google/wiki40b huggingface dataset:
דיסקינזיה מאוחרת

טיפול

מניעה ראשונית של התופעה עשויה להיות מושגת על ידי שימוש בתרופות הנוירולפטיות במינון היעיל המינימלי ואם ניתן, לזמן הקצר ככל האפשר. ברגע שאובחנה התופעה, יש להפחית את מינון התרופה שגרמה לה, או להפסיקה לגמרי אם זה אפשרי (למשל לעבור לתרופות אנטי-פסיכוטיות חדשות עם תופעות לוואי פחותות). אך יש לדעת כי דיסקינזיה מאוחרת, אם לא נלקחו אמצעים בעוד מועד, עשויה להימשך גם לאחר הפסקת התרופה, למשך חודשים, שנים, ולפעמים לתמיד.
התרופה האנטי-פסיכוטית "קלוזאפין" (Clozapine), נמצאה כתרופה בעלת סיכון נמוך לתופעת לוואי של דיסקינזיה מאוחרת, יחסית לתרופות אנטי-פסיכוטיות מהדור הישן. יתרון זה קיים גם אצל תרופות אחרות בקטגוריה זו.
קיימות מספר תרופות שעשויות לסייע בטיפול בדיסקינזיה המאוחרת. התרופה "Tetrabenazine" משמשת לטיפול בתופעה וכן בהפרעות תנועה אחרות.
"Zofran" הראה יעילות מסוימת במחקרים נסיוניים על דיסקינזיה מאוחרת. תרופות מסוימות נגד פרקינסון (כמו: "Aricept", "Baclofen" "Requip" ,"Mirapex") יכולות להועיל.
מחקרים מסוימים הראו כי גם שימוש בסם מריחואנה (Cannabis) יכול לעזור בהקלת הסימפטומים. עם זאת, תוצאות המחקרים בנושא מעורבות, ויש שגילו כי הסם דווקא מחמיר את התופעות.
התרופה "Clonidine" נמצאת בשימוש עבור התפרצויות של דיסטוניה. במקרים קלים של דיסטוניה פוקאלית (focal dystonia) אפשר לטפל באמצעות זריקות בוטוקס (בוטולינום טוקסין).
בנזודיאזפינים (כמו: "Lorazepam", "Diazepam", "Clonazepam") נחשבים בלתי יעילים להקלת הסימפטומים.
תרופות טבעיות לא הוכחו כבעלות יעילות בטיפול בתופעה, משום שלעיתים נדירות הן נבדקות במסגרות מפוקחות של ניסוי מבוקר. מחקרים מראים שמנוחה לסירוגין והתעמלות קבועה מפחיתים את הסימפטומים. הממצאים לגבי חומרים טבעיים כמו ויטמין E, אומגה 3, וההורמון מלטונין, אינם חד משמעיים.
טירת שנטילי

טירת שנטילי (בצרפתית: Château de Chantilly - "שאטו דה שאטיי" - ʃɑ.to də ʃɑ̃.ti.ji) היא טירה (שאטו) היסטורית הממוקמת בעיר שנטילי שבאזור פיקרדי בצרפת.
בטירה שני מבניים העיקריים - מבנה הטירה המרכזי (Grand Château) שנהרס במהלך המהפכה הצרפתית ונבנה מחדש בשנות ה-70 של המאה ה-19, והמבנה הקטן (Petit Château) שנבנה בשנת 1560. כיום המבנה נמצא בבעלות המכון של צרפת ופועל במבנה מוזיאון קונדה (Musée Condé).

היסטוריה

מבנה האחוזה הראשון באתר הוקם בין השנים 1528–1531 על ידי האדריכל פייר שאמביג'ה (Pierre Chambiges) עבור בית מונמורנסי (אשר אזור הטירה היה בבעלותו מאז שנת 1484). זמן קצר לאחר מכן נבנתה הטירה הקטנה, בשנת 1560, ככל הנראה על ידי ז'אן בולאן. בשנת 1632, לאחר מותו של אנרי השני דה מונמורנסי, עברה האחוזה לידי לואי השני, נסיך דה קונדה.
מבנה הטירה נהרס במהלך המהפכה הצרפתית. שטח הטירה הוחרם על ידי משפחת דוכס אורליאן בשנת 1853 ונשאר בידה עד שנת 1872.
בין השנים 1875–1881 נבנה מבנה הטירה מחדש על ידי אנרי ד'אורליאן, דוכס אומייל על ידי האדריכל הונורה דומה (Honore Daumet). הדוכס הוריש את הטירה, במותו למכון של צרפת .
סביב הטירה גנים נרחבים שתוכננו על ידי אדריכל הגנים הצרפתי אנדרה לה נוטרה. בגנים נמצא ההמו דה שאנטילי - כפר דמה כפרי שהיווה השראה לכפר המלכה שנבנה עבור מרי אנטואנט בגני ורסאי.
בשנת 1985 צולם בטירה הסרט "רצח בעיניים" מסדרת סרטי ג'יימס בונד. בסרט זה שימשה הטירה כביתו של הנבל מקס זורין. ב-30 וב-31 ביולי 1994 נערכו בטירה שתי הופעות של להקת פינק פלוייד.
בראשית המאה ה-21 שוקמה הטירה בעלות של 70 מיליון אירו.

