google/wiki40b huggingface dataset:
מנשה בכור

מנשה בכור (תרמ"ח - ט"ו בשבט תש"ג, 21 בינואר 1943) היה פילנתרופ, ציוני וסוחר יהודי עיראקי וישראלי.

קורות חיים

בכור נולד בשנת תרמ"ח בבגדאד שבעיראק ליצחק בן יהושע בכור ולשמחה, בת הרב עבדאללה סומך. בצעירותו התחנך בבית-הספר של כי"ח. בהיותו בן 17, ביקר לראשונה בארץ-ישראל, במסע שנמשך 40 יום, ברכיבה על גמלים.
כשהיה בן 17 החל לעסוק במסחר. לאחר-מכן היגר לבצרה, והתפרסם כאחד הסוחרים הגדולים בעיר. הוא רכש את אמונם של תושבי העיר העיראקית הדרומית, עד כדי ששייחים בדואים העדיפו להחזיק את כספם אצלו מאשר להניחו בבנק.
מנשה גילה נטייה ואהדה מיוחדת לתרבות ולהשכלה. הוא שלח על חשבונו כמה צעירים מעיראק לאנגליה כדי לאפשר להם לרכוש השכלה גבוהה.
בסוף מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את עבודתו בשל מצב בריאותו. העסק הגדול למסחר בין עיראק, הודו ואנגליה בניהולו- "בכור ובנימין", חוסל לאחר המלחמה. 
בשנת 1928 עבר לארץ ישראל במטרה להשתקע בה, והביא עמו הון רב להשקיעו בגאולת קרקעות ובייסוד נקודות התיישבות בגליל. בכור הצליח יחד עם צבי איזקסון ואחרים לקנות שטח גדול של אדמה מאבו כישכ, שעליו נמצאים היום  "כפר הדר", "רמתיים", "רמת הדר" ועוד. הוא נטע פרדס של 200 דונם. 
בשנת 1943 נשא לאשה את לוסין טוויג, נכדת בן דודו. כשלושה חודשים לפני מותו ילדה לו את בתו היחידה, שנקראה שמחה, על שם אמו.
Bittersweet World

רקע

בנובמבר 2006, לאחר שהשלימה את סדרת ההופעות של המחזמר שיקגו בו שיחקה, הודיעה כי תתחיל לעבוד בקרוב על אלבום אולפן, שלישי במספר. בדצמבר אותה שנה, הודיעה חברת התקליטים גפן רקורדס כי הם עובדים על האלבום הבא של סימפסון. 
בתחילת 2007 הודיעה מנהלה האישי שאשלי עובדת על כתיבת השירים, בין השאר עם המוזיקאי והמפיק המוזיקלי צ'אד הוגו, ובנוסף התחילה לעבוד על הפקת האלבום עם המוזיקאי והמפיק המוזיקלי טימבלנד. בהמשך אמרה סימפסון כי לאלבום יהיה צליל בוגר יותר ורוקיסטי יותר  וסיפרה על חששה לאכזב את מעריצה, הממתינים לאלבום נוסף מאז אלבומה הקודם, בשנת 2005.
מועד היציאה המקורי של האלבום היה בנובמבר 2007, אך הוא נדחה לינואר 2008 ומאוחר יותר לתחילת מרץ. לאחר מכן נקבע כי ישוחרר ב-22 באפריל 2008, כפי שאכן קרה בסוף.

Outta My Head (Ay Ya Ya)‎

בתחילת 2008 יצא לאור השיר Outta My Head (Ay Ya Ya)‎ כסינגל הראשון מהאלבום. השיר זכה לביקורות חיוביות באופן כללי מהמבקרים והתקבל בידי המעריצים היטב. 
בכורת הקליפ הייתה ב-19 בדצמבר באותה שנה.  סימפסון ציינה שהקליפ מושפע מאוד מסלבדור דאלי ויכיל התייחסויות לאישים ויצירות ידועים. לדוגמה, הפסיכולוג של סימפסון דומה מאוד לזיגמונד פרויד. עוד התייחסות בקליפ: קובייה הונגרית ענקית, שעונים נוזלים (כמחווה ליצירתו המפורסמת ביותר של דאלי, התמדתו של זיכרון) ומגוון התייחסויות למסעות גוליבר. הקליפ זכה להצלחה רבה באינטרנט וצבר מיליוני צפיות בחודשים הראשונים, נתון שנחשב להצלחה באותה תקופה. כיום יש לקליפ קרוב ל-10 מיליון צפיות בקליפ הרשמי באתר יוטיוב
למרות הצלחתו באינטרנט והביקורות הטובות, הסינגל לא הצליח לכבוש את פסגות מצעדי המוזיקה, וכך לא זכה לחשיפה הרצויה, שאמורה לקדם מאוד את האלבום.

Little Miss Obsessive

Little Miss Obsessive שוחרר בארצות הברית ב-11 במרץ 2008. השיר, דואט של סימפסון עם סולן להקת פליין וייט טיז, כלל אלמנטיים רוקייסטים יותר ממרבית השירים באלבום. השיר נכשל לחלוטין במצעדים, ונכנס רק למקום 96 במצעד הסינגלים האמריקאי, ולמקום 72 במצעד הסינגלים הקנדי. 
למרות דיווחים על תכנון לצלם קליפ לשיר, לא הופץ אחד כזה, וככל הידוע גם לא צולם בסופו של דבר, ככל הנראה בגלל הכישלון שנחל השיר.

