google/wiki40b huggingface dataset:
משפט נקודת השבת של קאקוטאני

ניסוח המשפט

יהי  מרחב וקטורי קמור מקומית ותהי  קבוצה קמורה קומפקטית. תהי  חבורה ביחס להרכבה של העתקות אפיניות מ- ל-. נניח שההעתקות רציפות במידה אחידה, כלומר לכל סביבה  של אפס קיימת סביבה של אפס כך שלכל  אם  אז . אז לכל העתקות שב G יש נקודת שבת משותפת ב-K.

הוכחה

נעזר בלמה הטופולוגית הבאה:
למה: יהיו  מרחבים טופולוגיים כך ש  קומפקטי. תהי  ההטלה הטבעית ו-. נניח ש  אז קיימת נקודה  כך ש .
הוכחה: נניח שלא. לכן לכל  קיימות סביבות  וכן  כך ש . מהקומפקטיות של B ישנן  כך ש . לכן עבור  נקבל ש  סתירה לכך ש.
המשך הוכחה: תהי  אוסף כל תתי הקבוצות  הקמורות, קומפקטיות ולא ריקות המקיימות ש  לכל . כיוון ש  נקבל כי  . כמו כן אם  אז גם החיתוך  נמצא ב  (הוא לא ריק מקומפקטיות). מהלמה של צורן נקבל שיש ב  איבר מינימלי . אם נראה ש  מכילה נקודה בודדת נסיים. נניח שלא. לכן קיימות  עבור W סביבה של 0. תהי V הסביבה המתאימה ל  מתנאי הרציפות במידה אחידה. אם יש  כך ש  אז נקבל  (קיימות העתקות הופכיות כיוון ש  חבורה) סתירה. לכן לכל , . תהי . מקמירות . נתבונן במסלול של z תחת הפעולה של G, . זוהי קבוצה  אינווריינטית ולכן גם  וגם  קבוצות  אינווריינטיות.  קבוצה קמורה, קומפקטית לא ריקה ו  אינווריינטית המוכלת ב . ממינימליות  נקבל ש . ממשפט קריין מילמן קיימת נקודה p קיצונית של הקבוצה . ממשפט מילמן . נתבונן בקבוצה הבאה . כיוון ש  וכן  קומפקטית נקבל מהלמה שיש נקודה  כך ש . כיוון ש , נקבל ש  ומהקיצוניות של p נקבל ש . אבל לכל ,  ולכן  סתירה. קיבלנו סתירה ולכן  מכילה רק נקודה אחת וסיימנו.￼

שימושים

משפט נקודת השבת מאפשר להוכיח את הקיום של מידת האר.
אישיות חשובה מאוד

אישיות חשובה מאוד (או אָחָ"ם; באנגלית: VIP, ראשי תיבות של Very Important Person) הוא מונח בינלאומי המתייחס לאישיות ציבורית ידועה הנהנית מזכויות יתר עקב חשיבותה או מעמדה, כגון שחקן, דיפלומט או איש עסקים.
המונח נכנס לשימוש בעולם המערבי בשנות ה-30 וה-40 של המאה העשרים.
במונח נעשה שימוש מושאל בעולם העסקים כדי לציין שירותים יוקרתיים הניתנים ללקוחות, כגון מתקני VIP בשדות תעופה או "כרטיסי VIP" לאירועים שונים. בעולם הרפואה מתאר המונח "תסמונת VIP" מצב שבו גורמת האישיות החשובה להחלטות לא מקצועיות של הרופא המטפל בה, המצוי תחת לחץ מנוכחותה.
גל ניר

קריירה

ניר החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב ולאחר מכן עבר לקבוצת הנערים של עירוני ראשון לציון. החל משנת 2000 היה השוער המחליף של הקבוצה הבוגרת, ובאמצע עונת 2002/2003 עבר להפועל כפר סבא. לקראת עונת 2003/2004 עבר לקבוצת מכבי תל אביב, בה שיחק שתי עונות. ניר אף פתח בשער בליגת האלופות נגד יובנטוס וזכה לתשבחות באותו משחק. בקיץ 2007 עבר לקבוצת מכבי נתניה, והיה השוער המחליף שלה במשך 4 שנים.
בקיץ 2009 עבר להפועל רמת השרון. בעונת 2009/2010 שיחק 10 משחקים במדי הקבוצה בליגה הלאומית ובעונה שלאחר מכן הפך לראשונה בקריירה לשוער ראשון וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל. בעונת 2011/2012 הציג יכולת טובה וסייע לקבוצה להינצל מירידה וכן להעפיל לחצי גמר גביע המדינה, עת נעצרה רק בהפסד 3-0 להפועל תל אביב בהארכה.
לקראת עונת 2013/2014 חתם במדי העולה החדשה לליגת העל, הפועל רעננה. ניר החל את העונה כשוער הראשון של הקבוצה, אך במהלך העונה איבד את מקומו בהרכב, ובסופה שוחרר מהמועדון. לקראת עונת 2014/2015 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, אך במהלך העונה נפצע ובעקבות כך נאלץ לפרוש ממשחק פעיל.
ניר שיחק בנבחרת הנערים של ישראל וכן יש לו 7 הופעות בנבחרת האולימפית, הראשונה בהן הייתה במשחק ידידות נגד נבחרת בולגריה בשנת 2002.
מישור עמיעז

