google/wiki40b huggingface dataset:
כריסטופר רייבנסקרופט

ביוגרפיה

רייבנסקרופט נולד בפרוור המפסטד של לונדון, וכיכב בכמה מהצגות בית הספר. הוא נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטת לונדון. בהיותו באוניברסיטה המשיך לעבוד מעט בתיאטרון, והחליט שהוא מעדיף להיות שחקן מאשר עורך דין. הוא למד בבית הספר למשחק של תיאטרון בריסטול אולד ויק.
בתחילת שנות השבעים של המאה העשרים כשעבד בתיאטרון ליברפול פלייהאוס הכיר את אשתו לעתיד, קרוליין סמית. רייבנסקרופט חי בצ'יזוויק שבמערב לונדון.
אבודים באפריקה

עונה 1 – אבודים באפריקה

סיפור העלילה של הדרמה עוסק בחברת אופנה ישראלית בשם "האני", שהקטלוג שלה מצולם מדי שנה במקום אחר בעולם. בשנת 2010 נועד הקטלוג לצילום באפריקה, והפקת הקטלוג נאלצת להתמודד עם קשיי המקום, עם בעיותיהם של אנשי הצוות ושל הדוגמנים ועם אירועים בלתי צפויים אחרים.

עונה 2 – אבודים באסיה

לאחר עלילותיהם באפריקה הכוכבים כבר חזרו לארץ. משפחת וקסלר קופצת לתוך עולם הנדל"ן. אבל המעבר מטי שירטים לפנטנהאוזים לא עובר חלק: ה"האני פאוור סיטי" - פרויקט הדיור המגלומני מתוכנן להיבנות על בריכת חורף מעופשת ומעורר התנגדות של ארגונים ירוקים בלתי מתפשרים. אדי מגלה שהוא והחברה מסובכים בפרשת שחיתות שאפשרה את תהליך הבנייה ומחליט להחזיר את בנו ארון מלימודי ה-MBA שלו בשווייץ כדי שישמש כמנכ"ל-קש של החברה במקומו עד שהעניין יתפוצץ. במקביל, ממשיכים צליל ויניב לטפח את הזוגיות שלהם כאשר הם נאלצים לבלות יום יום בדירה לדוגמה בתוך קניון לסקרנים שבאים לקניות בסוג של גרסה מוקטנת של "האח הגדול".יניב עסוק בניסיונות לשווק את עצמו כזמר עולה / שחקן קולנוע. צליל מצידה רוצה ילד, ומשכנעת את שלומצי להיות האם הפונדקאית שלהם – כשהיא לא יודעת שבינתיים שלומצי עסוקה ברומן סודי עם יניב. אבודים באסיה זכתה בפרס המיני סדרה הטובה ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2013.
Mozilla Sunbird

התרומה של Sun לפרויקט

Sun Microsystems תורמת בצורה משמעותית לפרויקט ההרחבה Lightning כדי לספק למשתמשים אלטרנטיבה חופשית ופתוחה ל־Microsoft Office בשילוב עם OpenOffice.org עם Thunderbird/Lightning. ההתמקדות העיקרית של Sun בנוסף לתיקוני באגים כלליים הם תצוגות לוח השנה, תכונות השיתוף ותמיכה ב־Sun Java System Calendar Server. מאחר ששני הפרויקטים מתבססים על אותו בסיס הקוד, כל תרומה לאחד מהם היא תרומה ישירה לאחר.
אג'ה סצ'קין

ביוגרפיה

אג'ה סצ'קין נולדה ב-12 בספטמבר 1991, באיסטנבול שבטורקיה, ובשנת 2012, החלה את הקריירה המוזיקלית שלה. כמו כן, יודעת סצ'קין לנגן על פסנתר.

קריירה

את סינגל הבכורה שלה "Bu Ne Yaa", הוציאה סצ'קין בשנת 2012. הקליפ של השיר צבר 20 מיליון צפיות. לאחר מכן הוציאה את "Mahşer", ואת "Şok Oldum", שזכו להצלחה נאה בדומה לסינגל הראשון. בשנת 2014, הוציאה את "Hoşuna Mı Gidiyor" שזכה להצלחה רבה כאשר צבר למעלה מ-172 מיליון צפיות.
בשנת 2015, הוציאה את אלבומה השלישי, Aman Aman. שיר הנושא מתוך האלבום "Aman Aman", זכה להצלחה רבה וצבר למעלה מ-96 מיליון צפיות. הסינגל השני מתוך האלבום "Follow Me", זכה להצלחה גם כן.
לאחר ההצלחה לה זכתה סצ'קין בשנת 2015, היא הוציאה את אלבומה הרביעי בשנת 2016. בסמוך לכך הוציאה את "Hoş Geldin Ayrılığa", שצבר 71 מיליון צפיות. ביולי 2016, הוציאה את "Adeyyo", שלימים הפך לשירה המצליח ביותר ולאחד מן השירים הטורקיים המצליחים בהיסטוריה. בשנת 2017, הוציאה את "Olsun". באותה השנה הופיעה עם אירם דריג'י בתוכנית טלוויזיה טורקית. ההופעה הפכה לויראלית וצברה למעלה מ-3 מיליון צפיות. בדצמבר 2018, הוציאה את "Kafalar Karışık" ביחד עם דריה אולו.
קריאה קרה

