שפילד

היסטוריה

על פי ממצאים ארכאולוגיים, היה אזור העיר שפילד מיושב מאז התקופה הפלאוליתית העליונה. הממצאים העתיקים ביותר המעידים על התיישבות אנושית באזור נמצאו במערות סמוך לכפר קרסוול, ממזרח לעיר. בתקופת הברזל באי הבריטי האזור היה הגבול הדרומי של הטריטוריה של שבט הבריגנטס, שבט קלטי בהרי הפנין. שבט זה הוא שבנה ככל הנראה מספר מצודות בגבעות סביב שפילד.
לאחר נסיגת הרומאים שפילד הייתה בחלקה הדרומי של הממלכה הבריטונית של אלמרט, בה נהר הדון והשיף היוו גבול בינה לבין ממלכת מרסיה. על האזור השתלטו באופן הדרגתי מתיישבים אנגליקנים מממלכת דיירה. מן הנוכחות הבריטונית באזור שפילד נותרו שני יישובים בשם ויילס ויילסווד הסמוכים לשפילד. אותם יישובים שצמחו והתאחדו כדי ליצור את שפילד הם מן המחצית השנייה של האלף הראשון לספירה ובהם היו מתיישבים אנגלו-סקסים ודנים. בתקופה האנגלו-סקסית שפילד שכנה על הגבול שבין ממלכת מרסיה וממלכת נורת'מבריה.
לאחר הכיבוש הנורמני של אנגליה נבנה מבצר שפילד כדי להגן על היישובים בסביבה וסביבו התפתחה עיירה קטנה אשר היוותה את גרעין העיר המודרנית של שפילד. בשנת 1296 כבר התקיים שוק אזורי באזור כיכר המבצר של שפילד המודרנית, ושפילד הפכה לעיירת שוק אזורית קטנה. במאה ה-14 שפילד כבר נודעה בייצור סכינים, כפי שהיא מוזכרת בסיפור השלישי של סיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר. בתחילת המאה ה-17 הייתה שפילד למרכז הייצור השני בחשיבותו באנגליה של סכו"ם, מחוץ לעיר לונדון. בין השנים 1570 ל-1584 הייתה מרי, מלכת הסקוטים, כלואה במבצר שפילד ובאחוזת שפילד.
בשנות ה-40 של המאה ה-18 פותחה בשפילד פלדה צרופה בעלת איכות טובה יותר מזו שהייתה ידועה עד אותה עת. סמוך לאותה עת פותחה אף שיטה להתכת שכבה דקה של כסף על מטיל נחושת כך שיווצר ציפוי כסף, שיטה שנודעה בכינוי "ציפוי שפילד".{הערה|SHEFFIELD PLATE. Encyclopædia Britannica 1911}} המצאות אלה תרמו לצמיחתה הכלכלית של שפילד כעיר תעשייתית. אולם אובדן שוקי יצוא חשובים הוביל לשפל כלכלי בעיר בשלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19. כתוצאה מתנאי היגיינה קשים פרצה בעיר, בשנת 1832, מגפת כולרה בה מתו 402 תושבים. במהלך המאה ה-19 ידעה העיר צמיחה מהירה: בשנת 1801 חיו בעיר 60,095 תושבים ובשנת 1901 היו בעיר 451,195 תושבים. בשנת 1838 חוברה העיר לרשת הרכבת במסילה שהובילה לרוטרהם. בשנת 1842 זכתה שפילד למעמד של יישוב עצמאי ובשנת 1893 זכתה למעמד של עיר. בשנת 1864 התמוטט סכר שהחזיק את אחד ממאגרי המים של העיר ו-270 נהרגו בשטפון שהרס חלקים נרחבים בעיר ואשר נודע בכינוי "השטפון הגדול של שפילד". הגידול המהיר באוכלוסיית העיר אשר גרם לבנייה צפופה של בתי מגורים, לצד זיהום קשה ממפעלי התעשייה, היו המקור לדברים שכתב ג'ורג' אורוול בשנת 1937, בספרו הדרך לרציף ויגן: "שפילד, אני מניח, יכולה לטעון בצדק להיותה העיר המכוערת ביותר בעולם הישן."
