google/wiki40b huggingface dataset:
חסוס הוארטה דה סוטו

פעילות מדעית, יזמית וחברתית

בעל תואר דוקטור במשפטים (1984) וכלכלה (1992), שתיהן מאת אוניברסיטת מדריד, בעל תואר מוסמך במנהל עסקים מאוניברסיטת סטאנפורד. קיבל מלגה מבנק ספרד. המרצה לכלכלה פוליטית בפקולטה למשפטים, החל משנת 1979. משנת 2000, פרופסור לפקולטה לכלכלה פוליטית באוניברסיטת חואן קארלוס במדריד. מ-2007, ראש מגמה לתואר מוסמך היחידי במינו במקצוע "אסכולה אוסטרית לכלכלה", שתעודת התואר מתכבדת בכל רחבי האיחוד האירופאי. מטרת המגמה, להפיץ את רעיונות אסכולה האוסטרית באיחוד האירופאי ובעולם.
בנוסף, משמש כיזם, יושב ראש הדירקטוריון ומנכ"ל של España S.A. Compañía Nacional de Seguros, שהיא חברת ביטוח משפחתית שמתמחה בביטוח חיים. החברה נוסדה ב-1928 על ידי סבו של הוארטה דה סוטו. הוארטה דה סוטו הקדיש חלק מפעילות מחקרית לנושא הביטוח. ב-1983 מלך ספרד חואן קארלוס, העניק להוארטה דו סוטו פרס בין לאומי לכלכלה על עבודתו "תוכניות פנסיה פרטיות" (Planes de pensiones privados). עבודה זו מתוארת באופן חלקי בשפה האנגלית בספרו "THE THEORY OFDYNAMIC EFFICIENCY"
בנוסף, הוארטה דה סוטו משמש כחוקר מוביל במכון מיזס.

השקפות

הוארטה דה סוטה בהשקפותיו, חסיד של אסכולה האוסטרית בכלכלה שנוסדה על ידי קארל מנגר, בוהם בווארק ומיזס. הוא מקדם את הרעיונות של אסכולה האוסטרית בכלכלה ויוצא נגד כלכלת התערבות שמבוססת על גישה היסטורית(אמפירית).

ספרים בשפה האנגלית

A Libertarian Theory of Free Immigration
Money, Bank Credit, and Economic Cycles
The Theory of Dynamic Efficiency
Socialism, Economic Calculation and Entrepreneurship
The Austrian School: Market Order and Entrepreneurial Creativity
פארק אופקים

רקע כללי

הפארק גדול ומכיל מקומות מוצלים, חניון רחב ידיים המשתרע על שטח רב מהפארק, מתקני שעשועים מגוונים, מדשאה, נקודות תצפית מיוחדות ואתרים כגון חורבת פטיש ופסל הציפור.
קק"ל, השותפה המרכזית בפרויקט, החלה לנטוע את הפארק ב-1978, וממשיכה לפתח את פארק אופקים כדי להפוך אותו למוקד של אזורי בילוי המשלבים מתחמים ספורטיביים, מתחמי קמפינג ומתחמים מסחריים. בין היתר נטועים בו עצי אשל הפרקים, עצי ברוש, עצי זית, עצי אקליפטוס ועצי אורן.
בעתיד מתוכננת הקמת מערכת השקיה לעצי הפארק שתתבסס על מים מושבים ממכון טיהור חדש.
ב-2017 החלו עבודות פיתוח ושדרוג הפארק הכוללים: הוספת שבילי אופניים, החלפת מתקני משחקים והחלפת הגינון.
סביב הפארק נבנית שכונת מגורים חדשה של העיר אופקים הנקראת שכונת הפארק.

החניון

החניון שבפארק הוקם בעזרת התרומה של ארגון נשות "הדסה" וקק"ל והוא משתרע בקירוב על כ-300 מטר מאורך הפארק. החניון נמצא במרכז הפארק ויוצאות ממנו דרכים אל נקודות העניין השונות בסביבה.

פסל הציפור

בקצה המדשאה, סמוך לחניון המרכזי משתרע פסל בטון רם בצורת ציפור. הפסל נוצר בסטודיו "ארט סהסה" על 
ידי הפסלים רוסלן סרגייב ואיגור סרני. משפחת רודרמן מברוקלין, מסצ'וסטס תרמה את המימון לפסל ולגן אשר מסביבו, הקרוי גם בשם "גן הנשר". הפסל מורכב ממבנה ברזל שאותו מכסים רשת לולים ושכבות בטון לבן. על גבי הבטון מוטבעים שברי קרמיקה 
המדמים צורת פסיפס. מצווארה של הציפור בפסל "נפרשות כנפיים" אשר משמשות כמגלשות ומשמשות כמתקן שעשועים לילדים.

