google/wiki40b huggingface dataset:
יאנג בויז ברן

היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1898, בהתחלה המועדון לא שיחק בליגה מאורגנת אלא במגוון תחרויות בינלאומיות. בשנת 1900 התחיל באופן פעיל לשחק בליגת העל השווייצרית, בשנים הראשונות לא הצליח ובעיקר השתתף במאבקי תחתית, בעונת 1902/1903 המועדון זכה לראשונה באליפות.
בעונת 1908/1909 עד עונת 11\1910 שליטתו בליגה הייתה מוחלטת וזכה ב-3 אליפויות רצופות, במשך 40 שנה הבאות המועדון זכה 4 פעמים בגביע השווייצרי. המועדון זכה רק פעמיים באליפות הליגה עד לעונות 1956/1957–1959/1960 בהן זכה ב-4 אליפויות רצופות.
הקבוצה החלה את דרכה האירופית בעונת 1957/1958, אז שיחקה בגביע אירופה, ליגת האלופות של ימינו, והוגרלה בסיבוב הראשון מול קבוצת וואסס בודפשט ההונגריה, אך הפסידה לה והודחה מהטורניר. כבר בעונה שלאחר מכן הגיע הישגה הגדול ביותר של הקבוצה. היא הוגרלה בסיבוב הראשון מול קבוצת מ.ט.ק. בודפשט מהונגריה אך גברה עליה והמשיכה לסיבוב רבע הגמר, בו גברה על קבוצת וויסמוט-קארל-מרקס סטאדט ממזרח גרמניה. בחצי הגמר פגשה בקבוצת סטאד ריימס מצרפת אך הפסידה לה והודחה בשלב זה, השלב הגבוה ביותר אליו הגיעה במפעל אירופאי כלשהו.
בעונת 1976/1977 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו, אז שיחקה בשלב הבתים מול קבוצות מאלמה משוודיה, אדמירה וואקר וינה מאוסטריה ובית"ר ירושלים מישראל. המשחק בשווייץ בינה לבין בית"ר נגמר בניצחון שווייצרי 6-3 ולאחר מכן תיקו בישראל בתוצאה 1-1.
בעונת 1987/1988 שיחקה הקבוצה בגביע המחזיקות, אז גברה בסיבוב הראשון על קבוצת דונייסקה סטרדה מצ'כוסלובקיה ובסיבוב השני גברה על קבוצת דן האג מהולנד אך הודחה בשלב רבע הגמר על ידי קבוצה נוספת מהולנד, אייאקס אמסטרדם.
בעונת 1994/1995 שיחקה הקבוצה בגביע האינטרטוטו, אז הוגרלה מול קבוצות אלקטרופטור קראיוב מרומניה, קארלסרוהה מגרמניה האקן משוודיה והפועל באר שבע מישראל. המשחק בין באר שבע ליאנג בויז נגמר בניצחון ישראלי 1-0.
בין השאר שיחקה יאנג בויז נגד חלק מהקבוצות מהגדולות והמפוארות באירופה, כגון אולימפיק מארסיי, קלאב ברוז', סלטיק, ריאל מדריד, האנובר 96, לגיה ורשה, ברונדבי, ספרטה פראג, סטיאווה בוקרשט, גלאזגו ריינג'רס, המבורג, איינטרכט פרנקפורט, סארבריקן וסנט אטיין.
בשנת 2018 המועדון זכה באליפות שווייץ לאחר 32 שנה, האליפות ה-12 בתולדות המועדון. באותה העונה, המועדון העפיל לראשונה בתולדותיו לשלב הבתים של ליגת האלופות. המועדון זכה באליפות רצופה שנייה עונה לאחר מכן.
אגודת אדריכלי הפנים בישראל

אגודת אדריכלי הפנים בישראל (א.א.פ.) היא אגודה מקצועית מוכרת המאגדת את אדריכלי הפנים ומעצבי הפנים בישראל, האגודה נוסדה בשנת 1949 וכיום חברים בה כ-300 חברים. מטרתה המוצהרת של האגודה היא לקדם את מקצוע אדריכלות הפנים בישראל ופעילותה מתמקדת בהעשרת הידע המקצועי של חבריה, העצמת מעמדם הסטטוטורי של המקצוע והעוסקים בו, הגברת המודעות הציבורית לחשיבותם, והרחבת תרומתם לחברה בישראל.
הא.א.פ. חברה בפדרציה הבינלאומית של אדריכלים ומעצבי פנים (International Federation of Interior Architects/Designers – IFI), המונה כ-45,000 חברים מ – 33 מדינות ברחבי העולם, וכן בארגון הגג של עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל, המאגד את כל מוסדות וארגוני התכנון בארץ. בנוסף לכך מקיימת האגודה קשרי גומלין עם מוסדות אקדמיים ישראלים העוסקים בתחום אדריכלות הפנים ובהם המסלול האקדמי המכללה למינהל, הטכניון, שנקר, המכון טכנולוגי חולון ובצלאל.
לאגודה מתקבלים בעלי תואר אקדמי באדריכלות ועיצוב פנים ובמקצועות הקשורים לבניין, וכן בעלי רקע והשכלה בעיצוב פנים, המקבילים לתואר ראשון (4- 5 שנות לימוד אקדמיות). המועמדים נדרשים לעבור ועדת קבלה, הפועלת על פי אמות מידה מקצועיות שנקבעו על ידי הפדרציה הבינלאומית, ועליהם להציג תיק עבודות המעיד על מיומנותם המקצועית.
בין חברי האגודה מספר חתני פרס ישראל ובעלי פרסים בינלאומיים יוקרתיים, וכן אנשי מקצוע בעלי שם, האחראים על תכנונם של מבני ציבור מרכזיים בארץ ובחו"ל, כמו מוזיאון ישראל ומוזיאונים נוספים, משכן הכנסת, בתי מלון ועוד (בין השאר אפשר למנות בחבריה את אוסקר הכט, דורה גד, זאב פרנקל, דוד דה מאיו, הלנה רוט, נחום מרון, צבי בוקפצר ואחרים).
האגודה היא מוסד ללא כוונת רווח והיא פועלת על פי עקרונות דמוקרטיים. בראש הא.א.פ עומד ועד ארצי, שנבחר אחת לשנתיים ומהווה סמכות עליונה. הוועד כולל, בין השאר, יו"ר, מזכ"ל, גזבר והוא ממנה מתוכו ועדת ביקורת, ועדת קבלת חברים ובית דין כבוד. תפקידי הוועד כוללים: התוויית מדיניות, ניהול שוטף, קיום אספה כללית שנתית, ייזום וארגון כנסים וימי עיון, ומינוי ועדות אד הוק לטיפול בנושאים שונים.
כמו כן, יש לאגודה תקנון, כללי רישוי, ספר חברים וחוקת אתיקה מקצועית, המחייבים את כל חבריה.
שליחות קטלנית: ג'נסיס

