google/wiki40b huggingface dataset:
רחוב טברסקיה

רחוב טברסקיה (ברוסית: Тверска́я у́лица) הוא אחד הרחובות הראשיים במוסקבה, בירת רוסיה. 
היסטורית, רחוב זה שימש דרך להגעתם של קיסרי רוסיה מפטרבורג אל הקרמלין, הדרך הייתה עוברת מעיר טבר, על שמה קרוי הרחוב. בשנות ה-30 בתקופה הסובייטית הרחוב הורחב, במבצע הנדסי מורכב מרבית הבניינים ההיסטוריים הוזזו למקומם הנוכחי, אחרים נהרסו ובמקומם נבנו בתים בסגנון סטאליניסטי אשר מאפיין כל כך את הרחוב של היום. בתקופה האחרונה ברחוב נבנו מספר בניינים, אך הקו האדריכלי של הרחוב וסגנונו נשמר. כמעט כל בניין ברחוב הוא בעל חשיבות היסטוריה עשירה ועליו תלוי לוח המציג אישים חשובים אשר התגוררו בו. בקרבת הקרמלין שוכן בניין המלון "נציונל" – מלון מפורסם עוד מהימים שלפני המהפכה, מלון ריץ-קרלטון הסמוך לו הוא בניין נובורישי, המייצג כבר את התקופה העכשווית ונחשב לאחד המלונות היקרים בעולם, בניין הטלגרף בהמשך הרחוב מייצג את המעבר מאדריכלות המודרנית לקונסטרוקטיביזם המאפיין את שנות ה-20 של המאה הקודמת. ברחוב נמצא גם בניין העירייה, עוד מבנה בעל משמעות חשובה לתושבי העיר, כאשר מול בניין העירייה בכיכר טברסקאיה פלושאד ניצב פסלו של יורי דולגורוקי – הנסיך הרוסי מהמאה ה-12, הנחשב למייסד העיר מוסקבה.
רחוב טברסקאיה נחשב לאחד הרחובות היקרים ביותר בעולם, החנויות, המסעדות והמשרדים השוכנים במקום ממוקמים כאן יותר כ’סטטוס’ ומעמד- תדמיתי. הרחוב גם משמש כציר מרכזי באירועי החג של העיר. הרחוב נסגר לתנועה בחגים החשובים, אשר הופך אותו למדרחוב. גם מצעדי יום הניצחון עוברים בטברסאיה, הכולל את נסיעתם של כלי נשק וטנקים של הצבא הרוסי.
רפאל אלקורטה

קריירה במועדונים

אלקורטה שיחק בקבוצת אתלטיק בילבאו מגיל 10, ובגיל 17 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים. בגיל 19 השתלב בקבוצה הבוגרת, וערך את הבכורה בהפסד לויאדוליד ב-24 באוקטובר 1987. אלקורטה פתח בהרכבה של אתלטיק בילבאו 172 פעמים, ומיצב את עצמו כבלם בכיר.
בעונת 1993/94 חתם אלקורטה בריאל מדריד, ויחד עם פרננדו היירו יצר חוליית הגנה מהבולטות בכדורגל הספרדי. אלקורטה זכה עם ריאל מדריד בשתי אליפויות, ובשנת 1997 חזר לאתלטיק בילבאו, עמה זכה במקום השני בעונת 1997/98. אלקורטה היה שחקן הרכב קבוע באתלטיק בילבאו, אך בעונת 2001/02 בחר לפרוש אחרי 6 משחקים בלבד ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

אלקורטה ערך בכורה בנבחרת ספרד ב-26 במאי 1990, בניצחון חוץ 1-0 על נבחרת יוגוסלביה. אלקורטה ערך 54 הופעות בנבחרת ספרד, עד שנת 1998, שיחק ב-3 גביעי עולם (1990, 1994, 1998) ובאליפות אירופה בשנת 1996. כמו כן, ייצג את ספרד באליפויות אירופה לגילאים צעירים.
יוסף ארליך

ביוגרפיה

יוסף ארליך נולד בעיירה כשאנוב שבגליציה, אוסטריה (ולימים בפולין) וגדל בעיירה ווֹלבּרוֹם. למד בחדר, ובמשך 7 שנים בבית ספר יסודי פולני, לאחר מכן למד בכוחות עצמו. משנת 1926 פרסם מאמרים וסיפורים בכתבי העת היידיים בפולין. משנת 1933 היה פעיל ציוני, והיה ממארגני הכשרה ציונית במקום. באותה שנה עלה לארץ ישראל.
בישראל פרסם מאמרים וסיפורים בלעצטע נייעס, דבר ובבמות נוספות. פרסם ספרים ביידיש. חלק מספריו תורגמו לעברית, וחלקם (כמו "ההרריים") תורגם ישירות מכתב היד היידי.
בספריו הוא מתאר את החיים והדמויות של יהדות פולין כפי שהוא הכיר. עם זאת גם תיאר את ההווי של חיי העולים בישראל. בספרו  "ההרריים" (יצא במסגרת הספריה לעם) תיאר את חיי העולים מכורדיסטן במעברה הדמיונית "נטור"; לשם כתיבת ספרו זה נעזר באנשי העדה ובמומחים שעזרו לו להבין את שפת ה"תרגום" של יהודי כורדיסטן.
ארכיונו, המכיל בין היתר התכתבויות, טיוטות ותצלומים, שמור בספרייה הלאומית.
נוטפרון

