google/wiki40b huggingface dataset:
NSFNet

NSFNet (ראשי תיבות של National Science Foundation Network) היוותה חלק מרכזי משדרת האינטרנט בתחילת שנות ה-90 ושימשה קודם לכן לקשר בין מוסדות אקדמיים.
הרשת, שהוקמה ב-1985 על ידי הקרן הלאומית למדע (NSF) של ארצות הברית, חיברה בין חמישה מחשבי על עם רוחב פס של 56Kbps. ב-1988 שודרג רוחב הפס לכ- 1.5Mbps וב-1991 ל-45Mbps. הרשת הייתה מבוססת על פרוטוקולי תקשורת של ה-ARPANET. בתחילה, הרשת הייתה מוגבלת למוסדות אקדמיים ומחשבי העל היו ממוקמים במוסדות אקדמיים: באוניברסיטת פרינסטון, באוניברסיטת פרדו, אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, אוניברסיטת קורנל ואוניברסיטת אילינוי. אולם לאחר מכן צורפו פרויקטים קהילתיים, וב-1991 הצליח הסנאטור דאז אל גור, שלימים יהיה סגן נשיא ארצות הברית, להעביר חוק לחיבור הספריות הציבוריות לרשת.
הרשת צמחה קצב אקספוננציאלי. ב-1984 היו ברשת ה-CSNET (קודמתה של ה-NSFNet) כ-1,000 מחשבים מחוברים לרשת; ב-1987 כבר היו מחוברים עשרת אלפים מחשבים, וב-1989 היו כמאה אלף מחשבים מחוברים לרשת.

הפרטה

ארגונים שהיו מעוניינים להתחבר לרשת האינטרנט בתחילת שנות ה-90 נדרשו לחתום על הסכם שימוש ישירות עם NSFNet על מנת לקבל גישה לחלקים גדולים של הרשת, וזאת ללא התחשבות לאיזה ספק שירותי אינטרנט ספציפי הם היו מקושרים.
משנת 1987 ועד 1995 ניהלה ותיחזקה חברת Merit Networks Inc, מלכ"ר שנוהל על ידי מספר אוניברסיטאות ציבוריות בארצות הברית את ה-NSFNet, וזאת מטעם קרן האמריקאית למדע NSF.
ב-30 באפריל 1995, שדירת הרשת של NSFNet הועברה לארכיטקטורה חדשה, לחיבור הדדי בין נקודות קצה.
NSFNet אינה קשורה ל-NFS, מערכת קבצים לרשת, פרוטוקול ממשפחת TCP/IP לשיתוף קבצים כמו SMB.
אמריקה הסגולה

הביטוי אמריקה הסגולה הוא מונח מתחום הבחירות בארצות הברית. מתייחס להנחה כי ניתוח מפורט יותר של תוצאות ההצבעה של הבחירות האחרונות בארצות הברית יראה שציבור הבוחרים האמריקאי אינו מחולק לאמריקה "אדומה" (הרפובליקנים) ואמריקה "כחולה" (הדמוקרטים) כפי שמתואר לעיתים קרובות בניתוח החדשות.
בארות