השפל הגדול של שנות ה-30 במאה ה-20 השפיע פחות על העיר כיוון שעם התדרדרות היחסים הבינלאומיים אשר הובילו למלחמת העולם השנייה החלה תעשיית הפלדה בעיר לייצר כלי נשק ותחמושת. לכן גם עם פרוץ המלחמה הפכה העיר מטרה להפצצות, העזות שבהן אירעו ב-12 וב-15 בדצמבר 1940 ומכונות "הבליץ של שפילד". יותר מ-660 איש נהרגו בהפצצות אלה ורבים מן המבנים בעיר נהרסו.
בשנות ה-50 וה-60 נהרסו רבים ממשכנות העוני בעיר והוחלפו בבנייה ציבורית. במקומות רבים אחרים הופקעו שטחים לטובת מערכת כבישים חדשה. יעול תהליכי הייצור במפעלי פלדה מתחרים בעולם הביאו לסגירה של רבים מן המפעלים בעיר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 ידעה העיר את שיא השפל בתעשייה המקומית, לצד סגירת מפעלים רבים ברחבי בריטניה. באתר אחד ממפעלי הפלדה בשולי העיר נבנה מרכז הקניות מדוהול (Meadowhall Centre), מרכז הקניות הגדול ביותר ביורקשייר אשר יצר מקומות עבודה רבים חדשים, אולם הביא להתדרדרות נוספת במצב העסקים במרכז העיר. בשנת 1991 אירחה העיר את אוניברסיאדת שפילד, אירוע ספורט עולמי לסטודנטים. לקראת אירוח המשחקים נבנו בעיר מתקני ספורט חדשים, בהם ה"שפילד ארנה", אולם סגור ובו למעלה מ-13 אלף מושבים ואצטדיון Don Valley ובו יציעים ל-25 אלף צופים.
בשלהי המאה ה-20 ובעשורים הראשונים של המאה ה-21 קיימת בשפילד תנופת בנייה הכוללת פינוי ובינוי אזורים נוספים בעיר. באפריל 2001 נפתחה "גלריית המילניום", גלריית אמנות ומוזיאון, ובמאי 2003 נפתחו "גני החורף", אחד ממבני זכוכית מקורה הגדולים בבריטניה ובו גן בוטני. שני המבנים נמצאים במרכז העיר וביניהם נפתחה במאי 2006 "כיכר המילניום".
בקיץ 2007 נפגעה שפילד באופן קשה במיוחד מן השטפונות שפקדו את האי הבריטי, כך גם מן החורף הקשה שפקד את בריטניה בחודשים דצמבר 2009 וינואר 2010. מאז שנת 2012 קיימים חילוקי דעות עזים בעיר בעניין מדיניות העירייה לכרות עצים הגדלים לצידי דרכים, מדיניות שהובילו לכריתת למעלה מ-4,000 עצים. מאבק התושבים הוביל בשנת 2012 לאימוץ תוכנית לשתילת עצים חדשים לצידי הדרכים, עץ חדש במקום כל עץ שנכרת. למעלה מ-6,000 עצים חדשים נשתלו במסגרת תוכנית זו.
העיר ידועה בכינוי "הכפר הכי גדול בבריטניה" וזאת לאור פיזורה של העיר על פני שטח גדול במיוחד.