עלילת הסרט

בשנת 2029 ממשיך ג'ון קונור, מנהיג ההתקוממות נגד המכונות, את המלחמה מול המכונות. במתקפה בלוס אנג'לס, קונור מתחיל לפחד מן העתיד הלא-ידוע כשהוא מודיע ליחידתו הצבאית "טק-קום" שסקיינט יתקוף את ג'ון משני הצדדים, בעבר ובעתיד, ובסופו של דבר ישנה את המלחמה לנצח. על סף ניצחון במלחמה נגד סקיינט, קונור שולח את סגנו הבכיר והנאמן קייל ריס חוזר אחורה בזמן כדי להציל את חיי אמו של ג'ון: שרה קונור, ולהבטיח את קיומו שלו. עם זאת, קייל מגלה כי העבר המקורי השתנה.
בציר זמן זה, מחסל נשלח להרוג את שרה קונור כילדה וכן מחתרת ההתקוממות מהעתיד שלחו את הסייבורג שלהם אחורה בזמן להגן עליה. אחרי שהמחסל הרג את הוריה, יחידת T-800 תוכנתה מחדש גידל את שרה ואילף אותה להתמודד עם הגורל שבתוקף היא מנסה לדחות. עכשיו, הוא (T-800) מתמודד עם משימה חדשה: שרה, קייל והמחסל הישן חייבים לברוח מיחידת T-800 הצעירה ויחידת T-1000, המחסלים האחרונים שנשלחו בידי סקיינט להרוג אותם. בנוסף, אויב חדש ונוראי: בנם העתידי של קייל ושרה, ג'ון עצמו, הומר לסייבורג היברידי-אנושי ננוטכנולוגי שנקרא יחידת T-3000. עם ג'ון קונור שלבסוף התפשר בידי סקיינט הם חייבים למצוא דרך לעצור את התרחשות אירוע הכחדת האנושות "יום הדין".

פיתוח

בזמן ששליחות קטלנית: התעוררות היה אמור לפתוח טרילוגיה חדשה, הפקת הסרט החמישי בסדרה נתקעה בשל קשיים ביורוקרטיים וכספיים. בסופו של דבר ההפקה יצאה לדרך רק באוגוסט 2010, הסרט לא תוכנן להוות סרט המשך כי אם אתחול לסדרה וסרט המשך, אולם צצו בעיות באשר לזכויות הסרט ובפברואר 2011 סרטי יוניברסל הכריזו כי יפיקו סרט חמישי בכיכובו של ארנולד שוורצנגר, בבימויו של ג'סטין לין ובשיתוף פעולה עם כריס מורגן כתסריטאי. חודשיים לאחר מכן צורף רוברט ו. קורט אך שוב ההפקה נתקעה.
במאי 2011 מייגן אליסון וחברת ההפקה שלה Annapurna Pictures קיבלו את הזכויות על הזיכיון והכריזה על הפקת 2 סרטים בסדרה. בדצמבר 2012 נחתם חוזה ודייוויד אליסון היה למפיק הראשי של הסרט. בערך באותו הזמן גם הוכרז שם הסרט: "שליחות קטלנית: ג'נסיס". ביוני 2013 סרטי פרמאונט הודיעו כי הסרט ייצא לאקרנים ב-26 ביוני 2015. בספטמבר 2013 אלן טיילור נשכר כבמאי הסרט ובינואר 2014 חברת ההפקה Annapurna חדלה מלממן את הסרט, כשדייוויד אליסון נותר כמפיק שותף.

ליהוק

ביוני 2013 ארנולד שוורצנגר לוהק שוב לתפקיד המחסל. בדצמבר 2013 לוהק ג'ייסון קלארק לתפקיד ג'ון קונור בעוד אמיליה קלארק לוהקה לתפקיד שרה קונור. במארס 2014 לוהק ג'יי קורטני לתפקיד קייל ריס. באותו החודש לוהק ג'יי קיי סימונס לתפקיד משני בסרט. מלאכת הליהוק הושלמה במאי 2014.