בְּאֵרוֹת הייתה עיר גבעונית בתקופת המקרא. בניגוד לעמי הארץ השונים, בחרו הגבעונים להימנע מלהלחם בשבטי ישראל. הם התחזו לשבט נודדים וכרתו בערמה ברית שלום עם שבטי ישראל בראשות יהושע בן נון. ומכוחה של הברית לא נלחמו בהם השבטים והם נשארו לשבת בארץ, כמסופר בספר יהושע:
"וַיְהִי כִשְׁמֹעַ כָּל הַמְּלָכִים אֲשֶׁר בְּעֵבֶר הַיַּרְדֵּן בָּהָר וּבַשְּׁפֵלָה וּבְכֹל חוֹף הַיָּם הַגָּדוֹל אֶל מוּל הַלְּבָנוֹן הַחִתִּי וְהָאֱמֹרִי הַכְּנַעֲנִי הַפְּרִזִּי הַחִוִּי וְהַיְבוּסִי: וַיִּתְקַבְּצוּ יַחְדָּו לְהִלָּחֵם עִם יְהוֹשֻׁעַ וְעִם יִשְׂרָאֵל פֶּה אֶחָד: וְיֹשְׁבֵי גִבְעוֹן שָׁמְעוּ אֵת אֲשֶׁר עָשָׂה יְהוֹשֻׁעַ לִירִיחוֹ וְלָעָי: וַיַּעֲשׂוּ גַם הֵמָּה בְּעָרְמָה וַיֵּלְכוּ וַיִּצְטַיָּרוּ וַיִּקְחוּ שַׂקִּים בָּלִים לַחֲמוֹרֵיהֶם וְנֹאדוֹת יַיִן בָּלִים וּמְבֻקָּעִים וּמְצֹרָרִים: וּנְעָלוֹת בָּלוֹת וּמְטֻלָּאוֹת בְּרַגְלֵיהֶם וּשְׂלָמוֹת בָּלוֹת עֲלֵיהֶם וְכֹל לֶחֶם צֵידָם יָבֵשׁ הָיָה נִקֻּדִים: וַיֵּלְכוּ אֶל יְהוֹשֻׁעַ אֶל הַמַּחֲנֶה הַגִּלְגָּל וַיֹּאמְרוּ אֵלָיו וְאֶל אִישׁ יִשְׂרָאֵל מֵאֶרֶץ רְחוֹקָה בָּאנוּ וְעַתָּה כִּרְתוּ לָנוּ בְרִית: ... וַיַּעַשׂ לָהֶם יְהוֹשֻׁעַ שָׁלוֹם וַיִּכְרֹת לָהֶם בְּרִית לְחַיּוֹתָם וַיִּשָּׁבְעוּ לָהֶם נְשִׂיאֵי הָעֵדָה: וַיְהִי מִקְצֵה שְׁלֹשֶׁת יָמִים אַחֲרֵי אֲשֶׁר כָּרְתוּ לָהֶם בְּרִית וַיִּשְׁמְעוּ כִּי קְרֹבִים הֵם אֵלָיו וּבְקִרְבּוֹ הֵם יֹשְׁבִים: וַיִּסְעוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל וַיָּבֹאוּ אֶל עָרֵיהֶם בַּיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי וְעָרֵיהֶם גִּבְעוֹן וְהַכְּפִירָה וּבְאֵרוֹת וְקִרְיַת יְעָרִים:"
בתקופת ההתנחלות שוייכה בארות לנחלת שבט בנימין, על פי המסופר בספר יהושע:
"וַיַּעַל גּוֹרַל מַטֵּה בְנֵי בִנְיָמִן לְמִשְׁפְּחֹתָם וַיֵּצֵא גְּבוּל גּוֹרָלָם בֵּין בְּנֵי יְהוּדָה וּבֵין בְּנֵי יוֹסֵף: ... וְהָיוּ הֶעָרִים לְמַטֵּה בְּנֵי בִנְיָמִן לְמִשְׁפְּחוֹתֵיהֶם יְרִיחוֹ וּבֵית חָגְלָה וְעֵמֶק קְצִיץ: ... גִּבְעוֹן וְהָרָמָה וּבְאֵרוֹת:"
ילידי בארות ידועים הם רכב ובענה אשר הרגו את איש בשת: 
" וּשְׁנֵי אֲנָשִׁים שָׂרֵי גְדוּדִים הָיוּ בֶן שָׁאוּל שֵׁם הָאֶחָד בַּעֲנָה וְשֵׁם הַשֵּׁנִי רֵכָב בְּנֵי רִמּוֹן הַבְּאֶרֹתִי מִבְּנֵי בִנְיָמִן כִּי גַּם בְּאֵרוֹת תֵּחָשֵׁב עַל בִּנְיָמִן:"
וכן, "נַחְרַי הַבֵּרֹתִי נֹשֵׂא כְּלֵי יוֹאָב בֶּן צְרוּיָה". 
בתקופת שיבת ציון שהחלה בעקבות הצהרת כורש בשנת 538 לפנה"ס, נמנו כשבע מאות וארבעים ושלושה שבי ציון שחזרו לארץ ישראל אל קריית יערים, כפירה ובארות, בספר עזרא, ובספר נחמיה.
במאה ה-20 הוצע לזהותה בחִרבת אל ברג' או באל בירה ליד רמאללה.
כגן בק

כגן בק או כאקאן בק (לפעמים בקיצור מכונה "בק" סתם) היה תוארו של המשנה לכגן בממלכת הכוזרים.
המלוכה הכוזרית התחלקה בין הכגן לכגן בק. לפי ההנחה העכשווית הכגן, ששמו ייתכן ונגזר מהמילה כהן, עסק בענייניה הרוחניים של הממלכה הכוזרית, בעוד שהכגן בק עסק בענייני דיומא כמו צבא וכלכלה. בתקופות מסוימות תואר הכגן והבק התאחדו לתואר אחד ובראש הממלכה היה שליט יחיד (לדוגמה בשנת 950). לעיתים היסטוריונים התייחסו לבק הכוזרי בתואר מאליק (מלך בערבית) או אישד, תואר גקטורקי לשליט צבאי. הכגן היה עליון לכגן בק, אך הוא לא נהג להתערב בעניינים אלה והתרחק מהציבור. הכגן בק ראה בכל יום את הכגן וישב על כס מלכותי לימין הכגן.
מושב הבק והכגן היה בעיר הבירה איטיל ששכנה על גדת הוולגה בארמון מבוצר על אי בנהר, שגושר על ידי גשר צף לשאר העיר. בנוסף לשליטים ישב גם חלק מן הצבא במבצר.
הבק היה זה המכתיר את הכגן לתפקידו, אך למרות זאת, ולמרות תפקידו הייצוגי של הכגן, העם הכוזרי סגד לו והעריץ אותו. הבק היה אחראי על כלל חלקי העם הכוזרי, ולמרות שלא בהכרח היה צריך להיות יהודי על מנת לשאת במשרה, נראה שרוב הנושאים בתואר בק היו יהודים.
טייטום אוניל

