google/wiki40b huggingface dataset:
ברווז גמדי ירוק

טקסונומיה

המין תואר לראשונה בשנת 1842 על ידי האורניתולוג ג'ון גולד, שמו המדעי נגזר מצורת ההקטנה בלטינית של שם התואר "pulcher" שפירושו "יפה". זה הוא אחד משלושה מינים של הסוג הטקסונומי האפרו-אסיאתי, ברווז כותנה, אשר מונה קבוצת ברווזים לא שגרתיים. לא ידוע על תת-מינים.

תיאור

אורכו הוא כ-30-36 ס"מ, זה הוא אחד ממיני הברווזים הקטנים ביותר. מוטת כנפיו היא בין 48 ל-60 ס"מ. הזכר שוקל 300-430 גרם והנקבה 245-340 גרם. הוא בעל מקור קטן וקומפקטי. בעונת הרבייה גבו, צווארו וראשו ירוקים כהים, לחיו לבנות וירוקות כהות, חלקו התחתון בצבע אפור בהיר ולבן. זנבו, נוצות התעופה העיקריות שלו והבסיס שלהן הם בצבע שחור, בעוד נוצות התעופה המשניות שלו לבנות. בסיס נוצות התעופה המשניות שלו הוא ירוק ססגוני כהה. עם תום עונת הרבייה הססגוניות הולכת ופוחתת וצבע הנוצות נהיה עמום יותר. המין מפגין דו-צורתיות זוויגית, לנקבה יש צוואר מפוספס יותר ופחות ירוק, בדומה לזכר מחוץ לעונת הרבייה. צבע העופות הבוגרים עמום יותר, וראשם חום כהה עם כתמים.
לזכר יש קול שריקה גבוה ולנקבה קריאה בעלת קול נמוך יותר.

תפוצה

הברווז הגמדי הירוק נפוץ בדרום גינאה החדשה וברחבי צפון אוסטרליה (מאוסטרליה המערבית, דרך הטריטוריה הצפונית ואל תוך קווינסלנד). מכיוון מערב, הוא מגיע בדרך כלל למזרח טימור, ושם קיימת אפשרות שהוא מתרבה באגם אירללרה. לרוב מין זה הוא קבוע ולא נודד, מלבד התפזרות בעונות מרובות משקעים. מרחב המחיה שלו הוא לגונות באזורי שפלה בעלות צמחייה רבה ומקורות מים מתוקים קבועים אחרים.
למרות שנרשמה ירידה מתמשכת במספר הפריטים בטבע, מין זה עדיין נמצא במצב שימור ללא חשש (LC).

רבייה

הברווז הגמדי הירוק מקנן בחללי עצים. שמונה עד שתים עשרה ביצים מוטלות בכל פעם ומשך הדגירה הוא 26 ימים.
סווינגינג

סווינגינג (מאנגלית: Swinging) היא פעילות מינית שנערכת בין שלושה אנשים או יותר, אשר יכולים להיות רווקים/ות ו/או בני זוג במערכת יחסים זוגית מחויבת. סווינגינג יכול לכלול צפייה באחרים מקיימים יחסי מין, קיום יחסי מין עם בן/בת הזוג בעוד שאחרים צופים, או קיום יחסי מין עם אנשים שאינם בני/בנות הזוג (ההגדרה הנפוצה ביותר). זוגות העוסקים בסווינגינג נוטים להימנע מקשרים רומנטיים עם האנשים האחרים, ובכך הם מבדילים את עצמם מאנשים העוסקים בפוליאמוריה.
אנשים העוסקים בסווינגינג לעיתים קרובות נפגשים במועדוני סווינגינג, אשר הם מקומות בילוי שמכוונים למפגשים ארוטיים מסוג זה.

מחלות מין

אנשים העוסקים בסווינגינג נחשפים לאותם סוגי סיכונים כמו אנשים הלוקחים חלק במין מזדמן, כאשר הסיכונים העיקריים להשתתפות בפעילות זו כוללים את הסיכון להיכנס להיריון או להידבק במחלת מין. אנשים העוסקים בסווינגינג יכולים להפחית את הסיכון בלהידבק במחלות מין על ידי ביצוע בדיקות לקיומן של מחלות מין, לפני שמחליטים לקחת חלק בפעילות מינית. בעוד שרבים מהעוסקים בסווינגינג משתמשים באמצעי מניעה, במקרים מסוימים הם עשויים שלא להספיק, משום שישנן מחלות מין שעשויות להתפשט גם כאשר משתמשים בקונדומים - כגון הרפס, HPV וסיפיליס. במחקר שנערך ב-1992 נמצא ש-7% מהאנגשים שעסקו בסווינגינג בחרו להפסיק בעקבות ההתפשטות של מגפת האיידס. באותו המחקר צוין גם שכ־62% מהאנשים שהשתתפו במחקר, ציינו כי הם שינו את הרגלי המין שלהם, כאשר הם בחרו להיות יותר בררנים לגבי בני זוג עימם הם מקיימים יחסי מין ו/או על ידי הקפדה על שימוש באמצעי מניעה.
מחקר הולנדי, שהשווה את התיעוד הרפואי אודות השכיחות של מחלות מין בכלל האוכלוסייה מצא כי השכיחות של מחלות מין הייתה הכי גבוהה בקרב אנשים צעירים, גברים הומוסקסואליים, ואנשים שעוסקים בסווינגינג.

