google/wiki40b huggingface dataset:
פרזיטולוגיה

פרזיטולוגיה היא המדע העוסק בחקר האורגניזמים הטפילים, הפונדקאים שלהם, ומערכת היחסים ביניהם. ההיקף של הפרזיטולוגיה כדיסציפלינה מדעית לא נקבע על ידי האורגניזמים או הסביבה הנחקרת, כי אם על ידי דרך החיים שלהם. משמעות הדבר היא כי פרזיטולוגים עושים שימוש במגוון שיטות מתחומים אחרים כגון ביולוגיה תאית, ביואינפורמטיקה, ביוכימיה, ביולוגיה מולקולרית, אימונולוגיה, גנטיקה, אבולוציה ואקולוגיה.
טפיל  (parasite) הוא מיקרואורגניזם אשר חי בתוך אורגניזם מאכסן (פונדקאי - host).
דרך החיים הטפילית היא אחת מהנפוצות ביותר בכדור הארץ, וניתן למצוא דוגמאות לקיומה בטווח רחב של אורגניזמים הנע בין היצור החד תאי הפשוט ביותר לבין בעלי חוליות מורכבים.

פרזיטולוגיה רפואית

אחד משטחי המחקר הגדולים בתחום הפרזיטולוגיה הוא פרזיטולוגיה רפואית, העוסק בטפילים שגוף האדם הוא המאכסן (פונדקאי) שלהם, במחלות הנגרמות על ידי טפילים אלה, בתמונה הקלינית ובתגובות הנגד של גוף האדם. פרזיטולוגיה אף עוסק בשיטות האיבחון השונות לטפילים, טיפול רפואי ומניעה.

פרזיטולוגיה מבנית

תחום מחקר העוסק בניתוח מבנה החלבון של טפילים. לימוד מבנה החלבון בטפילים עשוי לסייע להבנה טובה יותר של האופן שבו טפילים אלה פועלים, ובפיתוח תרופות היעילות יותר נגד הטפיל.

פרזיטולוגיה כמותית

תחום זה עוסק בהערכה כמותית של טפילים בגוף הפונדקאי, תפוצת הטפילים באוכלוסיית פונדקאים אפשריים ודפוסי התפוצה. תחום זה עושה שימוש נרחב באמצעים סטטיסטיים.

אקולוגיה פרזיטולוגית

מחקר פרזיטולוגי עשוי להפיק מידע על האקולוגיה של אוכלוסיית הפונדקאים. בתחום ביולוגיית מדגה למשל, ניתן לעשות שימוש בלימוד אוכלוסיית הטפילים כדי להבחין בין אוכלוסיות שונות של אותו מין דג השוכן באזור מסוים. לפרזיטים אף תכונות ייחודיות ויכולות מיוחדות המאפשרות להם להתיישב בפונדקאים. אקולוגיה פרזיטולוגית עוסקת בהבנת היבטים אלה של חיי הטפיל כדי לפתח שיטות להימנעות מהתיישבות טפילית באוכלוסיית הפונדקאים.

שימור פרזיטים

תחום העוסק בשימור והגנה על אוכלוסיות מיני טפילים הנמצאים בסכנת הכחדה. חלק גדול ממיני הטפילים נמצאים בסכנת הכחדה כתוצאה ממאמצי האדם להשמיד טפילים שגוף האדם, חיות משק או חיות בית, משמשים להם פונדקאים, והגורמים נזקים קשים לכלכלה האנושית. טפילים אחרים נעשים נדירים יותר בגלל התדלדלות אוכלוסיית החיות הפונדקאיות, או הפרדתן לגושי אוכלוסייה קטנים ומרוחקים זה מזה.

טקסונומיה ופילוגנטיקה פרזיטולוגית

המגוון האדיר של אורגניזמים טפיליים מהווה אתגר לביולוגים העמלים לתארם ולקטלגם. טקסונומיה ופילוגנטיקה הן ענפים בביולוגיה שמטרתם לקטלג ולמיין אורגניזמים תוך חשיפת הקשרים ביניהם.
בעשורים האחרונים, עם התפתחות המחקר הגנטי, ניתוח ה-DNA מסייע לזהות מינים שונים של טפילים, לחקור את היחס שבין קבוצות טפילים שונות במדדים טקסונומיים שונים, מידע שהפך לכלי חשוב בידי פרזיטולוגים.
מסדר הכבוד הצבאי (קנדה)

מסדר הכבוד הצבאי (באנגלית: Order of Military Merit) הוא מסדר אבירות המעניק אותות כבוד לחברי כוחות הביטחון של קנדה אשר הפגינו התנהגות מעל ומעבר לנדרש מהם. האות מוענק להם כאות תודה על מחויבותם לביטחון קנדה וביטחונם של אזרחי קנדה.

הענקת האות

האות מוענק לאנשי הכוחות הלוחמים של קנדה על ידי המונרך הקנדי, ובהיעדרו על ידי המושל הכללי של קנדה.

תיאור האות

אות של המסדר הוא צלב פאטה כחול עשוי אמייל, שבמרכזו סמל מוזהב עבור מפקדים וקצינים ומוכסף עבור חברים. במרכז הסמל עלה עץ אדר אדום, ומעליו כתר המסמל את הריבון (המונרך).