מוזיאון קונדה

כיום פועל בטירה מוזיאון קונדה לאמנות המציג את אחד האוספים הגדולים ביותר בצרפת. בין היתר מוצגות במוזיאון היצירות הבאות: "סתיו" של בוטיצ'לי, "דיוקנה של סימונטה וספוצ'י" של פיירו די קוזימו, "שלוש הגרציות" ו-"המדונה של לורטו" של רפאל, "דיוקנו של מולייר" מעשה ידי פייר מיניאר וכן יצירות של פרה אנג'ליקו, ז'אן-בטיסט קאמי קורו, פיליפינו ליפי, הנס ממלינג, פרנסואה לואה וז'אן קלואה, פאולו ורונזה, בארוצ'י, אניבאלה קרצ'י, דומניצ'ינו, סלבטור רוסה, ניקולא פוסן, פיליפ דה שאמפן, אנתוני ואן דייק, גווידו רני, ז'אן-בטיסט גרוז', ג'שואה ריינולדס, ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, תאודור ז'ריקו ואז'ן דלקרואה.
בספריית המוזיאון למעלה מ-1,300 ספרים ו-12,500 כתבי יד, ובהם תנ"ך גוטנברג. בין כתבי היד 200 כתבי יד מימי הביניים ובהם השעות העשירות מאד של דוכס ברי.
ריקו שירזי

אריה (ריקו) שירזי (נולד ב־1962 בנתניה) הוא עבריין המוגדר על ידי משטרת ישראל כראש ארגון פשיעה. בצעירותו היה כדורגלן מקצועי אשר שיחק בקבוצת הכדורגל מכבי נתניה.

ביוגרפיה

שירזי נולד ב־1962 בנתניה לאב שהיה מנהל של תחנת דלק, ולאם עקרת בית. בצעירותו היה שחקן כדורגל (בתפקיד בלם) בקבוצות מכבי נתניה, שירת בצה"ל כשקמיסט. שירזי נאלץ לפרוש ממשחק הכדורגל עקב פציעה בברך. אחד משלושת אחיו הוא שחקן העבר בכדורגל שלמה שירזי.

עיסוק בפלילים

במהלך השנים נעצר שירזי על ידי משטרת ישראל על רקע מגוון חשדות, ביניהם השלכת רימון רסס לעבר ביתו של איש העסקים אהרון שקד שבבעלותו אתר אינטרנט להימורים ב-2006, ושותפות במעילה בבנק למסחר, אך לא הוגשו נגדו כתבי אישום בפרשות אלו. במשפט אחר שהתנהל נגדו על רקע גביית חובות נידון שירזי במסגרת עסקת טיעון ל־7 חודשי מאסר.
שירזי הורשע במהלך השנים במגוון עבירות: העלבת עובד ציבור, תקיפה הגורמת חבלה, היזק לרכוש במזיד, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו, זיוף, קבלת דבר במרמה והתחזות במטרה להונות].
ב-7 בדצמבר 2015 נגזרו עליו שמונה שנות מאסר בפועל בגין עבירות מס בהן הורשע. לפי כתב האישום שירזי ואחרים הוציאו חשבוניות פיקטיביות על סך של למעלה מ-25 מיליון שקלים. כמו כן, יוחסו לשירזי עבירות של הלבנת הון ביותר מ-14 מיליון שקלים וחצי.ביולי 2017 נשפט בנוסף ל-9 שנות מאסר, על סיוע להריגת גיא יחזקאל בגרמניה, ובקשירת קשר לניסיון החיסול של אסי אבוטבול בפראג.
בנו שי שהיה אף הוא עבריין מורשע, נרצח במאי 2016.
שירזי נחשב על ידי המשטרה לעבריין מתוחכם וערמומי.
ישיבת חכמי לובלין

ישיבת חכמי לובלין (המוכרת גם כיח"ל) הוקמה בעיר לובלין בפולין בשנת 1930 על ידי רבי מאיר שפירא (מייסד מפעל הדף היומי). לאחר מכן החליפוהו הרב אריה צבי פרומר (רבה של העיר קוז'יגלוב), הרב אריה לייב לנדא והרב אברהם יעקב הורוביץ.