מישור עמיעז הוא מישור הממוקם בדרום מדבר יהודה בין הר סדום ממזרח למצוק ההעתקים ממערב, קרקע המישור מורכבת מסלעי חוואר הלשון.
במרכז המישור מצויים קניון נחל פרצים ומערת הקמח, ובדרומו נחל אשלים.
במישור קיימים מסלולים רבים אשר ברובם עבירים לכל כלי רכב, והמקום מושך מטיילים גם בלילות ירח. בנוסף ישנם מסלולי רכיבה לאופניים, וחניון לילה המאפשר לינה בשטח.
דז'יוגאס ברטקוס

קריירה

ברטקוס התחיל את הקריירה שלו בקובנה, בה שיחק שלוש שנים במהלכן הושאל גם לפרטיזן מינסק ודינמו ברסט מליגת העל הבלארוסית.
בשנת 2012 ברטקוס חתם בסודובה מריאמפולה, אך רק בשנת 2014 הפך לשוער הבכיר של המועדון.
ביולי 2016 חתם בולטה מליגת העל המלטזית לעונה אחת.
ב-9 ביולי 2017 חזר לליטא וחתם בז'לגיריס וילנה.
ב-13 בספטמבר 2018 חתם בעירוני קריית שמונה מליגת העל. ב-8 בדצמבר 2018 ברטקוס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה כאשר כבש מהרמת קרן וקבע שוויון 2-2 נגד מכבי חיפה במשחק במסגרת ליגת העל.
ואטסו

היסטוריה

בראשית 1980 הרולד דאל (Harold Dull) התאים את שיטת השיאצו לשימוש בצפון קליפורניה, עם מתן דגש על חיבור דפוסי הנשימה של המטופל והובלתו לחוות מדיטציה במהלך הטיפול.
דאל, ציין כי אנשים המקבלים טיפולי ואטסו נכנסים למצב הרפיה עמוק, עם השפעות פיזיות ורגשיות חזקות. 
בשנים הראשונות, מעסות היו הראשונות שנהפכו למטפלות ואטסו, והציעו קטגוריה חדשה של טיפולים במים.
עד סוף שנת 1980 ותחילת 1990, פיזיותרפיסטים וספקי שירותי בריאות אחרים החלו ליישם ואטסו לטיפול במצבים אורתופדיים ונוירולוגים מגוונים. 
בעוד השורשים של ואטסו הובילו לכמה התנגדויות בקרב הבריאות הקונבנציונלית. 
כיום ואטסו מהווה חלק משמעותי בספא, מרפאות, ובתי חולים, ומשמש כטכניקת שיקום מימית.

הכשרה והסמכה

המרכז העולמי להכשרת מטפלי מים (The Worldwide Aquatic Bodywork Association - WABA), מפקח ואחראי על ההכשרה והסמכה של מטפלי ואטסו. הארגון שומר רישום של מתרגלים ומורים מוסמכים. ההכשרה מורכבת מקורסים בסיסיים ומתקדמים וכן תרגול והפגנת שליטה בשיטה.
בהסמכה מספר רמות – מטפל צריך לשלוט באנטומיה של האדם, שיאצו, לעבור קורס ברמה 1, רמה 2 ו3, כל שלב מורכב מ50 שעות לימוד אקדמיות, שכדי להתקדם לשלב הבא צריך לעבור בהצלחה את הקודם. כדי להיות מטפל מוסמך צריך לעבור 620 שעות אקדמיות של עבודה במים וביבשה. 

השפעות פיזיולוגיות

במהלך טיפול ואטסו, קצב הלב והנשימה יורד, הנשימות נהיות רגועות ועמוקות יותר, השרירים נרפים, והמטופלים מגיעים למצב עמוק של רגיעה.
הטיפול עוזר גם לבעיות אורתופדיות, שילוב ההרפיה, מים חמים ותנועות עדינות גורמות לשחרור התכווצויות שרירים, הקלה בכאבים, שיפור תנועת רקמות חלשות, ומגדיל את טווח התנועה.

