הוריישיו הורנבלואר

הוריישיו הורנבלואר (באנגלית: Horatio Hornblower) הוא דמות בדיונית של קצין בצי המלכותי הבריטי בתקופת המלחמות הנפוליאוניות, גיבור סדרת הרומנים ההיסטוריים-ימיים פרי עטו של סי. אס. פורסטר. ספרים אחדים עובדו לקולנוע ולטלוויזיה.

דמותו

על פי פורסטר, הורנבלואר נולד ב-4 ביולי 1776. אמו כנראה נפטרה בעת לידתו. אביו היה רופא כפרי; את ילדותו בילה הורנבלואר במחוז קנט. פורסטר מתאר את הורנבלואר כאדם גבוה יחסית ורזה (בספרים המאוחרים מצמח הורנבלואר כרס קטנה, שמרגיזה אותו מאד). הוא מעט מגושם בעיני עצמו, ותמיד מקנא במלחים שתחת פיקודו, המסוגלים לטפס בזריזות ובקלילות על התרנים הגבוהים ביותר גם בליל סערה, ונהנים מחוסן פיזי. חולשה בולטת אחרת שלו היא מחלת הים שהוא לוקה בה בתחילת כל מסע - הורנבלואר סובל ממנה קשות ומקנא מאוד בפקודיו שאינם מאבדים את יציבותם בים ואינם נתקפים בבחילה וסחרחורת. הורנבלואר שונא להיות במצב של שכרות, ונמנע ככל האפשר משתייה. 
הורנבלואר הוא מתמטיקאי מעולה, נווט מוכשר, וימאי מצוין. בנעוריו למד צרפתית וסיף מפיו של גולה צרפתי, שניסה ללמדו גם ריקוד, אך נכשל בשל תכונה יוצאת דופן אחרת של הורנבלואר (או היעדר תכונה, למעשה) - היותו חירש צלילים, עובדה שאותה מסתיר הורנבלואר בקנאות.
הורנבלואר הוא אדם מופנם ומבודד, השופט עצמו בחומרה רבה. הוא סבור שהוא פחדן ושלא ניחן בסגולות המתאימות לפיקוד, ומענה את עצמו בשל כישלונו לרכוש את התכונות הנשגבות שהוא מאמין שאחרים נחונו בהם. זאת, למרות שרשרת הצלחותיו והוכחות ברורות שהוא אמיץ לב, בעל מחשבה מהירה וקור רוח בעת משבר. ליקויים אישיים לכאורה אלה הפכו אותו לאדם המודע לעצמו, בודד ומופנם, והבדידות הכפויה של קפיטן בצי המלכותי עוד מגבירה תחושות אלו. הוא חש עצמו מבודד מאלה שסביבו (כולל נשותיו וחברו הטוב ביותר, ויליאם בּוּש, המשמש כסגנו בחלק גדול מן הספרים), ומופנמותו וחוסר ביטחונו העצמי גורמים לו להתבודד עוד יותר, לשמור על שתיקה ולהתרחק עוד יותר מהסובבים אותו, הסובלים לא אחת ממצבי רוחו הקודרים.
הורנבלואר הוא ליברלי בדעותיו. הוא נגד עונש המוות, עד כדי כך שתכנן את בריחתו של איש צוות (הדייל האישי שלו) שנידון לתלייה על מוט התורן בספר "הורנבלואר וההוטספאר". הוא עשה זאת על אף שהאמין שעונשים גופניים (למשל שימוש במגלב) היא הדרך היחידה לקיים משמעת במצבי לחץ קיצוניים. 
כמו ברומנים של קפטן פרדריק מריאט ופטריק או'בריאן (מחבר סדרת הספרים על ג'ק אוברי וביניהם "מאסטר אנד קומנדר" ("רב חובלים ומפקד") שעובד לסרט ב-2003) העוסקים באותה תקופה, אישיותו ורבים ממבצעיו של הורנבלואר מבוססים על אלה של הוריישו נלסון (כמו למשל מחלת הים, שגם נלסון סבל ממנה) ותומאס קוקרן. הסופר בריאן פּרֶט מציג בספרו The Real Hornblower: The Life and Times of Admiral Sir James Gordon, GCB מקור השראה אחר.
ביוגרפיה של הורנבלואר הקרויה The Life and Times of Horatio Hornblower מאת נורת'קוט פרקינסון (מחברו של חוק פרקינסון) הופיעה ב-1970.

סיפורים נוספים

הסיפור האמור לסיים את הקריירה של הורנבלואר הוא סיפור קצר בשם "המפגש האחרון", The Last Encounter. בסיפור זה הורנבלואר הוא אדמירל הצי, החי לאחר פרישתו בקנט. הוא פוגש באקראי את נפוליאון השלישי ומסייע לו להגיע לצרפת, לאחר שהאחרון עוכב בשל שרשרת של תקלות בתחבורה.
הספר האחרון שכתב פורסטר, ושלא הושלם, נקרא "הורנבלואר והמשבר", Hornblower and the Crisis. ספר זה מתרחש בין הספרים השלישי והרביעי, ובו הופך הורנבלואר לסוכן חשאי האמור לפתות את הצי המשולב, הצרפתי-ספרדי, לצאת מהנמל בפרול כדי שנלסון יוכל להילחם בו ולהביס אותו. על פי ראשי הפרקים שהותיר אחריו פורסטר, מסתיימת משימתו של הורנבלואר בהצלחה, שבעקבותיה מתרחש קרב טרפלגר.

תקצירי חייו של הורנבלואר על פי פורסטר

פורסטר מספק שני תקצירים של הקריירה של הורנבלואר. הראשון מופיע בפרק הראשון של "השיבה המאושרת" שהיה הרומן הראשון שכתב פורסטר על הורנבלואר. התקציר השני מופיע באמצע הספר "הקומודור", שבו מבקש ממנו הצאר ניקולאי לתאר את קורות חייו. התקציר השני אינו תואם לתקציר הראשון. בתקציר הראשון מתואר הורנבלואר כמבוגר בחמש שנים מאשר בשני. התקציר השני תואם לקורות החיים כפי שמופיעות בספרים.