מבוך הקריסטל

פיתוח

בתחילה, חברות הפקות הטלוויזיה הבריטית Chatsworth Television התכוונה ליצור גרסה בריטית לשעשועון הטלוויזיה הצרפתי המבצר. תוכנית הפיילוט אף צולמה, בהנחיית ריצ'רד אובריין, ועל פיה ערוץ 4 אף הזמין עונה שלמה, המיועדת לשידור בשעות הפריים טיים של ליל יום חמישי. עם זאת, באותה תקופה הסתבר כי הלוקיישן לא יהיה זמין לצילומים בזמן. על כן, התקיימה התייעצות עם היוצר של המבצר ז'אק אנטואן, על מנת לפתח פורמט חלופי שאותו אפשר יהיה לצלם במקום אחר, ובתוך יומיים הגו המפיקים קונספט אחר. "מבוך הקריסטל" היה דומה רעיונית ל-"המבצר", אך שונה ממנו בצורה ובסגנון. הפורמט המחודש שם דגש על שימוש באזורי משחק נפרדים, כל אחד בנושא אחר, כאמצעי לרענון המראה הוויזואלי של ההפקה.
או'בריאן חשף כי הרעיון המקורי של המפיקים לתוכנית היה "סוג של מבוכים ודרקונים, במידה מסוימת". לכן, כאשר הגיעה העת ללהק את המנחה של התוכנית, המפיקים חשבו לעצמם: "מה שאנחנו צריכים זה שליט המבוך", ושמו של או'בריאן עלה. הוא ציין כי גם הוא חשב ש"מבוך הקריסטל" היא תוכנית טובה יותר מאשר "המבצר".
בהמשך, ערוץ 5 רכשו את הזכויות להפקת "המבצר", והפיקו גרסה משלהם, שצולמה בסט הצילומים המקורי. התוכנית שודרה בשנים 1998–2001.

פורמט

בתחילה, מטרתם של השחקנים היא לצבור כמה שיותר "קריסטלי זמן" (קריסטלי זכוכית בגודל כדורי גולף), על ידי ביצוע משימות שונות בהצלחה, בכל אחד מאזורי המשחק. הצלחה בכל משימה מעניקה לקבוצה "קריסטל זמן", שהוא שווה ערך לחמש שניות בשלב הגמר של השעשועון, שמתקיים בתוך "כיפת הקריסטל". כאשר צוות השחקנים מגיע אל תוך "כיפת הקריסטל", עליהם לאסוף שטרות מוזהבים רבים ככל שאפשר, על מנת לזכות בפרס. משך הזמן שהצוות שוהה בתוך "כיפת הקריסטל" הוא חמש שניות על כל "קריסטל זמן" שצברו במהלך השלבים הקודמים של המשחק.

המבוך

סט הצילומים חולק לארבעה אזורים המאופיינים באמצעות תקופות שונות של זמן ומרחב. בשלוש העונות הראשונות, כמו גם בעונה של הסדרה המחודשת ובמתקן השעשועים, ארבעת האזורים היו: האזור האצטקי (כפר עתיק בין הריסות), האזור העתידני (סביבה המדמה תחנת החלל), אזור ימי הביניים (טירה שבה המארח מתגורר, כביכול), והאזור התעשייתי (מפעל כימי של ימינו). החל מהעונה הרביעית, האזור התעשייתי הוחלף באזור ימי (סיפונה של הספינה הטרופה S.S. Atlantis). המבוך עצמו לא היה ממש מבוך, אלא ארבעה אזורים המחוברים זה לזה, עם "כיפת הקריסטל" במרכז. הכיפה הייתה קריסטל גאומטרי ענק עשוי זכוכית אקרילית, שבו התבצעה המשימה האחרונה של המשחק.
על מנת שתתאפשר לשחקנים הכניסה אל האזורים השונים, היה עליהם לבצע אחת מתך מגוון של מטלות, ביניהן לחתור בסירת משוטים (באזור האצטקי), לפתוח שער מבצר כבד (באזור ימי הביניים), לענות על שאלות של מחשב חכם (באזור העתידני) או לטפס על סולם חבלים (באזור הימי).