ביקורות ומכירות

האלבום נכנס למקום ה-4 במצעד מכירות האלבומים בארצות הברית עם מכירות של 47,000 עותקים בשבוע הראשון. הייתה זאת ירידה קשה מנתוני המכירות של אלבומה הראשון והשני, שמכרו 398,000 עותקים ו-220,000 עותקים (בהתאמה). בנוסף, היה זה אלבומה הראשון שלא הגיע למקום הראשון בדירוג מכירות האלבומים בארצות הברית.
שבת הארץ

מהדורות נפוצות

הספר יצא לאור לראשונה בירושלים בחיי הראי"ה בשנת ה'תר"ע (1909). על פרסום מהדורה זו היו טענות בין היתר מהרב חיים ברלין.
מהדורה שנייה עם תיקונים והוספות יצאה לאור על ידי האגודה להוצאת ספרי הראי"ה קוק בשנת תרצ"ז (1937). לאחר מכן יצא במספר מהדורות בהוצאת מוסד הרב קוק.
בשנים תשנ"ג - תשס"ח יצא הספר במהדורה מחודשת ונרחבת (בשלשה כרכים) בהוצאת מכון התורה והארץ עם הוספות של דברים מכתביו, הערות הרצי"ה מכתביו, וכן הערות, ומקורות ו"תוספת שבת" מחברי המכון.
Secret Agent Clank

עלילת המשחק

ראצ'ט מואשם בגין פשע שלא ביצע ונשלח למעצר. כעת על קלאנק להוכיח שראצ'ט חף מפשע, ובשביל לעשות זאת, הוא צריך להפוך לסוכן חשאי.
שותפות מוגבלת (סרט)

תקציר העלילה

ריצ'רד אדמס, אזרח אמריקאי ממוצא פיליפיני, וטוני סאליבן, אזרח אוסטרלי, נפגשו לראשונה בשנת 1971, כאשר סאליבן שהה בארצות הברית באשרת תייר. לאחר ששמעו על פקידת מחוז בבולדר, קולורדו, שמעניקה רישיונות לנישואים חד-מיניים, השניים נישאו במרץ 1975. עם זאת, שירות ההגירה וההתאזרחות סירב להכיר בנישואין, ושלח להם מכתב דחייה הכולל כינויי גנאי הומופוביים. מול הגירוש הממשמש ובא, תבעו בני הזוג את ממשלת ארצות הברית. פסק הדין שהתקבל היה נגדם. לאחר שהזוג חי בחו"ל במשך תקופה קצרה, אדמס עזר לסאליבן לחזור לארצות הברית באופן בלתי חוקי.

הפקה

תומאס ג' מילר החל לתעד את בני הזוג בשנת 2001. בתחילה, הסרט הדוקומנטרי תיעד ארבעה זוגות, אך בהמשך מילר סבר כי לזוג אדמס וסאליבן יש סיפור טוב יותר, ועל כן בחר להתמקד בהם. הצילומים נערכו ברובם במהלך תקופת נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש. מאוחר יותר, כאשר הנושא של נישואים חד-מיניים בארצות הברית שב לכותרות, מילר חזר לצלם.

הפצה

הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים של לוס אנג'לס ב-14 ביוני 2014.‏ ב-15 ביוני 2015 הסרט שודר בטלוויזיה, בערוץ PBS.‏

תגובות

סטיבן פרבר מה-"הוליווד ריפורטר" כתב: "סרט תיעודי חזק זה מתאר פרק מרתק בהיסטוריה של הלהט"ב". ג'ואן אוסטרו (The Denver Post) כינתה את הסרט "הן שובר-לב והן מעודד". ג'ון תומאס מהסלייט כתבה כי הסרט הוא "תיקון רב עוצמה לבורות ההיסטורית שרבים מאיתנו מציגים".
איסר חלמיש

איסר חלמיש (חלמר) (8 במרץ 1923 - 17 בדצמבר 2008) היה לוחם פלמ"ח ואיש המחלקה הערבית. ממקימי וממפקדי היחידה הצ'רקסית והדרוזית. מאנשי הממשל הצבאי של צה"ל. פעל רבות להנצחת מורשת הפלמ"ח ומורשת התרבות הצ'רקסית דרוזית במערכת החינוך.

ילדותו

איסר נולד ב-1923 בזכרון יעקב כאיסר חלמר להוריו טוכה ויוסף חלמר שעלו ב-1905 מאוקראינה, רוסיה. איסר למד בבית הספר המקומי.
ב-1938 עברה המשפחה לגור בבנימינה. את לימודיו התיכוניים השלים איסר בבית הספר מקווה ישראל שם חבר ל-חיים בר-לב שעודד אותו להתגייס לפלמ"ח.

