google/wiki40b huggingface dataset:
משה מטראני

ביוגרפיה

רבי משה מִטְרָאנִי נולד לרבי יוסף מטראני, בן למשפחת חכמים ממגורשי ספרד (1492) שהתייחסה לרבי ישעיה דיטראני. בשנת רנ"ז הגיע אביו לסלוניקי שביוון, שם נולד לאחר שלוש שנים בנו. בגיל 18, לאחר שרכש השכלה תורנית מקיפה אצל דודו, רבי אהרן מטראני, באדריאנופול, עלה לארץ ישראל. הוא השתקע בעיר צפת ולמד תורה אצל רבי יעקב בירב והיה לתלמידו המובהק. בגיל 25 התמנה לחבר בית הדין של רבי יעקב בירב, וזכה להיסמך על ידי מורו יחד עם הרב יוסף קארו שהגיע גם הוא לצפת באותן שנים.
במשך 54 שנים ישב המבי"ט בבית הדין בצפת ועסק בהרבצת תורה וכתיבת תשובות לשאלות שהופנו אליו מרחבי העולם היהודי. המבי"ט היה חברו של רבי יוסף קארו והם הרבו לדון יחד בענייני הלכה, לצד מקרים של מחלוקת ואי הסכמה. לאחר פטירת רבי יוסף קארו שימש במשך 5 שנים כאב בית הדין. כן עמד בקשר עם חכמי דורו באימפריה העות'מאנית, בהם: הרדב"ז, רבי בצלאל אשכנזי ורבי משה אלשיך.
נפטר ביום טוב אחרון של פסח בשנת ש"מ (1580) והניח אחריו שני בנים: רבי שלמה שהיה רב במצרים ורבי יוסף מחכמי צפת ומגדולי הפוסקים בדורו.
בין תלמידיו של המבי"ט היה, רבי יום טוב צהלון.

ספריו

50 שנה לאחר מותו הדפיסו בניו את שני כרכי תשובותיו הכוללים כ-800 תשובות לשאלות שנשאל בענייני הלכה.
בחייו נדפסו ספריו: קריית ספר (ונציה שי"א) בו בירר בכל דין אם הוא מדאורייתא, או על פי שלוש עשרה מידות שהתורה נדרשת בהן, או לפי הלכה למשה מסיני או מדברי חכמים ותקנותיהם. וכן ספרו "בית אלהים" (ונציה של"ו) כולל שלושה חלקים: שער התפילה, שער התשובה, ושער העיקרים (בדפוס ראשון נקרא שער השלישי בשם שער העיקרים בדפוסים מאוחרים נקרא בשם שער היסודות כי בו מבאר את יסודות הדת). לספר צורף גם פרק מיוחד הכולל ביאור על פרק שירה. 
בנוסף, חיבר פירוש על "התחיה והפדות" מאת הרס"ג וספר "אגרת גאולת עולם", כמו כן הוא הראשון שחיבר ביאור על פרק שירה. המבי"ט השאיר כתבים מעטים בקבלה על ספר הפליאה, הנמצאים באוסף גרשם שלום, בספרייה הלאומית בירושלים.
יחסי מצרים–מרוקו

סוגיית סהרה המערבית

בשנת 1999 חידשה מצרים את תמיכתה בשלמותה הטריטוריאלית של מרוקו. "מצרים תמיד תמכה במאמציה של מרוקו לשכלל את שלמותה הטריטוריאלית", אמר סגן שר החוץ המצרי, ג'מאל-אדין ביומי, ליומון מרוקאי אל-מונטאף, בהתייחסו לסוגיה. ביומון הדגיש גם סגן שר החוץ את הצורך במרוקו ובמצרים לבסס את קשרי הסחר בין מדינות ערב.

שיתוף פעולה כלכלי

מרוקו ומצרים הן חתימה על הסכם אגאדיר להקמת אזור סחר חופשי בין אומות הים התיכון הערביות, שנחתם ברבאט ב-25 בפברואר 2004. ההסכם נועד להקמת אזור סחר חופשי בין ירדן, תוניסיה, מצרים ומרוקו. שתי המדינות גם יזמו את הסכם GAFTA, הסכם של הליגה הערבית להשגת גוש כלכלי ערבי שלם שיכול להתחרות בעולם.

יחסים דיפלומטים

מצרים מחזיקה בשגרירות ברבאט. מאידך, מרוקו מחזיקה בשגרירות בקהיר וקונסוליה באלכסנדריה.
סתיו בניו יורק

עלילה

וויל קין (גיר), בעל מסעדה בן 48, הוא גבר החרד ממחויבות ביחסים זוגיים. כאשר הוא פוגש את שרלוט פילדינג (ריידר), אישה שגילה הוא מחצית מגילו, הוא מצפה לעוד רומן מהיר וקליל. בפועל, הפגישות שלהם רוויות עימותים בין-דוריים ועימותים בין פילוסופיות שונות בהן מחזיק כל אחד מהם.
כאשר ויל מתפתה לצאת ממערכת היחסים עם המשפט הרגיל שלו "אני לא מבטיח שזה יהיה לנצח", שרלוט מגיבה עם סיבה משלה למה היא מרגישה שהקשר הזה לא יכול להימשך לנצח: היא גוססת, כי יש לה נוירובלסטומה בלב.
שרלוט מגלה שויל בגד בה ועוזבת אותו. ויל מבקר את שרלוט ומבקש ממנה סליחה. שרלוט כועסת, אך לבסוף סולחת, והם ממשיכים להיות ביחד למשך זמן קצר.
בסופו של דבר, שרלוט מתה וויל נשאר לבד. מושפע מהשינוי שחל בו, הוא חוזר לדבר עם ליסה, בתו המנוכרת, ומכיר את נכדו שזה עתה נולד.

