google/wiki40b huggingface dataset:
ולדיסלב ריימונט

ביוגרפיה

ולדיסלב ריימונט נולד כבנו של חוכר קרקע חקלאית בקוביילה ויאלקי שנמצא מחוז פיוטרקוב שבפולין. גדל יחד עם עוד אח אחד ושבע אחיות באווירה דתית קשוחה ומשמעת ברזל. בתנאים אלה העדיף ריימונט לשקוע בקריאה, לחפש בספרים עולם נעים יותר. הוא היה תלמיד גרוע שעבר מבית לספר לבית ספר וחוזר חלילה עד שהדבר נמאס על הוריו שמסרו אותו לבעל מלאכה, להיות השוליה שלו. לאחר כמה שנים ניסה שוב את כוחו בבית הספר ושוב נשר. בגיל שמונה עשרה עזב את בית הספר וברח לעיר הבירה, לוורשה. הוא הוחזר בכוח להוריו ושוב ברח ושוב הוחזר. הוא הצטרף ללהקת שחקנים נודדת בעקבות אחיו הגדול ונדד איתם על פני פולין במשך יותר משנה. לאחר מכן עזב ועבר לגרמניה לעיר ברסלאו כדי להקדיש את עצמו לספיריטואליזם. מגרמניה חזר שוב ללהקה נודדת חדשה שפגש בצ'נסטוחוב עד שקיבל עבודת פקידות ברכבת. את הפנאי הקדיש לכתיבה ספרותית. 
היצירה הראשונה שהופיעה בדפוס, בשנת 1893, הייתה הסיפור מוות שהופיע בכתב העת גלוס. הסיפור עורר תשומת לב וסיווג אותו בין הנטורליסטים הפולנים.
תנאי חייו היו קשים ולא פעם, בהיעדר שולחן שיוכל לכתוב עליו, היה נכנס לכנסייה, מוצא לו פינה מתאימה ויושב שם לכתוב. הוא חי בעוני קשה, עוני שניצל ממנו רק כשנפגע בתאונת דרכים, שבעקבותיה קיבל פיצוי של ארבעים אלף רובל. הוא החלים במהירות והכסף איפשר לו להתמסר לכתיבה. הוא נסע למערב אירופה ולאמריקה. לאחר שגורש על ידי הבולשת (ראו הספר ארץ יעודה) עבר לצרפת והתיישב בעיירה רומיל. המקום שימש כרקע לרומן של אמיל זולא, האדמה. ריימונט, שקרא את הרומן, חשב שהוא מציג את האיכרים בצורה מסולפת וזה הביאו אותה להחלטה לכתוב ספר על חיי האיכרים. מצרפת עבר לאיטליה וכתב רשמי מסע לעיתונים בורשה. הוא ביקר באנגליה, שם התגורר בחדר אחד עם וויציחובסקי נשיא הרפובליקה הפולנית לשעבר והוצג בפני מאדאם בלאבצקי, ספיריטיסטית ידועה. רקע זה שימש את הרומן ואן פיר. באופן כללי יחסו ליהודים שלילי.
בשנת 1924 הוענק לו פרס נובל לספרות "על האפוס הלאומי הגדול איכרים".
הטרופודה מאקסימה

תיאור

צבעיו של העכביש צהבהבים-חומים, והוא בעל כתמים כהים לא סדירים בחציו האחורי. המפרק הראשון של רגליו מפוספס בפסים חומים סדירים עד למפרק. בדומה לעכבישים ציידים אחרים, רגליו ארוכות ביחס לגופו, ונוטות קדימה באופן המזכיר רגלי סרטן.
מוטת רגליו של העכביש היא כ-30 ס"מ. המין הגדול ביותר ממשפחת המברישנים שהיה מוכר למדע עד לגילויה של המאקסימה היה Beregama aurea האוסטרלי שמוטת רגליו 4 ס"מ.
ההבדלים בין הזכר והנקבה הם מינוריים יחסית ומתבטאים בעיקר בכך ששני זוגות הרגליים הקדמיות של הזכר ארוכות יותר מאלו של הנקבה ביחס לשני הזוגות האחוריים. על קצה זוג הרגליים השני של הזכר מופיע מבנה שיער דמוי מברשת שנעדר אצל הנקבה. הבדלים נוספים ניתן לזהות בדגם הצבע המופיע סביב אברי המין של העכביש. הזכרים שנמדדו היו גדולים יותר מהנקבות.

תפוצה וסביבת מחיה

ההטרופודה מאקסימה נפוץ בלאוס, וההנחה הרווחת לאור צבעו החיוור ושיערות החישה של הזכר היא כי הוא שוכן מערות. למרות היותו שוכן מערות, אין התנוונות של העיניים, כפי הנראה מאחר שהעכביש חי בכניסה למערות.

