google/wiki40b huggingface dataset:
הסלעים הנודדים

הסלעים הנודדים (ביוונית: Πλαγκταὶ - "משוטטים") היו במיתולוגיה היוונית קבוצה של סלעים שנעו בלב ים, והמעבר ביניהם היה מסוכן וכמעט בלתי אפשרי. היחידים שהצליחו לעבור בשלום את הסלעים היו יאסון והארגונאוטים, שספינתם הצליחה לנווט ביניהם.
במסעם של הארגונאטים, על פי הארגונאוטיקה של אפולוניוס מרודוס, היו למעשה שתי קבוצות סלעים מסוכנים: "הסלעים המתנגשים" - הסימפלגדות (Symplegades), שני צוקי סלע אימתניים, שמקומם היה במצרי בוספורוס, בדרך הלוך, והסלעים הנודדים בדרך חזרה, ככל הנראה בקרבת סיציליה. ליאסון סייעה בניסיונו לחצות את הסלעים הנודדים תטיס, יחד עם שאר נימפות הים, הנראידות.
באודיסיאה להומרוס, מדריכה קירקה את אודיסאוס כי "הסלעים הנודדים" נחצו בשלום רק על ידי ארגו, ספינתו של יאסון, וכי קיימת דרך חלופית להגיע לאיתקה - מעבר דרך מפלצות הים סקילה וכריבדיס. אודיסאוס נענה לעצתה של קירקה, אך שישה מאנשיו מוצאים את מותם במלתעותיה של סקילה.
קיים ויכוח לגבי מיקומם של הסלעים: לפי האודיסיאה, מאחר שסקילה וכריבדיס שכנו במצר מסינה, הרי שהסלעים שוכנים בקרבת סיציליה. לפי גישה אחרת הם שוכנים בצפון מערב יוון, אולי בחופים סלעיים בקרבת האי לפקדה.
ביצירתו יוליסס קרא ג'יימס ג'ויס לפרק העשירי בשם "הסלעים הנודדים", אך ככל הנראה התכוון דווקא לשני הצוקים שבמצר בוספורוס.
אישור (כרטיס חיוב)

אישור או אישור והחזקה (באנגלית: Authorization Hold) הוא שלב מקובל בפעולת קניה בכרטיס חיוב המונפקים על ידי חברות אשראי ובנקים. הוא נפוץ בכרטיסי חיוב מיידי (Debit card) וכרטיסי אשראי (Credit Cards) רבים בעולם.
התהליך יוצר הפרדה בין אישור חברת האשראי/בנק מנפיק כי בעל הכרטיס רשאי לבצע את הקניה במסגרת הכרטיס, לבין החיוב בפועל שמבוצע מצד בעל העסק. למעשה, לתקופה מוגבלת (הקרויה תקופת ההחזקה) חברת האשראי/הבנק המנפיק יבטיחו את סכום הקניה ("ישמרו את סכום הכסף בצד"), ויורידו אותו מתקרת האשראי של הכרטיס. כך יכול בעל העסק לחייב את הכרטיס בעיכוב מסוים, כל עוד החיוב מבוצע בטרם ההחזקה פוקעת והסכום משוחרר מחדש לשימוש בעל הכרטיס.
אורך תקופת ההחזקה עשוי להשתנות בין חברת אשראי אחת לאחרת, ובין בנק מנפיק אחד למשנהו. בדרך כלל נהוג כי כרטיס חיוב מיידי יקבל תקופת החזקה של עד 5 ימים, ואילו כרטיס אשראי עד 30 יום.
כשבעל עסק "מגהץ" כרטיס אשראי של לקוח, או אוסף את פרטיו בדרך אחרת, מתבצע אישור חברת האשראי/הבנק המנפיק מיד. האישור וההחזקה מורידים את תקרת האשראי לאותו כרטיס, אך בעל העסק לרוב יוכל לסלוק את העסקה רק מאוחר יותר, יחד עם עסקאות נוספות.
במקרים מסוימים, בהם בעל עסק רוצה לוודא כי בעל הכרטיס מאושר לבצע רכישה בסכום מסוים, נהוג לבצע את פעולת האישור עוד בטרם סכום החיוב כולו ידוע. למשל בבתי מלון ניתן לאשר את כרטיס האשראי בטרם סכום החיוב ידוע (היות שהחיוב עלול לכלול הוצאות לא מדודות כמו שימוש במיני-בר או VOD) וכך לצמצם את הסיכון באורח שאינו יכול לשלם על עלות החדר. בעת סיכום החשבון בפועל, ההחזקה על החיוב המקורי מבוטלת, הכרטיס מאושר בשנית והסכום המדויק נלכד על ידי המלון.
אם הפנינה

אם הפנינה או דַּר או צִדְפַּת הַפְּנִינִים היא חומר מרוכב אורגני ולא אורגני המיוצר על ידי מספר רכיכות. 
 