המערה

בבטן הגבעה, קרוב למבצר פטיש, חצובה מערת אלג'ריר. אורכה כ-40 מ' וגובהה כ-6 מ'. 
בשנת 1894 שימשה המערה למקום בו ישב המושל הטורקי עם חייליו, שם המתין לסיום בניית מבצר פטיש. 
המערה שימשה כמאגר מים שבפתחה יש מחצבה בה חצבו אבני בניין לאתר ביזנטי סמוך. מהריסות האתר הסמוך 
נלקחו אבנים ששימשו בהמשך לבניית מבצר פטיש. כמו כן, נשארו חמישה עמודי סלע שתומכים בתקרת המערה עד 
היום.
במערה ניתן לראות כתובות גרפיטי על עמודי הסלע וכן מספר יוני סלע אשר מקוננות במקום.

מבצר פטיש

מבצר פטיש, הידוע גם בשמו קלעת פוטיס, הוא מבנה אבן מלבני אשר נבנה על ידי השלטונות העות'מאנים 
בשנת 1894 כדי להשליט סדר באזור בתקופה שפרצו שם סכסוכי דמים בין השבטים הבדואיים. מבנה זה שימש 
בתור הבסיס של השלטונות העות'מאנים. בעונת החורף שהו במבצר כ-20 חיילים ואילו בעונת הקיץ רק כ-10 
חיילים.
סמוך למבצר התרחש בשנת 1917 "תרגיל התרמיל" שנהגה על ידי איש המודיעין של הגנרל אלנבי - קולונל ריצ'רד מיינרצהגן. 
כמו כן, בצמוד למבצר קיימת נקודת תצפית על כל האזורים הקרובים לפארק אופקים, המלווים במצפור בו מפורט היכן כל מקום לפי תמונה מנקודת התצפית. המבצר שוקם על ידי קק"ל ורשות הניקוז בשנת 2005.

נגישות לבעלי מוגבלויות

שלל שירותי הפארק מותאמים לכל סוגי האוכלוסייה מילדים עד למבוגרים כולל בעלי מוגבלויות. 
הודות לשיתוף הפעולה בין קק"ל לביטוח הלאומי ותרומה מנשות הדסה, הוקם פרויקט ההנגשה בפארק אופקים. 
במסגרת פרויקט זה מהחניון קיימים שבילים המובילים אל שולחנות הפיקניק מתחת לעצים בצורה נגישה לנכים ובעלי מוגבלויות נוספים. כמו כן, גם בכניסה הראשית לפארק יש שביל המוביל היישר אל החניון שנמצא בלב במדשאות. 
בנוסף לכך, סביב החניון פזורים שירותים וברזי מים נגישים גם לאוכלוסייה בעלת צרכים מיוחדים. הדגש על נגישות מתבטא גם במתקני ספורט וכדומה. 
כפי שצוין לעיל, בפארק קיים פסל בצורת ציפור אשר מצווארה יורדות שתי מגלשות. גם מתקן זה הונגש בפרויקט זה ולכן גם בעלי מוגבלויות פיזיות יכולים לטפס ולגלוש.
פצעי בגרות 80

תקציר העלילה

דורון (דורון ציוני) הוא בן למשפחה קשת יום בדרום תל אביב. הוא מממן את הוצאותיו ואת קניית אופנוע על ידי עבודה בסופרמרקט. הוא מבלה עם חבריו בחוף תל אביב בהצקה לתיירות משתזפות ובנסיעה באופנועו בחולות החוף.
לילה אחד הוא פוגש בהופעה של גרי אקשטיין את סוזי (דליה שימקו) ומתאהב בה. דליה היא בת למשפחה אמידה מצפון תל אביב ואביה (יוסי גרבר) אינו מרוצה מהתנהגותה החופשית עם שרון (שרון אלכסנדר) חבר שלה, שגם הוא ממשפחה עשירה בצפון תל אביב.
כדי להרשים את סוזי מזמין דורון אותה ואת חבריה ה"צפוניים" למסיבה שהוא עורך "בווילה של הוריו" בסביון. מיכל (מיכל בת-שבע רנד), אחת מחבורתו, היא שמרטפית אצל זוג עשיר בסביון (אילן דר ורחל רביד) ומציעה לדורון לחגוג שם. לפני המסיבה "סוחבים" חבריו של דרון מכל טוב מהסופרמקט, בו הוא עובד.
כשמגיעה חבורת ה"צפוניים" הכל מוכן והם מתחילים לרקוד, להשתולל, לעשן סמים ולקפוץ עם הבגדים לבריכה. מיקה (ג'ודי קרמרמן) היא בת לאם עשירה (דליה פן) המחליפה גברים רבים. היא מתחילה להתערטל והתנהגותה היא התרסה כלפי אמה.
דורון מחפש את סוזי אך לאכזבתו הוא מוצא אותה במיטה ביחד עם שרון. כולם מתגייסים לנקות את הווילה לפני שובם של הבעלים.
הסרט מסתיים בגיוסו של דורון לצבא כשחבריו וגם סוזי מלווים אותו.
מיסה קריאוז'ה