השפעות פסיכולוגיות

חולים ורופאים רבים דיווחו על יתרונות פסיכולוגיים רבים, בין היתר הפחתת מתח ופתרון לטראומות מהעבר.
תל נגילה

תל נָגִילָה הוא תל עתיק על גבעה בגדה המערבית של נחל שקמה בחלקו התיכון (נ"צ 1270.1012), בין כביש 40 וקיבוץ רוחמה. התל נצפה מכביש 40 דרומה לבאר שבע מעט דרומה ממפגש הכביש עם כביש 6 (מחלף מאחז) ועליו עץ אשל בודד.
השם העברי על שמו הערבי של התל – תל אל-נג'ילה (תל העשב).
במלחמת העצמאות הייתה חשיבות אסטרטגית לתל נגילה ולתלים שבסביבתו, כמו תל חסי, תל קוניטרה (קשת) ותל אל מליחה משום שחלשו על שדה נחיתה "אבק 1" שהוכשר ליד קיבוץ רוחמה כדי לתספק בדרך האוויר את הנגב הנצור (מבצע אבק). בליל ה-8 בספטמבר 1948 נכבשו התלים על ידי חטיבת יפתח. המצרים הגיבו בהתקפות נגד על תל קוניטרה שנמשכו יומיים ונהדפו.
הדעות חלוקות ביחס לזיהויו של תל נגילה. באתר נמצאו ממצאים מהתקופה הכלקוליתית (כ-5,000 שנה לפני זמננו) ועד התקופה הביזנטית.
הגישה לתל היא בדרך כורכר (דרך נוף נחל שקמה) היוצאת משמורת פורה ומסומנת בסימון כחול. מהתל יש תצפית יפה על שטח חקלאי נרחב.
קטיה אבשטיין

ביוגרפיה

אבשטיין נולדה בשלזיה תחתית וגדלה בברלין המערבית, לאחר התיכון היא למדה ארכאולוגיה ושפות רומאניות, בהיותה סטודנטית החלה לשיר במספר מועדונים וב-1964 החלה לעבוד עם ARD, רשת השידור הציבורית הגרמנית, לאחר מכן היא גם השתתפה בפסטיבל מוזיקה בבלגיה.
היא ייצגה את גרמניה בתחרות שירי האירוויזיון שלוש פעמים:
ב-1970 עם השיר "Wunder gibt es immer wieder" דורגה במקום השלישי.
ב-1971, שנה לאחר מכן שרה באירוויזיון את השיר "Diese Welt" וגם שם הייתה במקום השלישי.
באירוויזיון 1980 הגיעה למקום השני לאחר ג'וני לוגן עם השיר "Theater".
ב-2005 יצא הספר "The Eurovision Song Contest - The Official History" הסוקר את ההיסטוריה של האירוויזיון, שם הכתב עליה שהיא האמנית הצליחה ביותר בתולדות התחרות שאף פעם לא זכתה בה.
ב-2007 הייתה במקום השני בעונה השנייה של תוכנית הריקודים "Let's Dance".
ב-2008 קיבלה את עיטור מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.
דין בארו

ביוגרפיה

בארו הוא במקצועו הוא עורך דין. הוא למד בשנות ה-70 באוניברסיטת איי הודו המערבית בבליז ובג'מייקה, ובשנות ה-80 סיים תואר ראשון במשפטים ותואר שני ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת מיאמי בארצות הברית. הוא החל את הקריירה המשפטית ב-1973 במשרד עורכי דין של דודו, הפך לשותף במשרד, אחר כך התקדם ופתח משרד משלו, ובהדרגה הפך לאחד מעורכי הדין הידועים בבליז, שהופיע במספר משפטים חשובים. 
בשנים 1993-1998 כיהן כשר חוץ וממלא מקום ראש הממשלה. מ-1998 הפך למנהיג האופוזיציה, עד לניצחונה של מפלגתו, UDP, בבחירות של פברואר 2008 ומונה לכראש ממשלת בליז במקום סעיד מוסה. הוא נבחר לכהונה שנייה בבחירות של 7 במרץ 2012.
לבארו ארבעה ילדים. הבכור הוא הראפר "שיין" (Shyne), שנולד מחוץ לנישואין. בנו ובתו הבאים נולדו מאשתו הראשונה, עורכת הדין לואיס יאנג. ב-2009 נישא בארו בשנית, לחברתו קים סימפליס, ולהם בת אחת.
צ'אנדריאן 1

מבנה החללית

החללית נבנתה בצורת קובייה באורך, גובה ורוחב של כ-1.5 מטרים. בשיגור היא שקלה 1,380 ק"ג כאשר מתוכם 523 ק"ג הם החללית עצמה ו-152 ק"ג ה-MIP. הכוח החשמלי הופק על לוח סולארי בגודל 2.15 על 1.8 מטרים שסיפק עד 750 ואט. כמו כן נשאה עליה החללית בטריה נטענת ששימשה את החללית בזמן שהייתה מוסתרת מהשמש על ידי הירח. מערכת ההנעה כללה מנוע אחד בעל דחף של 440 ניוטון ו-8 מנועים בעלי דחף של 22 ניוטון. הדלק אוחסן בשני מיכלי 390 ליטר. החללית ניווטה ויוצבה בעזרת שני גלאי כוכבים, גירוסקופ, ו-4 גלגלי תגובה. התקשורת בוצעה באמצעות אנטנה פרבולית בקוטר 70 ס"מ.
הציוד המדעי שנשאה החללית כלל מכשירי חישה מרחוק בתחום האור הנראה, האינפרה-אדום הקרוב, וקרני X רכות וקשות. המשימה נשאה עימה 11 כלים מדעיים: חמישה מתוכם פותחו על ידי הודו וששת האחרים הם מתנת סוכנויות חלל אחרות: נאס"א, סוכנות החלל האירופית וסוכנות החלל והתעופה הבולגרית, שהועלו על החללית ללא תשלום.
קרסאווה