תולדות ומבנה הישיבה

הישיבה הוקמה כדי להחזיר את עטרת העיר לובלין ליושנה, כמרכז חשוב של לימוד תורה בפולין, ובמיוחד כדי לשחזר את גדולתה של הישיבה שהוקמה בלובלין ב-1515]. המשגיח הרוחני של הישיבה היה רבי שמעון מזליחוב. עם מותו של רבי מאיר שפירא בשנת 1933 מונה הרב אריה צבי פרומר לראש הישיבה ושימש בתפקיד עד לפיזורה על ידי הנאצים בשנת 1939, כנשיא הישיבה מונה רבי משה פרידמן האדמו"ר מבויאן-קראקא.
בניין הישיבה תוכנן בסגנון אקלקטי הכולל מאפיינים מזרחיים על ידי האדריכל אגנור שמולקובסקי. בעת הקמתה הייתה הישיבה מן המפוארות שבפולין. ייחודה היה בכך שהיא סיפקה את כל צורכי התלמידים, לרבות אוכל ולינה, והם לא היו צריכים להיסמך על בעלי בתים בסביבה כפי שהיה נהוג עד אז. בישיבה למדו כ-400 תלמידים והיא שכנה בבניין מפואר בן שש קומות. עיקר לימוד הישיבה היה בסדר קודשים ואף היה בישיבה דגם של בית המקדש לצורכי לימוד.
בישיבה הייתה ספרייה תורנית עשירה ובה 22,000 ספרים.
בשנת 1934 סיים את הישיבה המחזור הראשון של תלמידים.
בשנת 1940 השמידו הנאצים את ציוד הישיבה וספריה, אותם שרפו בטקס פומבי בכיכר השוק בפני יהודי לובלין. הבעירה ארכה 20 שעות.
הייתה זו גאווה לנו להחריב את האקדמיה התלמודית הזאת, שהייתה נודעת כגדולה ביותר בפולין. השלכנו החוצה את כל הספרים הקדושים של היהודים והצתנו אותם. עשרים שעות שלמות השתוללו הלהבות. יהודי לובלין עמדו מסביב ובכו, אולם הוזמנה תזמורת צבאית והצלילים העליזים של המוזיקה החיילית החרישו את יללת היהודים.
— ביטאון הנוער הגרמני "דויטשה יוגענד צייטונג"

לאחר המלחמה

אחרי השואה הקים רבי שמואל הלוי ווזנר ישיבה בעלת אותה שם, ישיבת חכמי לובלין בשכונת זיכרון מאיר בבני ברק, לזכרה של הישיבה המקורית. בית ספר יסודי בשם זה הוקם בדטרויט שבמישיגן. רחוב 'חכמי לובלין' קיים בשכונת בית ישראל בירושלים.
לאחר המלחמה שימש הבניין בלובלין מוסדות אקדמיים פולניים. בשנת 1952 פעלה בו אוניברסיטה קתולית. בשנת 2004 הוחזר לידי הקהילה היהודית וכיום הוא שייך לקהילה היהודית בוורשה ומשמש כסניפה בלובלין. החל משנת 2007 הוחל בשיפוץ רחב היקף של הבניין, שבמסגרתו שוחזר בית המדרש והכוונה היא להופכו למרכז הארחה ליהודים הרבים המבקרים במקום. בשנת 2005 התקיים בו טקס חגיגי של סיום לימוד הדף היומי באירופה על ידי ארגון מרכז רבני אירופה, בהשתתפות אדמו"רים ורבנים ידועים.

תוכנית הלימודים בישיבה

הישיבה קיבלה לשורותיה בחורים מצטיינים, בעלי פוטנציאל להיות רבנים וגדולים בתורה. מבחני הקבלה דרשו שליטה במסכתות יומא, פסחים, ביצה, ברכות ושבת בגמרא, עם מפרשים - בסך הכל מעל ל-400 דפי גמרא. בנוסף נדרשו התלמידים לשלוט במשניות מסכת תמיד ומידות, הלכות בית הבחירה בספר יד החזקה להרמב"ם ובהלכות הספר אורח חיים מהשולחן ערוך.
תלמיד שהתקבל לישיבה יכול היה לקבל סמיכה לרבנות בתוך ארבע שנים והיה מוכר כרב אחרי שנתיים נוספות.
מפלגת מהתחלה

היסטוריה

המפלגה הוקמה בינואר 2019 על ידי היזם החברתי דוד ארז, מייסד הכיכר המרכזית.
המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת העשרים ואחת אך זכתה ב-603 קולות בלבד ולא עברה את אחוז החסימה.
דניאל טאוב

ביוגרפיה

טאוב נולד וגדל בבריטניה, למד בבית הספר הפרטי היוקרתי Haberdashers' Aske's Boys' School. בעל תואר ראשון בספרות מאוניברסיטת אוקספורד, תואר במשפטים מהקולג' האוניברסיטאי של לונדון ותואר שני במשפט בינלאומי בבית הספר לממשל של אוניברסיטת הרווארד. עלה לישראל ב-1989, שירת בצה"ל כחובש קרבי ובשירות המילואים כקצין במחלקת הדין הבינלאומי של הפרקליטות הצבאית. 
תחום התמחותו הוא קניין רוחני ומשפט בינלאומי פומבי בפרט דיני מלחמה ודיני לוחמה בטרור. לקראת ועידת מדריד ב-1991 הצטרף לסגל משרד החוץ ועזר בהכנות אליה. בהמשך שירותו במשרד החוץ כיהן כמנהל המחלקה למשפט כלכלי וכסגן בכיר ליועץ המשפטי של המשרד. טאוב שימש יועץ משפטי במשלחות ישראל למוסדות האו"ם, היה מעורב במשא ומתן עם הפלסטינים בהסכמי אוסלו ועם סוריה בועידת שפרדסטאון ב-2000 ועמד בראש הוועדה לתרבות, שלום ומניעת הסתה בועידת אנאפוליס ב-2007. ייצג את מדינת ישראל בפני וועדת פאלמר שבדקה את אירועי המשט לעזה.
היה מעורב בהתמודדות משרד החוץ עם תביעות משפטיות נגד בכירים ישראלים ברחבי העולם ובעיקר בבריטניה. 
ב-2011 מונה לשגריר ישראל בבריטניה וכיהן בתפקיד עד יולי 2015. טאוב שם דגש חזק על פיתוח קשרי סחר וטכנולוגיה ובמהלך כהונתו הסחר הבילטראלי בריטניה-ישראל הכפיל את עצמו. 
טאוב כתב את הספר "פרשה דיפלומטית", ספר של ניתוח טקסטים מקראיים מנקודת מבט דיפלומטית מודרנית. הוא גם היוצר והתסריטאי הראשי של סדרת הטלנובלה הישראלי הפופולרי החצר, אודות הנעשה בחצר חסידית. 
נשוי לזהבה ואב לשישה ילדים.
שושלת שיה