נוטפרון (באנגלית: Notpron) הוא משחק חידות באינטרנט.
האתר נוטפרון הוקם ביולי 2004 על ידי דייוויד מיניך (David Münnich), נער גרמני. האתר מכיל 139 שלבים.
מעבר בין השלבים כרוך בפתרון חידות בדרגת קושי עולה. נכון ל-30 באפריל 2017, 41 אנשים בלבד סיימו את כל השלבים.
איזידור כהן

חייו

כהן נולד בברוקלין שבניו יורק. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל שש וסיים את בית הספר התיכון למוזיקה ולאמנות במנהטן, אף כי מטרתו הייתה לימודי רפואה. לימודיו הקדם-רפואיים בברוקלין קולג' הופסקו עקב גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה לשירות באירופה. לאחר זאת השתנה כיוון הקריירה שלו מרפואה למוזיקה, כתוצאה מנגינתו הן בתזמורת הצבא והן בלהקות ג'אז.
עם שובו לחיים האזרחיים, התקבל ללימודים בג'וליארד כתלמידו של איוון גלאמיאן. גלאמיאן היסס אם לקבל אליו תלמיד בן עשרים וארבע, אבל לא רצה להשיב ריקם פני חייל משוחרר. מנקודה זו ואילך, החלה הצלחתו כמוזיקאי. נגינתו ב"מעשה בחייל" של סטרווינסקי משכה אליו את תשומת לבו של המלחין.
משנות ה-50 של המאה ה-20 היה כהן כנר ראשי בתזמורות בפסטיבל קאזאלס בצרפת ופוארטו ריקו, נוסף לכמה הרכבים בניו יורק. כשניגן אצל קאזאלס, פגש את אלכסנדר שניידר, שהזמין אותו להצטרף לרביעייה שלו ככנר שני בשנת 1952. בתקופת נגינתו שם, הקליטה הרביעייה את המכלול הראשון של רביעיות המיתרים של היידן, ציון דרך שנזכר ב"טיים מגזין".
מ-1958 היה כהן כנר שני ברביעיית ג'וליארד, משרה בה החזיק קרוב לעשור. כחבר ברביעייה, נמנה כהן על סגל המורים בבית הספר ג'וליארד משנת 1958 עד 1966.
ב-1968, אחרי פרישתו של הכנר דניאל גילה, פנו הפסנתרן מנחם פרסלר והצ'לן ברנרד גרינהאוס אל כהן והציעו לו להצטרף לשלישיית בוזאר. על אף מיאון ראשוני, השתכנע לבסוף והצטרף לשלישייה, שנחשבה באמצע שנות ה-70' לשלישיית הפסנתר העסוקה והנודעת ביותר בעולם, הן בסיורי קונצרטים והן בהקלטות. בתקופתו של כהן בשלישייה, התבצעו עשרות הקלטות, בהן מכלול שלישיות הפסנתר של היידן ובטהובן, כמו גם יצירות של צ'ייקובסקי, רחמנינוב, אייבס, דבוז'אק ושוסטקוביץ'. אחרי עשרים ושלוש שנים עם הקבוצה, החליפה אותו הכנרת אידה קאוואפיאן.
כמורה, נמנה כהן על סגל המורים במוסדות לימוד ובפסטיבלים רבים נוסף לג'וליארד, בהם פסטיבל המוזיקה של אספן בקולורדו ומכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת ניו יורק בסטוני ברוק ובית הספר מנהטן למוזיקה. 
הקשר הממושך ביותר שלו היה עם בית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו, שם לימד החל ב-1966 במשך קרוב לארבעים שנה.
איזידור כהן נפטר בברונקס, ניו יורק בשנת 2005.
מיכל פלג

חייה ויצירתה

נולדה בחיפה וחיה בילדותה באתיופיה עקב שליחות הוריה במדינה. למדה אמנות ועיצוב בבצלאל וקולנוע ברומא. עד שנת 1990 הייתה כתבת העיתונים "דבר" ו"מעריב" באיטליה, במקביל לעבודתה שם בתחום הקולנוע. הרצתה באקדמיה לאמנות "בצלאל" ובבתי-ספר לעיצוב ולתקשורת חזותית. מפרסמת מאמרים ומסות בעיתון "הארץ".
מטיוליה המקיפים באזורי סכסוך ומתיחות בעולם פרסמה רשימות מברלין לאחר נפילת חומת ברלין, מנגורנו קרבאך, מקובה ומאתיופיה.
סבסי

היסטוריה

סבסי נהרס במהלך ההתפרצות הוולקנית ב-1883 של קרקוטה. הרשומות הרשמיות מצביעות על כ -3,000 בני אדם שנהרגו, כאשר 1,000 מהם היו "לא תושבים".
ב-1890, סבסי הוקמה מחדש. האמונה כי הוא נמצא קרוב יותר לסומטרה, שימשה "אבן דרך" לבניה מחדש. בשנות ה-20 של המאה ה -20 חזרו המתיישבים, והיום סבסי מיושבת לחלוטין, עם שטח קטן לא מיושב וכמה ביצות מנגרובים עדיין טבעיות.