קריאה קרה (מאנגלית: Cold Reading) היא טכניקה המשמשת מניפולטורים מקצועיים כדי לגרום לאדם הניצב מולם להתנהג בדרך מסוימת או לחשוב שהקורא הקר (המניפולטור) מחזיק ביכולת מיוחדת ומסתורית, המאפשרת לו לדעת דברים אודות האדם שמולו. 
הקריאה הקרה חורגת מכלל הכלים הרגילים והמוכרים של מניפולציה, כמו השׁאה (סוגסטיה) וחנופה. בקריאה קרה מסתמכים מניפולטורים כמו אנשי מכירות, פרסומאים, מרפאים-באמונה, נוכלים וחלק מהמרפאים בתרפיה על נטייתם של בני־אדם מסוימים לנסות למצוא במצבים מסוימים, משמעות רבה יותר משיש בהם בפועל.
המניפולטור יודע כי גם אם הדברים שיאמר יהיו נטולי הגיון או משמעות, קרבנו ייטה לנסות לחפש בהם משמעות. הוא יודע גם כי אנשים נוטים להיות מרוכזים בעצמם ונוטים להחזיק בהשקפות לא מציאותיות ביחס לעצמם, ולכן ייטו לקבל כנכונים גם תיאורים המשקפים לא את מה שהם יודעים או חושבים על עצמם, אלא את מה שהיו רוצים שיהיה נכון לגבי עצמם. המניפולטור יודע עוד כי על כל כמה הכרזות אותן ידחה הקרבן כבלתי מדויקות, תהיה אחת שתזכה לאישורו וכי מנגנון החשיבה הסלקטיבית יגרום לכך שהקרבן יזכור רק את ה"פגיעות" וישכח את ה"פספוסים".
כלים המצוירים על לבן מתקופת הברזל

כלים המצוירים על לבן מתקופת הברזל (באנגלית: ‏ (White Painted Ware – Iron Age) היא משפחה של כלי קרמיקה שמקורה בקפריסין. הכלים יוצרו באובניים.
כלים ממשפחה זו הופיעו כבר במאה ה-12 לפנה"ס והיו נפוצים עד סוף התקופה הקיפרו-קלאסית, המאה הרביעית לפני הספירה.
המאפיין את הכלים הם עיטורים של דגמים הנדסיים בצבע שחור או חום כהה על רקע בהיר. העיטורים ההנדסיים כוללים משולשים, קווים, מרובעים, מעוינים ומעגלים, והם כוללים גם היבטים מיקניים. בכלי המשפחה ניתן למצוא קנקניות, קערות, צפחות וצלחות.
הכלים שהופיעו בתחילת הופעת המשפחה מכונים "פרוטו מצוירים על לבן". ישנה משפחת כלים ששמה זהה השייכת לתקופת הברונזה התיכונה. אין קשר בין משפחות הכלים.
כלי הגשה ושתייה מקבוצת כלי משפחה זו נמצאו גם באתרים לאורך חוף פניקיה מחוץ לקפריסין המתוארכים למאה ה-11 והמאה ה-10 לפנה"ס.
סמראנג

היסטוריה

ההיסטוריה של סמראנג מגיעה עד למאה ה-9, אז הייתה ידועה בשם ברגוטה. בסוף המאה ה -15, ערבי בשם קיאי פנדאן אראנג ייסד בכפר דייגים במקום זה ובית ספר אסלאמי. ב־2 במאי 1547 הכריז הסולטאן הדוויג'איה מפג'אנג קאי על פנדאן אראנג כבופטי הראשון (ראש העיר) של סמראנג, ובכך ביסס את סמראנג מבחינה ניהולית ופוליטית.
בשנת 1678 הבטיח סונאן אמנגקוראט השני להעביר את השליטה בסמראנג לחברת הודו המזרחית ההולנדית (VOC) כחלק מתשלום חוב. בשנת 1682 נוסדה מדינת סמראנג על ידי הכוח הקולוניאלי ההולנדי. ב־5 באוקטובר 1705 לאחר שנים של כיבושים, סמארנג הפכה רשמית לעיר VOC כאשר סוסוחונאן פקובווונו הראשון ביצעה עסקה למתן זכויות סחר נרחבות ל- VOC בתמורה למחיקת החובות של מטראר. ה- VOC, ומאוחר יותר ממשלת הודו המזרחית ההולנדית, הקימו מטעי טבק באזור ובנו כבישים ומסילות ברזל, מה שהפך את סמראנג למרכז סחר קולוניאלי חשוב.
נוכחותה ההיסטורית של קהילה הודו גדולה (אירואסית) באזור סמראנג באה לידי ביטוי גם בכך שהשפה הקריאולית בשם ג'אווינדו הייתה מדוברת שם.
שנית

טיפול במחלה

מלבד הטיפול בשלשולים ובהתייבשויות, הנגרמים כתוצאה מהמחלה, הטיפול במחלה עצמה הוא באמצעות פניצילין ותרופות אנטיביוטיות דומות כגון האריתרומיצין והקלינדמיצין.
בעבר נמשכה המחלה חודשים. את הירידה במשך המחלה ניתן לייחס לאנטיביוטיקה וכן להתפתחות זנים פחות אלימים של החיידק במרוצת הדורות. באנגלית קיימת הבחנה בין המחלה הקדומה והקשה (Scarlet fever) ובין צורתה הנוכחית (Scarlatina).

