google/wiki40b huggingface dataset:
דריל רוברסון

ביוגרפיה

רוברסון סיים ב-1983 את לימודיו באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. שירת כמדריך טיסה וטייס מקדונל דאגלס F-4 פנטום בבסיסים בארצות הברית ובגרמניה המערבית. בשנים 1989–1993 שירת כמדריך טיסה וטייס F-15 איגל בכנף 4 והשתתף במלחמת המפרץ. בשנים 1993–1995 שירת בצוות האירובטי של חיל האוויר ("תאנדרבירדס") כטייס F-16 פייטינג פלקון. נטל חלק בתוכנית ההתמחות של קונגרס ארצות הברית ומכון ברוקינגס ושירת במטהו של הסנאטור טד סטיבנס. לאחר מכן שירת במשרד מזכיר חיל האוויר. 
באפריל 1999 מונה למפקד טייסת הקרב 90, טייסת F-15 המוצבת באלסקה. מדצמבר 2001 עד יוני 2001 שירת כעוזר מפקד חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית שמפקדתו באלסקה. לאחר לימודים במכללת המלחמה הלאומית מונה ביולי 2002 למפקד להק המבצעים של כנף 4, במסגרת זו שימש מפקד כוח המשלוח האווירי של הכנף למלחמת עיראק. באוגוסט 2004 מונה לעוזר ראש ענף לוחמה בטרור והגנת המולדת במטות המשולבים. 
ביוני 2006 מונה למפקד כנף קרב 52 במוצבת בגרמניה ומפעילה מטוסי A-10 ת'נדרבולט II ו-F-16. במרץ 2008 מונה למפקד כנף קרב 325 בפלורידה, המכשירה טייסי F-15 ו-F-22 ראפטור. 
באפריל 2011 מונה למפקד כוח המשלוח האווירי 455 בבסיס באגראם שבאפגניסטן. באפריל 2012 מונה לראש ענף תכנון אסטרטגי במטה חיל האוויר, וביולי 2012 מונה לסגן ראש אגף תכנון במטות המשולבים. 
במאי 2014 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר השלישי שבפיקוד אירופה. במסגרת זו שימש גם מפקד "כוח המשימה המשולב - ישראל" (JDF-I). ביולי 2015 מונה למפקד פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר ושירת בתפקיד עד נובמבר 2017.  
במהלך שירותו צבר 5,155 שעות טיסה מהם 865 שעות טיסה מבצעיות, על מטוסי מקדונל דאגלס F-4 פנטום, ‏F-15 איגל, F-16 פייטינג פלקון, F-22 ראפטור ו-C-21A. 
רוברסון בעל תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מאקדמיית חיל האוויר בקולורדו, תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל בפלורידה ותואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי ממכללת המלחמה הלאומית. הוא נשוי לשריל ואב לבן ובת. בנו משרת אף הוא כטייס בחיל האוויר.
אהרל'ה ויסברג

אהרן (אהרל'ה) ויסברג (נולד ב-1981) הוא עיתונאי ישראלי, בעל תואר ראשון במדעי המדינה ותקשורת ציבורית מאוניברסיטת בר-אילן. ערך וכתב באתר ישראל היום וכיום כותב באתר וואלה! ספורט. בעל בלוג כדורסל ברשת פייסבוק בשם אהרל'ה ויסברג | מאחורי הקַלָּעים.
דניאלה מונה

ביוגרפיה

מונה נולדה בסנטה מוניקה, במדינת קליפורניה שבארצות הברית. בילדותה השתתפה בפרסומות בטלוויזיה.
בשנת 2001, בגיל 12, החלה לשיר לרקוד ולשחק במחזות והצגות בתיאטרון בלוס אנג'לס, היות שאמה הייתה מנהלת התיאטרון. 3 שנים לאחר מכן שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "כללים פשוטים" בערוץ "ניקלודיאון". בשנת 2010 השתתפה בתפקיד ראשי בסדרה "ויקטוריוס".
ב-2012 וב-2013 שיחקה ב"טימי טרנר, תתבגר!" את תותי, וב"סופר נינג'ה" את קלריסה בתפקיד אורח. בשנת 2016 שיחקה למשך 9 פרקים בקומדיית מצבים "בייבי דאדי" ברשת ABC Family, וגילמה את סאם.
מונה מאורסת לאנדרו גרדנר. בשנת 2019 נולד בנם.
לואי-ניקולה ווקלן