אקלים

האקלים באי טרופי. הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא מאי עם C°‏ 26, והחודש הקר ביותר הוא אפריל, עם C°‏ 22, כמות המשקעים הממוצע הוא 2,932 מ"מ בשנה. החודש רטוב ביותר הוא ינואר עם 433 מ"מ גשם, והחודש היבש ביותר הוא ספטמבר עם 63 מ"מ גשם.

לקריאה נוספת

שמקין ופיסקה: קרקטה 1883; ההתפרצות הוולקנית והשפעותיה (1983)
איאן תורנטון: קרקאטו: הרס והרכבה מחדש של המערכת האקולוגית של האי (1996)
כלל השלושה

כלל השלושה (באנגלית: Rule of three) הוא מודל בעסקים וכלכלה אשר גובש על ידי ג'גדיש שֵת' (Jagdish Sheth) ורג'נדרה סיסודיה (Rajendra Sisodia). כלל השלושה הנו למעשה מודל לתיאור שוק בוגר. המודל טוען כי עם התבגרות השוק והתייצבותו על ידי כוחות השוק הטבעיים – כאשר לא מתרחשים אירועים חריגים – יובילו את השוק למבנה של "איזון כוחות", שבו ישנם שלושה מתחרים מובילים, אשר מחזיקים ביחד ביותר מ-70% נתח שוק, ומציעים מגוון רחב של מוצרים ושירותים לכל פלחי השוק (Full-line Generalists). שלושת המובילים מכונים בסדר יורד: מוביל, עוקב, נגרר.
ליד המובילים יש "שחקני גומחה", שכל אחד מחזיק בנתח שוק של 1% עד 5%, ואשר מתמחים בקבוצת מוצרים מצומצמת או בפלח שוק מוגדר (Specialists niche players). מתחרים, אשר נמצאים בין המובילים לבין שחקני הגומחה, שכל אחד מהם מחזיק בנתח שוק של 5% עד 10%, הם "שחקני ביניים", אשר נמצאים בסכנה של נפילה ל"שלולית" (ditch).
המודל אף מציג את היחס בין נתח השוק של השחקנים לבין התשואה לנכסים (רווחיות לאורך זמן).

ביקורת

כלל השלושה מהווה כלל אצבע אשר מתאים לשוק במאפיינים אוליגופוליים (תחרות בין מעטים - לדוגמה שוק החלב בישראל), אולם בשווקים קלאסיים של תחרות משוכללת מרובת מתחרים ובעיקר בשוק של עסקים קטנים וזעירים (כגון אינסטלטורים, שיפוצניקים, קוסמטיקאית, וכדומה) - תחולת יישומו של המודל פחותה.

כלל השלושה בישראל

בישראל, בשל זערוריותו היחסית של השוק, הנטייה לקיומו של מונופול טבעי או קרטל טבעי במקום כלל השלושה עולה.
אדימאנטוס מקורינתוס

אדימאנטוס (ביוונית: Ἀδείμαντος; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מפקד הכוחות הקורינתיים שלחמו בקרב ארטמיסיון וקרב סלמיס.

ביוגרפיה

אדימאנטוס היה מפקד השייטת הקורינתית שהצטרפה לצי היווני המאוחד שלחם בפרסים. יחד עמו פיקדו על הצי תמיסטוקלס האתונאי, ואוריביאדס הספרטני. הצי עגן בארטמיסיון ליד אובויה, אולם כאשר ראו הספרטנים והקורינתים את מספרן העצום של הספינות הפרסיות רצו לסגת. אנשי אובויה המבוהלים שיחדו את תמיסטוקלס בחמישים כיכרות כסף כדי שיישאר ויעכב את הפרסים לפחות עד שיספיקו להימלט. תמיסטוקלס העניק חמש כיכרות לאוריביאדס ושלושה לאדימאנטוס וכך שכנע אותם להישאר. קרב ארטמיסיון הסתיים ללא הכרעה והיוונים נאלצו לסגת לסלמיס. הפרסים מצדם תקפו את אטיקה והעלו באש את אתונה. 
הרודוטוס מספר שכאשר תמיסטוקלס הרצה בפני הקצינים את תוכניתו, אדימאנטוס התפרץ לדבריו ודרש ממנו שיגיד את שם עירו, מכיוון שאתונה חרבה ולתמיסטוקלס אין עיר ומולדת. תמיסטוקלס השיב לו שאמנם אין לו עיר אולם אתונה הביאה 200 ספינות בעוד קורינתוס הביאה מספר קטן יחסית. פלוטארכוס מצטט את אותם דברים אם כי בשם אוריביאדס.
הרודוטוס מספר שכאשר התחיל קרב סלמיס אדימאנטוס וספינותיו נמלטו משדה הקרב, וספינה אתונאית הצליחה להדביק אותם רק כאשר הקרב עמד בפני סיום. האנשים בספינה בישרו לאדימאנטוס על הניצחון והוא מיהר לחזור לשדה הקרב שם הקרב כבר הסתיים בניצחון יווני. אם כי הרודוטוס מוסיף שזו הגרסה האתונאית לסיפור והקורינתים גורסים אחרת שכאשר התחיל הקרב אדימאנטוס ואנשיו היו הראשונים להסתער. 
ככל הנראה המצביא אריסטאס היה בנו.
יורה (גשם)

היורה הוא הגשם הראשון שיורד בסתיו באזורי האקלים הים תיכוני. בישראל, בדרך כלל יורד היורה בחודשים אוקטובר או נובמבר. היורה הוא גשם סמלי ביהדות והוא מבשר על בוא החורף - העונה הקרה והגשומה במזרח התיכון.