השירות בפלמ"ח

עם סיום לימודיו ב-1941 התגייס איסר לפלמ"ח והצטרף למחלקה הערבית וב-1944 נשלח לקורס קצינים בג'וערה.
עד תחילת מלחמת העצמאות עסק איסר בפעילויות ביטחוניות שונות. בין השאר הפעילה המשפחה תחנת רדיו מביתה בבנימינה. כמו כן שימש הבית נקודת מעבר כוחות פלמ"ח לפעולות באזור הכרמל
ב-1948 מונה כקצין המודיעין והמבצעים של הגדוד השישי של הפלמ"ח בחטיבת הראל (תחת פיקודו של המג"ד צבי זמיר). גדוד זה עסק בליווי ואבטחת השיירות לירושלים.
במהלך המלחמה השתמש איסר בכישוריו שנרכשו במחלקה הערבית כדי לשכנע חיילי אויב ממוצא צ'רקסי ודרוזי לעבור לצד הישראלי

השירות בצה"ל

לאחר סיום המלחמה גויס איסר לצה"ל שם המשיך לטפח את הקשרים עם המיעוטים הדרוזים והצ'רקסים, הביא להקמת יחידת המיעוטים במסגרת צה"ל והיה ממפקדיה הראשונים. בתקופה זו שירת איסר בדרום הארץ במניעת הברחות ובלחימה בפדאיון ובהמשך עבר (עם משפחתו) לצפון הארץ.
ב-1960 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למושל באזור המשולש הגדול (באקה אל-גרבייה, טולכרם, ג'ת, טייבה ועוד). בתקופה זו גרה המשפחה בנתניה.
ב-1967, לאחר סיום הממשל הצבאי, החל איסר לשרת כמתאם פעולות בשטחי יהודה ושומרון ובטיפול באוכלוסייה הפלשתינאית. בתקופה זו עברה המשפחה להתגורר בלוד.
ב-1971 השתחרר איסר מצה"ל.

לאחר שיחרורו

לאחר שיחרורו מצה"ל חזרה המשפחה לגור בבית ההורים בבנימינה ואיסר החל לעבוד בבית החרושת לצמיגים "אליאנס" בחדרה. בגיל 60 פרש לפנסיה.
במקביל עסק איסר רבות בהנחלת מורשת הפלמ"ח ומורשת הגדוד הצ'רקסי דרוזי. בין השאר תרם חומרים רבים למוזיאון הפלמ"ח ברמת אביב.

גילוי מטוס ה"‬נורסמן‮"

ב-10 במאי 1948 שלח חיל האוויר מטוס תובלה קל מסוג "נורסמן" לסיוע אווירי בכיבוש הכפר בית מחסיר (היום בית מאיר) על ידי חטיבת הראל של הפלמ"ח. צוות המטוס כלל שני טייסים (יריב שיינבוים ודניאל בוקשטיין), אלחוטן/צלם אווירי (שלמה כהן) ושלושה מומחי חימוש (שלמה רוטשטיין, יצחק שקלנביץ וצבי שוסטרמן). המטוס נשא פצצה ניסיונית חדשה – חבית נפץ במשקל 200 קילוגרמים. מסיבה בלתי ידועה התרסק המטוס על פסגת דיר עמר (היום הר איתנים) ועקבותיו ועקבות אנשי צוותו לא נמצאו.
לאחר האירוע סייע איסר לחקור שבוי ערבי ולאתר את המטוס ואת גופות אנשי הצוות. אנשי הצוות הובאו לקבורה בקבר אחים בקריית ענבים ואילו מנוע המטוס שימש להקמת אנדרטה על הר הטייסים.

חייו האישיים

איסר נישא ב-1945 לרבקה לבית ורזגר (‬אמיתי) (ילידת 1924) ונולדו להם 2 בנים ובת. בנו תא"ל יובל חלמיש שירת כקצין מודיעין ראשי. איסר נפטר ב-2008 בבנימינה ורבקה נפטרה ב-2012. שניהם נקברו בבית הקברות בבנימינה.
סטריט פייטר (סדרת משחקים)

סטריט פייטר

במשחק הראשון מסייר ריו הושי, לוחם יפני, בין חמש מדינות שונות ונלחם בעשרה לוחמים בתורם. במצב שני שחקנים, הדמות השנייה הוא קן מאסטרס, חברו הטוב של ריו. רוב הדמויות ממשחק זה לא הופיעו במשחקים חדשים יותר.

סטריט פייטר II

במשחק השני (1990 – 1991) התווספו לריו וקן שישה לוחמים שונים: צ'ון לי, זנגיף, בלנקה, הונדה, גייל ודאהלסים. לבוס האחרון מהמשחק הקודם, סאגאת, התווספו עוד שלושה: בלרוג, וגה ובייסון (שהופך לנבל העיקרי בסדרה). גרסאות מורחבות שונות יצאו למשחק השני: ההרחבה הראשונה נקראת "סטריט פייטר 2 טורבו" שהכוללת אפשרות לשחק עם ארבעת הבוסים בנוסף ללוחמים הרגילים. בהרחבה השנייה, "סופר סטריט פייטר 2" נוספים ארבעה לוחמים חדשים: קאמי, די ג'יי, הוק ופיי לונג. במשחק האחרון בסדרה, "סופר סטריט פייטר 2 טורבו", התווספו ללוחמים תנועות "סופר", שעושות יותר נזק. בנוסף גם נוסף לוחם סודי חדש: אקומה. שהפך לאחת הדמויות הפופולריות בסדרה.
באופן בלתי צפוי, המשחק השני זכה לפופולריות הרבה יותר גדולה מהמשחק הראשון באולמות הארקיד ובקונסולות, והפך את סטריט פייטר לזיכיון מדיה. בניגוד לפופולריות של המשחק הראשון, הפופולריות של המשחק השני, הייתה בסדר גודל שכמוהו לא נראה מאז תור הזהב של משחקי הארקייד בשנות השמונים עם המשחקים Space Invaders ופק-מן, ולמעשה גרמה לתחייה מחודשת של מכונות הארקייד. משערים שאחת הסיבות לתופעה הזאת היא שזה היה המשחק הראשון שאיפשר לשני שחקנים להתחרות אחד נגד השני במקום לשתף פעולה אחד עם השני כפי שהיה במשחקי הארקייד בשנות השמונים.