תולדות היישוב

אתרה של קרסאווה היה מיושב מהמאה ה-8. בשנת 1763 נבנתה ביישוב כנסייה, ועם חיבורו לקו מסילת הברזל שבין וילנה וסנקט פטרבורג הואץ פיתוחו. בשנת 1928 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

יהודי קרסאווה

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, כאשר חלק מחברי תנועת השומר הצעיר בעיירה עלו ארצה. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בשנת 1940 נסגרו בעיירה המוסדות היהודיים, והולאמו בה עסקים פרטיים. עם נסיגת הסובייטים מהעיירה בפרוץ מבצע ברברוסה, נלוו אליהם כמחצית מיהודי היישוב, כאשר רבים מהם נפלו לאחר מכן בשורות הצבא האדום.
ב-3 ביולי 1941 נכנסו הגרמנים לעיירה, ורצחו בה תוך זמן קצר 25 יהודים. על יהודי היישוב, והפליטים היהודים שהגיעו אליו, הטילו הגרמנים גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה משפילות, וביצעו בהם מעשי התעללות, שוד ורצח.
בסוף יולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-21 באוגוסט 1941 הועברו בין 400 ל-450 היהודים שנותרו בגטו למקום ריכוז, ממנו נלקחו בקבוצות לגבעה בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי, שם נרצחו עירומים בידי שוטרים גרמנים ולטבים בבורות ירי. באביב 1944 פתחו הגרמנים את קבר האחים, וציוו על קבוצת אסירים לשרוף את גופות הנרצחים כדי לטשטש את עקבות הטבח.
מ-800 יהודי קרסאווה שרדו את השואה 4 אנשים.
אליהו עופר

ביוגרפיה

עופר נולד בלוב כאליהו דבאש, לבכור ואולימפיה דבאש, ועלה לארץ בגיל 7. הוא גדל בבית דתי והתחנך בבית-ספר דתי. כשחקן בגיל צעיר, שלבש את חולצת ההרכב הראשון של הפועל באר שבע, זכה לפרסום בעיתונות הספורט, דבר שהכעיס מאוד את מוריו בבית הספר הדתי. מאחר שלא רצה להפסיק את לימודיו מצאו מנהלי הקבוצה פתרון יצירתי ושינו את שמו הספורטיבי מדבאש לעופר, כך שמנהל בית הספר הדתי בו למד היה בטוח שהתלמיד אליהו דבאש חזר למוטב.
עופר לא עבר מסלול רגיל של כדורגלן המגיע מקבוצת הנוער של האגודה. הוא התגלה בגיל חמש עשרה בשכונה בה גדל וצורף לקבוצה הבוגרת. לאחר תקופה קצרה החל לשחק בהרכב הראשון. כבר בגיל צעיר הפך עופר לאחד משחקניה המובילים של הקבוצה ולמנהיג על המגרש ומעמד זה נשמר במשך שנים רבות. שיחק לרוב כקשר אחורי והכתיב במקרים רבים את קצב המשחק של קבוצתו. היה הבועט הקבוע של בעיטות ה-11 מטר של הפועל באר שבע וניחן בזריקות חוץ ארוכות טווח. עופר זכה עם הפועל באר שבע בשתי האליפויות הראשונות שלה, ופרש ממשחק פעיל בעונת 1976/1977.
לאחר פרישתו עבר עופר לקריירת לאימון. תחילה שימש כמאמן הפועל באר שבע, בעונת 1980/1981, ואז עבר לאמן את בית"ר ירושלים בעונת 1981/1982 ובתחילתה של העונה שלאחריה. בעונת 1983/1984 שב לאמן בהפועל באר שבע במשך עונה אחת. בעונת 1985/86 אימן את מכבי שעריים, שהייתה אז בליגה הבכירה, וחזר לאמן בבית"ר ירושלים בחצי השני של עונת 1987/1988. ב-24 במאי 1988 זכה כמאמן בית"ר ירושלים באליפות ישראל בקט רגל.
באמצע עונת 1989/1990 מונה לתפקיד מאמן הפועל תל אביב לאחר שהקבוצה נקלעה לתחתית הטבלה, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגת המשנה בפעם הראשונה בתולדותיה. במהלך העונה שלאחר מכן הוחלף על ידי דוביד שווייצר.
בעונות 1990/1991 ו-1991/1992 אימן במשך שנתיים רצופות את הפועל באר שבע. במהלך עונת 1992/1993 הוחלף על ידי ויקו חדד. פעם נוספת בה אימן את הפועל באר שבע הייתה בסיום עונת 1997/1998. בנוסף, אימן גם את קבוצת הפועל ירושלים וחזר לפתיחת עונת 1999-2000 להפועל באר שבע בפעם האחרונה אך פוטר לאחר 6 מחזורים.
כמאמן, היה ידוע כמאמן המקפיד על משמעת, דבר אשר הביא לעיתים למחלוקות עם שחקנים בולטים. בשנים האחרונות פרש מאימון קבוצות כדורגל מקצועיות ועבר לשמש כמאמן ילדים ומגלה כשרונות במגזר הבדואי בנגב. בשנת 2012 מונה לתפקיד המנהל המקצועי של מכבי באר שבע.
ב-1981 זכה בעיטור "לאיש כפועלו" מטעם איגוד הפועל.
בתו של עופר, מיכל, נשואה ליניב (ניבי) זגורי, עבריין מורשע שעומד על פי המשטרה בראש ארגון פשע עם אחיו חגי באזור באר שבע והנגב.
בן בן יאיר