אם הפנינה היא גמישה, חזקה וססגונית. פנינים והרבדים הפנימיים של קליפת הצדפות נעשות מחומר זה.

מבנה

אם הפנינה מורכבת ממשושי טַסִּיות של ארגוניט (סידן פחמתי (CaCO3) גבישי) 10-20 מיקרומטר רוחב ו-0.5 מיקרומטר עובי המסודרים ברצף של לוחיות מקבילות.
שכבות אלו מופרדות על ידי מטריצות אורגניות מחוברות העשויות מביו-פולימרים אלסטיים. (כמו כיטין, לאסטרין וחלבונים דמויי משי).
התערובת של טסיות פריכות ושכבות דקות של ביו-פולימרים דקים יוצרת חומר חזק וגמיש.
העיצוב של אורכים שונים נותן לחומר קשיחות שוות ערך לזו של הצורן.
הססגוניות של אם הפנינה נובעת מכך שעובי טסיות הארגוניט הוא בר השוואה לאורך הגל של האור הנראה. כתוצאה התאבכות בונה והתאבכות הורסת של אורכי גל שונים של אור משתקפת בצבעים שונים מזוויות שונות.

היווצרות

אם הפנינה נוצרת על ידי תאי אפיתל בכמה זנים של רכיכות. אם הפנינה שקועה בתוך גלימת הצדפה, כאשר חודר טפיל או גוף זר (כמו גרגר חול) אל תוך הצדפה, על מנת למנוע נזק לרכיכה, תאי האפיתל מצפים את הגוף בשכבות של אם הפנינה, התהליך מתמשך לאורך כל חיי הרכיכה, עד להיווצרות פנינה.
המקור העיקרי לפנינים הן צדפות (אויסטר) החיות במים חמים וטרופיים, בעיקר באסיה וכן צדפות של מים מתוקים החיות בנהרות בארצות הברית, אירופה ואסיה.
מיקומו של הגוף הזר בגוף הצדפה קובע את הצורה שתהיה לפנינה. פנינה הנוצרת בתוך רקמה שרירית תהיה בעלת צורה מעוגלת. פנינה הנוצרת קרוב לדפנות הקונכייה תהיה שטוחה או פחוסה.

שימושים

אם פנינה בצבעים שונים משמשת באדריכלות. אם הפנינה הטבעית מתאימה לכל צבע. ניתן לחתוך אותה בצורות שונות ולשלבה בבסיסים שונים על מנת ליצור פסיפס או תבניות. ניתן להדביק את אם הפנינה בעזרת סיבי פיברגלס, התוצר יהיה קל-משקל ומותקן ללא תפרים. כך לא תהיה ליצירה מגבלת גודל וניתן יהיה ליצור משטחים גדולים שישמשו לציפוי מרצפות, קירות פנימיים וחיצוניים, דלתות, עמודים ועוד.
אם הפנינה יכולה להשתלב גם במוצרי אופנה כמו בגדים ואבזרי לבוש. עיטורים על כלים מוזיקליים וכדומה.
בריום

תכונות

בריום הוא יסוד מתכתי שמזכיר מבחינה כימית את היסוד סידן. בצורתו הטהורה הוא רך, וצבעו כסוף-לבן שמזכיר עופרת. כשנחשף לאוויר הוא מתחמצן במהירות. כמו כן, הוא מאוד פעיל כשבא במגע עם מים או כוהל.

היסטוריה

בריום (ביוונית: באריס - "βαρύς" - "כבד") זוהה ב-1774 על ידי קרל וילהלם שלה ומוצה ב-1808 על ידי האמפרי דייווי באנגליה.

צורה בטבע

ניתן להפיק בריום מהמינרל בריט (BaSO₄), אך מכיוון שהוא מתחמצן במהירות כשנחשף לאוויר, קשה להפיק אותו בצורתו הטהורה. 
בצורה מסחרית, בריום מופק באמצעות אלקטרוליזה של BaCl₂.

תרכובות

תרכובותיו החשובות ביותר הן בריום כלורי (BaCl₂), בריום דו-חמצני (BaO₂), בריום גופרתי (BaSO₄), בריום פחמתי (BaCO₃), בריום כלורט (Ba(ClO₃)₂) וBa(NO₃)₂.
מלחיו בוערים בלהבה ירוקה.