ביוגרפיה

נולדה בשנת 1963 בלוס אנג'לס שבקליפורניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבתו של אביה הייתה יהודייה. הוריה הם השחקן ראיין אוניל והשחקנית ג'ואנה מור. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בסרטים במהלך שנות ה-70. בשנת 1974 היא זכתה על תפקידה בסרט "ירח של נייר" בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לכוכב החדש הטוב ביותר. בסרט היא שיחקה לצד אביה ראיין אוניל. הוריה התגרשו כשהיא הייתה בגיל צעיר על רקע התמכרות לסמים של האם ואוניל ואחיה גודלו על ידי אביהם.
אוניל זנחה את הקריירה הקולנועית לטובת נישואיה לג'ון מקנרו בשנת 1986, ובאותן שנים היא מיעטה להופיע בסרטים. רק לקראת שנות ה-2000 שבה לשחק. עם גירושיה ממקנרו בשנת 1994 נשארו ילדיה במשמורת אביהם על רקע התמכרותה לסמים.
בשנת 2014 שיחקה בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ', לצד ג'ניפר אניסטון, אוון וילסון וקתרין האן. 
חייה הפרטיים של אוניל היו סוערים. באוטוביוגרפיה שכתבה היא האשימה חבר של אביה בהטרדה מינית, ואת אביה בהתעללות נפשית ופיזית, אך אביה הכחיש זאת. בשנת 2008 היא נאסרה על רכישת סמים.
ב-2010 השתתפה ב-"The Runaways", סרט ביוגרפי אודות להקת ההארד רוק החלוצית המורכבת כולה מבנות נוער משנות ה-70, The Runaways.
ב-2015 הודיעה על מערכת יחסים עם מארחת הטלוויזיה והשחקנית רוזי אודונל.
המופע של אלן דג'נרס

הרעיון

התוכנית משלבת קטעי קומדיה, אירוח סלבריטאים וסיפורים אנושיים מרתקים. לעיתים קרובות התוכנית מבצעת משחקים בשיתוף עם הקהל המתארח באולפן. אלן גם מחלקת פרסים לקהל והחל מהעונה השלישית אף הפגישה בין היושבים בקהל לבין המפורסמים האהובים עליהם.

ריקוד

מאז עליית התוכנית דג'נרס פותחת את מונולוג תחילת התוכנית עם ריקוד ומאוחר יותר אף החלה להזמין את אורחיה ללמד אותה קטעי ריקוד שונים. פתיחת התוכנית עם ריקוד הפכה לפופולרית ואלן החלה לשלב גם את הקהל בריקוד.

הפקה

מ-2003 עד 2008 התוכנית צולמה בסטודיו 11 באולפני NBC בקליפורניה. מאז ועד היום היא מצולמת בסטודיו מספר 1 באולפנם של האחים וורנר.

רייטינג

התוכנית זוכה בממוצע לכ-3.9 מיליון צופים לפרק ועומדת על סטטיסטיקות טובות לתוכנית אירוח במהלך היום. נכון ל-2017 התוכנית היחידה שמובילה באחוזי הצפייה היא תוכניתו של ד"ר פיל.

פרסים

נכון ל-2017 זכתה התוכנית ב-59 פרסי אמי לתוכניות יום ועקפה את מספר הפרסים בהם זכתה התוכנית של אופרה וינפרי. דג'נרס עצמה זכתה בפרס המארחת בתוכנית אירוח ארבע פעמים. התוכנית אף זכתה ב-17 פרסי בחירת הקהל וערוץ היוטיוב של אלן שבו מועלים קטעים מהתוכניות נמנה בין 20 ערוצי היוטיוב עם הכי הרבה מנויים.
משורר נודד

משורר נודד או זמר נודד (ולשית: Bardd; אירית: bardos ; ברטונית: barzh), היה מעמד של משוררים ומלומדים בתרבות הקלטית בימי הביניים ובראשית העת החדשה, ובייחוד באירלנד, סקוטלנד, ויילס וקורנוול. המשורר הנודד הוא בעל תפקיד טקסי ודתי, שכן הוא החדיר בשירתו מיתוסים חברתיים וסיפורים דתיים בתקופה שבה עדיין לא הייתה נפוצה התרבות הכתובה. מבחינה זו, הוא משתייך לאותו מעמד כמו הדרואידים והנביאים.
ההתייחסות ההיסטורית הראשונה למשוררים קלטיים מסוג זה היא של דיודורוס סיקולוס ושל סטראבון, המתארים את המשוררים כחלק מן המעמד הדתי הקלטי.
בתרבות הפופולרית מוכרים "חמשיריקס" מסדרת הקומיקס אסטריקס כמשורר נודד; ואוסיאן, מן הפואמה באותו שם של ג'יימס מקפרסון.
בהשאלה, קיימת התייחסות לזמרי האופוזיציה הסובייטיים כ"משוררים נודדים".

"בארדים" בברית המועצות

ברוסיה הסובייטית ציין המונח "בארד" (ברוסית: Бард) משוררים שהיו מבצעים את שיריהם ומלווים את שירתם בניגון גיטרה. בזִמרת המשוררים האלה הייתה נסתרת מחאה סוציאלית, והיא נחשבת לז'אנר דיסידנטי-מחתרתי. ה"בארדים" הידועים ביותר הם בולט אוקודז'בה (רוסית: Бул'ат Ш'алвович Окудж'ава), אלכסנדר גאליץ' (רוסית: Александр Г'алич), אלכסנדר דולסקי (רוסית: Александр Д'ольский).
איוונה טראמפ

ביוגרפיה

נולדה בשם איוונה מארי זלניצ'קובה (בצ'כית: Ivana Marie Zelníčková) בעיר זלין, מוראביה שבצ'כוסלובקיה (כיום בצ'כיה). אביה הצ'כי דאג ללמד אותה מגיל צעיר סקי ולפתח את ההתמחות שלה בענף זה. אימה הייתה אוסטרית.
זלניצ'קובה החלה ללמוד בשנות ה-70 המוקדמות באוניברסיטת קארל בפראג.