הפקה

הסרט צולם במיקומים שונים בניו יורק, בהם מנהטן, מרכז רוקפלר וסנטרל פארק.

ביקורות והכנסות

הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות. הוא אף היה מועמד לפרס פטל הזהב לזוג הקולנועי הגרוע ביותר (ריצ'רד גיר ווינונה ריידר).
באתר "Rotten Tomatoes", הסרט קיבל דירוג של 20% על בסיס 70 ביקורות של מבקרי קולנוע בכירים. לעומת זאת, דירוג הקהל היה 55%, בהתבסס על 32,613 חוות דעת.
הסרט פתח במקום הרביעי בהכנסות בצפון אמריקה, כשהכניס 10,987,006 $ בסוף השבוע הראשון שלו. הסרט הכניס 37,761,915 $ בארצות הברית ו-90,726,668 $ ברחבי העולם בסך הכל.
Invincible

הסכסוך עם סוני

ג'קסון המתין לפקיעת הזכויות של סוני מיוזיק (חברת האם של אפיק) על אלבומיו הקודמים ובכך למנוע ממנה לקבל אחוזים מהרווח. הוא חשב שזה יקרה בתחילת המילניום אך בשל סעיף בחוזה, פקיעת הזכויות הייתה צפויה לקרות רק בעוד שנים רבות. ג'קסון פתח בחקירה וגילה כי עורך הדין שייצג אותו בחוזה הוא גם עורך הדין של סוני ובכך יש ניגוד עניינים. עניין נוסף שהדאיג את ג'קסון הוא העובדה שסוני מקיימת כבר מספר שנים, משא ומתן לקניית הזכויות על קטלוג המוזיקה שלו. לפיכך, דעיכת הקריירה או התדרדרות כלכלית תאיץ את הרצון של ג'קסון למכור את הזכויות. לכן, לסוני יש אינטרס בכישלון הקריירה שלו.
לאור העובדות, ג'קסון הצהיר כי בכוונתו לעזוב את סוני. כתוצאה מכך, ביטלה סוני את שחרור הסינגלים, צילומי הווידאו וכל הקשור בקידום האלבום. הדבר גרם לסכסוך מתוקשר בין ג'קסון לנשיא החברה, טומי מוטולה. ג'קסון האשים אותו בגזענות כלפי עמיתיו ובחוסר מוטיבציה לקדם את האלבום. סוני השיבה כי אי קידום האלבום נובע מסירובו של ג'קסון לקיים מסע הופעות ברחבי ארצות הברית.
כלב דמוקרטי צהוב

כלב דמוקרטי צהוב (אנגלית: Yellow dog Democrat) היה כינוים של קבוצות בוחרים במדינות הדרום בארצות הברית במאה ה-19 וה-20 שבחרו במפלגה הדמוקרטית באופן קבוע בגלל שנאתם כלפי המפלגה הרפובליקנית. שנאתם החריפה נגרמה ממלחמת האזרחים האמריקנית ואירועי תקופת השיקום. הבוחרים כונו כך כי אמרו שהם "היו בוחרים בכלב צהוב לפני שהיו בוחרים ברפובליקני".
הכינוי קיבל חשיבות מובהקת בבחירות לנשיאות ב-1928, שבהם עמד אל סמית' לתפקיד. רבים מהדמוקרטים מהדרום שנאו אותו בגלל שהיה קתולי וליברלי, אך הם בחרו בו למרות זאת בשל שנאתם כלפי החלופה הרפובליקנית האפשרית.
טלוויז'ן