אבחנה מבדלת

במקרים רבים נדרש להבדיל בין מחלה זו לקדחת דמוית-שנית של המזרח הרחוק, מחלה זיהומית אשר זוהתה לראשונה בשנת 1950 ברוסיה. כתוצאה מן הדמיון הרב בין הביטוי הקליני של שתי מחלות אלו, עלתה הסברה כי גם זו מקורה בזיהום סטרפטוקוקי. כיום ידוע שהגורם הוא חיידק הגרם שלילי Yersinia pseudotuberculosis.

הדבקה וחיסון

המחלה נפוצה בעיקר בקרב ילדים בני שנתיים עד 15. ההדבקה נגרמת בעיקר על ידי שאיפת אוויר שנושא את החיידקים אבל גם על ידי מגע עורי או עם עצמים המועדים להיות נושאים או מדגרות להתפתחות חיידקים. נמצא שבגיל 10 כ-80% מכלל אוכלוסייה זו כבר נושאים את הנוגדנים למחולל המחלה.
טרם נמצא חיסון יעיל כנגד המחלה, בעיקר בגלל אי ההצלחה לפתח נסיוב שיענה על הדרישות המדעיות המקובלות של אישור תרופות.
פסק דין פלסי נגד פרגוסון

רקע

לפני מלחמת האזרחים האמריקנית, בית המשפט העליון הגן על מוסד העבדות, למשל בפסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד. בשנים שאחרי תום מלחמת האזרחים, חוקת ארצות הברית תוקנה כדי למנוע את העבדות (התיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית) ולהבטיח שוויון זכויות לשחורים במדינותיהם (התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית). מדינות הדרום אשר נאלצו להסכים לתיקונים אלו לחוקה תחת לחצים של מדינות הצפון, הקימו, בעיקר בשלושת העשורים האחרונים של המאה ה-19, מערכת מסועפת של אפליה גזעית חוקית שנועדה למנוע מהאזרחים השחורים, ששוחררו ממוסד העבדות בעקבות המלחמה, לקחת חלק משמעותי במדינות.

פסק הדין

משפט זה דן בהתנגדות לחוק שנחקק במדינת לואיזיאנה בשנת 1890. חוק זה דרש קרונות רכבת נפרדים ללבנים ולשחורים. בית המשפט העליון החליט שהתיקון ה-14 נועד להבטיח שוויון בפני החוק, ולא אינטגרציה בין גזעית. לפיכך, כל שירות ציבורי, דיו שיספק שירותים באיכות שווה ללבנים ולשחורים, ואין איסור על אספקתם בנפרד.
המתנגדים לפסיקה טענו שבית המשפט העליון היה צריך לזהות שמטרת ההפרדה בחוק הייתה מניעת שוויון זכויות ועל כן לבטל את החוק. גישה זאת נתקבלה בסופו של דבר לאחר כ-70 שנה, כאשר מדיניות "נפרד אך שווה" הוגדרה על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית כבלתי חוקתית בפסק דין בראון נגד מועצת החינוך של טופיקה, קנזס.
יחידות השיטור הימי

יחידות השיטור הימי הן יחידות במשטרת ישראל הממוקמות במתקנים ימיים אזרחיים. עיקר ייעודן הוא שמירת הסדר הציבורי וטיפול בעבירות פליליות המתבצעות לאורך חופי ישראל. 
לפני קום היחידה בשנת 1977 על משמר החופים בישראל הייתה אחראית יחידת "משמר החופים". בשנת 1977 הטילה ממשלת ישראל את האחריות הביטחונית להגנת החופים על חיל הים, בעוד שעל המשטרה הוטלה האחריות לשמירה על הסדר הציבורי וטיפול בעבירות פליליות. אי לכך, שונה שם השירות לשיטור הימי של משטרת ישראל. כנגזרת מכך, גדלו כלי השיט וכמות אנשי הצוות ירדו והותאמו לייעוד החדש.
מחוץ לתפקידיה כאחראית על שמירת הסדר הציבורי לאורך חופי ישראל, אחראית יחידת השיטור על ביצוע פעולות הצלה בים, אכיפת החוק באשר לתפעול כלי שיט קטנים, מניעת כניסה לישראל דרך הים וכן אכיפת חובת הרישוי על  כלי שיט ומפעיליהם.
במשטרת ישראל קיימות יחידות שיטור ימי בבסיסים הבאים: עכו, חיפה, תל אביב, אשקלון, אילת וכן באגם הכנרת. יחידות השיטור הימי כפופות פיקודית למחוז או למרחב בו הן נמצאות, אם כי מקצועית כולן כפופות למדור שיטור ימי במטה הארצי, שאליו כפופה גם יחידת התחזוקה של השיטור הימי. 
ביחידות השיטור הימי מופעלים כלי שיט מסוגים שונים בהם ספינות שני מנועים המיועדות לשהות ארוכה בים וכן ספינות בעלות מנוע אחד המיועדות לשיט בקרבת החוף. לצורך פעילות הצלה מתפעלת יחידת השיטור הימי מספר סירות גומי ובקיץ היא אף מפעילה אופנועי ים. בסוף 2016 הצטיידה ב-10 כלי שיט מדגם "צרעה" מתקדמים תוצרת ארצות הברית.
נמל התעופה סמרה קורומוץ'

