google/wiki40b huggingface dataset:
אאוג'ן פילוטי

ביוגרפיה

פילוטי נולד בבוקרשט, ילדם השני של ניקולאה פילוטי, רוקח צבאי בעל דרגת סגן, ואאורליה, בתו של ד"ר יעקב פליקס. שנתיים לאחר לידתו מת האב משחפת, והאם גידלה את ילדיה מגמלה צנועה. אאוג'ן ניסה להמשיך בדרכו של אביו, ובשנת 1914 נרשם לפקולטה לרוקחות. עוד בהיותו בבית הספר התיכון החל פילוטי לכתוב בעיתונים, בעיקר בנושאי מדיניות חוץ. בשנת 1916, עם כניסת רומניה למלחמת העולם הראשונה, גויס ומונה לרוקח צבאי בדרגת סגן. בסיום המלחמה זנח את לימודי הרוקחות ונרשם לפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בוקרשט, לימודים שסיים בהצלחה בשנת 1922. גם בתקופת לימודי המשפטים המשיך בעבודתו הפובליציסטית, ובסיום לימודיו נכנס לעבוד כעורך בעיתון "האמת". בעבודתו כעורך המשיך להתמקד בנושאי מדיניות חוץ וגם, הפעם בתפקיד מנהל, פרסם את השבועון "המילה החופשית".
בשנת 1927 עבר פילוטי לתחום הדיפלומטיה ומונה לנספח עיתונות בצ'כוסלובקיה. שנה מאוחר יותר צורף למשלחת הרומנית שליד חבר הלאומים בז'נבה, שם פעל עד 1930, עת מונה למנהל מדור העיתונות והמידע במשרד החוץ הרומני. בשנת 1935 מונה לשגריר רומניה בטורקיה, אולם לאחר שנה, עם חילופי הממשלה ברומניה, העבירו שר החוץ החדש להיות שגריר ביוון, עמדה חשובה פחות מנקודת מבט רומנית. בסתיו 1938 עבר להיות שגריר בבולגריה, מדינה עוינת לרומניה באותה תקופה, ופעל להשגת הסכם חילופי אוכלוסין בדוברוג'ה. לאחר תכתיב וינה מונה פילוטי לשגריר בהונגריה, ובמהלך תפקידו זה פעל למען האוכלוסייה הלא-הונגרית של צפון טרנסילבניה, אשר הועברה מרומניה להונגריה. החל משנת 1942 סיפקה המשלחת הדיפלומטית הרומנית בראשותו של פילוטי כמויות גדולות של דרכונים ליהודים הונגרים שמוצאם מטרנסילבניה, דרכונים שאפשרו להם מעבר לרומניה והצילו אותם מהגורל המר של יהודי הונגריה. לאחר שינוי השלטון באוגוסט 1944 ברומניה, מונה פילוטי למנהל משרד החוץ הרומני, עד ששוב התחלפה הממשלה במרץ 1945, מועד בו העדיף להתפטר. בשנים 1946–1947 פעל במשלחת הרומנית לשיחות השלום בפריז בתפקיד מומחה, ובסיומה מונה לשגריר באיטליה, תפקיד שלא הצליח לממש בגלל וטו סובייטי שהביא לפרישתו לגמלאות. בהמשך חייו עסק פילוטי בעריכה ותרגום, ואף מונה בשנת 1957 למנהל "ההוצאה לאור בשפות זרות".
Carmen

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי לנה דל ריי ביחד עם ג'סטין פארקר והופק על ידי אמיל הייני וג'ף בהסקר. השיר מדבר על "כרמן"; אופרה צרפתית מאת המלחין ז'ורז' ביזה. השיר הוא שיר בסגנון הבארוק פופ, אשר מאפיין שירים נוספים של דל ריי.
ב-21 באפריל 2012, יצא הקליפ המלא של השיר, אשר צבר למעלה מ-37 מיליון צפיות.
מלווין שוורץ

קורות חיים

שוורץ גדל בניו יורק בזמן השפל הגדול. הוא למד בבית הספר למדעים בברונקס, שם הוא החל להתעניין בפיזיקה כבר בגיל 12. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון הוא החל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת קולומביה, כאשר איזידור איזק רבי היה ראש המחלקה. שוורץ סיים את עבודת הדוקטורט שלו בשנת 1958. בשנות ה-60 של המאה ה-20, ביחד עם שותפיו לקבלת פרס נובל, שוורץ ערך ניסויים בתחום האטום במעבדה הלאומית ברוקהייבן. בשנת 1963 קיבל תואר פרופסור באוניברסיטת קולומביה.
בשנת 1966, עבר לאוניברסיטת סטנפורד בה נבנה מאיץ חלקיקים. במאיץ זה הוא עשה מספר מחקרים בתחום חלקיקי האטום.
בשנת 1988 קיבל פרס נובל בפיזיקה על שיטת אלומת הנייטרינו ועל הדגמת מבנה הדובלט של הלפטונים על ידי גילוי הנייטרינו המיואוני.
בשנת 1991 התמנה למנהל תחום אנרגיות גבוהות ופיזיקה גרעינית במעבדת ברוקהייבן. באותה תקופה גם חזר לאוניברסיטת קולומביה וקיבל תואר פרופסור בשנת 1994 ופרופסור כבוד (Emeritus) בשנת 2000.
שוורץ נפטר ב-28 באוגוסט 2006 באיידהו, לאחר מאבק עם מחלת פרקינסון והפטיטיס C.
משפחת ואן אריק

