google/wiki40b huggingface dataset:
יון קריאנגה

חייו

קריאנגה נולד בכפר הומולשט (Humulești) באזור טרגו ניאמץ, בנסיכות מולדובה, כאחד מתוך שמונה אחים ואחיות (מחציתם מתו בילדותם) במשפחת איכרים רומנייה. תחילה למד אצל המורה הכפרי ובהמשך נלקח על ידי סבו מצד אמו, דוד קריאנגה, אל בית הספר בעיירה ברושטן (Broşteni). ב-1853 נרשם בשם יון שטפנסקו (Ion Ştefănescu) לבית הספר בטרגו ניאמץ. בהתאם לרצון אימו, ששאפה לראותו כומר, יון קריאנגה נרשם לבית הספר הדתי בפלטיצ'ן, בית ספר שכונה "בית החרושת לכמרים". זו הפעם הראשונה שאימץ את השם קריאנגה (שם משפחת אימו) ומכאן ואילך דבק בו. לאחר שבית ספר זה נסגר, קריאנגה נאלץ לעבור ליאשי, ללימודים בסמינר התאולוגי המקומי.
בשנים 1855 - 1859 למד בסמינר ועם קבלת ההסמכה שב לכפר הולדתו. ב-26 בדצמבר 1859 התחתן עם אילאנה, בתו של הכומר יואן גריגוריו והיה לדיאקון בכנסייתו. כעבור שנה נולד בנו היחיד, קונסטנטין. ב-1861 נרשם ללימודים בפקולטה לתאולוגיה, אך לא החזיק מעמד. ב-1864 שב ללימודים, במסגרת אחרת, ובין מוריו היה טיטו מאיורסקו, שהעריך מאוד את כשרונו ומינה אותו כמורה בבית ספר יסודי ביאשי. ב-1865 סיים את לימודיו וקיבל תעודת הסמכה ומשלב זה הקדיש זמן רב יותר לספרות ולחיבור ספרי לימוד לילדי בית הספר. ב-1867 הופיע הראשון בספריו ללימוד הקריאה, "שיטה חדשה לכתיבה וקריאה" (Metodă nouă de scriere şi citire). ב-1871 פורסם בכתב העת "עמוד טראיאן" (Columna lui Traian) מאמרו "שליחות הכומר בכפרים". ב-1871 פרסם את המקראה "מלמד הילדים" (Învăţătorul copiilor) ושיבץ בה שלושה מסיפוריו: "המחט והמקבת", "הטיפשות האנושית" ו"הפשתן והכותונת".
קריאנגה שימש כדיאקון וכמלמד בכנסיות שונות במשך כ-12 שנים, אולם ב-10 באוקטובר 1872 סולק סופית משורות הכנסייה משום ש:"עזב את אשתו, ירה ברובה בעורבנים שטינפו את מנזר גולייה, סיפר את שערו קצר וביקר בתיאטרון". בשנת 1993, יותר ממאה שנה לאחר מותו, הכנסייה החליטה להשיב אותו לשורותיה. סילוקו של קריאנגה משורות הכמורה גרר גם את פיטוריו ממשרת ההוראה, למרות תלונותיו ומחאותיו. קריאנגה התפרנס בתקופה זו ממכר טבק וסיגריות. ב-1873 הסתיים משפט הגירושין של הזוג קריאנגה והבן היחיד עבר לרשות אביו.
כעבור שנתיים התחלף השר הממונה ושר החינוך החדש, טיטו מאיורסקו, השיבו למשרתו. ב-1875 פגש את מיכאי אמינסקו והשניים התיידדו. בהמרצתו של אמינסקו התחיל לבקר בחוג ז'ונימאה ולקרוא שם מסיפוריו. הוא פרסם בשיחות ספרותיות את סיפוריו: "החמות ושלוש כלותיה" ו"העיזה ושלושת גדיה".
יחסיו עם אמינסקו התהדקו והוא אירח את אמינסקו בביתו, בקיץ 1876. בתקופה זו, אולי בהשפעת אמינסקו, קראנגה כתב ופרסם שיר שקרא להחרמת הסוחרים היהודונים. ב-1877 פרסם את הסיפור "הזקן ניקיפור קוצקריו" ואת האגדה "חאראפ אלב" (ערבי/כושי לבן) וכעבור שנה את האגדה "איוואן טורבינקה" (Ivan Turbincă). בתקופה זו העניקו לו לראשונה פרסים שונים. ב-1 בינואר 1881 התפרסם בכתב העת "שיחות ספרותיות" החלק הראשון של יצירתו החשובה ביותר, "זכרונות מילדות". בהמשך התפרסמו בכתב עת זה גם החלק השני והשלישי. בשנת 1883 מתגלה אצלו אפילפסיה ומחלתו גורמת לו סבל רב. הוא מבקר את חברו, אמינסקו, על מיטת חוליו וחש צער רב בעקבות מותו ובעקבות מות ורוניקה מיקלה. כעבור זמן לא רב הצטרף אליהם, מת בעקבות שבץ מוחי ונקבר ביאשי.
בעיית שלושת הגופים