הריון

הריון נחשב לתוצאה בלתי רצויה אפשרית לאנשים העוסקים בסווינגינג. ניתן למזער את הסיכויים להיכנס להיריון כתוצאה מסווינגינג על ידי קשירת חצוצרות (עיקור נשי), חסימת צינור הזרע (עיקור גברי), או לוודא שכל הנשים בקבוצה הן בגיל המעבר. פתרונות אחרים כוללים שימוש בקונדומים וגלולה למניעת הריון. שימוש נכון בקונדום בשילוב שיטה יעילה למניעת הריון ממזערים את הסיכון להריון ולהעברת מחלות מין.

בחברה המערבית

על פי הספר של טרי גולד "The Lifestyle: a look at the erotic rites of swingers"‏ התופעה החלה במלחמת העולם השנייה בקרב טייסים של חיל האוויר האמריקני ונשותיהם. לטענתו של גולד, שיעור התמותה בקרב הטייסים היה כה גבוה, וכי בשל כך נוצר קשר הדוק בין המשפחות של הטייסים על מנת שאם אחד מהטייסים ימותו בקרב, הטייס שנותר בחיים ידאג לצרכים של האלמנות - הן מבחינה רגשית והן מבחינה מינית. עם תום מלחמת קוריאה התפשטה תופעת הסווינגינג מהקהילות הצבאיות אל הפרברים. באותה העת התופעה כונתה בכלי התקשורת "wife-swapping" (חילופי נשים).
במהלך שנות ה-60, בהשפעת תנועת ה"Free love" , תופעת הסווינגינג הפכה נפוצה יותר במגוון רחב יותר של מעמדות חברתיים וגילאים שונים. בשנות השבעים פעילויות הסווינגינג הפכו אף שכיחות יותר.
על פי מחקרים שונים מהפכת טכנולוגיית המידע והתקשורת, יחד עם פיתוח גלולות נגד הריון והעלייה בקיומם של טיפולים רפואיים לאנשים שנדבקו במחלות מין, הובילו לעלייה בתופעת הסווינגינג לאורך השנים.
דואה ליפה

ילדות

ליפה נולדה בלונדון, אנגליה שבממלכה המאוחדת להורים אלבנים שהגיעו מקוסובו, ועזבו את בירתה פרישטינה בשנות התשעים. משפחתה מרקע מוסלמי. בילדותה למדה חלק מהזמן בבית ספר לתיאטרון בלונדון, אך לאחר מכן עברה משפחתה עמה לקוסובו ב-2008. ליפה גדלה בהאזנה לאבא שלה, זמר בלהקת רוק אלבנית-קוסוברית דוקאג'ין ליפה. בגיל 14 היא החלה לפרסם גרסאות כיסוי לשירים האהובים עליה שבוצעו על ידי אומנים כגון כריסטינה אגילרה ונלי פורטדו ב-YouTube. בגיל 16 היא חזרה ללונדון עם שאיפות להיות זמרת. זמן קצר לאחר מכן, היא החלה גם לדגמן.

2015–הווה: אלבום בכורה "Dua Lipa"

ב-2015 החלה ליפה לעבוד על אלבום הבכורה שלה אצל האחים וורנר רקורדס. באוגוסט 2015, היא הוציאה את הסינגל הראשון "thinking 'bout you", בהפקת אמילי הייני ואנדרו וויאט. היא פרסמה את הסינגל השני שלה "להיות האחת", אשר נכתב על ידי לוסי "פוז" טיילור, באוקטובר 2015. ליפה אמרה כי "Be The One" זה השיר היחיד באלבום החדש שלי לא כתבתי ... [אבל] לא יכולתי לא לקחת את זה, זה הקטע הכי אהוב עליי.", השיר השיג הצלחה ברחבי אירופה, והגיע למקום הראשון במצעדי בלגיה, פולין וסלובקיה, כמו כן גם הגיע למקום הראשון ב-10 מתוך 11 טריטוריות אירופיות. באוסטרליה וניו זילנד הפך השיר להצלחה, והגיע למספרים מכובדים של 6 ו-20 במצעדים.  ליפה מתארת את הסגנון המוזיקלי שלה כמו "פופ אפל".
ב-30 בנובמבר 2015, היא התגלתה בתור אחת מהאמנים אשר נמצאים ברשימה של ה-BBC, הקול של 2016. מסע ההופעות הראשון שלה בבריטניה ובאירופה החל בינואר 2016. בנובמבר 2016, ליפה סיימה את סבב ההופעות שלה ברחבי אירופה.
ביוני 2017 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, Dua Lipa, שבו נכללו שמונה סינגלים בסך הכל, כשהבולטים ביותר ממנו הם "Be the One", "Hotter than Hell", "IDGAF" ו-"New Rules". באותה השנה הוציאה את אלבום ההופעה הראשון שלה, ומיני-האלבום השלישי שלה, Live Acoustic, בו נכלל ביצוע שלה לשיר "Tears Dry on Their Own", של איימי ויינהאוס.
בספטמבר 2017 הוציאה את הלהיט "New Rules" שעבר את רף המיליארד צפיות ביוטיוב וליפה הפכה לזמרת הצעירה השנייה (לאחר ג'סטין ביבר) שעברה את הרף והפך לשיר הראשון מזה כמעט שנתיים של זמרת סולו שהגיע לראש מצעד הלהיטים הבריטי, מאז "Hello" של אדל. השיר יצא כסינגל השישי מתוך אלבום הבכורה שלה. ב-19 באוקטובר 2018 הוציאה ליפה עם בלאקפינק את השיר "Kiss and Make Up", שזכה להצלחה נאה ברחבי העולם.

