google/wiki40b huggingface dataset:
מישלניצה

היסטוריה

מישלניץ נוסדה במאה ה-12. בשנים 1253–1258 היא נכללה ב"קודקס של טיניץ" בתור עמדה אסטרטגית על גדות נחל ראבה. במאה ה-14 ניתן לה מעמד של עיר, ואחר-כך עיר נפה (מרכז אדמיניסטרטיבי).

הקהילה היהודית

התיישבות יהודית נאסרה בעיר עד שהוסרו ההגבלות על מגורי יהודים בגליציה, אחרי שנת 1860. ראשוני היהודים התיישבו במישלניץ בשנת 1846, בנו בה בית כנסת ויסדו בית קברות. בהמשך נבנה חדר תפילה של חסידים ומקווה. בשנות ה-80 של המאה ה-19 הייתה במקום קהילה מאורגנת בת כ-400 נפש מתוך אוכלוסייה של כ-2,500 תושבים. הציבור היהודי במקום היה בעל אופי חסידי מובהק, והחיים התרכזו סביב בית המדרש ובתי התפילה. בסוף המאה ה-19 הוקמה במקום ישיבה ששימשה את העיר וסביבתה. כמו כן פעלו בה "חדרים", עד להקמת בית הספר "תלמוד תורה" ב-1925. משום אופיה הדתי של הקהילה, רק ספורים למדו בבתי הספר הממלכתיים בעיר.
במקום היו מוסדות צדקה וגמילות חסדים שטיפלו בחולים ובעניים. קופת "גמילות חסדים" הוקמה בעיר בשנת 1927 בתמיכת ה"ג'וינט".
עיקר עיסוקם של יהודי מישלניץ היה במסחר זעיר ובמלאכה, בעיקר כבענות. במקום היו גם יהודים בעלי מקצועות חופשיים כמו רופאים ועורכי דין. בראשית המאה ה-19 הוקם בנק פרטי, וסייע בהלוואות לסוחרים ולבעלי-המלאכה היהודים.
ב-1926 הוקמה האגודה הציונית של העיר - "התקוה" - שכללה רק מיעוט מיהודי מישלניץ. בראשה עמד ד"ר אלעזר גולדווסר, שנודע בקשריו עם תאודור הרצל; הוא כיהן גם במועצת העיר. כמה מבני הנוער היהודי במקום פנו אל השמאל הקיצוני והיו רובו של איגוד הנוער הקומוניסטי בעיר.

אנטישמיות במישלניצה לפני מלחמת העולם השנייה

מישלניץ נודעה כמקום מועד לפורענות ליהודים. ב-1898 תקפו כפריי הסביבה את האוכלוסייה היהודית ופגעו ברכוש ובנפש. ב-1918, עם גל האנטישמיות בגליציה בתום מלחמת העולם הראשונה, התחולל שוב פוגרום במישלניץ. ב-1936 פשטה על העיר כנופייתו של אדם דובושינסקי , יושב-ראש "המפלגה הלאומית"  בקראקוב (מפלגה ימנית קיצונית ואנטישמית). מטרתו המוצהרת הייתה לטהר את העיר מיהודים. בהתקפה לילית נהרסו חנויות של יהודים, ותכולתם הועלתה באש. הכנופיה נרדפה בידי המשטרה הפולנית, מנהיגיה הועמדו לדין, הורשעו ונידונו לתקופות-מאסר שונות. הפרשה העסיקה את העיתונות והגיעה עד לסיים, הפרלמנט הפולני. אחרי מלחמת העולם השנייה הואשם דובושינסקי בפעילות מחתרתית נגד ממשלת פולין העממית, נשפט, הורשע ונידון למוות.

במלחמת העולם השנייה

עם תחילת מלחמת העולם השנייה והכיבוש של גרמניה הנאצית יהודים רבים ניסו לברוח מזרחה אל ברית המועצות, אך רובם נכשלו בכך וחזרו כעבור זמן מה אל מישלניצה.
הגרמנים הפכו את בית המדרש לאורווה ואילצו את היהודים לשרוף את ספרי הקודש במו ידיהם. רוב בתי העסק היהודיים הוחרמו. ה"יודנראט" (מועצת יהודים מטעם) שנתמנה בנובמבר 1939, הופקד על ביצוע ההוראות, אך גם דאג לצורכי הנזקקים בקהילה. כעבור שנה או שנתיים יהודים שגרו ביישובים הקטנים הסמוכים גורשו למישלניצה. באמצע 1942 נשלחה קבוצה של יהודים ממישלניצה אל מחנה העבודה פלאשוב בקרבת קרקוב.
באוגוסט 1942 היהודים ממשילינציה הועברו לגטו בסקבינה  ביחד עם יהודים ממקומות נוספים, ובסוף החודש שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

אחרי מלחמת העולם השנייה

בשנת 2005 במלאת 62 שנים לחיסול הקהילה היהודית, הוצב לוח זיכרון בכיכר השוק בבית מספר 10. מחקרים היסטוריים על הקהילה היהודית הוצבו במוזיאון של העיירה .
כיום אין יהודים במקום. שרד בית קברות שנוסד בשנת 1874 ונמצא ליד הכביש קרקוב - זאקופנה על גבעה שנקראת גורה שוביינה.
סוציולקט