מיסה קריאוז'ה (Misa Criolla), המכונה בעברית גם מיסה קריאולה, היא יצירה מוזיקלית שנכתבה בשנות ה-60 על ידי המלחין הארגנטינאי אריאל רמירס. היא בנויה כמיסה מסורתית, אך בשפה הספרדית ובשילוב מוטיבים וסגנונות מחול מהמוזיקה הדרום-אמריקאית העממית. זכתה לביצועים רבים בכל רחבי העולם.

על היצירה

מיסה קריאוז'ה נכתבה למקהלה ומבוצעת על ידי מקהלה וסולן (בדרך כלל טנור), כלי הקשה וכלים אותנטיים דרום-אמריקאיים. יש בה שילוב של מקצבים עממיים ואלמנטים של ליטורגיקה עתיקה. זהו גם ייחודה – היא שואבת את עוצמתה מההיצמדות אל המקורות המוזיקליים, השפה המקומית, והפולחנים שהשתמרו ברחבי המדינה.

תולדות היצירה

היצירה נכתבה בין השנים 1963–1964 על ידי רמירס. ב-1964 הוקלטה בגרסה המקורית בביצוע מקהלת ה-Basílica del Socorro ורביעיית הגברים "לוס פרונטריסוס" ויצאה לאור על גבי תקליט. בצדו השני של התקליט הוקלטה יצירה נוספת של רמירס ופליקס לונה, "Navidad nuestra" שבטעות נחשבת על ידי רבים כחלק מ"מיסה קריאוז'ה". ב-1965 הושמעה מיסה קריאוז'ה בהופעה פומבית ראשונה בתיאטרון קולון (Teatro Colón) בבואנוס איירס. ב-1967 הופיעו רמירס ולהקתו עם היצירה בסדרת הופעות ראשונות באירופה שאירגנה חברת פיליפס.
משנות ה-70 ואילך צברה היצירה פופולריות עצומה, שהביאה להקלטות וביצועים רבים על ידי אמנים בכל העולם. בין המפורסמים שהשתתפו בביצוע קטעי הסולו: זמר הטנור חוסה קאררס, הזמר היווני יורגוס דאלארס והזמרת מרסדס סוסה.
בראיון למעריב סיפר רמירס כי לצורך כתיבתה עבר בכל רחבי ארגנטינה, ביקר בכפרים הנידחים ביותר וליקט מקצבים וסגנונות שונים. את החומר שריכז בידיו ערך בצורת מיסה. כאשר הביא אותה לראשונה למנהל אולפן הקלטות, נדחה בטענה כי היצירה חסרת ערך, ורק לאחר שכנועים רבים הסכים להקליטה. מהגרסה הראשונה של המיסה נמכרו במשך 5 שנים רק 5,000 עותקים. לאחר שהפכה למבוקשת שב רמירס לאותו אולפן הקלטות והקליט אותה מחדש בגרסה שהפכה אותה לפופולרית בכל רחבי העולם. לדבריו, נמכרו למעלה מ-30 מיליון עותקים של היצירה בביצועיה השונים.
בישראל בוצעה היצירה לראשונה ב-1965 על ידי מקהלת צדיקוב. ב-1969 בוצע הפרק "La peregrinación" מתוך היצירה "Navidad nuestra" על ידי להקת גייסות השריון במסגרת תוכניתה "פשוט שריונר", בתרגום חופשי של רימונה דינור, "שיר תפילה". לפי אותה מנגינה חיבר אהוד מנור את השיר "הנה שנה עוברת" שבוצע על ידי הפרברים.
בשנת 1982 הגיע לארץ לראשונה אריאל רמירס יחד עם חיימה טורס, נגן הצ'רנגו המקורי, ודומינגו קורה (נגן כלי ההקשה), הסולן סמבה קיפילדור ורביעית "האנדים" והופיע ביצירה כעשר פעמים בכל רחבי ישראל, כאשר ההופעה האחרונה באותו סיור, בבניני האומה בירושלים, שודרה ברשת א' של קול ישראל. איתם הופיעה המקהלה הקאמרית של תל אביב.
ב-2001 ביקר רמירס בישראל למופע מיוחד בו השתתף בעצמו בביצוע היצירה יחד עם נגנים וכלי נגינה אותנטיים, בהשתתפות הטנור חוויאר רודריגס ובליווי המקהלה הקאמרית תל אביב. 
המיסה נחשבת, החל מוועידת הוותיקן השנייה, כאחת המיסות הראשונות שהתפרסמו בשפה מודרנית.
מרכז עסקים שורק