הצוותים

צוות המתמודדים מתחילים את המשחק באחד מארבעת אזורי הזמן, ועוברים דרך כל ארבעת האזורים עם כיוון השעון או נגד כיוון השעון. בכל אחד מהאזורים בהם הם מבקרים, השחקנים מבצעים 3–4 משימות מסוגים שונים. לאחר ששיחקו בכל ארבעת האזורים, הצוותים נכנסים אל "כיפת הקריסטל".
בכל אחד מפרקי שש העונות הראשונות, כל צוות הורכב משלושה גברים ושלוש נשים, בגילאי 16–40, מתוכם נבחרו לקבוצה קפטן וסגן. הקבוצות הורכבו על ידי צוות ההפקה ולא הכירו זה את זה לפני מועד הצילומים. מכירים אחד את השני לפני שהן מופיעות על הצג. 38,000 בקשות הוגשו להשתתפות בעונה האחרונה של הסדרה. כל המשתתפים שיחקו יחד, זה עם זה ולא זה נגד זה, כאשר קפטן הקבוצה מחליט מי מהם משתתף בכל משימה שעומדת בפני הקבוצה. בזמן שאחד מחברי הקבוצה היה מבצע משימה, שאר חברי הצוות היו צופים בו, בין אם באמצעות צגים המוצבים מחוץ לחדר המשימות, או דרך חלונות, ולהעניק עזרה או קריאות עידוד.
משנת 2016 ואילך הפורמט שונה מעט, וכל קבוצה מורכבת מחמישה חברים, ולא שישה, וחברי הקבוצה כבר מכירים זה את זה מראש, ואינם זרים שצוות ההפקה ציוות יחדיו. כמו כן, המנחה הוא זה שבוחר את קטגוריית המשחק של כל משימה, ולא הקפטן.

כיפת הקריסטל

לאחר שביקרו בכל ארבעת אזורי המבוך, המנחה מוביל את המתחרים, למעט אלו שעדיין נעולים בחדרי משימה, אל "כיפת הקריסטל" - העתק ענק בגובה של כ-5 מ' של אחד מקריסטלי הזמן של המשחק, המוקף בחפיר מעגלי מלא מים באורך של כ-3.5 מ'. אחת מהדפנות המשולשות של כיפת הקריסטל משמשת כדלת, הנפתחת ונסגרת על מנת לאפשר לצוות המתמודדים להיכנס פנימה (או לצאת). לאחר שהצוות נכנס פנימה והדלת נסגרת מאחוריו, המנחה צועק בקול רם: "Will you start the fans, please!‎" (הפעילו את המאווררים, בבקשה!), ולאחר מכן שישה מאווררים הממוקמים בתחתית כיפת הקריסטל מופעלים, ובכך גורמים לשטרות בצבעי זהב וכסף להתעופף ולהתערבל בתוך כיפת הקריסטל. לאחר מכן, המנחה נושף במשרוקית על מנת להתחיל שעון עצר. מטרת הקבוצה היא לתפוס בידיהם את השטרות המוזהבים, ולהכניס אותם, דרך חריץ, אל תוך מיכל פלסטיק שנמצא על אחת מהדפנות החיצוניות של כיפת הקריסטל.