חיים אישיים

בשנת 2015 החלה ליפה לצאת עם השף הבריטי אייזק קארו, אך ב-2019 הם נפרדו. ביולי 2019, החלה לצאת עם הדוגמן האמריקאי-מוסלמי אנואר חדיד (אחיה של ג'יג'י חדיד).
גלוקוז-6-פוספט

גלוקוז-6-פוספט היא נגזרת של הסוכר גלוקוז המכילה קבוצת פוספט על פחמן מספר 6. מטבוליט זה נפוץ מאוד בתאים כיוון שהרוב הגדול של הגלוקוז שנכנס לתאים עובר זרחון בצורה זו. קיימים מספר מסלולים מטבוליים בתא המנצלים גלוקוז 6-פוספט; השניים העיקריים הם הגליקוליזה ומסלול הפנטוז פוספט. בנוסף למסלולים אלו, גלוקוז-6-פוספט יכול להיארז כמקור אחסון בתור גליקוגן (בתאים אנימליים) או כתאית (בצמחים). הגליקוגן נפוץ בכבד ובשרירים בצורת אצל מרבית בעלי החיים הרב תאיים. בשאר האורגניזמים אחסון תאית או גליקוגן מתבצע באברונים תוך-תאיים.

מגלוקוז

בתוך התא גלוקוז-6-פוספט נוצר על ידי זרחון של מולקולת גלוקוז בפחמן מס 6. פעולה זו מזורזת, ברוב התאים, על ידי האנזים הקסוקינאז. בבעלי חיים מפותחים יותר פועל האנזים גלוקוקינאז בתאים מסוימים, בדרך כלל בתאי הכבד. בריאקציה זו נצרכת מולקולת ATP אחת. הסיבה העיקרית לזרחון זה היא כדי למנוע דיפוזיה של גלוקוז מהתא דרך הממברנה או דרך נשאי גלוקוז.

מגליקוגן

פירוק הפולימר גליקוגן ליחידות גלוקוז-1-פוספט, על ידי האנזים גליקוגן פוספורילאז בתהליך הגליקוגנאוליזה (glycogenolysis), ממשיך בדרך כלל ליצירה של גלוקוז-6-פוספט בתגובה אותה מזרז האנזים פוספוגלוקומוטאז. כעת ניתן להשתמש בגלוקוז-6-פוספט לתהליך הגליקוליזה או לשחרר את קבוצת הפוספט מגלוקוז-6-פוספט לקבלת סוכר גלוקוז חופשי היכולה לעבור את הממברנה ולצאת אל מחזור הדם.
מועדון ספורט כפר כמא

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 2006 על בסיס השחקנים של הפועל כפר כמא שהתפרקה. הקבוצה משחקת במגרש הכדורגל המקומי בכפר כמא, המכיל 2,000 מקומות ישיבה
.
לאורך השנים קבוצת הכדורגל המקומית נקראה "הפועל כפר כמא". כדורגל היה ענף הספורט הבולט בתחומי הכפר ובשבתות נהגו תושבים רבים לתמוך בקבוצה המקומית במשחקיה. בעונת המשחקים 1967/77 הקבוצה העפילה לראשונה מליגה ג' לליגה ב'. בעקבות זאת רצו צעירים רבים להצטרף לשורותיה, אולם מספר המקומות המוגבל לרישום שחקנים הוביל להקמת מועדון כדורגל נוסף בכפר בשם "בית"ר כפר כמא". שני המועדונים סבלו מבעיות והתפרקו ובמשך שנים רבות לא הייתה קבוצת כדורגל בכפר.
בשנות ה-90 חודשה הפעילות של קבוצת הכדורגל הפועל כפר כמא אך היא לא הצליחה להעפיל בחזרה לליגה ב' עד לעונת 2004/5 שנה בה איש העסקים הצ'רקסי ניאז נפסו לקח את הקבוצה לניהולו. כבר בשנה הראשונה תחת ניהולו של ניאז הקבוצה העפילה לליגה ב'. אולם נקלעה לקשיים כלכליים ולא הצליחה להציג תקציב מאושר ובעקבות כך הקבוצה התפרקה.
לאחר מאמצים ורצון של קבוצת צעירים להשיב את הכדורגל לתחומי הכפר, הוקמה בשנת 2006 קבוצת כדורגל על בסיס תושבים מקומיים בלבד, והקבוצה נרשמה לליגה האזורית. לאחר שנה של פעילות נענה ג'לאל נפסו ראש המועצה דאז, לבקשתו של אתשמוז קוג'אן שהיה אחד ממייסדי הקבוצה החדשה לרשום את הקבוצה בהתאחדות לכדורגל בישראל תחת השם מועדון ספורט כפר כמא. הקבוצה החלה את דרכה בליגה ג' מחוז עמק יזרעאל, כאשר מטעם המועצה נבחר מנהל מחלקת הספורט של הכפר, שווג מוראד ללוות את הקבוצה ולפקח על ניהולה התקין של עמותת הקבוצה שנרשמה תחת השם העמותה לקידום הספורט הצ'רקסי בישראל.
בעונת המשחקים 2009/2010 הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה ב' אחרי התמודדות ארוכה ומתישה בליגה מול קבוצת מכבי עין מאהל/ג'אמל. השמחה הייתה כפולה לאור העובדה כי בשורות הקבוצה שיחקו רק שחקני בית תושבי הכפר. את הקבוצה אימנו שני השחקנים תחאוכו נתי וגרכד מוסא.