קורות חייו

נולד ב-12 במאי 1763 בסנט אנדרי ד'הברטו (Saint-André-d'Hébertot) שבנורמנדי, לניקולה ווקלן וקתרין לבית לה-שארטייה. הוריו היו ממעמד האיכרים הנמוך, האב היה מנהל העבודה בטירת סנט אנדרי ד'הברטו. לואי-ניקולה עצמו היה אוטודידקט. תחילת הכשרתו המקצועית הייתה כלבורנט בבית מרקחת ברואן בשנים 1777 עד 1779. ב-1783] עבר לפריז ושם הפך לבן חסותו של אנטואן פורקרואה (Antoine François, comte de Fourcroy), כימאי ופוליטיקאי צרפתי, שתמך בו כלכלית, דאג להשכלתו וקידם אותו במערכת המדעית. עד 1791 הועסק כלבורנט בז'רדן דו רואה. ב-1791 התמנה לחבר באקדמיה המלכותית למדעים. בעזרת קשריו המדעיים והפוליטיים של Fourcroy התמנה לתפקידים מגוונים: מפקח המכרות, פרופסור בבית הספר למכרות, פרופסור באקול פוליטכניק]. בהמשך היה גם פרופסור לכימיה בקולז' דה פראנס ובז'רדן דה פלאנט. מ-1809 ועד מותו כיהן כפרופסור לכימיה בפקולטה לרפואה בסורבון. ב-1827 נבחר לפרלמנט כנציג מחוז קלבדוס.
נפטר ב-14 בנובמבר 1829, במהלך ביקור בעיירת הולדתו.

פעילותו המדעית

היה מחלוצי השיטה לקביעת ריכוז חומרים בתמיסה באמצעות "תהליך הסתירה". מ-1791, כשמונה חבר באקדמיה המלכותית למדעים, היה שותף לעריכת כתב העת הצרפתי למדע הכימיה ה-Annales de Chimie. ב-1797 גילה את היסוד כרום אותו הפיק מבצר עופרת ממכרה בהרי אורל. ב-1798 גילה את היסוד בריליום אותו הפיק מאמרלד. ב-1806 גילה את האספרגין, גילוי ראשון של חומצת אמינו.
מחקריו הראשונים התפרסמו תחת השם של אנטואן פורקרואה הפטרון שלו, בהמשך פורסמו במשותף. החל מ-1790 החך לפרסם באופן עצמאי, מאז פרסם 376 מאמרים.
ארץ הוויסלה

היסטוריה

בעקבות קונגרס וינה, החל משנת 1815 נקראה פולין שנכללה בתחום האימפריה הרוסית בשם "פולין הקונגרסאית". אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, הוכתר כמלך פולין, והתחייב לקיים את חוקת פולין. למדינה זו היו מטבע משלה, מערכת חוקים, תקציב וגבול מכס עם יתר האימפריה הרוסית. בשנת 1831, בעקבות מרד נובמבר של הפולנים, פורקו הצבא, הפרלמנט (סיים), ובוטלו מערכת החוקים והממשל העצמי של המדינה. החוקה הוחלפה בחוקה הרבה פחות ליברלית שהפכה אותה יותר ויותר לחלק מרוסיה, וכל האוניברסיטאות בשפה הפולנית נסגרו רק כדי להיפתח כמה שנים מאוחר יותר בשפה הרוסית.
לזמן קצר עוד שמרה המדינה על מידה מסוימת של אוטונומיה, שהתבטאה בין היתר בכך שהומשך השימוש במטבע הפולני (זלוטי). דה פקטו הוחלף חוק העונשין הפולני בחוק העונשין הרוסי, אולם רק בשנת 1832 הוא הוכנס לשימוש באופן רשמי ובוטל גבול המכס. הכנסייה הקתולית נרדפה, ורוב הכנסיות הקתוליות נסגרו או הולאמו. בשנת 1839 פורקה הכנסייה היוונית-קתולית, ואוחדה עם הכנסייה הפרבוסלבית. בשנת 1863 פרץ מרד ינואר, שדוכא ביד קשה. בעקבות המרד, בוטל כל שריד לעצמאות פולנית, ופולין הקונגרסאית אוחדה רשמית לתוך האימפריה הרוסית ושמה שונה ל"ארץ הוויסלה". בשנת 1867 נערכה רפורמה אשר העבירה את פולין רוסיפיקציה, שבמסגרתה השפה הפולנית נאסרה ללימוד. פולין עברה חלוקה מנהלית מחדש, וחולקה ל-10 מחוזות. חמישה מכל צד של הוויסלה. שם הארץ שונה באופן רשמי ל"ארץ הוויסלה", למרות שהוא עוד היה בשימוש מאז שנת 1831.
בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הבטיח קיסרה של רוסיה, ניקולאי השני, אוטונומיה נרחבת לעם הפולני. שטחה של פולין הפך לשדה קרב בין הרוסים לבין הגרמנים והאוסטרים, כאשר הרוסים פלשו לגליציה שהוחזקה בידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ואילו הגרמנים, מצדם, פלשו לשטחי פולין שהוחזקו על ידי הרוסים. בסוף 1915 כבר נסוגו הרוסים מגליציה, ופולין הוחזקה כולה בידי הגרמנים. מעצמות המרכז שאפו לנצל את הרגשות האנטי-רוסיים ששררו בפולין, ומנהיגיהן, וילהלם השני, קיסר גרמניה, ופרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, הכריזו על הקמת "ממלכת פולין".
תחליף סוכר

תחליף סוכר הוא תוסף מזון שטעמו מתוק אך כמות האנרגיה שבו קטנה מזו של סוכרוז. חלק מתחליפי הסוכר טבעיים ואחרים מלאכותיים ומכונים "ממתיק מלאכותי".

