google/wiki40b huggingface dataset:
כביש 9

היסטוריה

חלק קטן מתוואי כביש 9, באורך של שני קילומטר שסומן במספר 61, בקצה המזרחי של תוואי הכביש, סמוך למחלף באקה-ג'ת שעל כביש 6, נסלל ב-2005. בעבר התייחס השם "כביש 61" לציר עירוני בעיר חדרה, אשר הוביל ממחלף אולגה בכביש 2 לצומת חדרה מזרח, שם נפגש עם כביש 65. פרויקט סלילת הכביש, תת"ל 4, היה בין הראשונים שאישרה הוועדה לתשתיות לאומיות ביולי 2005, ועדה שהוקמה על מנת לזרז הליכי תכנון של תשתיות המוגדרות "תשתיות לאומיות".    
אגודת אדם טבע ודין עתרה לבג"ץ נגד החלטת הות"ל (ועדה לתשתיות לאומיות) לסלול את הכביש ודרשה להעביר את הדיון בכביש למוסדות התכנון הרגילים. לטענת אדם טבע ודין, הכביש עובר בגן לאומי נחל אלכסנדר, בפארק השרון ודרך שטחים בעלי ערך נופי וסביבתי חשוב, ולכן יפגע בטבע ובנוף. מרבית האזור בו יעבור הכביש הוא בעל רגישות הידרולוגית גבוהה מאוד, שכן הוא מצוי מעל ובסמוך לבארות מי שתייה של אקוויפר החוף, הסובלות מזיהום גבוה. לטענתה, סלילת הכביש רק תגביר את הזיהום. טענה נוספת הייתה, שהכביש מתוכנן במרחק של עשרה ק"מ בלבד מכביש הרוחב 57 שמדרום, ובמרחק של פחות מ-10 ק"מ מ הרוחב 65 שמצפון, ולכן אין בו שום צורך.
ביצוע הקטע המרכזי בין כביש 6 לבין כביש 4 אושר ב-24 באוקטובר 2010 בהחלטת בג"ץ אשר הקפיאה את התוכנית להמשך סלילת הכביש שבין כביש 2 לכביש 4, עד לאחר שייבחנו חלופות לסלילת הקטע. 
ב-2 במאי 2011 פרסמה החברה הלאומית לדרכים את המכרז לסלילת כביש 9 ככביש דו-מסלולי מכביש 4 לכביש 6. עלות הסלילה הוערכה בכ-700 מיליון ש"ח, ושדרוגו של הקטע עד צומת חביבה הייתה מתוכננת למרץ 2014, אולם התעכבה עד ליולי 2014.
הכביש נבנה תחילה עם שני מסלולים לכל כיוון, אך כולל הכנה לנתיב שלישי עתידי במרכזו, כדי למנוע פגיעה בשולי הכביש בעת הבניה. העבודות כללו את הקמת מחלף חדרה דרום, מסוג מחלף יהלום שמקשר את העיר חדרה למערך הדרכים הארצי. בנוסף, הוקמו חמישה גשרים חדשים, שני מעברים חקלאיים עיליים ושלושה מעברים חקלאיים תת-קרקעיים.
בשנת 2016 שודרג הקטע המזרחי של הכביש בין צומת חביבה למחלף באקה ג'ת, והורחב לשני נתיבים לכל כיוון. בצומת חביבה הוקם גשר מעל כביש 581, עליו עובר כביש 9. החיבור ביניהם מתבצע בכביש מקשר - בחיבור לכביש 9 הוצב רמזור ובחיבור לכביש 581 נבנה מעגל תנועה. גם במחלף באקה-ג'ת הוצבו רמזורים במסלולו של כביש 9.
מועצה אזורית אשכול

היסטוריה

המועצה הוקמה בשנת 1951 בשם "חבל מעון", על-שם היישוב העתיק מעון שהיה קיים בתחומה. ביולי 1969 הוחלף שמה ל"מועצה אזורית אשכול" לזכר לוי אשכול, ראש ממשלת ישראל, שנפטר זמן מה קודם לכן. כיום היא בין המועצות האזוריות היחידות בארץ הקרויות על־שם אדם, ביחד עם מועצה אזורית מעלה יוסף, מועצה אזורית ברנר ומועצה אזורית יואב.
מאז פרוץ האינתיפאדה השנייה הפכה המועצה ליעד של הטרור הפלסטיני מרצועת עזה, כאשר ב-2001 החלו נגדה שיגורי רקטות קסאם. בעקבות תוכנית ההתנתקות ירי הרקטות והפצמ"רים על יישובי המועצה החמיר, דבר שהוביל למספר מבצעים צבאיים גדולים של צה"ל ברצועת עזה, בהם מבצע עופרת יצוקה, מבצע עמוד ענן ומבצע צוק איתן.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים במועצה אזורית אשכול 13,900 תושבים (מקום 131 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎2.2%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, למועצה אזורית אשכול דירוג של 6 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 66.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 8,823 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).
הפרנסה העיקרית של תושבי מועצה אזורית אשכול היא חקלאות, אך ברוב הקיבוצים קיימים גם מפעלי תעשייה, וביישובים הקהילתיים הפרנסה המרכזית היא שירותים.