סטריט פייטר EX

סדרת "סטריט פייטר EX" כללו שלושה משחקים (+ גרסה מורחבת למשחק השני). רוב הלוחמים במשחק זה הם ייחודיים לסדרה ולא הופיעו במשחקים מאוחרים יותר. לא ידוע מתי בדיוק התקיימה הסדרה הזו בקו העלילה המרכזי.

סטריט פייטר III

בסדרה זאת יצאו שלושה משחקים, עם שחקנים חדשים, כשרק ריו וקן וצ'ן לי חוזרים מהמשחקים הקודמים. ב-"3, הדור החדש" לכל שחקן יש רק סופר אחד, ואפשר לבחור איזה.

סטריט פייטר IV

המשחק יצא בקיץ 2008 למסכי הארקייד. הסיפור מתרחש בין המשחק השני לשלישי ויש בו גם דמויות חדשות כמו ק. וייפר, אל פוארטה, רופוס, אייבל ודאלסים. במשחק עשו שילוב בין דו ממד לתלת ממד. יצא בתחילת 2009 למחשב ולקונסולות הXbox 360 ולפלייסטיישן 3. בשנת 2010 יצא השדרוג "סופר סטריט פייטר 4" וגרסת שיפור ב-2011, ובשנת 2014 יצא השדרוג הנוסף "אולטרה סטריט פייטר 4"

סטריט פייטר V

המשחק יצא לאור בפברואר 2016. אל משחק זה הצטרפו מספר דמויות חדשות: נקאלי, ראשיד, אביגיל (דמות מ-"final fight"), אד, קולין, מנאט, פ.א.נ.ג. ולאורה.
שלב הצילומים (קולנוע)

שלב הצילומים (באנגלית: Principal photography) הוא שלב בהפקת הסרט שבו הסרט מצולם עם שחקנים על הסט, להבדיל מתחילת ההפקה ולאחר ההפקה.

מהלך הצילומים

שלב הצילומים הוא בדרך כלל השלב היקר ביותר בהפקת הסרט בשל שכר השחקנים, הבמאי, קבוצת אנשי הצוות הכוללת, העלויות של צילומים מסוימים והעובדה שבצילום על הסט נכללים כל האביזרים או האפקטים המיוחדים שנדרשים לסרט. התחלתו של שלב הצילומים בדרך כלל מסמנת את נקודת האל-חזור של מפיקי הסרט, מכיוון שעד השלמתו לא סביר שיהיה מספיק חומר מצולם כדי להוציא את המוצר הסופי ויהיה ניתן להחזיר את עלויות הסרט. על אף שפעמים רבות סרט מאבד את אישור תחילת הצילומים בראשית ההפקה (למשל, מפני ששחקן חשוב החליט לא לשחק בסרט לבסוף), נדיר מאוד שאולפנים ייסוגו מסרט שהחל את תהליך שלב הצילומים. כאשר בכל זאת קורה מקרה כזה הוא נחשב לכישלון, עקב ההפסד של רוב הכספים שהושקעו בסרט.
לאחר שמסתיימים הצילומים העיקריים שהוחלט לצלם, מסתיימת מרבית עבודתו של רוב מי שמעורב בהפקה. בתהליך הפוסט פרודקשן (גמר-הפקה), עלולות להתגלות סצנות מסוימות או אפילו רצפים (sequences) של סצנות שיש לצלם עוד כדי להשלים את הסרט - או משום שהסצנות חסרות ואם משום שהן אינן מושלמות, למשל במקרה שחומר הגלם אינו מספיק באיכותו בשל רמת משחק. בנסיבות אלה, ייתכן שיצולמו צילומים נוספים. אם הסצנות כבר צולמו לפחות פעם אחת או שהן בעלות חשיבות, התהליך מכונה "צילום מחדש" (re-shoot). אם הסצנות המצולמות חדשות וקטנות יחסית התהליך מכונה לעיתים קרובות "איסוף" (pick-up).