ממתיקים מלאכותיים

ממתיק מלאכותי הוא תוסף מזון כימי בעל ערך תזונתי נמוך מאד, המשמש להמתקת המזון כתחליף לסוכר ומיוצר באופן סינתטי.
בין הממתיקים המלאכותיים הראשונים היה הסכרין שמתיקותו היא פי 300 משל הסוכרוז וייצורו זול, שהתגלה ב-1879 על ידי כימאי בשם קונסטנטין פולברג שעבד עם זפת פחם. בזמן שסעד עם אשתו, הבחין המדען כי לכל מה שאכל היה טעם מתוק, והבין שהשאריות על ידיו הן המקור למתיקות החריגה. חסרונו של הסכרין הוא בטעם הלוואי המתכתי שלו. 
יצרני הממתיקים המלאכותיים חיפשו דרכים לייצר ממתיקים מלאכותיים חופשיים מטעם הלוואי וכך נוצר הציקלמאט, שמתיקותו גדולה פי 30-50 ממתיקות הסוכרוז וממתיקים סינתטיים אחרים.
ישנה מחלוקת רבה באשר להשפעות הבריאותיות של הממתיקים המלאכותיים. בשנות ה-70 הראו מחקרים שנעשו בעכברי מעבדה שאחדים מן הממתיקים הסינתטיים עלולים לגרום לסרטן במינונים גבוהים, אך אמינותם מוטלת היום בספק. עם זאת, קיים חשד לקשר סיבתי בין צריכת מתיקים מלאכותיים לבין סוכרת. אמנם השימוש בסוכר תורם רבות להשמנת יתר, שלה נזקים בריאותיים גדולים ומוכחים, אך לגבי ממתיקים מלאכותיים לא הוכחה תועלת גם מבחינה זו ועולה חשד שהם גורמים לאותם סוגים של נזק.

משני טעם

בנוסף לתחליפי הסוכר שטעמם מתוק, ישנם גם חומרים כדוגמת המירקולין אשר משנים באופן זמני את אופן הפעולה של בלוטות הטעם וגורמים לחומרים אחרים לעורר תחושת מתיקות (למשל חומרים חמוצים במקרה של מירקולין).
עבד עברי שרבו מסר לו שפחה כנענית

מקור הדין

המושג מוזכר לראשונה בספר שמות שבתנ"ך: "אִם אֲדֹנָיו יִתֶּן לוֹ אִשָּׁה וְיָלְדָה לוֹ בָנִים אוֹ בָנוֹת הָאִשָּׁה וִילָדֶיהָ תִּהְיֶה לַאדֹנֶיהָ וְהוּא יֵצֵא בְגַפּוֹ". כלומר, יש לבעל העבד אפשרות להשיא אותו לשפחה כנענית, על מנת שתלד ילדים, שיהיו שייכים לאדון כמו עבד כנעני רגיל. לפי היהדות הרבנית, בעל העבד צריך להשיא את העבד שלו, גם בעל כורחו.]

היחס ההלכתי לילדים

היחס לילדים הוא כעבדים כנעניים לכל דבר. דהיינו, הם חייבים במצוות כאשה ובברית מילה, וכן לאחר שחרורם הם הופכים ליהודים לכל דבר. בנוסף, הילדים לא מתייחסים אחר אביהם לירושה, כהונה וכדומה, גם לאחר שהם משתחררים מעבדותם והופכים לגרים. למעשה, הם לא נחשבים כילדיו לשום עניין. כמו כן, לאשתו ובניו היהודיים של העבד, אין על פי הפרשנות הרבנית שום קשר משפחתי מעשי לילדי השפחה הכנענית.

התנאים למסירת שפחה כנענית

במסכת קידושין שבתלמוד הבבלי מובאת ברייתא שבה מופיעה מחלוקת האם הדין נוהג רק בעבד, שאותו מכר בית דין, (כלומר, שנמכר בגנבתו) או שגם מוכר עצמו בכלל. מחלוקת נוספת מופיעה בהמשך המסכת שקיימת, היא האם הדין נוהג גם בעבד, שאין לו אשה ובנים. הרמב"ם פוסק בהלכות עבדים כי על העבד לעמוד בתנאים שהוזכרו לעיל. אם העבד אינו עומד בכולם, אין לרבו רשות להשיאו לשפחה כנענית.

מעמדם של בני משפחה אחרים

הרמב"ם כותב בהלכות עבדים: "אם היו לו אשה ובנים, אף על פי שמוסר לו רבו שפחה כנענית אינו יכול להפרישו מאשתו ובניו, שנאמר: אשתו עמו ואינו יכול ליתן לו שתי שפחות, ולא ליתן שפחה אחת לשני עבדיו העברים כדרך שנותן לכנעניים, שנאמר: יתן לו אשה". כלומר, העבד יכול להיות נשוי בו זמנית גם לאשתו היהודייה. לעומת זאת, העבד אינו יכול לשאת שתי שפחות וכן שפחה אחת לא יכולה להינשא לשני עבדים.