משפחת ואן אריק (באנגלית: Von Erich), או בשמה המקורי אדקיסון, היא משפחה של מתאבקים מקצוענים שהתחרו בעבר ב-WWE וב-WCCW. המשפחה התגוררה בטקסס, ארצות הברית ובראש המשפחה עמד ג'ק בארטון (פריץ ואן אריק). למשפחה בת חמשת הילדים, היה אח נוסף, ג'קי, הבכור, שהתחשמל ונפטר בגיל שבע. בשנות ה-80 הייתה המשפחה מאוד מפורסמת בישראל, בזכות תוכנית היאבקות ששודרה בערוץ המזרח התיכון מדי שבוע. בשנת 1985 הגיעה המשפחה לסיבוב הופעות בארץ.

ואלדו ואן אריק

ולטר סייבר או בשמו המקצועני ואלדו ואן אריק (נולד ב-2 באוקטובר 1933) הוא מתאבק מקצועני שהתחרה ב-WWF.
ואלדו הוא "אחיו" של פריץ ואן אריק ואביו של לאנס ואן אריק בסטוריליין בלבד, במציאות אין קרבה משפחתית בין השלושה.

קווין ואן אריק

קווין רוז אדקיסון או בשמו המקצועני קווין ואן אריק (נולד ב-15 במאי 1957) הוא מתאבק מקצועני שהתחרה ב-WCCW.
קווין הוא בנו של פריץ ואן אריק ואחיהם של דייוויד, קארי, מייק וכריס ואן אריק. 
ב-2009 הWWE העניקו למשפחת ואן אריק מקום ב"היכל התהילה", קווין קיבל את הפרס בשם משפחתו.

דייוויד ואן אריק

דייוויד אלן אדקיסון או בשמו המקצועני דייוויד ואן אריק (22 ביולי 1958 - 10 בפברואר 1984) הוא מתאבק מקצועני שהתחרה ב-WCCW. 
דייוויד הוא בנו של פריץ ואן אריק ואחיהם של קווין, קארי, מייק וכריס ואן אריק.
דייוויד נישא לראשונה בשנת 1978 לקנדי ל. מקלאוד והתגרש לאחר כשנה, אחרי שבת שנולדה לזוג נפטרה בינקותה. הוא נישא בשנית בשנת 1982 לפטרישה. מת במהלך סיבוב הופעות בטוקיו, יפן, ככל הנראה מצריכת מנת יתר של סמים.

לאנס ואן אריק

קווין ויליאם ווגאן או בשמו המקצועני לאנס ואן אריק (1966) הוא מתאבק מקצועני שהתחרה ב-WCCW.
לאנס הוא "בנו" של ואלדו ואן אריק ו"אחיינו" של פריץ ואן אריק בסטוריליין בלבד.

כריס ואן אריק

כריס אדקיסון או בשמו המקצועני כריס ואן אריק (30 בספטמבר 1969 - 12 בספטמבר 1991) היה מתאבק מקצועני שהתחרה ב-WCCW.
כריס הוא בנו של פריץ ואן אריק ואחיהם של קווין, דייוויד, קארי ומייק ואן אריק. כריס סבל מאסתמה והיה קטן ממדים בשביל היאבקות. כריס היה מדוכא מאבדנו של אחיו, מייק, ומשלא הצליח כמתאבק מקצועני התאבד בירייה וסיים את חייו בגיל 22.
חיים ליב טיקטינסקי

רבי חיים ליב טיקטינסקי (ח' בחשוון ה'תקפ"ד, 13 באוקטובר 1823 - י"ט בניסן ה'תרנ"ט, 30 במרץ 1899) היה ראש ישיבה ליטאי, ראש ישיבת מיר במשך כחמישים שנה.