הגדרה מטאורולוגית

תופעת היורה ייחודית לאקלים ים-תיכוני, שרק בו אין גשמים במשך עונת הקיץ. באזורי האקלים הממוזג לא מפסיקים הגשמים לפרק זמן ממושך בשנה, ולכן לא מיוחסת שם חשיבות לגשם הראשון שמבשר את תחילת עונת גשמי הסתיו.
ההגדרה המטאורולוגית ליורה בישראל היא הגשם הראשון היורד כתוצאה מהשפעת שקע ברומטרי (מסוג שקע חזיתי), לאחר עונת הקיץ (שנמשכת בדרך כלל בין החודשים יוני לספטמבר). במהלך הקיץ יכולים לרדת גשמים קלים כתוצאה מהתעמקות האפיק הפרסי שהיא מערכת שנוצרת כתוצאה משקע תרמי, ונוכחת באורח קבע בחודשי הקיץ. במהלך הסתיו עשויים לרדת גשמי זעף גם כתוצאה מפעילות של אפיק מים סוף, אשר גם היא מערכת תרמית, אולם בדרך כלל גשמים אלו לא יורדים בתפרוסת נרחבת.
Estudios Interdisciplinarios de América Latina y el Caribe

Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe (בעברית: לימודים בין-דיסציפלינריים של אמריקה הלטינית והקריביים, מוכר בראשי התיבות EIAL) הוא כתב עת חצי-שנתי תלת-לשוני (אנגלית, ספרדית ופורטוגזית) המוקדש ללימודי אמריקה הלטינית במאה ה-20 מנקודת מבטן של דיסציפלינות שונות במדעי החברה. EIAL יוצא לאור מטעם מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית שבאוניברסיטת תל אביב.
הגיליון הראשון ראה אור בשנת 1990. עורכו המייסד של EIAL היה צבי מדין. כיום עורכיו של EAIL הם חררדו לייבנר ורוזלי סיטמן, ועורכו הראשי הוא רענן ריין. החל משנת 2006 רואה EIAL אור בסיועה של משפחת סוורדלין (Sverdlin). בכל שנה אחד הגיליונות הוא נושאי ואילו האחר כולל מאמרים בנושאים מגוונים.
EIAL הוא כתב העת היחיד בישראל המוקדש ללימודי אמריקה הלטינית, והיחיד בתחום לימודי אמריקה הלטינית המוקדש למאה ה-20. היכולת לפרסם מאמרים בספרדית ובפורטוגזית מהווה יתרון משמעותי לחוקרים מרחבי אמריקה הלטינית עצמה, המתקשים לעיתים לפרסם את פירות מחקריהם בכתבי עת מקצועיים בינלאומיים אחרים. הגישה התלת-לשונית מאפשרת גם לחוקרים שאינם בקיאים באנגלית לקרוא ביקורות ספרים שראו אור באנגלית, ולהתעדכן בחזית המחקר בשפתם שלהם, ובכך מהווה כתב העת גשר חשוב בין מרחבים אקדמאיים שונים בתוך תחום לימודי אמריקה הלטינית.
היות שכתב העת זמין באינטרנט במלואו ובאופן חופשי, הוא זמין ביותר עבור קהל קוראים מגוון וכן למי שאמצעיהם הפיננסיים הצנועים אינם מאפשרים להם לקרוא את שאר כתבי העת המובילים בתחום.
Sale el Sol (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי שאקירה ולואיס פרננדו אוצ'ואה. השיר הוא בשפה הספרדית, והוא בסגנון רוק אלטרנטיבי. השיר נבחר להיות שיר הנושא מן האלבום, והשם שלו הוא כשמו של האלבום.
במאי הוידאו קליפ של השיר היה ז'אומה דה לאיגואנה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של שאקירה ב-8 בפברואר 2011. תחילה, ניתן לראות את שאקירה כשהיא שרה למיקרופון ומאחוריה נמצאת להקה, אשר מנגנת בתופים וגיטרות. בסמוך למאורע מתחיל לרדת שלג. בין לבין ניתן לראות את שאקירה כשהיא בורחת מבית דמוי מבוך.
נכון לאוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-120 מיליון צפיות, והוא הקליפ ה-26 של שאקירה אשר עשה זאת.
החותם הגדול של קנדה

החותם הגדול של קנדה (באנגלית: Great Seal of Canada, בצרפתית: Grand Sceau du Canada) הוא חותם המשמש את הפרלמנט הקנדי לאישור העובדה שחוק שנחקק בקנדה קיבל את הסכמת המונרך הקנדי - הסכמה הנדרשת על מנת שהחוק יכנס לתוקפו.