שיטת עבודה

העבודה מורכבת אך ורק מהצילומים. שלבי בחירת המיקום לצילומים, תאריך מועדי ההתחלה והסיום ובניית סטים לצילום מתוכננים מראש במהלך הפרה-פרודקשן (קדם-הפקה).
בשל כמה סיבות, בהן התנגדות של הציבור לסרט שנוי במחלוקת (כפי שקרה על הסט של "מלאכים ושדים"), הפקת הסרט עשויה להחליט להעביר חלק מתוכנית הצילומים או אפילו את רובה לאולפנים.
וילם דריס

ביוגרפיה

דריס נולד באמסטרדם בקיץ 1886. אחרי סיום לימודיו בשנת 1903 עבד בבנק עד 1906. משנת 1907 עבד בפרלמנט כקצרן. באותן השנים הצטרף למפלגת העובדים הסוציאל-דמוקרטית, אשר בשנת 1946 הייתה הגורם המרכזי בהקמת מפלגת העבודה. 
בשנים 1910–1931 הוביל את סניף המפלגה בהאג. בשנים 1913–1941 היה חבר במועצת עיריית האג. במשך 22 שנה, 1919–1941, היה חבר במועצת המחוז של דרום הולנד, ובשנת 1927 התמנה לחבר בהנהלת המפלגה. משנת 1933 יצג את המפלגה בפרלמנט, ומשנת 1939 הוביל אותה בפרלמנט. במהלך מלחמת העולם השנייה וכיבושה של הולנד בידי גרמניה הנאצית, דריס נעצר בידי השלטון הנאצי, ובאוקטובר 1940 נכלא במחנה הריכוז בוכנוואלד. בשנים 1945–1948 היה סגן ראש הממשלה ושר הרווחה. 
בשנת 1948 נבחר דריס לראשות הממשלה, וכיהן בתפקיד במשך ארבע כהונות רצופות, עד שנת 1958. המאפיינים המרכזיים של כהונת דריס היו פיתוחה של הולנד כמדינת רווחה, שיקום כלכלי, ויצירת שיתוף פעולה בינלאומי, שכלל את יסוד הארגונים נאט"ו, קהילת הפחם והפלדה האירופית, בנלוקס והארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. הוא חוקק חוקים שהסדירו את קרנות הפנסיה והעניקו פנסיה לכלל התושבים, הרחיב את הביטוח הרפואי לכלל האזרחים, הסדיר את המענקים למשפחות, וביטל את האפשרות לפטר עובדי מדינה בסמוך לנישואיהם. בנוסף לכך, קידם דריס רגולציה בתחום הדיור, הגדיל את ההוצאה לחינוך, וקידם סבסוד לסטודנטים באוניברסיטאות הציבוריות, מתן מענקים למורים בחינוך היסודי, והרחבה של חוק חינוך חובה. הוא פרש מראשות הממשלה בשנת 1958, ומן המפלגה בשנת 1971.

חיים אישיים

דריס התחתן בשנת 1910 ונולדו לו ארבעה ילדים. הוא היה אגנוסטי וחבר בבונים החופשיים. 
וילם דריס נפטר ב-14 במאי 1988 בהאג, חודשיים לפני יום הולדתו ה-102.
גולן גורפינקל

ביוגרפיה

גורפינקל נולד וגדל בחולון. בן זקונים משלושה אחים.
בגיל 15 נרשם ללימודים באורט, אבל לאחר שהגיש לחברים של הוריו פלח אבטיח בצורת לוויתן הם לחצו עליו להירשם לבית ספר לבישול. בהיותו נער, גורפינקל נרשם ללימודים בבית הספר ויצ"ו צרפת במגמת בישול, כדי לרכוש השכלה מקצועית בתחום הקולינארי.
ההתמחות הראשונה שלו בתחום הייתה במלון הילטון תל אביב מייד לאחר סיום לימודיו בתיכון. בהמשך לאחר שסיים את שירותו בצה"ל, עבד גורפינקל כשף במלון דן פנורמה ולאחר מכן במסעדות רבות.

מסעדות

מסעדת קרן - בשנת 1996, בגיל 24 כבר היה גורפינקל היה הסו שף חיים כהן במסעדת קרן.
אספראנס - בשנת 1998 התקבל להתמחות במסעדת ל'אספראנס של מארק מנו בצרפת. המסעדה שמחזיקה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום.
מאנטה ריי - בשנת 2003 התמנה לשף של מסעדת מאנטה ריי בתל אביב. שם פגש גורפינקל ביזמית דושי לייטרסדורף, שתהפוך לשותפה שלו בהקמת מסעדת דלאל.
כמו כן היה שף במסעדות נוספות, כמו למשל מסעדת פסטלינה בבעלות האחים ירזין שם עבד כארבע שנים.
כיום עומד בראש קבוצת דלאל.
דלאל - גורפינקל שף במסעדת דלאל בנווה צדק בתל אביב. המסעדה נפתחה בקיץ 2007 בשיתוף עם היזמית דושי לייטרסדורף ומאז גורפינקל משמש כשף המסעדה. הסגנון הקולינארי של המסעדה הוא מטבח ים תיכוני מגוון המאופיין בטכניקות אירופאיות קלאסיות.
החל משנת 2015 גורפינקל הוא אחד מהשפים המארחים במסגרת אירועי סדרת הארוחות הסודיות Secret Dinner by GAD ביחד עם שפים ומסעדנים נוספים כמו למשל אסף גרניט, רן שמואלי, יובל בן נריה ועוד.
קפה דלאל - החל מסתיו שנת 2017 הוא גם השף של קפה דלאל בצפון תל אביב שפתח ביחד עם לייטרסדורף.