בבלשנות, סוציולקט, דהיינו דיאלקט סוציאלי, הוא ניב של שפה המדובר על ידי קבוצה חברתית, מעמד חברתי, או תת-תרבות בתוך חברה. הוא שונה מניב אזורי/גאוגרפי בהיותו מיוחד לקבוצת אנשים שמבודדת מקבוצות אחרות בנסיבות חברתיות ולא-גאוגרפיות.
לדוגמה, הסוציולקט שבו מדברים ילדים של הורים משכילים יהיה בעל דקדוק קרוב יותר לזה הנחשב תקני, מאשר הסוציולקט שבו מדברים ילדיהם של הורים שאינם משכילים. הוא יכיל גם עוד שינויים מהדיאלקט של המשכילים. היצירות "לחנך את ריטה" ו"גברתי הנאוה" עוסקות ב"גמילה" מסוציולקט החברה חסרת ההשכלה, ולצד ההומור שבהן, הן מדגימות יפה את ההבדל בין הסוציולקטים.
חלק מהסוציולקטים עשויים להיות ניבים של קבוצה הנחשבת בעלת מעמד רם או נחות, אם כי אין הדבר הכרחי. לדוגמה, החברה החרדית בישראל היא בעלת סוציולקט הייחודי לה. קיימים מספר מחקרים סוציולינגוויסטיים שבדקו היבטים לשוניים וחברתיים של החברה הנשית-חרדית בישראל. דוגמה אחרת לזה היא הסוציולקט של קהילת הלהט"ב בקליפורניה, שעליו מתבדח מדי פעם אדי מרפי (לצד הבדיחות הקבועות שלו, על הסוציולקט של החברה הלבנה והמשכילה).
יש להבדיל בין הסוציולקט לאידיולקט, שהוא אופן השימוש בשפה של פרט מסוים (אדם מסוים נוהג להשתמש הרבה במילה מסוימת או להגות מילים מסוימות באופן ייחודי לו). יש להבדיל את הסוציולקט גם מן המשלב, שהוא אופן שימוש בשפה המתאים לנסיבות מסוימות. זאת משום שמרבית האנשים משתמשים במשלבים שונים בנסיבות שונות. לדוגמה, שופט ידבר באולם בית המשפט – במשלב אחד, עם עוזריו, בלשכתו – במשלב שני, ועם בני משפחתו, בביתו – במשלב שלישי.
קורפוס המילואים השביעי (האימפריה הגרמנית)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועד להוות יחידת גיבוי לקורפוס ה-7. כמפקדו הראשון מונה יוהאן פון צווהל, והיחידות בו היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד קרל פון בילו. הקורפוס נטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, והשתתף לאחר מכן במצור על מובז'. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים, ובשנת 1916 הוא השתתף בקרב ורדן, שבה השתתף לאורך כל עשרת חודשי המערכה. בשנת 1917 לחם הקורפוס בקרב השני על האן, ובשנת 1918 הוא השתתף במתקפת האביב, ובכלל זה בקרב השלישי על האן. לאחר מכן לחם הקורפוס במתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.
קריסטן אנדרסון-לופז

ביוגרפיה

אנדרסון-לופז גדלה בשלושה מקומות שונים: קרוטון און הדסון, ניו יורק (פרבר של העיר ניו יורק), עד 1986; שכונת פארק מאיירס בשארלוט (קרוליינה הצפונית) מ-1986 עד 1990; וואקסו, שארלוט, קרוליינה הצפונית (פרבר של שארלוט) החל מ-1990 והלאה, שם התגוררה גם בשנות לימודי האקדמיה שלה. הוריה ארין וג'ון עדיין מתגוררים בוואקסו. לדברי אביה, אנדרסון-לופז התאהבה בתיאטרון לראשונה בגיל 4, כשלקח אותה לראות מחווה מוזיקלית לרגל יובל המאתיים של ארצות הברית במקום מגוריהם אז, קרוטון און הדסון. לאחר שמשפחתה עברה לגור בקרוליינה הצפונית היא סיימה את לימודיה בבית הספר של שארלוט. היא למדה בקולג' וויליאמס במערב מסצ'וסטס לתואר כפול בדרמה ובפסיכולוגיה. היא סיימה שם את לימודיה ב-1994. לאחר שהתמחתה בתיאטרון בפלורידה עבדה אנדרסון-לופז במשך מספר שנים בעבודות זמניות, כאשר שאיפתה הייתה להפוך לשחקנית תיאטרון בברודוויי, ניו יורק. ב-1999 היא החלה לעבוד בתיאטרון המוזיקלי ליהמן אנג'ל BMI ומצאה שם את ייעודה כפזמונאית. שם גם פגשה את בעלה לעתיד, רוברט לופז.
באוקטובר 2003 נישאה אנדרסון ללופז, שבהמשך זכה בפרסי EGOT ככותב שירים, מלחין ופזמונאי, כולל שלושה פרסי טוני עבור אבניו קיו וספר המורמונים. לזוג שתי בנות, קייטי ואנני, אשר השתתפו בחלקי שירה בסרט לשבור את הקרח (Frozen).
מוקוש