סמל המועצה

סמל המועצה עוצב בראשית שנות השישים על ידי האדריכל חנן הברון, חבר קיבוץ רעים. במקביל להיותו סמל המועצה, שימש הסמל במשך שנים רבות גם את ארגון "ישובי חבל מעון", אשר עסק במיון ושיווק התוצרת החקלאית של יישובי החבל.
כאשר עוצב הסמל נקראה המועצה האזורית "חבל מעון" וכללה בעיקר קיבוצים שהוקמו כחלק ממערך ההגנה ותפיסת השטחים שמול גבול רצועת עזה. עיקר פרנסתם של תושבי המועצה הייתה אז על חקלאות שהתאפיינה בשטחי התבואה הגדולים שנזרעו אז ללא השקיה. הסמל שיקף את שני אלה בבהירות ובפשטות: שיבולת שהופכת לגדר תלתלית ובתוכה שדה.
עם השנים עבר הסמל מספר שינויים. מכיוון שתלתלי גדר התיל יצרו קונוטציות שליליות לכלא ודיכוי הם הוסרו והושארו תלתלים בלבד, כרעיון מופשט ופתוח לפרשנות. בנוסף התעגל מעט הסמל בהתאם לתפיסות וצרכים חדשים.
בגרסה הנוכחית של הסמל, שעוצב בשנת 2013 על ידי המעצב הגרפי חיים לוי, הוסרו התלתלים לגמרי וכן הגבעול המקיף את הסמל, בהתאם לגישה העיצובית המודרנית להפשטת סמלים. כמו כן, הותאמו צבעים קבועים למאפייני הסמל.
דסטין לאנס בלאק

ביוגרפיה

בלאק נולד בסקרמנטו למשפחה מורמונית, וגדל גם בסן אנטוניו ובסלינאס. כשהתגורר בסלינאס עבד בתיאטרון מקומי. לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד בבית הספר לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, וסיים בהצטיינות את לימודיו ב-1996.
בשנת 2000 ביים בלאק את סרטו הראשון, "מסעו של ג'ארד פרייס", שעסק בצעיר המגיע ללוס אנג'לס ומתמודד עם מיניותו. ב-2001 ביים את הסרט התיעודי "On the Bus", בו גם היה אחד המשתתפים, שעסק במסעם של שישה גברים הומוסקסואלים לפסטיבל "ברנינג מן" בנבדה. ב-2003 בים מספר פרקים בגרסה האמריקנית של תוכנית המציאות "המתחזים", ובין 2006 ל-2009 נמנה עם צוות הכותבים של סדרת הטלוויזיה "אהבה גדולה" של רשת HBO, שעסקה במשפחה מורמונית פוליגמית. 
בלאק גילה עניין רב בסיפורו של הארווי מילק, חבר מועצת העיר סן פרנסיסקו שנרצח ב-1978 על רקע הומופובי. הוא החל לחקור את תולדות חייו ונפגש עם אנשים מסביבתו הקרובה, וגיבש תסריט לסרט המבוסס על חייו. בסיועו של אחד מעוזריו לשעבר של מילק, קליב ג'ונס, גייס את הבמאי גאס ואן סנט, וב-2008 יצא הסרט, "מילק". בלאק זכה לפרסים רבים על התסריט שכתב, ובראשם פרס אוסקר. בין היתר, זכה גם בפרס אינדפנדנט ספיריט, פרס גילדת הכותבים של אמריקה ובפרסי אגודות מבקרי הקולנוע של בוסטון, דאלאס וסן פרנסיסקו. בנוסף, היה מועמד לפרס באפט"א.
באותה שנה יצא סרט ביוגרפי נוסף שבלאק כתב את התסריט שלו, "פדרו", שעסק בחייו של פדרו זמורה, כוכב ריאליטי אמריקאי ממוצא קובני, שמת ב-1994 מאיידס. התסריט שכתב היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה. ב-2010 ביים את הסרט "וירג'יניה", וב-2011 כתב את התסריט לסרט "ג'יי. אדגר", סרט ביוגרפי אודות ג'ון אדגר הובר, בכיכובו של לאונרדו דיקפריו. עוד באותה שנה כתב את המחזה "8", המבוסס על האירועים סביב "הצעה 8", שעם קבלתה בשנת 2008 אסרה מדינת קליפורניה על נישואים חד-מיניים.
בשנת 2017 שידרה רשת ABC מיני-סדרה שבלאק יצר וכתב, "When We Rise", העוסקת בתולדות המאבק לזכויות להט"ב בארצות הברית. את הסדרה ביים גאס ואן סנט, ומשתתפים בה, בין היתר, גאי פירס, מרי-לואיז פרקר, רייצ'ל גריפית'ס, קארי פרסטון ומייקל קנת' ויליאמס.
הסדרה זכתה במספר פרסים ברחבי העולם ושודרה גם בצרפת, בריטניה, ניו- זילנד, ומדינות נוספות.