אמצעי זהירות

כל תרכובות הבריום המסיסות במים או חומצה הן רעילות.
סיאט 124 ספורט

סיאט 124 ספורט

דגם "סיאט 124 ספורט" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות בברצלונה בשנת 1970.
דגם ה"סיאט 124 ספורט" התבסס על דגם "פיאט 124 ספורט" אשר יוצר על ידי קונצרן הרכב פיאט (Fabbrica Italiana Automobili Torino) האיטלקי בין השנים 1967–1975. הדגם נבנה ברישיון פיאט.
יקותיאל הכהן

יקותיאל הכהן או בראשי תיבות יהב"י (יקותיאל הנקדן בן יהודה (או בר יהודה) או יקותיאל הכהן בן יהודה) היה בלשן ואיש מסורה שעסק הרבה בדקדוק נוסח המקרא. הרב חי במחצית השנייה של המאה ה-12 בגרמניה או בפראג שבבוהמיה (צ'כיה) או בצפון צרפת (ויש מקדימים את תקופת חייו לפני זמנו של הרד"ק).
חיבר את "עין הקורא" – חיבור דקדוקי שתכליתו קריאה מדוקדקת ומתוקנת במקרא לאותיותיו, ניקודיו וטעמיו, או בלשונו: "מלאכת הקריאה הנכונה".
כמו כן כתב הערות לתורה ולמגילות מגילת אסתר ואיכה, שעניינן בטעמי המקרא, במתגים, במקפים ובניקוד.
דוב אברמסון

ביוגרפיה

דוב אברמסון נולד בארצות הברית ב-22 ביוני שנת 1975. בשנת 1983 עלה עם משפחתו לישראל. בתחילה התגוררה המשפחה בערד ואחר כך התיישבה בירושלים. בנעוריו למד בישיבה התיכונית "נתיב מאיר" בירושלים. לאחר שרותו הצבאי למד תקשורת חזותית ב"בצלאל". על פרויקט הגמר שלו, עיצוב מחודש לדף התלמוד, זכה אברמסון בפרס ע"ש מרק פלהיים. בשנת 2002 הקים סטודיו עצמאי לעיצוב בירושלים המתמחה בפיתוח שפות ויזואליות לארגונים ופרויקטים שעוסקים בתרבות ובזהות יהודית-ישראלית עכשווית. הסטודיו עיצב בין השאר את הספר "פרקי אבות - פירוש ישראלי חדש" שפרסם אביגדור שנאן בשנת 2009, ואת אנתולוגיית שירת ירושלים "ציפור האש" שהוציא כתב העת משיב הרוח בשנת 2014.
יצירתו של אברמסון עוסקת בפירוש חזותי מודרני של המקורות היהודיים. על יד שימוש בטכניקות אמנותיות שונות, מציגה יצירתו קירוב של המסורת היהודית אל העולם המודרני, באופן היוצר בחינה של מסורת אמונתית זו. בין עבודותיו הידועות "נר מצווה" (2003), יצירה המורכבת מ-613 נרות נשמה ועליהם תוויות של "תרי"ג מצוות", והעבודה "יש לנו מניין?" (2005) הבוחנת את גבולות ההכלה של המניין ההלכתי.
בשנת 2013 הציג אברמסון את הפרויקט החברתי 'שכונא' בביאנלה הראשונה של ירושלים לאמנות יהודית עכשווית. הוא יצר דפי צביעה ענקיים ובהם הטקסט המלא של הלכות שכנים לרמב"ם. את הדפים הציב בגן אלישע שבשכונת מוסררה, והזמין את ילדי השכונה לגשת ולצבוע. בביאנלה השנייה, ב-2015, הציג את היצירה 'קו 70' - מפה קונספטואלית של העיר ירושלים - על כותלי המצודה שבמוזיאון מגדל דוד בשער יפו.
מעבודותיו באוסף מוזיאון ישראל, המוזיאון היהודי של ניו יורק, המשכן לאמנות עין חרוד ועוד.
אברמסון מרצה במחלקה לתקשורת חזותית במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר מאז היווסדה של המחלקה ב-2013.
הוא מתגורר בירושלים, נשוי לשרית, ואב לשלוש בנות.
קומדי וומן

מופע הקברט Made in Woman

בשנת 2006, נטליה יפריקיאן החליטה להקים מועדון קומדי לנשים, מופע קברט "Made in Woman" , בו השתתפו סטודנטיות מפורסמים מתחרות KVN כמו ילנה בורשצ'בה, יקטרינה סקולקינה, יקטרינה ורנבה, יקטרינה ברנובה , מרינה קראבץ, מריה קרבצ'נקו, פולינה סיבגאטולינה, טטיאנה מורוזובה, נטליה מדבדבה  ומרינה בוצ'קאריובה. קומיקאי יגור דרוז'ינין הופיע לעיתים כמארח המופע. המסיבה הראשונה התקיימה ב-3 ביוני 2006  . בתערוכות שונות משנת 2006 עד 2008, המופע התקיים במועדוני מוסקבה השונים.