היסטוריה

בניית נמל התעופה החלה ב-19 בדצמבר 1957 בהתאם לצו של מועצת השרים של ברית המועצות. בתחילה תוכנן נמל התעופה לשמש לצרכים צבאיים וייצוא/ייבוא של סחורה. הנמל שימש גם כתחנת מעבר למטוסים שהיו צריכים תדלוק.  ב-27 בפברואר 1961 יצאה הטיסה המסחרית הראשונה מנמל זה לנמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו במוסקבה. ב-15 במאי 1961 קיבל נמל התעופה באופן רשמי סטטוס של נמל פנימי. בין השנים 1965 ל-1970 נבנו האנגר תחזוקה, מתקן לניהול כבודה, בית מלון, מסלול נחיתה שני ומתקנים לאחסון נפט. ב-1993 קיבל נמל התעופה סטטוס בינלאומי.
Wonderbook

פיתוח

הספר פותח על ידי SCE אולפני לונדון ועלילתו נכתבה על ידי הסופרת ג'יי קיי רולינג והמשחק מבוסס על הארי פוטר. ספר זה נועד לשימוש עם מצלמת ה-Playstation Eye ושלט ה-Playstation Move. סלוגן המשחק הוא "ספר אחד אלף סיפורים".
הספר עשוי שבכול דף יהיה ברקוד וכשהמצלמה תקלוט אותו ואז הסיפור "מתעורר לחיים".
שלט ה-Playstation Move הוא משמש כשרביט הקסמים של המשתמש וה-Playstation Eye מצלם את המשתמש קולט את השלט והופך את השלט בטלוויזיה שכדי שיראה כשרביט קסמים.
No Guidance

רקע

ב-5 במאי קטע מהשיר הודלף ממסיבת יום ההולדת ה-30 של בראון. ב-5 ביוני בראון הודיע שהוא הולך להוציא את השיר ו-2 ימים לאחר מכן הודיע שהשיר הולך לצאת בלילה של אותו יום.

וידאו קליפ

הוידאו קליפ הנלווה לשיר הועלה לערוץ היוטיוב הרשמי של כריס בראון ב-26 ביולי 2019.
רוזמרי ליץ'

ביוגרפיה

ליץ' נולדה במאץ' ונלוק שבמחוז שרופשייר. הוריה היו מורים במקצועם והם היו קרובי משפחה של אדמונד ליץ'. היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). אחרי שהופיעה בתיאטרון רפרטוארי ובתיאטרון האולד ויק זכתה להכרה בקרב צופי הטלוויזיה בבריטניה כששיחקה בתפקיד סוזן ולדון, פילגשו של הטייקון ג'ון ויילדר (פטריק ויימארק) בסדרת הדרמה "The Power Game".
ב-1973 שיחקה ליץ' בתפקיד אלדונזה / דולצינאה בהפקה של ה-BBC לספר "דון קישוט" (בשם "הרפתקאותיו של דון קישוט"), בכיכובם של רקס הריסון ופרנק פינלי. ב-1978 גילמה את דמותה של המלכה ויקטוריה במיני-סדרה בת 4 חלקים בשם "ד'יזראלי". ב-1981 שיחקה בתפקיד אמיליה לצדו של בוב הוסקינס בתפקיד יאגו בסרט טלוויזיה "אותלו" עיבוד של ה-BBC למחזה במסגרת סדרת הטלוויזיה של מחזות שייקספיר.
ב-1982 שיחקה ליץ' בסדרת הדרמה "היהלום שבכתר" בתפקיד הדודה פני, וב-1986 השתתפה במחזה "Day To Remember" מאת ג'ק רוזנטל. ב-1987 שיחקה בתפקיד ג'ואן פלמלי-ברוס במיני-סדרה "The Charmer" בהפקת ITV ובכיכובו של נייג'ל הייברס.
בקולנוע הופיעה ליץ' בסרט "That'll Be the Day" בתפקיד אמו של דייוויד אסקס, בסרט "Ghost in the Noonday Sun" (מ-1973), בגרסה הטלוויזיונית של "הכרות חטופה" (1974), בסרט "אס.או.אס. טיטאניק" (1979), ודיבבה בסרט האנימציה "כלבי המגפה" (1982).
ב-1987 הייתה ליץ' מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "זיכרונות אהבה מפירנצה". ב-1992 כיכבה בסרט "An Ungentlemanly Act" העוסק בימים הראשונים של הפלישה לאיי פוקלנד ב-1982, וגילמה את ליידי מייביס האנט, אשתו של מושל האיים, סר רקס האנט. ב-1995 השתתפה ליץ' במיני-סדרה הפופולרית של ה-BBC "מעמד וממון", עיבוד לספרה הלא גמור של הסופרת אדית וורטון. היא שיחקה בתפקיד סלינה מראבל, המרקיזה מברייטלינגסי.
ליץ' שיחקה בתפקיד אנה בסדרת התסכיתים "No Commitments" של רדיו 4 של ה-BBC, ובסדרה "המשפחה שלי" גילמה את דמותה של אמה של סוזן הרפר, גרייס. היא הופיעה בתפקיד אורח בעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "דרך ווטרלו". מאז 1994 היא משתתפת לעיתים בסדרת הרדיו " The Archers" בתפקיד אלן רוג'רס.
ב-2001 שיחקה בתפקיד ראשי בפרק "Destroying Angel" בסדרה הבלשית "רציחות במידסומר".
ליץ' גילמה את המלכה אליזבת שלוש פעמים: ב-2002 בסרט הטלוויזיה "הנסיך ויליאם"; ב-2006 בעיבוד מחודש של "Tea with Betty" במסגרת סדרת "מחזה לאחר הצהרים", וב-2009 בסרט "מרגרט". ב-2004 שיחקה בתפקיד מיס פלום בפרק "Strangers meet on a train" בסדרה "Heartbeat".
ליץ' נפטרה ב-21 באוקטובר 2017.
יושי