טלוויזיה

גורפינקל השתתף בעונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה קרב סכינים.

משפחתו

ב-10 ביולי 2017 איבד את ביתו מאי. ימים ספורים לאחר יום הולדתה ה-15, הלכה בתם היחידה של גורפינקל וענת עמישי לעולמה במחלקה האונקולוגית בבית החולים איכילוב בתל אביב לאחר מאבק של כשלוש וחצי שנים במחלת הסרטן.
מאי הייתה רקדנית מקצועית ורקדה מחול מודרני. חודשים ספורים לאחר יום הולדתה ה-11, חשה מאי כאבים חזקים מאוד בברך. בתחילה חשבו שמדובר בכאבי גדילה ובכאבי מאמץ מהריקוד, אך צילום רנטגן שבוצע גילה ממצא חשוד. כעבור כמה ימים קיבלו ההורים את הבשורה הקשה כי בתם חולה במחלת סרטן העצמות. אחרי סדרת טיפולים וניתוחים שונים הצליחו הרופאים להדוף את הסרטן, אך חודשים מעטים אחרי תום ההקרנות והטיפול הכימותרפי חזרה המחלה עם גרורות.
לאחר חזרת המחלה בפעם השלישית נפטרה.
גורפינקל מתגורר בתל אביב כיום ומקדיש זמן ומשאבים רבים להתנדבות לטובת ילדים חולי סרטן, ומגייס תרומות עבור עמותת גדולים מהחיים. בנוסף הוא עובד על כתיבת ספר מתכונים לזכרה של ביתו מאי ביחד עם שפים נוספים.
"לי אין פלסטר או פרוטזה ללב. אני הולך עם חצי לב. זה יילך איתי לכל החיים. אז אני שחקן מעולה, אני פשוט עוד לא מתמודד עם זה, זה הכל. אבא שלי נפטר מסרטן, סבא שלי נפטר מסרטן. שני בני דודים שלי, יש להם את זה. אני יודע מה זה המחלה הארורה הזאת, אבל הבת שלך? (...)"
— מתוך הסרט "טעם לחיים | סיפורו של השף גולן גורפינקל", כאן 11 תאגיד השידור הישראלי
יוסף וולף

יוסף ווּלף (Joseph Wulf;‏ 22 בדצמבר 1912 - 10 באוקטובר 1974) היה היסטוריון יהודי ממוצא גרמני-פולני וניצול השואה.

ביוגרפיה

וולף הוא יליד קמניץ, גדל והתחנך בעיר קרקוב. באוניברסיטה היהודית בעיר החל בהכשרה ללימודי רבנות. לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית, וולף ומשפחתו נאסרו בגטו קרקוב. בגטו חבר לחברי מחתרת יהודים. פעילותו המחתרתית נתגלתה והוא נשלח למחנה אושוויץ, שרד את תלאות המחנה ואת צעדת המוות ממנו. אשתו ובנו שרדו אף הם את המלחמה, אך הוא איבד את אביו, אימו, אחיו, גיסתו ואחיינית.

הנצחת ועידת ואנזה

בשנת 1965, וולף הציע שוילת ואנזה, הבניין בו התנהלה ועידת ואנזה בה הוחלט על הפתרון הסופי בשנת 1942, תהפוך לאתר הנצחה ומרכז תיעוד לזכר השואה, אך הממשלה הגרמנית דחתה את ההצעה בזמנו. המבנה שימש כבית ספר ולא היה תקציב להוציא את הרעיון אל הפועל.
ביאושו, התאבד וולף בשנת 1974 בקפיצה מחלון דירתו בקומה החמישית של בית מגורים בעיר שרלוטנברג. "פרסמתי 18 ספרים על הרייך השלישי ולא הייתה להם אף השפעה. ניתן לתעד כל דבר עד המוות לגרמנים. ישנו משטר דמוקרטי בבון. אולם רוצחי ההמונים מסתובבים חופשי, חיים בבתיהם הקטנים ומגדלים פרחים" - כך כתב במכתב ההתאבדות שהותיר לבנו דייוויד. לאחר התאבדותו הובא לקבורה בחולון.
ב-20 בינואר 1992, יובל שנים מאז שהתקיימה הוועידה ההיסטורית, וילת ואנזה נפתחה לציבור כמוזיאון וכאתר הנצחה לזכר השואה. בחדר האוכל בו התכנסו ראשי המשטר הנאצי, ישנן תמונות וביוגרפיות על המשתתפים בוועידה. המוזיאון מכיל גם מיצגים קבועים של תמונות וטקסטים המתעדים את השואה ואת תכנונה. בקומה השנייה קיים חדר הנקרא על שמו של וולף ובו שוכן אוסף גדול של ספרים העוסקים בימי המשטר הנאצי וכן חומר תיעודי נוסף כגון סרטי מיקרופילם ומסמכים רשמיים של הנאצים.
חרדון צב מצוי