תוכנית הטלוויזיה Made in Woman

ב-21 בנובמבר 2008 ערוץ TNT הציג את התוכנית Made in Woman, לאחר מכן התוכנית שודרה החל מ-9 במרץ 2009, הפעם בשם קומדי וומן.
"Made in Woman — זה לא Comedy Club  ובטח לא "קומדי קלאב נשי". זה בכלל לא stand-up, אלא ז'אנר אחר, אלא — מגוון. זה מרהיב, רועש ושמח. זוכרים שהיו מושגים כאלה: "זמר אסטארדה","תאטרון אסטארדה"...? אסטארדה — זה לא אדם עם מיקרופון מנהל מונולוג מבודח, זה לא רק הוא. אלא זה גם ריקודים, שירים, תחפושות, קוסמים בסופו של דבר! ב-Made in Woman יש בדיחות, שאתה צריך לחשוב עליהן ויש ליצן בודד." 
 — דמיטרי יפימוביץ', במאי התוכנית (פרקים 1-35)
גלנדייל (אוהיו)

אוכלוסייה

במפקד האוכלוסין של שנת 2010 היו בגלנדייל 2,155 תושבים, 969 משקי בית ו-628 משפחות. 81.4% לבנים, 15.4% אפרו-אמריקאים, 1.5% אסייתים ו-1.7% אחרים.
ורוניס מערכות

היסטוריה

החברה נוסדה בשנת 2005 על ידי יקי פייטלסון ואוהד קורקוס במטרה לעקוב אחר שינויים הנעשים בקבצים ארגוניים, ניהול הרשאות ובקשת גישה.
בשנת 2006 רשמו פטנט בנושא ניהול בקרת גישה אוטומטי באופן אוטומטי ובסוף השנה שחררו את DatAdvantage המסייע באיסוף וניתוח נתוני שימוש בקבצים ארגוניים.
בשנת 2013 שחררה את מערכת DatAlert המספקת מענה כנגד איומים פנים ארגונים, מנטרת הפרה של מדיניות ההרשאות, ומונעת אובדן נתונים.
בתאריך 28 בפברואר 2014, הונפקה ורוניס ב-NYSE, הבורסה של ניו יורק.
אבן טין

תיאור

אבן טין היא סלע משקע קלאסטי. כפי ששמו מרמז הוא בנוי בעיקר (למעלה משני שלישים) מגרגירי טין, המוגדרים כגרגרים שגודלם בין 1/16 מ"מ (0.063 מ"מ) ל-1/256 מ"מ (0.002 מ"מ) על פי סולם ונטוורת, או בין 4 ל-8 על פי סולם פי (φ). גודל זה לא מאפשר לראות את הגרגירים בעין בלתי מזוינת, אבל ניתן לחוש בהם. אבני טין שונים בצורה משמעותית מאבני חול בשל הנקבוביות הקטנות יותר שלהם והנטייה שלהם להכיל כמות משמעותית של חרסית. טעות מקובלת היא לזהות אבן טין כפצלים, אבל אין באבן טין את תכונת הפצילות והלוחות הדקים הנוצרים ממנה האופייניים לפצלים. אבני טין יכולות להכיל תרכיזים. השיכוב באבני טין נוטה לעבור בליה בזוויות שאינן קשורות לשיכוב ועקב כך קשה לראות בעין בלתי מזוינת את השכבות המרכיבות את הסלע. סלע טין נוצר לרוב בסביבה צחיחה למחצה ומורכב בעיקר מקוורץ ופצלת השדה, ובנוסף, תחמוצות ברזל, כלוריט, אלומינה ואשלג. מינרלים אלו מקנים לסלע גוון כהה: אפור עד שחור או חום. תפוצת סלע אבן הטין היא עולמית, אבל הוא נפוץ בעיקר באזורים טרופיים.
אבן בוץ או פצלים הם סוגי סלעים שהכילו במקור בוץ, חומר שבו יש הן טין והן חרסית. אבני טין נבדלות משני סוגי סלעים אלו בכך שהן מכילות בעיקר טין ולא חרסית.
רוברט אשלי

ביוגרפיה

אשלי סיים ב-1984 תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת המדינה האפלצ'ים והתגייס לצבא ארצות הברית. 
שירת כמפקד מחלקה וקצין מודיעין בגדוד המודיעין הצבאי 313 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 וכקצין המודיעין של חטיבת ההנדסה הקרבית ה-20 בקורפוס המוטס XVIII. בשנים 1990–1996 שירת במשרד לתמיכה צבאית, מהיחידות המסווגות בצבא האמריקאי. שימש ביחידה מפקד צוות, וקצין מבצעים לענייני המזרח התיכון, אפריקה ודרום-מערב אסיה. בשנים 1997–1999 שימש קצין מודיעין בפיקוד כוחות נאט"ו בדרום-מזרח אירופה ועוזרו של מפקד כוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. ב-1999 מונה לקצין תכנון אסטרטגי בקבוצת המודיעין הצבאי 702 של פיקוד המודיעין והאבטחה. 
ביוני 2000 מונה למפקד גדוד המודיעין הצבאי 206 בקבוצת המודיעין הצבאי 116 של פיקוד המודיעין והאבטחה. ביוני 2002 מונה למפקד גדוד במשרד לתמיכה צבאית, פיקד עליו במשך שנתיים והשתתף במבצעים מיוחדים במבצע חירות מתמשכת באפגניסטן ובמבצע חופש לעיראק. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצבא שירת באגף המודיעין של הצבא כראש המדור האחראי על תוכנית ההערכות החדשה של הצבא. 
ביולי 2006 מונה למפקד חטיבת המודיעין הקרבי 525 בקורפוס המוטס XVIII והשתתף עמה במלחמת עיראק. בפברואר 2009 מונה לקצין המודיעין של פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. 
בפברואר 2010 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין המודיעין של פיקוד מרכז של ארצות הברית. בינואר 2012 מונה לקצין המודיעין של כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי באפגניסטן. במהלך ביצוע תפקיד זה הועלה לדרגת מייג'ור גנרל. באפריל 2013 מונה למפקד המרכז למצוינות במודיעין של הצבא. בספטמבר 2015 מונה לעוזר מיוחד למנהל מטה הצבא. 
במרץ 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש אגף המודיעין וקצין המודיעין הראשי של צבא ארצות הברית. באוקטובר 2017 מונה לראש סוכנות הביון של משרד ההגנה האמריקני.
אשלי בעל תואר שני באסטרטגיית מודיעין מהאוניברסיטה לביטחון לאומי ותואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא. הוא נשוי לברברה ואב לשני בנים.
קרסניסטב