חייו האישיים

בלאק יצא מהארון בשנת הלימודים האחרונה שלו באוניברסיטה. הוא בן זוגו של הקופץ למים הבריטי טום דיילי מאז 2013, ובשנת 2015 השניים התארסו. ב-6 במאי 2017 השניים נישאו בטקס בטירה באנגליה ולאחר כמה ימים שיתפו את נישואיהם בעמודים שלהם ברשתות החברתיות.
פבריציו מאוני

פבריציו מאוני (Fabrizio Meoni) (נולד ב-31 בדצמבר 1957 באיטליה, נהרג ב-11 בינואר 2005 בקיפה שבמאוריטניה) היה רוכב מרוצי אופנועי ראלי איטלקי שהתחרה שלוש עשרה פעמים בראלי דקר וניצח אותו פעמיים ב-2001 וב-2002 כשהוא רוכב בחסות חברת KTM.
מאוני נפטר מהתקף לב בגיל 47 לאחר שהתרסק עם אופנועו בקטע המדידה האחד עשר של ראלי דקר 2005. לפני פטירתו, היה ממוקם מאוני במקום השני בדירוג הכללי בקטגוריית האופנועים. בשל מותו, סירבו שאר הרוכבים במרוץ לרכב ביום לאחר מכן, ולכן בוטל קטע המדידה השנים עשר שתוכנן ליום שלמחרת לכבוד זכרו של מאוני.
מותו של מאוני, מבכירי רוכבי הראלי באותה תקופה, התרחש חודשים ספורים לאחר מותו של אגדת ראלי אחרת, ריצ'רד סיינקט - הביא לזעזוע בעולם מרוצי הראלי רייד. עם זאת, רוב הרוכבים ונותני החסות המשיכו לפעול בתחום, כשהמודעות לצורך באביזרי בטיחות ייעודיים הביא לפיתוחים שונים, בהם מגני צוואר ועמוד השדרה, כאשר חלק מהיצרניות, מתייחסות לפריט זה כפריט לבוש חובה במרוצים כאלו.
בלי גרביים

בלי גרביים היא מיני סדרה, קומדיה חינוכית ששודרה בערוץ לוגי והופקה על ידי מטר פלוס הפקות בשנת 2006, בבימוים של יובל כהן ועידו גלס. הסדרה כללה 3 פרקים. העונה השנייה עלתה לאוויר בשנת 2008 וכללה 6 פרקים.
סוויז'ן

סְווֵיְזֶ'ן (סינית: 燧人, פיניין: suì rén) הוא מגלה האש במיתולוגיה הסינית. הוא נחשב לאחד משלושת המלכים וחמשת הקיסרים שפעלו בשחר ההיסטוריה.

במקורות הכתובים

על פי הכתוב:
בפירות, ירקות וצדפות ניזון העם, אך בקיבתו פגע, והאנשים הרבו מחלה. אז קם איש קדוש, ובקדח בערה יביא אש, יעלה הריח החריף, ויתרצה העם ויעשהו מלך על הארץ ויקראוהו אדון סְווֵיְזֶ'ן.
— "הָאן פֵיי דְזְה" בפרק "חמשת המזיקים"
משמעותו המילולית של סְווֵיְזֶ'ן כאן היא "איש בערה".
מדוע אמרו סְווֵיְזֶ'ן? שקדח בבערת העץ והוציא אש, לימד את האנשים לבשל מזון, היטיב את רווחתו וטבעו של העם, ומנע מן הריח להזיק, וייקרא סְווֵיְזֶ'ן.
— "מכלול דברי הטעם מן הנמר הלבן", גיליון 1, בפרק "ספירה"
סְווֵיְזֶ'ן החל להעלות אש על ידי קדיחה בעץ. צלה את הנא, עשאו מבושל והסיר מן האנשים את מיחושי הבטן, ברחקו מדרך החיות והעופות יישב את רצון השמיים, ולכן נקרא סְווֵיְזֶ'ן.
— "צידוקי המנהגים", בחלק "מלכים והגמונים", בפרק "שלושת המלכים"
משמעותו המילולית של סְווֵיְזֶ'ן במקרה הזה היא "האיש המיישב".