בעיית שלושת הגופים היא בעיה ותיקה ומפורסמת במכניקה, המבקשת לתאר את תנועתם ההדדית של שלושה גופים תחת השפעתו של כוח המשיכה. מכיוון שהבעיה מתאימה לתיאור תנועתם של גופים כגון השמש, כדור הארץ והירח, יש לה חשיבות תאורטית רבה באסטרונומיה של מערכת השמש (ובפרט בסוגיית יציבותה של מערכת השמש).
את בעיית שני הגופים פתר ניוטון באופן מלא באחד היישומים הראשונים של החשבון הדיפרנציאלי. ניוטון הראה ששני גופים הנעים תחת השפעת כוח הכובד בלבד, נעים זה ביחס לזה במסלול המהווה חתך חרוט: אליפסה, פרבולה או היפרבולה.
בניגוד לכך, בעיית שלושת הגופים היא בעיה קשה באופן כללי. למרות שנחקרה על ידי מתמטיקאים רבים, במיוחד מאז ימי אנרי פואנקרה, לא ידוע על פתרון אנליטי מלא לבעיה, למעט מקרים מיוחדים. עבודתו הראשונה של פואנקרה בנושא נכתבה במענה לתחרות בחסות אוסקר השני, מלך שוודיה. הבעיה (הראשונה) שהוצעה לכותבים עסקה ביציבות המערכת של שלושה גופים. השופטים - גוסטה מיטג-לפלר, ויירשטראס והרמיט, התקשו בתחילה לקרוא את פתרונו של פואנקרה, אך לאחר שהלה הגיש הבהרות שארכו כמעט מאה עמודים, בחרו בו כזוכה. בפתרון זה התגלתה שגיאה, ועוד לפני שהספיק פואנקרה לתקן אותה, כעבור פחות מחודש, וחרף ההוצאות הכבדות, אילץ אותו מיטג-לפלר למשוך את כל העותקים המודפסים של הפתרון. מיטג-לפלר, שתמך בגישתו האינטואיטיבית של פואנקרה, חשש שבית הספר הגרמני בראשותו של קרונקר יראה בשגיאה הוכחה ניצחת לביקורת שלו כנגד עבודתו של פואנקרה, שלא הייתה קפדנית דיה לטעמו. בעקבות כך, כתב פואנקרה בשנים 1892-1899 חיבור בן שלושה כרכים על "שיטות חדשות במכניקה השמימית", שהתניע את המחקר המודרני במערכות דינמיות.
באופן מעשי פותרים את בעיית שלושת הגופים, ואף את הבעיה הכללית יותר של מספר רב של גופים, בעזרת שיטות נומריות. לצורך כך, מחלקים את התנועה לפרקי זמן קצרים, ומחשבים את הכוחות הפועלים בין הגופים בכל קטע זמן. ככל שפרקי הזמן קצרים יותר יהיו החישובים מדויקים יותר, אך השגת דיוק מלא היא משימה קשה ביותר.

נקודות סינגולריות בפתרון

בהינתן נקודת ההתחלה בזמן t=0, בעיית n הגופים אינה אלא פתרון של מערכת משוואות דיפרנציאליות מסדר ראשון. ככזו, משפטי הקיום והיחידות מבטיחים פתרון אנליטי בקטע זמן , עבור T מקסימלי. אם T סופי, זה מפני שהמערכת מגיעה בזמן T לנקודה סינגולרית. ב-1895 חקר פול פנלבה את נקודות הסינגולריות של בעיית n הגופים, והראה שכל נקודה כזו מתקבלת מכך שהמרחק בין שניים מהגופים שואף לאפס. תופעה כזו מתרחשת כמובן אם הגופים מתנגשים, אבל היא עשויה להופיע למשל גם אם שני גופים בורחים יחד לאינסוף והולכים ומתקרבים זה לזה. פנלבה הוכיח שבבעיית שלושת הגופים כל נקודת סינגולריות נובעת מהתנגשות. ב-1908 הראה von Zeipel שנקודת סינגולריות נובעת מהתנגשות אם ורק אם הגבול של אנרגיית האינרציה סופי, וכך יקרה בהכרח אם מקומותיהם של הגופים במערכת חסומים בקטע . מאידך, von Zeipel לא הוציא מכלל אפשרות נקודות סינגולריות שבהן אנרגיית האינרציה שואפת לאינסוף.
ב-1992 מצא Zhihong Xia פתרון לבעיית חמשת הגופים, שבו מופיעה סינגולריות בזמן סופי, שלא כתוצאה מהתנגשות. במערכת שבנה Xia יש שני זוגות של גופים קלים ושווי-משקל שמרכזם על ישר סימטריה קבוע, וגוף חמישי, כבד, הנע על אותו ישר. הגוף הכבד מתנדנד לאורך הישר, ובכל פעם שהוא חולף בסמוך לאחד הזוגות, הוא גורם להם להתקרב, מושך אותם אחריו הרחק מן הזוג השני, ונופל בחזרה. התנועה ההדדית מקרבת את הגופים בכל אחד מהזוגות ומאיצה את הגוף הכבד באופן שהוא בורח לאינסוף בזמן סופי.
פלדה