הפרסים

על המתמודדים לאסוף לפחות 100 שטרות מוזהבים על מנת לנצח במשחק ולזכות בפרס, אולם מספר השטרות הכסופים הנצברים מקוזז ממספר השטרות המוזהבים. בעונה הראשונה, צבירה של בין 50 ל-99 שטרות מוזהבים זיכתה את המתמודדים בפרס משני, אך לא כך בעונות שלאחר מכן. בתוכנית מיוחדת לחג המולד, בהשתתפות ילדים, הקבוצה זכתה בפרס ללא קשר לביצועים בכיפת הקריסטל. במקור, כל אחד מהזוכים קיבל פרס באופן אינדיבידואלי, אולם מעונה 4 ואילך המתמודדים בחרו פרס אחד משותף לכל חברי הצוות. לעיתים קרובות, המנחה ריצ'רד או'בריין לעג על הפרסים בתוכנית בדברי הפתיחה שלו לכל פרק, והתייחס אליהם כאל "חסרי משמעות" או "מוחצים". בין אם זכו בפרס ובין אם לאו, כל אחד מהמתמודדים בשעשועון זכה לגביע עליו כתוב "I Cracked the Crystal Maze" ("פיצחתי את מבוך הקריסטל"). גביע זה היה פרס ניחומים עבור הרוב המכריע של הקבוצות שלא זכו בפרס הגדול: רק 22% מקבוצות (19 מתוך 84) הצליחו לזכות בפרס הגדול. במהדורת הסלבריטאים של שנת 2016, ששיחקה בקמפיין למען מאבק במחלת הסרטן "Stand Up to Cancer", הקבוצה שיחקה על מנת לזכות בפרס כספי של 15,000 ליש"ט, שנועד לתרומה.

מנחים ודמויות

המנחה הוא מי שמוביל צוות השחקנים בין אזורי המשחק השונים, והוא משמש כשופט לכל משחק (לרוב, באמצעות נעילות המתמודדים החורגים מהגבלות הזמן). הוא גם מספק סיוע ספציפי לקבוצה במהלך המשחק, בדרך כלל לאחר שחבר הצוות המבצע משימה משקיע זמן רב מדי ולא מצליח להשלים את המשימה. בזמן ביצוע המשימות השונות, בעוד יתר חברי הצוות מתקבצים מסביב לחדר המשימה ומביטים דרך חלונות החדר או באמצעות צגים, המנחה משוטט לאיטו ומספק מונולוגים כשהוא מביט ישירות אל המצלמה. אביזרים שונים מפוזרים ברחבי המבוך, ומאפשרים למנחה למצוא אותם, לדבר עליהם או לעשות בהם שימוש. כמו כן, המנחה נוהג לספר סיפורים בדיוניים אודות אזורי המבוך השונים והדמויות ש"מתגוררות" בו. על פי מקורות מתוך ההפקה, מנהג של המנחה החל כאשר או'בריאן החל להתלוצץ עם הצלם, במהלך הצילומים. לאחר שמפיקי התוכנית צפו בצילומים והבינו כי יכולותיו של או'בריאן לתרום לתוכנית, "הם ביקשו ממנו לעשות את זה כל הזמן". על פי או'בראיין, כשהוא מסתכל היישר אל תוך המצלמה, הדבר הופך, בלא יודעין, את הקהל בבית ל"שותפיו".

ריצ'רד או'בריאן

ריצ'רד או'בריאן הביא עמו סגנון מיוחד וייחודי. זה התחיל עם המראה החיצוני שלו: הוא תמיד לבש מעיל פרווה ארוך (מנומר בעונות 1–2, שחור-לבן בעונות 3–4), חולצה בצבע בהיר, מכנסיים צמודים ומגפי עור ארוכים.
או'בראיין תמיד היה מסביר פנים כלפי המתמודדים, עודד אותם ובירך אותם על הצלחותיהם. כמורה הדרך שלהם במבוך, הוא הפגין התנהגות שתוארה כ-"מדבקת ... מתלהבת ואנרגטית", לעיתים קרובות אף צעק על המתמודדים על מנת שידביקו את הקצב שלו. החל מעונה 2, הוא עודד את המתמודדים להשתמש בכל שנייה מזמנם ביעילות, ולעיתים קרובות הוא נזף בחריפות בכל מתחרה שראה שהוא מתלבט או מהסס במהלך ביצוע משימה. מדי פעם הוא היה מפגין בצורה גלויה את תסכולו מביצועים נמוכים של מתמודדים בביצוע משימות; עם זאת, או'בריאן גם "נראה לעיתים קרובות כמנותק מההליכים". רבות מן ההערות שלו היו קומיות וקלילות. לעיתים, הוא אף סיפר בדיחות מתוחכמות הקשורות לתוכנית עצמה ולהפקתה. על פי האנציקלופדיה המקווננת H2g2, "בדיחות מאולתרות ועקיצות קלות על הטיפשות של המתמודדים היו מספיקות כדי לשמור על הקצב ... הוא ניהל אותו בצורה נפלאה והכניס כמות מסוימת של קאמפיות לתוך התוכנית".
באחת או שניים מהתוכניות הרבות בהן הופיע, או'בריאן שלף מפוחית מכיסו במהלך משחק, וניגן מנגינה קצרה החוזרת על עצמה, אותה הוא כינה "מוזיקת התרגשות" ("excitement music"). בפעמים אחרות, הוא היה "מוצא" כלי נגינה אחרים במבוך, בהם עשה שימוש להפגין את כישרונו המוזיקלי, ובהזדמנויות נדירות אף פרץ לרגע בשיר.