תולדות היישוב

לקרסניסטב הוענקו זכויות עיר בשנת 1394, ובין השנים 1490 ו-1826 הייתה בבעלות הבישוף מחלם. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר והמצודה שנבנתה בה בידי השוודים.
בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך מרד ינואר במחצית השנייה של המאה ה-19 אירעו בעיר ובסביבתה מספר קרבות בין המורדים הפולנים לגייסות הרוסיים.

יהודי קרסניסטב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מסוף המאה ה-15, אולם באמצע המאה ה-16 הוענק לעיר כתב זכויות האוסר על מגורי יהודים בה. איסור זה נמשך עד סוף המאה ה-18, אך גם בתחילת התקופה הרוסית, הגבילו האחרונים את מגורי היהודים ביישוב.
הקהילה היהודית בעיר התפתחה מהמאה ה-19, ואלו נטלו חלק פעיל בפיתוחה התעשייתי. בית כנסת נבנה בעיר עוד בשנת 1799, ובשנת 1870 נחנך בה בית כנסת חדש, וקודש בה בית עלמין. בתום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיר חיילי הצבא הכחול.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,700 יהודים, כחמישית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום תלמוד תורה וקיבוצי הכשרה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

בשואה

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, הוציאו בה אלו להורג 7 גברים יהודים, ובזזו בתי עסק של יהודים. 6 יהודים נוספים מהעיר נהרגו לאחר מכן כבני ערובה בקרב עם שרידי כוחות פולניים באזור. כעבור זמן מה נכנסו לעיר הסובייטים, אך אלו נסוגו ממנה בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.
בתחילת 1940 הטילו הגרמנים גזירות שונות על יהודי העיר, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, ואוגוסט 1940 רוכזו כ-1,200 יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אליו הובאו כ-500 יהודים נוספים מיישובי הסביבה, וממנו שולחו היהודים למחנות עבודה, בהם חלקם נספו. בקיץ 1941 ביצעו כוחות צבא גרמניים מעשי שוד ורצח ביהודי העיר, כאשר עברו דרכה, ובד בבד, נחטפו יהודי העיר לעבודות כפייה. בחורף 1942-1941 הובאו לגטו שבעיר פליטים יהודים ממערב פולין ומצ'כיה.
ב-12 באפריל 1941 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס וכוחות עזר אוקראיניים, ושילחו את שארית יושביו לאיזביצה, ממנה שולחו כעבור זמן מה למחנה ההשמדה בלז'ץ. קבוצה של עובדי כפייה יהודים שהושארו בעיר לאיסוף רכוש המגורשים נרצחה לאחר מכן.
פסגת פאפראט

גילוי הפסגה

הפסגה מופתה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1980.

מקור השם

הפסגה קרויה על שם היישוב פאפראט שבדרום בולגריה.
ריצ'רד ברקוביץ

ריצ'רד ברקוביץ' (Richard Berkowitz; נולד ב-6 באוקטובר 1955) הוא הומוסקסואל אמריקאי, מראשוני הפעילים למען מין בטוח בקרב הקהילה ההומוסקסואלית בארצות הברית. פעילותו נעשתה כתגובה למגפת האיידס שפרצה בראשית שנות השמונים. בין היתר, הוא מחברם של שני ספרים בנושא.