טלוויז'ן (באנגלית: Television; בתרגום חופשי: טלוויזיה) היא להקת רוק מניו יורק, שפעלה מ-1973 ועד 1978. טלוויז'ן היא אחת הלהקות החשובות בסצנת הפאנק הניו יורקית, ובעלת השפעה על הפוסט פאנק והאינדי החל משנות ה-80.
הקריירה המוזיקלית של טלוויז'ן החלה ב-1975, עם הוצאת סינגל הבכורה של הלהקה, "Little Johnny Jewel". הסינגל הפך ללהיט מחתרתי, והוביל לחתימת חוזה עם חברת התקליטים "אלקטרה" שנה אחר-כך. ב-1977 יצא אלבום הבכורה, Marquee Moon, שנחשב לקלאסיקה על זמנית, ומשמש חבר קבוע במצעד האלבומים הגדולים בכל הזמנים ורשימת האלבומים המצטיינים בשנות השבעים. האלבום כלל כמה משיריה הבולטים של הלהקה, כמו See No Evil, Elevation ושיר הנושא. את האלבום מלווים טקסטים אישיים-אורבניים באופיים של הלהקה, לצד עבודת גיטרות מרשימה. בחוברת הפנימית שמצורפת לאלבום אף ניתן להבחין מי מהגיטריסטים ניגן כל סולו.
שנה אחר-כך יצא האלבום השני, Adventure, שזכה אף הוא לשבחי המבקרים, אף נשכח בתודעה ביחס לאלבום הבכורה. אלבום זה כלל צליל מגוון יותר, עם קלידים דומיננטיים יותר מבאלבום הראשון.
הלהקה התפרקה ב-1978. לאחר הפירוק פתחו שני הגיטריסטים, טום ורליין וריצ'רד לויד בקריירות סולו, כאשר ורליין ניגן גם עם אמנים כפטי סמית' וללויד עם ללויד קול ומת'יו סוויט. ב-1991, הלהקה התאחדה והוציאה אלבום שלישי על שמה ב-1992. היא התפרקה שוב שנה אחר-כך, והתאחדה שוב לכמה הופעות ב-2001. בין השירים הידועים של טלוויז'ן: "See No Evil" ,"Venus" ו-"Marquee Moon".
רחוב בנק 25

רחוב בנק 25 (באנגלית: 25 Bank Street) הוא גורד שחקים ברציפי הרון באזור הדוקלנדס של לונדון. גובהו של המבנה 153 מטרים, ובו 33 קומות. המבנה, שהושלם בשנת 2003 הוא המבנה השביעי בגובהו בלונדון.
במבנה ממוקמים משרדי חברת ההשקעות ליהמן ברדרס.
המבנה תוכנן על ידי האדריכל סזאר פלי.
באטמן: בנו של השד

עלילה

הסיפור מתמקד בראש ליגת המתנקשים, המחבל ראס-אל-גול, המסייע לבאטמן לפתור את חידת הירצחו של האריס בליין אחד מן המדענים הידועים בגות'אם סיטי, השניים מסתובבים על מנת למצוא טרוריסט בשם קין, קין הוא מתנקש סורר שרצח את אשתו של גול, מליסנד, אם בתו טליה באמצעות זריקתה לבור לזרות, באטמן נמצא עמה במערכת יחסים רומנטית לאורך שנים, למרות הקונפליקט האידאולוגי בינו לבין אביה,  לאורך הסיפור חווים השניים זמנים רומנטיים רבים, ובאטמן שואל את טליה האם אין צורך בטקס נישואין כל שהוא, טליה עונה כי למעשה כבר היה, אביה במהלך ניסיון למנוע מבאטמן להפריע לתוכניותיו, ביצע בארצו טקס נישואין שלפי המסורת שם דורש רק את הסכמת הכלה, טליה נכנסת להריון והסיכוי למשפחה משפיע עמוקות על התנהגותו של באטמן, מה שמסכן את חייו והופך אותו לרך יותר וחסר ריכוז, באטמן כמעט ונהרג במהלך הגנה על טליה מפני סוכני המתנקשים, טליה הרואה בסיכון של באטמן קובעת כי אינה יכולה להרשות לו להמשיך מכך, שכן קרוב לוודאי כי להוא יהרג, היא מודיעה לו כי הפילה את הילד, באטמן הנרעש חוזר להתנהגות הטיפוסית שלו, והוא וטליה מסכמים לבטל את נישואיהם, באטמן חוזר לגות'אם ואינו יודע כי טליה עדיין מחזיקה את ילדו, הילד נולד לאחר מכן ונשלח לבית יתומים ומאומץ במהירות בידי זוג מערבי, שהרמז היחיד למורשתו היא שרשרת חן שהעניק ברוס לטליה קודם שתקף קיין את המפקדה של ראס.

תגובת המבקרים

המבקרת הילארי גולדסטיין באתר IGN ציינה את הרומן כחמישי ברשימת 25 הנובלים הגרפיים הטובים של באטמן, מכנה אותו "סיפורו הטוב ביותר של רא'ש שאי פעם סופר" ו"אחד מסיפורי הפעולה הטובים ביותר שאי פעם תקרא".
מחוז קוק (אילינוי)

היסטוריה

מחוז קוק נוסד ב-15 בינואר 1831 על ידי בית המחוקקים של מדינת אילינוי כאשר הוחלט לפצל את מחוז פוטנאם (Putnam County). מחוז קוק היה באותה העת המחוז ה-54 במספר שנוסד במדינת אילינוי ושמו של המחוז ניתן לו על שם דניאל קוק, אחד מן המדינאים הראשונים בתולדות מדינת אילינוי.
בשנת 1839 פוצל השטח של מחוז קוק, כאשר מחוז דופייג' (DuPage County) הוכרז כמחוז נפרד.