ביוגרפיה

נולד בעיר מיר הסמוכה למינסק לרב שמואל טיקטינסקי, ראש הישיבה המקומית ומייסדה. בילדותו למד אצל אביו ואחריו אצל אחיו רבי אברהם טיקטינסקי עד פטירתם בשנת ה'תקצ"ה. בשנות העשרים לחייו למד ונסמך להוראה בעיר דרצ'ין שבפלך גרודנה, בדרצ'ין היה מקורבו של הרב המקומי רבי אליהו שיק (לימים רבה של לידא), ומילא את מקומו ברבנות בזמנים שבהם נעדר מן העיר.
בהיותו בן עשרים ושבע, בשנת ה'תר"י (1850), נקרא בידי הרב משה אברהם אייזנשטט שכיהן אז כרבה של מיר וכראש הישיבה, לכהן כראש הישיבה על מקומם של אביו ואחיו. הוא כיהן לצדו של הרב אייזנשטט עד לפטירת האחרון בח' בכסלו ה'תרכ"ז (סוף 1866) ומאז הנהיג את הישיבה עד פטירתו.
שיטת לימודו הייתה בדרך הפשט, בעיקר בדברי הראשונים כמו התוספות והרא"ש, מסוגיית התלמוד לפסיקת ההלכה. רבים מכתביו נשרפו בשתי שרפות גדולות שפקדו את העיר מיר, האחת בכ' באב ה'תרל"ח (קיץ 1878) והשנייה בכ"ח באב ה'תרנ"ב (קיץ 1892), בשתיהן נשרפה גם הישיבה.  
בשנת ה'תרל"ו (1876) מינה לצדו את בנו הרב שמואל טיקטינסקי להרצות בישיבה, בנו זה נפטר בצעירותו לאחר מחלה ממושכת בי"ח בשבט ה'תרמ"ג. שנה לאחר מכן מינה במקומו את בנו השני, הרב אברהם טיקטינסקי לכהן כראש ישיבה בישיבת מיר.
רבי חיים ליב טיקטינסקי חלה במחלה קשה בחורף תרנ"ט, הוא הספיק לפקח על בניית בנינה החדש של הישיבה במיר שהחליף את המבנה שנשרף בשרפה של שנת תרנ"ב. נפטר בוורשה, אליה בא לשם טיפולים רפואיים, בחול המועד של חג הפסח, י"ט בניסן ה'תרנ"ט, 30 במרץ 1899. הוא הובא לקבורה למחרת בהלוויה המונית, ונטמן בבית הקברות היהודי בוורשה.
על מצבתו נכתב:
חבל! זיו התבונה זיו החכמה פנה
יום בו אסף נגהו עטרת ראשנו
ישיבת מיר בה הרביץ תורה יובל שנה
מר תבכה על אבדן כלי חמדתה מחמד עינינו
יהודה וישראל במועד צאתם ממצרים
לא נתנו עליו דמי וכעל חורבן ירושלים
יחד זקנים ונערים ספקו כפים
בכי רב בכו וכנחל הורידו דמעה כל עיניים

על פטירת אדמו"ר הגאון האמיתי המפורסם בכל קצוי

תבל ציס"ע חו"ע ע"ה פ"ה הטוב ומטיב לאחריני כקש"ת

מרן חיים יהודה ליב זצללה"ה

בהרב הג' חו"ע מוה' שמואל זצללה"ה

אשר עמל בתורה וגדל בתורה למד ולמדה והרביץ תורה בישראל

בהיותו ראש ישיבת מיר יצ"ו תשע וארבעים שנה

והעמיד תלמידים לאלפים אשר הרבה מהם הם גדולי ישראל

נפטר בשם טוב בשנת השבעים ושש לימי חייו

ביום ה' ג' דחוהמ"פ י"ט ניסן שנת תרנ"ט לפ"ק

ולמחר ביום ו' עש"ק הובל לקבורה בכבוד גדול.
תנצב"ה
מחזה סאטירים

מחזה סאטירים הוא מחזה (קומי בדרך כלל) שהוצג ביוון העתיקה. מחזות אלה לא כללו בהכרח דמויות של סאטירים או דמויות מהמיתולוגיה היוונית, אולם לרוב היה זה מחזה בוטה, המציג תמות של שתיית יין, וכן סצנות בעלות רמיזות מיניות בוטות. בדיוניסיה האתונאית נהגו כותבי המחזות להגיש לתחרות ארבעה מחזות: שלוש טרגדיות ומחזה סאטירים אחד.
מחזה הסאטירים לא נחשב כקומדיה, אלא היה סגנון נפרד - אחד משלושת הסגנונות של המחזה התיאטרלי שהוצג בתיאטרון היווני, יחד עם הקומדיה והטרגדיה.

היסטוריה

מקורו של מחזה הסאיטרים במחזה של פראטינאס מפליוס (שנת 500 לפנה"ס לערך). עם הגיעו לאתונה שינה המחזאי דיתיראמבוס שהושר לרוב על ידי מקהלה של אנשים שלבשו לרוב לבוש של סאטירים, והפך את שירתם לצורה של מחזה. ההצלחה של מחזה היתולי זה הייתה רבה, ובעקבות הפופולריות שלו, החלה הדרישה של הקהל שמחזה הסאטירים ישתתף אף הוא בתחרויות הדיוניסיה יחד עם הטרגדיות - בעיקר משום שנתן לקהל סיום שמח יותר לחגיגות, לאחר צפייה בשלוש טרגדיות.
הנושאים שהוצגו במחזות נלקחו מהמיתולוגיה היוונית. העלילה לרוב התרחשה ביערות, במטרה לקשר את העלילה לאל היין דיוניסוס ולטקסים שנערכו לו במסגרת המיסתריות הדיוניסיות.
מספר חברי המקהלה בהצגה נע בין 12 ל-15, בדומה לחברי המקהלה בטרגדיות. 
מחזה הסאטירים היחיד ששרד עד ימינו הוא הקיקלופים של אאוריפידס. כמו כן שרדו מספר מקטעים ממחזהו של סופוקלס הסאטירים העוקבים.
שלמה בן זאב