היסטוריה

החותם הגדול הראשון של קנדה נחרט בממלכה המאוחדת בשנת 1869 ונשלח לקנדה על מנת להחליף את החותם הזמני בו נעשה שימוש מאז הקמת קונפדרציית קנדה בשנת 1867. החותם מתאר את המלכה ויקטוריה.
עם עלייתו לשלטון של כל מונרך חדש נוצר חותם חדש לכבודו. החותם הנוכחי נוצר על ידי המטבעה הקנדית המלכותית, עם עלייתה לשלטון של מלכת קנדה אליזבת השנייה בשנת 1952. השימוש הראשון שנעשה בחותם היה בשנת 1955.

תיאור החותם

החותם עשוי פלדה מעובדת, משקלו 3.75 ק"ג וקוטרו 127 מילימטרים. החותם מציג את התמונה של המלכה, יושבת על כס המלכות ולראשה כתר. המלכה לובשת גלימת מלכות ואוחזת בגלובוס המלכותי ובשרביט אדוארד הקדוש. בתחתית החותם מופיע הסמל המלכותי של קנדה משנת 1957, ותחתיו הכיתוב "מלכת קנדה - אליזבת השנייה" באנגלית ובצרפתית: "Reine du Canada - Elizabeth II - Queen of Canada".
חותם זה הוא הראשון המשתמש באנגלית ובצרפתית - כאשר בחותמות הקודמים הכיתוב נעשה בלטינית.

שימוש

החותם הגדול מוחזק בידיו של המושל הכללי של קנדה כנציג המונרך בהיעדרו. החותם מוחזק במשרדי הרשם הכללי של קנדה.

חותמות פרובינציאליים וטריטוריאליים

לכל אחת מפרובינציות וטריטוריות קנדה ישנה חותם משלהן, המוחזק על ידי המשנה למושל של הטריטוריה, ומשמש לסמל את הסכמת המונרך לחוקי הפרובינציה והטריטוריה.

הגנה חוקית

חוק שמירת המידע (Security of Information Act) קובע בסעיף 5 (2) (e) כי כל מי שמזייף, מוכר את החותם צפוי לעונש מאסר של עד 14 שנים ולקנס של עד 2,000 דולרים.
אייל רוזן

ביוגרפיה

רוזן התגייס לצה"ל ב-1987 ושירת בחיל התותחנים. שימש סגן מפקד גדוד 411 בתקופת מבצע דין וחשבון. היה בקורס תותחנים מתקדם בפורט סיל שבארצות הברית במשך כשנה. בשובו מונה לקצין אג"ם של אגד ארטילרי 282 ושימש מפקד בקורס קציני תותחנים. בשנים 1996 עד 2000 למד משפטים ומנהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה. בתקופת הנסיגה מלבנון שירת בפיקוד הצפון. ב-2001 מונה למפקד גדוד 405 ושירת בתפקיד עד 2003. בהמשך שירת ביחידת הקישור לכוחות זרים. ב-2005 מונה לראש ענף עמדה במרכז לאימוני יבשה, ב-2006 מונה לסגן מפקד אגד ארטילרי 215 ושירת בתפקיד במהלך מלחמת לבנון השנייה. ב-2007 מונה למפקד מרכז תותחנים במרכז לאימוני יבשה.
באוגוסט 2009 מונה למפקד בית הספר לתותחנות שדה, באוגוסט 2011 מונה לנספח יבשה בארצות הברית. על שירותו הוענק לו אות לגיון ההצטיינות ממחלקת צבא ארצות הברית. באוגוסט 2013 מונה למפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד הדרום ושימש מפקד מרכז האש של הפיקוד, תפקיד בו שירת במהלך מבצע צוק איתן. כיהן בתפקיד עד פרישתו מצה"ל בשנת 2015.
רוזן נשוי ואב לשלושה.
לארי פייג'

קורות חיים

אביו, קרל ויקטור פייג', היה פרופסור למדעי המחשב ואינטליגנציה מלאכותית באוניברסיטת מישיגן. אמו, גלוריה, היא מרצה לתכנות מחשבים באוניברסיטת מישיגן.
פייג' הוא בוגר "תיכון מזרח לאנסינג". סיים בהצטיינות את לימודי התואר הראשון בהנדסת מחשבים באוניברסיטת מישיגן. עבר לאוניברסיטת סטנפורד וסיים לימודי תואר שני.
ברין ופייג’ הכירו במרץ 1995, במפגש הכוונה למועמדי דוקטורט במחשבים. פייג', שכבר היה שנתיים בתוכנית, נבחר להציג לסטודנטים, ביניהם ברין, את הקמפוס, ובהמשך השניים התיידדו.
באותו זמן פייג' הגה את רעיון ה-BackRub, זחלן אשר יעבור בין מיליוני מסמכים ברשת המקושרים ביניהם. מורכבותו וממדיו של הרעיון משכו את ברין לעבוד עם פייג'; לדבריו, "דיברתי עם הרבה קבוצות מחקר בקמפוס, וזה היה הפרויקט המעניין ביותר, גם מפני שהוא מנסה להתמודד עם גודלה של הרשת, שמסמלת את ידע האנושות, וגם מפני שחיבבתי את לארי".
כדי להפוך את הלינקים שזחלן ה-BackRub סיפק למדדים של חשיבות דפי אינטרנט, פיתחו ברין ופייג' את אלגוריתם הפייג' ראנק, במטרה לבנות מנוע חיפוש טוב יותר מכל מנוע אחר שהיה קיים בתקופתם. הוא התבסס על טכנולוגיה שניתחה את הרלוונטיות של הקישורים ההפוכים שמחברים דף אינטרנט למשנהו. באוגוסט 1996 הגרסה הראשונה של גוגל הייתה זמינה, אז רק ברשת האתרים של אוניברסיטת סטנפורד.
ב-1998, ברין ופייג' הקימו את חברת גוגל. פייג' שימש בתור נשיא-משנה של גוגל, ביחד עם ברין, עד 2001, אז הם שכרו את אריק שמידט בתור יושב ראש ומנכ"ל גוגל. השלושה ניהלו את גוגל כטריאומווירט, עד ל-4 באפריל 2011, בו החליף פייג' את שמידט בתפקיד המנכ"ל, ושמידט מונה ליו"ר בפועל.