צילומים

צילומי הסרט החלו ב-21 באפריל 2014 בניו אורלינס והושלמו ב-6 באוגוסט אותה השנה בסן פרנסיסקו.

סרטי המשך

בספטמבר 2014 חברת פרמאונט הודיעה שהסרט הוא התחלה של טרילוגיה חדשה. שני סרטי ההמשך תוכננו לצאת, הראשון ב-19 במאי 2017 והשני ב-29 ביוני 2018. ב-24 בפברואר 2015, ארנולד שוורצנגר אישר כי הוא יחזור לסרט ההמשך הראשון.
בינואר 2016, הודיעה חברת ההפצה "פרמאונט" כי הסירה כל סרט המשך מתוכנן מהסדרה מלוח הזמנים שלה. זמן קצר לאחר מכן הצהיר שוורצנגר כי סרט שישי בסדרה עדיין מתוכנן, אולם לא יצאה הודעה רשמית על כך.
בינואר 2017 דווח כי ג'יימס קמרון צפוי להפיק סרט שישי ואחרון בסדרה, כאשר יקבל בחזרה את הזכויות על הסדרה 
באוקטובר 2019 צפוי לצאת ריבוט 
(Terminator: Dark Fate)  והבמאי צפוי להיות טים מילר, בסרט יככבו כוכבי הסרטים הראשונים ארנולד שוורצנגר ולינדה המילטון
צ'ושירו הייאשי

ביוגרפיה

צ'ושירו הייאשי נולד בקיוטו ב-1920 וקיבל תואר ראשון באוניברסיטת טוקיו ב-1942. החל מ-1945 עבד באוניברסיטה זו תחת הנחייתו של הידקי יוקאווה, שזכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1949. באותה השנה הייאשי השלים את הדוקטורט וב-1954 קיבל דרגת פרופסור. תחום מחקרו העיקרי של הייאשי היה אסטרופיזיקה תאורטית וקוסמולוגיה, העבודה המפורסמת ביותר היא פיתוח מתמטי של מסלול התפתחות של קדם-כוכב בדיאגרמת HR, שלימים נקרא על שמו - מסלול הייאשי. עבודה מפורסמת נוספת הייתה מציאת רדיוס מקסימלי של כוכב עבור מסה נתונה, הנקרא גם כן על שמו - גבול הייאשי. בנוסף, חקר הייאשי התפתחות כוכבים בשלבים צעירים וננסים חומים ותרם את חלקו לפיתוח מודל הנוקליאוסינתזה (יצירת יסודות) במפץ הגדול, שהרחיב את המאמר המפורסם אלפר-בתא-גאמוב (Alpher–Bethe–Gamow paper). ב-1984 יצא לגמלאות.
זוכה מדליית אדינגטון לשנת 1970, פרס קיוטו לשנת 1995 ומדליית ברוס בשנת 2004.
נפטר ב-2010 בגיל 89.
צחינוואלי

מקור השם

מקור השם צחינוואלי הוא מהמילה הגאורגית "כּרצחינוואלי" ("ქრცხინვალი"), שמשמעותה היא "אדמת האלה הלבנה", שהוא שמהּ ההיסטורי של העיר. משנת 1934 ועד לשנת 1961 נקראה העיר סטלינרי, על שמו של יוסיף סטלין. אוסטים מודרניים קוראים לעיר צחינוואל, כשהם בוחרים לוותר על הסיומת " י " שהיא יחסת הנושא (Nominative case) בסיומות גאורגיות. אוסטים אחרים מכנים את העיר, באופן בלתי רשמי, צֶ'רבּה.