חיים ציבוריים

זלניצ'קובה נישאה בפעם הראשונה לאלפרד וינקלמייר בשנת 1971 והזוג התגרש בשנת 1973. היא עזבה באותה שנה את צ'כוסלובקיה לקנדה והתגוררה במשך שנתיים במונטריאול. בזמן זה שיפרה את האנגלית שלה. לאחר מכן היא עזבה לניו יורק על מנת לקדם את אולימפיאדת מונטריאול בשנת 1976.
ב-7 באפריל 1977 נישאה זלניצ'קובה לדונלד טראמפ, שהיה יזם נדל"ן מצליח. הם נישאו בחתונה מפוארת ועבדו על מספר פרויקטים גדולים, בהם מגדל טראמפ בשדרה החמישית שבמרכז מנהטן. לזוג נולד שלושה ילדים: דונלד טראמפ ג'וניור, איוונקה טראמפ ואריק טראמפ.
בשנות ה-80 המאוחרות עזב טראמפ את ניו יורק לאטלנטיק סיטי. כשטראמפ לא היה בניו יורק, היא הפכה לנשיאה של אחת החברות הגדולות של טראמפ וניהלה בית מלון גדול, והייתה מלונאית השנה בשנת 1990. בשנת 1991 החלו שמועות כי בעלה טראמפ מנהל רומן עם מלכת היופי לשעבר מג'ורג'יה מרלה מייפלס. השמועות הובילו לתהליך גירושים בין השניים שהושלם בשנת 1992.
ב-2010 השתתפה בתוכנית המציאות "האח הגדול" בגרסת הסלבריטי בבריטניה, וסיימה במקום השביעי.
קשה להיות חרק!

קשה להיות חרק! (באנגלית: !It's Tough to be a Bug) הוא סרט תלת ממדי שאורכו 9 דקות, המבוסס על הסרט של אולפני פיקסאר "באג לייף".
הסרט משתמש בפעלולי תאורה, אודיו אנימטרוניקס ופעלולי קולות וריחות הנותנים לקהל הצופה בסרט את ההרגשה איך העולם נראה מנקודת מבט של חרק. 
גיבור הסרט הוא פליק - גיבור הסרט "באג לייף".
המתקן מצוי במרכז עץ החיים בפארק השעשועים ממלכת החיות של דיסני בדיסניוורלד שבאורלנדו, פלורידה. המתקן נפתח לקהל ב-22 באפריל 1998 - שבעה חודשים לפני שהסרט באג לייף יצא לאקרנים. מתקן זהה מצוי גם בפארק ההרפתקאה הקליפורנית של דיסני באתר הנופש דיסנילנד שבקליפורניה - מתקן זה נפתח לקהל ב-8 בפברואר 2001.
הסרט הופק על ידי אולפני רית'ם אנד יוז ולא על ידי אולפני פיקסאר.

שיר הנושא

שיר הנושא של הסרט הופץ על גבי ה-CD "מוזיקה מההרפתקאה הקליפורנית של דיסני" משנת 2001.
רידוואן

רידוואן (פרסית וערבית رضوان, תעתיק מדויק: רצ'ואן) הוא פסטיבל בן שנים עשר ימים בדת הבהאית המנציח את תחילת נבואתו של בהאא אללה. חג זה מציין את תחילתה של הדת הבהאית כדת עצמאית, והוא החג הבהאי הקדוש ביותר. משמעותה של המילה "רידוואן" בהקשר בהאי היא "גן עדן", והחג נקרא על שמו של גן רידוואן, השוכן על גדות החידקל מחוץ לבגדאד, ואשר בו שהה בהאא אללה במשך שנים עשר ימים לאחר שהוגלה מהעיר, ובטרם החל את מסעו לאיסטנבול. אין קשר ישיר בין החג לבין גן רידוואן בעכו.

היסטוריה

לפני שבהאא אללה עזב את בגדאד לאיסטנבול, הוא עקר לגני נג'יביה ב-22 באפריל 1863, ושם קיבל את פניהם של המבקרים אשר באו להיפרד ממנו. יחד עם בניו ומספר בהאים אחרים הוא נותר בגן במשך שנים עשר ימים בסך הכל. ביום התשיעי הצטרפו אליו יתר בני משפחתו, שהיו מנועים מלעשות כן קודם לכן מפני שהחידקל עלה על גדותיו. ביום השנים עשר עזבה המשפחה את הגן בדרכה לאיסטנבול. בגן הכריז בהאא אללה לראשונה באוזני חמישה ממאמיניו על מעמדו המדויק כנביא, אך נוסח הכרזתו המדויקת אינו ידוע. עוד הכריז בהאא אללה שלוש הכרזות בגן: הוא ביטל את הלכת הג'יהאד המוסלמית, קבע כי לא תהיה התגלות נוספת של האל במשך אלף השנים הבאות, וכן הצהיר כי כל שמותיו של האל באים לידי ביטוי בכל הדברים. מאז נקרא הגן בפי הבהאים בשם "רידוואן". לפני מספר שנים הוא נהרס ובמקומו הוקם מרכז רפואי. 
בספר אל-כתאב אל-אקדס שכתב בהאא אללה ב-1873, הוא קבע את הרידוואן ואת הכרזת הבאב כשני החגים של הדת הבהאית. עוד הוא קבע את קדושתם של הימים הראשון, התשיעי והאחרון של הרידוואן לאור הקונטקסט ההיסטורי שלהם, והשווה את מעברו מביתו אל הגן ועזיבתו את בגדאד, להג'רה של מחמד ממכה למדינה. הכרזתו של בהאא אללה התרחשה בשנה ה-19 לספירה הבהאית, שהחלה עם הכרזת הבאב ב-1844, דהיינו עם השלמת הואחִד הראשון. יומו הראשון של הרידוואן הוא בדרך כלל יום בחירתן השנתי של האסיפות הרוחניות המקומיות ובמהלך החג נבחרות האסיפות הרוחניות הלאומיות. חברי בית הצדק העולמי נבחרים גם הם במהלך הרידוואן, אחת לחמש שנים.