מוֹקוֹש (בכתב קירילי: Мокошь או Мокощ; בפולנית: Mokosz), מַאקוֹש (בכתב קירילי: Макошь; בפולנית: Makosz) או מוֹקושה (בכתב קירילי: Мокуша; בצ'כית: Mokoša) היא אלה במיתולוגיה הסלאבית, עדות לקיומהּ מופיעה בכרוניקה הרוסית הראשונה. מוקוש אחראית על פוריות ונקביות, וכן על הגנת הצאן, הטווים והאורגים. מוקוש היא טוות הגורל, ולה עוזרות שתי אלות, אחיותיה, דולה ונדולה, אלות ההצלחה והכישלון. כמו כן, מוקוש היא פטרוניתן של המכשפות. לעיתים היא מוצגת כנשואה לולס. הדבורים והדבש מקודשים לה. שמה נגזר מהשורש "מוֹק", שפירושו "לח" (בדומה ל"מוקוזה"). היא קשורה אפוא ל "אמא אדמה הלחה", מאט סירה זמליה, אלת האדמה הסלאבית. מוקוש הייתה אחת מהאלוהויות שאימץ ולדימיר הראשון אל פנתאון המדינה בקייב בשנת 980. היא נמנתה גם עם האלים הראשיים של הסלאבים המערביים. במקורות הכתובים היא נזכרת כמעט תמיד עם רוחות המים, הווילות, ובהמשך הרוסלקות.
בקתת פאנלינג

בקתת פאנלינג (באנגלית: Fanling Lodge; בסינית: 港督渡假別墅) הוא מבנה הממוקם באזור קאם צין שבטריטוריות החדשות שבהונג קונג, בסמוך לפאנלינג ולקוו טונג.
המבנה בן שתי הקומות נבנה בשנת 1934 כבית נופש עבור מושל הונג קונג, במטרה להחליף את בקתת ההר שניצבה בראש פסגת ויקטוריה (באתר בו ממוקם כיום גן הפסגה). המבנה משמש בתפקיד זה מאז ועד היום (למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה). מאז שנת 1997 עת עברה הונג קונג לשליטת סין העממית הפך המבנה לבית הנופש של ראש הרשות המבצעת של הונג קונג, והוא שוהה בו בסופי שבוע.
שארלוט ריצ'י

ביוגרפיה

ריצ'י נולדה בקלפהאם שבלונדון. היא התחנכה בבית ספר לבנות ג'יימס אלן בדולוויץ' שבדרום לונדון והצטרפה לתיאטרון המוזיקלי לנוער בממלכה המאוחדת (Youth Music Theatre UK). ב-2005 הופיעה בהפקה שלהם למחזה "Red Hunter". היא סיימה תואר באנגלית ובדרמה באוניברסיטת בריסטול, ובאותו זמן גם שיחקה בסדרה "בשר טרי".
ב-2004 שיחקה ריצ'י בתפקיד ראשי בסרט קצר בשם "The Open Doors" יחד עם מייקל שין. ב-2005 הופיעה ללא קרדיט בסרט הקולנוע "הארי פוטר וגביע האש". באוגוסט 2006 השתתפה במחזה "The Pierglass" בתיאטרון יאנג פלזנס במסגרת תיאטרון הפרינג' של פסטיבל אדינבורו.
ריצ'י הייתה מגישה בערוץ הטלוויזיה "Boomerang", והופיעה יחד עם להקת "אול אנג'לס" בפרק באופרת הסבון "אמרדייל". ב-2009 גילמה את אמילי אוון בסדרה "Life of Riley" של ה-BBC.
מ-2011 עד 2016 גילמה ריצ'י את "אורגון" בסדרה הקומית "בשר טרי" של ערוץ 4 הבריטי.
ריצ'י כיכבה לצדו של טום סטורטון בסיטקום "Siblings" של ערוץ BBC Three, ששודר לראשונה בקיץ 2014. באותה שנה הופיעה כחברת פאנל בשעשועון "8 Out of 10 Cats".
ב-2015 לוהקה ריצ'י לסדרת הדרמה התקופתית "מיילדת". היא גילמה את דמותה של האחות ברברה גילברט (הירוורד) עד מרץ 2018 כשהחליטה לעזוב את התוכנית. הדמות מתה כתוצאה מאלח דם שנגרם מדלקת קרום המוח.
ב-2016 השתתפה ריצ'י בסיבוב הופעות בבריטניה של המחזה "Private Lives" מאת נואל קאוורד בתפקיד סיביל צ'ייס בהפקה יחד עם השחקן טום צ'יימברס.
אלכס וינסטון