שלטון

העיר שפילד מנוהלת על ידי מועצת העיר המורכבת מ-84 חברי מועצה המייצגים 28 שכונות: 3 נציגים לכל שכונה. בבחירות בשנת 2016 נבחרו 53 חברי מועצה ממפלגת הלייבור, 22 ליברל-דמוקרטים, 6 ממפלגת הירוקים של אנגליה וויילס ו-3 מ-UKIP. בראש המועצה יושב ראש עיריית שפילד, שהוא תפקיד סמלי, אף שבעבר נשא עימו סמכויות נרחבות בניהול ענייני העיר. ראש העיר הנוכחי, מג'יד מג'יד (יליד 1986), נבחר לתפקידו במאי 2018. בחירתו התקדימית גררה תשומת לב תקשורתית וציבורית רבה בבריטניה: זהו ראש העיר הצעיר בתולדות העיר, מהגר מסומליה וחבר מועצת העיר ממפלגת הירוקים.
לעיר שפילד חמישה נציגים בבית הנבחרים הבריטי וחבר שישי המייצג חלק משטח העיר. ניק קלג, סגן ראש ממשלת בריטניה לשעבר, היה חבר בית הנבחרים מאזור שפילד.

דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין הבריטי משנת 2001 מספר תושבי העיר שפילד היה 513,234 תושבים, ירידה של 2% מאז המפקד של 2001. על פי המפקד שנערך בשנת 2011, במטרופולין של שפילד חיים 640,720 תושבים. אף שהיא עיר גדולה באנגליה, שפילד ידועה באופן לא רשמי בכינויה "הכפר הגדול ביותר באנגליה", בגלל בידודה הטופוגרפי והיציבות הדמוגרפית בעיר. על פי הפולקלור המקומי שפילד נבנתה על שבע גבעות, בדומה לרומא. השטחים המקיפים את העיר נמצאו לא ראויים לשימוש תעשייתי והפכו לרצועות ירוקות מוגנות. גורמים אלה הביאו להגבלת גידולה של העיר, ליציבות אוכלוסייתה ולהגירה פנימית נמוכה.

כבישים

שני כבישים בין-עירוניים ראשיים מקשרים העיר עם שאר חלקי המדינה: כביש M1 וכביש M18. כביש M1 חולף בשוליה הצפון-מזרחיים של העיר ומקשר בינה לבין לונדון מדרומה ולידס מצפונה. כביש M18 מסתעף מכביש M1 סמוך לשפילד ומקשר את העיר לדונקסטר, לשדה התעופה דונקסטר שפילד ולנמלי הים בהאמבר. כביש עירוני ראשי, דו-מסלולי, אשר אורכו כ-9 ק"מ, יוצר קשר בין העיר לכביש M1.

רכבות

אל תחנת הרכבת בשפילד מגיעות מסילות רכבת המקשרות אותה ללונדון מדרומה, ולסקוטלנד מצפונה. משפילד ניתן לנסוע ברכבת אף ליבשת אירופה, בקו המוביל לתחנת הרכבת סנט פנקראס בלונדון. על פי התוכניות, תחנת הרכבת בשפילד תהיה חלק מרשת רכבות מהירה בבריטניה (High Speed 2) המיועדת להתחיל לפעול עד שנת 2033 ותקשר את העיר לברימינגהם, לונדון, לידס וניוקסל.

אוטובוסים

מתחנת האוטובוסים בעיר פועלים קווים לתחנת האוטובוסים ויקטוריה בלונדון, שהיא התחנה הגדולה בעיר. קיימים קווי אוטובוס גם לשדה התעופה של מננצ'סטר ולנמלי התעופה של הית'רו וגטוויק.

נמל תעופה

בשנת 2008 נסגר שדה התעופה של שפילד. שדה התעופה הבינלאומי הקרוב ביותר לעיר הוא שדה התעופה דונקסטר שפילד, הנמצא כ-29 ק"מ ממרכז העיר. השדה פועל בשטח בסיס לשעבר של חיל האוויר הבריטי ונפתח לשימוש ב-28 באפריל 2005. עיקר הטיסות לשדה הן של חברות שכר וחסך ועוברים בו כמיליון נוסעים בשנה. בפברואר 2016 נפתח כביש חדש המקשר בין שפילד לשדה התעופה וקיצר את זמן הנסיעה מ-40 דקות ל-25 דקות בלבד. שדה התעופה של מזרח המידלנדס נמצא במרחק שעה נסיעה מן העיר וניתן לנסוע ישירות לנמל התעופה מנצ'סטר ברכבת היוצאת מן העיר מדי שעה.