מחלקות נוער וילדים

מחלקות הנוער והילדים של מ.ס כפר כמא עברו איחוד עם מחלקות הנוער והילדים של כפר תבור ומועצה אזורית גליל תחתון. בשורות הקבוצות משחקים ילדים מהיישובים כפר כמא, כפר תבור, ושאר יישובי הגליל התחתון. אחד העקרונות שנחרתו על דגלה של הקבוצה היא ליצור דו קיום בין העמים השונים במסגרת הספורט, קבוצה רב לאומית אשר בשורותיה משחקים ילדים צ'רקסים, יהודים, ערבים, בדואים ודרוזים.
הקבוצה נוטלת חלק בפרויקט כדורגל למען השלום - Football 4 Peace ומארחת במגרשה המקומי קבוצות ילדים מאזורים שונים כדי לגשר את הפערים החברתיים בין העמים השונים. את הפרויקט מנהלים נציגים מאוניברסיטת ברייטון, אנגליה.
הוצאה להורג מבוימת

הוצאה להורג מבוימת היא שיטת עינוי פסיכולוגי, שבו גורמים לקורבן להאמין שהוא מובל להוצאה להורג. בדרך כלל, זה כולל כיסוי של עיני הקורבן, דרישה שיצהיר על בקשותיו האחרונות, אילוץ הקורבן לחפור את הקבר שלו ולעיתים אף אילוצו לצפות במספר הוצאות להורג אמיתיות המתרחשות באותו מקום, ובכך לגרום לקורבן להאמין כי יוצא להורג בפעם הבאה. לעיתים ירי ליד הקורבן או ירי של כדורי סרק עליו מסיים את האירוע. 
המטרה בביום הוצאה להורג היא לגרום לקורבן העינויים טראומה נפשית. הטראומה תוביל להתמוטטות, ולמצב שבו הקורבן יודה או יגיד כל דבר על מנת להפסיק את העינויים, או תרתיע את הקורבן מלפעול בצורה מסוימת, בתור "אזהרה" כי זו תוביל להוצאה אמיתית להורג. 
במהלך מלחמת עיראק הואשמו מספר קצינים בצבא האמריקאי כי ביצעו הוצאות להורג מבוימות באסירים. גם צבא צפון קוריאה השתמש בעינויים מסוג זה על מנת לסחוט הודאות בריגול מחיילי הצוללת USS Pueblo ב-1968. ניצולי משבר בני הערובה באיראן דיווחו כי גם שם בוצעו הוצאות מבוימות להורג. 
בין קורבנותיה הידועים של הוצאה להורג מבוימת היו הסופר הסיני ג'אנג שיאנליאנג והסופר הרוסי פיודור דוסטויבסקי (ב-1849). דוסטויבסקי השתייך ל"חוג פטרשבסקי", וחוקרי צבא הצאר, במסגרת העינויים, העמידו את חברי החוג מול כיתת יורים, למרות שכבר ידעו כי התקבלה חנינה מן הצאר. החוויה השפיעה קשות על כתיבתו של דוסטויבסקי. סטפן צווייג כתב על כך ב"שעות הרות גורל". 
הוצאה להורג מבוימת מופיעה לעיתים קרובות ביצירות אמנות ותרבות פופולרית, בשל המתח שהיא יוצרת אצל הקהל. דוגמאות לכך הן ההוצאות המדומות להורג בסרטים "האיש שבפנים" של ספייק לי, "ונדטה" ו"המתווך". 
הוצאה להורג מבוימת משתייכת לקבוצת סוגי עינויים הקרויה "עינויים לבנים" - סוגי עינויים נפשיים ופסיכולוגיים קשים, אשר אינם גורמים נזק פיזי ישיר.
פרנסיסקו ביאנזובס

ביוגרפיה

פרנסיסקו ביאנזובס נולד בסן סבסטיאן שבגיפוסקואה  ב-26 במרץ 1909.