חייו הפרטיים

פייג' נישא ללוסינדה סאוות'וורת' ב-2007, בטקס שנערך באי הקריבי של ריצ'רד ברנסון, נקר איילנד. סאוות'וורת' היא מדענית חוקרת ואחות לדוגמנית קארי סאוות'וורת'. לזוג שני ילדים.
מיוזנברג

היסטוריה

מיוזנברג נוסדה ב-1743 כעמדה צבאית, ונקראה על שמו של וינאנד וילם מויס (Wynand Willem Muijs). ב-1795 נערך במקום אחד הקרבות המרכזיים בין הבריטים לבין ההולנדים על השליטה בדרום אפריקה - קרב מיוזנברג. שבע ספינות של הצי המלכותי הבריטי, תחת פיקודו של אדמירל משנה ג'ורג' אלפינסטון (George Elphinstone) עגנו בסמוך לסיימונס טאון, שמדרום למיוזנברג, ודרשו מההולנדים למסור לבריטניה את השליטה במושבת הכף. משסירבו ההולנדים, השתלטו על העיר כוחות נחתים וחיל רגלים, במה שהחל את הפלישה הבריטית למושבת הכף. המושבה כולה נפלה בידי הבריטים בתוך שלושה חודשים. 
ב-1899 בנה ססיל רודס, שכיהן כראש ממשלת מושבת הכף בין 1890 ל-1896, בית קיט במיוזנברג. בבית זה מת ב-1902, וכיום משמש הבית כמוזיאון להנצחתו. בתקופה זו התבססה מויזנברג כעיירת קיט לחוף הים, ודרום אפריקאים רבים, ואף אזרחים זרים, הקימו בה בתי קיט, ובהם הסופר האנגלי רודיארד קיפלינג, הסופרת הדרום אפריקאית אוליב שריינר והאדריכל הבריטי הרברט בייקר. 
בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים התבססה במיוזנברג קהילה יהודית גדולה, עם הגעתם של כ-600 יהודים ממזרח אירופה. בית הכנסת הראשון הוקם ב-1924.
כיום מיוזנברג עודנה עיירת קיט שחופי הים שלה מושכים מבקרים, והיא נחשבת לאתר מועדף על חובבי גלישת גלים, אם כי גם על כרישים לבנים הפוקדים את חופיה.
לאנדרו סומוסה

קריירה

סומוסה החל לשחק בקבוצת ולס סארספילד, אחת מחמש הקבוצות הגדולות של ארגנטינה. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה ומילא תפקיד מרכזי בזכייתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2005. בהרכבה של הקבוצה שיחקה גם ליאנדרו גרסיאן והשניים זכו לתשומת לב רבה גם בשל הדמיון בשמותיהם.
ב-2006 עבר סומוסה לשחק בוויאריאל הספרדית והצטרף לבני ארצו ששיחקו אז בקבוצה - חואן רומן ריקלמה, גונזאלו רודריגז, רודולפו ארואברנה, מריאנו ברבוסה ופבריסיו פואנטס. הוא אמנם שיחק ב-25 ממשחקי קבוצתו בליגה אך לא הצליח לבסס את מקומו בהרכב הקבוצה וכעבור שנה הושאל לריאל בטיס בה גם נכשל לתפוס מקום בהרכב. ב-2008 רכשה ולס סארספילד את כרטיסו בחזרה.
סומוסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה בספטמבר 2007 בהפסד לברזיל. הוא ערך הופעה נוספת במדים הלאומיים בהפסד לספרד.
פונקציה שומרת סדר

בתורת הקבוצות, פונקציה שומרת סדר היא פונקציה בין קבוצות סדורות, השומרת על יחס הסדר.
בניסוח מדויק: תהיינה  ו-  קבוצות סדורות חלקית. פונקציה  היא שומרת סדר אם לכל   ב- מתקיים   ב- (ייתכן ש- גם אם לא נכון ש-).
כלקותקה