משך קיומה של שושלת שְׂיָה

סְה-מָה צְ'ייֵן ורשומות הבמבוק, שנכתב במאה הרביעית לפנה"ס, קובעים כי השושלת התקיימה במשך 4,200 שנה, אולם אין אימות לנתון זה על ידי מקורות נוספים.

שושלות כפופות והשושלות שלאחריה

שושלות שאנג וג'ואו התקיימו במקביל לשושלת שיה כבר מתחילתה, אך היו כפופות לה. למרות הטענה של המקורות המוזכרים בסעיף הקודם, מעריכים כיום ש 431 או 471 שנים הן שתי החלופות הסבירות ביותר לקביעת משך שלטונה של השושלת.
בהמשך ההיסטוריה הסינית שאנג ייסדה את השושלת הבאה (1700-1100 לפנה"ס), וג'ואו ייסדה את השושלת שלאחריה (1100-221 לפנה"ס).

תחילת השושלת - הכתרת מלך שְׂיָה יו' הגדול

במיתולוגיה הסינית קיים מיתוס יו' הגדול מלך סין משושלת שְׂיָה הראשון. הקיסר הגדול שון הטיל על יו' לרסן את מימיו של שיטפון גדול. כהוקרה על עבודתו, התפטר הקיסר הגדול שון מתפקידו לטובת יו שייסד את שושלת שְׂיָה.

סיום שלטון השושלת

שְׂיָה גְ'יֵה, המלך האחרון של שושלת שְׂיָה, מתואר כשליט מושחת ששלט במשך 52 שנה, והודח על ידי טאנג, המלך הראשון בשושלת שאנג.
משפחת מלכי שְׂיָה המשיכה את שלטונה על מדינת צִ'י בלבד עד שנת 445 לפנה"ס.

ארכאולוגיה

ארכאולוגים רבים מזהים את שושלת שְׂיָה עם אתר אָרלִיטוֹאוּ שבמרכז מחוז הנאן. באתר זה נתגלו כור היתוך מברונזה משנת 2000 לפנה"ס לערך, חפצים העשויים מירקן ומשובצים באבנים יקרות, ובסיסים של מבני ציבור גדולים שהיו עשויים להיות ארמונות או מקדשים. נטען גם כי סימונים על-גבי חרס וקונכיות מתקופה זו הן גלגול קדום של כתב על חרסים מאתר ארליטואו.
בהיעדר עדויות כתובות בכתב המוכר מעצמות הניחוש של שושלת שאנג, ומכלי הברונזה של שושלת ג'ואו, נותר טיבה של שושלת שיה לוט בערפל. ישנם חוקרים שטוענים שאין בממצאים מאתר אר-לי-טואו להוכיח את קיומה של השושלת, ויתרה מכך - הדמיון ביניהם לבין ממצאים מתקופות קדומות יותר עשוי להעיד על כך שהיא בחזקת מיתולוגיה בלבד. ממצאים דומים לאלו שבאתר אר-לי-טואו שהתגלו באזורים מרוחקים יותר עשויים להעיד על כך שבתקופת שיה המצב הפוליטי היה מורכב יותר מכפי שמתואר במסורת הסינית.
חסידות בוצ'צ'אה-בוטושאן

חסידות בוצ'צ'אה-בוטושאן היא חסידות רומנית שנוסדה בתחילת המאה ה-19. ראש השושלת היה רבי אליעזר זאב מבוצ'צ'אה (בוטשעטש בכתיב היידי). אדמו"רי השושלת כיהנו בהרצה שבגליציה, בבוצ'צ'אה, בוטושאן ודורוהוי שברומניה. כיום מרכזה של החסידות הוא בבני ברק.

