google/wiki40b huggingface dataset:
רומינה פאוור

ביוגרפיה

רומינה פאוור נולדה בלוס אנג'לס שבקליפורניה, בתם הבכורה של השחקן האמריקאי טיירון פאואר ואשתו השנייה השחקנית לינדה קריסטיאן (Linda Christian).
אביה נפטר כשהייתה ילדה ואמה נישאה בשנית לאחר גירושיהם של הוריה, נדדה רומינה פאוור בכל רחבי אירופה יחד עם אחותה ואמה, בעיקר בספרד ובאיטליה, שם בילתה את רוב ילדותה.
היא הופיעה במספר סרטים באיטלקית עוד מגיל 14.
ב-1960, כאשר שיחקה בסרט, פגשה את בעלה לעתיד אלבנו קאריזי. הם הפכו לצמד זמרים ידוע ופתחו בקריירה משותפת שנמשכה כ-30 שנה. שיריהם היו פופולריים בעיקר בגרמניה ובאיטליה, והם השתתפו בתחרויות בינלאומיות חשובות כגון פסטיבל סאן רמו ותחרות האירוויזיון בשנים 1976 ("We'll Live It All Again") ו-1985 ("Magic Oh Magic").
ציטוגנטיקה

ציטוֹגנטיקה (באנגלית: Cytogenetics) היא תחום בביולוגיה המגשר בין הגנטיקה והביולוגיה התאית (ציטולוגיה).
מקור המילה ציטוגנטיקה ביוונית: קיטוֹס פירושו "סל, מְכל" (ובהשאלה - תא).
הציטוגנטיקה מתמקדת בעיקר בחקר הכרומוזומים - מולקולות ענק רציפות של DNA המסודרות בצפיפות, מלופפות סביב חלבונים ונמצאות בכל הייצורים החיים. הענף חוקר את צורות הסידור, האריזה והליפוף הייחודיות של הכרומוזומים, את המרכיבים השונים המשתתפים בסידור (היסטונים, למשל), את צורות הסימון הגרפיות של הכרומוזומים (קריוטיפ), את האירועים המתרחשים בכרומוזומים בעת חלוקת התא (מיטוזה ומיוזה), את הטלומרים (קצוות הכרומוזומים) והשפעתם על אורך חיי הייצור, וכן את המחלות השונות הנגרמות כתוצאה מפגמים גנטיים כרומוזומליים (תסמונת דאון ותסמונת פרדר וילי, למשל).
הציטוגנטיקה קשורה הדוקות לגנטיקה המולקולרית, החוקרת את האופן בו מבוצעים תהליכים מולקולריים בחומר התורשתי, כגון שכפול DNA, שעתוק ותרגום. האופן שבו ארוז ה-DNA ומלופף סביב ההיסטונים משפיע בצורה מכרעת על יכולתו להיות משועתק (ומכאן - משפיע על שעתוק הגנים, ייצור החלבונים ותכונות התא). האנזים RNA פולימראז, הנצמד ל-DNA ומייצר גדיל RNA לפי תבנית ה-DNA, יכול להיצמד ל-DNA רק בזווית מסוימת, ורק כשה-DNA נגיש. גורמי שעתוק רבים, אשר מווסתים את שעתוק הגנים, עושים זאת באמצעות היצמדות לאתרים מיוחדים ב-DNA וגרימת שינויים בסידור המרחבי של ה-DNA ובמידת נגישותו ל-RNA פולימראז. הציטוגנטיקה והגנטיקה המולקולרית חוקרות במשותף את ההשפעה של אריזת הכרומוזומים על שעתוק הגנים.
יפתחאל (אתר ארכאולוגי)

יפתחאל הוא אתר ארכאולוגי השוכן בגליל התחתון כחצי קילומטר מדרום למחלף המוביל על הגדה המזרחית של נחל יפתחאל. ליד האתר נמצא תל קטן ששמו הערבי הוא חירבת ח'אלדיה, שמזוהה עם העיר יפתח-אל המוזכרת בספר יהושע, יט, כז כחלק מנחלת שבט אשר. חשיבותו של האתר בממצאים שנתגלו בו מהתקופה הנאוליתית.
נאט וולף

ביוגרפיה

וולף נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית לשחקנית הנוצריה פולי דרייפר  ולפסנתרן היהודי מייקל וולף . לו אח צעיר שגם עוסק במשחק ושירה בשם אלכס וולף . יש לו קרובי משפחה מצד אימו הנחשבים לבכירים בעולם הפיננסי.