פלדה היא סגסוגת המורכבת ברובה מן המתכת ברזל, ומכילה ריכוז נמוך של האל-מתכת פחמן (0.04%-‏2.25%).
לעיתים מוסיפים לסגסוגת הפלדה יסודות אחרים, כמו צורן, מגנזיום, מנגן, כרום וניקל. בעזרת שינוי של שיעורי תוספות אלה, אפשר להפיק סוגים שונים של פלדות בעלות תכונות מיוחדות, כמו: קשיות, גמישות, עמידות בפני חום ועוד. סוגיה השונים של הפלדה מצטיינים בחוזקה ובגמישות רבה.
אחד מסוגי הפלדה הנפוצים הוא פלדת אל-חלד, המכילה כרום בשיעור של 10.5% לפחות, והיא עמידה בפני חלודה.
כיוון שהפלדה מאופיינת בחוזק מתיחה גבוה ובמחיר נמוך היא משמשת כרכיב עיקרי בייצור מוצרים רבים: מכוניות, גשרים, מסמרים, קפיצים, להבים של סכינים, כלי עבודה, מחטים וכדומה.
הברזל הוא המרכיב העיקרי בפלדה. הברזל מופיע בשני מופעים גבישיים שונים: מבנה קובייתי ממורכז גוף ומבנה קובייתי ממורכז פאה, כתלות בטמפרטורת הסביבה. במבנה קובייתי ממורכז גוף (BCC) ישנו אטום ברזל במרכז ושמונה אטומים בקדקודי התא. במבנה קובייתי ממורכז פאה (FCC) ישנו אטום ברזל במרכז של כל אחת משש פאות המבנה הקובייתי ושמונה אטומים בקדקודי התא. האינטראקציה של אלטרופיות הברזל עם שאר היסודות המסוגסגים בפלדה, בראש ובראשונה הפחמן מאפשרת לפלדה וליצקת הברזל מגוון של תכונות ומאפיינים ייחודיים.
בברזל טהור, המבנה הגבישי מאופיין בהתנגדות קטנה יחסית להחלקה של אטומי ברזל אחד כנגד השני, לכן ברזל בתצורתו הטהורה ניתן לריקוע, רך וניתן לשינוי צורה בקלות. בפלדה, כמות נמוכה של פחמן ויסודות אחרים, תהליכים כמו הקשייה, זיקון וכדומה מונעים תנועה של נקעים המצויים במבנים גבישיים-סריגים של אטומי ברזל.
הפחמן בסגסוגות פלדה אופייניות עשוי להרכיב עד 2.14% ממשקלה. שונות כמויות הפחמן ושאר היסודות, מכתיבה את הקשרים הכימיים ואת המאפיינים הפיזיקליים המאפיינים את הפלדה (או כאלמנטים מומסים או כזרזים בפאזות השונות). מרכיבים אלו מאטים את הנקעים שהופכים את הברזל הטהור לרך, מאפשרים שליטה ובקרה על מאפייני הפלדה וכך משפרים את איכות הפלדה. שיפורים אלו יעילים עבור מגוון רחב של תכונות הפלדה: הקשייה, חישול, חיסום, מאמץ כניעה, חוזק למתיחה. עליית חוזק הפלדה בהשוואה לברזל הטהור מקטינה את משיכות הברזל. 
פלדה הופקה באמצעות תנורים אלפי שנים, אך בתפוצה רחבה ובאופן תעשייתי נעשה בה שימוש רק לאחר שתהליכי הייצור נעשו יעילים ומתוחכמים יותר בסביבות המאה ה-17, עם המצאת  כבשני בטון ולאחר מכן כורי פלדה. עם המצאת תהליך בסמר (Bessemer process) במחצית המאה ה-19, החל עידן חדש של הפקת פלדה בייצור המוני. תהליך בסלר וייצור הפלדה באמצעות תנורי כבשן פתוח שקדם לו העלו ושיפרו את איכות הפלדה. בעקבות פיתוחים אלו, הפלדה החליפה את יצקת הברזל. 
שיפורים נוספים בתהליך הפקת הפלדה, החליפו פרוצדורות קודמות, הוזילו את מחיר ההפקה והעלו את איכות התוצר הסופי. היום, הפלדה היא אחת מהחומרים הנפוצים ביותר מעשה ידי אדם בעולם. 1.6 מיליארד טונות פלדה מיוצרים מדי שנה. פלדה מודרנית מזוהה בדרך כלל על ידי ציונים שונים שהוגדרו על ידי ארגונים ותקנים שונים.