רבי אליעזר זאב מבוטשעטש

רבי אליעזר זאב (תק"ס 1799 -תרי"ב 1851) נולד לרבי חיים רבין. רבו בתורת החסידות היה רבי מנחם מנדל מקוסוב בעל ה"אהבת שלום", שהכתירו להנהיג עוד בחייו, כמו כן הסתופף בצילם של רבי חיים מקוסוב ורבי אורי, ה"שרף מסטרליסק" שם חבר לרבי שלום מבעלז. רבו בתורת הנגלה היה רבי אברהם דוד מבוטשאטש בעל ה"אשל אברהם". כיהן ברבנות הרצה ובהמשך התגורר וכיהן כאדמו"ר בבוצ'צ'אה (Bucecea) שבמחוז בוטושאן שבבוקובינה (אז בשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום רומניה). זכה להערכה רבה ממחותנו רבי ישראל מרוז'ין ורבי מאיר מפרמישלאן. כשהגיע לחצרו של רבי ישראל מרוז'ין, הפציר בו לקבל פתקאות מהחסידים, תופעה שהייתה נדירה ביותר. התפרסם במופתיו. נפטר בג' בטבת תרי"ב ונטמן בעיירה בוצ'צ'אה. אוהל הוקם על קברו. מעט מדברי תורתו הובאו בספרו של בנו "יד יוסף" על התורה ומועדים. חתנו היה רבי יחיאל מיכל מדורוהוי, נכדו של רבי חיים מצ'רנוביץ'.

רבי יהודה אריה לייביש פרנקל מבוטושאן

רבי יהודה אריה לייבוש פרנקל מבוטושאן (תרמ"ה - ב' סיוון תרע"ז, 1885 - 23.5.1917) היה בנו של רבי משולם זלמן, גדל על ברכי זקינו רבי יוסף אהרן בבוטשעטש לאחר שהתייתם מאביו. מצעירותו היה מקושר מאד לזקינו רבי יוסף אהרן, ומסופר, שבאחת השנים בליל הסדר, שאלו רבי יוסף אהרן מה בקשתו עבור החזרת האפיקומן וענה שמבקש 'להיות תמיד סמוך לסבא' הבטיח לו רבי יוסף אהרן שכך יהיה, ואכן ימי פטירתם סמוכים זה לזה, רבי יוסף אהרן נפטר בא' בסיוון (תרע"ג) ורבי יהודה ארי'ה לייבוש נפטר בב' בסיוון (תרע"ז).אחרי הגיעו למצוות נשלח על ידי זקינו ללמוד תורה לעיר ברודי שבגליציה שהייתה מלאה חכמים וסופרים, והיה לגדול בתורה. בהגיעו לפרקו נישא לרחל בילא בת רבי מרדכי שור מגדולי ה'יושבים' אצל הרבי מבעלז. בשנת תרס"ז (1906) החל לכהן ברבנות העיר בוטושאן. בתחילת כהונתו, קיבל מהקהילה בית למגורים, אך העדיף להעניק את הבית עבור תלמוד תורה שהקים בעיר. כמה שנים אחר כך, כשפרצה מלחמת העולם הראשונה הוחרמו כל מבני הציבור לצורך החיילים, רק מבנה תלמוד התורה לא נלקח משום שהיה רשום על שמו של רבי יהודה אריה לייבוש, ותלמוד התורה בבוטושאן המשיך להתקיים כסדרו גם בימי המלחמה. בשנת תרע"ג לאחר פטירת זקינו רבי יוסף אהרן מבוטשעטש, הוכתר רבי יהודה אריה לייבוש כאדמו"ר, להנהיג את עדת החסידים שהיו פזורים ברחבי רומניה. רבי חיים זנוויל אברהמוביץ מריבניץ, שהתגורר בבוטושאן, הסתופף בצלו בתקופת נעוריו. ביתו היה פתוח לרווחה לכל יהודי, ובימי מלחמת העולם הראשונה היו חיילים ופליטים יהודיים מוצאים בביתו קורת גג. בזמן מלחמת העולם הראשונה פעל רבי יהודה אריה לייבוש במסירות נפש ועמד לישע עמו. נפטר בצעירותו לאחר שטיפל בפליט יהודי שהיה חולה אנוש ונרפא כתוצאה מטיפולו המסור, אך רבי יהודה אריה לייבוש נדבק ממנו ונפטר בב' בסיוון תרע"ז. נטמן בבוטושאן, חסידיו הקימו אוהל על קברו. על מצבתו כתבו החסידים: "פה נטמן הרב הגאון הצדיק אדמו"ר רבי יהודה אריה לייבוש פרענקיל זצוק"ל, שירת בקודש בתור רב דקהילה קדושה באטאשאן בשנות תרס"ז - תרע"ז, הפקיר חייו לתורה ועבודה וגמילות חסדים ונסתלק רך בשנים, נשמתו הקדושה עלתה עדן ביום ב' לחודש סיוון תרע"ז". חלק מדברי תורתו נדפסו בספר 'ליקוטי מהרי"ל' שהודפס יחד עם הספר 'יד יוסף' של זקינו רבי יוסף אהרן.
הלנה כריסטנסן

הלנה כריסטנסן (בדנית: Helena Christensen; נולדה ב-25 בדצמבר 1968) היא דוגמנית דנית, בעברה הייתה מלאכית של ויקטוריה'ס סיקרט ומלכת יופי.

ביוגרפיה

כריסטנסן נולדה בקופנהגן, דנמרק; אביה דני ואמה פרואנית. 