כמוזיקאי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כשחקן

ב-2005 וולף כילד צעיר התפרסם לראשונה כשכיכב בסרט הקומדיה המוזיקלי "להקת האחים העירומים: הסרט" בתור נט.
בשנים 2007–2009 וולף הופיע גם בסדרת-ההמשך מבית ניקלודיאון "להקת האחים העירומים", בה כיכב במשך שלוש עונות.
ב-2011 גילם את ג'ייק האדסון בסרט "על אהבה ואי הבנה".
ב-2012 גילם את ראסטי בורגנס בסרט "כותבים, סיפור אהבה".
ב-2013 שיחק בתור ג'רמייה בסרט הקומי "טעות ברישום" לצד טינה פיי ופול ראד. לאחר מכן, גילם את פרד בסרט הדרמה "פאלו אלטו".
ב-2014 שיחק בסרט "אשמת הכוכבים" בתור אייזק. לאחר מכן, כיכב בתור ריק סטיבנס בסרט הקומדיה "משתוללת" לצד סלינה גומז.
ב-2015 הוא כיכב בתור קוונטין בסרט "ערים של נייר" המבוסס על ספר באותו השם, לצד השחקנית הבריטית קארה דלווין. לפני כן, שיחק בתור אד בסרט "אשבי" לצד מיקי רורק. 
ב-2016 שיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "בקרב מפוקפק".
ב-2017 כיכב בתור קירא/לייט טרנר בסרט הלייב אקשן "Death Note" מבית נטפליקס המבוסס על אנימה באותו השם. באותה שנה שיחק בקומדיה הרומנטית "כולם חוזרים הביתה".  
ב-2019 שיחק בסרט "סמפר פיי" לצד לייטון מיסטר. ב-2020 ישחק בסרט האימה "מצלמת גוף" לצד מרי ג'יי בלייג', וישחק במיני-סדרה "העמדה", שמבוסס על ספרו באותו שם של סטיבן קינג.

חיים אישיים

וולף היה במערכות יחסים עם השחקניות: בלה ת'ורן, מירנדה קוסגרוב, ומרגרט קוואלי.
קיטי קט וחומי

סקירה כללית

הסדרה התמקדה בהרפתקאותיהם של שלושה בעלי חיים (שני גורי חתולים בשם קיטי וקט וכלבלב בשם חומי) אשר מחנכים ומבדרים את הצופים הצעירים באמצעות שירים וסיפורים שונים. קיטי וקט גרים יחד בבית בכפר בעוד שחומי חי במערה קטנה בחצר האחורית שלהם.
השלושה נפגשים כל יום ומשחק יחד בחצר האחורית. כמו כן, בחצר האחורית ישנו גם עץ גדול בו גר תוכי ושמו פליפ אשר הנו חבר טוב של הדמויות הראשיות ונוהג לבקר אותם לעיתים קרובות.
לינדי בוגז

ביוגרפיה

בוגז נולדה ב-13 במרץ 1916 בדרום לואיזיאנה. בשנת 1973 התמנתה לבית הנבחרים האמריקאי וכשנה לאחר מכן נבחרה לראשונה בזכות עצמה, לאחר שקיבלה כ-82% מקולות המצביעים. היא שימשה כשגרירת ארצות הברית לוותיקן תחת הנשיא הדמוקרטי ביל קלינטון. בשנת 2005 ביתה ניזק כתוצאה מהוריקן קתרינה.
בוגז נפטרה ב-27 ביוני 2013 כתוצאה ממוות טבעי בביתה שבמרילנד. הלוויתה התקיימה ב-1 באוגוסט ומושל המדינה בובי ג'ינדאל הורה להוריד את כלל הדגלים לחצי התורן.
יחסי טרינידד וטובגו–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין הרפובליקה של טרינידד וטובגו הם יחסים דיפלומטיים מלאים. עצמאותה של טרינידד וטובגו הוכרה על ידי שווייץ בשנת קבלת העצמאות, 1962. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים".
טרינידד וטובגו ושווייץ חתמו על מגוון הסכמים דיפלומטיים בהם: הסכם הסגרה הדדי, הסכם פטור מאשרה הדדי לבעלי דרכון דיפלומטי, אמנה למניעת כפל מס והסכם הגנה על השקעות.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 100 שווייצרים חיו בטרינידד וטובגו. הסחר שבין המדינות הוא סחר בגודל סביר. הסחר הכולל שבין שתי המדינות הגיע ב-2018 לשווי של 9.5 מיליון פרנקים שווייצרים, מהם 800,000 פרנקים ייבוא של שווייץ מטרינידד וטובגו ו-8.7 מיליון הפרנקים הנותרים ייצוא של שווייץ לטרינידד וטובגו.
אור סידן

אור סידן (הידוע גם כ: אור דרומנד) הוא סוג של אור-בימה שהשתמשו בו בעיקר באולמות תיאטרון ובאולמות מוזיקה. אור דרומנד, הידוע בשלהבתו העזה, נוצר כאשר להבת חמצן-מימן מכוונת ישירות לעמוד העטוף בסיד חי (CaO - הוא מקבל את חייו מן החמצן), שיכול להגיע ל-2572 מעלות לפני שיימס. למרות שעם הזמן הוחלף בתאורה חשמלית, האור עדיין בשימוש במעבדות כימיה ופיזיקה.

