פנטניל

שימוש רפואי

פנטניל משמש לרוב כסם אנלגטי, בין היתר בהליכי הרדמה, לשיכוך כאבים בטיפול פליאטיבי וכחומר טשטוש בחדרי ניתוח. מדבקות פנטניל משמשות במקרים בהם החולה סובל מבעיות במערכת העיכול, אי-ספיקת כליות או כאב כרוני. פנטניל שימושי, בשילוב עם משככי כאבים אחרים, לטיפול בכאב מתפרץ (breakthrough pain), שעקב עצימותו הגבוהה פורץ מבעד לאנלגזיה ה"בסיסית" שאותה משככי הכאבים החלשים יותר מספקים.
בארץ, פנטניל נמצא בשימוש צוותי מד"א כמשכך כאבים חזק.

שימוש פנאי בפנטניל

בשנת 1971 זוהה הפנטניל כחומר פסיכואקטיבי בעל השפעה הדומה להרואין, והוכנס לרשימת הסמים המסוכנים של הממלכה המאוחדת. בשנות השבעים זוהה שימוש בפנטניל כסם פנאי במועדונים בלונדון.
בשנת 2006 החל ייצור תעשייתי בלתי-חוקי של פנטניל וחומרים דומים לו (אנלוגים) בארצות הברית, והוא שווק ברחבי המדינה, לרוב מעורבב עם קוקאין. באותה שנה נרשמו מקרי מוות רבים כתוצאה ממנת יתר, בעיקר בערים דייטון, שיקגו, דטרויט ופילדלפיה.
גם בישראל חלה עלייה משמעותית בקרב צרכני הסמים בפנטניל. השימוש הנפוץ ביותר של הסם הוא באמצעות הדבקה על נייר כסף, חימומו ושאיפת האדים.

דרכי מתן

ניתן להזריק את התרכובת כנוזל אל הוריד בשילוב עם מידזולם באנדוסקופיה, צנתורי לב וניתוחי פה.
במקרים של כאב כרוני, ניתן להחדיר את התרכובת אל תאי שומן בגוף על ידי מדבקות נצמדות (transdermal patches), למשל תחת שם המותג Duragesic, המכילות ג'ל או רשת פלסטית ספוגת פנטניל. השפעת החומר נמשכת בין 48 ל-72 שעות. ספיגת החומר תלויה באחוזי השומן בגוף, סוג העור, טמפרטורת הגוף ומינון החומר. מדבקות פנטניל מפרישות מינון של בין 12.5 ל-100 µg/h (מיקרוגרם לשעה).
מתן טרנס מוקוזלי – מיועד לספיגה מהירה, כטיפול בכאב מתפרץ לחולים אונקולוגים.
לכסניות פנטניל (אקטיק), מכילות פנטניל ציטרט, במינון 1,600-200 מק"ג ליחידה ומשלבות בליעה עם ספיגה ברירית הלחי. יצרן: טבע/צפלון ארצות הברית.
ספריי לספיגה מהירה באף – פקפנט (FPNS ,Pecfent) מאפשר 4 עוצמות מינון, 800-100 מק"ג בכל ריסוס, ספיגה ברירית האף ללא בליעה. יצרן: ארכימדס פארמה, בריטניה.
טבליות תת-לשוניות (Abstral) – במינון 800-100 מק"ג, לטבלייה. יצרן: פרוסטרקן, בריטניה.
טבליות להצמדה לחך (Fentora Buccal tablet) במינון 800-100 מק"ג לטבלייה, יצרן: טבע/צפלון ארצות הברית.

תופעות לוואי

מאמרים רפואיים מציינים כי פנטניל עלול לגרום לסינדרום גמילה (כמו בגמילה מאלכוהול) וכמו כן לחרדה, דיכאון קליני ופסיכוזה]. תופעות לוואי שכיחות, המשותפות למשפחת האופיואידים, הן בחילה, יובש בפה, עייפות, כאבי ראש, קוצר נשימה, אפניאה (דום נשימה) ועצירות במתן שתן. בנוסף עשוי פנטניל לגרום לשלשול. עם זאת, פנטניל מעורר תגובת היסטמין פחותה מאשר אופיואידים אחרים, כך שהוא גורם פחות גירוד. מנת יתר של פנטניל עשויה לגרום לכשל נשימתי ומוות.
תופעות הלוואי הנפוצות של פנטניל (יותר מ-10% מהחולים) כוללות שלשול, בחילה, עצירות, יובש בפה, ישנוניות, בלבול, תשישות, הזעה. תופעות לוואי פחות נפוצות (3-10% מהחולים): כאבי בטן, כאבי ראש, עייפות, אנורקסיה וירידה במשקל, סחרחורות, עצבנות, הזיות, חרדה, דיכאון, תסמינים דמויי שפעת, הפרעות בעיכול (קלקול קיבה), קוצר נשימה, דיכוי נשימתי, דום נשימה, ואצירת שתן. שימוש בפנטניל קשור גם עם אפאזיה.

נגזרות

פנטניל מהווה בסיס לקבוצה של כמה עשרות אופיואידים שהם אנלוגים שלו. האופיואיד החזק ביותר המותר לשימוש בבני אדם, סופנטניל (sufentanil), חזק פי 5-10 מפנטניל ופי 500-1,000 ממורפין. הסם האופיואידי החזק ביותר הנמצא כיום בשימוש מסחרי הוא קרפנטניל (carfentanyl), המותר לשימוש וטרינרי בלבד, למטרת הרדמה של חיות גדולות, פילים לדוגמה. הוא חזק פי 10,000 ממורפין. כמו כן, קיימים אנלוגים בלתי-חוקיים של פנטניל, המשמשים או ששימשו בתור סמי רחוב, בין הבולטים שבהם אלפא מתילפנטניל.
נראה כי אנלוגים של פנטניל מצאו שימוש גם כנשק כימי. כך, למשל, בעת משבר בני הערובה בתיאטרון במוסקבה ב-2002, הזרים הספצנאז סם אופיואידי בצורת תרחיף אל מערכת האוורור של התיאטרון כדי לשתק את החוטפים. אמצעי זה, "קולוקול-1", מבוסס כנראה על נגזרת חזקה של פנטניל, כמו 3-מתילפנטניל או אף קרפנטניל. הדבר הביא למותם של 127 בני ערובה.