מרכז עסקים שורק (נקרא גם מעוין שורק) הוא אזור תעשייה בשטח של 475 דונם, השוכן בדרום-מערבה של ראשון לציון, בין כביש 4 לכביש 4311. 
עם החברות הפועלות באזור התעשייה נמנות איקאה, קוקה קולה, הבנק הבינלאומי (מת"ף), קניוני ישראל, אלבר, ומספר יבואני רכב הכוללים את קבוצת לובינסקי (פז'ו וסיטרואן), קבוצת מאיר (וולוו, יגואר והונדה), טלקאר (דייהטסו, קיה וסניונג), צ'מפיון מוטורס (פולקסווגן, סקודה סיאט ואאודי), UTI (משאיות איסוזו) וקבוצת מכשירי תנועה (סוזוקי, קרייזלר, דודג' וג'יפ).
בעתיד מתוכננת הקמת תחנת הרכבת ראשון לציון - מעוין שורק באזור.
דוד מרגל

דוד מרגל הוא מומחה בכירורגיה אורולוגית, פרופסור לאורולוגיה באוניברסיטת תל אביב, אורולוג בכיר במחלקה האורולוגית בבלינסון, מייסד ומנהל של השירות האפידמיולוגי לסרטן במרכז דוידוף, עוסק באבחון וטיפול ממוקד ל- סרטן הערמונית בטכנולוגיה מתקדמת, מחלוצי ניתוחי ננו נייף בישראל

ביוגרפיה

מרגל, יליד הארץ, נשוי ולו 3 ילדים, סיים את לימודי הרפואה ב- אוניברסיטה העברית ירושלים. מרגל שירת ב- צה"ל כ- רופא צבאי במסגרת העתודה האקדמאית. מרגל שירת ב- נח"ל המוצנח ובהמשך ב- שייטת הצוללות. 
מרגל התמחה באורולוגיה בבי"ח בלינסון. בתום ההתמחות ביצע תת-התמחות בת 3-שנים בכירורגיה אורו-אונקולוגית באוניברסיטת טורונטו, ב- קנדה.
במהלך השתלמותו בטורונטו התמקד מרגל קלינית בניתוחים אורו-אונקולוגים, וכן באבחון וטיפול ממוקד ל-סרטן הערמונית. 
מרגל השלים תואר PhD ב- אפידמיולוגיה קלינית בדגש על גנטיקה ומניעה.
בשנת 2015 מונה מרגל לפרופסור חבר קליני בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
מרגל הוא רופא בכיר במחלקה האורולוגית בית חולים בלינסון. מרגל מנהל מרפאה רב תחומית לסרטן חודרני של השלפוחית . במסגרת עבודתו הוא הקים מרפאה ייחודית לבדיקות סקר ומניעת סרטן לגברים נשאי BRCA.
מרגל הוא תלמידו של הפרופ' ג'ק בניאל.
מרגל עוסק בביופסיות פיוזן ( ביופסיות חכמות בהנחיית MRI). כמו כן בטיפול הפוקלי בסרטן הערמונית. מטרת הטיפול הפוקלי היא הרס הסרטן תוך שימור הפונקציה. מרגל עוסק בטיפולים פוקליים חדשניים בשיטת HIFU, TOOKAD ו NANOKNIFE.
תורת הקטגוריות

קטגוריות שקולות

במבנים מתמטיים 'רגילים' שואלים לעיתים קרובות מתי שני מבנים הם "שקולים" - כלומר הם הלכה למעשה אותו המבנה. גם בתורת הקטגוריות יש מינוח דומה - שתי קטגוריות  הן קטגוריות שקולות, אם יש פונקטורים  כך שיש העתקה טבעית , . שקילות בין קטגוריות פירושה שטענה על כל אחת מהקטגוריות ניתן לתרגם בהתאמה מלאה לטענה על השנייה.