שימוש בדין זה לטיהור ממזרים

במסכת קידושין כתוב בנוסף: "ר' טרפון אומר, יכולים ממזרים להיטהר, כיצד? ממזר שנשא שפחה, הולד עבד, שחררו, נמצא הבן בן-חורין". לשיטת רבי טרפון, מכיוון שאין לילדי השפחה ייחוס אחר אביהם, ממילא ממזרותו אינה ממשיכה אתם הלאה, ולאחר שהם ישתחררו מעבדותם יהפכו ליהודים. בכך למעשה, הממזר הביא לעולם יהודים שאינם ממזרים. ישנן שיטות החולקות על האפשרות הזאת, אך היא נפסקה להלכה ביד פוסקי ההלכה המאוחרים יותר. במסכת קידושין מובא חיסרון לשיטה הזו, בכך שהיא לא תקפה לנקבות.
בומבוס האדמה

מאפיינים

בומבוס האדמה היא דבורה חברתית. אורך הפועלות בין 1.5 ל-2 ס"מ ואילו אורך המלכה בין 2 ל-2.7 ס"מ. היא מאופיינת בגוף עבה בהשוואה לדבורים אחרות, חזה ובטנה שחורים, ובחלק התחתון של הבטן יש פס צהוב ופס לבן.
לבומבוס האדמה חשיבות מסחרית רבה בישראל, בשל תרומתה להאבקת מגוון גידולים חקלאיים, לצד דבורת הדבש או במקומה. חשיבות מיוחדת יש לבומבוס בהאבקת גידולי פירות ממשפחת הסולניים, כמו עגבנייה, פלפל וחציל. פרחי הסולניים מואבקים בהאבקת זמזום, האבקה שדבורת הדבש אינה יכולה לבצע, אך הבומבוס יכולה. גידולים נוספים המואבקים מסחרית על ידי בומבוס בישראל כוללים מיני דלועיים (כגון מלון וקישוא) וורדיים (שקד, אגס) וכן אבוקדו.
הפוטנציאל הגבוה של בומבוס האדמה להתאקלם ולהתפשט במקומות רבים ברחבי העולם אליהם היא הוכנסה, נובע ממספר תכונות אופייניות, ביניהן אורח חיים חברתי, גוף גדול, יכולת למידה גבוהה, יכולת לנצל מגוון רחב ביותר של צמחי אבקה וצוף, ויכולת שיחור גם בתנאי טמפרטורה נמוכה ולחות גבוהה יחסית. על פי מחקר שביצעו אמוץ דפני ואבישי שמידע בפארק הכרמל, ישנן עדויות לתחרות על משאבי שיחור בין דבורי בומבוס האדמה לדבורי בר אחרות. שכיחות דבורי הבר על צמחי הניסוי ירדה באופן הדרגתי עם התפשטות דבורי הבומבוס בכרמל ושיחורן על אותם צמחים. דבורי הבומבוס משחרות בעיקר בשעות הבוקר המוקדמות, בזמן שבו רוב מיני הדבורים עדיין לא פעילים. כאשר מינים אלו יוצאים לשחר, כמות הצוף בפרחים קטנה באופן משמעותי עקב ניצולם על ידי הבומבוס. הדבר עלול לגרום לפגיעה באוכלוסיותיהן של דבורים אלו, ואולי אף לסייע להכחדת מינים מסוימים. בנוסף, ריבוי הביקורים של דבורי הבומבוס בצמחי הבר על חשבון מינים אחרים של דבורים עלול לפגוע בהצלחה הרבייתית של מינים מסוימים של צמחים, אשר אינם מותאמים מבחינה מורפולוגית להאבקה על ידי בומבוסים, למרות שהאחרונות מנצלות אותם כמקור אבקה או צוף.
בומבוס האדמה הגיעה לארץ ישראל מלבנון, ועם השנים היא ממשיכה להתפשט דרומה. לא ברור עדיין מה גרם להתפשטות המין בישראל דווקא במאה העשרים, אולם ייתכן מאד שהדבר קשור בפעילות האדם. למשל, עם התפתחות היישוב היהודי בארץ ישראל במאה העשרים, חלה עלייה משמעותית בשטחי הגינון באזור זה. שטחים אלו מספקים לבומבוס מגוון פרחי שיחור גם בעונת הקיץ, שבה משאבי השיחור בשטחים הטבעיים הם דלים, אך הבומבוס עודנה פעילה. כמו כן, הבומבוסים שגשגו במיוחד בשטחים שנשרפו בפארק הכרמל, וייתכן שגם ריבוי השריפות מסייע להתפשטותן. השימוש המסחרי בדבורי בומבוס להאבקת גידולים חקלאיים ברחבי הארץ עלול לסייע גם כן להתפשטות המין בישראל.
שיטות חלוקה

שיטות חלוקה במתמטיקה הוא שם כולל לשיטות מידול גאומטרי הנפוצות מאוד בתכנון גאומטרי מבוסס מחשב (CAGD).
הרעיון הוא ליצור מידול לעקומים ומשטחים בעזרת חוקי עידון היוצרים נקודות חדשות מתוך נקודות בקרה ראשוניות.

כללי

התהליך הרקורסיבי יוצר נקודות המהוות בסיס לשלב העידון הבא.
בכל שלב נוצר עקום/משטח על ידי חיבור בין הנקודות,בדרך כלל בעזרת פולינום ליניארי למקוטעין.
כעבור מספר לא רב של עידונם אמור להתקבל עקום/משטח הנראה כחלק.