הפקת הפלדה

הפלדה מופקת בתהליך טכנולוגי מסובך. ראשית, מוכנסים עפרת הברזל וצרף לתנור רם. התנור מתחמם עד 1,200–1,300 מעלות צלזיוס על ידי צרף ואוויר שנשאב לתוך התנור. בסוף התהליך נוצרים יצקת וסיגים (שלאקות). יצקת מורכבת מברזל ומעל 3% פחמן, אך הפלדה אמורה להכיל פחות מכך ולכן יש להקטין את כמות הפחמן בסגסוגת. למטרה זו משתמשים בתהליך בסמר (שפיתח הנרי בסמר במאה ה-19), כבשן פתוח, או כבשן חשמלי.

תקנים מסחריים

התקן הוא רשימה מוסכמת בין היצרנים לצרכנים. נהוג להבחין בין התקן האמריקאי, האירופאי והישראלי. התקן הנפוץ הוא התקן האמריקאי.
הנרי פולר וילסון

ראשית הקריירה

פולר וילסון נולד ב-1859 למשפחה בעלת מסורת צבאית. אביו היה לויטננט קולונל בצבא הבריטי. הוא למד באיטון קולג' ובהמשך באקדמיה הצבאית המלכותית וב-1878 הוסמך כסגן משנה והוצב בגדוד רובאים. פולר וילסון לחם במלחמה האנגלית-אפגנית השנייה ולאחריה, ב-1884 הועלה לדרגת קפטן. ב-1899 הועבר לזירת מלחמת הבורים השנייה ולאחריה הועלה לדרגת לויטננט קולונל. ב-1902 מונה פולר וילסון למפקד חטיבת הרובאים השנייה ועם קציניה הזוטרים של החטיבה נימנה בעת ההיא אחיינו הנרי מייטלנד וילסון. ב-1911 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-12.

מלחמת העולם הראשונה

בראשית מלחמת העולם הראשונה פיקד פולר וילסון על חטיבתו במסגרת הדיוויזיה ה-4 של הצבא הבריטי ובשלהי אוגוסט 1914 נטל חלק בקרב לה קאטו. ב-9 בספטמבר 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-4 לאחר שקודמו נפצע בתאונה, ולחם עימה בקרב איפר הראשון ובהשני. בספטמבר 1915 הועלה פולר וילסון לדרגת לויטננט ג'נרל ומונה למפקד הקורפוס ה-12 של הצבא הבריטי אשר הועבר מהחזית המערבית לחזית המקדונית כדי לתגבר את כוחות מדינות ההסכמה בחזית. במסגרת זו פיקד על הקורפוס בקרב דויראן השני שהסתיים בתבוסה בריטית. בספטמבר 1918 במסגרת מתקפת הווארדאר של כוחות מדינות ההסכמה, פיקד פולר וילסון על הכוחות הבריטיים בגזרה המערבית של אגם דויראן ובמהלך קרב דויראן השלישי ספגו כוחותיו אבידות כבדות ולא עלה בידם לפרוץ את קווי הבולגרים.

לאחר המלחמה ואחריתו

לאחר חתימת שביתת הנשק של סלוניקי עם ממלכת בולגריה והפסקת האש של מודרוס עם האימפריה העות'מאנית פסקה הלחימה ופולר וילסון מונה למפקד כוחות מדינות ההסכמה בחצי האי גליפולי ובאזור הבוספורוס. ב-11 בפברואר 1919 מונה למפקד כוחות הצבא הבריטי בחזית המקדונית ובחזית הים השחור. ב-18 בנובמבר 1920 סיים פולר וילסון את תפקידו וב-13 ביולי 1921 פרש משירות פעיל. ב-1941 הלך הנרי פולר וילסון לעולמו והוא בן 82 שנים.
דני גולדשטיין (מנכ"ל)

ביוגרפיה

גולדשטיין גדל בשכונת יד אליהו בתל אביב. הוא בן יחיד להורים ניצולי השואה, אסתי וד"ר שמחה גולדשטיין, פרקליט מחוז ת"א לשעבר.
הוא מהנדס תעשייה וניהול במקצועו. למד באוניברסיטת בן-גוריון.
עבד במשך 17 שנים בתעשייה הצבאית, שם ניהל שבעה מפעלי תחמושת ובהמשך שימש כסמנכ"ל בחברה. לאחר מכן שימש כמנהל מחוז דן פ"ת בשירותי בריאות כללית וכמנכ"ל חברת הייעוץ אשד מהנדסים.
בין השנים 2000 - 2010 שימש כמנכ"ל חברת תדיראן מוצרי צריכה וכחבר מועצת המנהלים בחברה. בין השנים 2010 - 2015 שימש כמנכ"ל מכון התקנים.
מונה למנכ"ל דואר ישראל במרץ 2015. במסגרת תפקידו כמנכ"ל דואר ישראל הוביל גולדשטיין רפורמה שבמסגרתה ננקטו צעדים שמטרתם לייעל את השירות שמספק דואר ישראל.