גילוי

ההטרופודה מאקסימה נתגלה לראשונה בצפון לאוס בשנת 2001. בין השנים 1997 ל-2007 נתגלו באזור מקונג רבתי למעלה מאלף מינים חדשים של בעלי חיים.
נציג של הקרן העולמית לשימור חיות הבר ציין כי "לחלק מהמינים הללו לא הייתה שום סיבה להתגלות רק לאחרונה", רומז שמפתיע שמין גדול כל כך התגלה רק כעת.
Taenia pisiformis

הדבקה ומחזור התרבות

מחזור ההדבקה של T. pisiformis כולל מספר שלבים ומחייב את הימצאותם של מאכסנים שונים. השלב הראשון במחזור חיי הטפיל מתאפיין בהטלת צואה של בעלי חיים (לרוב ממשפחת הכלביים), המהווים מאכסן סופי לתולעת זו. בעל חיים הנגוע בתולעת T. pisiformis מתאפיין בקצב הפרשה גבוה של מקטעי תולעת מופרים המכילים כ-40,000 ביצים. עם הזמן מתפרק קרום ה-Proglottid והביצים מתפזרות בסביבה.
בשלב הבא הביצים, או מקטעי תולעת מופרים אשר מכילים את הביצים, נבלעים במהלך אכילה על ידי בעלי חיים המהווים מאכסן ביניים לטפיל (לרוב ארנביים ומכרסמים דוגמת עכברים וחולדות). בתוך הקיבה והמעי הדק של בעלי חיים אלה בוקעות הביצים ומתוכן מגיחות הפגיות. הפגיות קודחות דרך דופן המעי הדק וחודרות אל מערכת הדם הפורטלית, דבר אשר מאפשר ל-T. pisiformis להדביק את הכבד. לאחר שלב דגירה, שנמשך בין 2-4 שבועות, מתפזרות הפגיות בין האיברים הפנימיים הנמצאים בחלל הבטן, דוגמת מעיים, ובאזור חלל הצפק, של מאכסני הביניים. לאחר הגעתן של הפגיות אל חלל הבטן הן יוצרות ציסטות אופייניות מאוד (קרויות Cysticerci) בסדר גודל של גרגיר אפונה, על מנת להתגונן בפני מערכת החיסון של מאכסני הביניים.
בשלב הבא של ההדבקה מאכסני ביניים הנגועים בטפיל נטרפים על ידי בעלי חיים המהווים מאכסן סופי לתולעת. עם הגעת הבשר לתריסריון בוקעות הציסטות ומתוכן מגיחות הפגיות, אשר נצמדות אל דופן המעי הדק באמצעות מערכת ווי האחיזה וכריות ההדבקה שלהן. לאחר 36-95 ימים (תלוי בסוג המאכסן הסופי) נהפכות התולעים לבוגרות, דבר המתאפיין בהצמחת מאות מקטעים המכילים איברי מין שמוכנים להפריה עצמית.
לתולעי T. pisiformis, בדומה לתולעי סרט אחרים, אין מערכת עיכול ולכן קליטת נוטריינטים מתאפשרת, במעי הדק של המאכסן הסופי, באמצעות תהליך הדיפוזיה.

פתוגנזה

נוכחות מאכסן ביניים ומאכסן סופי, במהלך מחזור חיי T. pisiformis, יובילו לפתוגנזה שונה בשני המקרים. בקרב המכרסמים והארנביים, המהווים מאכסני ביניים במחזור חיי התולעת, הדבקות בטפיל תגרום להופעת ציסטות מרובות באיברי חלל הבטן, בקוטר שנע בין 5-7 מ"מ. בכל ציסטה ניתן יהיה להבחין בפגית הנראית כנקודה לבנה צפה. יחד עם זאת, הופעת הציסטות לרוב אינה קטלנית ואינה ניתנת לאבחנה חיצונית. במדינות בהן מקובל להגיש בשר ארנבת מתגלות לעיתים ציסטות של T. pisiformis, אולם, כאמור, הטפיל אינו מסוגל להדביק בני אדם ולכן בשר הנגוע בציסטות מתולעת זו נחשב ראוי לאכילה.
בקרב בעלי חיים המהווים מאכסן סופי במחזור חיי התולעת, הדבקות בטפיל עלולה לגרום למספר תסמינים קליניים. בין התסמינים הבולטים ניתן למנות: אנמיה קלה (בעקבות פציעת דופן המעי הדק על ידי ווי האחיזה של הטפיל), כאבי בטן, שלשולים, עצירויות ובמקרים מסוימים אף חסימת מעיים המובילה למוות, זאת בשל גודלן של התולעים הבוגרות).

מניעה

הדבקות ב-T. pisiformis עלולה לסכן חיות מחמד דוגמת כלבים וחתולים. אי לכך הדברת מכרסמים (עכברים וחולדות) וכן השגחה על מניעת צייד וטריפה של מכרסמים, אמורים להקנות רמת הגנה גבוהה בפני הדבקות.
דן רדלר

ביוגרפיה

רדלר נולד וגדל ברמת גן. את לימודיו החל בבית הספר אורט גבעתיים ושנה לפני הגיוס לצבא החל לעסוק בתאורת תיאטרון. לאחר שחרורו התמחה בתאורה תיאטרונית והקים מספר חברות שעסקו בתאורת תיאטרון. רדלר למד תיאטרון באוניברסיטת תל אביב, שימש כמרצה לתאורה במסגרות שונות ויחד עם שותפו המהנדס אלפרד סנטור הקים חברת הזנק בשם "קומפיולייט", שבה פותח מחשב התאורה הראשון בעולם המבוסס על מיקרופרוססורים. 
בשנת 2003 הקים רדלר את המוזיאון היחיד בעולם לתאורת במה "כוחה של תאורה" שאוספיו מלמדים על התפתחות התאורה ושינויי התיאטרון בעקבות כך, החל מהמאה ה-17.
רדלר חי בזוגיות עם השחקנית חגית בן-עמי, בתו הצעירה של מבקר התיאטרון נחמן בן-עמי.