כלקותקה היה מבנה שניצב בעבר על האקרופוליס באתונה. קיומו ושמו ידועים בעיקר מכתובות שהתגלו במקום, המציינות שבמקום אוחסנו כלי ברונזה (מיוונית: כלקוס פירושו נחושת), שהובאו ככל הנראה כמנחות, כגון כלי נשק, צלמיות וכלי קיבול. מזהים את מקומו של הבניין צמוד לחומה הדרומית של האקרופוליס, בין מקדש ארטמיס בראורוניה במערב ובין הפרתנון במזרח. באתר יש שרידי בנייה מעטים ויש המזהים בהם את הבניין, אך אין בכך כל ביטחון. הבניין נבנה כל הנראה במאה החמישית לפנה"ס. במאה הרביעית הוסף בחזיתו סטיו עמודים.
רחוב מלאיה ניקיטסקאיה

מקור השם

שם הרחוב הוענק לו עוד במאה ה-19 לרחוב הסמוך בולשאיה ניקיטסקאיה, אשר על שם מנזר ניקיטסקי, הממוקם באתר הככר, סמוך לתחנת הרכבת התחתית (כיום בית מספר 7/10 ברחוב בולשאיה ניקיטסקאיה, פינת סמטת קיסלובסקי).
50/50

תקציר העלילה

עלילת הסרט עוקבת אחר בחור צעיר בשם אדם לרנר (מגולם על ידי ג'וזף גורדון לוויט) אשר מגלה בגיל 27 כי הכאבים בגבו הם למעשה סוג נדיר של סרטן וכי סיכוייו לשרוד את המחלה הם 50/50. הוא מחליט להתחיל טיפולי כימותרפיה כדי להילחם על חייו. לאורך הסרט מלווים אותו במאבקו חברו הטוב קייל (מגולם על ידי סת' רוגן), זוגתו האמנית רייצ'ל (מגולמת על ידי ברייס דאלאס הווארד), אמו הדרמטית (מגולמת על ידי אנג'ליקה יוסטון) והמטפלת-פסיכולוגית שלו קת'י (מגולמת על ידי אנה קנדריק). כמו כן במהלך טיפוליו אדם מתיידד עם שני מטופלים מבוגרים בשם מיץ' ואלן אשר עוברים גם הם טיפולי כימותרפיה (מגולמים על ידי פיליפ בייקר הול ומאט פרואר).
שוויינטוחלוביצה

היסטוריה

העיר קיבלה זכויות מגדבורג במאה ה-14. שוויינטוחלוביצה הייתה חלק מגרמניה עד ל-1922 כאשר היא סופחה לפולין למרות שרוב תושביה הצביעו נגד סיפוח זה. בשנת 1939 כתוצאה מפלישת גרמניה לפולין היא הועברה בחזרה לגרמניה עד לסוף מלחמת העולם השנייה. 
בתקופת המלחמה פעל בעיר מחנה העבודה זגודה לאחר המלחמה רוכזו בו גרמנים, שלזים ממוצא גרמני ופולנים. בראש המחנה עמד היהודי סולומון מורל. קיימות טענות] שמורל ראה בתפקידו כמפקד המחנה אפשרות לנקמה על הריגת יהודים רבים כולל כל משפחתו במהלך מלחמת העולם השנייה.
ג'ם אוזן

ג'ם ג'נגיז אוזן (בטורקית: Cem Cengiz Uzan; נולד ב-26 בדצמבר 1960) הוא איש עסקים ופוליטיקאי טורקי ונשיא "מפלגת הצעירים". בן למשפחת עסקים מהגדולות בטורקיה בתחום הבנקאות והפיננסים, יזם בתחום המדיה הטלוויזיונית, ממייסדי ערוץ הטלוויזיה הפרטי הראשון בטורקיה.

חייו הפוליטיים

בבחירות 2002 אוזן התמודד לפרלמנט הטורקי עם "מפלגת הצעירים" בראשותו, עם ססמאות פוליטיות הפונות לקהל הצעירים והסטודנטים בטורקיה, במהלך בחירות אלה זכתה מפלגתו של אוזן בכ-3% מקולות הבוחרים. רוב הקולות שקיבל היו בעיקר מקהל הבוחרים הצעירים, "מפלגת הצעירים" לא עברה את אחוז החסימה לפרלמנט הטורקי שעומד על 10%.
בבחירות 2007 התמודד שוב עם "מפלגת הצעירים" לפרלמט הטורקי וזכה לכ-7% מקולות הבוחרים תוצאה שלא אפשרה לו להיכנס לפרלמנט.
ב-2009 ברח אוזן לצרפת וביקש מקלט מדיני בשל רדיפה פוליטית של הממשל הטורקי. באותה שנה נשפט אוזן שלא בפניו לשש שנות מאסר בטענה שביצע עבירת סחיטה ובשנת 2010 נשפט ל-23 שנות מאסר נוספות.
אנדרטת מונטווידאו לשואה