ביוגרפיה

בעונת 1958/1959 ערך בן זאב את הופעת הבכורה שלו במכבי קריית מוצקין. באותה עונה הצטרפו אל הקבוצה כוכבי הפועל קריית חיים: חנוך ברקון ראובן בורג ויצחק גודס, אשר יחד עם בן זאב ושלמה דובדבני - הרכיבו את חמישיית הקבוצה. הקבוצה סיימה את העונה במקום התשיעי, כאשר בן זאב קלע בממוצע של 9.9 נקודות למשחק. בגביע המדינה הפסידה הקבוצה ברבע הגמר למכבי חיפה. בעונה הבאה, עונת 1959/1960, מונה אברהם פסח למאמן החדש של הקבוצה. בן זאב יחד עם ברקון ודובדבני, הובילו את הקבוצה להישג השיא שלה - מקום שישי בליגה. בן זאב קלע בממוצע של 13.9 נקודות למשחק. לאחר עונה זו, נחלשה הקבוצה בהדרגה בעונות הבאות.
בעונה הבאה, עונת 1960/1961 סיימה הקבוצה במקום ה-10. בן זאב (ממוצע 11.3 נקודות למשחק) המשיך להוביל את הקבוצה יחד עם ברקון ודובדבני. בגביע המדינה הודחה הקבוצה ברבע הגמר בידי מכבי ירושלים. בשתי העונות הבאות 1961/1962, 1962/1963 המשיכה הקבוצה להוות קבוצת תחתית וסיימה במקום ה-9 וה-10 בהתאמה. עם זאת בן זאב המשיך לקלוע בממוצע גבוה - 16.2 ו-18.2 נקודות למשחק בהתאמה.
בשנת 1963 השתתף במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה שנערכה בורוצלב, תחת המאמן יהושע רוזין. הנבחרת סיימה את האליפות במקום התשיעי עם ארבעה ניצחונות וחמישה הפסדים. בן זאב שותף במשחק אחד, נגד בלגיה, בו קלע נקודה אחת.
בעונת 1966/1967 עבר בן זאב למכבי חיפה, תחת המאמן שמואל יעקובסון, ושיתף פעולה עם חיים בוכבינדר ודן אייק. בעונה הראשונה סיימה הקבוצה במקום החמישי כאשר בן זאב קלע בממוצע של 11 נקודות למשחק. בן זאב המשיך לשחק בחיפה עוד ארבע עונות, עד שפרש באמצע עונת 1971/1972.
סך הכל שיחק בן זאב 13 עונות בליגה הבכירה בהן השתתף ב-247 משחקי ליגה בהם קלע 3,178 נקודות, והוא מלך הסלים בכל הזמנים של מכבי קריית מוצקין. במדי נבחרת ישראל רשם בן זאב 13 הופעות והשתתף באליפות אירופה בכדורסל 1963.
ביום 29 בינואר 1992 נפטר בן זאב ונטמן בבית העלמין צור שלום בקריית ביאליק.
בשנת 2016 קיבלה רעייתו בשמו פרס על תרומה מיוחדת בתחום הכדורסל מעמותת הספורט של קריית מוצקין.
SkyRoads

המשחק

בעזרת מקש הרווח ומקשי החצים נוצר אפקט של "קפיצה ותזוזה". חץ למעלה כדי לגרום לספינה להאיץ, וחץ למטה לגרום לה להאט. המדדים בתחתית המסך הציגו את מהירות הספינה, רמת החמצן, וכמות הדלק. המד בצד שמאל הראה את ההתקדמות בשלב, המספר ליד ציין את כוח הכבידה בשלב, כשהמספר 100 מציין חוסר משקל ו-1700 כוח כבידה רב (כלומר לא ניתן לקפוץ). קיימים גם מכשולים, כלומר שאם הספינה תגיע במהירות קטנה מדי היא תתפוצץ או שהקפיצה לא תהיה מספיק רחוקה והיא תיפול לחלל. בנוסף לכך, גם אם מלאי החמצן או הדלק ייגמרו המשימה תכשל והמשחק נגמר. כל שלב מסתיים במנהרה המסמלת ניצחון.
גרסת הדמו ושתי הגרסאות המלאות ניתנות כהורדה חינמית מאתר הבית של החברה.

Skyroads XMAX-Special

בעקבות ההצלחה של Skyroads שיחררה חברת Bluemoon גרסה של המשחק בשם "Skyroads XMAX-Special". הגרסה התבססה על המשחק המקורי אך עם שלבים שונים וקשים יותר. מסיבה לא ברורה, גרסת ה-XMAS מעולם לא נעשתה פופולרית כמו הראשונה.
ג'ו תומאס (שחקן)

ביוגרפיה

תומאס נולד בצ'למספורד שבמחוז אסקס. יש לו שלושה אחים צעירים ממנו. הוא למד בבית הספר "King Edward VI Grammar School" בעיר. אחר כך למד היסטוריה בפמברוק קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. תומאס היה חבר במועדון הדרמה של האוניברסיטה "פוטלייטס" יחד עם חברו לסדרה "קרועים" סיימון בירד. בירד ותומאס שימשו כנשיא וגזבר בפוטלייטס בשנים 2005 ו-2006.ד הוא סיים את לימודי התואר בהיסטוריה בשנת 2006.
אחרי סיום הלימודים היה תומאס שותף לדירה עם בירד ועם בוגר פמברוק וחבר פוטלייס נוסף ג'וני סוויט.