בתורת הקבוצות

תורת הקבוצות היא תחום קרוב לתורת הקטגוריות. בשני התחומים הבסיס הוא חקר העתקות ותכונות שלהם. תורת הקטגוריות לוקחת רעיונות מתורת הקבוצות, כמו זה של פונקציה (מורפיזם), פונקציה חד חד ערכית (מונומורפיזם) ואיזומורפיזם, ונותנת להן מינוח כללי.
פורמלית, אוסף כל הקבוצות הוא קטגוריה המסומנת Set. המורפיזמים בה הם פונקציות בין קבוצות. ההגדרה של המורפיזמים השונים במובן הקטגורי מתאימה להגדרה של פונקציות ותכונותיהן בתורת הקבוצות.
היות שקבוצות הן אובייקט בסיסי במתמטיקה, יש חשיבות רבה מאוד לפונקטורים מהן לקטגוריות אחרות ולהפך. למשל, אובייקט חופשי נבנה מעל קבוצת יוצרים.

בתורת החבורות

המחלקה Grp המורכבת מכל החבורות הקיימות - אלו הן קבוצות שמשויכות להן פעולות בינאריות בין עצמי הקבוצה. במקרה זה המורפיזמים הם ההומומורפיזמים של החבורות. ההומומורפיזם של חבורה משמר את מבנה החבורה באופן מאוד מסוים: זהו "תהליך" הממפה חבורה אחת לשנייה באופן המעביר לחבורה השנייה אינפורמציה על מבנה החבורה הראשונה, בכך שתוצאה של הפעולה של החבורה האחת על איברים שלה תמיד עוברת אל תוצאת הפעולה של החבורה השנייה על "תמונות" האיברים בחבורה השנייה. חקר ההומומורפיזמים משמש כלי לחקר תכונות כלליות של חבורות והשלכותיהן של אקסיומות החבורות.

בטופולוגיה אלגברית

תורת הקטגוריות נפוצה במיוחד בטופולוגיה אלגברית. בפועל, תורת הקטגוריות התפתחה מטופולוגיה אלגברית, בה הבינו לראשונה את הקשרים בין מבנים שונים, כמו מרחבים טופולוגיים וחבורה.
כאשר מנסים להוכיח ששני מרחבים טופולוגיים הומיאומורפיים, ישנן מספר דרכים להפריך קיום הומיאומורפיזם: לבדוק האם שני המרחבים קשירים (קשירות נשמרת תחת הומיאומורפיזם), לבדוק את עוצמת הקבוצות, לבדוק קומפטיות. אלו הם תנאים הכרחיים ולא מספיקים, ולעיתים לא נראית לעין תכונה המפרידה שני מרחבים. כאן נכנסת תורת הקטגוריות - על ידי פנקטור אנו מתאימים לכל מרחב טופולוגי חבורה, כמו החבורה היסודית - שלוקחת כל מרחב טופולוגי לחבורה המורכבת מכל הלולאות הסגורות שניתן ליצור במרחב עד כדי הומוטופיה ביחס לקצוות. כך, קיבלנו עוד תנאי הכרחי לקיום הומיאומורפיזם בין מרחבים טופולוגיים - היות שמדובר בפונקטור - כלומר התאמה השומרת על איזומורפיזמים - אם החבורות היסודיות שלהם לא איזומורפיות אז הם לא הומיאומורפיים. פונקטורים נוספים בטופולוגיה אלגברית הם חבורות ההומולוגיה וחבורות ההומוטופיה מסדרים גבוהים יותר.
אבי הורביץ

ביוגרפיה

למד בחוגים ללשון עברית ולמקרא באוניברסיטה העברית בירושלים, והגיש את עבודת הדוקטור שלו בנושא "בחנים לשוניים לזיהוי מזמורים מאוחרים בספר תהילים" בשנת 1966.
בשנת 1967 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית, בחוגים ללשון עברית ולמקרא. בשנת 1971 עלה לדרגת מרצה בכיר, בשנת 1978 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1990 מונה לפרופסור מן המניין. בשנת 2005 פרש לגמלאות. כן שימש פרופסור אורח באוניברסיטאות בארצות הברית ובבריטניה, והוא חבר במועצת המערכת של כתב העת Vetus Testamentum. חבר האקדמיה ללשון העברית משנת 2001. 
עיקר התמחותו של הורביץ היא בלשון המקרא ובהבחנה בין רבדיה המוקדמים למאוחרים. כמו כן, הוא מתמחה גם בארמית, באפיגרפיה שמית צפונית-מערבית, וביחס בין ספרות המקרא לכתבי אוגרית ולמגילות קומראן. במחקריו שלל הורביץ באופן נחרץ את "האסכולה הניהיליסטית" בחקר המקרא, הגורסת שכל המקרא נכתב ב"משיכת קולמוס" אחת בתקופת בית שני, והוא עמד על כך שהבחנים הלשוניים של ספרי המקרא השונים מצביעים באופן ברור על שני רבדים עיקריים של לשון המקרא, דהיינו שחלק מהספרים מתוארכים על פי בחנים אלה לתקופת בית ראשון לכל המאוחר.
משה מנחם יעקבזון

הרב משה מנחם יעקבזון (ו' בתמוז ה'תרפ"ז, 6 ביולי 1927 - כ"ט באב ה'תש"ס, 30 באוגוסט 2000) היה רבה של באר יעקב.