מאמזי / מאדאם סנדרה / דודה סברינה

"מאזי" היא דמות מגדת עתידות חביבה אותה מגלמת השחקנית סנדרה קארון, שהוצגה בפשטות על ידי או'בראיין בתחילת העונה הראשונה כ-"מגדת עתידות", מבלי לציין את שמה. כאשר מתמודד נכנס לחדרה, היא מציגה את עצמה כ-"מאדאם סנדרה". היא הופיעה רק באזור המשחק של ימי הביניים, שנחשב ל-"ביתו" של או'בריאן, בחדר משימת "משחק חשיבה", בו חדה חידות. אף על פי שאו'בריאן הזכיר לעיתים קרובות את השם "מאמזי", היה זה רק באמצע העונה הראשונה שהוחלט למזג לאחת את הדמויות של "מאמזי" ו-"מאדאם סנדרה". בעונה השלישית נאמר כי מאמזי לא נמצאת, ואת מקומה מחליפה "דודה סברינה", גם היא בגילומה של סנדרה קארון. דמותה של מאמזי חזרה בעונה הרביעית, והיא עזבה את המבוך יחד עם או'בריאן, בקטע הפתיחה של עונה 5. מאמזי חזרה שוב לפרק ספיישל לגיוס כספים למלחמת במחלת הסרטן, אך הפעם גולמה על ידי הקומיקאית מורין ליפמן. המנחה סטיבן מרצ'נט ציין כי הוא מצא אותה "מאחור, מחטטת בפחי זבל".
בראיון משנת 2013 או'בראיין אישר כי הוא "המציא את מומזי" בעצמו. מגדת עתידות שחדה חידות היה קונספט עבור אחד מחדרי המשחק הרגילים שפותחו על ידי צוות ההפקה של העונה הראשונה, אולם או'בריאן הוא זה ש-"בנה את הדימוי" של הדמות מנקודה זו ואילך, ומאמזי הפכה לדמות קבועה בתוכנית, במהלך 4 השנים בהם הוא היה המנחה של השעשועון. או'בריאן אמר שחש שהדבר "מוסיף רוח שטות" לתוכנית.