גאוגרפיה

על פי נתוני מפקד האוכלוסין האמריקני, שטח המחוז הוא 4,234.6 קילומטרים רבועים, מהם 2,450 קילומטרים רבועים הם שטחי יבשה, ו-1,784.6 קילומטרים רבועים (42.16%) הם שטחי מים. רוב שטחי המים של המחוז נמצאים באגם מישיגן.
האזור הגבוה ביותר במחוז קוק נמצא בחלקו הצפון מערבי של המחוז, אשר ממוקם בגובה של קרוב ל-305 מטרים מעל פני הים.
מחוז לייק שבמדינת אילינוי גובל במחוז קוק מצפון, מחוז לייק שבמדינת אינדיאנה גובל במחוז קוק מדרום-מזרח, מחוז ויל שבמדינת אילינוי גובל במחוז קוק מדרום, מחוז דופייג' שבמדינת אילינוי גובל במחוז קוק ממערב, מחוז קיין שבמדינת אילינוי גובל במחוז קוק ממערב, מחוז מקהנרי שבמדינת אילינוי גובל במחוז קוק ממערב ומחוז באריאן שבמדינת מישיגן גובל במחוז קוק ממזרח.

דמוגרפיה

על פי נתוני מפקד האוכלוסין משנת 2000, התגוררו באותה העת במחוז 5,376,741 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת הייתה 2,195 נפש לקמ"ר.
בין תושבי המחוז 56.27% לבנים, 26.14% שחורים או אפרו-אמריקאים, 0.29% אינדיאנים, 4.84% אסיאתים ו-12.46% אחרים.
כמו כן 9.1% היו ממוצא פולני, 8.1% ממוצא גרמני, 7.9% ממוצא אירי ו-5.7% ממוצא איטלקי. 17.63% דיווחו כי הם נוהגים לדבר ספרדית בביתם ו-3.13% דיווחו כי הם נוהגים לדבר פולנית בביתם.
26.0% מכלל אוכלוסיית המחוז הייתה מתחת לגיל 18, 9.9% היו בין הגילאים 18-24, 31.7% היו בין הגילאים 25-44, 20.7% היו בגילאים 45-64 ו-11.7% היו מעל לגיל 65. הגיל החציוני היה 34. על כל 100 נשים היו 93.9 גברים. על כל 100 נשים מעל גיל 18 היו 90.5 גברים.
ההכנסה החציונית למשק בית במחוז הייתה 45,922 דולארים, וההכנסה החציונית למשפחה במחוז הייתה 53,784 דולרים. ההכנסה החציונית של הגברים במחוז הייתה 40,690 דולרים לעומת 31,298 דולרים של הנשים במחוז. ההכנסה לנפש במחוז הייתה 23,227 דולרים. כ-10.6% מכלל המשפחות במחוז ו-13.5% מכלל האוכלוסייה במחוז היו מתחת לקו העוני. 18.9% מהתושבים שתחת גיל 18 ו-10.3% מהתושבים שמעל גיל 65 נמצאו תחת קו העוני.
על פי נתוני מפקד האוכלוסין משנת 2005, אוכלוסיית המחוז הייתה 5,303,683 בשנת 2005.
על פי נתוני מפקד האוכלוסין משנת 2008 בין תושבי המחוז 52.9% לבנים (ליתר דיוק, רק 44.9% היו לבנים שאינם היספנים), 25.4% היו שחורים או אפרו-אמריקאים, 0.2% אינדיאנים, 5.7% אסיאתים ו-15.8% אחרים. היספנים ולטינים (אשר יכולים להשתייך לכל אחד מהגזעים המוזכרים מעלה) היוו 22.8% מכלל אוכלוסייה המחוז. נתונים אלו מצביעים על כך שבמחוז קוק כיום קבוצות המיעוט האמריקאיות מהוות למעשה רוב בקרב כלל אוכלוסיית המחוז.

יישובי מחוז קוק

להלן רשימה של יישובי מחוז קוק אשר מוצגים לפי כמות האוכלוסין בסדר יורד:
בוגנור בירדמן

בוגנור בירדמן (Bognor Birdman) היא תחרות שנתית בינלאומית הדומה לפלוגטאג. הבוגנור בירדמן החל בשנת 1971 כ"מפגן האיש-ציפור הבינלאומי" ליד העיר סלסי, במערב סאסקס, אנגליה. מטרת התחרות היא לקפוץ מהמזח המקומי ולדאות למרחק הרב ביותר מעבר לים. המנצח מקבל את פרס "בוגנור בירדמן" - פרס כספי. הפרס הראשון שחולק בתחרות היה בסך של 1,000 לירה שטרלינג ולאחר מכן הוא הוגדל ל-3,000 לירה שטרלינג.
התחרות הועברה לבוגנור רגיס בשנת 1978, שם יש מזח גבוה יותר. משנת 1983, תחרות הבוגנור בירדמן משכה קבוצות אירופאיות שונות, וגם את תשומת הלב של הערוץ הטלוויזיה הבריטי, ה-BBC.
בשנת 1984 נשבר שיא כאשר הרולד זימר הגרמני דאה למרחק של 57.8 מטרים. הוא זכה בפרס הראשון באותה תחרות - 10,000 לירה שטרלינג. בשנת 1990 מרחק השיא כבר הגיע ל-71 מטרים. מתחרות זו ואילך החלו חוקים חדשים: כדי לקבל את הפרס הכספי, המתחרים היו צריכים לעבור לפחות מאה מטר, וגובה הפרס עלה לסכום של 25,000 לירה שטרלינג.
וולטר סומרלת'