מנהגי החג

הפסטיבל מתחיל ב-21 באפריל ונמשך עד 2 במאי. יומו הראשון, התשיעי (29 באפריל) והאחרון נמנים עם תשעת החגים הבהאים בהם שובתים המאמינים ממלאכה. מאחר שלפי לוח השנה הבהאי ובדומה ללוח העברי, היום מתחיל עם שקיעת השמש, נפתח החג כשעתיים לפני השקיעה ב-20 באפריל. בשעה זו לפי המסורת נכנס בהאא אללה אל הגן. שלושת הימים הקדושים של הרידוואן מצוינים בכינוס ובתפילה שלאחריה נערכת חגיגה.
הפיגוע בתחנת הרכבת כפר סבא - נורדאו

הפיגוע

הפיגוע אירע בשעה 7:20. מחבל מתאבד נושא חגורת נפץ הגיע לתחנת הרכבת כפר סבא - נורדאו שנפתחה 11 ימים קודם לכן, ונמצאת בשטח השיפוט של הוד השרון.
בפתח התחנה ניצבו שני מאבטחים. המאבטחים חשדו במחבל שלבש מעיל בעוד מזג האוויר באותו יום היה שרבי, וביקשו ממנו שיציג תעודת זהות ושייבדק במכשיר המגנומטר.
המחבל שחשש כי לא יצליח להיכנס לתוך התחנה פוצץ עצמו בכניסה. מן הפיצוץ נהרג אלכסנדר קוסטיוק, עולה חדש מאוקראינה וחברו נפצע קשה. מן הפיצוץ ניזוק גם אולם הכניסה של התחנה.

מבצע הפיגוע

המחבל שביצע את הפיגוע היה אחמד חאלד חטיב שהשתייך לגדודי חללי אל-אקצא של הפתח, ממחנה הפליטים בלאטה שליד שכם שהתגורר בתקופה האחרונה בקלקיליה.
לאחר הפיגוע קיבלו גדודי חללי אל אקצא והחזית העממית לשחרור פלסטין אחריות על הפיגוע. מאוחר יותר הכחיש אגף אחר בגדודי חללי אל אקצא כי הוא אחראי לפיגוע, מתוך מחלוקת שהייתה בארגון האם לבצע פיגועים מעבר לקו הירוק.

אחרית דבר

כחודש לאחר הפיגוע החליטה הנהלת רכבת ישראל להוסיף לשם התחנה את שמו של אלכסנדר קוסטיוק המאבטח שנהרג.
אורן וייגנפלד

ביוגרפיה

נולד וגדל בירושלים. למד לימודי קולנוע וטלוויזיה במכללת הדסה בירושלים והתמחה בעריכת וידאו. במקביל, שימש לתקופה קצרה כקריין במחלקת הפרומו של הערוץ הראשון. כאשר סיים את לימודיו, הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2 בתור ארכיונאי, ולאחר מכן בתור עורך וידאו.
וייגנפלד הגיש במשך כארבע שנים מבזקי חדשות קצרים - בעיקר בבקרים ובחצות. לעיתים שימש כמנחה מחליף ב"תוכנית הבוקר", לצד סיון רהב-מאיר וכמו כן, מספטמבר ועד לנובמבר 2007, החליף את קרן מרציאנו בתוכנית החדשות היומית "המוסף הכלכלי".
ב-11 בנובמבר 2007 החל להגיש את התוכנית "מהדורה ראשונה" של ערוץ 2 שהחליפה את התוכנית "סדר עולמי" בהגשתו של ערד ניר.
בין השנים 2014–2015 הופיע וייגנפלד בתפקידי אורח כמגיש מהדורות חדשות בתוכניות של זכייניות ערוץ 2 - "רמזור" (קשת) ו"המדרשה" (רשת).