קריירת מועדונים

ביאנזובס הגיע לריאל סוסיאדד בגיל 17 מקבוצת החובבנים יוניון דפורטיבו סן סבסטיאן, ועזר לקבוצה הבסקית לזכות באליפות האזורית  בשנתו הראשונה. בשנה שלאחר מכן, 1928, הוא הגיע עם קבוצתו עד לגמר גביע המלך הספרדי, שבו הפסידה 5–3 לברצלונה לאחר שלושה משחקים (שני משחקים שתוצאתם תיקו 1–1, והפסד 1–3).
בשנת 1929 נוצרה הלה ליגה, הליגה הלאומית הספרדית, וריאל סוסיאדד שבה שיחק ביאנזובס השתתפה בעונתה הראשונה של הליגה, וסיימה במקום הרביעי מתוך 10 קבוצות. ביאנזובס כבש 17 שערים במהלך העונה, ובסופה נבחר לשחקן הראשון לזכות בתואר הפיצ'יצ'י לכובש המצטיין בליגה. לאחר מכן בילה עוד 4 שנים נוספות במועדון. בשנת 1934 עבר לאוסאסונה, ששיחקה באותה תקופה בליגה השנייה בספרד, וסייע לה לעלות לליגת העל, הלה ליגה. כעבור שנה חזרה הקבוצה לליגה המשנה. מלחמת האזרחים בספרד עצרה את הקריירה של ביאנזובס למשך 3 שנים ולאחר מכן חזר לריאל סוסיאדד בשנת 1940, ופרש מכדורגל בסוף עונת 1941/42 בגיל 33 בלבד. בסיכום שיחק 92 משחקים וכבש 50 שערים בלה ליגה עבור ריאל סוסיאדד, ובסך הכל שיחק עבור הקבוצה 196 משחקים וכבש 109 שערים. ביאנזובס, שנודע כמומחה לבעיטות עונשין, בעט 75 בעיטות עונשין לאורך הקריירה שלו והחטיא אחת בלבד.

נבחרת לאומית

ביאנזובאס שיחק בנבחרת ספרד פעמיים בלבד, וכבש שני שערים. הופעת הבכורה שלו נערכה ב-4 ביוני 1928, כאשר ספרד הפסידה 1–7 נגד איטליה באולימפיאדת הקיץ.

לאחר פרישתו

לאחר פרישתו עבר למשך זמן קצר כמאמן אוסאסונה, וב-1942 החל לשמש שופט. בסך הכל שפט החל מ-1948 בכמעט 50 משחקי כדורגל בליגה הספרדית.

חיים אישיים

היו לו שני אחים שהיו גם כדורגלנים: קוסטודיו המבוגר שיחק בקבוצת ריאל סוסיאדד במשך שתי עונות, ואנסטסיו הצעיר, שכינויו היה "קוקי", היה קשר ששיחק באוסאסונה, שם הצטרף אליו ביאנזובס במהלך הקריירה שלו. אחרי מלחמת האזרחים בספרד שיחק בדפורטיבו לה קורוניה למשך רוב שנות הארבעים.

מותו

ביאנזובס נפטר ב-30 באפריל 1981, יום לאחר שנודע לו כי ריאל סוסיאדד זכתה לראשונה באפילות הלה ליגה.
סילביו פורקרטה

סילביו פורקרטה (ברומנית: Silviu Purcărete, ‏ נולד ב-5 באפריל 1950 בבוקרשט) הוא במאי תיאטרון ואופרה רומני.

ביוגרפיה

סילביו פורקרטה סיים בשנת 1974 את החוג לבמאות במכון לאמנויות התיאטרון והקולנוע על שם יון לוקה קאראג'אלה בבוקרשט - בכיתה של הפרופסור ולריו מויססקו. את תחילת הקריירה כבמאי עשה פורקרטה בתיאטרון בפיאטרה ניאמץ ("רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר) ובתיאטרון של קונסטנצה ("הקובה" מאת אוריפידס) ו"מילס גלוריוסוס" מאת פלאוטוס).
החל משנת 1978 עבד בתיאטרון הקטן (תיאטרול מיק) בבוקרשט, שבו ביים מחזות מאת ז'ירודו, סארטר ושייקספיר והתמנה לפרופסור במכון לאמנויות התיאטרון והקולנוע שבו למד. 
בשנת 1986 זכה בפרס הלאומי לתיאטרון עם המחזה "קמפיאלו" מאת גולדוני.
אחרי אירועי המהפכה הרומנית משנת 1989, ביים את דקמרון לפי ג'ובאני בוקאצ'ו בתיאטרון על שם אנטון פאן ברמניקו ולצ'ה. 
ב-1995 ביים מיזם תיאטרלי מיוחד עם המחזה "הדנאידות", הפקה משותפת עם התיאטרון הלאומי בקראיובה. בבכורה השתתפו מספר שיא של מאה שחקנים, ביניהם ראדו בליגן, 
בשנת 1992 התמנה פורקרטה למנהל אמנותי של התיאטרון בולאנדרה בבוקרשט. שמו נקשר במיוחד בהפקותיו בתיאטרון הלאומי בקראיובה:"Piticul din grădina de vară" (הננס בגן הקיץ) מאת ד.ר. פופסקו (1989), "המלך אובו" עם מערכות מ"מקבט" לפי אלפרד ז'ארי ושייקספיר, (1990), טיטוס אנדרוניקוס מאת שייקספיר (1992), פדרה לפי סנקה ואוריפידס (1993), אורסטיה (1998) לפי איסכילוס, הלילה השנים עשר לפי שייקספיר (2004), מידה כנגד מידה מאת שייקספיר (2008), הסערה מאת שייקספיר (2012)
רבות מההצגות שביים בקראיובה (טיטוס אנדרוניקוס, המלך אובו, פדרה, הלילה השנים עשר, הסערה) הוזמנו בפסטיבלים רבים בכל העולם - אביניון, אדינבורו, טוקיו, מלבורן, מונטריאול, גלאזגו, בבאת', וארנה, בגדאנסק, סאראייבו, פסטיבל שייקספיר בתיאטרון הקאמרי בתל אביב.
בשנת 1996 התמנה פורקרטה למנהל המרכז לדרמה בעיר לימוז' בצרפת, בו הציג, בין השאר, את "אורסטיה", שלוש אחיות מאת צ'כוב ו"דון ז'ואן מאת מולייר. ב-1998 פתח שם בית ספר לשחקנים צעירים.
החל משנת 2001 ביים פורקרטה מעל 7 הצגות גם בתיאטרון הלאומי "ראדו סטאנקה" בסיביו, לרבות "פילאפים ובושם חמור", לפי "אלף לילה ולילה "
(2001), "גיסתו של פנטגרואל" לפי פרנסואה ראבלה לפי כתבי ראבלה (2003), "מחכים לגודו" מאת סמואל בקט, (2005), "פאוסט" (2007) "לולו" מאת פרנק וודקינד "מטאמורפודות" לפי  אובידיוס, "דאלה קארנוואלולוי" (2011) לפי יון לוקה קאראג'אלה 
בחו"ל ביים פורקרטה אופרות ליריות כמו "בוהמה" מאת פוצ'יני, פרסיפל מאת ואגנר, "רוברטו דוורה" מאת כגאטנו דוניצטי, מלאך האש מאת סרגיי פרוקופייב, "קסטור ופולקס" מאת ז'אן פיליפ ראמו 
בשנת 2002 הקים חברת תיאטרון משלו.
ב-2006 שיתף פעולה עם תיאטרון יוז'ף קטונה באוראדיה. בשנת 2012 ביים את סרטו הראשון "אי שם בפאלילולה".
מספר משולשי