חיים אישיים

גולדשטיין נשוי לאסתי ואב לשתי בנות. מתגורר בכפר סבא.
חולית הציר

מבנה אנטומי

בחלקה הקדמי של חולית הציר נמצא זיז השן (Dens axis). בחלקה הקדמי העליון של השן נמצא משטח מפרקי קטן המופרק עם הקשת הקדמית של האטלס. בשני צידי השן נאחזת הרצועה הכנפית (Ligamenta alaria) המונעת סיבוב יתר של הגולגולת. באזור האחורי של השן עוברת הרצועה הרוחבית של האטלס (Ligamentum transversum atlantis) המונעת תנועה אחורה של השן לתוך נקב החוליה המכיל את חוט השדרה.
עוד מבנים ייחודיים של חולית הציר הם "הפנים העליונים" משני צדדי החוליה המופרקים עם הפנים התחתונים של האטלס. קשת החוליה של חולית הציר מעובה וחזקה יותר מבחוליות אחרות. הזיזים הרוחביים של החוליה קטנים יחסית וכוללים נקבים רוחביים בדומה לחוליות הצוואריות האחרות.
יתר המאפיינים המבניים של החוליה: הזיז הקוצי והזיזים המפרקיים התחתונים דומים לאלו של החוליות הצוואריות האופייניות.
ישנם המזהים עצם זו עם 'עצם הלוז' מפאת חוזקה וצורת השן שדומה לאגוז הלוז.
ודאח חנפר

ודאח חנפר (בערבית: وضاح خنفر; נולד ב-1968) הוא עיתונאי פלסטיני, מנכ"ל רשת אלג'זירה לשעבר.

ביוגרפיה

חנפר נולד בכפר רמה, כפר קטן ובו כ-500 תושבים הסמוך לג'נין. מוצא משפחתו הוא מהעיר ח'נפר שבדרום מערב תימן. למד בג'נין ולאחר מכן למד הנדסה בין השנים 1985 ל-1990 באוניברסיטת ירדן. בשנת 1990 למד פילוסופיה, לימודי אפריקה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה בסודאן.
החל לעבוד כעיתונאי באלג'זירה ככתב בדרום אפריקה. בשנים 2001–2002 היה כתב באפגניסטן ואחר כך שימש ככתב באזור כורדיסטן שבצפון עיראק, ואחר כך שימש כראש נציגות התחנה בבגדד. בשנת 2003 מונה למנהל ערוץ ובשנת 2006 מונה למנהל הרשת. במהלך שנות כהונתו הרשת גדלה באופן משמעותי והפכה לאחד מאמצעי התקשורת המרכזיים ורבי ההשפעה בעולם הערבי. 
בשנת 2009 מגזין פורבס ציין את חנפר ברשימת 100 האנשים רבי ההשפעה בעולם.
בשנת 2011 התפטר חנפר מתפקידו כמנכ"ל אל-ג'זירה לאחר שפרסום מסמך חסוי בוויקיליקס חשף כי הוא הסכים לכאורה למחוק מאתר הרשת תכנים שלא מצאו חן בעיני הממשל האמריקאי. חנפר הכחיש את הדברים וטען כי ממילא תכנן לפרוש באותה עת.
לאחר פרישתו הקים את "פורום אל-שארק" (כינוי למשריק), צוות חשיבה המוקדש לדיונים אודות צדק חברתי וצמיחה כלכלית במזרח התיכון.
ויקיפדיה בוולאפיק

היסטוריה

ויקיפדיה בוולאפיק הושקה לראשונה ב-1 בפברואר 2003. כשנה שלמה פעל כאדם אחד בוויקיפדיה ויצר כ-4 ערכים בלבד. העורך השני החל לפעול בינואר 2004 ומספר הערכים גדל ל-12 ערכים. באוקטובר 2006, נרשם משתמש נוסף אשר מאוחר יותר החל לפעול כבוט על מנת להגדיל את מספר הערכים. לאחר כחצי שנה נוספו כ-700 ערכים. ב-23 באוגוסט 2007 הוויקיפדיה כללה כ-50,000 ערכים. ב-5 בספטמבר הוויקיפדיה כללה 90 אלף ערכים, ב-8 בספטמבר באותה השנה, הגיעה הוויקיפדיה ל-100,000 ערכים ולמקום 15 בסך כל הוויקיפדיות. בסוף חודש ספטמבר באותה השנה, הועלתה החלטה לסגור את הוויקיפדיה אך בסופו של דבר הוחלט להמשיך את הפעילות שלה. בחודש דצמבר באותה השנה נפתח דיון נוסף שבו הוצע למחוק את כל הערכים שנוצרו על ידי הבוט, אף מייסד ויקיפדיה ג'ימי ויילס הביע תמיכה להצעה זו אך בסופו של דבר ההצעה נדחתה. 
כיום, מספר העריכות הממוצע ליום הוא בדרך כלל 15 עריכות. בכל חודש כ-100 אנשים פעילים בוויקיפדיה והיא כוללת מעל ל-120,000 ערכים.
לאסה שונה