תוכן ויצירה

לאחר פיתוחו של המשחק "האחים סופר מריו", תכנונו המוקדם של יושי היה שונה לחלוטין ממראהו המוגמר. שיגרו מיאמוטו הצהיר כי חברת נינטנדו רצתה בן לוויה למריו בצורת דינוזאור מאז "האחים סופר מריו" הראשון, אך הדבר לא התאפשר עקב מגבלות טכניות של קונסולת Nintendo Entertainment System. עם זאת, בעיבוד בלתי רשמי של "סופר מריו וורלד" ל-NES משנת 1995 הועתק יושי לתוך המשחק בהצלחה. במהלך פיתוח המשחק "האחים סופר מריו 3" הכין מיאמוטו מספר סקיצות סביב שולחן הכתיבה שלו, ביניהם תמונה של מריו רכוב על דינוזאור. יושי הוא היחיד מבני מינו המסוגל לדבר את שפתם של שאר הדמויות, ולתרגם את שפתם של היושים.

קבלה

יושי הוא אחת הדמויות המוכרות ביותר בסדרת "מריו". הוא מככב גם בשלל מוצרים נלווים (מרצ'נדייז) ומשמש כנושא של מספר צעצועים, חולצות, בובות וכו'. יושי הופיע גם בשני מבצעים של האפי מקדונלד'ס (באנגלית: Happy McDonald's) כצעצוע המתווסף לארוחה שבה כיכבו רק מריו, דונקי קונג ויושי עצמו. כמו כן נוצרה על יושי סדרת משחקים נפרדת בהמשך.
יואל גונן

קורות חייו

גונן (במקור גורודיש) נולד בירושלים, למשפחה בת שישה ילדים, אחיו הגדול הוא שמואל גונן ("גורודיש"). למד בישיבת עץ חיים. בצה"ל שירת בתחילת דרכו בפלוגת הקשר של חטיבה 7, במלחמת סיני שירת כאלחוטן במטהו של אורי בן ארי, מפקד החטיבה. ב-1958 עשה הסבה לשריון, יצא לקורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה, קצין מבצעים בגדוד 52 וראש לשכת מפקד גייסות השריון דוד אלעזר. ב-1964 היה חבר במשלחת החשאית של צה"ל למערב גרמניה שנשלחה לקלוט את טנקי הפטון האמריקאים (שזכו לכינוי מגח בצה"ל). היה ממקימי גדוד 79 בחטיבה 7 ושימש בו מפקד פלוגה.
במלחמת ששת הימים לחם כקצין אג"ם של חטיבה 7. במהלך המלחמה הפעיל את מפקדת החטיבה מספר פעמים ככוח משוריין ועל פעולותיו זכה לעיטור המופת.
לאחר המלחמה מונה להקים את גדוד 184 בחטיבה 14. הוא שירת כראש ענף הישט במחלקת תורת חיל השריון, במקביל הקים ופיקד על גדוד 227, גדוד מילואים בחטיבה 274. במלחמת ההתשה מונה להקים את יחידה 88 - דב לבן. היחידה צוידה בטנקים אמפיביים מדגם PT-76 ונגמ"שים אמפיביים מדגם BTR-50 שנפלו שלל בידי צה"ל ונועדה לאפשר לצבא יכולות איגוף אמפיבי. בהמשך שירת כסמח"ט 274.
ב-1973 מונה למפקד חטיבה 274, חטיבת טנקי טירן, במקומו של גדעון אלטשולר. במלחמת יום הכיפורים פיקד על החטיבה שלחמה בגזרת סיני. לאחר המלחמה שירת כסגן ומפקד אוגדה 440. בשנים 1976‏-1977 פיקד על המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. השתחרר משירות הקבע ב-1979.
כיהן כמנכ"ל חברת הבנייה "הדר טבריה", ב-1984 מונה למנכ"ל חברת הבנייה של אברהם גינדי. היה פעיל במפלגת העבודה הישראלית והיה מועמדה לראשות עיריית רחובות ב-1993 עד שפרש מהמירוץ. פעיל בעמותת "צוות - ארגון גמלאי צה"ל" וכיהן כדירקטור בבנק אוצר החייל.
תת-מאובן