קריירה

אחרי שנכנס לתחום המשחק בפוטלייטס, הופיע תומאס עם סטודנטים עמיתים מקייברידג' בפסטיבל הפרינג' באדינבורו בהפקה של המחזה "סוף טוב הכול טוב" בבימויו של דאנקן בארט.
אחרי סיום הלימודים באוניברסיטה החל תומאס לשחק באופן מקצועי.
תומאס הופיע בצמד יחד עם סוויט במופע בשם "The Jonny and Joe Show" שהועלה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו.
הפריצה הגדולה של תומאס הייתה בתפקיד סיימון קופר בסדרה הקומית "קרועים", ובסרט הקולנוע שנעשה על פי הסדרה "קרועים: הסרט". יחד עם בירד ועם סוויט הם כתבו את התוכנית "Chickens", תוכנית מערכונים סאטירית על שלושה סרבני מצפון במלחמת העולם הראשונה. התוכנית הוצעה כחלק מהסדרה "Comedy Showcase". שידור הבכורה של הסדרה היה בספטמבר 2011, ואחר כך הוזמנה עונה מלאה.
בהמשך כיכב תומאס בסיטקום "Fresh Meat" בתפקיד קינגסלי אוון. הוא גילם מורה למתמטיקה בפרק הראשון בעונה השנייה של הסדרה הקומית "שלישייה". ב-2017 החל תומאס לככב בסיטקום "White Gold" יחד עם ג'יימס באקלי, שכיכב לצדו בסדרה "קרועים".

חיים אישיים

ב-2010 החל תומאס לצאת עם השחקנית האנה טוינטון. השניים התארסו בתחילת 2017.
משלים (תחביר)

משלים הוא רכיב תחבירי, שמוסיף או משלים לקורא מידע אודות שם עצם או פועל.

משלימי הפועל

משלים הפועל הוא חלק המשפט המוסיף מידע לנשוא הפועלי. נוהגים להבדיל בין משלים מוצרך שחיוני לשלמות המשפט ובין משלים שאינו מוצרך (או בשמו האחר נספח), שרק מוסיף מידע למשפט וניתן להשמיטו. על פי הבלשנות הגנרטיבית, ההבדל העיקרי בין המשלים המוצרך לנספח הוא שהמשלים מקבל תפקיד תטא מהפועל ואילו הנספח לא מקבל תפקיד תטא. מבחינת התחביר, המשלים מנותח כאחות לפועל והנספח מנותח כאחות לרמה הבאה של הפועל.
גיילן רוס

ביוגרפיה

רוס נולדה כגייל סו רוזנבלום (Gail Sue Rosenblum) באינדיאנפוליס שבאינדיאנה. היא יהודייה, וקיבלה חינוך יהודי מסורתי. בשנים 1975 עד 1978 הייתה עורכת שותפה של כתב העת הניו יורקי לשירה "אנטיאוס" (Antaeus). כשחקנית היא זכורה בעיקר בזכות הופעתה בסרטי האימה של ג'ורג' רומרו (George Romero)‏: "Dawn of the Dead" ו-"Creepshow".
כמפיקה ובמאית יצרה, בין השאר, את הסרטים הדוקומטריים זוכי הפרסים: "האזן לליבה: החיים והמוזיקה של לורי ביצ'מן" (Laurie Beechman), ביוגרפיה של האמנית; "לא רק לאס וגאס", על תעשיית ההימורים בארצות הברית; "לרוסיה בשביל אהבה" על העסקים של הזמנת כלות באמצעות האינטרנט. הסרט, זוכה פרס אמי: "כספי הדמים: שווייץ והזהב הנאצי", על הבנקים השווייצריים והשואה.
סרטה האחרון "להרוג את קסטנר" (2008), עוסק בפעילותו של ישראל קסטנר בתקופת השואה, וב"פרשת קסטנר" בישראל של שנות החמישים: משפט הדיבה, והרצח.
משה פרוש

ביוגרפיה

משה פרוש נולד בירושלים בשנת 1893 לנפתלי צבי פרוש-גליקמן וליוכבד שפרה מרים לבית ריבלין. רעייתו הראשונה הייתה שפרה לבית ריבלין, ילדיהם - מנחם, ותמר ליבא מרגלא. רעייתו השנייה הייתה פייגא טויבא לבית חיימסון.
למד בתלמוד תורה וישיבת עץ חיים, לאחר נישואיו היה מזכיר אגודת ישראל בחלק מתקופת המנדט הבריטי. היה עורכו של העיתון "קול ישראל". בעת מלחמת העצמאות שימש כמשקיף מטעם אגודת ישראל במועצת המושל הצבאי בירושלים.
משנת 1950 כיהן כחבר מועצת העיר ירושלים מטעם חזית דתית מאוחדת, ולאחר מכן כסגן ראש העיר. בבחירות לכנסת השנייה ב-1951 הוצב במקום ה-41 ברשימת עם התורה - אגודת ישראל, כאשר בנו, מנחם פרוש, הוצב במקום ה-13 באותה הרשימה.
ב-1969 נקלע משה פרוש, שכיהן כממונה על תיק הרווחה בעיר, לסכסוך עם עובדים סוציאליים במחלקתו שביקשו תקציבים לעבודה עם נוער שוליים. פרוש טען שהעובדים הסוציאליים מתרועעים עם אנשי שמאל קיצוני, קומוניסטים, הומוסקסואלים וכנופיות רחוב, שאין לממנם ואף יש לפטרם. בסופו של דבר הפסיד פרוש בסכסוך, וב-23 במאי 1969 הודיע על פרישה מהחיים הפוליטיים. בנו, מנחם פרוש, החליף אותו במועצת העיר.
בנו, מנחם פרוש, היה חבר כנסת מטעם אגודת ישראל בין הכנסת הרביעית לכנסת ה-13. בנו של מנחם, מאיר פרוש, מכהן כחבר כנסת מטעם מפלגה זו מאז הכנסת ה-14.
על שמו שכונת גבעת משה בירושלים וכן רחובה הראשי גבעת משה.
ארט קלוקי