חיים אישיים

וייגנפלד נשוי בשנית. אב לשלושה.
שלומי

היסטוריה

שלומי נוסדה כעיירת פיתוח, על שטח הכפר הערבי אל-באסה, כמרכז אזורי למתן שירותים ליישובי הסביבה. בשנת 1956 החלה בניית השיכונים ביישוב, דרומית להריסות הכפר אל-באסה. תושביה הראשונים היו עולים ממרוקו ותוניסיה. בעת קבלת מעמד של מועצה מקומית ב-1960 מנתה שלומי 1,600 תושבים.
למרות פיתוח מפעלי תעשייה ביישוב בשנות ה-70 וה-80, סבלה שלומי, עקב קרבתה לגבול, מקשיים חברתיים וכלכליים ואוכלוסייתה לא גדלה משמעותית - בשנת 1985 מנתה אוכלוסייתה רק 2,400 תושבים.
בשנות ה-90 נקלטו בשלומי כ-1,000 עולים מחבר המדינות (למעלה מ-20 אחוזים מכלל האוכלוסייה). באותה תקופה הגיעו גם כמה מאות תושבים מאזור הצפון לשכונת הוילות "פסגת שלומית" בזכות מחירי הנדל"ן הזולים, יחסית. בשנת 1998 החלה בנייתה של שכונה חדשה של בתים צמודי קרקע, צפונית ומזרחית לשלומית הוותיקה.
לאורך תקופה ארוכה סבל היישוב מירי קטיושות של הפת"ח והחזבאללה. בשנת 2000, עם יציאת צה"ל מלבנון נפסק לתקופה ירי הקטיושות למעט אירועים נקודתיים. בשנת 2003 נהרג נער בשלומי כתוצאה מירי של חזבאללה.
במאי 2005 וכן במאי וביולי 2006 (מלחמת לבנון השנייה) שב היישוב לסבול מירי קטיושות מלבנון.
המועצה שייכת לאשכול רשויות גליל מערבי - תאגיד כלכלי לפיתוח וקידום כלכלי של האזור.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2017, מתגוררים בשלומי 6,188 תושבים (מקום 209 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.0%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, לשלומי דירוג של 6 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 73.3%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 8,077 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).

תרבות, ספורט ופנאי

מרכז שלומי לתיאטרון אלטרנטיבי הוקם בסוף שנת 2000 ביוזמת משרד התרבות והספורט באזור התעשייה הישן בשלומי, בהנגרים תעשייתיים. היוצרים במרכז שלומי הם: דודי מעיין, פבלו זלצמן, פנצ`ו אדלברג, נטע פלוצקי, אלן קוז`ינסקי ועוד.
בשלומי מתנ"ס המשרת גם את התושבים ביישובים סמוכים, בריכת שחיה, אולם תרבות ואולם ספורט. כמו כן שוכנת לרגלי רכס חניתה אכסניית נוער. בדרום-מערב שלומי, בסמוך לגן ההרפתקאות נמצא אתר ארכאולוגי ובו רצפת פסיפס מן התקופה הביזנטית. ממצאים ארכאולוגיים נוספים נמצאים בשטח הכפר אל-באסה, צפונית לאזור התעשייה. שם נחשפו שרידי יישוב מהתקופה הרומית, מערות קבורה ושרידי מנזר מהתקופה הביזנטית וכן שרידים של מבנים מימי הביניים.
הבית המצויר בשלומי הוא אתר תיירות הפתוח למבקרים. זהו ביתה של האמנית עפיה זכריה אשר בשנותיה המאוחרות צבעה את כל קירות הבית והתקרה בצבעים נועזים. 
מזרחית לשלומי שוכן יער חניתה, בגבהים שבין 100 ל–400 מטרים מעל פני הים, ומשתרע על שטח של 2,300 דונם. מידע נוסף על יער חניתה: מסלולי טיול, פריחות ועוד, ניתן למצוא באתר של המועצה המקומית שלומי - "יער קהילתי שלומי".
הרב הראשי של היישוב הוא משה אלחרר.

תעשייה ומסחר

אזור התעשייה משתרע על 500 דונם ובין המפעלים המצוים בו ניתן למנות את מפעל הבשר והנקניקיות של חברת "זוגלובק" ואת "מפעל מתכת חניתה" המייצר כלים ומכשירי חיתוך לתעשיית המתכת.
שלומי מהווה מרכז מסחרי אזורי למושבים ולקיבוצים בסביבה.
GRUB

דרך הפעולה

עם אתחולו, קורא המחשב את הסקטור הראשון בדיסק הקשיח, המכונה MBR, שם כתובות הפעולות הדרושות לטעינת מערכת ההפעלה. GRUB משתמש בסקטור זה של הדיסק הקשיח על מנת לפנות למקום בו נמצאת התוכנית המאפשרת לבחור בין מערכות ההפעלה השונות, והפקודות הנדרשות לטעינתן.
הסכם טרואה