ביוגרפיה

נולד בסטוקהולם שבשוודיה לבילא ולרב בנימין זאב יעקבזון, רבן של סטוקהולם וקופנהגן. בצעירותו למד בישיבה באנגליה ולאחר מכן נכנס ללמוד בישיבת חברון כנסת ישראל. לאחר נישואיו התגורר בירושלים.
בעת הקמת ישיבת באר יעקב נקרא על ידי מייסד הישיבה הרב שלמה וולבה שהיה ידידו של אביו משוודיה לכהן כר"מ בישיבה. בראשות הישיבה עמד הרב משה שמואל שפירא שכיהן במקביל כרב המושבה. בשנת ה'תשי"ט התפטר הרב שפירא מכהונת הרבנות בהוראת הרב מבריסק, ומינה את הרב יעקבזון לכהן כרב המקום, לצד הרב הספרדי יאיר חפוטא.
לאחר מינויו הקים הרב יעקבזון יחד עם רעייתו סמינר בית יעקב לבנות שיועד בעיקר להכשיר בנות מעדות המזרח לכהן כמורות בבית יעקב, בהקמת המוסד סייע לו אביו הרב בנימין זאב יעקבזון שנסע לארצות הברית לאיסוף כספים עבור הסמינר.
בשנת 1963 נקלע הסמינר לסערה בעקבות טביעת תשע תלמידות מהסמינר בחוף שרתון. מדריכות הסמינר נעצרו ושוחררו רק לאחר התערבותו של הרב יעקבזון.
הרב יעקבזון נפטר בשנת תש"ס ובמקומו מונה לרבה של באר יעקב בנו הבכור הרב אברהם יעקבזון.
הר ההשתחוות

הר ההשתחוות (ברוסית: Поклонная гора, נקרא גם: גבעת פוקלונאיה / פארק הניצחון) הוא שמה של גבעה במחוז האדמיניסטרטיבי המערבי במוסקבה ואחת הפסגות המשקיפות על העיר במתחם הכולל בתוכו גם את פארק הניצחון ובו בית כנסת, מסגד וכנסייה לזכר הנופלים במלחמת העולם השנייה ומוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה.
האתר אוזכר לראשונה בשנת 1368 והיווה גבעה מרוחקת המשקיפה על העיר וממנה ניתן היה להשקיף על העיר כולה וסביבותיה. הגבעה הפכה לחלק מהעיר מוסקבה בשנת 1936 עם התרחבות העיר. חלק גדול מצדה המערבי של גבעה מאכלס את פארק הניצחון שנבנה בשנים 1985–1995. חלקו המזרחי של הפארק מאכלס אתר זיכרון לזכר הניצחון במלחמת העולם השנייה.
בפארק הניצחון באתר ניצב שער הניצחון המציין את הניצחון הרוסי על נפוליאון במסגרת מלחמת 1812. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עיריית מוסקבה מימנה את הקמת קומפלקס זיכרון לזכר הניצחון הסובייטי על הנאצים.
דניאל פרץ

דניאל פרץ (ברומנית: Daniel Peretz;‏ 1927–2000) היה כדורגלן יהודי רומני, שהופיע חמש פעמים במדי נבחרת רומניה בכדורגל בתפקיד קשר ובהיותו שחקן של מועדון Petrolul, זכה עם הקבוצה באליפות רומניה בשנת 1958 - 1959.
פרץ שיחק תחילה במכבי בוקרשט וב-1950 עבר ל-Rapid București וממנה ל-Flacăra București (בעבר נקראה Juventus) ואז עבר עם המועדון כולו לפלוישטי, שם המועדון שינה שמו ל-Petrolul. לאחר 1960 עזב את רומניה ועלה לארץ.
בשנת 1962 הצטרף לקבוצת מכבי נתניה.
איבן קלאסניץ'

סט. פאולי

קלאסניץ' נולד בהמבורג שבגרמניה להורים ממוצא בוסני, והחל את הקריירה המקצועית שלו בפ.צ. סנט פאולי מהבונדסליגה השנייה בעונת 1997/98. בעונתו השנייה בקבוצה הפך לשחקן הרכב קבוע, ונשאר בקבוצה עד לעונת 2000/01, בסיומה העפילה סנט פאולי אל הבונדסליגה, כאשר קלאסניץ' מבקיע עשרה שערים. הצלחתו של קלאסניץ' גררה התעניינות מקבוצות רבות, ובתום עונת 2000/01 עזב את סנט פאולי לאחר ששיחק במדיה 95 פעמים והבקיע 26 שערים, וחתם בורדר ברמן מהבונדסליגה.