מבנה

האנדרטה ניצבת ליד טיילת על קו החוף של העיר בשפך נהר לה פלאטה. היא כותל אבן נמוך וארוך, המתמשך על פני כ-120 מטר, רמז לכותל המערבי ולהיסטוריה של העם היהודי. הוא בנוי מאבני גרניט ורודות ולפניו משתרעת מדרכת הליכה. הכותל והמדרכה בנויים במקביל לקו החוף ולפני הסלעים הזרועים עליו ומשתלבים בהם.
הכותל קטוע במרכזו על ידי פרצה, שלצידה ניצבים קטעי חומה נטויים על צידם, שכמו הוסטו ממקומם על ידי הכוח שפרץ את הכותל. המדרכה שמול הפרצה, שצורתה כמשולש הפונה אל המים, נפרדת משכנותיה על ידי בקעים שגשרי עץ מגשרים עליהם. הפרצה שבכותל מסמלת את השבר והחסר שיצרה השואה בהיסטוריה של העם היהודי. הפרצה יוצרת חלון בחומה שדרכו נשקף מראה המים.
משני צידי הפרצה ניצבות על המדרכה ארבע אסטלות - אחת ממערב ושלוש ממזרח - שעליהן כתובות זיכרון. אחת מהן נושאת דברים מאת הסופר אלי ויזל.
שבילים מרוצפים מובילים מהטיילת אל שני עבריו של הקיר. לצד השביל המערבי קבועים פסי רכבת בדשא, רמז לדרכם של הקרבנות אל מחנות ההשמדה.
האנדרטה הוקמה בעקבות תחרות שנערכה ב-1992 ונחנכה בשנת 1994. יוצריה הם גסטון בוארו (Gastón Boero), פרננדו פביאנו (Fernando Fabiano), סילביה פרוסיו (Sylvia Perossio) וקרלוס פלגרינו (Carlos Pellegrino).
בחודש אוקטובר 2017 הושחתה האנדרטה פעמיים על ידי ריסוס כתובות נאצה.
קטת

קַטָּת (במקורות חז"ל: קטינית, קטנית, קטנתא) הוא שמה של עיר מקראית בתחום נחלת שבט זבולון, אשר המשיכה להתקיים גם בתקופת המשנה והתלמוד.
היישוב נזכר בספר יהושע בתיאור נחלת שבט זבולון במערב עמק יזרעאל, בין היתר לצד הערים נהלל, שמרון, ידאלה ובית לחם: "וְקַטָּת וְנַהֲלָל וְשִׁמְרוֹן וְיִדְאֲלָה וּבֵית לָחֶם". בתרגום השבעים מובא השם בצורה "קטנת".
בספר שופטים נזכר כי בני שבט זבולון לא הורישו את יושבי נהלל וקִטְרוֹן, ויש הסבורים כי הכוונה לאותה העיר. עם זאת, קטרון זוהתה בידי חז"ל עם ציפורי, בעוד שקטת זוהתה בידי חז"ל עם עיירה בת תקופתם בשם קטינית: "וקטת – קטינית, ונהלל – מהלול, ושמרון – סימונייה, ויראלה – חורייה, בית לחם - בית לחם צרייה".
במסכת סוטה במשנה ובתוספתא נזכר חכם בשם אבא יוסי איש קטנית: "משמת אבא יוסי בן קטנית איש קטנתא נתקטנה חסידות מישראל".
במדרש תנחומא נזכר אתר בשם קוטנת של ציפורי.
אחד הזיהויים שהוצע ליישוב הקדום הוא בח'רבת קטינה שבין רמות מנשה ורכס הכרמל, בסמוך למחלף עין תות. זיהוי אחר, אותו הציע זאב ארליך, המסתמך בין היתר על הקרבה לבית לחם הגלילית, נהלל ושמרון, הנזכרות לצד קטת במקרא ובמקורות חז"ל, הוא בחורבה הקרויה ח'רבת קיסי, בדרום היישוב בית זרזיר שבגליל התחתון, בה נתגלו מספר מערכות מסתור, ייתכן מתקופת מרד גאלוס, ואשר מדרום לה נתגלתה כתובת תחום שבת.
דגל קליפורניה

היסטוריה

דגל הדוב הונף לראשונה ב-18 ביוני 1846 בסונומה שבקליפורניה על ידי "מניפי דגל הדוב" בהנהגתו של ויליאם ב. אייד במטרה להביא לעצמאות מהשלטון המקסיקני. בעקבות מרד זה הכריזה קליפורניה על עצמאותה ונוסדה רפובליקת קליפורניה שאייד הפך לנשיאה. זמן קצר לאחר מכן, ב-9 ביולי 1846 הניף ג'ון דרייק סלואוט מצי ארצות הברית את דגל ארצות הברית (שבאותה עת היו בו 28 כוכבים) במונטריי שבקליפורניה והכריז על הטריטוריה כשטח ארצות הברית.

יומיים מאוחר יותר הגיע צי ארצות הברית לסונומה והניף את דגל ארצות הברית במקום דגל הדוב.
דגל הדוב המקורי נשמר בסן פרנסיסקו עד שנשרף בשריפה הגדולה בעקבות רעידת האדמה של 1906 שהחריבה את העיר.

תיאור הדגל

הדגל לבן עם פס אדום בחלקו התחתון, כוכב אדום בפינתו השמאלית העליונה של הדגל ודוב גריזלי קליפורניה (זן נכחד) הפונה שמאלה הולך על דשא במרכז הדגל.
בדגל המקורי היה הדוב קטן יותר ולא היה עשב תחת רגליו.

הדגל באמנות

בכיכר העיר סונומה שבקליפורניה ישנו פסל המתאר את הנפת הדגל בפעם הראשונה.