היסטוריה

אפקט אור דרומנד התגלה על ידי הכימאי גולדסוורת'י גרני בשנות ה-20 של המאה ה-19. ב-1825 המהנדס הסקוטי, תומאס דרומנד (1797–1840) ראה הדגמה לאפקט אותו יצר גרני, הדגמה שהודרכה על ידי מייקל פאראדיי. אחרי שראה את ההדגמה הבין כי האור יהיה שימושי למדידות. ב-1826 בנה דרומנד מתקן שמייצר את האפקט, מכונה שקהילת הכימיה משתמשת בה עד היום ליצירת אור דרומנד ומכאן נגזר השם לאור, "אור דרומנד".
השימוש הראשון באור דרומנד כתאורת במה נעשה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון ב-1837. מאז נעשה בו שימוש לתאורת בתי תיאטרון ואולמות קונצרטים עד בערך שנות ה-70 של המאה ה-19. באולמות השתמשו באור בדרך כלל כזרקור. אור דרומנד הוחלף על ידי אור אלקטרוני בשלהי המאה ה-19.
אנוואר אל-עוולקי

חייו

הוא נולד בניו מקסיקו שבארצות הברית להורים ממוצא תימני. אביו, נאסר אל-עוולקי, הגיע לארצות הברית ללימודי כלכלה חקלאית, במסגרת תוכנית פולברייט. כשהיה בן 7 חזרה המשפחה לתימן, שם כיהן אביו בתפקידים ציבוריים בכירים, ובכלל זה שר החקלאות. בגיל 19 חזר לארצות הברית והחל בלימודים אקדמאיים.
במהלך לימודיו שימש כאימאם של האגודה האיסלאמית של דנבר במשך שנתיים וכאימאם של מסגד "א-ריבט אל איסלאמי" (שומרי המבצר האיסלאמי) בסן דייגו במשך 4 שנים. במהלך תקופה זו הוא נעצר והורשע בגין שידול לזנות. כמו כן, נחקר על ידי ה-FBI בחשד למימון והעברת כספים עבור ארגון הטרור הפלסטיני חמאס ובשל קשריו עם ארגון אל-קאעידה.
לאחר מכן הוא עקר אל החוף המזרחי ושימש כאימאם במסגד "דאר אל-היג'רה" בווירג'יניה, שבו התפללו שניים ממבצעי פיגועי 11 בספטמבר. עובדה זו דירבנה את ה-FBI לתשאל אותו עוד מספר פעמים ולעקוב אחרי תנועותיו ופעולותיו מקרוב.
בשנת 2002 עזב את ארצות הברית לממלכה המאוחדת, בטענה שהאווירה הקשה של איום והפחדות נגד מוסלמים בארצות הברית אילצה אותו לעשות כן, ובשנת 2004 חזר לתימן. בשנת 2006 נעצר על ידי ממשלת תימן וריצה 18 חודשי מאסר בגין מעורבותו בניסיון חטיפה של הנספח הצבאי האמריקאי במדינה. לאחר שחרורו ממאסר פעל כמפקד אזורי של ארגון הטרור המוסלמי אל-קאעידה בחצי האי ערב והיה גם אחראי על גיוס טרוריסטים ותיאום פעולות טרור. הוא הוכרז כמבוקש על ידי ממשלת תימן.
אל-עוולקי נודע גם כדמות ההלכתית שפעלה ועודדה את מעשיו של סגן נידל מאלכ חסן, קצין בריאות נפש בכוחות המזוינים של ארצות הברית, שרצח 13 חיילים ואזרחים בבסיס פורט הוד בטקסס בנובמבר 2009. עוולקי גם הודה כי הוא היה בקשר עם עבדול פארוק אל-מוטלב, המחבל הניגרי הצעיר שניסה לפוצץ את מטוס הנוסעים סמוך לדטרויט, בסוף דצמבר 2010.
כתוצאה ממסוכנתו, הוא הוגדר על ידי ממשלת ארצות הברית כיעד לחיסול. ב-3 במאי 2011 ניסתה ארצות הברית לחסלו באמצעות שיגור טיל ממזל"ט אל עבר מכוניתו. אל-עוולקי ניצל אך בהתקפה נהרגו שני טרוריסטים אחרים של אל-קאעידה - האחים מוסעיד ועבדאללה מובארק אל-דגרי.
ב-30 בספטמבר 2011 הודיע שר ההגנה בממשלת תימן כי אל-עוולקי נהרג בתקיפה אווירית של שני כלי רכב בין מאריב לג'וואף שבמרכז המדינה. נשיא ארצות הברית ברק אובמה אישר את הריגתו ואמר כי היא מהווה מכה קשה לארגון הטרור אל-קאעידה.
בנו בן ה-16 של אל-עוולקי, עבדול רחמן, נהרג כחודש לאחר מותו של האב בתקיפה אמריקנית נוספת, שכוונה נגד בכיר אל-קאעידה בתימן איברהים אל-באנה.
יחס דחף-משקל