ביוגרפיה

סומרלת' נולד בהיידלברג, גרמניה. באמצע שנות העשרים של המאה ה-20 עבר לגור בסאו פאולו, ברזיל, שם עבד בחברת הפלדה "Acus Roechling Boulerus do Brasil", שהיא חברת בת של תאגיד הפלדה הגרמני "Roechling".
ב-1925 התחתן עם הברזילאית אליס סוארס דה טולדו, ונולדו להם שלושה בנים ובת.
ב-1938 חזר להיידלברג וב-1939 עבר לברלין.
בתקופת מלחמת העולם השנייה והשואה, מ-1939 ועד 1943, ניהל חברה שנלקחה על ידי הנאצים מבעליהם היהודיים. החברה עסקה בייצור כלי נשק לשימוש מלחמתי, ב-1943 מבנה החברה נהרס בהפצצה, מאוחר יותר באותה שנה הוא עזב את ברלין עם משפחתו.
לאחר המלחמה ב-1947 המשפחה עברה לברזיל, שם ניהל סניף של החברה השוודית "Uddeholms", ב-1957 חזר בשנית להיידלברג.
ב-1976 נישאה בתו סילביה למלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה, באותה שנה התראיין על ידי העיתון השוודי "Expressen" שם נשאל אם היה לו קשר כלשהי לנאצים, הוא הגיב בשלילה וטען כי הקשר היחיד שהיה לו שעבד במפעל בבעלות המדינה בזמן השלטון הנאצי.
ב-1981 נכח סומרלת' בטקס חלוקת פרס נובל.
ב-1990 סומרלת' הלך לעולמו.
ב-2002 התחוללה סערה בתקשורת השוודית על כך שהיה חבר במפלגה הנאצית. ב-2011 הורתה המלכה סילביה על פתיחת חקירת עברו הנאצי של אביה.
אריאל משעל

ביוגרפיה

משעל נולד וגדל בתל אביב-יפו, בנם הבכור של מרים והעיתונאי ניסים משעל.
לאחר שירותו בצה"ל למד לתואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט. הוא התמחה במשרדו של חנן מלצר והוסמך לעורך דין.
במהלך השנים עבד כעורך בערוץ 2 ובשנת 2003 היה ממייסדי חדשות 10, שם עבד כעורך בכיר בתוכניות האקטואליה. ניהל מספר מכרזים בתחום התקשורת; בין היתר מכרזי ערוץ 2, ערוצי הספורט ומכרזי הרדיו האזורי.
באוקטובר 2012 המליצה ועדת איתור למנותו ליושב ראש המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לווין, אולם כיוון שהייתה זו תקופת הבחירות לכנסת התשע עשרה המינוי הוקפא. משעל עתר עוד לפני הבחירות לבית המשפט הגבוה לצדק בבקשה להשלים את מינויו ליו"ר מועצת הכבלים. לאחר הבחירות החליט השר הנכנס להרחיב את ועדת האיתור כדי לשקף שינויים במדיניות. בג"ץ התיר לשר לעשות זאת, אך קבע ש"לטעמנו צריך להיות להחלטה הקודמת משקל משמעותי בהחלטת הוועדה החדשה". ועדת האיתור בחרה במועמד אחר לתפקיד ובג"ץ אישר זאת, תוך שהשופטים כתבו: "דעתנו אינה נוחה מהעובדה כי לא הושלמו הליכי מינויו של העותר לתפקיד, ... ראוי שמשהמליצה ועדת איתור כפי שהמליצה, לא תרוקן המלצתה מתוכן בדרך של הרחבתה או מינוי אחרת תחתיה. פעולה זו עלולה לפגוע במספר אינטרסים חשובים ואף חלילה לשמש כלי להגשמת תכליות שאינן ראויות אשר נורמות של מנהל תקין אינן יכולות להשלים עמן".
בדצמבר 2016 אישרה ממשלת ישראל את מינויו למנכ"ל המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל. בתפקידו זה הוא פועל להשרשת המושג 'פריפריה חברתית' ולהכרה שהמילה פריפריה איננה מתייחסת רק למרחק הגאוגרפי אלא גם לפערים כלכליים וחברתיים.
משעל נשוי ולו שלושה ילדים, מתגורר בגבעת שמואל.
ג'ימי שארפ