פועלו

ברקוביץ' נולד וגדל בניו ג'רזי. באמצע שנות השבעים החל לימודי תואר בתקשורת באוניברסיטת ראטגרס, שם הקים את אחת התנועות הראשונות למען זכויות הומואים. עם סיום לימודיו, ברקוביץ' עבר לניו יורק והתפרנס ממתן שירותי סאדו-מאזו. עוד קודם לפריצת מגפת האיידס, היה ברקוביץ' מודאג ממחלות המין שפגעו בקהילתו, והתעניין בדרכים להגן על לקוחותיו – חלקם נשואים ובעלי משפחות. בניו יורק פגש את ג'וזף סונבנד (Sonnabend), רופא וחוקר נגיף האיידס, ולמד ממנו כיצד לקיים יחסי מין מוגנים ובטוחים. סונבנד הכיר לברקוביץ' את מייקל קאלן (Callen), זמר ופעיל כנגד מחלת האיידס, וביחד הם כתבו ופירסמו מאות מאמרים בנושא. ב-1983 הוציאו השניים לאור בשיתוף עם סונבנד את "איך לקיים יחסי מין בזמן מגפה: גישה אחת" – המדריך הראשון ליחסי מין בטוחים. עם זאת, עבודתם והתבטאותם כנגד ההפקרות המינית בקרב הומוסקסואלים עוררה עליהם מחאות רבות בקרב הקהילה הגאה ומנהיגיה, ורבים התעלמו מהם וראו בהם כמטיפי מוסר צבועים. 
ב-1984 אובחן ברקוביץ' כנשא של נגיף האיידס.
ב-2003 פרסם ברקוביץ' את ספרו השני בנושא: "להישאר בחיים: המצאת המין הבטוח". עם פרסומו מכר הספר כ-5,000 עותקים, אך לאחר מספר חודשים הדפסתו הופסקה עקב סגירתה של ההוצאה לאור.
ב-2009 יצא סרטו הדוקומנטרי של דאריל ווין על פועלו של ברקוביץ', Sex Positive. הסרט זכה בפרס הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל אאוטפסט.
אמיר גלבע

חייו

גלבוע נולד בשנת 1914 בשם ברל פלדמן, במשפחה יהודית בעיירה ראדזיבילוב, (כיום ראדיביליב) באזור ווהלין באוקראינה, אז תחת השלטון הרוסי. הוא למד עברית מילדותו, תחילה בבית ספר עברי ואחר כך בגימנסיה "תרבות". גלבוע עלה לארץ ישראל בשנת 1937, ועסק במגוון עבודות שהיו מקובלות על החלוצים באותה תקופה, ביניהן חציבה, חקלאות, בניין ועוד. בשנותיו הראשונות בארץ שהה בקסטינה, גבעת השלושה, פתח תקווה ומקומות נוספים.
את סימן החיים האחרון מבני משפחתו שנשארו באוקראינה קיבל בשנת 1941.
גלבוע התנדב לשירות בצבא הבריטי, במסגרת פלוגות ההובלה העבריות. במסגרת זו שירת במצרים, צפון אפריקה ואיטליה. עם תום הלחימה שהה עם היחידות העבריות באירופה והשתתף בהעלאת עקורי השואה לארץ ישראל, דרך נמלי איטליה.
בתום שירותו בצבא הבריטי היה בין מייסדי החבורה הספרותית "חבורת הרעים", והשתתף ב"ילקוט הרעים", קובץ ספרותי שהוציאה החבורה. שותפיו לחבורה היו מי שלימים ייקראו סופרי דור הפלמ"ח. החל משנת 1941 פרסם משיריו בבמות ספרותיות שונות בארץ, וכן בעתונות הבריגדה בעת מלחמת העולם.
אמיר גלבוע השתתף בקרבות מלחמת העצמאות, ומשנת 1955 עבד כעורך בהוצאת הספרים "מסדה", שם ערך ספרי שירה, ספרי ילדים ועוד. בעבודתו זו המשיך עד צאתו לגמלאות בשנת 1980.
אמיר גלבוע נפטר ב-2 בספטמבר 1984, ונקבר בבית עלמין הדרום בחולון.

יצירתו

את שירו הראשון בעברית, "כי אז אצעק", פרסם ב-1941 בעמוד השער של "דפים לספרות" בעריכתו של אברהם שלונסקי.
גלבוע פרסם כתריסר ספרי שירה. בין ספריו היותר ידועים: "כחולים ואדומים", "שירים בבוקר בבוקר", "שבע רשויות". כמו כן פרסם ספר ילדים שזכה לתפוצה נרחבת, "איש המים של גילי". אחדים משיריו גם הולחנו וזכו לפופולריות כשירים מולחנים. המפורסם מביניהם הוא השיר "שיר בבוקר בבוקר" המוכר יותר בשם "פתאום קם אדם" שהלחינו גידי קורן ושלמה ארצי וביצע שלמה ארצי. השיר הפך לאחד מסמלי תנועת המחאה למען צדק חברתי ב-2011
גלבוע זכה בפרס ישראל לשירה בשנת 1982 בזכות "שירתו האישית, המקורית, המאחדת סגנון אישי מובהק עם לשון התרבות של העם" ועל ש"פילס דרכים באמנות הפיוט".
גלבוע עסק גם בתרגום שירה מפולנית ומרוסית.
Link Aggregation