עזיבתו של או'בריאן

או'בריאן הודיע על פרישתו מהתוכנית לאחר תום העונה הרביעית. בשנת 1993, בתוכנית מיוחדת לחג המולד שקדמה לעליית העונה החמישית, או'בריאן הופיע בפעם האחרונה: בקטע שקדם לנעימת הפתיחה של התוכנית הוא נראה עוזב את המבוך, יחד עם מאמזי, לטובת חיים חדשים באמריקה.
בראיונות שהעניק מאוחר יותר, או'בריאן אמר כי בתקופה שבה הנחה את השעשועון היה "הרבה כיף". בראיון ל-BBC ב-1998 הוא אמר כי "מעולם לא העליתי על דעתי שאני אעבור בדרך המסוימת הזאת", וזה היה רק ​​"סוג של הסחה". הוא הסביר שאחרי ארבע שנים כמנחה השעשועון הוא חושב ש"אם אשאר כאן עוד הרבה זמן אני לא אוכל לעשות שום דבר אחר", ורמז כי עבודותיו בתחום הקולנוע באותה השנה לא היו יוצאים אל הפועל אילו היה נשאר ב-"מבוך הקריסטל". או'בראיין אמר שהוא "לא רצה להגיע לנקודה שבה הם נפרדים ממני לפני כן", הוא הוסיף, "זה נמשך עוד שנתיים או שלוש שנים וזה התחיל לשקוע, והאמינות שלי הייתה יורדת "אז עזבתי." "אני עשיתי ארבעה סרטים זמן קצר לאחר מכן, ואני לא חושב שהייתי יכול לעשות אותם אם הייתי נשאר כמנחה השעשועון, אז זו הייתה ההחלטה הנכונה עבורי".
במאמר שפורסם בעיתון "אינדיפנדנט", כתב או'בריאן כי הוא מתוסכל מיחסו של ערוץ 4 כלפי השעשועון וכלפיו, כמנחה. על אף ש-"מבוך הקריסטל" הייתה תוכנית ערוץ 4, או'בריאן טען כי "הם מעולם לא נופפו בדגל עבור התוכנית או ניסו לחזר אחרי כאיש ערוץ 4 באותה דרך מטורפת, כשהם חיזרו אחרי ג'ונתן רוס" אף על פי שהרייטינג עבור התוכנית של רוס באותה העת היה הרבה יותר נמוך מאשר של "מבוך קריסטל". או'בראיין הרגיש ש"בעלי ערוץ 4 היו צריכים לקחת אותי על הסיפון כאישיות ערוץ 4 בת קיימא ... וכשהיה לי מספיק מ-"מבוך הקריסטל" הם היו צריכים לברר אם יש עוד משהו שהם יכולים למצוא עבורי".

אדוארד טיודור-פול

לאחר עזיבתו של או'בראיין, אדוארד טיודור-פול, מנהיג הלהקה האייטיזית טנפול טיודור, החליפו כמנחה השעשועון.
מראהו של טודור-פול תוכר כ-"ג'ורג'יאני" וכלל מעיל וכותונת משוכללים, שרוולים ומכנסיים לבנים, ומכנסיים שחורים ארוכים הדומים לאלה של או'בראיין. סגנון ההנחיה שלו היה אנרגטי בדומה לאו'בריין, אם כי קצת פחות מרוחק ויותר אוהד כלפי המתחרים מאשר או'בראיין. בהנחייתו, טודור-פול התייחס אל המעבר בין אזורי הזמן כאל מסע בזמן. על פי H2g2, מראהו היה "חיוור וקצת כחוש" דבר שהפך את "מבוך הקריסטל" ל-"אפל ומפחיד".
מאז שעזב את התוכנית, טודור-פול לא הביע התלהבות לשוחח על התקופה שבה עבד על התוכנית. בתשובה לשאלות על השעשועון במהלך ראיון בשנת 2009 עבור DemonFM, הוא השיב: "אתה חייב לזכור שעשיתי את זה במשך חמישה שבועות בערך לפני שתים עשרה שנה", וגילה כי הוא צפה ב-"תוכנית וחצי" בלבד מבין כל הפרקים, והוסיף: "אז אני לא מומחה של זה". מיד לאחר מכן הוא העביר את נושא השיחה לקריירה המוזיקלית שלו, והעיר: "בכנות, לא נשלחתי לעולם הזה כדי להנחות שעשועונים". בתוכנית הספיישל משנת 2016 ניתן לראות תמונה של טיודור-פול תלויה באזור התעשייתי.

סטיבן מרצ'נט

סטיבן מרצ'נט המנחה השלישי של השעשועון, השתתף באופן חד-פעמי במהדורת ספיישל עבור "Stand Up to Cancer" בשנת 2016. סגנון ההנחיה שלו כלל הלצות על אירועים אמיתיים והתנהגותו כלפי המתמודדים הייתה עליזה. כאשר ערוץ 4 החליט להפיק עונה חדשה של "מבוך הקריסטל", מרצ'נט הודיע כי הוא לא ישוב לתפקיד המנחה.