סוגים שונים

אנו יודעים להבחין,באופן גס, ב 2 סוגים עיקריים: מקרבים ואינטרפולטוריים.
האחרונים ישמרו על נקודות הבקרה הראשוניים בכל שלבי העידון.
סיווג מקובל נוסף הוא לשיטות ליניאריות ולא ליניאריות וכן לשיטות קבועות בכל רמות העידון וכאלה שאינם קבועות.

דוגמה פשוטה

תהליך "חיתוך הפינות" של צ'יקין (1969) הוא תהליך היוצר מידול של פולינום B-ספליין ממעלה 2.
תיאור התהליך : בהינתן נקודות בקרה {f₀} המפוזרות על השלמים נבצע את חוקי העידון הבאים :
(fᵏ⁺¹(2j)=3/4*fᵏ(j)+1/4*fᵏ(j+1  
(fᵏ⁺¹(2j+1)=1/4*fᵏ(j)+3/4*fᵏ(j+1  
k מייצג את רמת העידון הנדרשת ו- j את מיקום הנקודה בסדרת הנקודות.
על הישר הנקודה ה-j-ית נמצאת במקום ה-j*2⁻ᵏ .
את חוקי העידון קל לממש במחשב וביצועם כולל זמן ריצה ליניארי לגודל הקלט-קרי מספר הנקודות בקרה.
סרט קולנוע

סרט קולנוע הוא המוצר הסופי של תהליך יצירת הקולנוע - צילום ועריכה של סיפור, קטעי תנועה, וצליל המשולבים יחדיו ליצירה אחת.
סרט קולנוע מוצג באופן מסורתי בבית קולנוע, אולם ניתן לצפות בסרטי קולנוע גם באמצעי צפייה ביתיים כגון שידורי הטלוויזיה, מכשירי וידאו ו-DVD וגם באמצעות מחשב. קיימים סרטים שכבר בעת הפקתם מיועדים להיות מוקרנים באמצעי צפייה ביתיים, לדוגמה סרטי טלוויזיה.
מימיו הראשונים של הקולנוע ועד ימינו נשמר המידע על סרט צילום שקוף מצלולואיד שעליו הופיעו תמונות הסרט לצורך הקרנת התמונות על מסך. הקרנתן ברצף של התמונות הטבועות על הסרט, יוצרת בעיני הצופה אשליה של תמונות נעות. כיום קיימים סרטים המופקים ומוקרנים בצורה דיגיטלית, ללא סרט.
סרטי קולנוע מתחלקים לז'אנרים רבים ובהם דרמה, קומדיה, מתח, אימה, פעולה, סרט מוזיקלי, אנימציה, מערבון, סרטים דוקומנטריים, מדע בדיוני ופנטזיה.

תמונות הסרט

סרט הוא יצירה ויזואלית, ולכן התמונות (צילומי הסרט) הן מרכיב עיקרי בו. מאפיין מובהק של הצילומים הוא הצבע, שלו שתי וריאציות: שחור-לבן וצבע מלא. הצילום היה בתחילה שחור-לבן בלבד. מאמצע המאה העשרים הצילום בצבע הפך לסטנדרט, אולם השימוש בצילום שחור-לבן נמשך מטעמים אמנותיים או להשגת אפקטים שאי אפשר להשיגם בצילום צבע.

כתוביות

בתחילת הסרט מופיעות בדרך כלל כתוביות פתיחה - כתוביות בשפתו של הסרט, המציגות את שם הסרט ואת יוצריו העיקריים: המפיק, הבמאי והשחקנים הראשיים.
בסיום הסרט מופיעות כתוביות סיום, ובהן שמות כל המשתתפים ביצירת הסרט (למעט ניצבים) - שחקנים ואנשי הפקה. כן ניתן קרדיט לגורמים שסייעו בדרכים שונות להפקת הסרט - גופים שתרמו למימון ההפקה, גופים שאפשרו צילום של הסרט במבנים שבבעלותם, גופים שסיפקו חומר ארכיוני ועוד. העניין של הצופים בכתוביות הסיום נמוך, ורבים יוצאים מאולם הקולנוע עם תחילת הקרנתן של הכתוביות. לעיתים ניתן קטע עלילתי לאחר כתוביות הסיום, וכופה על הצופים להמתין עד גמר הקרנתן של כתוביות הסיום (דוגמה: הסרט שודדי הקאריביים: סוף העולם או היקום הקולנועי של מארוול).
בסרטי ראינוע שולבו כתוביות גם בגוף הסרט, כתחליף למילים, שלא נשמעו בסרטים אלה. לעיתים רחוקות משולבות כתוביות גם בסרטי קולנוע, כחלק ממרכיבי הסרט. בסרט "הרומן שלי עם אנני", למשל, מוצגות כתוביות החושפות את מחשבותיה האמיתיות של הדמות (בסתירה לדיאלוג).
בנוסף לכתוביות אלה, שהן חלק אינטגרלי של הסרט, כאשר הוא מוקרן בפני צופים שאינם דוברים את שפת הסרט, נלוות אליו כתוביות תרגום, שמכילות תרגום של הנאמר בפסקול.