היסטוריה

האזור סביב השטח שבו ממוקמת צחינוואלי היה מאוכלס כבר בתקופת הברונזה. היישובים שנתגלו, וממצאים ארכאולוגיים אחרים, מאותה תקופה, מצביעים על השפעות שתי התרבויות, האיברית (מזרח גאורגיה) והקולכית (מערב גאורגיה) עם אלמנטים סרמטיאנים, קונפדרציה רב-שבטית במערב סקיתיה. 
צחינוואלי נזכרת לראשונה ברשומות במקור גאורגי משנת 1398 ככפר בכארתלי ומצוין בה כי מלך איבריה, אספגור ייסד אותה, במאה ה-3, כמצודה. בתחילת המאה ה-18, הייתה צחינוואלי, עיירה מלכותית קטנה, שאוכלסה בעיקר על ידי צמיתים נזירים. בשנת 1801 סופחה צחינוואלי על ידי האימפריה הרוסית יחד עם הממלכה המזרח גאורגית, כארתלי-קאחתי. העיר ממוקמת על נתיב המסחר בין צפון הקווקז לטביליסי וגורי. עקב מיקומה התפתחתה העיר בהדרגה לעיר מסחר מעורבת המאכלסת בתוכה יהודים, גאורגים, ארמנים ואוסטים. במפקד אוכלוסין שנערך בתחילת המאה ה-20 נספרו 5,033 איש, מתוכם 42.3% יהודים, 33% גאורגים, 13.4% ארמנים ו-11% אוסטים. 
בשנים 1918-1920, סבלה העיר מהתנגשויות בין המשמר הלאומי הגאורגי לבין איכרים אוסטים מורדים פרו-בולשביקים, כאשר גאורגיה נהנתה מתקופת עצמאות קצרה מרוסיה. עם פלישת הצבא האדום לגאורגיה במרץ 1921, ושנה מאוחר יותר, בשנת 1922, הפכה צחינוואלי לעיר ולבירת הפרובינציה האוטונומית של דרום אוסטיה בתוך גאורגיה הסובייטית. לאחר מכן, הפכה העיר מאוכלסת בעיקרה באוסטים בעקבות עיור נמרץ, וקורניזציה (коренизация, מילולית: השרשה), המדיניות הסובייטית של ביסוס השורשים הלאומיים, שהביאה לזרימה של אוסטים מהאזורים הכפריים השכנים לצחינוואלי. ביסודו של דבר הפכה העיר למרכז תעשייתי, עם מפעלים לניסור עץ ומבנים של בתי חרושת, וכן גם מספר מוסדות תרבותיים ומוסדות השכלה כגון: "המוסד הפדגוגי" (כיום "אוניברסיטת צחינוואלי") ותיאטרון דרמה. על פי המפקד הסובייטי האחרון, בשנת 1989, התגוררו בצחינוואלי 42,934 איש.
בתקופת השלב החמור של אירועי הקונפליקט הגאורגי-אוסטי, הייתה צחינוואלי זירה להתפרצות המזוינת של המתיחות האתנית שבין הכחות הגאורגים לאוסטים. הפסקת האש של סוצ'י בשנת 1992, הותירה את צחינוואלי, בידי הבדלנים האוסטים, שעודדו את רוב האוכלוסייה הגאורגית לעזוב את העיר. 
כיום, צחינוואלי מתפקדת כבירת הרפובליקה על פי הכרזה עצמית, דרום אוסטיה, ואוכלוסייתה מונה 33,724 איש.

ספורט

קבוצת הכדורגל העירונית, מועדון כדורגל צחינוואלי, נוסדה בשנת 1936, ומשחקת בליגת העל הגאורגית.

אתרים

העיר כוללת מספר אנדרטות בעלות ארכיטקטורה גאורגית מימי הביניים, וכן את "כנסיית קאבתי" - כנסיית גיאורגי הקדוש, המתוארכת למאות ה-8 - ה-10.
בית המדרש לרבנים בווינה

בית המדרש לרבנים בווינה (בגרמנית: Israelitisch-Theologische Lehranstalt תרגום: בית האולפנה הישראלי התאולוגי), היה מוסד להכשרת רבנים וללימוד מדעי הפילוסופיה שהתקיים בווינה אוסטריה, מיום ייסודו ב-15 באוקטובר 1893, ועד  לפברואר 1938 עת פלשו הכוחות הנאצים לווינה, והרסו את המוסד.   
הרקטור של המוסד היה הרב ד"ר אדולף שוורץ, שהתווה את דרכו האקדמית של המוסד.   

רקע

ב-27 במאי 1785, הרחיב יוזף השני, קיסר אוסטריה, את כתב הסובלנות שהשווה את זכויות היהודים וחובותיהם, לאלו של שאר האוכלוסייה, גם לתחומי ממלכת גליציה. לאור זאת, החלה עולה לדיון שאלת השכלתם של הרבנים מורי העם ומחנכיו. במסגרת דיונים אלו הוצע בשנת 1786 לפתוח בית ספר לפילוסופיה לרבנים. בשנת 1792, הועלו במקביל, שתי הצעות להקמת בתי מדרש לרבנים, האחת בפראג, והשנייה בלבוב. הצעות אלו לא הבשילו לכדי תוכניות מעשיות, אך גם לא ירדו מסדר יומה של הממשלה המרכזית. 
מייסד וראש ועד הוועד הראשון היה וילהלם ריטר פון גוטמן.
מיה קוך

מיה קוך (6 באוגוסט 1946 – 3 במרץ 2007) הייתה לוחמת בשחיתות. ממייסדי עמותת עוגן, זוכת אות אביר איכות השלטון של התנועה למען איכות השלטון.

ביוגרפיה

קוך נולדה בשנת 1946 בעיר חיפה. בשנת 1974 החלה לעבוד בחברת תנובה, אשר ישבה במתחם השוק הסיטונאי בתל אביב, בתפקיד מזכירת גזבר החברה, קוך ידועה בעקבות חשיפת פרשת השחיתות בחברת תנובה. 
קוך נפטרה בשנת 2007 ממחלת הסרטן, בגיל 61.

חשיפת פרשת השחיתות בתנובה

בשנת 1977 חשפה שחיתות במקום עבודתה ב'תנובה', כשזו עוד הייתה קשורה באופן עמוק בריכוזיות השלטון בישראל. קוך דיווחה למשטרה על היעלמותן של המחאות רבות מהחשבונות הציבוריים של תנובה והראיות שהיא סיפקה הביאו להרשעתם של שלושה בכירים בתנובה בגניבת עשרות אלפי דולרים. כתגובה קיבלה מכתב פיטורין מתנובה.
קוך נאבקה בפיטוריה ותנובה פנתה לפסיכיאטר, ד"ר משה אבנון שלא בדק אותה אישית וכתב חוות דעת, שעל פיה קוך אינה שפויה וכי עליה להתאשפז בבית חולים לחולי נפש. כחלק מתוצאותיו של המאבק תוקן חוק טיפול בחולי נפש ונקבע], שאסור לאשפז אדם בכפייה ללא בדיקת פסיכיאטר מחוזי. ד"ר אבנון הושעה מתפקידו. במהלך הפרשה רואיינה קוך לכ-200 כתבות בתקשורת.