קריירה

שארפ נולד בכפר אליית', והחל את הקריירה שלו במועדון איסט קרייגי לפני שהצטרף לדאנדי ב-1899. הוא שיחק בעמדת המגן השמאלי של דאנדי במשך חמש עונות, וזכה עם המועדון בסגנות ליגת העל הסקוטית בעונת 1902/1903, כאשר ב-12 במרץ 1904 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת סקוטלנד במשחק מול נבחרת ויילס. ב-1904 הוא היגר לאנגליה והצטרף לפולהאם ששיחק בליגה הדרומית.
שנה אחת לאחר מכן הוא הועבר לוולוויץ' ארסנל מהליגה הראשונה, והפך לשחקן הרכב קבוע מיד לאחר הבכורה שלו בהרכב במשחק מול ליברפול ב-2 בספטמבר 1905. הוא החמיץ שלושה משחקי ליגה בלבד בעונתו הראשונה, ובשתי עונותיו הראשונות העפיל עם המועדון לחצי-גמר גביע ה-FA. כששיחק בארסנל הוא השתתף בשלושה משחקים נוספים של נבחרת סקוטלנד, אך באפריל 1908 הוא עבר לגלאזגו ריינג'רס תמורת סכום של 400 לירות שטרלינג. הוא השתתף ב-116 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם חמישה שערים.
שארפ שיחק בריינג'רס במשך תשעה חודשים בלבד, ולאחר מכן עבר בחזרה ללונדון, והצטרף לפולהאם פעם נוספת תמורת סכום של 1,000 לירות שטרלינג. הוא שיחק בפולהאם במשך ארבע עונות נוספות, והופיע פעם אחת במדי הנבחרת במשחק מול ויילס ב-1 במרץ 1909 (החמישית שלו). המועדון האחרון בקריירה של שארפ היה צ'לסי, וב-1915 הוא פרש מכדורגל כיוון שכל המשחקים הרשמיים בוטלו בעקבות פריצת מלחמת העולם הראשונה. ב-1919 הוא חזר לפולהאם כמאמן כושר. למרות זאת, הוא חזר למגרשים בגיל 39; הוא שותף והבקיע שער בתיקו 2 - 2 מול ברי ב-17 באפריל 1920, לאחר שהקשר הארולד קרוקפורד החמיץ את האוטובוס שהסיע את השחקנים למשחק.
לאחר מכן הוא אימן בוולסול ובקליפטונוויל.
צנחני היישוב

"צנחני היישוב" הוא כינויה של קבוצה של 37 צנחנים שהתארגנה ביישוב העברי בארץ ישראל במסגרת התנדבות היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. 26 מתוכם הוצנחו על ידי הבריטים באירופה הכבושה בידי גרמניה הנאצית כדי לסייע במאמץ המלחמתי של בעלות הברית, והשאר הונחתו במטוסים או המתינו ליציאה במצרים, בדרום איטליה ובטורקיה אך לא נשלחו ליעדיהם.

הנצחתם

בבית הקברות הצבאי בהר הרצל נמצאת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה - חלקה של שבעת צנחני היישוב שהוצאו להורג, וטמונים בה אלה מהם שגופתם נמצאה ומצבות לזכרם של אלו שגופותיהם לא נמצאו מעולם. שמותיהם מופיעים על אנדרטת הצנחנים.
ביער הקהילתי בשכונת פסגת זאב ישנו אתר הנצחה וזיכרון לכל 37 הצנחנים שגויסו ליחידה.
בגבעת התחמושת הוקמה תערוכה לזכרם של צנחני היישוב.
על שמם של הצנחנים קרויים היישובים נצר סרני, להבות חביבה, יד חנה ואלוני אבא, וכן המוסד גבעת חביבה.

צנחנים אחרים בשירות בעלות הברית

צנחנים נוספים פעלו בשורות הצבא הבריטי וחיל האוויר המלכותי, אולם היישוב הנציח רק את אלה שנשלחו לאירופה מטעמו, והיו אמורים לסייע למאמצי ההצלה של יהדות אירופה. יחיאל אשר קספ, לדוגמה, התגייס לצבא הבריטי במסגרת הגיוס של היישוב היהודי בארץ ישראל, אולם לא החל את שירותו כצנחן. הוא התגייס לחיל החפרים הבריטי ונשלח ליוון עם חיל המשלוח הקיסרי, שנכנע אחרי שבועות מספר לגרמנים. לאחר שנמלט במבצע נועז מהשבי הגרמני ביוון, התנדב ליחידה בריטית מיוחדת ועוטר באות השירות המצוין על פעולות מסוכנות באיטליה. קספ נהרג בעת מבצע לחילוץ שבויי מלחמה של בעלות הברית ויהודים, בצפון איטליה, ומקום קבורתו לא נודע.
אבן ערבי

מעמדו של אבן ערבי במסורת של המסדרים הצופיים הקאנוניים לעומת תפיסתו בחוגים אחרים בחברה

בספרו משנת 1964 של אדריס שאה, חוקר הסופיזם בן המאה ה-20 שככל הנראה היה בעצמו צופי, מובא קטע המתאר ויכוח בין חכמי דת מחוגים שונים אודות מעמדו של מחיי א-דין אבן ערבי.  הקטע מתאר בקצרה מקרה שבו אדם, צופי כנראה, בשם עז א-דין אבן עבד אל-סלאם יושב בפגישה עם כמה 
תלמידי דת. נושא השיחה הוא כופרים ואנשים שדוגלים בדוקטרינות של מינות (heretics). עד מהרה עולה שמו של אבן-ערבי בתור שכזה, אך השייח' עבד אל-סלאם לא אומר דבר.
בערבו של אותו יום, יושב אותו השייח' עם אחד מתלמידיו שהתלווה אליו לפגישה הקודמת. התלמיד שואל אותו מיהו בעיניו הסמכות הגבוהה ביותר בסופיזם באותו זמן the magnetic pole of the Age ? (אבן ערבי וכמשתמע גם הנפשות הפועלות בסיפור זה, חיו במאה ה-13). 
השייח' משיב מיד בנונשלאנטיות: זהו מחיי א-דין אבן אל-ערבי.
התלמיד מופתע ותמה למה שתק השייח' מוקדם יותר כאשר שמע שאדם מכנה את אבן ערבי מפורשות בתור heretic.
השייח' משיב: "Yes, but it was in a meeting of scholars, legists".‏‏ 
("כן, אבל זה היה בפגישה של מלומדי דת, אנשי ההלכה האסלאמית"). 
את המינוח scholars אין להבין במקרה בתור "אקדמאים" או "חוקרים" וכיוצא בזה, אלא, שכוונתו של שאה למלומדים בהלכה הדתית, אנשי השריעה האסלאמית. שכן, באסלאם ובמיוחד באסלאם הקלאסי, ניתן לדבר ככלל על גישה של כבוד לידע ולמחקר האנושי וזהו אחד המאפיינים המרכזיים של התרבות של ספרד המוסלמית, שבה חי ופעל אבן ערבי, לא הרבה אחרי זמנם של הרמב"ם, יהודה הלוי, ושלמה אבן-גבירול. מכל מקום במקרה זה השייח' הנזכר שומע את הדברים הנאמרים ושותק.
נאסיבי

נַאסִיבִּי (בערבית: ناصبي) או בהטיה לרבים נוואסיבּ, הוא כינוי למי שנטען שהוא שונא את "אַהְל אִל-בֵּית" (משפחתו של מוחמד).
הכינוי נמצא בשימוש שיעים בעיקר לתיאור קבוצות אסלאמיות שהם רואים ככופרים ובעיקר כלפי סונים. התיאור עשוי להיות מכוון גם אל סופים.
הכינוי נאסיבי היה בשימוש פומבי על ידי מנהיגים דתיים כגון האייתוללה עלי סיסתאני ומוקתדא א-סאדר בהתייחסותם לסלפים כאל כופרים שיש להלחם עמם.
אורי שמחוני

קורות חייו

אורי שמחוני נולד בקיבוץ גינוסר בשנת 1936 ושם גם גדל. התגייס לצה"ל באוגוסט 1954, התנדב לצנחנים, ושובץ בפלוגה א' בגדוד 890, עליה פיקד תחילה סעדיה אלקיים ולאחר מכן מאיר הר-ציון. השתתף בפעולת התגמול בעזה ולאחר קורס מכ"ים הוצב בפלוגה ב' והשתתף במבצע הר געש ובמבצע כנרת. לאחר שסיים קורס קציני חי"ר שימש כמפקד מחלקה בפלוגה ה' בגדוד 890 של הצנחנים, השתתף בפעולות התגמול במבצע יהונתן, מבצע לולב, מבצע שומרון וצנח עמו במיתלה במבצע קדש. ב-1957 השתחרר מצה"ל אך חזר לשירות קבע ב-1964. שמחוני שירת כקצין מודיעין של חטיבת גולני בתקופת מלחמת ששת הימים ובתקופת מלחמת ההתשה.
לאחר המלחמה למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וב-1970 קיבל לידיו את הפיקוד על גדוד הסיור של פיקוד צפון, סיירת אגוז. שמחוני הוביל את סיירת אגוז למבצעים רבים בלבנון, ובהם הפשיטה על מפקדת המחבלים בכפר עינתא הסמוך לבינת ג'בייל, פשיטה רגלית בלילה קר וגשום במיוחד בה נהרגו כחמישה מחבלים, והפשיטה על מפקדת המחבלים בעיירה אל-ח'יאם. ב-1972 מונה לקצין אג"ם של פיקוד צפון, ומילא תפקיד זה במהלך מלחמת יום הכיפורים.
בשחר 22 באוקטובר 1973, מיד אחרי תום כיבוש החרמון מחדש, במבצע קינוח, טס לחרמון יחד עם אלוף הפיקוד, האלוף יצחק חופי כדי להחליף את מח"ט גולני אל"ם אמיר דרורי שנפצע בקרב. ניהול המלחמה ברמה הפיקודית מנקודת מבטו כקצין האג"ם הפיקודי, מתואר בספר "הסורים על הגדרות", שיצא לאור בין היתר ביוזמתו, ב-2008 בהוצאת משרד הביטחון ומערכות.
לאחר המלחמה התמנה למפקד חטיבת אלכסנדרוני וב-1974 למפקד חטיבת גולני. בשנת 1975 מונה למפקד בית ספר לקצינים, ובאוגוסט 1976 הועלה לדרגת תא"ל, החליף את דן שומרון כקצין חי"ר וצנחנים ראשי, ופיקד על אוגדת הקחצ"ר, בין היתר במבצע ליטני. באפריל 1980 מונה לעוזר ראש אג"ם, בשנת 1981 הועלה לדרגת אלוף ונתמנה לראש מחלקת ההדרכה. מ-1984 עד לשחרורו ב-1986 כיהן כנספח צה"ל בארצות הברית. היה מעורב בפרשת איראן-קונטראס וזכה לעיטור אות לגיון ההצטיינות.
ב-1986 היה מעורב יחד עם צבי שילר בפרשת שוחד של תת-מזכיר הימייה בממשל האמריקאי, מלווין פייזלי, במטרה לקדם עסקה למכירת מזל"טים תוצרת התעשייה האווירית מסוג פיוניר לצי האמריקאי. לאחר עסקת טיעון מול משרד המשפטים האמריקאי, אשר כללה רק את שילר, נאסרה על שמחוני הכניסה לתחומי ארצות הברית לצמיתות.
ב-1993 הורשע על ידי בית המשפט המחוזי בתל אביב בעבירות על חוק ניירות ערך התשכ"ח-1968 (הרצת מניות) ונדון לשנה וחצי מאסר על תנאי ולקנס בסך 23,000 ₪.ההרשעה נמחקה ב-1998 על ידי נשיא מדינת ישראל עזר ויצמן.
שמחוני הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה מטעם אוניברסיטת תל אביב. לאחר שחרורו כיהן כמנכ"ל סולתם מערכות.
בשנת 2006 יצא לאור הספר "לוויתן לבן" (הוצאת גלורי), המקבץ 167 נושאים שעליהם שוחח עם בנו גלעד שמחוני, ואשר תועדו ונערכו על ידי בנו ללא ידיעתו.
סנטיאגו גארסיה

קריירת מועדונים

גארסיה החל את הקריירה במועדון רוסאריו סנטראל מעיר הולדתו. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת ערך בהפסד 1-0 לחימנסיה לה פלאטה בשנת 2008. בשנת 2010 השתלב גארסיה בהרכב הראשון של הקבוצה הבוגרת, והציג יכולת טובה שגרמה למועדונים באירופה להתעניין בו. ביולי 2010 חתם גארסיה בפאלרמו האיטלקית, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה האירופית מול לוזאן באוגוסט 2010. גארסיה לא הצליח להשתלב בפאלרמו, וערך רק שלוש הופעות בעונת 2010/11. בקיץ 2011 הושאל גארסיה לנובארה, העולה החדשה לסרייה א' האיטלקית, עם אופציה לרכישת מחצית מכרטיס השחקן שלו בתום העונה. גארסיה רשם עונה טובה מבחינה אישית עם נובארה, שהצליחה את אינטר מילאנו פעמיים, אך ירדה ליגה בתום אותה עונה. את שערו היחיד בקבוצה הבקיע גארסיה במאי 2012 מול מילאן. בקיץ 2012 חזר גארסיה לפאלרמו בתום ההשאלה, במטרה להחליף את פדריקו בלצארטי שעזב לרומא. גארסיה שיחק בפאלרמו עונה מלאה בה רשם 32 הופעות, אך גם רשם ירידת ליגה שנייה ברציפות, וזכה לביקורות צוננות מאוהדי הקבוצה על יכולתו. גארסיה לא התייצב לאימוני פתיחת עונת 2013/14 של פאלרמו, ואמר כי אינו מעוניין לשחק עוד במועדון זה.
בקיץ 2013 הושאל גארסיה לורדר ברמן מהבונדסליגה עם אופציה לרכישה. כבר באוקטובר 2013 הודיעה ורדר ברמן על כוונתה לרכוש את גארסיה מפאלרמו. בעונת 2013/14 גארסיה וברמן ספגו 66 שערי ליגה, אך נשארו בטווח ביטחון מהקו האדום. בעונת 2014/15, כאשר גארסיה כבר היה שחקן חתום בורדר ברמן, סיימה הקבוצה שוב במרכז הטבלה, ושוב ספגה מספר שערים גבוה, 65 שערים. בעונת 2015/2016 גארסיה המשיך להיות שחקן הרכב קבוע בקבוצה, ששוב ספגה 65 שערים וניצלה בעור שיניה ממבחני הירידה. גארסיה שיתף פעולה בהגנה בעונה זו עם אסאני לוקימיה, תאודור גברה סלאסי, קלמנס פריץ ופאפי ג'ילובוג'י. האחרון היה זה שהציל את ברמן מהמבחנים עם שער בדקה ה-90 במחזור האחרון. את עונת 2016/2017 גארסיה וברמן פתחו בצורה חלשה ואף היו במקום האחרון עד אחרי פגרת החורף. לאחר מכן הקבוצה החלה להתאושש והגנתה התייצבה, והיא סיימה את העונה בחלק העליון של הטבלה. במהלך העונה גארסיה והקבוצה לא הגיעו להסכמות בנוגע להמשך החוזה של גארסיה במועדון, והוא שוחרר מהקבוצה בתום העונה.
ביולי 2017 חתם גארסיה על חוזה בטולוקה מליגת העל המקסיקנית.