ביוגרפיה

נולד בשם ארתור צ'ארלס פרינגטון בדטרויט, מישיגן. כשהיה בן 9 הוריו התגרשו, והוא נשאר עם אביו. לאחר מות אביו בתאונת דרכים, עבר לגור עם אמו, אך מכיוון שאביו החורג לא היה מעוניין בגידולו, עבר לבית יתומים. בגיל 12 אימץ אותו ג'וזף קלוקי, מלחין ומורה למוזיקה מקליפורניה, וארתור אימץ את שם משפחתו. קלוקי למד בפומונה קולג' בקליפורניה, שבו לימד אביו המאמץ, וב-1943 התגייס לצבא ארצות הברית ונלחם במלחמת העולם השנייה.
בתקופת הקולג' החל ליצור סרטי אנימציה בטכניקת סטופ מושן בעזרת יצורים מפלסטלינה, וב-1955 יצר את סרטו "גמבזיה". הסרטון היה הבסיס לסדרת הטלוויזיה שפרסמה את קלוקי, "המופע של גמבי". הסדרה הייתה בת 233 פרקים, ובה כיכבו גמבי, יצור ירוק, חברו פוקי, פוני כתום, שאותו דיבב קלוקי עצמו, ויצורים נוספים.
קלוקי נפטר בגיל 88 בביתו. בנו, ג'ו קלוקי, יוצר גם הוא סרטי אנימציה.
תג מחיר

תג מחיר הוא תווית המוצמדת למוצר העומד למכירה ומציגה את מחירו.
לסימון שיטתי של תג מחיר על מוצרים רבים משמש "אקדח מחירים" - מכשיר שניתן לציין בו מחיר, וכל הפעלה שלו מדביקה תג שבו נקוב מחיר זה על מוצר אחד. במכירה של מוצרים, כגון ירקות, שבהם הצמדה של תג מחיר לכל מוצר אינה מעשית, מוצב תג המחיר על הדוכן שבו נמכרים המוצרים.

חובת שימוש בתג מחיר

חובת סימון מחירים בדרך זו או אחרת, למשל בסימון על המדף, קיימת במידה מסוימת במדינות רבות. אולם חובה גורפת של שימוש בתג מחיר על כל מוצר נהוגה כמעט רק בישראל. במדינות אחרות בהם הייתה נהוגה חובת שימוש בתג מחיר, ניתנו הקלות לחנויות שענו על תנאים שונים, כמו שימוש בעזרים אלקטרוניים להצגת מחירים או שנמצאו בביקורת שהמחירים אצלם היו ברמת דיוק סבירה. במרץ 2011 ביטלה מישיגן את חובת השימוש בתג מחיר על כל מוצר, בהמלצת מושל המדינה, אשר טען שהחוק מיושן, בלתי יעיל וגורר מחירים גבוהים יותר לצרכנים.
תג המחיר מציג את המחיר בצורה גלויה, הניתנת לקריאה על ידי אדם, אך פעמים רבות אינו משמש את הקופה, שבה מזוהה המחיר לפי קוד המוצר, ובפרט באמצעות ברקוד. לפיכך נוצר לעיתים חוסר התאמה בין המחיר שהוצג לקונה בתג המחיר ובין המחיר שנרשם בקופה לפי קוד המוצר.
מחקר שנעשה באזור מפגש המדינות ניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט בארצות הברית מצא שהמחירים בחנויות בהם יש חובת סימון מוצרים גבוהים בכ-20-25 סנט למוצר כך שהמחירים גבוהים בכ 8-9.6% באזורים בהם נהוגה חובת סימון מוצרים. עלות זאת לצרכן גבוהה בסדר גודל מהתועלת האופטימית ביותר מהשימוש בתגי מחיר על כל מוצר, כך שהצרכן ככל הנראה ניזוק מחובת סימון מוצרים בתגי מחיר.