הקמת עמותת עוגן

בשנת 1989 הייתה קוך בין מייסדי עמותת עוגן לסיוע לעובדי ציבור הרוצים לחשוף שחיתות וחוששים לפגיעה אישית בהם או במקום עבודתם.

זכייה באות אביר איכות השלטון

בשנת 2006, זכתה קוך באות אביר איכות השלטון של התנועה למען איכות השלטון.
בעל חצור

איזכור מקראי

לפי המגילה החיצונית לבראשית (אחת המגילות הגנוזות שנמצאו בקומראן שבצפון ים המלח), ברמת חצור הייתה מריבת רועי אברהם ורועי לוט, ממנה ראה לוט את ככר הירדן ובחר לרדת לסדום ושם הבטיח ה' לאברהם אבינו את ארץ ישראל (ראה ספר בראשית, פרק י"ג).
על פי חלק מהפרשנים, הר זה הוא "בעל חצור" בו רצח אבשלום את אמנון אחיו, בנקמה על אונס אחותו תמר. וכך כתוב בספר שמואל ב': 
וַיְהִי, לִשְׁנָתַיִם יָמִים, וַיִּהְיוּ גֹזְזִים לְאַבְשָׁלוֹם, בְּבַעַל חָצוֹר אֲשֶׁר עִם-אֶפְרָיִם; וַיִּקְרָא אַבְשָׁלוֹם, לְכָל-בְּנֵי הַמֶּלֶךְ. וַיָּבֹא אַבְשָׁלוֹם, אֶל-הַמֶּלֶךְ, וַיֹּאמֶר, הִנֵּה-נָא גֹזְזִים לְעַבְדֶּךָ; יֵלֶךְ-נָא הַמֶּלֶךְ וַעֲבָדָיו, עִם-עַבְדֶּךָ. וַיֹּאמֶר הַמֶּלֶךְ אֶל-אַבְשָׁלוֹם, אַל-בְּנִי אַל-נָא נֵלֵךְ כֻּלָּנוּ, וְלֹא נִכְבַּד, עָלֶיךָ; וַיִּפְרָץ-בּוֹ וְלֹא אָבָה לָלֶכֶת, וַיְבָרְכֵהוּ.   וַיֹּאמֶר, אַבְשָׁלוֹם, וָלֹא, יֵלֶךְ-נָא אִתָּנוּ אַמְנוֹן אָחִי; וַיֹּאמֶר לוֹ הַמֶּלֶךְ, לָמָּה יֵלֵךְ עִמָּךְ.   וַיִּפְרָץ-בּוֹ, אַבְשָׁלוֹם; וַיִּשְׁלַח אִתּוֹ אֶת-אַמְנוֹן, וְאֵת כָּל-בְּנֵי הַמֶּלֶךְ.
— ספר שמואל ב', פרק י"ג, פסוקים כ"ג-כ"ז

בימי בית שני

בתקופת בית שני היה האזור מרכז יהודי חשוב. בימי מרד החשמונאים נחשבו הרי גופנה שנמצאים מערבה לבעל חצור כמרכז המרד החשמונאי. לפי עמנואל הראובני היה בבעל חצור עורף יהודי חזק.
בספר חשמונאים א' (ט', 9) ובספר קדמוניות היהודים (י"ב, 11) כתוב על הקרב האחרון של יהודה המכבי באלעשה, שהיה באזור זה. שם הוא נפל ומת.
ההר מזוהה כאחד מנקודות הגובה בהם היו מדליקים משואות בראשי חדשים כדי להודיע לכל הגולה על התחדשות החודש.

תצפיות מההר

בשל גובהה ומיקומה, נשקף מפסגת ההר נוף למרחק. במערב רואים חלקים ממישור החוף הצפוני (הכרמל וזכרון יעקב) והדרומי (מראשון לציון עד אשקלון), ואת הים התיכון. במזרח רואים את בקעת הירדן, ים המלח ואת עבר הירדן המזרחי מהר החרמון, הרי הגלעד, הרי מואב ועד הרי אדום. בדרום נראים הר הצופים בירושלים והרודיון בהרי יהודה  והרי חברון ובצפון יש תצפית לעבר הרי שומרון והרי הגליל התחתון.

הסכמי אוסלו

היום ההר הוא שטח צבאי סגור ושוכן עליו בסיס של מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי שנבנה החל מ 1975 ותחילת בנייתו בגדר שהקימו חברי קבוצת העבודה שהקימה באותה שנה את הישוב הסמוך עפרה. במסגרת הדיונים עם הרשות הפלסטינית על הסדר הקבע, ישנה דרישה ישראלית שעל ההר תהיה תחנת התרעה ישראלית לפחות לחמש שנים.
אלקטרוזאורוס