מפרי עטו

בשנת 1992 הוציא את ספרו הראשון "תאורת במה" – הספר היחיד בעברית העוסק באמנות התאורה. בשנת 2005 הוציא לאור את ספרו תאורת הבמה באנגלית.
בשנת 2009 פרסם את הרומן הראשון פרי עטו "משחק הכיסאות" – שעלילתו מתפרסת משנות ה-60 של המאה הקודמת ועד ימינו. הרומן התפרסם בשתי מהדורות. 
בשנת 2010 כתב את מחזהו הראשון "יותר מדי סושי", שהוצג בפסטיבל תיאטרון בית לסין. 
בשנת 2013 יצא לאור הרומן השני שכתב רדלר, "הכדור השמיני", ששם זרקור על תופעת הקליטה של העולים מחבר המדינות, תוך התמודדות עם סוגיות גורל וזוגיות. הספר עובד למחזה גרגורי, עלייתו ונפילתו .
בשנת 2018 הוציא את ספרו השני "תאורת במה ועוד." בעברית- ספר עיון רחב יריעה העוסק בהתפתחות הרעיונית והטכנולוגית של תאורת הבמה ובתרומתה לשינוי פני התיאטרון מהמאה הרביעית לפני הספירה ועד לימינו.
יחסי אוקראינה–פקיסטן

היסטוריה

פקיסטן ואוקראינה היו שתיהן יחד בגוש המזרחי במלחמה הקרה, אוקראינה כחלק מברית המועצות ופקיסטן כחלק מאיבתה הרבה לארצות הברית. בסופו של דבר התפרק הגוש המזרחי, פקיסטן נשארה מקורבת לחבר המדינות בהן אוקראינה. היא הכירה בעצמאותה של אוקראינה אפילו לפני קבלת העצמאות האוקראינית, בשנת 1991, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים לא זמן רב לאחר מכן, בשנת 1992.

יחסים כלכליים

אוקראינה מכרה לפקיסטן 320 טנקי מלחמה תמורה ל-650 מיליון דולר אמריקאי, זוהי אחת העסקאות הצבאיות הגדולות ביותר אי פעם בפקיסטן. הסחר בין שתי המדינות עומד לרוב בין 100 ל-200 מיליון דולר.
אורי ענבר

ביוגרפיה

בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. שימש יו"ר איגוד במאי הקולנוע בישראל בשנים 1997-2000 וייסד את תל"י, חברת התמלוגים של יוצרי הקולנוע והטלוויזיה בישראל, יחד עם התסריטאי אבי שמש.
ענבר הקים את מחלקות הפרומו של חברת הטלוויזיה HOT ורשת.
פטריק קלייברט

שנותיו הראשונות

קלייברט נולד ב-1 ביולי 1976 באמסטרדם, הולנד. אביו, שחקן כדורגל מקצועי, נולד בכלכותה שבסורינם ואמו בקוראסאו.
קלייברט הצטרף לאקדמיית הכדורגל של אייאקס אמסטרדם, בגיל 7. בשנותיו המוקדמות, הוא שיחק במספר תפקידים, אפילו כמגן. 
הוא ניחן בטכניקה טובה, מהירות וראיית משחק. לעומת זאת, אופיו נחשב לאימפולסיבי.

אייאקס

קלייברט היה חלק מ"דור הזהב" של אייאקס בשנות התשעים והוביל אותה לקדמת הכדורגל האירופי ביחד עם חבריו מאקדמיית הנוער של אייאקס שכללה את אדגר דווידס, קלרנס סידורף והשוער ואן דר סאר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של אייאקס ב-21 באוגוסט 1994, בסופר-קאפ ההולנדי נגד פיינורד, כשהוא בן 18 בלבד. במשחק זה הוא כבש את שערו הראשון. 
בעונת 1994-95 זכתה אייאקס בגביע האלופות. קלייברט הבקיע את שער הניצחון במשחק הגמר מול מילאן, בווינה. 
ב-1997 עזב את הקבוצה לטובת מילאן.

מילאן

הקריירה שלו במילאן החלה בכיבוש שער סנסציוני נגד יובנטוס, במשחק ידידות. 
לאחר תקופה לא פורה שהסתכמה בכיבוש שישה שערי ליגה בלבד, עזב לקבוצת הכדורגל של ברצלונה מהליגה הספרדית.