כריסטנסן זכתה בתחרות מיס דנמרק ב-1987 וייצגה את דנמרק בתחרות מיס תבל ב-1988. היא עזבה את ביתה מעט אחרי כן לפריז, על מנת לפתח את קריירת הדוגמנות שלה.
כריסטנסן הופיעה על שערי מגזינים רבים ובפרסומות אופנה רבות  בשנות התשעים. היא דיגמנה לקטלוג של ויקטוריה'ס סיקרט והופיעה בפרסומות הטלוויזיה שלהם כאחת מהמלאכיות, לצדן של טיירה בנקס, קארן מולדר, דניאלה פסטובה, רבקה רומיין וסטפני סימור. היא גם הייתה הפרזנטורית של רבלון קוסמטיקס.
ב-1991 היא כיכבה בוידאו קליפ לשיר "Wicked Game" של כריס אייסק.
הווידאו הוצג אחרי כן בתחרות ה"קליפי הווידאו הסקסיים ביותר בכל הזמנים" של רשת ה-MTV ונבחר למקום רביעי ב"50 רגעי הווידאו הסקסיים ביותר" של רשת VH1 ונבחר למקום 13 בתחרות "100 הווידאו הגדולים ביותר" של VH1. 
כריסטנסן חתומה בסוכנויות הדוגמנות "Independent Models" בלונדון, בסוכנות "1/One Management" בעיר ניו יורק ובסוכנות "2pm Model Management" בקופנהגן.

עסקים

בבעלותה של כריסטנסן חנות עתיקות במנהטן.
והיא מוכרת כמה מבגדיה בחנות של אמה  בכריסטיאנסהאוון. 
כריסטנסן הייתה מייסדת-שותפה של מגזין "Nylon" והייתה עורכת הקריאיטיב הראשונה שלו ביחד עם היזם האמריקני מיכאל "מיק" ניומן. היא גם השיקה קולקציית בגדים משלה בשם "Christensen & Sigersen", ביחד עם ידידה מזה שנים רבות לייף סיירסן. לשניים היה בעבר בוטיק ניו יורק.
כריסטנסן היא גם צלמת, ותמונותיה הופיעו על מגזינים כמו "מארי קלייר" ו"Elle".
תערוכת צילומיה, "A Quiet Story" אותה אצר ג'ים קוק, הציגה לראשונה ברוטרדם ב-2006. 
כריסטנסן שהתה באירלנד כדי להשיק את תצוגת האופנה השנייה המיועדת לפרסומת למלחמה בסרטן השד שבה נמכרו עיצובי חולצות טי בלעדיים על מנת לגייס מיליונים למאבק בסרטן השד (מבצע של איגוד הסרטן האירי) ושל "Europa Donna Ireland" כדי לסייע לנשים צעירות שלקו בכך.

חייה האישיים

לכריסטנסן יש ילד אחד, מינגוס לוסיאן רדוס (נולד ב-13 באוקטובר 1999),

עם השחקן נורמן רידוס . בעודה מנהלת קריירות בצילום ובעיצוב אופנה, כריסטנסן נותרת אמא פעילה למינגוס. "הוא כל מה שחשוב", היא אומרת. "הוא החבר הטוב ביותר שלי."
רדוס וכריסטנסן נפרדו ב-2003. היא חיה בעבר עם מייקל האצ'נס, הסולן של INXS לסירוגין במשך ארבע שנים בראשית שנות ה-90.
כריסטנסן מתגוררת במנהטן ולה דירות בקופנהגן ומונקו.
מועצת הפדרציה של רוסיה

היסטוריה

ההיסטוריה של מועצת הפדרציה מתחילה בזמן המשבר החוקתי ברוסיה ב-1993. במהלך משבר זה הלכה וגברה היריבות בין הרשות המבצעת בראשות נשיא רוסיה בוריס ילצין לבין הרשות המחוקקת, קונגרס נציגי העם שהתנגד למדיניות הליברלית שהנהיג ילצין. לבסוף נפתר המשבר עם משאל העם שנערך בנושא החוקה ובסופו אושרה ברוב של 54% חוקת רוסיה שהחליפה את חוקת ברית המועצות שלא תאמה את המציאות החדשה ברוסיה וברפובליקות האחרות שהרכיבו את ברית המועצות לשעבר. החוקה החדשה קראה להקמת פרלמנט דו ביתי שיקרא בשם האספה הפדרלית ויכלול שני בתים: הבית התחתון, הדומה והבית העליון מועצת הפדרציה.
הבחירות הראשונות למועצת הפדרציה התקיימו ב-12 בדצמבר 1993, במקביל לבחירות לבית התחתון, הדומה ולמשאל העם על כינון חוקת רוסיה שתחליף את חוקת ברית המועצות והן הותרו רק לפרלמנטים ולרשות המבצעת של כל אחד ממהסובייקטים הפדרליים. שיטה זו הוגדרה בחוק חוקתי פדרלי בשנת 1995 לאחר תקופת הכהונה הראשונה שהייתה רק שנתיים עקב צו נשיאותי של ילצין בו ביקש "ליצור" תקופת מעבר.
חוקת רוסיה לא פירטה כיצד הצירים של מועצת הפדרציה יבחרו. כתוצאה מכך ניצלו נציגים רבים של מועצת הפדרציה את הפירצה וגם כאשר נבחרו אליה לא עזבו את תפקידם כחברי הפרלמנט המקומי או הרשות המבצעת המקומית. מצב זה גרם לכך שבעוד שהדומה דנה על מדיניות ובעיות שונות, מועצת הפדרציה היוותה מקום התאספות של האינטרסים של הפוליטיקה המקומית והפוליטיקאים המקומיים ניסו להתחרות על תשומת הלב בממשל הפדרלי.
בשנת 2000, עם היכנסו של ולדימיר פוטין נשיא רוסיה לשלטון הוא יזם שינוי במועצת הפדרציה, כאשר הנציגים מהממשלים המקומיים שייבחרו למועצת הפדרציה יוותרו על מקומם בממשל המקומי. בתחילה, מועצת הפדרציה התנגדה למהלך בצורה חריפה, אך לאחר איומים של פוטין להתחיל בחקירות שחיתות נגדם החלו חברי הפרלמנט לתמוך בחוק המוצע שאושר ביולי 2000. מאז שנת 2000 מועצת הפדרציה נשארה גוף יציב יחסית ומאשרת חוקים רבים.
בספטמבר 2011 מונתה ולנטינה מטוויינקו ליושבת ראש מועצת הפדרציה של רוסיה והייתה לאישה הראשונה בתפקיד.