ריצ'רד איואדי

בינואר 2017 פורסם כי ריצ'רד איואדי יהיה המנחה החדש של השעשועון. אופן התנהלותו כמנחה תוארה כ-"גרסה שכלתנית יותר ואינטנסיבית יותר מאשר מוריס מוס" (דמות שגילם בסדרת הטלוויזיה הבריטית "The IT Crowd"). כשהוא לבוש בחליפה ומרכיב את המשקפיים האיקוניים שלו, איואדי מתבדח לעיתים קרובות ומספק פרשנות לאורך כל התוכנית, חלק מהבדיחות שלו הן על חשבון המשתתפים במשחק.
במהלך התוכנית, איואדי תמיד נושא עמו את "היד" (The Hand) - בובה מוזהבת של כף יד על קצה של מקל. הוא מורה למתמודדים "לקחת את היד" כאשר הוא מוביל אותם למשחק שלהם. הוא גם מחמיא ולוחץ ידיים עם המתמודדים עם "היד". המפיק של התוכנית אומר שאלמנט זה נכנס לתוכנית על מנת ליצור ריחוק בין דמותו של איואדי כמנחה לבין המתחרים.
באופן אירוני, איואדי הזכיר פעם את השעשועון ב-"ביצת פסחא" של סדרת הטלוויזיה הבריטית "Garth Marenghi's Darkplace", כאשר אמר (בדמותו של דיקן לירנר) ש-"מבוך הקריסטל בא והלך. לא נראה שוב תוכניות כאלו. בדרכנו שלנו, אני מקווה שאנחנו תורמים לקאנון הזה". קטע זה צולם בשנת 2006, כ-9 שנים לפני שהתוכנית חזרה עם איואדי בתפקיד המנחה.

סט הצילומים

"מבוך הקריסטל" צולם על סט גדול מאוד, במקור בבמה H שבאולפני שפרטון שבשפרטון, סארי, אבל אחרי העונה הראשונה, הצילומים הועברו להאנגר מטוסים שעבר הסבה לאולפן צילומים, שהופעל על ידי אולפני Aces High, באסקס.
גודלו של המבוך הוא כשל שני מגרשי כדורגל, ועלות הבנייה שלו הייתה רבע מיליון ליש"ט. בשיאה, התוכנית הייתה בעל הרייטינג הגבוה ביותר בערוץ 4, עם 4–6 מיליון צופים קבועים. בשנת 2006 ושוב בשנת 2010, השעשועון נבחר ל-"שעשועון הבריטי הגדול ביותר של כל הזמנים" על ידי קוראי אתר האינטרנט UKGameshows. על פי אתר זה, השעשועון הוא "שאפתני מאוד, בסיכון גבוה מאוד, אך משתלם יפה".

צילומים

צילומי כל פרק נמשכו יומיים, שלושה פרקים צולמו במהלך שבוע אחד, וצילומי עונה שלמה נמשכו כחמישה שבועות; תקציבו של כל פרק עמד על כ-125 אלף ליש"ט. ביום הצילומים הראשון, בעודם מצולמים במספר מצלמות, צוות המתמודדים היה מבצע את כל המשימות ובכך "קובע את גורלו" במשחק. ביום הצילומים השני, שבו חברי הצוות למשימות שכבר ביצעו, וכשכבר היה ידוע להם באילו הצליחו ובאילו נכשלו, מצלמה אחת צילמה תצלומי קלוז אפ שונים של המשימות, וכן את השחקנים בתוך "כיפת הקריסטל", מנסים לתפוס שטרות מוזהבים. צילומי כל עונה נמשכים כחמישה שבועות, כאשר שלושה פרקים מצולמים מדי שבוע. בכל אחת מהעונות היו סדרות שונות של משחקים: עבור העונה הראשונה פותחו 37 משחקים שונים, ובין 41 ל-49 משחקים לכל אחת מהעונות שלאחר מכן.

נעימת הנושא

את נעימת הנושא עבור "מבוך הקריסטל" הלחין זאק לורנס. במנגינה זו נעשה שימוש לאורך כל שש עונות הסדרה. אורכה המקורי של המנגינה הוא דקה אחת וחמש שניות, אולם היא קוצרה לצורך התאמת אורכה למשך הזמן של כתוביות הפתיחה וכותרות הסיום. רמיקס על פי נעימה זו, המשמש כמוזיקת רקע לשעשועון עצמו, גם כן הולחן על ידי לורנס.