מצע

בעשרות השנים הראשונות לקיום הקולנוע, צולמו סרטי קולנוע על גבי סרט צילום. מאפיין פיזי של סרט הצילום הוא רוחבו: 8 מ"מ, 16 מ"מ, 35 מ"מ (הרוחב הנפוץ בסרטים להקרנה מסחרית) ו-70 מ"מ. עם המצאת קלטת הווידאו הופצו סרטים לצפייה ביתית בקלטות וידאו, ולאחר מכן עברה הפצת סרטים לצפייה ביתית ל-DVD.
בעוד שסרט צילום ובקלטת וידאו הופצו כל חלקי הסרט כמקשה אחת, בהפצתו ב-DVD ישנה הפרדה בין הסרט (תמונה וקול) ובין כתוביות התרגום, כך שכל צופה יכול לבחור את הכתוביות בשפה המתאימה לו (מבין מבחר השפות המוצע).
ETL

קבצים המעורבים בתהליך

קובצי המקור עשויים להיות רבים ושונים זה מזה, שמהווים חלק ממערכות תפעוליות בארגון. מבחינה טכנולוגית הם עשויים להיות בסיסי נתונים יחסיים ובסיסי נתונים אחרים. הם עשויים להיות גם קבצים מסוגים שונים. בנוסף לקבצים ובסיסי נתונים מתוך הארגון עשויים להיכלל נתונים המוזנים ידנית לתוך קובצי הביניים ונתונים מקבצים מחוץ לארגון.
קובצי הביניים וקובצי היעד הם בדרך כלל בסיסי נתונים יחסיים, כאשר בדרך כלל מוצר בסיס הנתונים שמשמש את מחסן הנתונים הוא המוצר המשמש לקובצי הביניים.

תהליך

בגלל כמויות הנתונים הגדולות בדרך כלל מבוצע תהליך ה-ETL בעיבוד באצווה (Batch processing). היות שהתהליך הוא בדרך כלל תהליך ארוך הוא מבוצע תקופתית: בארגונים רבים אחת לשבוע.

שלב הטעינה - Load

שלב זה הוא שלב פשוט יחסית. האתגר העיקרי הוא בכמות הנתונים הגדולה, העשויה להביא למשך זמן ארוך בביצוע השלב. גם בשלב זה נדרש תכנון זמני הריצה של העיבודים על מנת למנוע פגיעה או התנגשות עם עיבודים אחרים.

מגמות

המגמה הבולטת היא שילוב מוצרי ה-ETL עם מוצרי תווכה אחרים ומתן פתרון כולל לדרישות אינטגרציה באמצעות משפחת מוצרים המשולבים ביניהם. כך למשל חברת IBM משלבת את DataStage ביחד עם מוצרי תווכה אחרים השייכים למותג WebSphere. לחברת Informatica מוצרי תווכה בתחומים נוספים נוסף למוצר ה-ETL שלה.
מרטין מארס

פיתוח

פיתוח המטוס החל באוגוסט 1938 ע"פ דרישת הצי האמריקאי שביקש מטוס תובלה ימי גדול, אב-הטיפוס טס לראשונה ב-3 ביולי 1942, לאחר הטיסה הראשונה הזמינו בצי האמריקאי 20 מטוסים דומים, אולם עם סיום המלחמה בוטלו ההזמנות.
ב-5 באפריל 1950 נשרף אחד המטוסים בהוואי, המטוסים היו בשירות הצי עד שנת 1956, לאחר מכן נרכשו ארבעה מטוסים על ידי חברה קנדית פרטית לכיבוי שריפות בשם "Flying Tankers" שם הומרו למטוסי כיבוי, המטוסים מסוגלים לנחות במים ולשאוב תוך 25 שניות 27,250 ליטר. ביוני 1961 התרסק מטוס אחד באגם ספרואט (Sproat Lake) שבקולומביה הבריטית, מספר חודשים לאחר מכן נהרס עוד מטוס במהלך החורף. כיום לא ניתן להשיג מנועים חדשים למטוסים, והם צפויים לצאת משירות.
רות גלר

ראשית דרכה

גלר נולדה בקמניץ שברפובליקת ויימאר (כיום גרמניה) ב-1923, ועלתה לארץ ישראל ב-1935, בילדותה, לאחר עליית הנאצים לשלטון. היא למדה נגינה בפסנתר מהמורים פרנק פלג ורבקה בורשטיין-ארבר. במהלך מלחמת השחרור שירתה בלהקה הצבאית הארצית ("המרכזית") יחד עם שמואל סגל, שרגא פרידמן ואחרים. לאחר מכן נסעה לפריז ולמדה משחק אצל ז'אן-לואי בארו; עם שובה ארצה קיבלה תעודת הוראה לדרמה ממשרד החינוך. גלר היא בעלת תואר ראשון בהיסטוריה וספרות מהאוניברסיטה הפתוחה, ותואר שני בהיסטוריה של עם ישראל מאוניברסיטת תל אביב.