הקשר היסטורי

נראה כי מדובר בדמות שהשתייכה לשבט מטריארכלי מתחילת התקופה הנאוליתית שחי באזור עיקול הנהר הצהוב, התקיים מציד, והצליח להבעיר אש באמצעות האבנים בהן הכה את החיות או באמצעות אבנים ממפולות בהרים. הברקה של אדון סְווֵיְזֶ'ן איפשרה לו להמציא את מקלות הבערת האש. השם או הפועל "קדח בערה" יכול להתייחס למקלות איתם קודחים זה בזה להבערת אש, או לכלי צור להבערת אש.

הקשר גאוגרפי

מאמינים כי סְווֵיְזֶ'ן גילה את הדלקת האש בשָׁאנְגְצְ'יוֹ, ולכן המקום זכה בכינוי "ארץ תרבות האש". באזור מוצג גם מתחם גן-קבר בן יותר מ-40,000 קמ"ר הקרוי "קבר קיסר הבערה"。.

באמנות

איורים של סְווֵיְזֶ'ן מציגים אותו כבעל שלוש עיניים.
משמר בעלי החיים

היסטוריה והווה

העמותה הוקמה בשנת 2004 על ידי דורון ברנר, ופועלת מאז בשיתוף פעולה עם רשויות האכיפה השונות.
מודל הפעילות של העמותה מבוסס על הקמה והפעלה של יחידות מתנדבים אשר אוכפות את החוק במקרי התעללות והזנחת בעלי חיים. העמותה הינה היחידה בארץ הפועלת על פי מודל ייחודי המשלב פעולות אכיפה חוקיות לצד פעולות הסברה וחינוך.
עמותת משמר בעלי החיים פועלת בשיתוף פעולה מלא עם המחלקה הוטרינרית של עיריית תל אביב ושל עיריית רמת גן, ועומדת בקשר מקצועי עם עיריות נוספות במטרה להרחיב את הפעילות לכל הארץ. צוות העמותה מונה למעלה מחמישים מתנדבים אשר עברו הכשרה מקצועית אינטנסיבית הכוללת את הכרת חוק צער בעלי חיים ותקנותיו, זיהוי מצוקה, הקשר בין התעללות בבעלי חיים לפשיעה בקרב בני אדם, טיפול בסכסוכי שכנים הקשורים בבעלי חיים ועוד.
המתנדבים יוצאים במדי פיקוח עירוני וברכב של המחלקה הוטרינרית לטפל במקרי הזנחה והתעללות, ונותנים מענה מיטבי לפניות הציבור. סמכות פעולתם נגזרת מסמכויותיו של הוטרינר העירוני.
מחקר על פעילות העמותה בשנים האחרונות, מצא כי 93% מהאירועים נפתרים בשטח. היינו, ביקור ראשוני של מתנדבי העמותה, דרישה לשיפור תנאי ההחזקה וביקורת חוזרת פותרים את רוב בעיות ההזנחה. ב-7% - 5 מהאירועים בהם נמצאת הזנחה או התעללות המסכנת את בעל החיים, פועלת העמותה להחרמה מיידית של בעל החיים, בגיבוי הוטרינר העירוני, ולעיתים בעזרת יחידת האכיפה (הפיצו"ח) של משרד החקלאות.
מעבר לפעילות בשטח, עמותת משמר בעלי החיים מקיימת פעילות הסברתית וחינוכית בבתי ספר, גני ילדים ומוסדות חינוך נוספים ותורמת בכך להגברת המודעות לזכויות בעלי חיים.
קורס קצינים

תכנים

התכנים שונים במעט מקורס לקורס, אך עיקר החומר המועבר לצוערים הוא דומה: שיעורים בניתוח קרקע ואויב, מנהיגות צבאית, היסטוריה צבאית, מורשת קרב, פיקוד ושליטה, הבנה של פקודה צבאית וכתיבתה. במקביל מועברים שיעורי קרב מגע וכושר גופני, והצוערים נבחנים מעת לעת בניווטים. ב-2011 יזם מפקד הבה"ד דאז, אל"ם ערן ניב, תוכנית לחיזוק המוכנות המנטאלית של צוערי קורס קציני החי"ר לאפשרות כי יופתעו על- ידי האויב.

היסטוריה ומגדר

בתחילה היה הקורס מחולק לפי מגדר: חיילים עברו את הקורס בבה"ד 1 וחיילות עברו אותו בבה"ד 12, שהכשיר קצינות, מ"כיות וטירוניות.
בשנות השבעים נערך קורס קצינים לנגדים ותיקים בבה"ד 3 (ליד שכם). קורסי "הסמכה לקצונה" היו נפוצים עד תחילת שנות האלפיים, ובהם נגדים או חוזרים לשירות עברו קורס מזורז עיוני בן 5 שבועות, בסופו קיבלו דרגות קצונה, אך ללא סיכת המ"מ. כיום המגמה לא קיימת, ונגדים בכל הדרגות עושים את הקורס ככל חייל אחר. חוזרים לשירות מקבלים לעיתים דרגות ייצוג זמניות, אך מחויבים להשלים קורס קצינים רגיל תוך זמן קצר מחזרתם לשירות כדי להיחשב כקצינים מן המניין.
בתחילת שנות ה-2000 החלה מגמת קורס קצינים אחוד - גברים ונשים העוברים יחדיו את הקורס תוך הקפדה על השילוב הראוי. מגמת נחשון האחודה הועברה במשך שמונה מחזורים בבה"ד 12, בעוד שמגמות מעוז ולהב (אחודות אף הן) הועברו בבה"ד 1. כחלק מהשינוי הועברו מספר הכשרות שבוצעו במגמה האג"מית למגמת להב (כגון הכשרת קציני שריון), ומאז מגמת מעוז מיועדת להכשרה לסביבת הגדוד הלוחם ומגמת להב מיועדת לכלל לוחמי יחידות השדה.
באפריל 2005 אוחדו שני בתי הספר לקצינים מתוך מגמת ייעול כלל צה"לית, וכיום כל שלוש המגמות מועברות בבה"ד 1. בבה"ד 12 מוסיף להתקיים כיום קורס קצינים תקופתי לבעלי נכויות ומתנדבים לצה"ל אשר זקוקים לקרבה מיוחדת לבית חולים.
בשנת 2005 דרגי הפיקוד בבה"ד 1 נאלצו לעמוד בפני סדרת הליכי שימוע, בשל סדרת התייבשויות צוערים, תאונות אימונים שהביאו לפציעת צוערים, התאבדות צוער במתקן ותלונות על הטרדות מיניות של צוערות בבסיס על ידי מפקדיהן.
בשנת 2016 החל לראשונה פיילוט לקורס קצינים נפרד לקציני חיל האוויר (המקביל למגמת נחשון) תחת תוכנית "קצונה בסמכות". הפיילוט מועבר לשני מחזורים, מרץ ויוני, אשר בסופם יתוחקרו התוצאות ויבחן האם להמשיך במתכונת זו ולהרחיבה משנת 2017. הקורס נערך תחת בית הספר לקצינים של חיל האוויר בבסיס עובדה (בח"א 10).
באפריל 2018 נפתח קורס קצינים הראשון לחיילי מילואים. 
ביוני 2019 החל לראשונה פיילוט של קורס קצינים פרופסיונאלי (תחת מגמת נחשון)- קורס קצינים המיועד לחוזרי שירות, אנשי קבע בעלי תארים אקדמאים במקצועות הבאים: רופאים, יועצים ארגוניים, סוציולוגים, אנשי מיון והערכה, חוקרים, קציני בריאות נפש, עורכי דין ועוד.
טיסה 855 של אייר אינדיה

המטוס

המטוס המעורב היה בואינג 747-237B, רישום VT-EBD, בשם הקיסר אשוקה. הוא היה ה-747 הראשון שנמסר לאייר אינדיה, באפריל 1971.

רצף האירועים

ההמראה הייתה ב-1 בינואר 1978 משדה התעופה סהר בבומביי (בשנות האלפיים, "נמל התעופה בומביי צ'הטרפטי שיוואג'י"). היעד היה נמל התעופה הבינלאומי של דובאי בדובאי.
בערך דקה אחרי ההמראה ממסלול 27, קפטן מ. ל. קוקר פנה ימינה כמתוכנן לאחר חציית קו החוף של בומביי לכיוון הים הערבי, שלאחריה המטוס חזר לזמן קצר למנח מאוזן נורמלי. זמן קצר לאחר מכן המטוס החל לנטות שמאלה, ולא חזר למנח טיסה.
הקופסה השחורה שחולצה מההריסות גילתה כי הקפטן העיר שמד האופק המלאכותי (AI) קרס, כלומר, שהוא עדיין הראה שהמטוס נמצא בשיפוע לימין. הקצין הראשי, שככל הנראה מד האופק המלאכותי הפונקציונלי שלו הראה על שיפוע לשמאל, אמר כי מד האופק המלאכותי שלו גם כן קרס, אבל מאמינים כי הקפטן בטעות פירש זאת ששני מדי האופק המלאכותי הראשיים הורו על שיפוע לימין. התרחיש קרה אחרי השקיעה כשהמטוס טס מעל הים הערבי בחושך, כך שהצוות לא היה יכול להצליב באופן חזותי את קריאות מד האופק המלאכותי עם האופק האמיתי שמחוץ לחלונות תא הטייס.
לבואינג 747 היה גיבוי שלישי של מד אופק מלאכותי במרכז לוח המחוונים שבין שני טייסים, ותמליל השיחה בתא הטייס מראה כי ייתכן שמהנדס הטיסה ניסה לכוון את תשומת לבו של הקפטן למד שלישי זה, או אולי למכשיר אחר שנקרא מד פניה ושיפוע, חמש שניות בלבד לפני שהמטוס פגע הים.
התפיסה המוטעה של הקפטן את כיוון המטוס, גרמו לו להשתמש במערכת בקרת הטיסה כדי להטות את המטוס ואת ההגה שמאלה, מה שגרם לבואינג 747 לאבד גובה במהירות. 101 שניות בלבד לאחר שעזב את מסלול ההמראה, המטוס פגע בים הערבי כשחרטומו מופנה מטה בזווית משוערת של 35 מעלות. לא היו ניצולים בין 190 נוסעים ו-23 חברי הצוות.

הסיבה הסבירה להתרסקות

בשרדי ההריסות החלקיים שנמצאו, לא התגלו ראיות של פיצוץ, שריפה, או כל כשל חשמלי או מכני; והשערה ראשונית של חבלה נשללה.
החקירה הגיעה למסקנה שסביר שהתאונה נגרמה "בשל פירוש לא נכון של מצב המטוס על ידי הקפטן, שהיה לחלוטין לא מודע לתקלה במכשיר ה-AI שלו. הצוות לא הצליח להחזיר את השליטה במטוס בהתבסס על מכשירי טיסה אחרים."
השופט הפדרלי המחוזי האמריקאי ג'יימס מ. פיטצג'רלד, בהחלטה המשתרעת על פני 139 עמודים, מ-1 בנובמבר 1985, דחה תביעה של רשלנות נגד חברת חברת בואינג, חברת ליר סייגלר שייצרה את המכשיר הלקוי, וחטיבת הרדיו של תאגיד רוקוול שייצרה את מערכת הגיבוי.
שליו בוש הג'ונגל

מאפיינים

שליו בוש הג'ונגל הוא עוף שקט וביישן, הנצפה בדרך כלל בקבוצות משפחה קטנות, של עד ל-12 פרטים. הוא דומה במיוחד, עד כדי תאימות מוחלטת, למין שליו בוש הסלע וכמותו הוא מתפרץ בקבוצה בטיסה מהירה מבין השיחים. אורכו 16-17 ס"מ. ראשו של הזכר אדום והוא בעל שפם לבן. הגב חום עדין בחלקו העליון והופך במורד למנומר. החזה גם הוא מנומר בצבעי שחור לבן, והכנפיים רב-גוניות. הנקבה דומה לזכר, אך בחזה המנומר ישנה תוספת של צבעי אדום וורוד.
שליו בוש הג'ונגל חי בינות לשיחים והוא אוהב לספוג את קרני השמש. הוא ציפור חברותית, אך בעת החיזור הזכר הופך להיות תוקפני וטריטוריאלי. הזכר נוהג להגן על הנקבה ועל האפרוחים. שליו בוש הג'ונגל ניזון ממגוון של זרעים, כן הוא אוכל חרקים ורימות.
ההטלה סביב חודש אפריל. הנקבה מטילה עד שבע ביצים הבוקעות לאחר כעשרים יום.
אראטו קזאקו-מרקוליס

ביוגרפיה

מרקוליס נולדה בלימסול בשנת 1949. היא למדה משפטים ומדעי המדינה באוניברסיטת אתונה, וסיימה לימודיה ב-1972 וב-1974 (בהתאמה). בהמשך קבלה מרקוליס תואר דוקטורט בסוציולוגיה ובמדעי המדינה מאוניברסיטת הלסינקי ב-1979. מרקוליס נשואה לג'ורג' ולהם בן.

קריירה פוליטית

בתקופת כהונתו של נשיא קפריסין ה-5, טסוס פפדופולוס, כיהנה כשרת החוץ מיולי 2007 עד מרץ 2008. הפכה לשרת התקשורת והעבודה ב-2 במרץ 2010 וכהונתה נמשכה עד אוגוסט 2011 כשהיא מונתה בשנית לתפקיד שר החוץ. ב-28 בפברואר 2013 הוחלפה על ידי שר החוץ הנוכחי,  יואניס קסולידס, בתחילת כהונתו של הנשיא דימיטריס כריסטופיאס.
גן דודזון

גן דודזון הוא גן וגלריה של פסלי פסיפס של האמן מאיר דודזון. הגן שוכן בקיבוץ אילון שבגליל המערבי. בגלריה ובגן כ-300 יצירות של פסלי פסיפס בגדלים שונים.
דודזון, שהיה מפקד בהגנה ובפלמ"ח, השתחרר משירות צבאי בשנת 1950. הוא החל לעבוד בבניין, ובמקביל הקים יחד עם אשתו גן קקטוסים ליד ביתו. עיסוקו בבניין ובאבן הביא אותו לעסוק גם בניסיונות בפסול. בתחילה השתמש בכלים שונים  ובגרוטאות שמצא בחצר, אותם כיסה בבטון ולתוכם שילב  שברי אבנים מאבן מקומית. בהמשך עבר ליצירת פסלים שצופו באבני פסיפס. הקקטוסים שתנאי הגידול לא התאימו להם לא שרדו, הצמחייה במקום הוחלפה, בצמחייה המתאימה יותר לתנאי המקום הכוללת עצי  אלון מצוי, קטלב מצוי ועצים נוספים. בגן שולבו פסלים רבים פרי יצירתו הכוללים דמויות אדם דמוי טוטם המייצגים את משפחת האדם. פסלים גדולים של חיות שונות כגון: קוף, טווס, צב ועוד.  דמויות אדם וחווה, גוליית ועוד.
במקביל לפיתוח הגן, יצר דודזון יצירות המתאימות לתלייה על קירות הבית, כגון מסכות שונות, דמויות אנושיות, חיות, ופסלים קטנים. 
במקביל לפיתוח הגן, עבד דודזון במפעל המוזאיקה של הקיבוץ, והפך לאמן המוביל של המפעל. בין יצירותיו: רצפת הפסיפס בבית הנשיא ועיטור קירותיו של בית הכנסת התוניסאי בעכו.
לאחר פטירתם של דודזון ואשתו, הפך הבית שבו הם גרו לגלריה שבו ניתן לראות את הבית הקיבוצי של פעם, ואת יצירותיו הרבות של דודזון. את הגלריה והגן, מנהלת כלתו של דודזון, דליה, המדריכה במקום ומספרת את סיפורו של האמן, הבית והגן.
תירס ננסי

תירס ננסי (או תירס גמדי) הוא דגן תירס שנקצר בשלב מוקדם בזמן שהגבעול עדין קטן ולא בוגר. הוא בדרך כלל נאכל בשלמותו – יחד עם האשבול – בניגוד לתירס בוגר, שם האשבול קשה מדי לעיכול עבור האדם. הוא נאכל גם חי וגם מבושל. ערכיו התזונתיים דומים לכרוב, גזר ועגבנייה. תירס ננסי מקובל במנות על בסיס ירקות מוקפצים.
בימים אלו גידול התירס הננסי נהפך לבולט יותר באזורים מסוימים. תאילנד היא המדינה הראשונה לייצר תירס ננסי. באופן מפתיע, בצפון אמריקה, יפן, הודו ואפילו אירופה תהליך הייצוא גדל מיום ליום.

איך לגדל תירס ננסי

את התירס הננסי אפשר לגדל כיבול עיקרי וכיבול משני. תקופת הזריעה יכולה להתקיים בכל עונה בשנה כשמזג האוויר האופטימלי הוא בין 22 מעלות ל-32 מעלות. בדרך כלל החקלאי מעבד את התירס הננסי כיבול תומך לאחר קצירת היבול העקרי. הגידול של התירס הננסי הוא שימושי לפיתוח הקרקע באופן אורגני ליבול הבא וגם לטובת רווח.
את התירס הננסי אפשר להפיק עד 4-5 פעמיים בשנה משום שתקופת הגידול היא קצרה, זאת במידה וכמות הגשם היא בין 1,000 ל 1,200 מ"מ בשנה. ניתן לעבד לצידו גידולים נוספים.