ביוגרפיה

וינסטון גדלה בקרבת דטרויט. אביה דחף אותה ללימודי מוזיקה, וכבר כשהייתה בגיל 5 שלח אותה ללמוד גיטרה, דבר שלבסוף עשתה כשהגיעה לשנתה ה-10. במקביל ללימודי הגיטרה החלה בלימודי אופרה אותם המשיכה כעשור. בזמן התיכון ניגנה בלהקות וכשהייתה בת 18 החלה בכתיבת שירים. לדבריה בראיון מ-2013, התחילה בגיל צעיר להצטרף ללהקות ולנגן עם חברים מדטרויט. בתקופה זו הקליטה רצועות דמו ושיתפה אותם עם יוצרים בדטרויט. אלו הביעו עניין בעיקר בשיפור קולה במקום בחומרים שהציגה. בשנת 2010 עברה וינסטון לגור בעיר ניו-יורק שם החלה להופיע כזמרת סולו וכשותפה בלהקות.
את המיני-אלבום הראשון שלה, The Basement Covers, הוציאה וינסטון בהמשך 2010 תוך עבודה משותפת עם צמד המפיקים The Knocks. המיני-אלבום יצא בחברת תקליטים עצמאית השם Heavy Roc Music. המיני-אלבום שהוקלט ב-GarageBand זכה לתשומת לב משמעותית במיוחד באנגליה שם הושוותה וינסטון לעיתים קרובות לקייט בוש, ג'ואנה ניוסום ופי ג'יי הארווי. בסיקור אודות התקליט, ציין הגארדיאן ש"לא הייתה זמרת אמריקאית פורצת דרך במה שנקרא המוזיקה האלטרנטיבית ומחנה הפיצ'פורק, אך לאלכס וינסטון הפוטינציאל הגדול ביותר."
שני סינגלים, "Choice Notes" (2010) ו-"Locomotive" (2011) יצאו לאור, ומאוחר יותר אף הופקו בעבורם וידאו קליפים. שני השירים הללו נכנסו אחר כך למיני-אלבום שיצא בפברואר 2011 בשם Sister Wife. בשנה זו, וינסטון חתמה עם חברת התקליטים איילנד רקורדס וכתוצאה מכך הוציאה מחדש את המיני-אלבום בשם The Sister Wife ובנוסף גם אוסף רמיקסים של שיר הנושא. אלבום הבכורה של וינסטון נקרא King Con והופץ בצורה בינלאומית על ידי V2 Cooperative Music. האלבום הופק על ידי צ'ארלי הוגל (פלורנס אנד דה מאשין, אד שירן, קריסטל פייטרס), ביורן איטלינג (ליקה לי) ו-The Knocks.
השיר "Choice Notes" שימש כליווי מוזיקה למסע הפרסום של יונדאי ix20 באירופה ובפרסומת לרשת המרכולים האמריקאית TJ Maxx. בנוסף שימש השיר "Valvet Elvis" כמוזיקת רקע לפרסומת לגוגל כרום שכותרתה Julie Deane.
וינסטון הופיעה ברחבי אירופה ואמריקה כשהיא נתמכת בין השאר בהרכב Edward Sharpe and the Magnetic Zeros ובזמר גוטייה. בנוסף ניגנה בפסטיבלים באנגליה ביניהם Bestival ,VFest ו-Underage Festival.
בספטמבר 2013, הוציאה תחת חברת התקליטים העצמאית שלה Rat Rizzo Records את הסינגל "101 Vultures".
בקיץ 2016 חלתה אלכס במחלת ליים שמנעה ממנה להמשיך בעבודה על מוזיקה חדשה, אך כפי שפורסם באתר הרשמי, בהמשך השנה היא החלימה והחלה לעבוד על מוזיקה חדשה.
ב-29 בספטמבר 2017, פורסם באמצעות פלטפורמת הטוויטר שווינסטון מתחילה בפרויקט פופ חדש בשם Post Precious בשיתוף עם מקס הרשנו, אחד מהמוזיקאים בהרכב MS MR. הסינגל הראשון בפרויקט, שנקרא Timebomb יצא ב-26 באוקטובר 2017.
פליירינג

פליירינג הוא מופע ראוותני של הכנת קוקטיילים תוך כדי הטלה באוויר ותפיסת בקבוקים, שייקרים, כוסות ועוד. בדרך כלל נקשר פליירינג עם להטוטנות.

היסטוריה

התיעוד המוקדם ביותר של פליירינג מתייחס לברמן ג'רי "הפרופסור" תומאס (באנגלית: Jerry Thomas) בסוף המאה ה-19.

תחרויות פליירינג

ישנן מאות תחרויות פליירינג בעולם, כאשר היוקרתית ביותר נערכת פעם בשנה על ידי איגוד הפליירינג הבינלאומי, שם קובעים מיהו הפלייריסט הטוב ביותר בעולם. על המתחרה להכין 3 קוקטיילים זהים בזמן מוקצב מראש. השיפוט מושפע מספר הפעמים שהמתחרה הפיל כלי כלשהו, שפיכת נוזלים מן השייקרים, כמות האלמנטים בהם השתמש המתחרה, עמידה בזמן, קושי התרגילים אותם ביצע וסגנון אישי.