Link Aggregation (מילולית: צירוף חיבורים) (לעיתים נקרא Port Trunking או Ethernet trunk) הוא מונח בתקשורת מחשבים המשמש כשם הנפוץ למימוש תקן IEEE 802.3ad. התקן המאפשר חיבור של מספר כבלי Ethernet במקביל לצורך הגדלת רוחב הפס. Link Aggregation היא שיטה זולה להגדלת רוחב הפס של חיבור רשת מסוים מעבר למגבלות הטכנולוגיות של מדיית התקשורת ואמצעי התקשורת הנפוצים ברשתות מקומיות מסוג Ethernet מבלי להחליף את רכיבי הרשת ומדיית התקשורת. ניהול של חיבורי Link Aggregation מתבצע באמצעות פרוטוקול Link Aggregation Control Protocol ‏ (LACP).
דלקת מפרקים

אבחון

באבחון כאב מפרקי מבדילים בין כאב הנובע מהמפרק לכאב הנובע ממבנים אחרים ובין כאב דלקתי לכאב אחר.
אבחון דלקת מפרקים מתחיל בלקיחת אנמנזה מקיפה המבררת את סוגי התסמינים, חומרת וזמן הופעתם ומיקומם. תסמינים שכיחים בדלקות מפרקים הם כאב, נוקשות מפרקית, עייפות וחוסר יציבות מפרקית. ניתוח מאפייני התסמינים מאפשר להגיע לאבחון הבעיה, כמו למשל כאבים חמורים המופיעים תוך מספר שעות במפרק אחד היכולים להעיד על שיגדון או כאבים המחמירים במאמץ ומוקלים במנוחה המעידים על בעיה מכנית (כמו דלקת מפרקים ניוונית).
הבדיקה הפיזיקלית כוללת את המפרקים הכאובים וכן מחפשת אחר סימנים אחרים (כמו חום ופריחה) היכולים להעיד על בעיה סיסטמית. בבדיקת המפרקים תרים אחרי סימנים שונים כמו סימני דלקת (נפיחות, אדמומיות, חום מקומי ורגישות), שינויים מבניים במפרקים ובסמוך להם וכן מעריכים את טווחי התנועה האקטיבים והפסיבים של המפרקים ואיכותם. זיהוי קרפטציות (תחושת או רעשי חיכוך מחוספס מהמפרק) למשל יכול להקל בזיהוי מבנה פגוע במפרק.
בדיקות רלוונטיות נוספות הן בדיקות דם, הדמיות ושאיבת נוזל מהמפרק. בדם תרים אחרי גורמים שונים היכולים להצביע על מחלה סיסטמית או על דלקות מפרקים מסוימות. הדמיות יאפשרו זיהוי שינויים גרמיים כמו התגרמות רקמות רכות, שחיקה, הופעת ציסטות ואובדן מרווחים מפרקיים. שאיבת הנוזל הסינוביאלי מהמפרק מאפשרת לזהות נוכחות של נוזל עודף וכן לבדוק את הנוזל עצמו אחר סימנים כמו דימום או עכירות ואחר סימנים מעבדתיים שונים.
ואולם, כצפוי ממחלה אוטואימונית, בה הגוף תוקף את עצמו, יש כארבעים אחוז של חולים, להם תוצאות של מדדי הדלקת בבדיקות הדם- תקינות, ובפועל גופם מלא בדלקת פעילה.
דבר שמטעה רופאים רבים וגורם להם שלא לאבחן נכון את החולים בדלקות מפרקים עד שלעיתים, יש צורך בהחלפת מפרק ורק לאחר הוצאת המפרק שנאכל על ידי הדלקת מבפנים, מבינים שיש דלקת מפרקים פעילה ולא מטופלת/מרוסנת.

טיפול

הטיפול בדלקת המפרקים תלוי באבחנה ומציאת הגורם לדלקת. טיפולים נפוצים בדלקות מפרקים כוללים פיזיותרפיה  ופעילות גופנית וכן תרופות שונות כולל כימותרפיות וביולוגיות. יש הנעזרים בטיפולים מתחום הרפואה המשלימה. התרופות יכולות להיות מכוונות לתסמינים כמו משככי כאב, מדכאי דלקת שאינם סטרואידים וקורטיקוסטרואידים או מכוונות למחלות מסוימות כמו תרופות המדכאות את המערכת החיסונית או כאלו המפחיתות את רמת חומצת השתן בדם (לטיפול בשיגדון).
במקרים מסוימים וכפתרון אחרון, יש שמחליפים את המפרק הפגוע במפרק מלאכותי.
גבריאל כהן