יושב ראש וחברי מועצת הפדרציה

בהתאם לאמור בסעיף 101 לחוקת רוסיה, על מועצת הפדרציה לבחור מבין חבריה יושב ראש. בין תפקידיו הרשמיים של יושב ראש מועצת הפדרציה: ניהול דיונים והצבעות במליאה, ניסוח והצגת של נושאים לדיון, מתן הוראות והתייעצות עם הוועדות השונות של מועצת הפדרציה, חתימה על טיוטות חוק שאושרו בדומה, הבית התחתון של הפרלמנט והעברתן לנשיא רוסיה לצורך אישור סופי, וייצוג מועצת הפדרציה בקרב גופים שונים. יושבת הראש הנוכחית, ולנטינה מטוויינקו, נבחרה לתפקיד היו"ר לאחר כחודש של חברות במועצת הפדרציה. יושב הראש אינו נחשב לחבר המועצה וזהו התפקיד היחיד בעל שייכות מפלגתית במועצה.
וסילי ברזוצקי

קריירת משחק

וסילי הוא האח התאום של אלכסיי ברזוצקי, ששיחק יחד איתו בצסק"א. בצעירותו הוא למד באקדמיית "סמנה", מבתי הספר לכדורגל היוקרתיים היותר ברוסיה, ובמקביל שיחק במדי נבחרות הנערים והנוער השונות של רוסיה החל מ-1999, עת השתתף באליפות אירופה עד גיל 17.
ברזוצקי החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת מועדון הכדורגל מוסקבה. הוא עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2000, כשהיה בן 17 בלבד. אחרי שתי עונות טובות במועדון, הוא עבר בשנת 2002 לצסק"א מוסקבה, בה הוא משחק עד היום. הוא זכה עם צסק"א 3 פעמים באליפות רוסיה (ב-2003, ב-2005 וב-2006) ואף בגביע אופ"א בעונת 2004/2005, לאחר שפתח בניצחון 3-1 על ספורטינג ליסבון במשחק הגמר. הוא העפיל עם הקבוצה לרבע גמר ליגת האלופות בעונת 2009/2010. בשש עונותיו הראשונות במועדון הופיע 165 פעמים וכבש 5 שערים וזכה עמה גם במספר תארים נוספים. הוא הגיע גם להישגים אישיים במדי צסק"א, כאשר נבחר חמש פעמים לרשימת 33 המצטיינים בליגה הרוסית בשנים 2005 - 2009.
בעקבות יכולתו הטובה בהגנת צסק"א ברזוצקי זכה למקום קבע בנבחרת רוסיה. הוא התחיל לשחק בנבחרת בשנת 2003, וזומן לסגלה לטורניר יורו 2008 על ידי המאמן חוס הידינק. הוא היה שותף לטורניר המוצלח של הנבחרת הרוסית שהגיעה עד לחצי הגמר, שם הפסידה לספרד. בניגוד למספרו בצסק"א מוסקבה, בנבחרת מספר חולצתו הוא 2. ברזוצקי זומן למונדיאל 2014 על ידי מאמן הנבחרת פאביו קאפלו. בנוסף, ברזוצקי זומן גם ליורו 2016 על ידי המאמן לאוניד סלוצקי וכבש את שער השוויון מול נבחרת אנגליה במשחק הראשון בטורניר.
ב-21 ביולי 2018 פרש ממשחק פעיל בגיל 36.