תת-מאובן הוא שאריות של תהליך התאבנות שלא הושלם, עקב חוסר זמן או עקב כך שהתנאים שבו נקברו השאריות לא אפשרו תהליך התאבנות מושלם.
תתי-מאובנים אשר מתוארכים למזוזואיקון נדירים למדי, וגם אלו שנשמרו נמצאים במצב של נמק. מרבית תתי-המאובנים מתוארכים בתפוצה רחבה לרביעון.
ההבדל העיקרי בין מאובן לתת מאובן הוא שתת-מאובן מאפשר הוצאת שאריות מן החיה המקורית דבר אשר מאפשר שימוש בתיארוך פחמן 14 או הוצאת DNA. בנוסף אפשר להשתמש באיזוטופים כדי לגלות מידע אודות התנאים האקולוגיים שבהם חי בעל החיים.
אפלול הנגב

מראה

אפלול הנגב קטן מן האפלול המצוי ובהיר ממנו. ממדי גופה של נקבה מיטבתה (לפי הריסון): אורך הגוף 6 ס"מ, אורך הזנב 4 ס"מ, אורך האמה 4.2 ס"מ, אורך אפרכסת- האוזן 1.6 ס"מ ואורך כף- הרגל 0.9 ס"מ. קרומי- התעופה והאוזניים כהים. האוזניים קצרות.

תפוצה וגורמי סיכון

תפוצתו בעולם מתפרסת על מספר מקומות כמו במזרח התיכון, בקווקז ומזרחה, עד טורקסטן. ישנם תת-מינים נוספים הקיימים בעיראק ובחצי האי ערב.
בארצנו הוא מצוי בערבה, ליד יטבתה, ואינו נדיר בעין- גדי. התרבות אפלול הנגב היא כ- 1-2 ולדות בשגר.
שימוש בקוטלי-חרקים בשטחים חקלאיים הם אחד מגורמי הסיכון וההפרעה של אפלול הנגב. גודל האוכלוסייה אופייני מאוד באזור בו הוא נפוץ. גודל שטח התפוצה כ- 4,800 קמ"ר.

פעילות

הוא יוצא לציד בשעות המאוחרות, שוכן בסדקי מצוקים במדבר. אוסף מזון ליד מקורות מים, בשולי מצוקים ומעל צומח נחלים עמוקים; ניזון בעיקר מדבוראים.
הנבטה

הנבטה היא פעולה המאפשרת לזרעים לנבוט כדי לאכול אותם (בצורה גולמית או מבושלת) או כדי לגדל אותם לצמחים. הזרעים שנבטו נקראים נבטים או נבטוטים. הם אמורים להיות בעלי ערך תזונתי גבוה יותר יחסית לזרעים משום שאחוז חומרי התשמורת שקיים בזרע המקורי ירד וחומרים אחרים, כמו ויטמינים וחלבון, שנמצאים בזרע הופכים להיות זמינים יותר לעיכול. הנבטים הם מרכיב מרכזי של אוכל גולמי במאכלים ממזרח אסיה, ובתזונה טבעונאית. הנבטה יכולה להיות גם פעילות מהנה ומעשירה עבור ילדים. 
יתרונות ההנבטה כוללים גישה לערך תזונתי גבוהה כמו גם החסכון באנרגיה על בישול. חיסרון מרכזי שלה הוא שתהליך ההנבטה הוא מצע לגדילת חיידקים. צריכה של נבטים גולמיים שגודלו בהנבטות מסחריות הובילה לכך שבמשך העשורים האחורנים דווחו עשרות מקרים של הרעלות, בחיידקי אי. קולי וסלמונלה שחלקן הסתיימו במוות. כמו כן, הנבטה ביתית דורשת זמן וידע.