משמעות מושאלת

בהשאלה משמש המושג "תג מחיר" לציון עונש שיוטל על אויב עקב מעשה מלחמה או טרור שביצע. דוגמה: בעקבות מתקפת הטרור בדרום ישראל אמר שר הביטחון, אהוד ברק: "יהיה תג מחיר על האירוע הזה". בקרב הימין הקיצוני בישראל מתקיימת דרך פעולה הקרויה "תג מחיר", שבמסגרתה נערכות פעולות אלימות נגד פלסטינים ונגד משטרת ישראל וצה"ל.
פרוקטוז

מבנה מולקולרי

פרוקטוז הוא חד-סוכר, בעל נוסחה כימית הזהה לגלוקוז (), אך בעל מבנה שונה ממנו – גלוקוז ופרוקטוז הם איזומרים. בעוד גלוקוז בעל קבוצת אלדהיד על פחמן 1 ולכן הוא אלדוז, פרוקטוז הוא קטוז כיוון שהוא מכיל קבוצת קטון. השינוי במבנה הוא שגורם לכך שפרוקטוז מתוק יותר מגלוקוז. פרוקטוז שייך למשפחת ההקסוזות (Hexose) – סוכרים בעלי 6 פחמנים, ובטבע הוא נמצא לרוב במבנה של טבעת מחומש (פוראנוז (Furanose)). כמו גלוקוז קיימות 4 צורות סטריאואיזומריות של פרוקטוז – שילובים של אלפא ובטא, D ו-L.

השלכות בריאותיות

על מנת לעבור בזרם הדם, נזקק פרוקטוז לגלוקוז. המעבר נעשה דרך מסלול ה-GLUT. לכן, בהיעדר גלוקוז, פרוקטוז אינו נספג היטב, ועודפיו מועברים אל המעי, שם בין השאר הוא עשוי לתרום להיווצרות גז ולהתייבשות. מכך עלולות להיווצר תופעות שליליות נוספות, כגון כאבי בטן, שלשולים ואף טחורים, הכול בתלות במזון נוסף שנצרך על ידי הגוף.
פרוקטוז נקשר לא מעט גם להשמנת יתר ורמות LDL וטריגליצרידים גבוהות מן הרגיל.
תת ספיגה של פרוקטוז היא הפרעת עיכול נפוצה אשר משפיעה על עד כ-30% מהאוכלוסייה במדינות המערב, ישנן השערות ששכיחות התופעה במדינות אסיה נמוכה יותר אך עדיין יחסית גבוהה, עד כ-10%.
בית הכנסת הגדול של פילדגייט סטריט

בית הכנסת שער יעקב (באנגלית: Fieldgate Street Great Synagogue; מילולית: בית הכנסת הגדול של רחוב פילדגייט) הוקם בשנת 1899 באיסט אנד של לונדון. הוספת המילה "גדול" בשמו האנגלי נובעת מהעובדה שברחוב פילדגייט היו מספר בתי כנסת קטנים.

היסטוריה

בנייתו נעשתה תוך חכירת הקרקע ל-90 שנה, עם תוכנית מתאר להסבת הבניין לבית כנסת, בית מגורים וסדנא. הפרויקט תוכנן והובל על ידי התאחדות בתי הכנסת של בריטניה (Federation of Synagogues), ששמה לה למטרה לאחד שלוש חברותות קטנות. עלויות הבניה הוערכו ב-3,500 ליש"ט, מתוכן ההתאחדות תרמה 500 ליש"ט, חברי הקהילה תרמו עוד 700 ליש"ט וסמואל מונטגיו תרם 200 ליש"ט. ויליאם וידינגטון היה הארכיטקט שנשכר לתכנן את הפרויקט. הדגם היה של בית כנסת מסורתי אשכנזי.
נתנאל צ'ארלס רוטשילד  ערך את טקס הפתיחה וסמואל מונטגיו היה נשיא כבוד. סולומון מייקלס היה הנשיא בפועל.
במהלך הבליץ על לונדון, ניזוק בית הכנסת באופן קשה. מיד עם תום המלחמה (1948–1947), החלו עבודות של חיזוק האולם הראשי עם קורות פלדה וגג חדש מבטון. העמודים הקורינתיים נשמרו. על העבודות היה אמון יו"ר בית הכנסת, נתן זלוטניקי, בשיתוף חברות בנייה לונדוניות. בין השנים 1959–1960 שופץ בית הכנסת כ"מרכז קהילתי", כאשר קומת הקרקע נבנתה מחדש. לוח המאזכר את חניכת המבנה מחדש, הוצב מימין לדלת הכניסה. תחת פיקוחו של הרב לייביש גאייר, עבודות השיפוץ נועדו לשמור על צביונו צנוע. הלוחות שהוכנסו היו אף פשוטות מקודמותיהם, עם אריות יהודה מוזהבות. החלונות המעוגלים זוגגו בויטראז'ים עם מגני דוד וגבתי המנורה שהאירו את חלל בית הכנסת היו אף הם בצורת מגן דוד.
בתחילת שנות האלפיים נשארו בבית הכנסת כ-150 מתפללים בלבד. מספר זה הוסיף לרדת ככל שהידללה האוכלוסייה היהודית של האיסט אנד. בשנים אלו, הותקנה מחיצה בחלל בית הכנסת כדי לאפשר תפילת נשים, שהיו מבוגרות מכדי לטפס במעלה המדרגות לקומת הגלריה. עד נובמבר 2009 פסקו תפילות סדירות בבית הכנסת, והלה נפתח רק בשבת אחת בחודש לתפילת שחרית סמלית.
התאחדות בתי הכנסת של בריטניה מכרה את הבניין למסגד איסט לונדון ב-2015, שנבנה וגדל במרוצת השנים סביב מבנה בית הכנסת. ב-2016 בניין בית הכנסת הישן הוסב לאגודת צדקה אסלאמית. היה זה בית הכנסת האחרון בשכונת וויטצ'אפל.

