אימפריית טואי טונגה

ראשית האימפריה

חלק מטונגה היה נתון להשפעתו של הטואי פולוטו ובמקביל שלט הטואי מאנואה על חלקים נרחבים מטונגה. טונגה הצליחה להשתחרר מעול השלטון הזר לאחר כמה מלחמות עקובות מדם. כך נוסדה שושלת השליטים המכונים טואי טונגה. הטואי טונגה הראשון היה אהוֹאיטוּ שאמו הייתה ממשפחת אצילים חשובה מסמואה. אביו, טאנגאלואה איטומאטופואה, היה כוהן הדת הראשי של סמואה שלאחר מותו סגדו לו כאל. בשל כך, הוכרו נציגי השושלת הן כמנהיגים דתיים והן כשליטים אזרחים ויש לכן קווי דמיון בין שליטים אלו לפרעונים במצרים העתיקה. הוא מיקם את בירתו בטוֹלוֹאה, אך הטואי טונגה התשיעי העביר את הבירה להקטה.

התפשטות (1200–1500)

תחת הטואי טונגה העשירי, המלך מוֹמוֹ, ובנו טואיטאטואי (הטואי טונגה ה-11) התרחבה האימפריה וכללה את כל פיג'י וחלקים מסמואה. גבולות האימפריה המשיכו להתרחב והיא כללה את כל מערב ומרכז פולינזיה, וחלקים ממלנזיה ומיקרונזיה. בשיאה היו תחת השפעת האימפריה איים המשתרעים על פני יותר משלושה מיליון קילומטרים רבועים של האוקיינוס השקט. אזורים רבים שלא היו בשליטה ישירה של האימפריה אולצו לשלם מס. הבירה הועברה שוב תחת בנו של טואיטאטואי לעיר הידועה והמשגשגת ביותר בהיסטוריה של האימפריה, מוּאה.

הצי הקיסרי

הצלחתה של האימפריה הייתה מבוססת בעיקר על הצי הקיסרי. הספינות הנפוצות ביותר היו סירות קאנו לטווח רחוק בהם היו בדרך כלל מפרשים מרובעים. הספינות הגדולות ביותר נשאו 100 נוסעים. הספינות הראויות ביותר לציון היו טונגאפוסיה, אקיהאוהו, הלומפיאאו והטאקאאיפומאנה. הצי הקיסרי היה אחד הגורמים העיקריים לעושרה של טונגה שכן אפשר את המסחר הנרחב ואת גביית המיסים שזרמו לקופה המלכותית.

דעיכת הטואי טונגה ושתי השושלות החדשות

דעיכת הטואי טונגה החלה עקב מספר רב של מלחמות ולחץ פנימי. בתגובה הוקם מוסד הפאלפה כיועץ מדיני לאימפריה. הפאלפה הצליחו בתחילה לשמר את השושלת אך הלחצים התמידו ובעטיים גם אירעו רציחות של מנהיגים אחדים. הרציחות הראויות ביותר לציון היו של האוואה הראשון (הטואי טונגה ה-19), האוואה השני (הטואי טונגה ה-22), וטאקאלאו (הטואי טונגה ה-23), שהיו ידועים בשלטונם העריץ.
הרצח של טאקאלאו סביב 1470 הוביל לארגון מחדש של האימפריה. הטואי טונגה הודחו משלטונם האזרחי ונשארו רק בתפקידם הדתי בעוד ששושלת חדשה טואי האאטאקאלאו הוקמה לשם השלטון האזרחי. השליט הראשון תחת תואר זה היה מואונגאמוטואה שהיה בנו הבכור של טאקאלאו ואחיו הצעיר של קאואולופונואה הראשון שקיבל את התואר טואי טונגה (מספר 24). שיטה זו תפקדה בהצלחה במשך מעל ל-100 שנים, אך בדומה לטואי טונגה, התמודדה השושלת החדשה בלחצים פנימיים וחיצוניים שהובילו להקמת שושלת שלישית הטואי קאנוקופולו. במהלך תקופה זו והבאות אחריה הפכה האימפריה להיות ריכוזית יותר ויותר ובתהליך איבדה את מירב השפעתה. ב-1600 גורשה האימפריה מסמואה על ידי משפחת מאליאטואה.

עליית הטואי קאנוקופולו

השושלת התבססה תחת נגאטה שהיה הבן של הטואי האאטאקאלואה השישי. השושלת החדשה לא החליפה את השושלות הקודמות אלא התחרתה בשושלת הטואי האאטאקאלואה על השלטון האזרחי. הטואי קאנוקופולו הושפע מאוד מהפוליטיקה של סמואה שכן אמו של השליט הייתה בתו של אמה הכוהן הגדול של סמואה מסאפאטה. התוצאה הייתה מערכת שלטון נזילה ומקוטעת שסימנה את תחילת הדמוקרטיזציה.

מלחמת אזרחים והחוקה של 1875

ב-1799 נרצח הטואי קאנוקופולו ה-14, טוקואהו. אירוע זה הוביל את טונגה למערבולת של מלחמת אזרחים שנמשכה 46 שנה. טאופאאהאו, הטואי קאנוקופולו ה-19 ניצל זאת ב-1845. הוא קיבל את תמיכת העם הפשוט בשל הנהגת ספר החוקים. הקודכס הראשון היה קודכס ואוואו ב-1839. הוא קיבל גם את תמיכת המיסיונרים מאותה הסיבה. הוא ניצל את תהליך החקיקה להקטין את כוחם הדתי של הטואי טונגה ולהקטין את סמכותם של הצ'יפים של קאנוקופולו. הוא הביא לאיחוד הממלכה וב-1875 הוא ביסס את החוקה שהבטיחה את שליטתו על הארץ.

תרבות

בירת האימפריה מואה נוסדה לפני שנת 500 לפנה"ס. עם זאת, התאריך המדויק אינו ידוע. מעט מאוד ידוע על תרבות טונגה אך ברור כי הייתה לתושבי טונגה מערכת מתוחכמת של דרכים ותעלות. בנוסף הם גם בנו פירמדות גדולות ומבני אבן גדולים אחרים. בשל הצפות ועליית מפלס המים הוזזה הבירה מאוחר יותר למיקום חדש נוקואלופה. בין ציוני הדרך המפורסמים של טונגה מצוי ה האאמונגה אה מואי שהוקם בימיו של טואיטאטואי במאה ה-13. מלכי ומלכות טונגה נקברו בלאנגי שהם תלי אבן גדולים.