מאפיינים

אורך האלקטרוזאורוס הגיע לאורך 5 מטר, לגובה 2 מטר ושקל עד 600 ק"ג, קטן בהרבה מרוב הטירנוזאורים. הוא היה בעל עצמות ירכיים גבוהות וחזקות שנועדו לריצה מהירה. היו להם לסתות חזקות בעלות
תחילה חשבו שמדובר בפרטים קטנים של גורגוזאורוס, אלברטוזאורוס או אף טרבוזאורוס, אך ניתוחים מהזמן האחרון הציעו שהוא היה קרוב קדום יותר של בני משפחת הטירנוזאוריים, מעל-משפחת טירנוזאורים בדומה לאפאלסיוזאורוס.
יצורים אלה היו טורפי-על במונגוליה וצדו לבד או בלהקות דינוזאורים קטנים מהם.
עודד פרידלנד

ביוגרפיה

פרידלנד נולד בישראל בשנת 1967. הוא התגורר בלונדון בין השנים 1970-1975. לאחר סיום לימודי עיצוב מוצר באקדמיה בבצלאל הקים את "מונקי ביזנס" – מותג עיצוב עצמאי המתמחה בפיתוח ושיווק מוצרי מתנה מקוריים, אותה הוא מנהל יחד עם אחיו.  פרידלנד משמש כמרצה במחלקה לעיצוב תעשייתי בבצלאל במספר קורסים. הוא מציג פעמיים בשנה (רצוף משנת 1999) בתערוכות Ambiente ו-Tendence בפרנקפורט גרמניה. פרידלנד זכה שלוש פעמים באליפות אירופה בגלישת ברכיים, בשנים 1989, 1991, 1995.

יצירתו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ברנאר אינו

קריירה

אינו נולד באיפיניאק (Yffiniac) שבמחוז ברטאן בצפון מערב צרפת. הוא הפך מקצוען בשנת 1974. בעצת המנהל הספורטיבי של הקבוצה, אינו לא הצטרף לטור דה פראנס בשנותיו הראשונות כמקצוען. ב־1977 הדהים אינו את הסבב המקצועני כשניצח במרוץ דופינה ליברה כשהוא משאיר מאחור מועמדים לניצחון בטור כברנאר תבנה. אינו התרסק במהלך המרוץ במהלך ירידה מהירה אך עלה שוב על אופניו ורכב לניצחון.
על מנת להתכונן לטור של 1978 רכב אינו בוואלטה אספניה וניצח במרוץ. מעט לפני הטור ניצח אינו באליפות הלאומית של צרפת. אינו ניצח בטור כאשר הוא שומר על ההובלה מהקטע האחרון שנערך נגד השעון. לאחר שני ניצחונות אלה הוכתר אינו על ידי התקשורת כרוכב הצרפתי הגדול הבא. אינו ניצח גם את הטור של 1979.
בטור דה פראנס של 1980 נאלץ אינו לפרוש בזמן שהוביל את המרוץ עקב פציעה בברך. הוא התאושש ושב לנצח באותה שנה באליפות העולם.
בשנה שלאחר מכן, כשהוא לובש את חולצת הקשת בענן ניצח במרוץ פריז - רובא ובטור דה פראנס של 1981. ב-1982 ניצח שוב בטור ובשנת 1983 נאלץ שוב לפרוש עקב בעיות בברכיים. העדרויות אלה איפשרו לבן קבוצתו, לורן פיניון לתפוס את הבמה ולהוביל את הקבוצה. בטור של 1984 ניצח פיניון כשאינו מסיים שני בהפרש של 10 דקות.
שנת 1985 הייתה שנה קשה יחסית לאינו, שהתרסק בתחילתה. בטור של 1985 הוא ניצח, וסגנו היה בן קבוצתו, הרוכב האמריקאי גרג למונד, שטען כי יכול היה לנצח במרוץ אך מנהלה הספורטיבי של הקבוצה שיקר לו והכריח אותו לחכות לאינו, דבר שעלה לו בניצחון.
בטור של 1986 חזר אינו, הפעם לכאורה לעזור ללמונד לנצח. אינו רכב באגרסיביות ותקף רבות, כשהוא טוען כי הוא עושה זאת על מנת להדוף מתחרים וברור לו שלמונד ינצח. בשלב שנערך באלפ דואז', תקף אינו מוקדם ויצר פער גדול שגרם ללמונד לרדוף אחריו. אינו טען כי למונד יוכל לסגור את הפער בהמשך. למונד ניצח בטור של 1986.
לזכות אינו נזקפים יותר מ־200 ניצחונות ב 12 שנים. הוא ניצח בג'ירו ד'איטליה בשנים 1980, 1982 ו־1985. בוואלטה אספניה ב־1978 וב־1983. ניצחונו הזכור ביותר הוא במרוץ הקלאסי, לייז'–בסטון–לייז', בו נתן הופעה נדירה: אינו תקף בשלב מוקדם במרוץ, הצליח לברוח מהדבוקה ורכב מרבית המרוץ לבדו. הוא ניצח וסיים כ־10 דקות לפני הרוכב הבא.

הפטרון

אינו שלט בדבוקה וכונה "הבוס של הפלוטון" או ה"פטרון". בשביתת הרוכבים של 1978, שנועדה למנוע שלב מפוצל (שלב בו הרוכבים רוכבים קטע בבוקר וקטע אחר הצהריים) לקח אינו חלק בולט בהנהגת הרוכבים. אינו שלט בדבוקה באופן בלתי מעורער. לעיתים החליט כי "היום לא יהיו התקפות כי מחר יש שלב קשה" וכלל הרוכבים בדבוקה היו מצייתים. אינו זכה לכבוד רב, אך גם לפחד בגלל אופיו. לקהל הצטייר אינו כשחצן, מרוחק וביישן שהתרחק מאמצעי התקשורת. כשהתבקש בראיון לתת תשומת לב רבה יותר לקהל, השיב כי הוא מתחרה על מנת לנצח ולא לרצות אנשים.

