיק ויוחנן כהן גדול עשו שתים שתים, אליהועיני בן הקוף וחנמאל המצרי וישמעאל בן פיאבי עשו אחת אחת".

בכתבי יוסף בן מתתיהו

יוסף בן מתתיהו מספר בחיבורו "קדמוניות היהודים", שכאשר עלה הורדוס לשלטון, מינה כהן גדול בשם "חננאל הבבלי" במקום מתתיהו אנטיגונוס השני החשמונאי. לדברי יוסף בן מתתיהו, הורדוס בחר בכוונה כהן גדול מיהודי התפוצות, כי חשש מיהודי ירושלים, ששנאו אותו. יוסף מביא מסורת כי חננאל היה צאצא רחוק למשפחת כהנים גדולים בימי בית המקדש הראשון, אולם יש מפקפקים במסורת זו.
אשתו של הורדוס, מרים החשמונאית, וחמותו אלכסנדרה לא ראו בעין יפה את הדחת השושלת החשמונאית מהכהונה הגדולה, ועל כן הורדוס הדיח את חננאל ומינה במקומו את אחיה של מרים, אריסטובולוס השלישי. לאחר שאריסטובולוס נרצח על ידי אנשי הורדוס, השיב הורדוס את חננאל למשרת הכהונה הגדולה.
מקובל במחקר להניח שחננאל הבבלי הוא חנמאל המצרי הנזכר במשנה, וניתנו הסברים שונים לשוני במוצאו. הרב יצחק אייזיק הלוי מסביר בספרו דורות הראשונים, שהוא נולד בבבל אך עבר לאלכסנדריה, וכאשר הורדוס ברח לאלכסנדריה, נוצר הקשר ביניהם.
הרי שניידר

ביוגרפיה

שניידר בוגר אוניברסיטת ניו יורק. נישא לגובה של 2.00 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1930 סיים שניידר במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 43.76 מטר. שנה לאחר מכן, באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1931 הוא זכה במדליית ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 45.00 מטר.

אלוף המכביה הראשונה

הנסיעה למכביה הראשונה שנערכה בשנת 1932 לקחה כשלושה שבועות, באוניה וברכבות. במכבייה זכה שניידר ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהטלת כידון בתוצאה של 47.00 מטר, לפני דב רבינוביץ' (38.18 מטר) וגרינמן (38.02 מטר), שניהם מישראל ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 48.30 מטר, תוצאה טובה יותר מהשיא האולימפי שקבע באד האוזר מארצות הברית באמסטרדם 1928, לפני דוד אידלמן מארצות הברית (41.36 מטר) וזאב שטיל מפולין (40 מטר). מדליית כסף, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 13.09 מטר, אחרי דוד אידלמן (13.40 מטר) ולפני קרל גולדפינגר מצ'כוסלובקיה (11.34 מטר). 
בתחרות שנערכה תל אביב ב-1 באפריל אותה שנה הוא קבע בהדיפת כדור ברזל תוצאה של 15.24 מטר.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1945 סיים שניידר במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 44.04 מטר.