ברצלונה

קלייברט חבר מחדש למאמן לואי ואן חאל, מאמנו מימיו באייאקס. 
קלייברט ושותפו הברזילאי, ריבאלדו, הוליכו את ברצלונה לזכייה באליפות ספרד בעונת 1998/1999. 
עונה לאחר מכן, הייתה מוצלחת מבחינה אישית, בה כבש 15 שערים.
קלייברט הבקיע 90 שערי ליגה בתקופתו בקבוצה, עובדה המדרגת אותו שישי ברשימת מלכי השערים של הקבוצה.

ניוקאסל

הוא הצטרף לקבוצת ניוקאסל יונייטד ב-21 ביולי 2004 וחבר לכוכבה, אלן שירר. עם ניוקאסל, הגיע קלייברט גם לישראל, במסגרת גביע אופ"א, ושיחק באצטדיון רמת גן מול בני סכנין. 
למרות שהבקיע 13 שערים, ניוקאסל סיימה את הליגה בחצי התחתון של הטבלה ולאחר עונה אחת בלבד, עזב את הקבוצה.

קבוצות אחרות

קלייברט החליט לחזור לספרד ולשחק בולנסיה. לאחר עונה אחת ו-202 דקות הוא נפצע ובילה את רוב העונה מחוץ למגרש, כשהוא פצוע.
ב-2006, חתם על חוזה לעונה אחת בפ.ס.וו. איינדהובן במהלכה נפצע פעמיים בחצי הראשון של העונה, דבר שהגביל את דקות המשחק שלו.
ביולי 2007 חתם בליל הצרפתית. קלייברט פתח בהרכב רק 10 פעמים בהם הבקיע ארבעה שערים ובישל שערים חשובים.

אימון

בעונת 2010-11 שימש כעוזר המאמן של קבוצת ניימכן.
בעונת 2011-2012, הוא שימש כמאמן קבוצת הנערים של טוונטה.
ביוני 2012 מונה לעוזרו של מאמן נבחרת הולנד לואי ואן חאל.
במרץ 2015 מונה קלייברט למאמן נבחרת קוראסאו.

קריירה בינלאומית

קלייברט החמיץ את רובו של טורניר יורו 96 בגלל פציעה בברך אבל הספיק לכבוש שער מול אנגליה. 
במונדיאל 1998 הוא הבקיע בחצי הגמר נגד נבחרת ברזיל. 
ביורו 2000, כבש שלושער ברבע הגמר מול יוגוסלביה. למרות שהנבחרת ההולנדית הודחה בחצי הגמר מול איטליה, קלייברט ייזכר לטובה לאחר שהבקיע חמישה שערים וזכה ב"מגף הזהב" ביחד עם סאבו מילושביץ'.
קלייברט היה הכובש המוביל בכל הזמנים בנבחרת ההולנדית עם 40 שערים, עד ששיאו נשבר על ידי רובין ואן פרסי באוקטובר 2013.
ב-2004 הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.

חייו האישיים

קלייברט היה מעורב בתאונת דרכים קטלנית. הוא נמצא אשם וקיבל עבודות שירות למען הקהילה ורישונו נשלל.
הוא נשוי בשנית, לרוזאנה לימה. לזוג שלושה ילדים. בנו, יוסטין, משחק כקיצוני שמאלי ברומא שבסרייה א'.
אסף בן דב

אסף בן דב (נולד ב-14 ביולי 1968) הוא מנכ"ל מועדון הכדורגל מכבי חיפה.

ביוגרפיה

בן דב נולד בשנת 1968 בארצות הברית. אביו למד באוניברסיטת קולומביה ואמו עבדה בשגרירות. כשהיה בן שנתיים חזרו הוריו לישראל. תחילה התגוררו בירושלים אך עד מהרה שבו לגור בקריות ואת לימודי התיכון סיים בן דב באורט קריית ביאליק. את עיקר שירותו הצבאי עשה כקצין במנהל האזרחי בנפת ג'נין. לאחר שחרורו עבר לשב"כ שם עבד כרכז.
את דרכו במגזר העסקי החל ב-1996 כסגן מנהל סניף חדרה במשביר לצרכן, לאחר מכן מונה למנהל הסניף והתקדם עד לעמדת סמנכ"ל סחר ושיווק של הרשת. לאחר שסייע במכירת רשת המשביר לרמי שביט, עבר בן דב לנהל את חטיבת מוצרי היוקרה של חברת לוריאל בישראל. לאחר ארבע שנים בתפקיד, בשנת 2007, שב בן דב למשביר לצרכן כשמונה על ידי שביט למנכ"ל הרשת.
בסוף שנת 2015 סיים בן דב את תפקידו במשביר לצרכן וסוכם כי ימשיך לשמש יועץ חיצוני לרשת. 
במאי 2016 החליף את איתמר צ'יזיק בתפקיד מנכ"ל מועדון הכדורגל מכבי חיפה. בחודשים הראשונים לכהונתו בוצעו שינויים מקצועיים משמעותיים במועדון: לראשונה מונה מנהל ספורטיבי, טור-כריסטיאן קרלסן; בסמוך לפתיחת העונה פוטר מאמן הקבוצה רוני לוי ובמקומו מונה צוות מקצועי זר הכולל מאמן ראשי, עוזר מאמן ומאמן כושר. עם זאת, חוסר ההצלחה הוביל לפיטוריו של קרלסן ומאוחר יותר גם לפיטוריו של מחליפו, המנהל הספורטיבי ההולנדי מו אלאך.
בן דב נשוי לעידית והשניים מתגוררים עם שלושת ילדיהם בבנימינה.
אל-רום

