סריגה וצינורה בצורה חופשית

סריגה וצינורה בצורה חופשית זוהי יצירה בסריגה או בצינורה  של תחרה וסריגים בצורה שאינה אחידה ואינה משטח אחיד, אלא היא מורכבת מהרבה צורנים שגם הם עשויים מדוגמאות שונות. חלק מהאמנים והאמניות מציגים צורנים בודדים כיצירה, אבל לרוב היצירות מורכבות מצורנים שונים שמחוברים יחד ברקמה, סריגה או תפירה ליצירה גדולה. יש הנוהגים גם להוסיף קטעים ארוגים. לעיתים נוצרות גם יצירות קבוצתיות, כשקבוצה של אמניות ואמנים יוצרים כל אחד כמה צורנים שמחוברים אחר כך ליצירה קבוצתית גדולה יותר.

ראשוני היוצרים

בשנת 1977 נפגשו שני היוצרים סילביה קוש [Sylvia Cosh] וג'יימס וולטרס [James Walters] והתחילו בשיתוף פעולה פורה במשך 23 שנים של עיצוב, יצירות מוזמנות, כתיבת ספרים, הופעות בסרטים ובטלוויזיה, והוראה. בין השנים 1995–1997 נסעו והורו סדנאות יצירה בצינורה בארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד.בכל הארצות הקימו דור של תלמידות שמשיכו ליצור בצורה חופשית, תצוגות והוראה. הם עבדו יחד עד שסילביה נפטרה ב-30 ביולי 2000.
סילביה וג'יימס, שברו את המוסכמות של סריגה וצינורה שהיו מקובלים עד שנות ה-70 של המאה ה-20, עד אז היה נהוג ליצור משטחים גדולים באותה דוגמה. הם עודדו אנשים להתנסות בשינוי גודל העמודים או העיניים. בערבוב צבעים, ביצירת כל מיני בליטות, במילוי חורים בעבודה בשכבות, בעירוב חוטים שונים ומשונים. ברקימה והוספת חרוזים וכפתורים. חלק מההשראה שלהם באה ממסורת התחרה האירית, שבה היה נהוג לצנר כל מיני דמויות קטנות כמו פרחים ועלים, ואחר כך היו מצנרים אותם ביחד לתמונה גדולה יותר.

המינוחים הנהוגים

סילביה וג'יימס השתמשו בכל המינוחים הרגילים בסריגה ובצינורה, אך כדי שיוכלו ללמד את רעיונות הסריגה והצינורה בצורה חופשית יחד עם פיתוח 'הדוגמאות' שלהם הם פיתחו וצירפו עוד כמה מונחים.
קלסטר  [Cluster] אשכול של עיניים שבולט בצד או באמצע היצירה.
סקראמבל [Scrumble] הוא צורן שנוצר בסריגה או צינורה בצורה חופשית ואפשר לחברו ליחידות נוספות וכך ליצור יצירת אמנות.
דודלינג משמעותו שירבוט או קשקוש, כשאנו עושים זאת בעפרון, ביצירה חופשית הם התכוונו שהיוצרים בצורה חופשית מתחילים עם כמה עיניים ואחר מממשיכים ללא תוכנית אלא לאן שהיד או הראש מכוונים אותם.

יצירה בצורה חופשית

בדרך כלל מתחילים עם יצירת צורן אחד, כשכבר יש כמה מחברים אותם ברקמה, תפירה או סריגת צינורה למשהו גדול יותר, באופן זה יכולים ליצור חפצים שימושיים כגון צעיפים, בגדים, שמיכות או או אמנותיים כמו מרבדי קיר, או צורות תלת ממדיות, לבתים פרטיים או מבני ציבור. רב היוצרות והיוצרים יוצרים עבור עצמם או למכירה. אך יש הרבה פעמים קבוצות שמשתפות פעולה ליצירה גדולה משותפת. כולן יוצרות צורנים, על פי נושא מסוים ושולחות את הצורנים לאמנית שמחברת את כולם ליצירה גדולה או מספר יצירות.
בשנת -2005 התחילו התאומות כריסטין ומרגרט ורטהיימר [Christine and Margaret  Wertheimer ] מלוס אנג'לס את 'שונית האלמוגים המצונרת'  [ Crochet Coral reef ]. הן רצו למחות על ההשמדה של השוניות בעולם בגלל התחממות כדור הארץ. מעין יצירה הגותית וקינה על על המבנים היפים הללו שכדי להבינם יש להשתמש בחוקי מתמטיקה והנדסה . הן שאבו את השראתן מהמתמטיקאית דר' דיינה טאימינה [Daina Taimina] שלימדה באוניברסיטת קורנל ופיתחה שם את 'יצירת הצינורה ההיפרבולית' [Hyperbolic Crochet]. אנשים מכל העולם הצטרפו לרעיון והתחילו ליצור יצירות קבוצתיות של שוניות.
מבחינה אקולוגית היצירה הסריגה והצינורה בצורה חופשית, נותן מענה לאנשים שהצטברו אצלם הרבה שאריות מיצירות שונות, אופן היצירה הזה 'נותן אישור' ליצור דברים משלל חוטים בצבעים, עוביים ואורכים שונים.
עם מותה של סילביה התאחדו סורגות ומצנרות חופשיות מכל העולם ויצרו מרבד קיר לזכרה.
בין התלמידות של של סילביה וג'ימס התפרסמו האמניות פרודנס מפסטון [Prudence Mapstone] , ג'ני דאוד[Jenny Dowde].
מדעניות משתמשות בסריגה וצינורה בצורה החופשית כדי ליצור דגמים של חלקי גוף פנימיים, או מראה של ד.נ.א.
בישראל יוצרת אמנית הסיבים מרגיט שפטולוביץ בצינורה בצורה חופשית.