קריירה

בן יאיר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי מודיעין ובגיל 15 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב. ב-19 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד בני סכנין במסגרת גביע הטוטו. ב-27 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1-2 נגד מכבי חיפה.
בינואר 2013 הושאל להפועל רמת-גן גבעתיים עד לסיום העונה. ב-26 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בגביע המדינה נגד הפועל עפולה. בן יאיר נכנס בדקה ה-105 של המשחק במצב של 3-3 בין הקבוצות, ובדקה ה-120 הבקיע את השער החמישי עבור קבוצתו שהיה גם שער הבכורה שלו במועדון. למרות שירד עם הקבוצה לליגה הלאומית זכה עימה בגביע בתום העונה.
בקיץ 2013 הושאל להפועל ניר רמת השרון עד לסיום העונה. ב-4 בינואר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 1-2 נגד הפועל רעננה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית ובן יאיר עזב את המועדון.
בקיץ 2014 חתם ל-4 שנים במכבי תל אביב והושאל מיידית למכי פתח תקווה עד לסיום העונה. למרות שמאמן הקבוצה רן בן שמעון נתן הזדמנות לשחקנים הצעירים של המועדון, בן יאיר לא קיבל דקות משחק רבות ובינואר 2015 עזב ליריבה העירונית הפועל בה רשם ירידת ליגה שלישית ברציפות בקריירה. ב-13 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה ברמת השרון.
ב-4 בספטמבר 2016 חזר לליגת העל כאשר חתם במ.ס. אשדוד עד לסיום העונה.
בספטמבר 2018 חתם בהפועל בני לוד.
טוגאי ביי

טוּגָאי בֵּיי (בכתיב ערבי: طوغاي بگ; 1601 – 30 ביוני 1651) היה נסיך ומצביא טטרי קרימאי.