הסכם טרואה (או חוזה טרואה) שנחתם ב- 21 במאי 1420 בין הנרי החמישי, מלך אנגליה לבין שארל השישי, מלך צרפת מסמן את שיא עליונותה של אנגליה במלחמת מאה השנה.
על פי הסכם זה, שנחתם בקתדרלת טרואה בצרפת, הוכר הנרי החמישי כיורש העצר החוקי של ממלכת צרפת והיה אמור לרשת את הכתר אחרי מותו של שארל השישי. בהסכם נקבע גם כי הנרי החמישי יישא לאישה את קתרין דה ולואה, בתם של שארל השישי ושל אשתו איזבו מבוואריה.
ההסכם נחתם אחרי קרב אז'נקור (25 באוקטובר 1415) שבו הנחיל הנרי החמישי מפלה ניצחת לצרפת. הוא שב לצרפת ב-1417 והטיל מצור על העיר רואן שבנורמנדיה, עד שתושביה שגוועו ברעב נכנעו לו. ב-1419 הוא התקדם אל עבר פריז, מה שגרם לכניעתה של צרפת ולחתימה על הסכם טרואה.
שארל השישי, שמאז 1392 סבל מהתקפי שיגעון חוזרים ונשנים, לא היה מסוגל לנהל משא ומתן. במקומו "ייצג" את צרפת במשא ומתן על הסכם טרואה פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, שכרת ברית עם אנגליה. הוא עשה יד אחת עם הנרי החמישי כדי למנוע משארל (לימים שארל השביעי, מלך צרפת) את מילוי תפקידו כיורש עצר, בטענה שהיה מעורב ברצח ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה (10 בספטמבר 1419).
ב-1 בדצמבר 1420 נכנס הנרי החמישי לפריז והסכם טרואה אושר על ידי אספת המעמדות הצרפתית. שארל יורש העצר נמלט אל העיר בורז' שבמרכז צרפת ומשם ניהל את ההתנגדות לכיבוש האנגלי.
ב-31 באוגוסט 1422 מת הנרי החמישי, וב-21 באוקטובר של אותה שנה מת גם שארל השישי. בנו של הנרי החמישי, שהיה בן עשרה חודשים בלבד, הוכרז למלך צרפת ואנגליה בשם הנרי השישי, אך ג'ון הראשון, דוכס בדפורד, אחיו של הנרי החמישי, שלט בצרפת כעוצר בשמו.
ב-1429 הטילו האנגלים מצור על העיר אורליאן. כאן הופיעה ז'אן ד'ארק שהובילה את ההתקפה הצרפתית על האנגלים וגרמה להתעוררות לאומית. ניצחונותיו של שארל יורש העצר, שהפך בינתיים לשארל השביעי, מלך צרפת, הפכו את הסכם טרואה לחסר משמעות לחלוטין. אולם, מלכי אנגליה המשיכו להחזיק בתואר "מלך צרפת" עד הסכם אמיין ב-1802.
חוג אסוציאטיבי

חוג אסוציאטיבי הוא כינוי למבנה האלגברי "חוג". זהו מבנה אלגברי עם שתי פעולות - חיבור וכפל - המקיים אקסיומות מסוימות. התואר "אסוציאטיבי" נועד להדגיש את אקסיומת האסוציאטיביות \ x(yz) = (xy)z, כאשר עוסקים במסגרת הכללית יותר של אלגברה לא אסוציאטיבית, שבה המונח "חוג" אינו כולל את האקסיומה הזו. בדומה לזה, אלגברה אסוציאטיבית הוא כינוי למבנה האלגברי "אלגברה", עם דגש על תכונת האסוציאטיביות.
יוני גנוט

קורות חייו

נולד בבני ברק לאב איש עסקים ולאם מורה. גדל בכוכב יאיר. למד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה. לאחר שירותו הצבאי במסגרת ישיבת ההסדר הר עציון, קיבל תואר ראשון בחינוך ממכללת הרצוג ולאחר מכן תואר ראשון במחשבת ישראל מאוניברסיטת בר-אילן. למד בבית מורשה בירושלים וכן למד מוזיקה בבית הספר רימון. במקביל שימש הסולן של להקת "בין השמשות", שהייתה להקת הרוק הראשונה במגזר הדתי-לאומי. בשנת 2000 יצא אלבום הבכורה של הלהקה שנשא את שמה של הלהקה - בין השמשות; ובשנת 2008 יצא אלבומה השני של הלהקה, שתיקת האדמה - שניהם בהוצאת חברת התקליטים "התו השמיני". גנוט שיתף פעולה בהופעות רבות עם טל שגב.
בשנת 2010 הוציא אלבום עם להקת נושאי הכלים שהוא הסולן שלה.
היה ממייסדי ה"פאבמדרש" - ערבי לימוד פתוחים באווירה קלילה, המתאימים גם לציבור שאינו דתי.

דבר אלי באדמית

ב-2017 יצא לאור אלבום הסולו השני, "דבר אלי באדמית", האלבום מומן באמצעות אתר מימון ההמונים "הדסטארט". גם באלבום זה שיתופי פעולה עם אמנים רבים ביניהם דניאל זמיר ואהרון רזאל. באלבום בלט השיר ישמח ליבי, שירו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק למוצאי שבת, אותו ביצע גנוט יחד עם אילן דמרי וישיבת ירושלים לצעירים וזכה להצלחה ברשת וברדיו.
פול אוטליני

פול ס. אוטליני (באנגלית: Paul S. Otellini; ‏12 באוקטובר 1950 - 3 באוקטובר 2017) היה המנכ"ל החמישי של אינטל  בשנים 2005- 2013 וחבר בדירקטוריון של חברת גוגל.

