איוול קניוול

תחילת דרכו

קניוול נולד וגדל בעיירה ביוט (Butte) במונטנה. הוריו התגרשו בגיל צעיר, והוא עבר להתגורר עם סבו וסבתו. בגיל צעיר החל לבצע פעלולים עם האופניים שלו. את האופנוע הראשון שלו קיבל בגיל 13. הוא היה ספורטאי פעיל בבית הספר התיכון, בו למד ועסק בעיקר בקפיצות סקי והוקי קרח. לאחר סיום לימודיו התגייס לצבא ארצות הברית, ובזכות כישוריו צורף לנבחרת האתלטיקה בתחום הקפיצה במוט. לאחר שחרורו הוא חזר לביוט, שם נישא ללינדה ג'ואן בורק ב-1959.
ב-1962 שבר קניוול את עצם הבריח ואת הכתף במהלך אליפות אופנועים, ולאחר החלמתו החל לעבוד כסוכן ביטוח על מנת לסייע בפרנסת המשפחה. הוא היה אחד הסוכנים המצליחים בחברה שבה עבד, אך התפטר ממנה לאחר שההנהלה סירבה לקדמו לתפקיד סגן נשיא החברה.
קניוול החליט לעבור ביחד עם משפחתו לעיר מוזס לייק שבמדינת וושינגטון. ב-1965 הוא פתח שם סוכנות לאופנועי הונדה, וניסה לקדם את ענף מרוצי המוטוקרוס. הוא לא זכה להצלחה רבה בגלל חוסר האמון שרחשו לאיכות האופנועים היפניים ורגשות הטינה שנותרו כלפי יפן לאחר מלחמת העולם השנייה, ובסופו של דבר נאלץ לסגור את העסק. לאחר סגירת העסק החל לעבוד בחנות אופנועים בעיר סאניסייד, וגילה כי הוא מוכשר בקפיצה עם אופנוע מעל מכוניות חונות. ג'ים פומרוי, אחיו של בעלי החנות ואופנוען מוטוקרוס ידוע, היה זה שלימד את קניוול באותה תקופה כיצד לבצע פעלול של הרמת גלגל האופנוע ולרכב בעמידה על המושב.

שיא הקריירה

קניוול לא הצליח למצוא דרך כלשהי לפרנס את משפחתו, והחליט לבצע פעלולים בדומה למופע שראה בילדותו. את המופע הוא נאלץ לקדם בעצמו, ובמהלכו קפץ עם האופנוע שלו מעל עשרים מכלים שבהם היו עכסנים ושתי פומות.
הוא הבין כי לצורך שיפור הרווחים ממופעיו יהיה עליו לשכור צוות הפקה מקצועי, על מנת שהוא יוכל להתמקד בפעלולים. הוא חתם על חוזה חסות עם בוב בלייר, שסיפק לו את האופנועים הדרושים תמורת שינוי שם המופע מ-"Bobby Knievel and His Motorcycle Daredevils Thrill Show" ל-"Evil Knievel and His Motorcycle Daredevils". קניוול חשש כי השם החדש יקנה לו תדמית של אדם רשע (Evil באנגלית הוא רשע), ושכנע את בלייר להשתמש בשם איוול קניוול בלבד.
קניוול החל להופיע לבד ב-1966. במופע הסולו שלו בגרנדה שבקליפורניה, שכוסה מבחינה תקשורתית על ידי רשת ABC, הוא קפץ מעל 16 מכוניות. ב-1 בינואר 1968 ניסה קניוול לבצע קפיצה מעל מלון סיזרס פאלאס שבלאס וגאס, אך לא הצליח לעבור את 46 המטרים הדרושים והתרסק. כתוצאה מהפגיעה הוא שבר את אגן הירכיים, עצם הירך, פרק כף היד, שני הקרסוליים, והיה בתרדמת במשך 29 ימים.
בינואר 1971 קפץ קניוול מעל ל-13 מכוניות, במופע שנערך בפני 60 אלף צופים באסטרודום (Astrodome) שביוסטון. במופע בקנדה, שנערך חודש לאחר מכן, שבר את השיא של עצמו כאשר קפץ מעל 19 מכוניות. בנובמבר 1973 הצליח קניוול לקפוץ מעל ל-50 מכוניות בלוס אנג'לס.
בטיסה בחזרה לביוט, לאחר אחד ממופעיו, הבחין קניוול בקניון הנחש שבאיידהו. הוא רכש חלקת אדמה מול הקניון, במיקום שממנו ניתן היה לבצע קפיצה מעל הקניון. לצורך כך הוא שכר את מהנדס האווירונאוטיקה דאג מלוויקי, על מנת שזה יבנה עבורו רקטה שתוצמד לאופנוע ותשמש אותו במהלך הקפיצה.
הוא ביצע את הקפיצה ב-8 בספטמבר 1974, וחלף על פני מרחק של 500 מטרים בשידור ישיר בתחנות טלוויזיה רבות ברחבי ארצות הברית. אולם, במצנח שלקח עמו אירע כשל שגרם לפתיחתו, וכתוצאה מהדף האוויר הרכב נסחף בחזרה אל תוך הקניון אף על פי שהצליח לבצע את הקפיצה.
בשנים שלאחר מכן המשיך קניוול לבצע פעלולים מורכבים, כגון קפיצה מעל 13 אוטובוסים דו-קומתיים, במופע שנערך מול 90,000 צופים באצטדיון ומבלי הישן שבלונדון ב-31 במאי 1975. קניוול נכשל בנחיתה, התרסק ושבר את אגן הירכיים שלו פעם נוספת. ב-25 באוקטובר 1975 הוא ערך מופע באוהיו, ובמהלכו הצליח לקפוץ מעל 13 אוטובוסים.

השנים האחרונות

ב-1976 נפצע קניוול באורח אנוש לאחר שניסה לקפוץ מעל מכל מלא כרישים בשיקגו. כתוצאה מהפגיעה הוא ספג נזק מוחי ושברים בשתי ידיו, והחליט לפרוש בגיל 38.
בשנות ה-80, בעודו מחלים מהפציעה האחרונה, פורסמה ביוגרפיה של קניוול מאת שלדון סולטמן. סולטמן הציג את קניוול באור שלילי וטען כי הוא צרך סמים ונהג להתעלל במשפחתו. קניוול הפצוע טס לקליפורניה על מנת להתעמת עם סולטמן, שבאותה תקופה היה סגן נשיא חברת פוקס המאה ה-20. קניוול וחבר נוסף שהיה עמו תקפו את סולטמן בחניון שמחוץ למזנון האולפנים, וגרמו לו לפציעות קשות שבגללן נזקק לניתוחים רבים. ספרו של סולטמן הורד מהמדפים לאחר שקניוול איים לתבוע את המוציא לאור. קניוול נשפט על מעשיו ב-14 באוקטובר 1977, הורשע בדין ונדון לחצי שנת מאסר בפועל בכלא המחוזי.
קניוול עבר השתלת כבד ב-1999, לאחר שלקה במקרה חמור של דלקת כבד. באותה שנה הוא נישא לקריסטל קנדי, שנתיים לאחר שהתגרש מלינדה ג'ואן בורק. נישואים אלה היו קצרים בהרבה, ונמשכו שנתיים בלבד. בריאותו התדרדרה בשנות חייו האחרונות. הוא סבל מסוכרת ומלייפת ריאתית אידיופטית (מחלה בלתי ניתנת לריפוי הפוגעת במערכת הנשימה), שגרמה לבסוף למותו ב-30 באוקטובר 2007, בקלירווטר שבקליפורניה.