פליירינג בסרטים

בסרט "קוקטייל", משנת 1988, בריאן פלניגן שמממן את לימודיו על ידי עבודה בבר, לומד תוך כדי העבודה את רזי הפליירינג. סרט זה העלה את קרנו של הפליירינג בעולם.
גם סרט הקומדיה "ישבנים למעלה" עוסק בברמן (ג'ייסון מיוז) המנסה לגייס כסף כדי להציל את המסעדה של אביו על ידי זכייה בתחרות פליירינג.
לוטה בוויימאר

עלילה

לוטה (שרלוטה) קסטנר לבית בוף מגיעה לוויימאר ומשתכנת, היא ובתה, בבית המלון "הפיל" שבעיר. המלצר מאגר מגלה שהמתארחת היא "לוטה של ורתר"; אישה בשנות השישים - אהבתו של גתה מימיי עלומיו. ברושם אהבתו אותה כתב גתה את רומן המכתבים "ייסורי ורתר הצעיר", הצלחתה הספרותית שהקנתה לו שם עולם. מאז הייתה שרלוטה בוף, היא לוטה של ורתר, לדמות ספרותית בעודה בחיים. הידיעה על בואה פושטת בוויימאר במהירות, וברושם המאורע מתחיל קהל רב להתאסף לפני בית המלון. לוטה מתכננת לעזוב את בית המלון, אך ביקורים תכופים, בזה אחר זה, של אישים שונים, מונעים ממנה מלהגשים את משימתה. השיחות שבינה לבין מבקריה - הן עיקר הספר. מבקרים אצלה ציירת אנגליה, תיירת בינלאומית, שהתחביב שלה הוא לרכוש לפנקס הציורים שלה את אישיה הדגולים של התקופה ואת חתימותיהם; ד"ר רימר, מזכירו של גתה; אדילה שופנהאואר, אחותו של הפילוסוף ארתור שופנהאואר (אשר היה מקורב מאוד לגתה); ואוגוסט פון גתה, בנו יחידו של המשורר, המביא עמו גם את הזמנת אביו. לבסוף מגיעה לוטה, בכל זאת, אל בית אחותה, בזמן שהקורא מתוודע על ידי מונולוגים פנימיים של גתה להרגליו, לסדרי ביתו וליחסו לחיים ולאמנות. מונולוג זה מהווה את אחד השיאים במכלול יצירתו של תומאס מאן.
לוטה מוזמנת אל ביתו של גתה, יחד עם אחותה וגיסה וחוג ידידים אינטימי של המשורר. קבלת הפנים, הסעודה, שיחות השולחן, פגישתם של לוטה וגתה (בעודם זקנים מאוד) מהוות את אחד השיאים שביצירה. בפגישה הזאת, הרשמית כמעט - בכיבוש כל רגשנות וכל אינטימיות - לא הגיעו לוטה וגתה לידי שיחה אישית - והדבר היה לאכזבה גדולה ללוטה. אך גתה יזם מצדו עוד פגישה אחרונה, במרכבתו, לעת לילה. ושיחה זו, שנתרקמה אז בין שניהם, הייתה כעין המשך וגשר מימי הצעירות אל ההווה השונה מהם מאוד. מעל הגשר הזה השקיפו שניהם יחדיו אל נהר הזמן שזרם מתחת, אליו ואל שתי גדותיו.

עיבודים

הרומן עובד לסרט בשפה הגרמנית בידי הבמאי אגון גינטר בשנת 1974 בכיכובה של לילי פלאמר כלוטה.
לאשה ז'ווניה

תחילת חייו

ז'ווניה, יהודי מצד אמו ז'וּז'וּנָה, נולד וגדל בטביליסי שבגאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). הוא יהודי במוצאו האתני אולם נוצרי בדתו. את חוק לימודיו סיים, בשנת 1990, בבית הספר מספר 1 בעיר. משם עבר ללמוד בפקולטה למשפט בינלאומי ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה ממלכתית של טביליסי. את הלימודים הוא סיים בשנת 1995, עם תואר שני והמשיך, עד לשנת 1998, לדוקטורט בתחום הומניטריות בינלאומית וחוק הפליטים הבינלאומיים (תחום ביחסים בינלאומיים).
משנת 1995 היה ז'ווניה מעורב, מלבד במספר רב של משרות ממשלתיות בכירות, במספר תוכניות חינוכיות במסגרת המסלול למחקרים פוליטיים ודמוקרטיים באוניברסיטת לידס שבממלכה המאוחדת, ומשנת 1998 בתוכנית הפליטים והחוק הבינלאומי באוניברסיטת ברמינגהאם.

קריירה פוליטית

ממאי 1995 עד נובמבר 1998 כיהן ז'ווניה בתפקידים שונים במשרד החוץ של גאורגיה. מנובמבר 1998 עד יוני 2002 כיהן כמזכיר הראשון, קונסול, בשגרירות גאורגיה בישראל. מיוני 2002 עד נובמבר 2003 כיהן כסגן שר האוצר של גאורגיה, עד שהועבר לתפקיד סגן שר החוץ של גאורגיה, תפקיד שמילא עד מרץ 2005, אז מונה לתפקיד שגריר גאורגיה בישראל ובקפריסין.