מאפיינים

חרדון צב מצוי נפוץ בעיקר באזור מצריים, לוב, עומאן, ישראל (אזור הנגב והרי אילת) וברחבי המזרח התיכון, בשטחים מדבריים וחמים כרוב בני משפחתו. שלא כמו חרדון הצב ההדור, הוא שוכן בעיקר במישורים סלעיים ובוואדיות ונפוץ יותר.
אצל הבדואים נקרא ד'אב (בערבית: 'ضب'). הם מנצלים את עורו החזק וכן, בשרו משמש כמזון.
נחשב לזוחל המדברי הגדול בישראל ומגיע עד ל-75 סנטימטרים (כולל זנב). בשעות הבוקר הקרירות צבע הגוף כהה יחסית (שחור-אפור) על מנת לקלוט את חום השמש ביעילות, ובמשך היום הוא הולך ומתבהר עם ההתחממות (חום-כתום). הוא מתאפיין בחפירת מחילות עמוקות מתחת לקרקע (כמספר מטרים) ושם שוהה במשך מרבית התקופה הקרה. בעת סכנה הוא פותח בריצה לעבר המחילה שלו ובמקרה של סכנה קרובה אף יכול להכות בעזרת הזנב החזק והקוצני שלו.
הוא יצור צמחוני ולכן ניזון בעיקר מצמחים, שיחים ופירות.
מספר פרידמן

מספר פרידמן הוא מספר טבעי, שניתן להציג אותו כתוצאה של פעולות אריתמטיות (ארבע פעולות חשבון וחזקה) על הספרות עשרוניות שלו. 
לדוגמה, את המספר 25 אפשר להביע כך
5².

מציאת מספרי פרידמן נחשבת לשעשוע מתמטי, ואין להם ערך מחקרי. מספרי פרידמן נקראים על-שם פרופ' אריק פרידמן מפלורידה.
רשימה של מספרי פרידמן בבסיס 10: 
25, 121, 125, 126, 127, 128, 153, 216, 289, 343, 347, 625, 688, 736, 1022, 1024, 1206, 1255, 1260, 1285, 1296, 1395, 1435, 1503, 1530, 1792, 1827, 2048, 2187, 2349, 2500, 2501, 2502, 2503, 2504, 2505, 2506, 2507, 2508, 2509, 2592, 2737, 2916, 3125, 3159, 3375, ...
מספר פרידמן יפה הוא מספר שניתן לכתוב את הספרות בביטוי באותו סדר שבו הן מופיעות במספר עצמו. דוגמה: 127 = 2⁷ + 1-.

שיטה למציאת מספרי פרידמן

מספרי ערפד גדולים הם בדרך כלל מספרי פרידמן.
לדוגמה, נבחר מספר אקראי ונעלה אותו בחזקה כלשהי. למשל -
12⁴ = 20736.
כעת המטרה היא ליצור מספרותיו של המספר המתקבל את בסיס החזקה ואת המעריך שלה. (במקרה הזה: 12 ו-4) 
במקרה שלנו זה פשוט:
2*6 = 12
, 7-3+0 = 4,
ועל כן אפשר להביע את המספר כך:
 ⁷⁻³⁺⁰
(6*2) = 20736
אמיליאנה טוריני

ביוגרפיה

טוריני גדלה בקואופווגיר. אביה ממוצא איטלקי, ואמה ממוצא איסלנדי. אביה היה מוכר מאוד בשל מסעדה איטלקית שניהל, ואיסלנדים רבים זוכרים לראשונה את אמיליאנה כמלצרית במסעדה.
היא גדלה בעיר קטנה סמוכה לרייקיאוויק, שם הצטרפה למקהלה בגיל 7
ששם היא שרה כסופרן עד שעברה ללמוד בבית ספר לאופרה בגיל 15.
בשנת 1994, כשהייתה בגיל 17, פרצה לתודעה באיסלנד כשזכתה בתחרות שירים של בתי ספר תיכון באיסלנד בגרסת כיסוי לשיר "I Will Survive".
בשנת 2002 טוריני השתתפה בפסקול הסרט שר הטבעות: שני הצריחים, כששרה את
'שירו של גולום' ("Gollum's Song"). באותה שנה תרמה את קולה להפקה המוזיקלית
של "Thievery Corporation" באלבום "The Richest Man in Babylon". טוריני
הפיקה שיר בשיתוף פעולה עם דן קארי והשניים היו מועמדים לזכייה בשיר הדאנס הטוב ביותר בפרס הגראמי בשנת 2005 עבור השיר "Slw", אותו ביצעה הזמרת קיילי מינוג.
אלבומה "Love in the Time of Science" מתאפיין בצליל אלקטרוני, בעוד שאלבומה "Fisherman's Woman"
מתאפיין בצליל הרבה יותר שקט, כשמורגשת בעיקר צליליה של גיטרה אקוסטית וכשהשימוש בסינתיסייזר הוא מינימלי.
בספקולציות של מבקרים נטען כי נטישתה של טוריני את ז'אנר האלקטרוניקה נובע מכך שטוריני רצתה להרחיק
את עצמה מההשוואות שנעשו בינה לבין ביורק, זמרת איסלנדית אחרת, אך טוריני טוענת שהתרחקותה מהז'אנר נבעה כתוצאה מאובדנו של בן זוגה בתאונה.
טוריני הצטרפה כחברה להרכב אומנים איסלנדים בשם "GusGus", ותרמה את קולה לכמה שירים בהופעה
הראשונה של ההרכב "Polydistortion" במיוחד לשיר "Why" שאותו היא אף מבצעת בהופעות החיות שלה.
בשנת 2006, טוריני הייתה מועמדת לפרסי המוזיקה האיסלנדית ברייקיאוויק ב-4 קטגוריות: אלבום הפופ של השנה,
שיר השנה (Sunny Road), זמר השנה, וקליפ השנה (קליפ ל-Sunny Road). היא זכתה בכל התארים מלבד
שיר השנה.
אלכסנדר לודוויג