יחס דחף-משקל משמש לאפיון מנועים רקטיים, מנועי סילון וכלי רכב המונעים על ידי מנועים כאלה. זהו היחס שבין הדחף של המנוע ובין המשקל (על פני כדור הארץ) של המנוע או הרכב. שתי תכונות אלה (דחף ומשקל) נמדדות באותן יחידות מידה, ולכן היחס ביניהן הוא מספר חסר ממד.
מובן שהיחס גדול יותר עבור מנוע בלבד מאשר לכלי הרכב בכללותו, משום שרק המנוע מייצר את הדחף. לנסיקה אנכית היחס צריך להיות גדול מ-1. 
ישנם גורמים רבים המשפיעים על יחס דחף-משקל, ולצורך השוואה נאותה יש למדוד את הדחף בתנאים תקניים: (לחץ של אטמוספירה אחת וטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס). הגורמים שמשפיעים על הדחף כוללים את טמפרטורת האוויר, לחץ, צפיפות והרכב האוויר. המשקל יכול להיות מושפע מצריכת הדלק ההדרגתית, כוח העילוי, גרר ועוצמת שדה הכבידה.
מבחינה טכנית לא ניתן למדוד בצורה מדויקת יחס דחף-משקל של כלי רכב, ונתון זה משוער בלבד - על פי ביצועי הרכב בפועל.
לסבופוביה

לסבופוביה הוא מונח ממדעי החברה המתאר פחד, רתיעה, דעה קדומה, בוז וסלידה מלסביות כפרטים, זוגות או כקבוצה. המונח הוא הלחם של המלים לסבית ופוביה, בדומה למונח הומופוביה, לסבופוביה אינה חרדה קלינית. אמונה זו מסווגת כהטרונורמטיביות המניחה לרוב כי הטרוסקסואליות היא הנטייה המינית הטבעית והנורמטיבית היחידה. לסביות נתקלות ביחס עיון לא רק מהטרוסקסואלים, אלא לעיתים גם מהומוסקסואלים, ביסקסואלים, נשים ולסביות.
לסבופוביה באה לידי ביטוי לעיתים בגילויי אלימות ואף רצח. בימי הביניים נשים שנחשדו כלסביות לעיתים אף הועלו על המוקד. בציד מכשפות במהלך המאה ה-15 נטייה לסבית היוותה הוכחה כביכול להיותה של האישה מכשפה]. מקרה רצח שעורר הדים בימינו הוא הרצח והאונס המתקן של הכדורגלנית הדרום אפריקאית אודי סמליין אשר אירע ביוהנסבורג ב-28 באפריל 2008.
סרייה ב'

עלייה וירידה

בסוף כל עונה שלוש קבוצות עולות לסרייה א', ליגת העל האיטלקית, ועוד ארבע קבוצות יורדות לליגה פרו, הליגה השלישית. שתי הקבוצות הראשונות עולות אוטומטית. אם לקבוצה במקום השלישי לפחות 10 נקודות יותר מהקבוצה במקום הרביעי, גם היא עולה אוטומטית; אחרת, הקבוצות במקומות 3 עד 6 מתחרות בטורניר כדי לקבוע איזו תעלה לסרייה א'. 
לעומת זאת, שלוש הקבוצות האחרונות (במקומות 20, 21, ו-22) אוטומטית יורדות לליגה פרו. אם לקבוצה במקום ה-18 לפחות חמש נקודות יותר מהקבוצה במקום ה-19, אז הקבוצה במקום ה-19 יורדת גם היא אוטומטית; אחרת, שתי הקבוצות מתחרות זו נגד זו כדי לקבוע איזו תרד.
קריסטל אייג'

קריסטל אייג' (אנגלית: Crystal Age) היו להקת דת' מטאל שוודית שפעלה בשנים 1993 - 1995.

היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1993 על ידי הגיטריסט אוסקר דרוניאק שעזב את להקת הדת' מטאל צרמוניאל אות' (Ceremonial Oath), יחד עם האסה נילסן ומוֹזאֶז ג'ונתן. הם הקליטו גרסת כיסוי לשיר דמג' אינק (Damage Inc) של להקת מטאליקה, כחלק מאלבום המחווה "מטאל מיליטיה" (Metal Militia).
ב-1995 הלהקה הוציאה לאור את אלבומה היחיד, אלבום הקונספט, Far Beyond Divine Horizons. בניגוד להרבה להקות מטאל, שמשלבות נושאי פנטסיה בשיריהן, קריסטל אייג' משלבים מדע בדיוני בשיריהם. לאחר מכן הלהקה פורקה מכיוון שאוסקר דרוניאק החליט להתמקד בהאמרפול (Hammerfall).
יקטרינה הראשונה, קיסרית רוסיה