תיאטרון

ב-1950 החלה להופיע בתיאטרון הקאמרי. בשלב זה עוד נודעה כמוזיקאית לא פחות משחקנית: מבקר "מעריב" אורי קיסרי כתב על השתתפותה במחזה "מאז גן עדן" מאת ג'יי .בי. פריסטלי: "רות גלר הוכיחה, שגם פסנתרניות טובות עלולות לפעמים לבצע בכשרון תפקיד שאינו לירי אלא דרמטי." מיכאל משה רנדל, מבקר "חרות", ציין בטורו על העלאת "הילולת רפאים" מאת נואל קווארד בקאמרי: "לעומת זאת, גרמה לי נחת-רוח השחקנית הצעירה - הגברת רות גלר, שהבטיחה גדולות... עכשו נתנה הגברת גלר דמות בולטת ובימתית, - במובן הטוב של מלה זו." ב-1951 הופיעה לראשונה בקולנוע בתפקיד קטן בסרט "תולדות כפר אחד", שהופק מטעם ויצו. באמצע שנות החמישים החלה לשחק גם בתיאטרון זירה, בין היתר במחזות "הזמרת הקרחת" ו"הפינג'אן". באותן שנים השתתפה גם בהכנת תסכיתי רדיו.
בשנות השישים הייתה חברה באנסמבל תיאטרון זווית. ב-1965 הופיעה בהצגה "מי יציל את הפלח" בבימת השחקנים - תיאטרון שהיה מסונף להבימה. בראשית 1966 שיחקה ב"הבימה" לראשונה, כשגילמה את גברת סורברי, אשת הקברן, במחזמר "אוליבר" שהתבסס על "אוליבר טוויסט". בנוסף, שיחקה במועדון צוותא באותה תקופה. בשנים הבאות היא המשיכה להופיע בשלושת המוסדות. באוקטובר 1968 גילמה את רות במחזה "הצילו" שהועלה בידי תיאטרון קליבן ונאסר על ידי הצנזורה לאחר שלוש הופעות. ב-1971 הופיעה ב"בית ברנרדה אלבה" בהפקת תיאטרון החאן; ב-2001 השתתפה בהצגה שוב, במהלך הרצתה על ידי הבימה. ב-1972 שיחקה את הברונית ב"השפן לשלטון" של ברוך ברקין, שהועלה בתיאטרון המרתף. היא השתתפה בעשרות הצגות לאורך השנים.
שיחקה את גברת פירס בשתי ההפקות של "גבירתי הנאווה", ב-1969 עם רבקה רז, וב-1986 עם ריטה.
ב-2010 זכתה גלר בפרס הבמה לילדים ונוער לשחקנית הראשית הטובה ביותר על השתתפותה ב"דור 3.5" של תיאטרון הנפש.

על המסך

בנוסף לקריירה שלה על הבמה, הרבתה גלר לשחק בקולנוע ובטלוויזיה: היא הופיעה ב"מבצע יונתן", בסרט "חמסין" מ-1982, "אבא גנוב 2", בסדרה "משפט קסטנר" מ-1994, ב"זבנג!", "מלך של קבצנים", "בוקר טוב אדון פידלמן", "סברי מרנן", "שתיקת הצופרים", "רמזור", "בנות הזהב", "סרוגים", "המיוחדת", "פצועים בראש", "שטיסל", "חטופים", "לאהוב את אנה", "בלתי הפיך", "יום האם", "עמק תפארת", "חברות", "מיתה טובה" ו"לצבי יש בעיה".
הגשרים של קניגסברג

בעיית הגשרים של קניגסברג היא חידה מפורסמת עם השפעה מכרעת על ההיסטוריה של המתמטיקה.
העיר קניגסברג שבפרוסיה המזרחית (כיום קלינינגרד שברוסיה) הייתה מחולקת לארבעה חלקים על ידי הנהר פרגוליה. שבעה גשרים חיברו בין ארבעת חלקי העיר. בין תושבי העיר התפתחה מסורת לפיה לא ניתן להלך בעיר ולחצות את כל שבעת הגשרים מבלי לעבור על גשר אחד לפחות יותר מפעם אחת. תושבי העיר ניסו להוכיח או להפריך השערה זו, אך ללא הצלחה.
המתמטיקאי לאונרד אוילר פתר את הבעיה ב-1735, כשהראה שמסלול שכזה אינו אפשרי. אוילר הציג את הפתרון בפני האקדמיה של סנקט פטרבורג ב-26 באוגוסט במה שנחשב למאמר הראשון בתורת הגרפים ולנקודת ציון בהיסטוריה של הטופולוגיה.

הפתרון של אוילר

ראשית אוילר הבחין שפתרון הבעיה כלל אינו תלוי בצורה הגאוגרפית המדויקת של העיר. למתווה העירוני, לאורכי הרחובות והגשרים ולמיקומם המדויק אין השפעה על המסלולים האפשריים. המידע היחיד הנחוץ לצורך פתרון הבעיה הוא אילו חלקים מחוברים לאילו חלקים ובכמה גשרים.
בשביל לפתור את החידה מספיק לייצג את העיר באמצעות גרף פשוט. כל אחד מארבעת חלקי העיר נייצג באמצעות צומת כחול, וכל אחד מבין שבעת הגשרים ייוצג על ידי קשת שחורה.
 →
→
 