חינוך

בעיר שפילד פועלות שתי אוניברסיטאות: אוניברסיטת שפילד ואוניברסיטת האלאם שפילד (Sheffield Hallam University). בשני המוסדות יחדיו לומדים מדי שנה כ-65,000 תלמידים. אוניברסיטת שפילד נוסדה בשנת 1897, תחילה כמכללה והחל משנת 1905 החלה לפעול כאוניברסיטה.
אוניברסיטת האלאם שפילד פועלת בשני קמפוסים בעיר, האחד במרכז העיר, סמוך לתחנת הרכבת והשני מרוחק ממנו כ-3 ק"מ, בדרום-מערב העיר. זוהי האוניברסיטה השלישית בגודלה בבריטניה, לפי מספר התלמידים בה, עם יותר מ-37,000 תלמידים, 4,000 מהם תלמידים בינלאומיים. אוניברסיטת האלאם החלה לפעול בשנת 1847 כבית ספר לעיצוב. בשנות ה-60 של המאה ה-20 התאחדו מספר מוסדות לימוד כדי ליצור את המכון הפוליטכני של שפילד בשנת 1992 הפך המוסד לאוניברסיטה.
בעיר פועלות אף שלוש מכללות.

ספורט

לשפילד מסורת ספורטיבית ארוכת שנים. בשנת 1857 חבורה של שחקני קריקט הקימו את מועדון הכדורגל הראשון בעולם, מועדון הכדורגל שפילד, אחריו קם בעיר מועדון הכדורגל השני בעולם, מועדון הכדורגל האלאם המקיים משחקיו במגרש הכדורגל הראשון בעולם.
שפילד ידועה בעיקר בזכות שני מועדוני כדורגל מקצועיים הפועלים בעיר: שפילד ונסדיי (הינשופים) ושפילד יונייטד (החרבות). יונייטד משחקת את משקי הבית באצטדיון Bramall Lane, מדרום למרכז העיר ואילו ונסדיי משחקת באצטדיון הילסבורו, מצפון מזרח לעיר. נכון לשנת 2018, שתי הקבוצות משחקות
בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, לאחר שיונייטד עלתה מהפוטבול ליג הראשונה בעונת 2016–2017, לאחר היעדרות של שש עונות. שני המועדונים נפגשים ב"דרבי עיר הפלדה", הנחשב בעיני רבים לאחת היריבויות הקשות בכדורגל האנגלי. בתקופה שטרם מלחמת העולם השנייה שני מועדוני הכדורגל המקומיים זכו להצלחה רבה בכדורגל האנגלי: שפילד ונסדיי זכתה באליפות אנגליה ארבע פעמים - בעונות 1902–1903, 1903-1904, 1928-1929 ובעונת 1929–1930. שפילד יונייטד זכתה באליפות פעם אחת בעונת 1897–1898. בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20 שתי הקבוצות התדרדרו ברמתן. באמצע שנות ה-70 שיחקה ונסדיי בפוטבול ליג השלישית ובשנת 1981 בפוטבול ליג הרביעית. היא עלתה לפוטבול ליג הראשונה בשנת 1984 ובשנת 1991 זכתה בגביע הפוטבול ליג בניצחון על מנצ'סטר יונייטד.
בתחילת המאה ה-21 התדרדר פעם נוספת מעמדן של הקבוצות, ונסדיי ירדה לליגה הראשונה ויונייטד ירדה לליגה זו בשנת 2011, אף על פי שהייתה בפרמייר ליג בעונת 2006–2007.
בשנת 1989 התרחש באצטדיון הילסבורו אסון הספורט הגדול ביותר שידעה בריטניה, כאשר 96 מאוהדי ליברפול נהרגו לאחר שנדרסו למוות בעת משחק חצי הגמר של גביע ה-FA.
בעיר פועלת גם קבוצת רגבי מקצוענית, המשחקת בליגה השנייה באנגליה.
בעיר פועלת קבוצת הוקי קרח מקצוענית בשם "שפילד סטילרס", המשחקת בליגה המקצוענית הראשונה באנגליה, בשפילד ארנה ובו 8,500 מושבים.
החל משנת 1977 ועד היום, העיר מארחת מדי שנה ברציפות את אליפות העולם בסנוקר באולם תיאטרון הקרוסיבל שבמרכז העיר.
בשנת 2014 עבר בעיר השלב השני של הטור דה פראנס.