קריירת מועדונים

בשנת 2002 עבר שונה לקבוצת הנוער של הירנביין. הוא היה חלק מהקבוצה במשך ארבע שנים עד לשנת 2006, אך לא זכה לדקות משחק בליגה, ועבר לדה חראפסחאפ מליגת המשנה ההולנדית. בעונה הראשונה שלו בקבוצה, היה שותף להעפלתה של הקבוצה לליגה ההולנדית הראשונה.
בקיץ 2008 חתם שונה בניימכן. הוא כבש את שער הניצחון במשחק החוץ בדצמבר 2008 מול ספרטק מוסקבה במסגרת שלב הבתים של גביע אופ"א, שער אשר שלח את הקבוצה לשלב 32 האחרונות של הטורניר. המועדון והאוהדים בחרו בו לשחקן העונה, תואר שזכה גם בקבוצתו הקודמת, דה חראפסחאפ.
באפריל 2012, חתם שונה באייאקס, והצטרף למספר שחקנים דנים ששיחקו בעבר עבור אייאקס, כולל את מיכאל לאודרופ, איש שהיה מודל לחיקוי עבורו לאורך הקריירה. המועדון והאוהדים בחרו בו לשחקן העונה לשנת 2014. במרץ 2015 האריך שונה את חוזהו בקבוצה עד קיץ 2017. שונה פתח בהרכב קבוצתו לגמר הליגה האירופית 2017, בו פגשה אייאקס את מנצ'סטר יונייטד, והפסידה 2-0.
ב-9 באוגוסט 2019 לאחר שבע שנים באייאקס, חתם שונה בגנואה לשנתיים.

נבחרת דנמרק

שונה התחיל את הקריירה הבינלאומית שלו בנבחרת הצעירה של דנמרק עד גיל 16, וכבש את שערו הראשון במשחק הבכורה שלו באוגוסט 2001. הוא שיחק עשרה משחקים וכבש שער אחד עבור הנבחרות עד גיל 17 ו-18. אחרי המעבר שלו לדה חראפסחאפ, ערך שונה את הבכורה שלו בנבחרת הצעירה עד גיל 21 במרץ 2007. הוא שיחק תשעה משחקים וכבש שער אחד.
באוגוסט 2009 ערך שונה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק הבוגרת במשחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה אשר נערך באצטדיון ברונדבי. שונה כבש השער הראשון שלו לאחר פחות מדקה מאז כניסתו למגרש במחצית השנייה, שער אשר איזן זמנית את תוצאת המשחק, שהסתיים בניצחונה של נבחרת צ'ילה בתוצאה 2-1.
פונקציית בסל

פונקציית בסל מהסוג השני

פונקציית בסל מהסוג השני, הנקראת גם פונקציית נוימן או פונקציית וובר, היא פתרון שני של משוואת בסל מדרגה p שהיא מספר לא-שלם, והיא מתבדרת ב-x=0. הפונקציה מסומנת בדרך כלל  והיא מוגדרת:
עבור דרגה p=n שהיא מספר שלם מגדירים את פונקציית בסל מהסוג השני להיות הגבול:
הפתרון הכללי למשוואת בסל מדרגה p יכול אם כן להיכתב בצורה הבאה:
Torch

Torch היא ספריית קוד פתוח ללמידה חישובית, תשתית לחישוב מדעי, ושפת תסריט המבוססת על שפת התכנות לואה. הספרייה מספקת מגוון רחב של אלגוריתמים ללמידה עמוקה, ומשתמשת בשפת התסריט LuaJIT במימוש אחורי בשפת C.

torch

החבילה הבסיסית ב-Torch היא torch. החבילה מספקת ממשק עבודה נוח עם מערכים N ממדים או טנזורים ובפרט אינדוקס, חיתוך, שחלוף, הסבת טיפוסים, שינוי גודל, שיתוף אחסון ושכפול. אובייקט זה נמצא בשימוש נרחב בחבילות שונות ומהווה את האובייקט הבסיסי בספרייה. הטנזור תומך גם בפעולות מתמטיות כמו מקסימום, מינימום, סכימה, התפלגויות סטטיטיות, ופעולות סטנדרטיות מתמטיות סטנדרטיות של BLAS. 
להלן דוגמה לשימוש ב-Torch דרך מפרש אינטראקטיבי:
> a = torch.randn(3,4)> =a-0.2381 -0.3401 -1.7844 -0.2615
 0.1411  1.6249  0.1708  0.8299-1.0434  2.2291  1.0525  0.8465[torch.DoubleTensor of dimension 3x4]> a[1][2]-0.34010116549482