בעיית הגשרים של קניגסברג היא למעשה השאלה האם ניתן למצוא מסלול רציף המתחיל מצומת כלשהו ועובר דרך כל שבע הקשתות פעם אחת בדיוק. כדי להיווכח בכך שהתשובה היא 'לא', נשים לב לאבחנה הבאה:
נבחר את אחד הצמתים ונניח שהמסלול לא מתחיל ולא נגמר בו. בכל פעם שמגיעים לצומת הזה חייבים להגיע לצומת דרך קשת אחת ולצאת מהצומת דרך קשת אחרת. כלומר בכל ביקור בצומת שתי קשתות נפסלות לשימוש עתידי (כי אסור לעבור על אותה קשת פעמיים). מכיוון שהמסלול לא מתחיל או נגמר בצומת הנתון מובטח שלכל כניסה לצומת אכן תתאים יציאה מהצומת ובסך הכל לצומת חייב להיות מספר זוגי של קשתות המחוברות אליו (אם לצומת יהיה מספר אי-זוגי של קשתות המחוברות אליו אז המסלול ייכנס לצומת בלא אפשרות לצאת).
המסקנה היא שכדי שיהיה מסלול העובר דרך כל הקשתות פעם אחת בלבד צריך שמלבד צומת ההתחלה והסיום של המסלול, כל הצמתים יהיו מחוברים למספר זוגי של קשתות. אבל בבעיית הגשרים של קניגסברג לכל הצמתים יש מספר אי-זוגי של קשתות מחוברות. לכן לא קיים מסלול שכזה.

הכללה

למעשה הפתרון של אוילר רחב יותר מפתרון נקודתי לבעיית הגשרים של קניגסברג. הניתוח של אוילר עובד בכל גרף קשיר (בלתי מכוון) אפשרי. מסלול שמבקר בכל הקשתות של גרף נתון פעם אחת בדיוק נקרא מסלול אוילר. הדרגה של צומת בגרף היא מספר הקשתות המחוברות אליו. הטיעון של אוילר מוכיח שבגרף קשיר יהיה מסלול אוילר אם ורק אם כל הצמתים הם בעלי דרגה זוגית, או שיש בדיוק שני צמתים עם דרגה אי-זוגית (צומת ההתחלה וצומת הסיום). אם רוצים שמסלול אוילר יתחיל ויסתיים באותו הצומת (מסלול שכזה נקרא מעגל אוילר) אז הגרף חייב להיות כזה בו כל הצמתים הם בעלי דרגה זוגית.

חשיבות היסטורית

פתרונו של אוילר לבעיית הגשרים של קניגסברג, שהוצג בשנת 1735, נחשב לתוצאה הראשונה בתורת הגרפים. תרומה נוספת של אוילר לתחום היא נוסחת אוילר. 
בנוסף מקובל לציין הפתרון כנקודת ציון בהיסטוריה של הטופולוגיה. האבחנה של אוילר שניתן לזנוח את המאפיינים הגאומטריים של העיר לטובת תיאור סכמטי של העיר כגרף, קרובה לרעיון העומד בבסיס ענף הטופולוגיה, החוקר את המרחב תוך התעלמות מהתכונות המטריות שלו.
סינוצרטופס

בתרבות

הסינוצרטופס מופיע בסרט עולם היורה: נפילת הממלכה, כיצור צמחוני הדומה מעט לטריצרטופס שנראה לצידו, אך בעל קרניים קטנות יותר והוא בעל חורים בולטים בעטרתו, דבר שלא היה ליצור האמיתי. במקור היה אמור להיות פכירינוזאורוס במקומו. הפרטים בורחים מהר הגעש הפעיל ולאחר מכן חלקם נתפסים אך משתחררים.
הסינוצרטופס מופיע גם במשחקי המחשב "Jurassic World: Alive" ו"Fossil Fighters".
יעקב שמואלביץ

ביוגרפיה

נולד לרב רפאל שמואלביץ, אז ר"מ בישיבת חברון כנסת ישראל, ולעדנה בתו של הרב אברהם פרבשטין, ראש הישיבה. בצעירותו למד עם סבו, ראש ישיבת מיר בליטא ובישראל, הרב חיים שמואלביץ, ובישיבת חברון. בשנת 1989 נישא לרבקה, בתו של הרב יצחק מאיר יעבץ, מחבר הספרים "אור ליהודה" ו"נחלת זאב", ולאחר נישואיו עבר ללמוד בכולל האברכים של ישיבת מיר כחברותא של אביו.
במהלך השנים היה שותף לההדרת כמה מספריו של סבו הרב חיים שמואלביץ, וערך את הספר "כנסת אברהם" בענייני מצוות ומועדים של סבו הרב פרבשטיין.
ב-2004 התמנה כר"מ בישיבת דרך חכמה וכיהן במשרתו זו עשר שנים. ב-2014, לאחר שאביו שהתמודד עם טרשת אמיוטרופית צידית (ALS) הפסיק להעביר שיעורים, החל למלא את מקומו בישיבת מיר, ולאחר פטירת אביו באמצע ינואר 2016, התמנה תחתיו כאחד מראשי הישיבה. הוא מעביר את ה"שיעור כללי" בבית המדרש פרידמן, במקביל לראש הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל.