משימת תקווה מאדים

סקירה כללית

'תקווה' היא מקפת בלתי מאוישת המתוכננת לשיגור על ידי איחוד האמירויות הערביות במטרה ללמוד את האטמוספירה של מאדים ואת האקלים שלו.  "תקווה" צפויה להיות משוגרת מיפן בקיץ 2020, ויידרשו לה שבעה עד תשעה חודשים כדי להגיע למאדים. 
כדי להשיג את המטרות של המשלחת למאדים של האמירויות, נחתם הסכם בין סוכנות החלל של איחוד האמירויות הערביות לבין מרכז החלל מוחמד בן רשיד (MBRSC), בהנחיית הוד מעלתו, שייח מוחמד בן רשיד אל מקטום, סגן נשיא וראש ממשלת איחוד האמירויות הערביות ושליט דובאי.  בהתאם להסכם, המשלחת למאדים של האמירויות תמומן על ידי סוכנות החלל של איחוד האמירויות הערביות והיא תפקח גם על תהליך הביצוע המלא של בדיקת 'תקווה'. ההסכם מתאר את המסגרת הפיננסית והמשפטית לצד הגדרת ציר זמן לפרויקט כולו. על פי ההסכם, MBRSC הופקד על מלאכת העיצוב והייצור של הגשושית. של יותר מ-150 מהנדסים מהאמירויות עובדים על החללית ובודקים את היבטיה השונים של המשימה.

מטרות מדעיות

היעדים המדעיים של משלחת האמירויות למאדים, כפי שהוסכם על ידי קהילת המדענים העולמית של מאדים, נועדו לספק תמונה מלאה של האטמוספירה של מאדים. 
גשושית 'תקווה' תחקור את השכבות האטמוספיריות של מאדים בפירוט ותספק נתונים למחקר: הסיבה לשינוי אקלימי דרמטי באטמוספירה של מאדים מהרגע בעבר בו היא הצליחה להכיל מים נוזליים ועד למצב כיום, בוהאטמוספירה כה דקה עד כי המים יכולים להתקיים על פני כוכב הלכת רק כקרח או כאדים. זאת, כדי לעזור להבין כיצד ומדוע מאדים מאבד את המימן והחמצן שלו לחלל החיצון, ואת הקשר בין הרמה העליונה והתחתונה של האטמוספירה שלו. נתונים מהמחקר של 'תקווה' יסייעו גם למדל את האטמוספירה של כדור הארץ ולחקור את האבולוציה שלה במשך מיליוני שנים. 
כל הנתונים שיתקבלו מהמשימה יהיו זמינים לכ-200 אוניברסיטאות ומכוני מחקר ברחבי העולם לצורך שיתוף ידע.

החללית

לחללית הרובוטית שתשלח למאדים תחת משימת האמירויות הוענק השם "תקווה" מאחר שיוזמי התוכנית מקווים לעורר השראה ולשלוח מסר של אופטימיות למיליוני ערבים ברחבי העולם ולעודד אותם לכיוון חדשנות.  באפריל 2015 הזמין מוחמד בן רשיד את העולם הערבי לבחור לגשושית שם. השם נבחר לאחר קבלת אלפי הצעות, שכן הוא מתאר את מטרת הליבה של המשימה.  שמו של החללית הוכרז במאי 2015 ומאז מכונה המשימה "משימת תקווה מאדים".

מפרט

תקווה תהיה גשושית בצורת משושה, בנויה מאלומיניום במבנה נוקשה אך קל-משקל דמוי חלת-דבש בעל פני שטח מורכבים.  עם מסת משוער של 1,500 ק"ג כולל המדחף, ניתן להשוות את הגודל הכולל ואת הממדים של הגשושית לאלה של מכונית קטנה. 
מידות הגשושית: 2.37 מ' רוחב ו -2.9 מ' אורך מסתה: כ -1,500 ק"ג 
הספק: 1,800 ואט משלושה פאנלים סולאריים
לצורך תקשורת, הגשושית תעשה שימוש באנטנה כיוונית בעלת צלחת ברוחב 1.5 מטר.  אנטנה זו תייצר גל רדיו צר שכיווניותו קבועה לעבר  כדור הארץ.  בנוסף, תצויד הגשושית באנטנות בעלות עצימות נמוכה יותר.

מכשירים מדעיים

כדי להשיג את המטרות המדעיות של המשימה, 'תקווה' תצויד בשלושה מכשירים מדעיים עיקריים. 
ה-(Imager eXploration imager (EXI: מכשיר המודד מאפיינים של מים, קרח, אבק, גזים ובפרט אוזון באטמוספירה של מאדים, שאת פיתוחו מובילה המעבדה לפיזיקה של אטמוספירות וחלל. ספקטרומטר המאדים האולטרה-סגול של האמירויות (EMUS): מכשיר המודד את המאפיינים הגלובליים ואת השונות של התרמוספירה, מימן וחומצה חמצנית שאף הוא מפותח על ידי המעבדה לפיזיקה של אטמוספירות וחלל. 
ספקטרומטר המאדים האינפרא-אדום של האמירויות (EMIRS): בוחן פרופילי טמפרטורה, קרח, אדי מים ואבק באטמוספירה. מפותח על ידי על ידי אוניברסיטת מדינת אריזונה.

חלון השיגור

הרקטה עתידה להיות משוגרת במהלך חלון שיגור קצר ביולי 2020.  אם חלון ההזדמנויות לשיגור יוחמץ, המשימה תאלץ לחכות שנתיים עד לחלון הבא.  החללית תשוגר מיפן באמצעות משגר מתוצרת חברת מיצובישי, ה-H-IIA, והיא צפויה להגיע למאדים בשנת 2021.

הצוות

צוות המשימה מחולק לשבע קבוצות הכוללות: קבוצת החללית, לוגיסטיקה, תפעול המשימה, ניהול פרויקטים, מדע וחינוך, תחנת הקרקע ואת רכב השיגור.  בראש הצוות עומד עומראן שרף, המשמש כמנהל הפרויקט והוא אחראי על ניהול ותמיכה במשימות השוטפות הקשורות במשלחת האמירויות למאדים.