חייו

המִירזַא (נסיך) טוגאי היה בן לאַרְגִינִים, אחד מארבעת השבטים הנאצלים של ח'אנות קרים. בינואר 1644 הוביל חיל טטרים גדול לפשיטה על נחלות האיחוד הפולני-ליטאי. ב-30 בחודש הושג בידי צבאות הכתר בראשות ההטמן סְטַניסְלַב קוֹנְייֶצְפּוֹלְסְקִי והמגנאט ירמי וישניובייצקי, באוֹחְמָטיב הסמוכה לצ'רקאסי. בקרב שהתחולל ספגו הטטרים את התבוסה הכבדה ביותר בתולדות פשיטותיהם על האיחוד. הסיים הפולני-ליטאי התעודד והורה על הפסקת תשלום הכופר השנתי. ההתמרמרות שעורר הכישלון בקרב המירזות, לצד זעם מצד השער הנשגב בקושטא, הביאה להדחת הח'אן מחמט הרביעי ולהכתרת אסלאם השלישי גיראי. השליט החדש עמד על כך שהשלום יישמר. השקט הכפוי הביא את הח'אנות לסף מלחמת אזרחים ב-1645. את התואר ביי קיבל טוגאי עם מינויו למושל אוֹר קָאפּי, שאירע בערך ב-1646. הוא איבדו במהרה, כנראה עקב זיהויו עם הנוטים למרד, אך זכה בו שוב לאחר שהושגה רגיעה והווזיר הגדול סַפְר עַאזִי חזר למשרתו בנובמבר 1647.
במרץ 1648 הגיע לחצר הח'אן בבָּחְצִ'יסַרָאי הקוזאק בוגדן חמלניצקי, שביקש תמיכה במרד שתכנן נגד האיחוד. אסלאם, שהיה נתון בלחץ כבד מכל הצדדים – העות'מאנים דרשו שקט כדי לאפשר להם להתמקד במלחמתם נגד רפובליקת ונציה, ומאידך פרץ רעב בקרים והמירזות תבעו היתר לבוז ביזה – היסס. לבסוף לא ערך הכרזת מלחמה או כל הצהרה רשמית אלא שלח את טוגאי ביי בראשות 4,000 פרשים לסייע לחמלניצקי. המהלך הוצג על ידי היסטוריונים שונים ככניעה למושל אור קאפי העצמאי-למחצה, או לחלופין כמהלך מחושב מצד הח'אן שנועד לאפשר לו להתנער מאחריות במקרה והיוזמה תתגלה ככישלון. בתמורה לשיגור הכח הותר לאנשיו ליטול שלל ולשבות עבדים ככל שיחפצו.
מעורבות החיל הטטרי הפכה את מרד חמלניצקי להצלחה מעל ומעבר לכל התקוממות קוזאקים בעבר. הפרשים שיחקו תפקיד מכריע בניצחון הגדול בקרב קורסון, ב-26 במאי 1648, בו הודבר צבא הכתר. לידי הביי נפלו שני הטמני (מצביאי) פולין-ליטא, מִיקוֹלָאי פּוֹטוֹצְקִי ומָרְצִ'ין קָלִינוֹבְסְקִי, שנפדו שנתיים לאחר מכן תמורת הון גדול. בנוסף לאצילים והחיילים, שבו הטטרים מכל הבא ליד בקרב האוכלוסייה ובזזו רכוש רב. מיד לאחר קורסון שב טוגאי ביי לקרים עם חילו, כדי למכור את אלפי העבדים שתפס; אומדן מופרז של בן הזמן נקב ב-40,000 איש שהגיעו לשווקים בח'אנות. הצלחותיו דרבנו את אסלאם השלישי ואת העות'מאנים לתמוך בהמשך מעשי האיבה. ביולי שב טוגאי לזירה בראש כח משולש, 11,000 פרשים. ב-23 בספטמבר נחלו הוא וחמלניצקי ניצחון גדול בפילאבצי, ולא נותר כל צבא של ממש בינם לבין הבירה ורשה. אנשיו המשיכו בנטילת שלל במרץ. בקרב היהודים, שסבלו מעשי טבח רבים מהקוזאקים, היה מקובל לראות את הטטרים כהצלה מאחר ששמרו על שבוייהם בחיים. עם זאת, הם היו מעוניינים בעבדים רווחיים, ולעיתים שרפו חיים זקנים וחולים שהיו עלולים להכביד על השיירות. בספר יוון מצולה שחיבר נתן נטע הנובר אודות גזירות ת"ח-ת"ט הוא נזכר פעם אחת כ"טוהאי בֵיא". חמלניצקי רכש לו הערכה רבה, ובין השניים שררו יחסי אמון מלאים: באחד ממכתביו התייחס אליו כ"אחי, נשמתי, הבז היחיד בעולם!"
הביי הוסיף ונטל חלק בקרבות האחרים נגד פולין-ליטא. ב-28 ביוני 1651 נפגשו צבאות שני הצדדים בסמוך לברסטצ'קו, במה שהיה לקרב הגדול ביותר של המרד. הוא מת בלחימה ביום הראשון או השני של המערכה, לפי גרסה אחת מפגיעת פגז סמוך לח'אן אסלאם עצמו. דמותו הופיעה בספר "אש וחרב" של הנריק סנקביץ' וביצירות ספרותיות וקולנועיות אחרות אודות המאורעות.
ד"ר דרה

השנים הראשונות

ב-1984, היה חבר בהרכב אלקטרו-הופ בשם "World Class Wreckin' Cru". בסוף שנת 1986 היה בין המייסדים של להקת N.W.A - להקת מוזיקת גנגסטה ראפ מצליחה מאוד ושנויה במחלוקת, שהתמקדה בעיקר בשירי מחאה חברתית והסתה נגד המשטרה. בתקופת פעילותו בלהקה, הוא נחקר על ידי ה-FBI מספר פעמים. בשנת 1989 הפיק ד"ר דרה אלבום לראפר מדאלאס בשם The D.O.C. בתקליט זה, ששמו No one Can Do It Better, החל לראשונה להתגבש הצליל שיאפיין את הפקותיו של ד"ר דרה בשנים לאחר מכן - מקצבים איטיים, המבוססים על סימפולים של ג'י פאנק.
בשנת 1991 עזב דרה את N.W.A, לאחר סכסוך מתוקשר עם Eazy-E, בעל חברת התקליטים של ההרכב (רות'לס רקורדס), והקים חברת תקליטים חדשה בשם דת' רואו רקורדס עם חברו שוג נייט. בשנת 1992 הוקלט הסינגל הראשון שלו, "Deep Cover". בהקלטת אלבום הבכורה המצליח, "The Chronic", השתתף סנופ דוג, שעבד עם אחיו החורג של דרה, וורן ג'י (Warren G). אלבום זה סימן את תחילתו של עידן הגנגסטה ראפ, ששלט בכיפה לשנים הבאות. בשנת 1993 הפיק דרה את אלבום הבכורה של סנופ דוג, "Doggystyle", שזכה להצלחה גדולה.
הצלחת חברת התקליטים פחתה בשנת 1996, בעקבות מותו של טופאק שאקור, ומעורבותו של שוג נייט בפשעים חמורים. דרה עזב את החברה, והקים חברת תקליטים חדשה, בשם אפטרמת' אנטרטיינמנט. בסוף אותה שנה הושק אלבום הבכורה של החברה החדשה, שבו הכריז דרה על סופו המוחלט של סגנון הגנגסטה ראפ בעקבות מות שני חבריו, טופאק ו-Eazy-E וכמחווה להם. ב-1996 שיחק דרה בסרט הפשע "נקמה שחורה", בבימויו של פ. גארי גריי בכיכובן של ג'יידה פינקט סמית' וקווין לטיפה.

