סטרוסל

גאוגרפיה

הכפר סטרוסל שוכן במרכז המועצה האזורית של העיר חיסריה, צמוד למורדות הדרומיים של רכס סרדנה גורה (Средна гора), המקביל לרכס הרי הבלקן. הגובה הממוצע של האזור הוא 300 מטרים מעל פני הים. פני השטח נקבעו על ידי המורדות המתונים של רכס סרדנה גורה המשתפל בהדרגה דרומה לעבר מישור תראקיה העילי (Горнотракийска низина). הפסגות הגבוהות ביותר סביב סטרוסל הם אָלֶקְסִיצָה (Алексица‏, 1,530 מטרים) ופֶנֶרָה (Фенера‏, 1450 מטרים).
האקלים באזור הוא אקלים מעבר בין אקלים סובטרופי המושפע מהקרבה לאגן הים התיכון לבין אקלים יבשתי של מרכז אירופה. החורף כאן חמים יחסית ונוח בשל גושי אוויר חם המגיעים מדרום ונבלמים ברכס סרדנה גורה. שכבת השלג היורדת נשמרת על הקרקע בממוצע 27 ימים בשנה ועוביה הממוצע 5 סנטימטרים. האביב מגיע מוקדם והוא חמים יחסית. הקיץ מאופיין בטמפרטורות גבוהות ביולי ובאוגוסט, בלחות נמוכה וברוחות קלות. הסתיו שמשי וחמים. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.5°C.
הנהר פְּיָאסְצְ'נִיק (Пясъчник), חוצה את הכפר סטרוסל בדרכו אל הסכר באותו שם.

היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים באזור הכפר סטרוסל מעידים על יישובים קדומים מלפני 7,000 עד 8,000 שנים. במאה ה-5 לפנה"ס היה באזור יישוב תראקי שבראשו עמדו מנהיגים שבטיים חזקים ואריסטוקרטיה מקומית עשירה. היישוב תועד גם בתקופת האימפריה הבולגרית השנייה. תושבי הכפר של ימינו הם צאצאי תושבים מהכפר סטרוסל באזור טרויאן (כיום סאבו Съево) שהתיישבו במקום במהלך המאה ה-15. הכפר היה קרוי אז "ייני קוי" (Yeni köy בטורקית עות'מאנית, "הכפר החדש") 
ב-1798 הוקמה במקום כנסייה קטנה ובה פעל במרתף בית ספר. ב-1819 אישרו השלטונות באיסטנבול לבנות כנסייה חדשה גדולה יותר, אשר עמדה על תילה עד מרד אפריל. לפני ההתקוממות חיו בכפר כ-2,000 בולגרים וכמה עשרות בני רומה, שרובם היו נפחים וסוחרים בכלי מתכת. בכפר היו 300 בתים והוא היה מרכז עסקים חשוב באזור. כ-17 טחנות מים ו-5 מבטשות פעלו לאורך הנהר פיאסצ'ניק ו-13 מזקקות וסדנאות לתיקון ומכירת ציוד לעגלות. כן פעל במקום במקום שוק בקר. וסיל לבסקי ביקר בכפר בשנים 1869 ו-1871 והקים בו ועדה של מהפכנים.
מאוחר יותר השתתפו תושבי הכפר במרד אפריל ושילמו מחיר כבד. כל הבתים, הכנסייה, ובית הספר הועלו באש. כל הנכסים ומלאי המזון הוחרמו. חלק מתושבי הכפר נהרגו, חלק אחר עקר לצפון בולגריה. רובם חזרו ליישוב הישן, אבל בשל אמונה טפלה הם לא בנו מחדש את הכפר השרוף, אלא הקימו יישוב חדש 2–3 קילומטרים במורד הנהר. הם קראו ליישובם החדש אסקי ייני קוי ( Eski yeni köy, "הכפר החדש הישן"), שם שהוחלף בשנות השלושים של המאה ה-20 לסטרוסל.

אתרי תרבות

מכלול הפולחן התראקי בתל צֶ'טְנִיבּוֹבָטָה מוֹגִילָה (בבולגרית: Четиньовата могила) במרחק של כארבעה קילומטרים מסטרוסל נתגלה על ידי הארכאולוג גיאורגי קיטוב בשנת 2000. המכלול מתוארך לסוף המאה ה-5 ותחילת המאה ה-4 לפנה"ס. זהו המכלול התראקי המלכותי העתיק ביותר הכולל מאוזולאום.
במכלול כלולים שישה מקדשים תת-קרקעיים, ארבעה מתוכם נפרדים, כמו גם קברים מלכותיים. כל התל מוקף חומה מעגלית באורך 241 מטרים ובגובה 3.5 מטרים המסמלת על פי האמונה התראקית את השמש. בכניסה למקדש הראשי היה גרם מדרגות רחב ושני כנים שעליהם ניצבו פסלי אריות. גרם המדרגות מוביל לפלטפורמה שטוחה, ששימשה ככל הנראה לריקודים פולחניים. מסדרון מוביל אל החזית האמיתית של המקדש ולאולם עגול בגובה 4.80 מטרים המכיל 10 עמודים מקושטים הצמודים לקירות ומעליהם טריגליפים עם עיטורים בכחול ובאדום. בחלק הצפוני של התל נתגלה גת חצובה בסלע ומחסנים שבהם נתגלו אמפורות ליין ומים.
במקדש נערכו טקסים דתיים הקשורים לפולחן האלה האם, בנה השמש ואורפיאוס. האלה האם מזוהה עם הר או סלע. מקבץ התילים משחזר את ההר ואת הרחם של האלה האם. המלך התראקי משחק את תפקיד המתווך שבין בני האדם לאלוהים. לדברי ההיסטוריון והתראקלוג אלכסנדר פול (Александър Фол) החלה הדוקטרינה היוונית המכונה אורפיזם מהפולחנים האריסטוקרטיים של התראקים. למכלול בסטרוסל היה תפקיד כזה בדיוק. פולחנים אורפאיים סודיים נערכו באולם הפנימי. מטרתם הייתה להעלות את המלך-הכוהן התראקי למעלת אנטרופודמון ("חצי אל " -ביוונית άνθρωπος (אדם), δαίμων (אל)). הממצאים שנתגלו באתר מוצגים במוזיאון הארכאולוגי בסופיה.
למרגלות תל צֶ'טְנִיבּוֹבָטָה מוגילה יש תל קטן המכונה "תל חוריזונט" (בבולגרית: "Могила Хоризонт" – "התל האופקי") ובו נחשף ההרון היחיד בתראקיה שבו יש אכסדרה. בעוד שבמקומות אחרים יש עמוד או שניים, במקדש זה מגיע מספרם לעשרה. העמודים הם בסגנון הסדר הדורי הקדום. במקדש זה נקבר נציג של האצולה התראקית. אף שהקבר נשדד בתקופה קדומה, החפצים מכסף וזהב שנותרו בו מעידים על מעמדו הרם של הנקבר.
תיירים יכולים לבקר במקדש הראשי ובהרון בתל חוריזונט. המכלול כלול במאה אתרי התיירות הלאומיים של איגוד התיירות הבולגרי.
תילים נוספים – באזור סטרוסל והכפרים השכנים יש תשעה תילים נוספים ובהם אלמנטים אדריכליים ייחודיים וקישוטים ססגוניים. התילים נחפרים ומשוחזרים, אבל אינם פתוחים לביקורי תיירים.
קוֹזִי גְרָאמָדִי (בבולגרית: Кози грамади) – הוא מכלול ארכיטקטוני מהמאות הרביעית והחמישית לפנה"ס, השוכן על אזור של 80 דונם. האתר שוכן ברכס סרדנה גורה, כ-20 קילומטרים צפונית לסטרוסל. המכלול כולל משכן מלכותי ייחודי וכמה מבנים מונומנטליים, המוקפים בחומה ריבועית. הבניין המרכזי הוא משכן מרשים של שליט. במקום נתגלו מטבעות רבות של המלכים טרס השני מממלכת אודריסה ושל אביו אמטוקוס השני, וכן גרזנים בעל להב כפול (ביוונית λάβρυς, בלטינית Labrys), המסמלים מלוכה.

אתרי טבע

שמורת הטבע "בָּרִיקָדִיטֶה" (Барикадите – "הבריקדות") שוכנת בתחומי הכפר. שטחה 1,1197 דונם והיא נועדה לשמר את היער הקדום של עצי האשור. שמורת טבע נוספת בתחומי הכפר שנועדה להגן על עצי האשור בני למעלה ממאה שנים היא "צ'יווירה" (Чивира) ששטחה 1,065 דונם.
בתצורות הסלעים "קוזי גרמדי" (Кози грамади – "ערימות תיישים") מקננים העופות הנדירים עיט זהוב, אוח מצוי ודורסי לילה אחרים.
אגם רָקוֹבִיצָה (Раковица) הוא אגם הררי צלול, מאגר מים שנוצר על ידי סכר.