תהליך ההנבטה

תהליך ההנבטה אורך יום עד מספר ימים, הוא יכול להתבצע בבית, או בקנה מידה גדול יותר, לשם שימוש מסחרי. 
לפני הנבטה כדאי לשטוף את הזרעים משאריות קרקע ומחיידקים גורמי מחלות שעלולים להמצא בקרקע או על הזרעים. 
לאחר שלב זה משרים את הזרעים במים. שלב זה יכול לקחת בין 20 דקות לבין 12 שעות, כתלות בסוג הזרעים. ההשריה מגדילה את תכולת המים בזרעים ומוציאה אותם ממצב התרדמה שלהם. 
לאחר מכן יש לסנן את הזרעים במסננת. לוקחים את הזרעים הלחים ומניחים בקערה, מגש בצנצנצת בעלי תחתית עם חורים בד או מגבת נייר, או במתקן הנבטה ושמים בארון חשוך או במקרר (כתלות בטמפרטורה) פעם -פעמיים ביום מוציאים את הנבטים, שוטפים קלות מתחת לברז, או מלחלחים קלות עם מעט מים, מסננים היטב כדי למנוע עודף נוזלים ומחזירים לארון. תהליך זה נמשך במשך יומיים או שלושה - או עד שמתחילה הנביטה.
במשך התהליך הנבטים צריכים לשמור על לחלוחיות - לא רטובים מידי (כי אז יתרחש רקבון) ולא יבשים מידי. הזרעים צריכים להמצא בטמפרטורה נוחה - בין 13 ל-21 מעלות. ולכן בישראל קל יותר להנביט בזמן החורף. תהליך ההנבטה של חלק מהנבטים (עדשים, מאש) יכול להתרחש גם במקרר, במיוחד בקיץ, אבל לפעמים קר מידי במקרר והתהליך לא יתרחש. ניתן להשתמש בכך כדי להאט או לעצור תהליך הנבטה בצורה יזומה כדי לאכול את הנבטים במשך מספר ימים. 
קיימים סוגים שונים של מתקני הנבטה - שניתן לקנות או לייצר לבד. מתקן אחד או צנצנת זכוכית פשוטה. את קצה הצנצנת סוגרים עם חתיכת בד גאזה או בד דומה, המוחזק במקומו באמצעות גומיה או חבל. אפשרות סגירה אחרת היא מכסה מחורר. אפשרויות אחרות כוללות מגש הנבטה או צלחת שטוחה שבתחתית שלהם יש מגבת-נייר או בד.
ולדימיר קובליונוק

ביוגרפיה

ולדימיר קובליונוק נולד בכפר במחוז מינסק, אז חלק של בלארוס הסובייטית. בשנת 1959 הוא סיים לימודי בית הספר, והתקבל לבית הספר לטייס. לאחר סיום הקורס הוא שירת בחיל האוויר הסובייטי ביחידות תובלה שונות.
בשנת 1967 הוא נכלל ביחידת הקוסמונאוטים, והחל בהכנות לטיסת חלל. 
בשנת 1977 ביצע קובליונוק טיסה בחללית סויוז 25 ולצד ואלרי ריומין. הם היו צריכים לעגן בתחנת החלל סאליוט 6, אך בשל בעיות טכניות לא הצליחו וחזרו לכדור הארץ.
בשנת 1978 נערכה הטיסה השנייה של קובליונוק בחללית סויוז 29. לאחר עגינה בתחנת החלל סאליוט 6 הצוות החל בביצוע משימות שונות. בין היתר הם ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כשעתיים ולאחר 139 ימים בחלל, חזרו לכדור הארץ על חללית סויוז 31.
בשנת 1981 נערכה הטיסה השלישית של קובליונוק בחללית סויוז T-4. לאחר עגינה בתחנת החלל סאליוט 6 הצוות החל בביצוע משימות שונות. לאחר 74 ימים בחלל, הם חזרו לכדור הארץ על חללית סויוז 31.
בשנת 1984 ולדימיר קובליונוק קודם לתפקיד ניהולי במרכז להכנת הקוסמונאוטים. החל מפברואר 1986 הוא היה סגן מפקד ארמיית טילים ה-37 של ברית המועצות. בשנת 1988 הוא התחיל לעבוד באקדמיה צבאית של המטה הכללי הרוסי.
לאחר התפרקות ברית המועצות, ולדימיר קובליונוק עבר לבלארוס ובמשך מספר שנים היה חבר פרלמנט. בשנת 1992 הוא חזר לרוסיה ובשנת 1993 קודם לדרגת גנדל פולקובניק. בשנת 2002 הוא יצאה לגמלאות.
בורוקין

היסטוריה

יש עדויות לנוכחות רומית בעיר בעת העתיקה, הכוללות שלוש בריכות עתיקות וקבר. 
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה אוכלוסיית הכפר 367 מוסלמים, ובמפקד 1931 היא גדלה ל-534 מוסלמים אשר שכנו ב-90  בתים. 
ב-1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 690 מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 12,628 דונם. מתוכם היו  3,175 דונם של מטעים ואדמות השקיה, 2,301 של גידולי דגנים, ואילו 28 דונם סווגו כשטח בנוי.
בעקבות מלחמת השחרור, ולאחר הסכמי שביתת הנשק של 1949, עברה בורוקין משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה של בורוקין הייתה 1,141 נפש.

לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עברה בורוקין משליטה ירדנית לישראלית. 
הסכם אוסלו חילק, בין היתר, את אדמות העיירה כך  ש-8.4% מאדמותיה נמצאות בשטח A, ‏35.8% בשטח B, ואילו 55.8% הנותרים נמצאים בשטח C.]
ניקולס גולדשמידט

חייו

גולדשמידט נולד במורביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1937 היגר גולדשמידט לארצות הברית, שם כיהן כבמאי אופרה בקונסרבטוריון של סן פרנסיסקו ואוניברסיטת סטנפורד מ-1938 עד 1942. הוא ניהל את מחלקת האופרה באוניברסיטת קולומביה בשנים 1944-1942. לאחר זאת עבר לקנדה, שם כיהן כמנהל המוזיקלי הראשון של בית הספר לאופרה של הקונסרבטוריון המלכותי באוניברסיטת טורונטו בשנים 1946 עד 1957. בשנת 1950 עזרו גולדשמידט, ארנולד וולטר והרמן גייגר-טורל לייסד את להקת האופרה של הקונסרבטוריון המלכותי, שהייתה בהמשך ללהקת האופרה הקנדית. מ-1949 עד 1957 היה גולדשמידט המנהל המוזיקלי הראשון CBC אופרה.
גולדשמידט נשא לאישה את שלה פרייזר ב-26 ביוני 1948.
סובייט

סוֹבְיֵיט (ברוסית: сове́т. בתרגום לעברית, "מועצה") היה גוף שלטוני בברית המועצות. הסובייטים היו מועצות מהפכניות שנבחרו על ידי אזרחי המדינה. בתחילת הדרך היו סובייטים נפרדים לנציגי הפועלים, האיכרים והחיילים. בהמשך הם התאחדו, ושמם הרשמי היה "סובייט של העם".
ברית המועצות הייתה ברית רפובליקות שבה השלטון נתון בידי מועצות נבחרות - הסובייטים. חברי הסובייט התאספו לישיבות ופעלו בנוסף לעבודתם הרגילה. הסובייט היה יחידת הממשל הראשונית בברית המועצות, והיו לו פונקציות חוקתיות וביצועיות. בחוקת ברית המועצות שגובשה ב-1918 הוגדר הסובייט כיחידת ממשל רשמית של מקום ואזור.
הסובייט הראשון הוקם בשנת 1905 בעיר איבנובו ומטרתו הייתה ניהול השביתה במפעלי העיר. בסך הכל במהלך מהפכת 1905 הוקמו 62 סובייטים. כולם פוזרו עם דיכוי המהפכה וחבריהם הוענשו.
במהלך מהפכת פברואר הסובייטים הוקמו מחדש, ולקראת מרץ 1917 פעלו כ-600 סובייטים ברמות שונות. תוך זמן קצר הם אורגנו לרמות שונות, ולמעשה היו שלטון אלטרנטיבי לממשלה.
לאחר מהפכת אוקטובר הועבר השלטון במדינה לידי מועצת הסובייטים.
לנצח נשים קטנות

עלילה

הטלנובלה "לנצח נשים קטנות" מגוללת את סיפורה של גבריאלה מוראלס, אלמנתו של איש משטרה, ואמא ל-4 בנות: פאולה, חימנה, אלחנדרה ומריאנה הצעירה. מריאנה הצעירה חווה תהפוכות המאפיינות כל בחורה בגילה: אהבה ראשונה, תשוקה ראשונה, אכזבה ראשונה, וכמובן הרצון לחופש לעשות הכל. אחיותיה הגדולות, אשר כולן בעלות קריירה משלהן, חיות ביחד באותו בית, ומחזיקות בתוכן מטען עצום של תשוקה, בה הן נחבטות כל יום מחדש. פאולה מוראלס מאוהבת עד עמקי נשמתה בדוקטור אדוארדו אלדר, שהוא קולגה ושותף שלה בבי"ח בו היא עובדת אך אז חוזרת לחייו של הדוקטור האקסית: קרלה לוסרו, אשר מצליחה לקבל עבודה באותו בי"ח בו מועסקים פאולה ואדוארדו, ומחליטה בנחישות להטריף את הזוג ככל יכולתה, על מנת למנוע את האושר והאיחוד ביניהם. מה שאדוארדו לא יודע, זה שקרלה נושאת את ילדו ברחמה, לפני שהם נפרדו, והחליטה להסתיר זאת בהתחלה. קרלה מחליטה להחזיר לזרועותיה את אדוארדו אהובה, בכל אמצעי שרק תוכל לבצע, ולא משנה לה עד כמה אהבתו לפאולה גדולה ובלתי ניתנת להריסה. חימנה מוראלס מאוהבת בסבסטיאן אורקיחו, גבר אשר כפול ממנה בגיל. חימנה מעריצה מעומק נשמתה את העו"ד, אשר מגן עליה וגורם לה להרגיש בטוחה בכל זמן. הכל יכול היה להיות מושלם, לולא היה מעורב פה בנו של העו"ד: גסטון אורקיחו. גסטון מתאהב גם הוא בחימנה היפה, על אף היותה בת הזוג של אביו. עם הזמן חימנה מוצאת עצמה מאוהבת לחלוטין בגסטון הצעיר והמושך, ומפה הדרך חזרה, בלתי אפשרית...