שגריר גאורגיה בישראל

עוד בטרם מונה לתפקיד שגריר גאורגיה בישראל, בתפקידו כסגן שרת החוץ של גאורגיה, היה ז'ווניה מעורב בתקרית השחתת דיוקן שותא רוסתוולי במנזר המצלבה. לראשונה ביקר בישראל בשנת 1988 יחד עם אמו היהודייה.
במרץ 2005 נכנס ז'ווניה לתפקידו. את כתב האמנתו הגיש לנשיא משה קצב בשפה העברית, אותה למד בבית הספר של הסוכנות היהודית בטביליסי. אחד הדברים הראשונים שעשה עם היכנסו לתפקיד הייתה הבקשה לשנות את שם המדינה בעברית מגרוּזיה לגאורגיה. הבקשה, שהופנתה לאקדמיה ללשון העברית ולמשרד החוץ הישראלי, נענתה בחיוב, ומאז אותה בקשה מקפידים בכלי התקשורת ובמשרדי הממשלה לקרוא למדינה "גאורגיה" ולתושביה "גאורגים".

שר הכלכלה

ב-9 בדצמבר 2008 מונה ז'ווניה לשר לפיתוח כלכלי של גאורגיה.
דלקת כבד נגיפית

תסמינים קליניים

זיהום חריף בהפטיטיס מתחיל לאחר תקופת דגירה המשתנה בהתאם לוירוס הספציפי, כאשר לרוב מדובר במספר שבועות של דגירה טרם הופעת התסמינים. הסימנים הראשונים, או הפרודרום מאופיינים במגוון של תלונות שאינן ספציפיות - ירידה בתיאבון, הקאות, ובחילות המגיעות עם שינוי בחוש הטעם והריח, עייפות, חולשה, כאבי מפרקים ושרירים, כאבי ראש ולוע, פוטופוביה, שיעול ונזלת- תופעות אלו מקדימות את הופעת הצהבת בכשבוע עד שבועיים. חום נמוך יותר אופייני בהפטיטיס A או הפטיטיס E. טרם הופעת הצהבת, (כיום עד חמישה ימים) המטופל יכול להבחין בשתן כהה או בצואה חיוורת המעידים על היפרבילירובינמיה.
השלב הבא הוא הופעת צהבת, (שלב אשר לא חייב להתקיים אצל כל החולים). שלב הצהבת מאופיין בהיעלמות מרבית הסימפטומים הקודמים, אולם לעיתים נצפית ירידה במשקל גם במהלך שלב זה. הכבד הופך להיות מוגדל ורגיש ולרוב יש כאבים ברביע הימני העליון שבבטן יחד עם תחושת חוסר נוחות. ממצאים נוספים שיכולים להיות כוללים חסימת דרכי מרה, הגדלה של הטחול או של בלוטות לימפה צוואריות.
בשלב ההחלמה, התסמינים עצמם נעלמים, אולם עדיין יש עדות להגדלה מסוימת של הכבד וכן לממצאים הנותרים אבנורמליים בבדיקות הדם. ריפוי מלא, הן קליני והן ביוכימי, יכול להתרחש בתוך חודש עד חודשיים מההדבקה בהפטיטיס A או E, ועלול להימשך עד 3–4 חודשים במקרים של הידבקות בהפטיטיס B או C.
הידבקות במקביל הן בהפטיטיס B והן בהפטיטיס D מביאה לעיתים למחלה חמורה יותר, ואילו הידבקות בהפטיטיס D אצל אדם שהוא נשא כרוני של הפטיטיס B, דומה במאפייניה הקליניים להחרפה של המחלה הקיימת.

טיפול בהפטיטיס

הטיפול בהפטיטיס ויראלית נחלק לטיפול במחלה האקוטית, במידה ויש צורך בכך, וכן טיפול במחלה הכרונית במידה ומתפתחת וכתלות בנגיף שהביא למחלה.
באופן כללי, מרבית החולים לא נדרשים לאשפוז בבית החולים אלא אם מדובר בהפטיטיס חריפה מאוד. במחלה האקוטית לאחר ההדבקה, מומלצת צריכת קלוריות גבוהה בעיקר בבוקר (היות שאחר הצהריים לרוב מתחילות בחילות). ניתן לתת כולסטריאמין במידה והחולה מתלונן על גרד, ובכל מקרה אין לתת סטרואידים בכל שלב של המחלה האקוטית.
ישראל מימון

חייו

מימון הוא בוגר תיכון בליך ברמת חן, רמת גן. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1984 בחר לשרת בחטיבת גולני שם סיים קורס קציני חי"ר. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבת ביסלמ"ח. במילואים משרת מימון כקצין אג"ם. 
מימון בעל תואר במשפטים מהמסלול האקדמי המכללה למינהל ועוסק בעריכת דין מאז מאי 1995.
בין השנים 1993-2003 עבד מימון במשרד עורכי הדין הברמן, דובב, שטרן ושות' בתל אביב. הוא החל לעבוד במשרד כסטודנט ולאחר מכן כמתמחה, עד אמצע שנת 1995. בינואר 1999 צורף כשותף למשרד עורכי הדין.
ב-19 ביוני 2002 נבחר ליועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה, אך בטרם הספיק להיכנס לתפקידו, מונה למזכיר הממשלה ב-4 במרץ 2003. הוא כיהן בתפקיד בזמן ממשלת שרון השנייה וביצע את העברת הסמכויות לממלא מקום ראש הממשלה, אהוד אולמרט, אחרי השבץ המוחי השני של ראש הממשלה שרון. 
מימון המשיך לשמש כמזכיר הממשלה גם בממשלתו של אהוד אולמרט, עד שהחליט לפרוש לעסקים ב-1 ביולי 2007. הוא הקים משרד העוסק בהפקות ואירועי תוכן ומשמש במספר תפקידים ציבוריים, בהם יושב ראש ועדת ההיגוי של ועידת הנשיא וחבר דירקטוריון בית התפוצות.
במרץ 2016 נבחר ליו"ר הבונדס, ונכנס לתפקידו באוקטובר 2016.
ישראל מימון גרוש ואב לשלושה.
אוליבר סמיתיס