תגובות

התוכנית הייתה באופן קבוע אחת התוכניות הנצפות ביותר של ערוץ 4. בשיא הפופולריות שלה, צפו בתוכנית באופן קבוע למעלה מ-4 מיליון צופים. מספר הצופים הגיע לשיא של 5.9 מיליון עם תוכנית הספיישל לחג המולד בשנת 1992.
40% מהצופים היו ילדים בני 16 ומטה. או'בראיין אמר שזו הייתה הפתעה גדולה עבורו, אבל ברגע שהבין את זה, הוא שינה את אופן ההופעה שלו בהתאם.
התוכנית הייתה מועמדת שלוש פעמים לפרס האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה. המועמדות הראשונה הייתה בשנת 1992 עבור גרפיקה. מועמדויות נוספות היו ב-1993 ושוב ב-1994 עבור תוכנית הילדים הטובה ביותר (סדרה עלילתית או תוכנית בידור), בין השאר בזכות תוכנית הספיישל של חג המולד. כמו כן, התוכנית הייתה מועמדת גם לפרס Royal Television Society, עבור עונתה החמישית.
על פי פרשנות עכשווית, הופעתו של או'בריאן הייתה גורם המשיכה הגדול ביותר עבור צופים רבים. בשנת 2012, בלוג הטלוויזיה והרדיו של הגרדיאן דירג את או'בריאן כאחד מששת מנחי שעשועוני הטלוויזיה האהובים ביותר, ותיאר אותו כ-"בחירה לא קונבנציונלית עבור תוכנית לא קונבנציונלית ... [או'בריאן] נראה יותר כמו עלמה גנדרנית מאשר כמו מנחה שעשועון טלוויזיה". בלוגר של "אינדפנדנט" התייחס ב-2012 ל-"כריזמה הליצנית" של או'בריאן בתוכנית. על פי אתר התרבות הפופולרי "Popshifter", הוא "הצליח להפוך רעיון טוב למשהו אחר, הוא היה המדריך הנלהב שלך, הרפתקן חסר פחד עם קריצה וחיוך וסכין מילולית בגבם של המתמודדים המסכנים. הסגנון והשנינות שלו היו גם, אך לא רק, לגלגניים, חדים אך מעולם לא מרירים". על פי פרשנות זו, אף על פי שהופעתו של טיודור-פול כמנחה חלופי נחשבה לטובה, הייתה לו משימה כמעט בלתי אפשרית למלא את נעליו של או'בריאן, שהיה כה פופולרי. הגרדיאן טען כי "זה לא היה מפתיע שהתוכנית ירדה אחרי עזיבתו [של או'בריאן]".
לתוכנית "מבוך הקריסטל" הייתה השפעה מתמשכת על הטלוויזיה הבריטית, והיא תוארה לא פעם כתוכנית פולחנית קלאסית, בין השאר עקב שידורים חוזרים רבים. יוצרי תוכנית הילדים הבריטית "Jungle Run" מודים בגלוי כי הושפעו מ-"מבוך הקריסטל", בפרט המנחה האחרון של שעשועון זה, מייקל אנדרווד, שאף השתתף בעצמו כמתמודד ב-"מבוך הקריסטל" בתוכנית הספיישל הראשונה לחג המולד. התנהגותם של המתמודדים בתוכנית, שנתפסו לא פעם כמטומטמים, הפכה לנושא חוזר בתוכניות סאטירה בריטיות שונות, מגמה שנמשכה עד אמצע שנות האלפיים.