בתורת המספרים, מספר טבעי  נקרא מספר משולשי אם אפשר לסדר  עצמים בצורת משולש שווה-צלעות. המספרים המשולשיים הראשונים הם 1, 3, 6, 10, 15, 21, 28, 36, 45. ישנם אינסוף מספרים משולשיים.
המספר המשולשי ה-n-י מסומן , והוא שווה לסכום כל המספרים הטבעיים מ-1 עד n. הסיבה לכך היא שכדי לבנות משולש שווה-צלעות שאורך צלעו הוא n, מסדרים n עצמים בשורה, מעליהם n-1 עצמים בשורה, וכן הלאה עד הקדקוד הכולל עצם אחד.

נוסחה מפורשת

ישנה נוסחה מפורשת הנותנת את המספרים המשולשיים: . אל נוסחה זו ניתן להגיע בדרכים רבות. הנוסחה הייתה ידועה כבר לפיתגורס במאה ה-6 לפנה"ס.
קרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג

ביוגרפיה

קרולינה פליציטס נולדה בהיידסהיים ב-22 במאי 1734, לכריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאגסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים ולקתרינה פוליקסנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, בתם של גאורג לודוויג, רוזן זולמס-רדלהיים ואסנהיים ושרלוטה זיבילה, רוזנת אהלפלדט.
ב-16 באפריל 1760 התחתנה קרולינה פליציטס עם קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן, ממנו נולדו לה 4 ילדים. בשנת 1803 מת בעלה קרל וילהלם, וב-8 במאי 1810 מתה קרולינה פליציטס בפרנקפורט.
קרולינה פליציטס היא אם קדמונית של מרי מטק, סבתה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.
קפלר-438b

קפלר-438b

קפלר-438b הוא כוכב לכת בגודל כדור הארץ, בעל מסה ורדיוס קרובים לאלו שבכדור הארץ. הרדיוס של כוכב לכת זה הוא פי 1.12 מרדיוס כדור הארץ ומסתו לא ידועה. הטמפרטורה הממוצעת של קפלר-438b היא 276 קלווין (3°C), קרובה לזו שבכדור הארץ. קפלר-438b מקיף את כוכב האם שלו קפלר-438 כל 35.2 ימים. קפלר-438b ככל הנראה נמצא בנעילת גאות עקב קרבתו לכוכב האם ומפנה תמיד את אותו צד כלפי כוכב האם (כמו במקרה של הירח של הכדור הארץ).

כוכב האם

קפלר-438 הוא כוכב האם אותו מקיף קפלר-438b. קפלר-438 הוא כוכב מסוג ננס אדום בסיווג ספקטרלי M. מסתו היא 0.54 ממסת השמש והרדיוס שלו הוא 0.52 מרדיוס השמש. טמפרטורת פני השטח היא 3748 קלווין וגילו של הכוכב מוערך ב-4.4 מיליארד שנים, רק 200 מיליון שנים צעיר יותר מהשמש שלנו. בהירותו של כוכב זה מכדור הארץ היא 14.467. לפיכך, לא ניתן לראותו מכדור הארץ בעין בלתי מזוינת.