ביוגרפיה

סמיתיס ואחיו התאום נולדו בהאליפקס בבריטניה. סמיתיס זכה למלגה ללימודים בבייליול קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, סיים תואר ראשון, במהלך לימודי הרפואה עבר ללימודי ביוכימיה וסיים תואר שני ושלישי (1951). בין 1953 ל-1960, כיהן סמיתיס כעמית מחקר באוניברסיטת טורונטו. בשנים 1960–1988 כיהן כפרופסור באוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון. ב-1978 נבחר לחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. ב-1988 מונה לפרופסור לפתולוגיה במעבדה למחקר רפואי באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. 
סמיתיס זכה במספר פרסים ובהם פרס לסקר ב-2001, פרס וולף לרפואה ב-2003 יחד עם רלף ברינסטר ומריו קפקי ופרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה ב-2007.
דע את יהדותך

דע את יהדותך היה מיזם של דף הסברה יהודית שפורסם בתשלום בין השנים 1977 - 1985 כמדור-דו שבועי בעיתון מעריב מטעם "האגודה להסברת ערכי היהדות".

היסטוריה

המשבר שהתחולל בישראל בעקבות מלחמת יום הכיפורים עורר גל של חזרה בתשובה. בעקבות זאת קמו בשנות ה-70 מספר ארגונים שעסקו בנושא, ובהם "ערכים", "נעשה ונשמע" ו"תורה ואמונה".
בשנת 1977 פנה שכנא רותם לעורכי מעריב, שלום רוזנפלד ושמואל שניצר, בבקשה לפרסם בעיתון תכנים של הסברה יהודית. הוא רכש דף שלם בעיתון עבור מדור שהופיע אחת לשבועיים בסוף השבוע. את המדור כתבו שמואל חסידה ומשה גרילק. שכנא דאג למימונו באמצעות תרומות שגייס בעולם.
המדור נראה כחלק מן העיתון ולא כמדור פרסומי. הוא עסק בפרשת השבוע ועוד. הוא נכתב בשפה עכשווית והיה אחד הפופולריים בעיתון. במהלך שמונה שנותיו, התפרסמו 135 דפים. המדור נחשב לאחד ממיזמי ההסברה המרכזיים והאפקטיביים של שנות ה-70 בתחום היהדות.
בשנת 1985 חדל המדור מלהופיע בשל העדר מקורות מימון. לאחר הפסקת המדור יזם עורך מעריב, שמואל שניצר, מדור שבועי בעיתון על פרשת השבוע מזווית אקטואלית. המדור החדש, "פרשה ופשרה", נכתב בידי משה גרילק, מכותבי "דע את יהדותך".
בשנת תשנ"ד יצא הספר דע את יהדותך שריכז את דפי המדור. בשנות 2011 יצא ספרו של גרילק "סיני מאז ולתמיד", המבוסס גם הוא על תוכני המדור.
דלקת רב-עורקית קשרית

בדיקות מעבדה

אין בדיקה ייחודית למחלה. בדיקות הדם מראות סימנים של תהליך דלקתי כמו שקיעת דם מוחשת ורמות גבוהות של חלבון מגיב C. חשוב לבדוק נוכחות נגיף הפטיטיס B והפטיטיס C. בפגיעה כליתית יש עליה ברמת הקראטינין בדם והופעת חלבון בשתן. בפגיעה בכבד מודגמת הפרעה בתפקודי כבד. ב-30% יש עליה ברמת הגמא גלובולין.

ביופסיה

אפשר לקחת ביופסיה מרקמות נגישות כמו עור, עצבים פריפרים, שרירים ואשכים. בהיסטולוגיה רואים תהליך דלקתי שמורכב מתסנין של לויקוציטים ונמק של דופן העורק עם סתימת החלל.

דימות

יש להדגים את כלי הדם עם הקשריות על ידי הזרקת חומר ניגוד לכלי הדם (אניוגרפיה) או הזרקה תוך ביצוע טומוגרפיה ממוחשבת (CTA - Computerized Tomography Angiography) או דימות תהודה מגנטית (MRA - Magnetic Resonance Angiography).