ביוגרפיה

אין מסמכים או תיעוד רשמי שיכולים לאשר בוודאות את הביוגרפיה של יקטרינה, אולם היא נולדה ביאקובסטאד, השייכת כיום ללטביה ב-15 באפריל 1684. שמה הראשון היה מרטה סקאברונסקה, בת לאיכר ליטאי. לאחר פטירת הוריה היא אומצה על ידי ארנסט גלוק, מטיף ומחנך פרוטסטנטי, שהיה הראשון שתרגם את התנ"ך ללאטבית, במאריינבורג. בגיל 17 היא נישאה לפרש שוודי. באותם ימים הרוסים כבשו את מאריינבורג מידי השוודים, וכתוצאה מכך 'סופחה' גם מארטה למדינה החדשה, שם עבדה במכבסה.
מארטה הכירה את אלכסנדר מנשיקוב, חברו הטוב של פיוטר הגדול, והייתה לו לפילגש. ההיכרות עם מנשיקוב איפשרה לה להתקרב יותר ויותר לפיוטר, עד שלבסוף שימשה גם לקיסר כפילגש. ב-1705 הפכה לאורתודוקסית, שינתה את שמה ליקטרינה אלכסיבנה ונישאה לבסוף לפיוטר בפברואר 1712. לא פחות מ-11 ילדים ילדה לפיוטר, ולמעט שתיים, אנה ויליזאבטה, כל השאר מתו בילדותם.
ב-1724 פיוטר מינה את אשתו לצארית, והשניים משלו ברוסיה עד למותו. פיוטר מת כעבור שנה, מבלי שיכריז על יורש, עובדה אשר עודדה את אנשי משמר המלוכה להכריז על יקטרינה כקיסרית רוסיה.
לא מעט אנשי אצולה תמכו בכך שפיוטר, נכד של פיוטר הגדול, יהיה היורש, אך זה לא התאים לאלכסנדר מנשיקוב, פיוטר טולסטוי וגברייל גולובקין, שהיו מקורבים מאוד ליקטרינה וגם חששו ממצבם בחצר במידה ובן של אלכסיי רומנוב יהיה הקיסר. בתאום איתה הם הביאו קציני צבא לישיבת הסנאט והקצינים דרשו שיקטרינה תוכרז כיורשת. בלחץ הקצינים הסנט הצביע בעד יקטרינה. זה הייתה הפעם הראשונה ברוסיה שהשלטון הועבר לאישה, אך השלטון עבר ללא מהומות.
השליטה המעשית במדינה הועברה למועצה הסודית העליונה ואלכסנדר מנשיקוב. יקטרינה עצמה לא התערבה בניהול ענייני המדינה, למעט פיתוח הצי. כתוצאה מהתפקיד החשוב והמכריע של המועצה נחלש תפקיד הסנט.
בתקופת שלטונה לא ניהלה האימפריה מדיניות חוץ אקטיבית במיוחד, למעט פעילות צבאית בקווקז ותמיכה בנסיך גרמני, חתנה של יקטרינה, בפעילותו נגד דנמרק.
אייל פלד

ביוגרפיה

איל פלד נולד ב-1959 בירושלים, בן לאיש התקשורת עוזי פלד ולד"ר ציונה. בנעוריו עבד כעוזר תאורן וכסבל בהפקות של "טלעד".
פלד הגיש בין השנים 1994–2006 את תוכנית הטיולים "מסע עולמי" בערוץ 2 תחת זכיינית השידורים "טלעד" שנוהלה על ידי אביו, עוזי פלד, את עונתה האחרונה בין השנים 2006–2007 בערוץ 10. בתקופת השידור הכוללת של "מסע עולמי" ערך והגיש כ-100 תוכניות שצולמו במקומות שונים בארץ וברחבי העולם. כיום משודרת התוכנית בשידורים חוזרים במסגרת ערוץ 23.
מלבד הפקות הטלוויזיה, עסק בשעות הפנאי באיסוף ושיפוץ מכוניות עתיקות ונדירות, היה חבר פעיל במועדון החמש ושימש כעורך בטאון המועדון, "האבטומוביל", בשנים 2004–2007.
ב-8 באפריל 2008 לקה פלד בשבץ מוחי חמור בו נקבעו לו 100% נכות והוא איבד את יכולת הדיבור והכתיבה. ב-2009 פרסם מעריב ראיון לכאורה עם פלד. הוריו זעמו על הראיון שהציג את בנם כאילו השתקם למרות שלא כך היה המצב. ב-26 בדצמבר 2012, לראשונה לאחר האירוע המוחי ולאחר שהצליח להשתקם חלקית, שודר ראיון עמו בתוכנית "פנים אמיתיות" עם אמנון לוי בו סיפר פלד על המקרה, תהליך השיקום, ואיך הוא מסתדר היום. הוא העניק ריאיון דומה גם לתוכנית "אנשים" עם דרור גלוברמן בערוץ 2, ב-2015. בין השאר הוא מתמודד עם אפאזיה.
ב-2013 השתתף בהתנדבות בפרסומת ל"יד שרה".
בתחילת 2018 יצא לאור בהוצאת ידיעות ספרים ספרו האוטוביוגרפי "מסע אל עולמי", אותו כתב בסיוע אמו ציונה.
ב-2018 השתתף בתוכנית החיים על פי דביר של דביר בנדק שם סיפר על ההתמודדות עם הדיבור לאחר השבץ.
קציעה כ"ץ