ביוגרפיה

כהן נולד ב-30 במאי 1928 בירושלים. בנעוריו למד בגימנסיה העברית "הרצליה" והיה חבר תנועת הצופים. בשנת 1946 הצטרף לשורות הפלמ"ח בחטיבת יפתח.
במלחמת העצמאות לחם כהן עם החטיבה בשלוש החזיתות בה הוצבה: בגליל המזרחי, בנגב ובמבצע דני במרכז הארץ.
לאחר המלחמה למד היסטוריה באוניברסיטה העברית. בתום לימודיו שירת שנתיים בצה"ל שכללו שנה כראש ענף היסטוריה של צה"ל. לאחר מכן למד לתואר שני ובשנת 1960 השתלם באוניברסיטת אוקספורד. במקביל לכתיבת הדוקטורט שלו על "המדיניות הבריטית בארץ ישראל בשנות המנדט האחרונות", נמנה בין חברי הסגל של אוניברסיטת תל אביב כמרצה להיסטוריה של ימי הביניים והעת החדשה, בקתדרה להיסטוריה צבאית. משנגזר דינו של ישראל בר, מונה, יחד עם מרדכי גיחון, למופקד על הקתדרה והמגמה להיסטוריה צבאית. כן כיהן כמרכז המכון לחקר הציונות. כהן החל לחקור את תולדות ההגנה והפלמ"ח והיה בין ראשוני החוקרים האקדמיים בנושא. בשנת 1976 קודם לדרג פרופסור ומאוחר יותר נבחר לדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב (1983–1986) ולחבר המועצה להשכלה גבוהה (1986).
לצד פעילותו האקדמית, כהן הצטרף בשנת 1953 למפלגת אחדות העבודה. במסגרת המערך נבחר בשנת 1965 לכנסת השישית, בה שירת בוועדת החוץ והביטחון וועדת חוקה, חוק ומשפט. בכנסת נקשר שמו של כהן עם ההצעה למנות אומבודסמן וכן עם הנהגת נסיעה חינם לחיילים בתחבורה ציבורית. כהן ביקש לקבוע שפרס ישראל יינתן לאדם אחד כל שנה, באופן שיעלה את יוקרת הפרס, אך הצעתו לא נתקבלה.
לקראת הבחירות לכנסת השביעית לא הוצב כהן ברשימת המערך לכנסת, בגלל העמדות העצמאיות שהביע בכנסת בניגוד לעמדות סיעתו.

פרסומיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
טל שטריקר

ביוגרפיה

שטריקר נולד ברמת גן. הוא התאמן בקבוצת השחייה של מכבי קריית אונו בהדרכתו של רובי שלו.
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באתונה, יוון במרץ 2000 סיים שטריקר במקום 14 במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:13.96 דקות ובמקום 26 במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש נוסף של 1:02.85 דקות. 
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביולי 2000 סיים שטריקר במקום ה-12 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:17.35 דקות, במקום ה-22 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.88 דקות ובמקום ה-26 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.19 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום השמיני במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:25.21 דקות, ביחד עם איתן אורבך, אורן אזרד ויואב ברוק (התוצאה שקבע בזינוק שליחים הייתה 52.11 שניות) ובמקום השמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.48 דקות, ביחד עם אורבך, יואב מאירי וברוק (התוצאה שקבע בזינוק שליחים הייתה 1:03.15 דקות). 
באולימפיאדת סידני (2000) סיים שטריקר במקום ה-32 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:03.99 דקות ובמקום ה-32 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.33 דקות. בנוסף, הוא דורג במקום ה-17 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:43.39 דקות, ביחד עם אורבך, מאירי וברוק (התוצאה שקבע בזינוק שליחים הייתה 1:02.65 דקות). 
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה שטריקר בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.23 דקות, אחרי דב מלניק מהפועל ירושלים (1:05.10 דקות) ולפני דני מלניק ממכבי ראשון לציון שקבע שיא ישראלי לגילאי 18-17 (1:05.42 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.41 דקות, אחרי דב מלניק (2:17.86 דקות) ולפני דני מלניק (2:21.49 דקות).
נג'יפ פאזיל קיסקורק

אנטישמיות

להצדקת האידאולוגיה האנטישמית שלו, קיסקורק התייחס ליהודים בתור הגורם המשחית המוטמע בתרבות המערבית ותיאר אותם כ"מקור המרקסיזם והקפיטליזם". לטענתו היהודים אחראיים למלחמות הפנים מוסלמיות ולנפילת האימפריה העות'מאנית. כתביו כוללים תרגום של הפרוטוקולים של זקני ציון ומהללים את הנרי פורד על סדרתו האנטישמית "היהודי הבינלאומי".
המיליציה הסונית "חזית הפושטים האסלאמיים של המזרח הגדול" , שהוקמה במטרה להגשים את האידאולוגיה "בּוּיוּק דוֹגוּ" ("Büyük Doğu", תרגום "המזרח הגדול") של נג'יפ פאזיל, שואפת להקמת ח'ליפות סונית במזרח התיכון והיא עוינת במוצהר את הנוצרים, השיעים, האלווים והיהודים. הארגון, הרואה בו "מייסד רוחני", ביצע בין השנים 1990–1994 כ-90 פיגועים.