גאוגרפיה וסביבה

אל-רום (1050-1070 מטר מעל פני הים) הוא היישוב היהודי השלישי בגובהו בישראל, אחרי נמרוד (1,110 מטרים מעל פני הים) ואודם (1,090-1,050 מטרים מעל פני הים). היישוב הדרוזי בוקעאתא הנמצא בסמוך גבוה מעט יותר: 1,110-1,090 מטרים מעל פני הים.
כקילומטר וחצי ממזרח לקיבוץ נמצאת שמורת הר חרמונית ומצפון-מערב לו שוכנת שמורת יער אודם. היישוב ממוקם בחלקו בתוך יער אל-רום (נקרא לעיתים גם יער טבנקין) שניטע על ידי הקק"ל, ובו משגשגים מחטניים של אקלים קר: ארזים ממינים שונים (קפריסאי, הימלאי, אטלנטי, וארז הלבנון) אורנים ממינים מגוונים (שחור, גלעין, ברוטייה ועוד) וברוש אריזוני. היישוב התרחב לתוך היער עם הקמת הרחבה קהילתית לכ-100 בתי-אב.
האקלים באל-רום ממוזג-קר בחורף וממוזג-חם בקיץ. כמות המשקעים השנתית גבוהה יחסית הודות למיקומו הצפוני והגבוה של הקיבוץ ועומדת על 930 מ"מ בממוצע, חלקם יורדים בצורת שלגים (היישוב נהנה ממספר מערכות שלג בשנה). בשנת המשקעים 2018-19 מדדה רשות המים ביישוב כמות של 1325 מ"מ. 
היישוב מטפח נוי של אקלים קר, בתיו טובלים בעצי-נוי נשירים, במחטניים של אקלים קר, בעצי דובדבן ממינים שונים, תפוח, ערמונים, אגוזי מלך, תאנים, תות שאמי, בעצי חורש למיניהם ובשיחים מגוונים ממוצא צפוני.
רכס החרמון דומיננטי בנוף היישוב, במיוחד בחורף עת עוטה ההר מעטה של לובן. מהכיוון ההפוך נשקפים תילי הרמה, דרום עמק החולה ומבואות הכנרת. בימים של ראות חדה ניתן לצפות מהישוב גם בהרי הגלעד שבירדן, ובהר הדרוזים בעומק סוריה. מהר אודם הסמוך ניתן להבחין בים התיכון באזור צור-צידון.

היסטוריה וכלכלה

הקיבוץ נוסד ביולי 1971 על ידי גרעין המחנות העולים "בית הערבה" בצפון רמת הגולן. הגרעין היה אמור להתיישב בבית הערבה בדרום בקעת הירדן אולם הופנה לבסוף להתיישב באזור זה. במלחמת יום הכיפורים פונה היישוב (אך לא נכבש) ובשדותיו שמדרום וממזרח להר חרמונית נערך קרב עמק הבכא. במשך השנים הצטרפו גרעינים ויחידים רבים לקיבוץ.
הקהילה מקיימת אורח חיים ליברלי, והיא חרתה על דיגלה את הפתיחות וההשתלבות בסביבה הירוקה, כערכים מרכזיים. כחלק מתפיסת העולם, מתקיימת מערכת חינוך מקומית לילדי הגיל הרך (עד המעבר לבית הספר היסודי). 
כלכלת היישוב מתבססת על גידולי מטעים נשירים (תפוחים, שקדים, אוכמניות, דובדבנים, גפנים לייצור יין), על לול, ועל אולפני אלרום העוסקים בהפקת כתוביות תרגום ודיבוב של סרטי קולנוע ומדיות אחרות. בדרום היישוב, ובצמוד לאולפני אל-רום ממוקם מרכז חוויה להנחלת מורשת קרב עמק הבכא, ובקרבה למרכז חוויה צפויה להיפתח אכסניה. שטחי החקלאות של אל-רום מתפרשים בחלקם מסביב ליישוב, וכן בעמק הבכא, בלוע של הר אביטל וגם בדרום רמת הגולן.
אות קריאה

ברשת תקשורת, אות קריאה הוא זיהוי ייחודי של משדר ברשת.

פיקוח טיסה

אחת מדרישות היסוד להפרדה בטיחותית בין כלי טיס היא מתן אות קריאה ייחודי לכל כלי. אותות הקריאה נקבעים על ידי הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית. אות הקריאה מורכב משלוש אותיות באלפבית הלטיני ואחריהן מספר הטיסה, למשל AAL872. אות קריאה ייחודי זה מופיע במסמכי תוכנית הטיסה וכן כתגית על גבי מסך המכ"ם במרכז הפיקוח. אות קריאה נוסף, שאינו זהה בהכרח, משמש את טייסי הכלי בקשר הרדיו עם מרכז הפיקוח. כך למשל, קוד הארגון הבינלאומי לתעופה אזרחית של טיסות חברת בריטיש איירווייז הוא BAW, אולם בתקשורת אלחוטית עם מטוסי "בריטיש איירווייז" הם מכונים "Speedbird". בהיעדר מוסכמות אחרות, אות הקריאה האלחוטי לכל טיסה הוא מספר הרישום המופיע על זנב המטוס, או על חלק חיצוני אחר של גופו.
ג'יימס סמית'סון