חייה

קציעה כ"ץ נולדה בתל אביב וגדלה בשכונת בורוכוב. בת לגניה ולדוד אופיר, איש העלייה השלישית, חלוץ וחולם ואוהב עברית. בנעוריה הייתה חברה בתנועת הנוער העובד ושירתה בנח"ל בקיבוץ ארז. היא למדה ספרות ולשון עברית באוניברסיטה העברית בירושלים וסיימה ב-1976 את עבודת הדוקטור שלה בנושא "מסורת הקריאה של קהילת ג'רבה במקרא ובמשנה". עבודה זו קיבלה את פרס נסים גאון לחקר מורשת יהודי צפון אפריקה. משנת 1969 לימדה בחוג ללשון העברית באוניברסיטה העברית בירושלים ושימשה שנים רבות חוקרת במפעל מסורות הלשון של עדות ישראל.
במקביל לעבודתה כבלשנית, היא כותבת ספרות יפה ומספר ספרים פרי עטה ראו אור.
ד"ר קציעה כ"ץ היא חברה באקדמיה ללשון העברית משנת 1996 ושמשה לא אחת כחברה בצוות השופטים לפרס ישראל בתחום הבלשנות.
הייתה נשואה לאדריכל קלמן כ"ץ ואם לארבעה.

מחקריה

מחקריה של קציעה כ"ץ עוסקים במסורות הלשון של עדות ישראל.
טרבינאפין

פרמקולוגיה

טרבינפין הידרוכלוריד היא אבקה לבנה גבישית המסיסה בקלות במתנול ובמת'ילין כלוריד, מסיסה באתנול ומסיסה מעט במים.
בדומה לתרופות אחרות ממשפחת ה-allylamine-ים, הטרבינאפין חוסמת את הסינתזה של הארגוסטרול על ידי חסימת הסקוולן אפוקסידאז, אנזים המהווה חלק מתהליך הסינתזה של דופן תא הפטרייה.

התוויות

הטרבינאפין משפיעה בעיקר על קבוצת הפטריות הדרמטופיטיות כולל Sporothrix schenckii.
בתור קרם או אבקה בריכוז 1% היא משמשת נגד זיהומי עור פטרייתיים שטחיים דוגמת Tinea cruris, Tinea pedis וסוגים שונים של גזזת.
קפליות 250 מ"ג בנטילה פומית נרשמות על פי רוב לטיפול בפטרת הציפורניים ברגליים או בידיים שנגרמה על ידי דרמטופיטים ומכונה על כן Tinea unguium. זיהומי ציפורניים פטרייתיים ממוקמים עמוק תחת הציפורן בעור הקרני, ולשם טיפולי עור שטחיים אינם מצליחים לחדור בכמות מספקת. הקפליות עשויות לגרום לעיתים נדירות להרעלה כבדית, כך שהחולים מוזהרים בנוגע לכך ותפקודי הכבד שלהם מנוטרים דרך קבע על ידי בדיקות דם. גם צריכת אלכוהול אסורה בעת נטילת הטרבינאפין.

בארצות הברית

בתקופה בה הפטנט על התרופה היה בתוקף עלתה התרופה הון רב וחברות ביטוחי בריאות רבות בארצות הברית לא כיסו את עלות הטיפול שעשוי להימשך חודשים ולעלות אלפי דולרים, משום שהחשיבו את זיהומי העור הפטרייתיים לבעיה קוסמטית גרידא. לחלופין המליצו על שימוש בחלופות זולות יותר דוגמת פלוקונזול.
מנהל הבריאות והמזון האמריקאי, ה-FDA, אישר את הגרסה הגרסאות הגנריות הראשונות של קפליות הטרבינאפין לנטילה פומית (טרבינאפין היכרוכלוריד). שאר הפטנטים והבלעדיות על הטרבינאפין פגו ב-30 ביוני 2007 וכיום בשל כך נמכרת התרופה בשבריר ממחירה הגבוה בעבר והעלות הסופית למטופל ברוב הביטוחים הגדולים היא כדולר לשלושים טבליות מהמינון המקובל - 250 מ"ג.
יעקב מרדינגר