ורדר ברמן

קלאסניץ' הפך במהירות לשחקן הרכב בורדר ברמן, שהתמודדה בצמרת הבונדסליגה, אך סבל מפציעות ונדרש עבורו זמן רב להתאקלם בקבוצה. עונת הפריצה של קלאסניץ' בברמן הייתה עונת 2003/04, בה זכה עם הקבוצה בדאבל, כאשר הבקיע 13 שערי ליגה ובישל 11, והיווה חלק מחוליה התקפית אפקטיבית במיוחד, שכללה גם את אאילטון ויוהאן מיקו. זכייתה של ברמן באליפות הקנתה לה מקום בליגת האלופות בעונת 2004/05. בעונה זו קלאסניץ' הבקיע 5 שערים בליגת האלופות והיה הכובש המוביל של ברמן. הוא הבקיע בשני המשחקים מול אנדרלכט בשלב הבתים, צמד בניצחון 2-1 ושלושער בניצחון 1-5. ברמן וקלאסניץ' הודחו בצורה משפילה בשמינית הגמר באותה עונה, כאשר הובסו 3-0 ו-7-2 מול אולימפיק ליון. באותה עונה הבקיע קלאסניץ' עשרה שערי ליגה, ובעונת 2005/06 הבקיע 15 שערי ליגה, תוך שיתוף פעולה בהתקפה עם מירוסלאב קלוזה, והקבוצה סיימה את העונה במקום השני בבונדסליגה אחרי באיירן מינכן. בקיץ 2006 זכה קלאסניץ' עם ברמן בגביע הליגה הגרמנית, לאחר שהבקיע צמד בניצחון 2-0 בגמר על באיירן מינכן. בעונת 2006/07 החל קלאסניץ' לסבול מאי ספיקת כליות, ובינואר 2007 נאלץ לעבור השתלת כליה, ניתוח שהשבית אותו ללמעלה מעשרה חודשים, במיוחד לנוכח העובדה שנכשלה השתלה אחת שעבר, וקלאסניץ' היה מוגדר בסכנת חיים, עד שקיבל תרומה של כליה מאביו. ב-14 במאי 2008 הודיע קלאסניץ' כי יעזוב את ורדר ברמן בתום העונה. לפני עזיבתו הבקיע 49 שערים ב-151 משחקי ליגה.

נאנט, בולטון וונדררס ומיינץ 05

ב-8 ביולי 2008 עבר לנאנט מליגת העל הצרפתית לאחר עשר שנים בגרמניה, שם חתם על חוזה לארבע שנים. קלאסניץ' הבקיע שישה שערים בעונת הבכורה שלו בנאנט, אך ירד ליגה עם המועדון באותה עונה. קלאסניץ' פתח היטב את עונת 2009/10 בנאנט, והבקיע ארבעה שערים בחמישה משחקים, אך לקראת סגירת חלון ההעברות חתם בבולטון וונדררס מהפרמייר ליג האנגלית על השאלה לשנה. בעונתו הראשונה במועדון הבקיע שמונה שערים, ובתום העונה חתם על חוזה קבוע בקבוצה לשנתיים נוספות.  בעונת 2010/11 הבקיע קלאסניץ' ארבעה שערים, ובעונת 2011/12 הבקיע שמונה שערי ליגה, אך בולטון נשרה לליגת המשנה, וקלאסניץ' עזב את הקבוצה בתום העונה, וחתם במיינץ 05 כשחקן חופשי על חוזה לשנה. קלאסניץ' שיחק במיינץ שלושה משחקי ליגה בלבד, ובתום עונת 2012/13 פרש ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

קלאסניץ' החל לשחק בנבחרת קרואטיה בשנת 2004, וסייע לה להעפיל ליורו 2004, אותו סיימה קרואטיה בהדחה בשלב הבתים. 
קלאסניץ' זומן גם למונדיאל 2006 בגין יכולתו הטובה בעונה שקדמה למונדיאל בורדר ברמן. גם במונדיאל זה קלאסניץ' לא כבש, ונבחרתו הודחה בשלב הבתים. ביורו 2008 כבש קלאסניץ' מול פולין בניצחון 0-1 בשלב הבתים וגם מול טורקיה במסגרת רבע גמר יורו 2008 לאחר שהמשחק עצמו נגמר בתיקו מאופס. בדקה ה-119 קיבל קלאסניץ' כדור מאיביצה אוליץ' והבקיע שער שנראה היה כשער ניצחון דרמטי של קרואטיה, אך זו ספגה שער שוויון בדקה ה-120 מרגלי סמיח שנטורק, וטורקיה ניצחה בפנדלים 3-1. קלאסניץ' המשיך לשחק בנבחרת עד לשנת 2011, ולזכותו 41 הופעות במדים הלאומיים, בהן הבקיע 12 שערים.
חלומות בהקיציס