חוויות אינטראקטיביות

מתקני שעשועים בהשראת "מבוך הקריסטל" בשם "The Cyberdrome Crystal Maze" הוקמו ברחבי הממלכה המאוחדת, בדרך כלל בסמוך לאולמות באולינג גדולים ובמשחקיות וידאו. המתקן איפשר למעריצי השעשועון "לשחק" בעצמם במבוך הקריסטל, בגרסה ממוחשבת. במשחק היו מספר הבדלים לעומת גרסת הטלוויזיה, כגון: לא ניתן לבחור את קטגוריית המשחק שמשחקים, ואין חשש מנעילות בתוך חדרי משחק. פרט לחמישה מתקנים שהוצבו בממלכה המאוחדת (בבלקפול, פמברוקשייר, סאות'המפטון, קובנטרי, מיידנהד), מתקן שישי נוסף נפתח ביפן. כל המתקנים כבר אינם פעילים כיום, האחרון שבהם (פמברוקשייר) הפסיק לפעול ביוני 2010.
ביוני 2015, הודיעה "Little Lion Entertainment", חברת הפקות תיאטרון אינטראקטיבי, על מתקן שעשועים בהשראת "מבוך הקריסטל" אשר צפוי להיפתח בסוף 2015, במימון המונים באמצעות אתר האינטרנט אינדיגוגו. המבוך החדש, הממוקם ברחוב White Lion שבמרכז לונדון, מאפשר למבקריו לרכוש כרטיסי כניסה ולשחק בשעשועון הטלוויזיה בעצמם. ארבע קבוצות, כל אחת מלווה במדריך משלה, נכנסות בו-זמנית אל המבוך, קבוצה אחת בכל אזור, והן מבקרות בו-זמנית בכל אחד מארבעת אזורי המשחק, ולבסוף מתחרות זו מול זו בכיפת הקריסטל. בחלק מחדרי המשימות ישנן מצלמות, המאפשרות לקהל שמחוץ למבוך לצפות בקבוצות המתמודדות. בסוף שנת 2015 עברה הקבוצה לאזור Kings Cross, והמבוך נפתח למבקרים ב-15 במרץ 2016.
בנובמבר 2016 פורסם כי מתקן נוסף יפתח לקהל, באולפני Granada Studios שבמנצ'סטר. גרסה זו, שנפתחה לקהל מבקרים באפריל 2017, גדולה פי שניים מגרסת לונדון; המבוך מחולק לשני אזורי זמן בלבד, והצוותים נעים במבוך אחד אחרי השני. כמו במבוך הלונדוני, הקבוצות מתחרות זו מול זו על הניקוד הגבוה ביותר בכיפת הקריסטל, על ידי איסוף שטרות מוזהבים רבים ככל האפשר. אך בניגוד למתקן שבלונדון, כאן הקבוצות אינן פוגשות זו את זו.

משחקי מחשב

משחק מחשב המבוסס על "מבוך הקריסטל" פותח על ידי Digital Jellyfish Design והופץ בשנת 1993 על ידי Sherston Software עבור מערכת ההפעלה RISC OS של מחשבים אישי מתוצרת Acorn Archimedes ו-PC. משחק מחשב עבור טלפונים סלולריים הופץ בשנת 2008, ובשנת 2010 הופץ משחק המיועד ל-iOS. המשחקים פותחו על ידי Dynamo Games והם כוללים בתוכם חלק מהמשחקים שהופצו בגרסת 1993 של משחק הווידאו.

מכונות מזל

חברת הטלוויזיה הבריטית Chatsworth Television הפיצה מספר מכונות מזל המבוססות על שעשועון הטלוויזיה הפופולרי, כגון Claw crane. בשנת 2009, חברת Cool Games יצרה גרסת תלת ממד לאחד ממשחקי הווידאו, להפצה בממלכה המאוחדת. המשחק החדש, המבוסס על המשחק המקורי, תוך שימוש בטכנולוגיית מסך מגע, זכה לחדירה מוצלחת לשוק הבריטי והפך לאחד מהמשחק הפופולריים ביותר שהושקו בקטגוריה זו.

משחק לוח

בשנת 1991 השיקה MB Games משחק לוח המבוסס באופן רופף על שעשועון הטלוויזיה. ההבדל המשמעותי ביותר בין השניים: במשחק הלוח השחקנים מתחרים זה בזה, בניגוד לשעשועון הטלוויזיה, בו השחקנים משתפים פעולה זה עם זה.