יעקב מרדינגר (נולד ב-12 בספטמבר 1956) הוא מעצב ואמן ישראלי העוסק בצורפות כלים מכסף, ומשמש כמעצב הראשי ובעליה של חברת "הצורפים".
מרדינגר הוא בנם האמצעי של גולדה ויוסף מרדינגר. מגיל 8 בילה יעקב את חופשותיו בבית המלאכה של הצורפים, ובגיל 13 עיצב את כלי הכסף הראשונים שלו, שאחד מהם - קופסת בשמים פרח - נמכר עד היום. אביו היה צורף כלים שלמד את רזי הצורפות באירופה המזרחית והצליח לחמוק מהנאצים ולעלות לישראל עם ארגז הכלים שלו. בארץ התאחד עם שני אחרים, ויחדיו הקימו בשנת 1952 את חברת "הצורפים" במטבח של אחד השותפים. עם ההצלחה והביקוש התרחבה הסדנא ועברה לבית מלאכה קטן בתל אביב.
בשנת 1983 רכשה משפחת מרדינגר את חלקם של שותפיה בחברה. יוסף מרדינגר נפטר זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1984, ואשתו גולדה ובנו יעקב המשיכו בהפעלת העסק. 
בניהולו של יעקב מרדינגר צמחה "הצורפים" מבית מלאכה שהעסיק 20 צורפים לחברה בעלת מוניטין בינלאומי המעסיקה למעלה ממאתיים צורפים ואמנים. בשנת 1994 עברה חברת "הצורפים" למשכנה הנוכחי  בכפר דניאל שבחבל מודיעין, ובאותה שנה הקים יעקב את רשת החנויות הנושאות את שם המותג "הצורפים".
ייחודיות העיצוב של יעקב מרדינגר באה לידי ביטוי בעיצוב כלי כסף באוריינטציה ישראלית המשלבת בין סגנונות הגלויות השונות.
בשנת 2010 הורשע בעבירות זיוף ומרמה במטרה להתחמק מתשלום מס, ונגזרו עליו שתיים וחצי שנות מאסר בפועל.
אלכס פלג

ביוגרפיה

נולד בבוקרשט, רומניה בשם אלכסנדר שטרומינגר להוריו חיים ושרה. בגיל 13 עלה לישראל והוא בוגר המחזור הראשון של הכפר הירוק. שירת בלהקת פיקוד המרכז ובלהקת השריון. למד משחק בבית הספר הדרמטי של הבימה ואחר כך השתלם במשחק בפריז. בשנת 1963 הצטרף לצוות השחקנים של תיאטרון הבימה.
אלכס נשוי לגילה בתם של מרים ואהרן שלוש, ולזוג שתי בנות.

תיאטרון

בין תפקידיו בהבימה: "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" (ניק), "ממלא המקום" (ריקרדו פונטאנה), "טנגו" (ארתור), "הטירה" (יוסף ק.), "המאהב" (ריצ'רד), "מסע יום ארוך אל תוך הלילה" (אדמונד), "האחים קרמזוב" (איוון), "השחף" (קונסטנטין), "הרובע העתיק" (הסופר), "צ'כוב צ'כובה" (צ'כוב), "טיול בין העצים" (הנימון), "אלזה" (וורנר הרמן), "יהוא" (זיף), "נושים" (גוסטב), "העלמה והמוות" (ד"ר מיראנדה), "האב" (ד"ר אוסטרמרק), "רוחות" (פאסטור מאנדרס), "אנה וייס" (דוד), "קדיש לנעמי" (לואי גינסברג), "הנאהבים והנעימים" (הרב יוד'ל), "הנסיגה ממוסקבה" (אדוארד), ו"אנטיגונה" (שליח).
כמו כן שיחק בהצגות בתיאטרון חיפה, תיאטרון באר שבע, בית ליסין. ותיאטרון אנסמבל הרצליה
בתיאטרון חיפה שיחק ב"אילוף הסוררת" (לוצ'נטיו), "אנדורה" (מאן דהוא), "מעגל הגיר הקווקזי", "הלילה לאיש", "מרחב מוגן" (נחמיה), "הנכד" (מנחם), וב"מדלן" (סר צ'ארלס סטרמן).
בתיאטרון באר שבע שיחק ב"פילדלפיה אני בא" (האב), "כולם היו בניי" (ג'ו קלר), "אחרון ימיה" (פרופסור ברגר), וב"הרבה רעש על לא כלום" (לאונאטו).
בתיאטרון "בית ליסין"  שיחק ב"המחיר" (ויקטור), "דולפינים", "הדוד וניה" (פרופסור סרבריאקוב), וב"מי מפחד מווירג'יניה וולף?" (ג'ורג') שעל משחקו בהצגה זו זכה בשנת 1989 בפרס מרגלית.
בתיאטרון אנסמבל הרצליה שיחק ב"שלוש אחיות" (צ'בוטיקין),  וב"פימה" (ברוך) .
בשנות השבעים והשמונים העלה שתי הצגות יחיד בבימויו של יצחק שאולי, "קהיר פברואר 78" של המחזאי יצחק בן-נר שעלתה בשנת 1982, ו"פרחים לעכבר לבן"המבוססת על הסיפור הקצר "פרחים לאלג'רנון" מאת דניאל קיז. ובתרגומו של אהוד מנור. ההצגה הועלתה במשך 11 שנים משנת 1974 ועד לשנת 1985.
בשנת 2014 עלתה בהשתתפותו ההצגה "הבחירה" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.