השנים המאוחרות

בשנת 1997 החתים דרה את הראפר אמינם מדטרויט על חוזה להפקת תקליטים. בין השנים 1999 ו-2013 הוציא אמינם שבעה אלבומים, כולם זכו להצלחה גדולה והפכו את אמינם לראפר המצליח ביותר.
בשנת 1999 השיק דרה את אלבום הסולו השני שלו, "2001". דרה הפיק להיטים עבור גוון סטפני, איב, באסטה ריימס, מרי ג'יי בלייג' ורבים אחרים. בשנת 2003 הפיק דרה את אלבומו השני של הראפר הניו יורקי 50 סנט.
דרה החל לעבוד על אלבומו הבא, Detox, ב־2003, אך הפרויקט נדחה, בין השאר, עקב התמקדותו בהפקות לאמנים אחרים. האלבום הוגדר על ידי דרה כאלבום קונספט שבו יתארחו מספר אמנים, בהם אמינם, 50 סנט, סנופ דוג, וג'יי זי, כשכל אחד מהשירים יצא כסינגל. האלבום היה צפוי לצאת ב־2010. ד"ר דרה הצהיר כי זה יהיה אלבום הסולו האחרון שלו. עם זאת, בתחילת 2011 דרה רק הוציא את הסינגל הראשון מתוך אלבומו, "I Need a Doctor". לבסוף, האלבום Detox לא יצא, אך במקומו ב-2015 הוציא אלבום בשם "Compton", בסגנון הסרט שכיכב בו, Straight Outta Compton. שישה שירים באלבום זה בוצעו על ידי אנדרסון פאאק. האלבום לא זכה להצלחה גדולה כמו קודמו (2001), והביקורות עליו הן חלוקות.
בשנת 2008 הכריז דרה על הקמת ליין מוצרי שמע הנקרא Beats By Dre בשיתוף עם חברת MONSTER. כיום המותג Beats By Dre נחשב לאחד המותגים המצליחים בעולם.
בשנת 2014 נקנתה חברת Beats By Dre על ידי אפל בסכום של 3 מיליארד דולר.
בשנת 2017 הודיעה חברת HBO על הפקת סידרה על השותפות בין שרה וג'ימי אייובין , בשם The Defiant Ones.
ברווז הרלקון

מאפיינים

ברווז זה מגיע למשקל 590–726 גרם בזכרים ו-500–590 גרם בנקבות ואורכו 38–45 ס"מ. הזכר בעל צבעים מקושטים ובעל ראש וצוואר כחול כהה עם פסים לבנים ושחורים בקצוותיהם והם מצויים גם על הגוף האפור, עם הבטן האדמונית והזנב שחור. המקור אפור ומצדדיו 2 פסים לבנים העוברים אחורה עד הצוואר. הנקבות חומות עם לחיים לבנות וכן קצוות שחורים בזנב ובכנפיים שלהם. ברווזים אלה הם שחיינים טובים ויודעים גם לצלול. הם חיים בקבוצות קטנות.
ברווז זה חי באזור הארקטי באמריקה הצפונית, גרינלנד, איסלנד ובמזרח רוסיה. הוא חי בטונדרה הקפואה ומצוי לאורך זרמים מהירים וכן לאורך החוף. הקן ממוקם קרוב למים ועשוי מצמחייה ומנוצות. בחורף הם נודדים יותר דרומה. הם נדירים באירופה. הברווז צולל כדי להשיג רכיכות, סרטנונים, דגיגים ויצורים תת-מימיים נוספים וכן חרקים ועשבים.
ברווזים אלה לא נמצאים בסכנה, אך האוכלוסייה של מזרח אמריקה נמצאת בירידה, בעיקר עקב זיהומים של שדות נפט ועקב אובדן בתי הגידול עקב תעשיית מכונות כוח המזהמות את החופים.
ישיבת כרם ביבנה