מחייה ומחקרים

קפלר-438b רחוק 24 מיליון קילומטר מכוכב האם שלו ונמצא באזור הישיב, אזור המאפשר תנאים מתאימים לקיום חיים. עם זאת, הוא נתון לפעולות קרינה חזקות מכוכב האם שלו כל 100 ימים, עם סערות חזקות בהרבה מההתפרצויות הסולאריות של השמש של כדור הארץ. חוקרים באוניברסיטת וורוויק שבבריטניה טוענים שכוכב לכת זה לא ראוי למחיה עקב כמויות הקרינה הגדולות שהוא מקבל. העובדה שכוכב לכת כלשהו נמצא באזור הישיב של כוכב האם שלו לא בהכרח מבטיחה שהתנאים בו מתאימים לחיים כאשר ישנם משתנים רבים כגון קרינה, אטמוספירה ועוד.
קפלר-438b נמצא במרחק של 475 שנות אור מכדור הארץ, מרחק רב מדי עבור הטלסקופים כיום לחישובים מדויקים לגבי מסתו או אפילו על מנת לקבוע אם יש לו אטמוספירה או לא. טלסקופ החלל קפלר מתרכז בחלק קטן וקבוע בשמיים, אך דור ההמשך שלו בדוגמת טלסקופ החלל TESS יהיה גמיש יותר.
חיסון DNA

חיסון DNA היא שיטה להגנה על אורגניזם ממחלה באמצעות הזרקה של DNA מהונדס גנטית על מנת לייצור תגובה חיסונית. תרופות המבוססות על חומצות גרעין עודן ניסיוניות, ונעשה בהן שימוש נגד מספר מודלים של מחלות נגיפיות, חיידקיות ופרזיטיות, כמו גם נגד מספר מודלים של גידולים. לחיסוני DNA יש מספר יתרונות על פני חיסון קונבנציונלי, ובפרט היכולת לעורר טווח רחב של תגובות חיסוניות.
חיסונים הם בין ההישגים הגדולים ביותר של הרפואה המודרנית - במדינות מתועשות, הביאו החיסונים לדיכוי של מקרים טבעיים של אבעבועות שחורות, וכמעט דיכאו לחלוטין את מחלת הפוליו, ואילו מחלות אחרות כגון טיפוס, Rotavirus, צהבת A ו-B מבוקרות היטב. עם זאת, חיסונים קונבנציונליים מכסים רק חלק מן המחלות, ומחלות שאין להן חיסון יעיל הורגות מדי שנה מילוני בני אדם. בין המחלות הנפוצות שאין להן חיסון יעיל איידס, צהבת C ומלריה.
חיסוני "דור ראשון" הם חיסוני אורגניזם מלא – בצורות של אורגניזם חי, מוחלש או מומת. חיסונים של צורה חיה או מוחלשת של אורגניזם, כדוגמת חיסוני פוליו וחיסוני אבעבועות שחורות, מסוגלים לעורר תגובות של תאי T הורגים (TC or CTL), תאי T מסייעים (TH) ויצירת נוגדנים. ואולם, יש סכנה שצורות מוחלשות של פתוגן יחזרו למצב מסוכן, ויהיו מסוגלים לגרום למחלה באנשים בעלי כשל חיסוני (כגון חולי איידס). חיסון באמצעות אורגניזם מת מונע סכנה זו, אולם צורה כזו לא מסוגלת לייצר תגובות ספציפיות של תא T הורג, ועשויה לא לעבוד כלל במחלות מסוימות. על מנת למזער סיכונים אלן, פותחו חיסוני "דור שני". אלו חיסונים המכילים מרכיבים מוגדרים כגון חלבונים אנטיגניים (כגון טטנוס או דיפתריה) או מרכיבי חלבון רקומביננטי (כמו אנטיגן פני שטח של צהבת B). חיסונים אלו יכולים גם כן לייצר תגובות נוגדנים ותאי TH, אך לא תגובות של תאי T הורגים.
חיסוני DNA הם חיסוני "דור שלישי", אשר עשויים מפיסות DNA מעגלי חיידקי קטן, (הנקרא פלסמיד) אשר הונדס גנטית כך שייצר חלבון ספציפי (אנטיגן) ממיקרואורגניזם. חיסון ה-DNA מוזרק לתאי הגוף, שם ה"מנגנון הפנימי" של התאים המארחים "קורא" את ה-DNA והופך אותו לחלבונים פתוגנים. מאחר שחלבונים אלו מזוהים כזרים, כאשר הם מעובדים בתא ונחשפים על פניהם, מערכת החיסון מודלקת, ובעקבות זאת מעורר טווח של תגובות חיסוניות. חיסוני DNA התפתחו מניסויי ריפוי גני "כושלים". ההדגמה הראשונה של תגובה חיסונית לפלסמיד מוחדר הייתה כאשר עכבר חוסן בפלסמיד המבטא הורמון גדילה אנושי הפיק נוגדנים במקום שינוי בגדילה.
וולטינג

וולטינג  (באנגלית: Equestrian vaulting) הוא השם המקובל להתעמלות וריקוד על גב סוס, למטרה אומנותית או כספורט תחרותי. הענף פתוח לגברים ונשים כאחד. לוולטינג יש חובבים רבים ברחבי העולם, אך בעיקר בגרמניה, שם הוא מהווה לעיתים קרובות חלק מאימון הרכיבה הבסיסי.
Express.js