קולנוע וטלוויזיה

בין תפקידיו בקולנוע ובטלוויזיה: מצדה, "גולדה", "קסטנר", "המכון", "דום לב", "מיי פירסט סוני", "היה נהדר!","חדר מלחמה" ו"כתב פלילי" "60 שעות לסואץ" של קובי יגר, "על חבל דק" של מיכל בת-אדם, "איה-אוטוביוגרפיה דמיונית" של מיכל בת-אדם, "סיפור אינטימי" של נדב לויתן, "זמן אמת" של אורי ברבש, עץ הדומים תפוס של אלי כהן, "סודות משפחה" של ניצה גונן והשיבה מהודו של מנחם גולן ו"אבידות ומציאות" של שבי גביזון. בשנת 2013 שיחק בסרטו של תום שובל, "הנוער",  באותה שנה השתתף בסרט קצר המתאר את סיפורו המקראי של תל שילה ומוקרן במגדל הרואה על מסך ברוחב 12 מטרים. ב-2015 גילם את דמותו של עמוס עוז המבוגר בסרטה של נטלי פורטמן "סיפור על אהבה וחושך". ב-2017 השתתף בסרטו של אריק רוטשטיין "אנטנה".

פרסים

אלכס פלג זכה בפרס מאיר מרגלית (1989), פרס עיריית תל אביב ע"ש משה הלוי (1996), פרס קלצ'קין מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל (1998) ובפרס רוזנבלום למפעל חיים מטעם עיריית תל אביב (2007). בנימוקי השופטים לפרס רוזנבלום נכתב: "פלג, מגדולי השחקנים של התיאטרון הישראלי, מקצוען עד לשד עצמותיו, הופיע במגוון עצום של תפקידים...בכולם הפגין אינטליגנציה, רצינות ומחויבות, שאליהם ידע לרתום אותו להט ההופך שחקן לשחקן גדול באמת".
בשנת 2016 זכה פלג בפרס אמ"י על מפעל חיים. הפרס ניתן מטעם איגוד אמני ישראל על תרומה וחשיבות גדולה לתרבות הישראלית.
ג'יזל סילבר

השכלה

נולדה בשם אסנת חכים בכרמיאל, וב-1990 בגיל 14 עברה לתל אביב. למדה במגמת המחול בבית הספר לאמנויות תלמה ילין. למדה משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

קריירת משחק

ב-1996 גילמה את ליאת לנקרי בסדרת הטלוויזיה "הפוך". ב-1997 גילמה את מיצי בסרט הטלוויזיה של גל אוחובסקי ואיתן פוקס "בעל בעל לב" לצד צק ברקמן וסמי הורי, ובסרט הטלוויזיה של איתן גרין "אישה מרציפן" לצד דורית לב ארי. ב-2001 גילמה את שירלי בסרטו של עודד דוידוף "מרס תורכי" לצד אלון אבוטבול, דלית קהן, גל זייד וצחי גראד; והשתתפה בסרטו של איתן ענר "פרצוף של פוקר" לצד סנדרה שדה וששון גבאי כחלק מסדרת סרטי הדרמה עטורת פרסים "שיעור מולדת" שהופקה עבור זכיינית ערוץ 2  רשת. 
ב-2002 גילמה את נילי בסדרת הטלוויזיה "הוא והיא" לצד אמנון וולף. ב-2002 גילמה את חווה בסרטו של אורי ענבר "בית"ר פרובנס" לצד זאב רווח ואיתי תורג'מן. ב-2004 גילמה את אורית תמיר בטלנובלה "אהבה מעבר לפינה", וגילמה את נגה בסרטו של שי כנות "אהבה קולומביאנית" לצד מילי אביטל ושמיל בן ארי. ב-2005 גילמה תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם"; השתתפה בסדרת הטלוויזיה "כתב פלילי"; ובסרטי הקולנוע "החשוד האחרון" (לצד שמיל בן ארי); וגילמה את תמי גל, בחורה המקבלת תפקיד ראשי בסרט אך חייה דומים יותר מדי לסרט, בסרטם של נמרוד עציון-קורן וסער לחמי "דמיונות". 
בשנת 2007 החלה לקריין בתוכנית "סייד קיק" של שלישיית הפיג'מות ברדיו 99. באותה שנה נבחרה להוביל את הקמפיין של חברת האיפור "קרליין".
בשנת 2017 שיחקה בפרק סיום העונה הרביעית של הסדרה "החברים של נאור".

חייה האישיים

בשנת 2007 החליטה להפוך לטבעונית. בשנת 2008 שינתה רשמית את שמה לג'יזל סילבר. בשנת 2017 נטען במאמר ב"ידיעות אחרונות" כי חכים הייתה חברה בכת מייסודה של חוה גואז, והיא שייעצה לה לשנות את שמה.