ביוגרפיה

פול אוטליני נולד למשפחה ממוצא איטלקי וגדל בסן פרנסיסקו כבנו של קצב (איתו עבד בהיותו סטודנט), סיים לימודיו ב-St. Ignatius College Preparatory, בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת סן פרנסיסקו ותואר MBA בשנת 1974 מבית הספר למנהל עסקים על שם האס באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
עם סיום לימודי מנהל עסקים הצטרף לאינטל כאנליסט, והתקדם במחלקת השיווק. בשנת 1990 שימש כעוזרו של אנדרו ס. גרוב, מ-1998 שימש כעוזרו של המנכ"ל קרייג בארט. מ-2000 שימש כמנהל תחום המיקרו-מעבדים של אינטל, ב-2002 מונה לנשיא החברה, ובמאי 2005 מונה למנכ"ל. בשנת 2006 פיקח על סבב הפיטורים הגדול בתולדות החברה, כאשר אינטל פיטרה כ-10,500 עובדים (10% מהעובדים בכוח העבודה). ב-19 בנובמבר הודיע על כוונתו לפרוש מתפקידו במאי 2013, דבר שאכן קרה לבסוף.
טו הולוואי

קריירת משחק

הולוואי גדל ושיחק כדורסל בבית ספר תיכון בהמפסטד , ניו יורק. לאחר מכן עבר לבית ספר תיכון בסינסינטי, אוהיו. הולוואי התחייב בתחילה לשחק כדורסל באוניברסיטת אינדיאנה אך לאחר שמאמנה של אינדיאנה התפטר בחר לשחק באוניברסיטת קסבייר שבאוהיו, שם שיחק בשנים 2008 - 2012 ושיתף פעולה עם ג'ורדן קרופורד ומארק ליונס. הולוואי הצטיין בשורות קסבייר וב-2017 נבחר להיכל התהילה של המכללה כאשר הוא מדורג במקום השישי ברשימת קלעי המכללה בכל הזמנים, שלישי באסיסטים וראשון באחוזי דיוק מקו העונשין.
ב-2011 נבחר הולוואי לשחקן השנה של ליגת האטלנטיק-10 . בשנתו האחרונה בקסבייר השתתף הולואיי במשחק נגד אוניברסיטת סינסינטי במסגרתה פרצה קטטה המונית, בה היה מעורב גם יינסי גייטס ששיחק אז בסינסינטי. לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ב-2012, שיחק הולוואי בליגת הקיץ, בתחילה במדי הטורונטו ראפטורס ולאחר מכן בדאלאס מאבריקס, אך הוא שוחרר מהקבוצה לפני תחילת העונה הסדירה.
בעונת 2012/2013 חתם הולוואי חתם על החוזה המקצועני הראשון שלו כאשר הצטרף לקבוצת אליאגה פטקים בליגת העל הטורקית בשורותיה. את העונה הבאה, עונת 2013/2014, התחיל הולואיי בקבוצת לובן ברס  בליגה הבלגית אך הוא שוחרר ממנה במהלך העונה. בהמשך נדד הולוואי בקבוצות בפאורטו ריקו, ונצואלה ומקסיקו.
ב-2015 הצטרף הולוואי לאימוני טרום-העונה של הדאלאס מאבריקס ואחר כך עבר לקבוצת הבת שלה בליגה הפיתוח, הטקסס לג'נדס, ואף השתתף במשחק האול-סטאר של הליגה ב-2016. בקיץ 2016 שב הולואיי לוונצואלה. הולואווי התחיל את עונת 2016/2017 בקרמונה בליגה האיטלקית במדיה רשם 15.5 נקודות ו-4.4 אסיסטים בממוצע למשחק, אך הוא שוחרר מממנה לאחר שלא הסתדר עם מאמן הקבוצה.
בפברואר 2017 הצטרף להפועל חולון במקומו של קאליף וייאט הפצוע. לאחר מספר משחקים בהם עלה מהספסל, השתלב הולואיי בחמישייה הפותחת ועד תום העונה הסדירה העמיד ממוצע של כ-15 נקודות למשחק. בסדרת רבע גמר הפלייאוף, בה הודחה חולון על ידי מכבי חיפה, קלע בממוצע של 21.5 נקודות למשחק. בקיץ 2017 הצטרף הולואיי לקבוצת פיראטס דה קברדיאס (שם שיתף פעולה עם דונטה סמית' ומייק רוסאריו) וזכה עמה באליפות פוארטו ריקו. באותה עונה, לאחר מכן שב הולואיי לחולון לעונה נוספת, עונת 2017/2018 והעמיד ממוצעים של כ-15 נקודות למשחק במהלך העונה הסדירה ו-19 נקודות למשחק בפלייאוף. בפברואר 2018 היה שותף הולואיי לזכייתה של הפועל חולון בגביע המדינה בכדורסל לאחר ניצחון במשחק הגמר על מכבי תל אביב. הולואיי קלע 18 נקודות במשחק הגמר למרות פגיעה בקרסול. באותה עונה, הגיעה הקבוצה לגמר הפיינל פור, שם נוצחה על ידי מכבי תל אביב.
בקיץ 2018 חתם הולואיי בקבוצת איסטנבול BSB מליגת העל הטורקית. באיסטנבול העמיד הולואווי ממוצעים של כ-20 נקודות בליגה הטורקית וכ-16 נקודות ביורופקאפ. בקיץ 2019 חזר הולוואי לקבוצת פיראטס דה קברדיאס והגיע עמה לחצי גמר הפלייאוף של הליגה הפוארטו-ריקנית. לאחר מכן עבר לתקופה קצרה לקבוצת אינצ'ון מהליגה הדרום-קוריאנית. לקראת עונת 2019/20 הצטרף הולוואי לריטאס וילנה המתמודדת בליגת העל הליטאית.