היסטוריה

רעיון הקמת ישיבה באזור יבנה עלה כבר בשנות ה-20 של המאה ה-20. בשנת 1940 הודיע מנחם אוסישקין על ייעוד אדמות שנרכשו בידי הקרן הקיימת להקמת ישיבה גבוהה בידי המזרחי באתר של "כרם ביבנה" ההיסטורית, ויישוב דתי לידה. במרץ 1941 יצאה ועדה של הקרן הקיימת לסימון המיקום המדויק של הישיבה ובאוגוסט 1941 זכתה תוכניתו של מאיר בן אורי בתחרות לבחירת מתכנן הישיבה. הבנייה מומנה מעזבונו של רפאל שלמה גוץ.
בניית הישיבה נדחתה עד לאחר התבססות קיבוץ יבנה שעלה לאזור בסוף 1941 והחלה בסוף 1946 על ידי חברת הבונה של הפועל המזרחי. המקום נמסר באופן זמני בשנת 1949 לעליית הנוער לקליטת נוער דתי.
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשי"ג (1953) על ידי 13 חברי גרעין "גחל"ת" של שבט איתנים, בוגרי ישיבת בני עקיבא כפר הרואה. המקימים חיפשו ראש ישיבה ופנו אל הרב שאול ישראלי שסירב לקבל את התפקיד. הרב חיים יעקב גולדוויכט הסכים לקבל את התפקיד. הוא הנהיג את הישיבה כישיבה ליטאית לכל דבר, למעט העובדה שתלמידיה הם בוגרי בני עקיבא. בשנותיה הראשונות שימש המוסד כישיבה גבוהה לבוגרי ישיבות תיכוניות ולחברי גרעיני בני עקיבא שביקשו להישאר זמן נוסף בישיבה מעבר לתקופה הקצובה של גרעיני בני עקיבא שלמדו בישיבות אחרות של התנועה. בשנת 1956 למדו בישיבה כ-50 תלמידים. בנוסף לראש הישיבה לימד בישיבה הרב סיני אדלר. שיעורים במחשבת ישראל נמסרו על ידי הרב אלימלך בר שאול. בצמוד לישיבה פעלה ישיבת הקיבוץ הדתי. משנת תשי"ז החלה הישיבה לקלוט גרעינים של נוער מארצות הברית לחצי שנת לימוד בישיבה במסגרת תוכנית הכשרה בישראל.
כבר בראשית שנות ה-60 שירתו תלמידי הישיבה בצבא במסגרת מסלול של נח"ל תורני. בשנת ה'תשכ"ו (1965) התחילה הישיבה לפעול במתכונת של ישיבת הסדר. כשקיבלו ישיבות ההסדר את פרס ישראל בשנת ה'תשנ"א, קיבל את הפרס בשמן הרב גולדוויכט, כראש ישיבת ההסדר הראשונה.
בשנת ה'תשנ"ד, 1994 פרש הרב גולדוויכט מראשות הישיבה ובמקומו שמש בוגר הישיבה, הרב מרדכי גרינברג, כראש הישיבה. בשנים תשע"ג-תשע"ד שימש הרב בן ציון אלגאזי, ר"מ בישיבה וראש מכון צורבא מרבנן, כראש ישיבה משני. החל מאלול תשע"ד החל לשמש הרב מנחם מנדל בלכמן, ר"מ בישיבה, כמשנה לראש הישיבה. באלול ה'תשע"ז התמנו הרב גבריאל סרף והרב אהרן פרידמן, שהיו עד אז ר"מים בישיבה, לשמש כראשי הישיבה, והרב גרינברג מונה לנשיאה.
הישיבה נוהלה כ-40 שנים על ידי אלי קליין, שפרש לגמלאות בשנת ה'תשס"ו, 2006, והרב ארי כץ התמנה במקומו עד תשע"ה.

שם הישיבה

מקור שמה של הישיבה בדברי חז"ל, כגון במשנה במסכת עדויות פרק ב' משנה ד': "שלשה דברים אמר רבי ישמעאל לפני חכמים בכרם ביבנה", וכן במסכת כתובות פרק ד' משנה ו': "זה מדרש דרש רבי אלעזר בן עזריה לפני חכמים בכרם ביבנה...". בתלמוד הירושלמי (פרק ד' הלכה א') נאמר על לשון זו: "וכי כרם היה שם? אלא אלו תלמידי חכמים שהיו עשוין (יושבים) שורות שורות ככרם".
יש המשבשים את שם הישיבה ל"כרם דיבנה".

התלמידים בישיבה

בישיבה לומדים כ-350 בחורים, כמאה מהם מגיעים מחו"ל לשנה או יותר.
בנוסף, לומדים בישיבה כשבעים אברכים וחלקם הגדול מתגורר במקום. רובם של האברכים לומדים למבחני הסמיכה של הרבנות, חלקם לומדים לדיינות וחלקם (בעיקר הצעירים) לומדים במסגרת הלימודים הרגילה.
חלק גדול של הבחורים מתגייסים באמצע שנתם השנייה למשך שנה וחצי. אחרים מתגייסים בתחילת השנה השלישית ויש הדוחים את הגיוס לטווח ארוך יותר, במעמד של תורתו אומנותו.