שימושים

תירס ננסי נצרך בכל רחבי העולם. הייצור שלו עלה מ 239.7 ל 279.7 מיליון טון, בין 2003 ו 2013.
בית מלון סבוי פלאזה

היסטוריה

הארי בלק, הבעלים של מלון פלאזה באותה תקופה, רכש את המלון הסמוך (שנבנה בשנת 1890) והחליט להרסו. במקומו נבנה בית במלון סבוי פלאזה, שתוכנן על ידי משרד האדריכלים McKim, Mead & White ונפתח לציבור בשנת 1930. בהמשך נמכר לרשת המלונות הילטון ולבסוף נהרס בשנת 1964 לטובת הקמת בניין ג'נרל מוטורס.
אנטוניו ראטין

בוקה ג'וניורס

ראטין גבהה הקומה (1.91 מ') גדל ושיחק בבוקה ג'וניורס משנת 1956 עד פרישתו בשנת 1970. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של בוקה ג'וניורס ב- 9 בספטמבר 1956 בסופר קלאסיקו נגד היריבה המושבעת ריבר פלייט. במהרה הוא ביסס את מעמדו כאחד משחקני הקישור הטובים בארגנטינה, הוא שיחק כקשר אחורי, עמדה אשר מכונה בארגנטינה "5" ועד היום נחשב מגדולי קשרי ה"5" הארגנטינאים. הוא ערך 352 הופעות במדי הקבוצה וכבש לזכותה 26 שערים. הוא זכה עם הקבוצה ב-4 אליפויות (1962, 1964\ 1965, 1969).

נבחרת ארגנטינה

ראטין ייצג את ארגנטינה בשני מונדיאלים, במונדיאל 1962 בצ'ילה בה הודחה ארגנטינה בסיבוב הראשון וכקפטן במונדיאל 1966 אשר נערך באנגליה. במונדיאל 1966 קיוותה ארגנטינה לזכות לראשונה בתולדותיה בגביע, לאורך הטורניר התלוננו הארגנטינאים על עוינות אירופאית ששיאה הגיעה במשחק רבע הגמר מול המארחת אנגליה. ראטין הורחק על ידי השופט הגרמני רודולף קרייטלן בטענה שראטין קילל אותו למרות שלא הבין ספרדית ואילו ראטין דיבר רק ספרדית ורק הצביע על סרט הקפטן שעל זרועו. ראטין סירב לרדת מהמגרש ולבסוף התרצה וירד כשהוא מלווה בשוטרים, שמועות טענו שראטין התיישב לאחר מכן על השטיח האדום מול המלכה. המשחק שהסתיים בניצחון אנגליה 0:1 היה אבן הדרך הראשונה ביריבות שבין ארגנטינה לאנגליה. 
ראטין שיחק במדי הנבחרת 34 פעמים וכבש שני שערים. הוא זכה עם הנבחרת בגביע האומות שנערך בברזיל ב- 1964 במסגרתו התחרתה ארגנטינה עם נבחרות ברזיל, אנגליה ופורטוגל.

קריירת אימון והחיים הפוליטיים

לאחר פרישתו אימן ראטין את חימנסיה לה פלאטה משנת 1977 עד שנת 1979 ואחריה אימן את בוקה ג'וניורס בשנת 1980.
בשנת 2001 נבחר ראטין לבית התחתון בקונגרס הארגנטינאי וכיהן כיושב ראש וועדת הספורט עד פרישתו בשנת 2005.
אלכס איוובי

חיים אישיים

איוובי נולד בלאגוס שבניגריה. דודו של איוובי הוא כוכב העבר ג'יי ג'יי אוקוצ'ה.

קריירת מועדונים

איוובי גדל במחלקת הנוער של ארסנל, אליה הצטרף בגיל 8. ב-27 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-0 לשפילד ונסדיי במסגרת שלב שמינית הגמר גביע הפוטבול ליג. ב-31 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג, כשנכנס כמחליף בדקה השלישית של תוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 3-0 על סוונסי סיטי במסגרת המחזור ה-11. ב-4 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את אוליבייה ז'ירו בדקה ה-85 בהפסד 5-1 לבאיירן מינכן במסגרת המחזור הרביעי של שלב הבתים לעונת 2015/2016.

קריירה בינלאומית

איוובי שיחק בנבחרות הצעירות של אנגליה.
ב-8 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כשהחליף את אחמד מוסא בדקה ה-75 בהפסד 2-0 לנבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במשחק ידידות בבלגיה. ב-9 באוקטובר 2016 הבקיע איוובי את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-32 בניצחון 2-1 על נבחרת זמביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.