פרישתו

לאחר פרישתו ב-1986, חזר אינו לחוותו בברטאן ובמקביל עבד בחברה המארגנת של הטור, כרוכב עבר המברך את מקבלי הפרסים והחולצות, תפקיד בו הוא עדיין מופיע (2015). אינו שימש כיועץ ליצרנית האופניים לוק ועזר בפיתוח דוושות המתחברות לנעל הרוכב.
קוני נילסן

ביוגרפיה

נילסן נולדה בעיר פרדריקסוואן שבצפון דנמרק לבנט נילסן ולאמא שחקנית ובמאית של מחזות זמר.
היא גדלה כמורמונית בכפר אלינג שליד קופנהגן, והחלה את קריירת המשחק שלה לצד אמה במחזות זמר ובהצגות מקומיות. כדי לפתח את קריירת המשחק שלה נסעה נילסן בגיל 18 לפריז שם עבדה כשחקנית ועסקה בדוגמנות. לאחר מכן עברה נילסן לאיטליה ולמדה בבתי ספר לדרמה ברומא ובמילאנו. נילסן גרה באיטליה במשך 4 שנים לפני שעברה לניו יורק שם היא גרה גם כיום.

קריירת משחק

נילסן פרצה לראשונה בשנת 1997 בתפקיד משני לצד קיאנו ריבס ושרליז תרון במותחן האימה "מלכודת לפרקליט", שנה לאחר מכן הופיעה נילסן לצד קורט ראסל וג'ייסון אייזקס בדרמת הפעולה הבדיונית "חייל קטלני" ובדרמה הקומית של וס אנדרסון "המרוץ לצמרת של מקס פישר".
בשנת 2000 שיחקה נילסן בסרט ההרפתקאות העתידי של בריאן דה פלמה "המשימה מאדים" לצידם של גארי סיניז וטים רובינס, בסרט גילמה נילסן את טרי פישר אסטרונאוטית קשוחה שנשלחת יחד עם משלחת מיוחדת למשימת חיפוש בכוכב מאדים. 
תפקיד זה של נילסן סלל את דרכה אל תפקידה הגדול ביותר עד כה בקריירה בדרמת הפעולה התקופתית זוכת 5 פרסי האוסקר של רידלי סקוט "גלאדיאטור".
בסרט גילמה קוני את דמותה של לוסילה בתו של מרקוס אורליוס (ריצ'רד האריס) קיסר רומא ואחותו של קומודוס (חואקין פיניקס) שהפך לקיסר רומא לאחר רציחתו של אביו. במהלך הסרט מנסה לוסליה לסייע לגיבור מקסימוס (ראסל קרואו) במאבקו נגד קומודוס והפיכתה של רומא לרפובליקה.
ב-2002 שיחקה נילסן לצד רובין ויליאמס בדרמת המתח "לחיות בתמונות" ובמותחן המסתורין הצרפתי "אוהב השדים".
ב-2003 שיחקה נילסן לצד ג'ון טרבולטה בדרמת הפעולה הצבאית "בייסיק" שם גילמה את דמותה של קפטן ג'וליה אוסבורן האחראית על חקירת רצח בתוך הקומנדו האמריקאי, בנוסף שיחקה נילסן במותחן הפעולה "מאבק צמוד" לצידם של טומי לי ג'ונס ובניסיו דל טורו.
ב-2004 שיחקה נילסן בדרמת המלחמה הדנית המצליחה "אחים", על תפקידה בסרט קיבלה נילסן מועמדות ל"פרס האקדמיה האירופאית".
ב-2005 שיחקה נילסן לצד ג'ון קיוזאק ובילי בוב ת'ורנטון בקומדיית הפשע "קרח דק", כמו כן השתתפה גם בדרמת המלחמה "בעמק האלה" לצידו של ג'יימס פרנקו.
החל מ-2011 משחקת בסדרת הדרמה בוס לצידו של קלסי גרמר.
בשנת 2017 השתתפה בסרט גיבורי-העל "וונדר וומן" בכיכובה של גל גדות, אשר מבוסס על חוברות הקומיקס "וונדר וומן" מבית DC קומיקס. הסרט הוא הרביעי בסדרת סרטי היקום הקולנועי של DC.

חיים אישיים

לנילסן שני בנים, אחד מאב לא ידוע והשני נולד לה ולבן זוגה מאז שנת 2003, המתופף של להקת מטאליקה, לארס אולריך.
הרואה ואינו נראה