העונה הראשונה

העונה הראשונה עלתה לשידור בינואר 1999 ובה גילם פרידמן דמות בשם "מיכי שפיכי", שתואר כבן תשחורת היפראקטיבי, וכן דמויות מפורסמות נוספות כגון מדונה, ארנולד שוורצנגר וג'יימס בונד. בנוסף השתתפו בעונה זו אורחים אלמוניים הידועים בחוגים מסוימים בכשרונות מיוחדים או סיפורים וחוויות יוצאי דופן. האולפן בעונה זו התאפיין ברקע גוני אנימציית הפתיח של התוכנית. עונה זו קיבלה ביקורות שליליות ורייטינג נמוך.

העונה השנייה

בעונה השנייה, אשר החלה בסוף 1999, פרידמן המשיך להופיע בתור דמויות מפורסמות כגון ברבי, הדבורה מאיה, סינדרלה, מלאך המוות ויוסף טרומפלדור. עונה זו נסובה סביב תחרות בשם "משימה בלתי אפשרית", אשר במסגרתה המשיכו להופיע אורחים אלמוניים ויוצאי דופן בסגנון המוכר של התוכנית, אשר חלקם הופיעו לפני כן בעונה הראשונה. מראה האולפן השתנה לרקע דמוי קיר לבנים, אשר נשאר גם בעונה שלאחריה. העונה השנייה העלתה את התוכנית למעמד קאלט בעקבות אמרות כנף שונות אשר נאמרו בכל פרק (ביניהן "זה לא סקורסיזי", "מה, כבר נגמר?" ועוד). בעקבות זאת חדרה התוכנית משמעותית לתודעת הקהל והפכה לאחת מתוכניות הבידור הזכורות והמצוטטות בערוץ 2.

העונה השלישית

שידור העונה השלישית החל בקיץ 2001 והפעם פרידמן גילם חיות שונות, כגון צב, נחש, פיל, כריש וצבוע, אשר מחפשות אנשים שיאמצו אותן. בעונה זו האורחים המפורסמים התחרו ביניהם על פרס כספי בסך 6 שקלים ו-60 אגורות, בשעשועון פיקטיבי כפרודיה על התוכנית "מי רוצה להיות מיליונר?" אשר זכתה להצלחה בתקופה זו. גם במסגרת זו המשיכו להופיע בתוכנית אורחים בסגנון המוכר מהעונות הקודמות, ועונה זו המשיכה את הצלחת העונה השנייה.

העונה הרביעית - "נבחרת החלומות בהקיציס"

בעונה הרביעית, אשר עלתה לשידור בשנת 2002, שודרג שם התוכנית ל"נבחרת החלומות בהקיציס" וכן היא שודרה בשעה מעט מוקדמת יותר ושינתה מעט את מתכונתה. האולפן המוכר הוחלף באולפן גדול ואדום. בעונה זו האורחים נאלצו להיאבק על ה"רייטינג" שלהם על ידי ביצוע מעשים ביזאריים (לדוגמה, אבי גרייניק שר "יפה שלי" ברומנית). תפקידו של טל פרידמן הפך לדמות המתרוצצת בין פינות, פעם בתור שמחה המבקרת ופעם בתור שלי יחימוביץ', וכן שב לגלם דמויות מפורסמות שונות בדומה לשתי העונות הראשונות. הפורמט המחודש לא זכה להצלחה בקרב הצופים. בתוכנית סיום העונה, אשר שודרה במאי 2003, כוכבי ויוצרי התוכנית נפרדו מהצופים באווירת סיכום תקופת "חלומות בהקיציס" ובכך הסתמן סיומה של התוכנית.

פרסים

התוכניות זכתה פעמיים בפרס מסך הזהב בקטגוריית תוכנית האירוח.

שידורים חוזרים

בערוץ ביפ שודרו בשידורים חוזרים העונה השנייה והשלישית של התוכנית, כאשר פרקי העונה השנייה נערכו מחדש ושודרו בגרסה מקוצרת יותר ללא הפינות וללא הצגת אורח נוסף שהצטרף בשלב מאוחר יותר בחלק מהתוכניות (אבי ביטר, סער בדישי, אילנה אביטל ועוד). העונה השלישית שודרה בערוץ כמעט ללא שינויים. העונה הראשונה והרביעית של התוכנית לא שודרו שוב מאז שידורן הראשון בערוץ 2.