> a:narrow(1,1,2)-0.2381 -0.3401 -1.7844 -0.2615
 0.1411  1.6249  0.1708  0.8299[torch.DoubleTensor of dimension 2x4]> a:index(1, torch.LongTensor{1,2})-0.2381 -0.3401 -1.7844 -0.2615
 0.1411  1.6249  0.1708  0.8299[torch.DoubleTensor of dimension 2x4]> a:min()-1.7844365427828
ספריית torch מאפשרת גם תכנות מונחה-עצמים וסריאליזציה באמצעות פונקציות שימושיות. פונקציית torch.class(classname, parentclass)יכולה לשמש כדי ליצור יצרני אובייקטים. כאשר הבנאי נקרא, torch מתאחל ומגדיר טבלת לואה עם metatable המוגדרת על ידי המשתמש ובכך הופך את הטבלה לאובייקט.

nn

חבילת nn משמשת לבניית רשתות עצביות מלאכותית. היא מחולקת לאובייקטים מודולריים המשתפים ממשק משותף Module, הכולל פונקציות forward וbackward המבצעים היזון קדמי (feedforward) ופעפוע אחורנית (backpropagate) בהתאמה. את המרכיבים הבסיסים ברשת כמו שכבות אקטיבציה ניתן ליצור מ-Linear, Tanh ו-Max. ניתן להרכיב מודלים מורכבים Sequential, Parallel וConcat. המבנה המודולרי מאפשר גזירה אוטומטית מסדר ראשון. 
דוגמה להגדרת פרספטרון רב שכבתי:
> mlp = nn.Sequential()> mlp:add( nn.Linear(10, 25) ) -- 10 input, 25 hidden units> mlp:add( nn.Tanh() ) -- some hyperbolic tangent transfer function> mlp:add( nn.Linear(25, 1) ) -- 1 output> =mlp:forward(torch.randn(10))-0.1815[torch.Tensor of dimension 1]
פונקציות הפסד (Loss) ממומשות באמצעות תת-מחלקות של Criterion, שלו ממשק דומה לשל Module. פונקציות הפסד נפוצות הן שורש ממוצע הריבועים של השגיאה הממומש באמצעות MSECriterion ואנטרופיה משותפת הממומשת באמצעות ClassNLLCriterion.
בספרייה קיימת גם מחלקה StochasticGradient המשמשת לאימון הרשת באמצעות גרדינט סטוכסטי (SGD).
לוסי דקוס

קריירה

בשנת 2002, דקוס זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית, כאשר זכתה במדליית הזהב באליפות אירופה שנערכה במריבור לאחר שניצחה בגמר את קרן רוברטס הבריטית. בהמשך הקריירה, זכתה דקוס בעוד שש מדליות מאליפויות אירופה (3 זהב, 1 כסף ו-2 ארד).
באליפות העולם בשנת 2005, דקוס זכתה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 63 ק"ג. בקרב הראשון היא ניצחה את אודרי פואלו מהרפובליקה הדומיניקנית, בקרב השני היא ניצחה את אורשקה ז'ולניר הסלובנית ובשמינית הגמר היא ניצחה את דניאלה קרוקובר הארגנטינאית-ישראלית. ברבע הגמר היא ניצחה את בריגיטה סאבו ההונגרייה ובחצי הגמר גברה על דריאוליס גונזאלס הקובנית. בגמר דקוס התמודדה מול האלופה האולימפית המכהנת, איומי טאנימוטו היפנית, וניצחה באיפון תוך פחות מדקה. באליפות העולם בשנת 2007, היא זכתה במדליית הכסף לאחר שניצחה בחצי הגמר את אורשקה ז'ולניר הסלובנית בתוך 17 שניות עם תרגיל אוצ'י-מטה שהעניק לה איפון והפסידה בגמר לדריאוליס גונזאלס הקובנית.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008, דקוס זכתה במדליית הכסף. בסיבוב הראשון היא ניצחה את אורשקה ז'ולניר הסלובנית, בשמינית הגמר היא ניצחה את אליס שלזינגר הישראלית וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את אנה וון הרנייר הגרמנייה. בחצי הגמר היא גברה על וון אוק-אים הצפון-קוריאנית ובגמר הפסידה באיפון לאיומי טאנימוטו היפנית לאחר תרגיל אוצ'י-מטה.
באליפות העולם בשנת 2010 שנערכה בטוקיו, דקוס זכתה שוב באליפות העולם, הפעם בקטגוריית המשקל עד 70 ק"ג. בקרב הראשון היא ניצחה את מיילינג ז'נג הסינית, בשמינית הגמר היא ניצחה את מרגריטה גורטסייבה הרוסיה וברבע הגמר היא ניצחה את רסה סראקה הסלובנית. בחצי הגמר היא גברה על יוריקו קוניהארה היפנית ובגמר ניצחה את אנט ברייטנבץ' ההונגרייה.
באליפות העולם בשנת 2011, שנערכה בפריז, דקוס זכתה בתואר העולמי בפעם השלישית לעיני הקהל הביתי. בקרב הראשון היא ניצחה את אנטוניה מוריירה מאנגולה, בקרב השני היא ניצחה באיפון את לינדה בולדר שייצגה את הולנד, בשמינית הגמר היא ניצחה את אנסטסיה גובדובה הרוסיה וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את סול קיונג הצפון קוריאנית. בחצי הגמר היא ניצחה שוב באיפון את אנט ברייטנבץ' ההונגרייה ובגמר ניצחה בווזארי את אדית' בוש ההולנדית.
באולימפיאדת לונדון 2012, דקוס זכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את קליטה זופנצ'יץ' הקנדית לאחר שביצעה תרגיל קוסוטו-גארי, ברבע הגמר היא ניצחה שוב באיפון את יורי אלוואר הקולומביאנית לאחר תרגיל אוצ'י-מטה ובחצי הגמר היא ניצחה בניקוד זהב (הארכה) את הוואנג יה-סול הדרום קוריאנית לאחר שהוואנג נפסלה עקב עונשים. בגמר דקוס ניצחה את קרסטין תילה הגרמנייה עם ניקוד ווזארי ושתי יוקו.
דקוס פרשה מג'ודו תחרותי לאחר אליפות העולם בשנת 2013, שם סיימה במקום החמישי.
נח"ל גינת