קריירה מדעית

סמית'סון הקדיש את חייו למען חקר מדעי הטבע וביקר בפירנצה, פריז, סקסוניה והרי האלפים בשווייץ כדי למצוא קריסטלים ומינרלים ולבצע בהם ניסויים שונים בשביל לגלות ולסווג סוגי יסודות כימיים למיניהם. ב-1802 הוכיח סמית'סון שמינרל הסמיתסוניט הוא בעצם קרבונט של יסוד האבץ ולא תחמוצת, זאת בניגוד לדעה שרווחה אז. כאות הוקרה לממצאו, נקרא המינרל (ZnCO3) על שמו על ידי מדען צרפתי ב-1832.
סמית'סון פרסם 27 מאמרים על כימיה, גאולוגיה ומינרלוגיה בכתבי עת מדעיים.

מותו

סמית'סון מת בג'נובה, איטליה ב-27 ביוני 1829 ונקבר בבית קברות פרוטסטנטי בסמפיירדרנה. בצוואתו כתב שאת הונו יוריש לאחיינו – הנרי ג'יימס דיקנסון (שאת שם משפחתו שינה להונגרפירד כתנאי לקבלת הירושה). בצוואה כתב שהנרי ג'יימס או ילדיו הם אלה שיירשו את הונו, ובאם לא יחיה עד מותו של סמית'סון או שלהנרי לא יהיו ילדים שיירשו, כספיו ייתרמו למען ייסוד מוסד חינוכי בארצות הברית אשר ייקרא על שמו – מכון סמית'סוניאן.
הנרי ג'יימס מת ב-1835, רווק וללא ילדים, ועל כן כל הונו נתרם למוסד אשר ייסד.
פשיטה (סדרת טלוויזיה)

תקציר עלילת הסדרה 

בתא מעצר בכלא של המחלקה הראשית לביטחון פנים של משטרת העיר קלינינגרד מתרחש אירוע נורא: הבלש אנדריי ריז'וב מבצע התאבדות לאחר שהואשם בפשע שהוא לא ביצע.
ארבעה מעמיתיו — אולג קפלן, פאבל קרפנקו, אוקסנה גוליקובה ופיודור ואצ'בסקי, בטוחים בהיותו חף מפשע מתחילים בחקירה משלהם של האירוע. עבורם, זהו עניין של כבוד להחזיר לריז'וב את שמו הטוב ולהשיג את הצדק בעניינו
פקיסטן במשחקים האולימפיים

היסטוריה

המשלחת הראשונה של פקיסטן למשחקים האולימפיים, כללה 39 ספורטאים אך רק 35 מהם השתתפו בפועל, מאחר שארבעת המתאבקים במשלחת נרשמו בטעות לתחרויות ההיאבקות בסגנון יווני-רומי במקום לסגנון חופשי. את ההישג המשמעותי היחיד השיגה נבחרת ההוקי שדה שזכתה במקום הרביעי לאחר הפסד במשחק על מדליית הארד להולנד. בנבחרת נכלל גם עלי דרה זוכה מדליית הזהב מאולימפיאדת ברלין, אז כחלק מהנבחרת של הודו הבריטית. 
באולימפיאדת הלסינקי (1952) שבה נבחרת ההוקי שדה וסיימה במקום הרביעי, לאחר שהפסידה 2-1 לבריטניה. את המדליה הראשונה לפקיסטן הצליחה הנבחרת להביא באולימפיאדת מלבורן (1956). הנבחרת הגיעה עד לגמר, בו הפסידה לנבחרת הודו 1-0. באולימפיאדת רומא (1960) התהפך הגלגל ופקיסטן זכתה במדליית הזהב הראשונה בתולדותיה, כשניצחונה בגמר על הודו, 0-1, קטע רצף של שש זכיות רצופות בזהב שרשמו ההודים. באותם המשחקים זכה גם המתאבק מוחמד בשיר במדליית ארד, בקטגוריית המשקל של עד 70 ק"ג.
באולימפיאדת טוקיו (1964) שבו ההודים וגברו על הפקיסטנים בגמר, בתוצאה 0-1, ובאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה פקיסטן בתואר השני שלה, לאחר שגברה על נבחרת אוסטרליה 1-2. באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה פקיסטן במדליית הכסף, לאחר שהפסידה בגמר למארחת, גרמניה המערבית, בתוצאה 1-0. לאחר חמש העפלות רצופות לגמר, הפסידה פקיסטן בחצי הגמר באולימפיאדת מונטריאול (1976) 2-1 לנבחרת אוסטרליה, וזכתה במדליית הארד לאחר שגברה על הולנד 2-3. 
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), אליה שבה לאחר היעדרות של 8 שנים, זכתה בתואר האולימפי השלישי והאחרון שלה, לאחר שגברה 1-2 על גרמניה המערבית. באולימפיאדת סיאול (1988) זכה המתאגרף סיד חוסיין שאה במדליית ארד, והיה זוכה המדליה הפקיסטני הראשון בענף שאינו הוקי שדה מזה 28 שנים. נבחרת ההוקי שדה הסתפקה במקום החמישי, הנמוך בתולדותיה עד אז.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכתה נבחרת ההוקי שדה במדליה האחרונה שלה, מדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 2-1 לגרמניה וגברה על הולנד 3-4 במשחק על המקום השלישי. מדליה זו הייתה גם האחרונה בה זכו הפקיסטנים בכל ענף שהו, ובחמש האולימפיאדות שנערכו מאז הייתה פקיסטן המדינה המאוכלסת ביותר שלא זכתה באף מדליה. באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה נבחרת ההוקי שדה במקום השישי, באולימפיאדת סידני (2000) במקום הרביעי (לאחר הפסד 1-0 לקוריאה הדרומית בחצי הגמר, והפסד 6-3 לאוסטרליה במשחק על מדליית הארד), באולימפיאדת אתונה (2004) במקום החמישי, באולימפיאדת בייג'ינג (2008) במקום השמיני ובאולימפיאדת לונדון (2012) במקום השביעי. 
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נעדרה נבחרת ההוקי שדה מהמשחקים, לראשונה בתולדותיה, מאחר שלא הצליחה להעפיל אליהם דרך תחרויות המבחן. המשלחת הפקיסטנית הייתה הקטנה בתולדותיה וכללה שבעה ספורטאים בארבעה ענפי ספורט, אף אחד מהם לא הצליח להגיע להישגים משמעותיים.
דיון אזרחי