קריירה

אלכסנדר לודוויג החל את קריירת המשחק שלו בגיל 9 במהלך פרסומת לבובות צעצוע של הארי פוטר. לאחר מכן שיחק בסרטים, ביניהם "שחקן על ארבע 3" (2000), "חווה וסוס האש" (2005), "משחקי רחוב 3" (2007) ועוד. בנוסף לקולנוע, עבד לודוויג בטלוויזיה והופיע בסדרה "החצי האפל (סדרת טלוויזיה)", על פי ספרו של סטיבן קינג. התפקיד הראשון המשמעותי בו לודוויג שיחק היה בסרט "זריחת האפלה", שאותו השיג אחרי 16 אודישנים לתפקיד המסוים.
תפקיד ראשי נוסף שקיבל לאחר מכן הוא סת' - בסרט "המירוץ להר המכשפות", שבו גם מככב דוויין ג'ונסון. בעוד תהליך הליהוק בסרט "זריחת האפלה" היה קשה עבור לודוויג, מהרגע הראשון באודישן שלו לסרט זה, הבמאי רצה שהוא יגלם את התפקיד של סת'. תפקיד זה, מבוסס על דמותו של אייק אייזנמן בסרט "הבריחה להר הקסמים" שיצא במקור בשנת 1975. 
ב-2012, שיחק לודוויג בעיבוד ל"משחקי הרעב", בו גילם את הדמות קייטו, מתמודד "קרייריסט" ממחוז 2 המאיים על חייהם של הצמד קטניס אוורדין (ג'ניפר לורנס) ופיטה מלארק (ג'וש האצ'רסון). הוא זכה בטקס פרסי הסרטים של MTV בקטגוריית הקרב הטוב ביותר יחד עם השניים.
משנת 2014 משחק לודוויג בתור ביורן לודברוק, בנו של רגנאר לודברוק בסדרה ההיסטורית, ויקינגים, ונחשב כדמות חשובה ומרכזית בסדרה.
בנוסף לקריירת המשחק שלו, הוציא לודוויג שיר - "(Liv It Up (Teenage Wasteland" שיצא ב-1 במרץ 2012.
אגף שומת מקרקעין

השמאי הממשלתי הראשי

השמאי הממשלתי הראשי (שנקרא בעבר המעריך הממשלתי הראשי) הוא תפקיד בכיר במשרד המשפטים הישראלי. נושא תפקיד זה הוא שמאי מקרקעין והוא העומד בראש אגף שומת מקרקעין. לשומות האגף כמו גם לחוות הדעת האחרות שמופקות בו יש השפעה על הפעילות הכלכלית הנובעת מעסקי מקרקעין ובנייה במדינה. השמאי הממשלתי מוסמך להעריך את שווי הקרקעות שמשרד ממשלתי מתכוון לרכוש, להחכיר, להפקיע, למכור, להשכיר או לשכור. 
השמאי הממשלתי הראשי מוסמך בחוקים, בהחלטות ממשלה ובחוזים שונים שהמדינה צד להם להיות הפוסק בענייני שווי של מקרקעין.
רוברט סילברס

רוברט בנג'מין סילברס (באנגלית: Robert Benjamin Silvers, ‏31 בדצמבר 1929 - 20 במרץ 2017) היה עיתונאי אמריקאי ששימש כעורכו של כתב העת "ניו יורק רוויו אוף בוקס" משנת 1963 עד 2017.
סילברס נולד למשפחה יהודית אמריקאית. סביו היגרו לארצות הברית מרומניה ורוסיה. הוא גדל בלונג איילנד, ניו יורק. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו בשנת 1947, בהיותו בן 17, והחל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, אולם פרש מלימודיו לאחר זמן קצר.
בשנת 1952 נשלח על ידי צבא ארצות הברית לפריז ככתב צבאי. בפריז סיים את לימודיו האקדמיים בסורבון ובמכון למדע המדינה. השתתף ככותב ועורך בכתבי עת רבים לספרות ואמנות, בהם ההארפרז.
בשנת 1963 מונה לעורך ה"ניו יורק רוויו אוף בוקס", יחד עם ברברה אפסטין. לאחר מותה בשנת 2006 נותר עורך יחיד. כמו כן ערך ספרים בהוצאת הספרים של כתב העת.
סילברס נודע בכך שגייס לשורות כתב העת עורכים שהתבלטו מאוחר יותר בעיתונות, באקדמיה ובספרות. הוא היה חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הבריטית. זכה במספר פרסים ותוארי כבוד, בהם המדליה הלאומית למדעי הרוח ואות לגיון הכבוד הצרפתי.
רוברט סילברס מת בביתו במנהטן ב-20 במרץ 2017, בגיל 87, לאחר מחלה קצרה.