נח"ל גינת הייתה היאחזות נח"ל שהוקמה בשנת 1982 על ידי העובד הלאומי. ההיאחזות מוקמה מעט צפונית-מערבית לעיר ג'נין, לצד כביש 66.
גינת נקראה על-שם העיר המקראית גינת המזוהה עם ג'נין ומופיעה בשמו של הטוען לכתר מלכות ישראל - תבני בן גינת.
במסגרת הסכמי אוסלו עם הרשות הפלסטינית, פורקה ההיאחזות וישראל נסוגה מהשטח.
חרשה (יישוב)

היסטוריה

היישוב הוקם כמאחז על הר בגובה 767 מטר מעל פני הים המשקיף על כל שפלת החוף. היישוב הוקם בשנת 1997 על ידי תלמידים מישיבת מרכז הרב. ממשלת אהוד ברק סירבה לסייע בפיתוח המקום, אולם אפרים סנה, בהיותו סגן שר הביטחון, אישר הקמת מקווה במקום. לאחר הקמת ממשלת שרון הראשונה סייע שר הביטחון בנימין בן אליעזר לפיתוח המקום, בהמלצת סגן הרמטכ"ל, משה יעלון אשר ראה במקום נקודה אסטרטגית וביקש לשמור שם על נוכחות יהודית, אזרחית או צבאית. ביישוב כ-45 משפחות.
בשנת 2004 הוקמו במקום 2 בתי קבע, ובשנת 2005 הוקמו במקום שישה בתי קבע נוספים. תנועת שלום עכשיו עתרה לבג"ץ ב-22 בספטמבר 2005 בדרישה להרוס את המבנים ולמנוע את אכלוסם. הבקשה למנוע את האכלוס נדחתה, בגלל הצהרת המדינה שהמבנים כבר היו מאוכלסים, והדיון בעתירה עצמה נמשך מעל 4 שנים והחלטה טרם ניתנה. לטענת תושבי היישוב, אדמות חרשה נמצאות לקראת סיום הפיכתן מאדמות סקר לאדמות מדינה וכל שנדרש הוא חתימה של שר הביטחון. שלום עכשיו טוענת שחלק מהאדמות נמצאות בבעלות פלסטינית פרטית. במהלך ההליך הכריז הממונה על הרכוש הממשלתי באזור יהודה ושומרון על האדמות שבהן נמצאים המבנים שבהן עסקה העתירה כאדמות מדינה, והמדינה השיבה לבג"ץ כי בכוונתה להכשיר את המבנים. בעקבות כך, נדחתה העתירה ביחס למבנים בחרשה. ביישוב חרשה נמצאת ישיבה תורנית לצעירים בשם "שערי שמים" בראשות הרב שאול ניר והרב אורי שטטנר.
ב-4 באפריל 2019, מסרה מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים חוות דעת משפטית שנכתבה על ידי עו״ד כרמית יוליוס, ראש אשכול נדל״ן, בהסכמת היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט, המכשירה את דרך הגישה ליישוב חרשה בבנימין. משמעות הכשרה זו היא שהיישוב יוכשר מבחינה חוקית, וניתן יהיה להגיש תב"ע להכשרת היישוב.

גאוגרפיה

היישוב חרשה ממוקם במערב בנימין, בסמיכות ליישובים טלמון ונריה שבגוש טלמונים. היישוב יושב על פסגת הר הנקרא 'הר חרשה', ובמורדותיו שוכן 'חורש ירון'. הוא צופה על השפלה ומישור החוף ממערב, ועל רמאללה ממזרח.
הפסגה של חרשה היא בגובה 767 מטרים.