דיון אזרחי (מכונה גם סדר דין אזרחי או הליך אזרחי) הוא מכלול הדינים המסדירים את האופן בו מתנהל ההליך (פרוצדורה) של המשפט האזרחי. הליכים אזרחיים מתחילים, לרוב, עם הגשת כתב טענות ועשויים להימשך עד לאחר שלב הערעור. לעומת זאת, סדר הדין הפלילי מסדיר את ההליכים בהם המדינה, לרוב, היא הפותחת את ההליך נגד האזרח וזאת עקב עילה פלילית, לא אזרחית.
בישראל, דבר החקיקה העיקרי המסדיר את סדר הדין האזרחי הוא תקנות סדר הדין האזרחי, תשמ"ד-1984, אותן התקין שר המשפטים לפי הסמכות שהעניק לו חוק בתי המשפט.

משפט פרוצדורלי לעומת משפט מהותי

הפרוצדורה, או "ההליך", הוא הענף המשפטי שאינו עוסק במהותן של הזכויות המשפטיות, כי אם בדרכים בהן ניתן לקבל הכרעה במקרה של סכסוך משפטי. הענף אינו עוסק בשאלה "מי צודק?", "לטובת מי נוטה הדין?", "מי אחראי לנזק שנגרם?", "מי הפר את החוזה?" אלא בשאלות כגון "את מי ניתן לתבוע?", "באיזה סוג של תביעה מדובר?", "לאיזה בית משפט יש להגיש את התביעה?".
ענפי המשפט המהותי, כגון דיני חוזים, או דיני הנזיקין אינם נותנים תשובות לשאלות אלו, אלא מתווים לשופט בפניו מובא המקרה את הכללים המשפטיים לפיהם יש להכריע בדיון. כיצד להביא את העובדות בפני השופט, ומהו ההליך בו יכריע בהן, זהו עניינו של המשפט הדיוני, ובמידה רבה שייכים אליו גם דיני הראיות.
חשיבות המשפט הפרוצדורלי אינה פחותה מחשיבותו של המשפט המהותי. אדם הנתבע על הפרת חוזה, לדוגמה, אם לא יגיש כתב הגנה לבית המשפט במועד, עלול להפסיד במשפט ולהיות מחויב בפיצויים כבדים, גם אם יש בידו הוכחות טובות לכך שלא הפר את החוזה. טעות טכנית בכתב אישום או בניהול ההליך עלולה להביא לזיכויו בדין אף של הרוצח האכזר ביותר.
לסיכום נקודה זו, חשוב לזכור כי גם אם מבחינה מהותית עומד הדין לצידו של צד להליך מסוים, עדיין עליו להקפיד על כל כללי המשפט הדיוני על מנת לזכות בדינו.

מקורות הדיון האזרחי בישראל

שני החיקוקים העיקריים העוסקים בסדרי הדין האזרחי הם חוק בתי המשפט (נוסח משולב), תשמ"ד-1984, אשר עוסק במיוחד בשאלת סמכויות בתי המשפט וסמכויות השופטים, ותקנות סדר הדין האזרחי, תשמ"ד-1984, המבקשות להסדיר את מגוון הסוגיות הנוגעות לדיון האזרחי.
לתקנות סדרי הדין קדמו תקנות סדר הדין האזרחי, תשכ"ג-1963, שהוחלפו בשנת 1984 בתקנות הקיימות, ולפניהן תקנות הפרוצדורה האזרחית, 1938 ותקנות הפרוצדורה בבתי משפט השלום, 1940. לתקנות אלו תקנות מקבילות בתקנות 1984, והפסיקה העוסקת בהן ובפירושן רלוונטית אף כיום.
בערכאות מסוימות סדר דין ייחודי להן, ותקנות מיוחדות העוסקות בו. כך, למשל בבית הדין לעבודה נהוגה הפרוצדורה על פי תקנות בית הדין לעבודה (סדרי דין), תשכ"ט - 1969, ובבית המשפט העליון נהוגות תקנות סדר הדין בבית המשפט הגבוה לצדק, תשמ"ד-1984, וכן תקנות סדר הדין בדיון נוסף, תשמ"ד-1984.