קריירת אימון

בנובמבר 2018 הוזמן על ידי לאוניד סלוצקי יחד עם אחיו לצוות המאמנים של קבוצת ויטסה ארנהם ההולנדית.
עצב הפנים

מגזע המוח ועד לגולגולת

החלק העיקרי התנועתי של עצב הפנים יוצא מגרעין עצב הפנים התנועתי Facial motor nucleus
שבגזע המוח, בין הפונס לבין המוח המוארך. 
חלק נוסף של העצב, הכולל תחושת הטעם ועצבים פאראסימפתטיים עובר בעצב הביניים Nervus intermedius
שמהלכו חופף את החלק העיקרי של עצב הפנים, ולכן נחשב חלק מעצב הפנים.
העצב המשותף חודר לגולגולת אל תוך החלק הסלעי של עצם הרקה (Petrous part of the temporal bone) סמוך מאד לאוזן התיכונה, דרך פתח השמיעה הפנימי Internal auditory meatus, פתח שדרכו חודר גם עצב השמיעה ושיווי המשקל אל האוזן התיכונה.
איקילילו דואנינה

ביוגרפיה

דואנינה נולד בכפר ג'וייזי (Djoièzi) שבאי מוהלי, הקטן מבין שלושת האיים שמרכיבים את קומורו. ב-1986 קיבל תואר ראשון במתמטיקה מבית הספר הלאומי להשכלה גבוהה שבגראן קומור, ובהמשך למד רוקחות באוניברסיטת גמאל עבד אל נאצר בקונקרי שבגינאה. ב-1994 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטה זו. לאחר מכן שב לקומורו, ומונה למנהל ייצור בבית המרקחת הלאומי האוטונומי במורוני.
בשנת 2006, עם בחירתו של הנשיא אחמד עבדאללה מוחמד סאמבי, מינה אותו סאמבי לסגנו. במקביל, כיהן עד 2009 כשר הבריאות, הסולידריות והשוויון המגדרי. באותה שנה, ועד ראשית 2010 עבר לתפקיד שר האוצר, תפקיד שגם אותו מילא במקביל לתפקידו כסגן הנשיא.
על פי החוקה של קומורו, הנשיאות במדינה עוברת ברוטציה בין שלושת האיים, וב-2011 הגיע תורו של האי מוהלי. המפלגה הלאומית לצדק (Parti national de la justice) בחרה בו כמועמדהּ לנשיאות, בתמיכת הנשיא סאמבי. בסיבוב הבחירות המוקדם, שנערך באי מוהלי בלבד, דורג ראשון עם 28.2% מהקולות. בסיבוב השני, שנערך ב-26 בדצמבר 2010 כלל המדינה, בו התמודד מול מוחמד סעיד פאזול, שכיהן כנשיא בין 2002 ל-2007 ומול עבדו ג'אביר. הוא נבחר לנשיא לאחר שזכה ל-61.1% מקולות הבוחרים, והחל לכהן בתפקידו ב-26 במאי 2011. עם בחירתו הבטיח להיאבק בשחיתות. דואנינה כיהן כנשיא עד 26 במאי 2016. הוא הוחלף בתפקיד על ידי אזאלי אסומאני.
דואנינה נשוי ואב לשניים.
איוואן השישי, קיסר רוסיה

ביוגרפיה

איוואן אנטונוביץ היה נינו של הצאר איוואן החמישי, הוא נולד בסנקט פטרבורג לאנטון אולריך, דוכס בראונשווייג ולאנה לאופולדובנה, אחיינית של הקיסרית השולטת אנה. הקיסרית אנה הייתה חשוכת ילדים, לכן מינתה את בן אחייניתה איוואן ליורש העצר.
הקיסרית אנה מתה כאשר היה איוואן בן חודשיים בלבד. בשל היותו תינוק מונה הדוכס ארנסט בירון לעוצר. מינוי זה בוצע לפי צוואתה של הקיסרית אנה. אך כעבור שבועיים הודח פון בירון על ידי הקצינים בראשותם של פילדמרשל כריסטופור מיניך. אמו של איוואן השישי מונתה להיות העוצרת.
בנובמבר 1741 הודחו איוואן השישי ואמו מהשלטון על ידי יליזבטה, בתו של הצאר פיוטר הגדול. בשנת 1742 במהלך סודי כל המשפחה הועברה לפרברי ריגה. בהמשך היא הועברה לכפר חולמוגורי שבצפון רוסיה (במחוז ארכנגלסק של היום). בשנת 1746 נפטרה אמו. הוא עצמו הוחזק בנפרד משאר המשפחה. בשנת 1756 הוא הועבר למבצר שליסלבורג שליד סנקט פטרבורג. לפי הוראות הקיסרית יליזבטה הוא הוחזק בבידוד מוחלט, הסוהרים שהיו בקשר עמו אולצו לחבוש מסכה על הפנים בעת כניסתם לתאו. המסמכים מראים שהיה ידוע לו על שייכות למשפחת הצאר והוא רצה להתנזר. גם לאחר מות הקיסרית יליזבטה, בתקופת שלטונם של יורשיה פיוטר השלישי ויקטרינה הגדולה הוחזק איוואן בתנאי בידוד אלו.
בשנת 1764 אחד מקציני המשמר של המבצר המריד את החיילים במבצר, בניסיונו לשחרר את איוואן השישי. 
המורדים תפסו את מפקד המבצר ואילצו אותו למסור לידיהם את מפתחות תאו של איוון השישי. מה שלא ידעו הקושרים, הייתה העובדה כי לאיוואן הוצמדו שני שומרים אישיים, אשר לא היו כפופים למפקד המבצר. לשומרים אלו ניתנה הוראה מפורשת להרוג את הקיסר המודח בכל מקרה של ניסיון לשחררו. כאשר המורדים פרצו לתאו של איוואן השישי השומרים הרגו אותו מיד.