דב גיל-הר

ביוגרפיה

את הקריירה העיתונאית שלו החל גיל-הר בשנת 1985 בגלי צה"ל. היה שם כתב לענייני משטרה במשך שלוש שנים וכתב פרלמנטרי במשך חמש שנים. בשנת 1988 החל בקריירה טלוויזיונית, כמגיש מבזקים בתוכנית "ערב חדש", הנחה את התוכנית "אכפת לי", מגזין חינוך אקטואלי, ששודרה בטלוויזיה החינוכית, והגיש את החדשות המקומיות בטלוויזיה בכבלים בערוצי זהב. בנובמבר 1993 היה ממקימי חברת החדשות של ערוץ 2, ואף שידר כתבה במהדורה המרכזית של חדשות 2, הראשונה ששודרה ב-4 בנובמבר 1993. שימש הכתב הפרלמנטרי הראשון של החברה במשך ארבע שנים. התאפיין בסיקור צבעוני של הבית המחוקקים שעד אז סוקר באופן שמרני מעט. בנובמבר 1995 סיקר את העצרת בכיכר מלכי ישראל, והביא תמונות בלעדיות מאחורי הקלעים של האירוע, ואת הראיון הטלוויזיוני האחרון עם יצחק רבין. היה מטרים ספורים ממקום רצח רבין בזמן הרצח, צילם ושידר את התמונות הראשונות של מעצר יגאל עמיר, ומיד שלח הודעה למכשירי הזימוניות של רוני דניאל ואהרן ברנע שהיו בקרבת מקום. היה העורך הראשון של "אולפן שישי" בהנחיית עמנואל רוזן וגדי סוקניק. שימש גם ככתב בתוכנית, וזכור כמי ששידר סדרת כתבות ממיקרונזיה, שגילתה לצופה הישראלי את ידידתה הטובה של ישראל באוקיינוס השקט.
גיל-הר החל לעבוד כמנחה בערוץ 2 בשנת 1998, כשהחליף את מיכה פרידמן, והשתתף לצד ירדנה ארזי בהנחיית "קפה טלעד", שהייתה אז תוכנית הבוקר של זכיינית ערוץ 2. הנחה את התוכנית עד להפסקת שידוריה ב-30 באוקטובר 2005, עם הפסדה של טלעד במכרז של הערוץ השני. ביים כתבות וסרטים דוקומנטריים לתוכניות טלעד "עובדה" ו"מסע עולמי", ובהם הסרט "לישון עם האויב", שמתעד מסע פלסטיני-ישראלי ביפן, שהוקרן בפסטיבל היהודי בטורונטו, הסרט "עשרה ימים בעזה" על ההתנתקות. סרטו "מאחורי קווי האויב" אודות שני חברים לשעבר, ישראלי ופלסטיני, שהאינתיפאדה הפרידה ביניהם, זכה בשנת 2004 בפרס בפסטיבל סנט לואיס. תוך כדי עבודתו בטלוויזיה הגיש את תוכנית הרדיו "הבוקר עם" בגלי צה"ל בשנת 2001. בשנת 2004 הפיק עבור ערוץ 10 את הסרט התיעודי "מפגשים", העוסק בקשר מיוחד בין בני הדור השלישי לשואה, גרמנים וישראלים.

לאחר ימיו ב"טלעד"

לאחר שנפסקו שידורי טלעד, השתתף גיל-הר בתוכנית "משעל חם" בהנחיית ניסים משעל, ששודרה בערוץ 2 ב-2006. לאחר מכן הצטרף לערוץ 10 בשנת 2007, והגיש את התוכנית "כל בוקר" לצד אפרת רייטן. במקביל, החל להגיש באותה שנה את פינת "בירוקרטיה" במהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 10. הפינה עברה לאחר מכן להיות משודרת במסגרת התוכנית "המגזין" בהנחיית אושרת קוטלר ושודרה במשבצת זאת עד לסוף פברואר 2015. במהלך צילומי הפינה, נהג גיל-הר מדי פעם להתעמת עם הרשויות שאחראיות לבירוקרטיה, ולא אחת עוכב לחקירה. הוא נעצר על ידי משטרת ירושלים בינואר 2011, לאחר שיזם ואירגן ציוד להקמת רעש בסמוך לביתו של ראש עיריית ירושלים, ניר ברקת. על הכנת פינת ה"בירוקרטיה", זכה גיל-הר בשנת 2012 ב"פרס פרימור" מטעם הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו על תחקיר או כתבה עיתונאיים בנושאים חברתיים בשידורי הטלוויזיה והרדיו המסחריים-ציבוריים". בנימוקי הפרס ציינה הוועדה כי הפינה, אשר מהווה פרויקט מתמשך ורציף מזה למעלה משנה, מבוססת על עבודת מערכת ייעודית, מגשימה הלכה למעשה את תפקידה של התקשורת כלוחמת נגד עוולות ממסדיות. הוועדה ציינה את הפניית הזרקור אל שולי החברה בלב הפריים טיים הטלוויזיוני.
בעקבות הפסקת שידורי "שישי" בהגשתם של רביב דרוקר ועפר שלח בשנת 2009, החל גיל-הר להגיש את מהדורת חדשות שישי בערוץ 10. תחילה נמשכה תוכניתו שלושים דקות ובהמשך הוארכה התוכנית לשעה. במקביל הגיש יחד עם מיקי רוזנטל תוכנית חדשה לביקורת התקשורת, "המגרסה", ששודרה באתר האינטרנט "נענע10" ב-2008.
גיל-הר הגיש בימי שישי את התוכנית "שישי בבוקר" לצד רומי נוימרק וסיון כהן. באותן שנים, 2012-2013, החליף מדי פעם את שרון גל בהגשת התוכנית "לילה כלכלי", ולאחר שגל פרש מהגשתה במאי 2013, מונה כמחליפו הזמני.
הגיש יחד עם ירדנה ארזי בגלי צה"ל את התוכנית "מצעד להקת הנח"ל", שזכתה בציון לשבח במסגרת הענקת "פרס מפקד גל"צ" ביולי 2011.
במרץ 2015, לאחר שעזב את "חדשות 10", הצטרף גיל-הר למחלקת החדשות של אתר האינטרנט "וואלה!" כמגיש שידורי האולפן. הוא החל את השידורים בהנחייתו בהגשת משדר החדשות של האתר בבחירות 2015.
במרץ 2017 עזב גיל-הר את "וואלה!" לטובת תאגיד השידור הישראלי, שם הגיש את התוכנית "שש כלכלי" עם קרן אוזן. בהמשך החל להגיש את התוכנית "ערב ערב". ביוני 2019 הושעה ליומיים מהגשת התוכנית, לאחר שלגלג בשידור, עם הפרשן מוטי גילת, על התנהלותה הכספית של משפחת נתניהו.

חיים אישיים

דב גיל-הר הוא בן זוגה של דנה שטרן, מנהלת הרכש של yes. לזוג שלושה ילדים.