טיפול

יש צורך באבחון והתחלת טיפול בהקדם. ללא טיפול מתקדמת המחלה עד למוות תוך שבועות או חדשים כתוצאה מסיבוכים בכליות, בלב, במוח ובמערכת העיכול.
מטרת הטיפול הוא לדכא את מערכת החיסון. התרופה הנבחרת היא פרדניזון בשילוב ציקלופוספמיד. כמו כן יש לטפל בתרופות הייחודיות נגד נגיפי הפטיטיס B או C
עראייס

שם המאכל, מקור ומאפיינים

המילה 'עראיס' היא גרסת רבים של 'ערוס' (عروس), 'כלה' בערבית.
מקור השם הוא במדינות ערביות ובשבטים מסוימים בהם נהגו להגיש מאכל זה לכבוד נשואים טריים.
המאכל נפוץ באזור המזרח התיכון, ישראל, אזור סוריה, לבנון ועוד. גם במרוקו ובעיראק יש גרסאות מקומיות למנה זו.
העראייס נחשב לאחד המאכלים הסוריים והלבנונים המפורסמים ביותר בעולם הערבי, ניתן להכין אותו עם בשר או עוף, ארוחה משולבת. הוא נחשב למאכל קל להכנה, המרכיבים שלו יחסית נפוצים וניתן למצוא אותם בזמינות גבוהה יחסית ברחבי המזרח התיכון והאזור. ניתן להכין עראייס על גז או על גריל פחמים.
העראייס יכול להיות מוגש על רבעי פיתה ממולאים בעיסות בשר מתובלות שונות, אשר עוברים צלייה באש. כתוצאה מכך, מתקבלת פיתה צלויה היטב מבחוץ אשר סופגת חלק מטעמי הקציצה, בעוד והחלק הפנימי של המאכל, הקציצה, שומרת על המיצים שלה ולא מתייבשת.
המאכל היה קיים בארץ בעיקר במסעדות ערביות בצפון. בשנת 2016 החלו להגיש את העראייס צלוי על גריל כמנת ביניים במסעדה בתל אביב. משם המנה הפכה לאוכל רחוב פופולרי בישראל, במסעדות, דוכני רחוב ועוד. כיום ניתן למצוא ברחבי הארץ דוכנים רבים ומסעדות שכוללים עראיס בתפריט, בדרך כלל עראיס יופיע בתפריט בקטגוריה של מנה ראשונה. רבעי הפיתה הממולאים בבשר הפכו נפוצים בנוף מאכלי הרחוב הישראלים.
אספרטט טראנסקרבמוילאז

אספרטט טראנסקרבמוילאז (ATCase) הוא אנזים המקטלז את יצירת N-carbamoylaspartate משני סובסטרטים: אספרטט וקרבמויל-פוספט. ריאקציה זו היא השלב הראשון במסלול הביוסינתיזה של פירימדינים.

מבנה

ATCase הוא הטרו-אוליגומר, הבנוי מ-12 תתי יחידות, במשקל כולל של כ- 300kDa. הסטויכומטריה של תתי היחידות במבנה הרביעוני היא C₆R₆, כלומר שש שרשראות פוליפפטידיות קטליטיות (בעלות קבוצות קטליטיות החיוניות לפעילות החלבון; משקל כל שרשרת קטליטית: 34kDa) ושש שרשראות פוליפפטידיות רגולטוריות (בקרתיות, שאינן מזרזות ריאקציה כימי, אך מבקרות את פעילות האנזים; משקל כל שרשרת רגולטורית: 17kDa). המבנה הרביעוני של אנזים זה מראה כי כל שלוש שרשראות קטליטיות יוצרות טרימר קטליטי (בעלי משקל של 34KDa) וכל שתי שרשראות רגולטוריות יוצרות דימר בקרתי (רגולטורי). שני הטרימרים הקטליטיים יוצרים אינטראקציות זה עם זה באמצעות אינטראקציות עם שלושת הדימרים הרגולטוריים.

קינטיקה

קשירת הסובסטרטים לאנזים היא קואופרטיבית ולכן בגרף מהירות כנגד ריכוז סובסטרט מתקבלת תלות סיגמואידלית. פעילות ATCase ניתנת להסבר באופן מיטבי לפי מודל MWC, לפיו האנזים יכול להמצא באחד משתי קונפורמציות רביעוניות בעלות זיקה שונה.

הפרדה לטרימרים קטליטיים ודימרים רגולטוריים

טיפול כימי של ATCase על ידי הריאגנט p-hydroxymercuribenzoate גורם להפרדה בין תתי היחידות הקטליטיות והרגולטוריות. לאחר הפירוק (וניתוק הריאגנט), הטרימרים הקטליטיים המבודדים אינם קואופרטיביות ביחס לקישור הסובסטרטים, אלא מתנהגים לפי דגם קינטיקת מיכאליס-מנטן. בנוסף, פעילותם אינה מבוקרת עוד על ידי ATP או CTP. לעומת זאת הדימרים הרגולטוריים המבודדים אינם מראים פעילות קטליטית, אך קושרים היטב את ATP ואת CTP.

עיכוב

N-phosphonacetyl-L-aspartate (בקיצור: PALA) הוא אנלוג, הדומה לקומפלקס של שני הסובסטרטים הנוצר במצב המעבר של הריאקציה. PALA מעכב את האנזים, תוך הסטת מבנהו הרביעוני למבנה בעל האפיניות הגבוהה.