עלילה

איש מסתורי, בשם גריפין, מגיע לפונדק המקומי של הכפר האנגלי של לפינג, מערב סאסקס, במהלך סופת שלגים. הזר לובש מעיל ארוך שרוולים עבה, וכפפות; פניו מוסתרות לחלוטין על ידי תחבושות פרט לאף ורוד מזויף, והוא חובש כובע רחב שוליים. הוא מוגזם בהתבודדותו, רגזן, ולא ידידותי. הוא דורש להיות לבד ומבלה את רוב זמנו בחדרו עובד עם כימיקלים ומכשירי המעבדה שלו והוא מעז לצאת רק בלילה. בעוד גריפין שוהה בפונדק, מאות בקבוקי זכוכית מוזרים (שהוא מכנה המטען שלו) מגיעים. אנשי העיירה מקומיים רבים חושבים שזה מוזר מאוד. הוא הופך להיות נושא השיחה של הכפר.
גריפין כופה על נווד, תומאס מארוול, להפוך לעוזרו. עם מארוול, הוא חוזר אל הכפר כדי להתאושש ולוקח איתו שלוש מחברות המכילות תיעוד של הניסויים שלו. כאשר מארוול מנסה לבגוד באיש הבלתי נראה למשטרה, גריפין רודף אותו עד לחוף הים של העיר הנמל ברדוק, ומאיים להרוג אותו. מארוול בורח לפונדק מקומי ונשמר על ידי האנשים בפונדק, אבל גריפין בורח. מארוול מאוחר יותר הולך למשטרה ואומר להם שגריפין הוא ה"איש הבלתי נראה", ולאחר מכן מבקש להיות כלוא בכלא עם אבטחה גבוהה.
לאחר הניסיון הזועם של גריפין לנקום את בגידתו הוא נאלץ לברוח ולמצוא מקום מסתור חדש עקב החשיפה שלו . הוא מוצא מחסה בבית סמוך שמתברר ששייך לד"ר קמפ, סטודנט שהכיר לשעבר בבית הספר לרפואה. לקמפ הוא מגלה את זהותו האמיתית: האיש הבלתי נראה הוא גריפין, סטודנט לרפואה לשעבר, שעזב את הרפואה והקדיש את עצמו לאופטיקה. גריפין מספר איך הוא המציא כימיקלים מסוגלים להפוך גופים לבלתי נראים, ומתוך דחף ניסה את הכימיקלים על עצמו.
גריפין מספר לקמפ את הסיפור על איך הוא הפך בלתי נראה. הוא מסביר כיצד הוא ניסה את ההיעלמות על חתול, ואז על עצמו. גריפין שרף את הפנסיון ששהה בו, יחד עם כל הציוד שהוא השתמש בו כדי להפוך בלתי נראה, בשביל לכסות את עקבותיו; אבל עד מהרה הבין שהוא אינו מוכשר כדי לשרוד בשטח הפתוח. הוא ניסה לגנוב מזון ובגדים מחנות כלבו גדולה, ובסופו של דבר גנב כמה בגדים מחנות אספקה ​​ופנה לעיירה לפינג לנסות להפוך את תהליך ההיעלמות. אבל עכשיו הוא מדמיין שהוא יכול לעשות עם קמפ תוכנית להתחיל "שלטון טרור" על ידי שימוש בהיעלמותו בשביל להלך אימים על האומה.
קמפ מיהר לדווח על גריפין לרשויות המקומיות בעוד הוא משוחח איתו, והוא מחכה לעזרה שתגיע כשהוא מקשיב להצעה הפראית הזו. כאשר הרשויות מגיעות לביתו של קמפ, גריפין נלחם את דרכו החוצה, ולמחרת משאיר פתק שהודיע ​​כי קמפ עצמו יהיה האדם הראשון שיהרג ב"שלטון הטרור". קמפ, בעל אופי קר רוח, מנסה לתכנן תוכנית לשמש עצמו כפיתיון כדי ללכוד את האיש הבלתי נראה, אבל הפתק שהוא שולח נגנב ממשרתו על ידי גריפין.
בסופו של דבר גריפין נהרג במהלך קרב יריות עם המשטרה מכדור תועה.

תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית על ידי דב קמחי והופיע בשנת 1960 בהוצאת יהושע צ'צ'יק. ב-2001 יצא לאור תרגום נוסף בשם "האיש הבלתי נראה: רומאן גרוטסקי" בהוצאת אסטרולוג, בתרגום אהובה גסנר ושלה מאיר.
פירט יארוויס

ביוגרפיה

יארוויס נולדה בטאלין, לאחר לימודיה בתיכון היא סיימה תואר במדיה ויחסי ציבור באוניברסיטה הבינלאומית של קונקורדיה (International University of Concordia), הסניף האסטוני של אוניברסיטת קונקורדיה שבמדינת וושינגטון, לאחר מכן למדה עיתונאות באוניברסיטת טרטו.
ב-2002 הצטרפה ללהקת הבנות "ונילה נינג'ה". היא כתבה את המילים לרבים משירי הלהקה, ושימשה פעמים רבות כדוברת הלהקה במהלך ראיונות רבים לתקשורת. הלהקה השתתפה בגמר הלאומי של אסטוניה עבור תחרות האירוויזיון 2003, והייתה המועמדת המועדפת על הציבור.
ב-2005 ייצגה הלהקה את שווייץ באירוויזיון 2005, שם עלתה לגמר ולבסוף הגיעה למקום ה-8.
ב-2005 נבחרה לאישה הסקסית ביותר באסטוניה על פי המגזין "Kroonika", היא שימשה כמגישה במספר ערוצי טלוויזיה במדינתה ובין היתר עבדה בין השנים 2007-2008 ב-MTV אסטוניה.
ב-2011 הציגה את תוצאות הניקוד של אסטוניה באירוויזיון 2011 שנערך בדיסלדורף. באותה שנה גם הופיעה בסרט "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta 
".