Express.js היא ספריית קוד פתוח מבוססת MVC שנוצרה עבור Node.js‏. Express נוצרה תחת רישיון MIT, והיא מתוחזקת על ידי הקהילה.
Express נחשבת לחלק ממקבץ התוכנות MEAN, והיא מייצגת בו את צד השרת.
משרד הסיור הלאומי

היסטוריה

ה-NRO נוסד ב-6 בספטמבר 1961 לצורך פיתוח מערכת לווייני המעקב של ארצות הברית. הנשיא דווייט אייזנהאואר תמך בהקמת הסוכנות כבר בחודש פברואר 1958 לאחר שברית המועצות שיגרה לחלל את ספוטניק, הלוויין הראשון שסבב במסלול סביב כדור הארץ. הצורך בהקמת הסוכנות קיבל דחיפות לאחר שמטוס ריגול לוקהיד U-2 אותו הטיס פרנסיס גארי פאוורס הופל מעל שמי ברית המועצות ב-1 במאי 1960.
תוכנית לוויין החלל הראשון של ה-NRO לצורכי מעקב הייתה קורונה. פרסום קיומה של תוכנית קורונה הותר לראשונה ב-24 בפברואר 1995. התוכנית התקיימה בין חודש אוגוסט 1960 ועד לחודש מאי 1972, אף ששיגור ניסיוני ראשון התקיים כבר ב-28 בפברואר 1959. לווייני תוכנית קורונה נשאו גלילי סרטי צילום אשר הופלו אל כדור הארץ ונאספו בעודם צונחים לקרקע על ידי מטוסים צבאיים. איסוף מוצלח ראשון של סרט צילום נעשה ב-12 באוגוסט 1960 ושישה ימים מאוחר יותר פותחה התמונה הראשונה שצולמה בחלל. חדות האבחנה של התמונה הראשונות היה לעצמים בגודל 8 מטר, והיא השתפרה בהדרגה לחדות של 2 מטר. תמונות שצולמו בלוויינים אלה כיסו בדרך כלל תא שטח שגודלו 16 ק"מ רוחב ו-190 ק"מ אורך. המשימה האחרונה של לוויין בסדרת קורונה (משימה 145) שוגרה ב-25 במאי 1972 ונמשכה עד 31 במאי 1972.
בין חודש מאי 1962 לחודש אוגוסט 1964 שוגרו 12 לוויינים למשימות מיפוי על ידי ה-NRO, כחלק מתוכנית Argon. רק שבע מתוך השיגורים הללו היו מוצלחים.
בשנת 1963 ה-NRO יזם משימות צילום ומיפוי במצלמות בעלות רזולוציה גבוהה יותר, כחלק מתוכנית Lanyard. בתוכנית זו שוגר בהצלחה לוויין אחד בלבד. כל שיגורי הלוויינים של ה-NRO לאחר שנת 1972 הם עדיין בגדר סוד מדינה בארצות הברית ואף חלק מן המידע על מאפייני הלוויינים ששוגרו קודם לשנה זו עדיין בגדר סוד.
דבר קיומו של ה-NRO היה בגדר סוד מדינה בארצות הברית עד שהותר לפרסום על ידי סגן מזכיר ההגנה של ארצות הברית, בהמלצת ה-CIA, ב-18 בספטמבר 1992.
על פי מאמר שפורסם בעיתון הוושינגטון פוסט בחודש ספטמבר 1995, ה-NRO צבר בין מיליארד ל-1.7 מיליארד דולר בתקציב שלא נוצל, זאת מבלי שדיווח על כך ל-CIA, לפנטגון, או לקונגרס האמריקני. ה-CIA פתח בחקירה באשר לכספי ה-NRO לאחר שקיבל תלונות על כך שה-NRO בנה בניין מטה חדש בשנטילי שבמדינת וירג'יניה, בהשקעה של 300 מיליון דולר, מתוך כספי התקציב שלא נוצל. בחקירה התברר שאכן ה-NRO צבר מבלי שדיווח ולאורך שנים, כספי תקציב שלא נוצלו.
בשנת 1999 ה-NRO החל פרויקט עם חברת בואינג ששמו "ארכיטקטורת הדמיה עתידית" (אנגלית: Future Imagery Architecture) כדי לפתח דור חדש של לווייני צילום. בחודש נובמבר 2007 פרסם הניו יורק טיימס כי בשנת 2002 הפרויקט היה בפיגור רב ותקציבו יעלה ב-2–3 מיליארד דולר על המתוכנן. הממשל האמריקני המשיך להשקיע בתוכנית אולם לאחר שנתיים נוספות והשקעה של מיליארדי דולרים רבים, המרכיב האופטי של הפרויקט בוטל במה שהעיתון הגדיר כ"כישלון המהדהד והיקר ביותר כנראה ב-50 שנות היסטוריה של לווייני ריגול אמריקנים". למרות ביטול המרכיב האופטי של הפרויקט, מרכיב לווייני המכ"ם, המוכר כ"טופז", המשיך, עם חמישה לוויינים ששוגרו בין 2010 ו-2018.