סדרי דין מיוחדים

חיקוקים אחרים מכילים אף הם הוראות דיוניות וסדרי דין מיוחדים. ראוי לציון חוק פיצויים לנפגעי תאונות דרכים, התשל"ז-1977, הקובע מספר הוראות לגבי הדיון בתביעות הנוגעות לתאונות דרכים, המהוות אחוז ניכר מן התביעות המוגשות במדינת ישראל. כן ניתן למצוא הוראות דיוניות בחיקוקים נוספים כגון חוק הבוררות, תשכ"ח - 1968, פקודת בזיון בית המשפט, חוק ההוצאה לפועל, תשכ"ז-1967, חוק לתיקון סדר הדין האזרחי (המדינה כבעל דין), תשי"ח-1958, ואחרים.

תובענה ממוכנת

גופים גדולים, כגון חברות הסלולר, בנקים ורשויות מקומיות, אשר מגישים מספר רב של תביעות, רשאים להגיש תובענות באמצעות תקשורת מחשבים או אמצעי אלקטרוני, על סמך רשומותיהם. ניתן להגיש באופן ממוכן תביעות המתאימות לדיון בסדר דין מקוצר, למעט תביעות במקרקעין. תביעות ממוכנות מוגשות רק לבית משפט השלום.
קבוצת דיון

באינטרנט, קבוצות דיון הן רשת, המכונה גם רשת Usenet, של שרתים המפעילים מעין פורומים המאפשרים למשתמשים בהם לדון בכל נושא העולה על הדעת, בעזרת תוכנת לקוח. כל משתמש יכול לעיין בקבוצת הדיון, לשלוח תגובה להודעה קיימת או לשלוח הודעה חדשה.
הרשת בנויה בצורה היררכית, עם כמה עשרות קבוצות ברמה העליונה, ועוד כמה עשרות מתחת לכל קבוצה כזו, וכך הלאה. החל מהרמה השלישית, בדרך-כלל, הקבוצות מכילות דיונים, וכן תת-קבוצות הדנות בנושאים יותר ספציפיים מתוך תחום הדיון. בסך-הכל, קיימות כמה עשרות אלפי קבוצות דיון, וכל ספק אינטרנט בגודל בינוני ומעלה מחזיק שרת קבוצות דיון עם מבחר של כמה אלפים מתוכן. בנוסף, חברות וארגונים אחרים מפעילים שרתי קבוצות דיון בהם מתנהלים דיונים בנושאים הקשורים לארגון. שרתים אחרים (למשל, של ספק אינטרנט) יכולים להחזיק עותקים של קבוצות דיון אלה, ולשלוח אליהן תגובות שהתקבלו ממשתמשים מקומיים.
הטכנולוגיה של קבוצות כמעט ונשכחה מאז תחילת המאה ה-21, כתוצאה ישירה של עלייתו של הפורום, המהווה תחליף מבוסס דפדפן לקבוצת הדיון ובכך מבטל את הצורך בהתקנת לקוח לפעילות בקבוצת הדיון.
מיכאל בלומנטל

מיכאל בלומנטל (11 בנובמבר 1935 - 28 באפריל 2007) היה מחלוצי רפואת העיניים בישראל ומומחה למחלת הקטרקט.

ביוגרפיה

מיכאל בלומנטל נולד בטבריה ב-11 בנובמבר 1935, בן לזוג רופאי עיניים שעלו מגרמניה. הוא סיים את לימודי הרפואה בשנת 1965 באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים התמחות במחלקת העיניים בבית החולים הדסה עין כרם. כמו כן שימש מרצה בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ובאוניברסיטת תל אביב. 
בשנים 1970 – 1976 שימש מנהל מחלקת עיניים בבית החולים סורוקה בבאר שבע ואחר כך, עד שנת 1993 ניהל את מחלקת עיניים בבית החולים שיבא, תל השומר. בשנת 1984 יסד את המרכז לרפואת עיניים "עין טל" בתל אביב. בשנת 1985 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב. פיתח שיטת ניתוח קטרקט הקרויה על שמו.
בלומנטל כיהן כיו"ר איגוד רופאי העיניים בישראל בשנים 1992 – 1996, ונשיא האגודה האירופאית לקטרקט וקוצר ראייה בשנים 1995 – 1997. 
נפטר ב-28 באפריל 2007 בגיל 72 ממחלת הסרטן.
נישא לנעמי גרינבאום, לימים חברת הכנסת נעמי בלומנטל. לזוג נולדו שלושה ילדים.