המבנה

המבנה שיועד לבית הכנסת הכיל חנות, דירה בעבור שמאי בית הכנסת וחדר וועדה בקומה העליונה. מימין לחנות, דלתות ברזל הנפתחות כלפי חוץ הובילו לשתי כניסות: דלת עבור הנשים שהובילה לגרם מדרגות לקומה השנייה (שם הייתה עזרת הנשים) ודלת עבור הגברים שמבעדה מסדרון שהוביל לקומת בית הכנסת.
רחבת בית הכנסת יכלה להכיל כ-280 גברים וכ-240 נשים (כאמור בקומת הגלריה שמעליהם). תקרת המבנה נתמכה בשני עמודים קורינתיים ועוטרה בקמרון בן 7 צדדים. בימת בית הכנסת היתמרה במרכז כאשר סביבה ספסלי ישיבה לאורך הקירות הארוכים. מאחורי הבימה נוספו ספסלים. גב ארון הקודש פנה לקיר הצפוני, מעליו היו לוחות מעוטרים באריות יהודה, ומעליהם חצי-כיפה שמעליה חלון מעוגל. בניגוד למקובל ובשל מגבלות המבנה, ארון הקודש לא יכל לפנות לכיוון ירושלים.
אלברט אברהם מייקלסון

חייו

אלברט מייקלסון נולד בפרוסיה (בעיר שנמצאת עתה בתחום פולין). המשפחה היגרה לארצות הברית כאשר הוא היה בן שנתיים. הוא גדל בקליפורניה ונבדה.
לאחר לימודיו בתיכון, החל ללמוד באקדמיה הימית של ארצות הברית באנאפוליס. בעקבות הישגיו במדעים ועל אף שלא הצטיין בימאות, הוצע לו לשמש כמדריך למדעים של האקדמיה. בשנים 1880–1882 השתלם אצל הרמן פון הלמהולץ ובפריז.
ב-1881 התפטר משירותו בצי האמריקאי והצטרף כפרופסור למכון הטכנולוגי ע"ש קייס שבקליבלנד במדינת אוהיו. שם ערך ב-1887 יחד עם אדוארד מורלי את הניסוי הקרוי על שמם, שנחשב לאחד מן הניסויים החשובים ביותר בהיסטוריה של הפיזיקה. הוא פורש כראיה המוצקה הראשונה נגד נכונות תאוריית האֶתֶר, אשר הייתה התאוריה השלטת בקרב הפיזיקאים עוד מתחילת המאה ה-18. מטרת הניסוי הייתה לבדוק את מהירות כדור הארץ באתר. מטרתם לא הייתה להוכיח או להפריך את קיום האתר, משום שקיומו נחשב במאה ה-19 לעובדה מדעית שמעטים פקפקו בה. כדי למדוד את מהירות כדור הארץ הם השתמשו בשיטה אופטית-התאבכותית הידועה בשם "אינטרפרומטריה". הרעיון מאחורי הניסוי היה לצרף שתי קרני אור, אשר אחת מהן נעה בכיוון התקדמות כדור הארץ, והשנייה נעה בניצב. בהנחה שהאור מתקדם בתווך כלשהו-באתר- ושכדור הארץ נע ביחס אליו, צריך להיות הבדל במהירויות שתי הקרניים, והאינטרפרומטר של מייקלסון מורלי היה רגיש מספיק בשביל למדוד הבדל זה. ממדידת ההבדל ניתן היה להסיק את מהירות כדור הארץ. חשיבותו של הניסוי התבטאה בין היתר גם בקבלת תורת היחסות של אלברט איינשטיין ובפיתוח האינטרפרומטריה. על עבודה זו, לצד פיתוח ענף האינטרפרומטריה, הוענק בשנת 1907 פרס נובל לפיזיקה למייקלסון.
בשנת 1892 התמנה לפרופסור לפיזיקה הראשון באוניברסיטת שיקגו.
הוא נפטר בפסדינה, קליפורניה.
Super Collider

שם האלבום

על השם הסביר מאסטיין באתר הישראלי "מטאליסט":
הכוונה היא למאיץ החלקיקים בשוויצריה, בדיוק ראיתי אז איזו כתבה על חלקיק בשם Higs Boson, שהוא החלקיק שממלא את החלל. בתחילה חשבתי על לקרוא לאלבום על שם הכינוי שלו – החלקיק האלוהי, אבל היה לי ברור שכולם יבכו על זה שעשיתי תקליט נוצרי, שזה כמובן שטויות. ואם הייתי משתמש בשם של החלקיק – Higs Boson, אנשים לא יפסיקו לשאול שאלות לגביו. בסופו של דבר ננעלתי על השם הזה – והוא היה שם הרבה לפני שהתחיל כל הרעש לגבי המאיץ בעיתונות, אני בכל מקרה זכרתי שלפני שהתחילו להשתמש במושג Super Collider הכינוי של המכשירים האלה היה Distinigrators.
— אתר "מטאליסט"