אות המסדר

אות המסדר מוענק בצורת הוא אות מלבני כחול ששוליו מוזהבים. אות הקצין והחבר כוללים פס אחד, ואילו אות המפקד כולל שני פסים מוזהבים.
שמואל די אבילה

רבי שמואל די אבילה (נולד ב-1688) היה רב ודיין במרוקו בן המאה ה-17, מחבר הספרים אזן שמואל, כתר תורה ומעיל שמואל. רבי שמואל היה גם גיסו של רבי חיים בן עטר.

קורות חיים

רבי שמואל די אבילה, בנו של הרב משה, נולד בשנת 1688 בעיר מקנס שבמרוקו, שם למד תורה אצל רבו המובהק הרב יוסף בן בהתית.
בשנת 1705, כשהיה בן שבע-עשרה, נישא לנכדתו של רבי חיים בן עטר הזקן, אחותו של רבי חיים בן עטר בעל פירוש "אור החיים" על התורה, האחרון כתב על סבו בהקדמת ספרו חפץ ה':
ושבח לאל שם קנה לו תלמיד הגון אשר למדו חכמה, וזכה בו בזה ובבא, ה"ה ידיד נפשי אחי וראש החכם השלם, שארי, הרב המחבר ספר אזן שמואל וספר כתר תורה
לאחר נישואי רבי שמואל עם רעייתו, עברו הם ובני משפחתם לדור בבירת מרוקו – רבאט, יש להעריך שסיבת מעברם הייתה מפני כובד היטלי המס שהוטלו על הציבור ובפרט על האוכלוסייה האמידה, שעליה נמנית גם משפחת די-אבילה.
ב-30 במרץ 1714 ערב פסח, נולד בנם היחיד של הרב שמואל ורעייתו, הרב אליעזר די אבילה. רבי אליעזר גדל ולמד תורה מפי אביו ומפי דודו בעל החיבור "אור החיים".

דמות נוספת

יש להבחין בין רבי שמואל זה (הראשון) לבין רבי שמואל די אבילה השני, שהיה נינו. רבי שמואל די אבילה השני הוא מחבר הספר "עוז והדר" המודפס בסוף ספר "תוקפו של יוסף" של הרב יוסף אלמליח.
חמוטל בן זאב

ביוגרפיה

בן זאב נולדה בתל אביב לבתיה, מורה במקצועה, ומרדכי בן זאב. עם פתיחת תיאטרון חיפה, שאביה היה ממייסדיו, עברה המשפחה לחיפה. בן זאב למדה בבית ספר יסודי "מעלה הכרמל" שבו לימדה אמה וב"תיכון חדש" בחיפה. את שירותה הצבאי עשתה כמורה חיילת. אחרי הצבא, הייתה סטודנטית לאמנות פלסטית, במדרשה למורים לאמנות ברמת השרון. קבלה מלגת השתלמות מקרן ישראל - ארצות הברית ולמדה עיצוב תלבושות ואביזרים לתיאטרון בניו-יורק.

שירים

את שירה הראשון המוקלט - "שיר לשירים" ששרו גלי עטרי ולהקת חלב ודבש, כתבה בן זאב ב-1979. 
מאז ועד היום כתבה עשרות שירים, והיא עובדת עם קשת רחבה, מגוונת ונכבדה של זמרים, מלחינים ומעבדים מוזיקליים. רבים משיריה הפכו לידועים ומושרים בפי כל, כמו השיר "לתת" עם הלחן והביצוע של בעז שרעבי. "לתת" נבחר על ידי החיילים לשיר היובל בגלי צה"ל. 
בתחרויות הקדם-אירוויזיון, השתתפו שיריה מספר פעמים. פעמיים זכו שיריה במקומות הראשונים ויצגו את ישראל: ב-1985 עם "עולה עולה" ששר יזהר כהן, וב-1995 עם "אמן" ששרה ליאורה. כמו כן השתתפה ב-1989 עם "איך זה קורה" ורומי הלחמי, וב-1991 עם "עולם" ואופירה יוספי. 
בפסטיבל הזמר 2001 הגיע שירה "רוזה ורוז'ה" עם אבי דור ואהרון פררה למקום השלישי. 
דיסק האוסף "אני שר לך" – שירי חמוטל בן זאב, הופיע בהוצאת "הד ארצי" בקיץ 2001.
חמוטל נשואה ומתגוררת בזכרון יעקב. בנה הוא השחקן עונג אפרון. במהלך חייה חזרה בתשובה.

מחזות

ההצגה "וגר זאב עם כבש", בבימויו של יאקי מחרז, זכתה בפרס הראשון בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 1997 וזיכתה את חמוטל בן זאב גם בפרס המחזאית. ההצגה ייצגה את ישראל בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים, בטרומסה, נורווגיה. היא תורגמה על ידי בן זאב לאנגלית, וכן תורגמה לערבית והוצגה בתיאטרון עכו.
על העיבוד ל"נפש טובה", זכתה בן זאב באותו פסטיבל בציון לשבח.
בפסטיבל הצגות הילדים ב-2007 הוצג המחזמר "חלם" בהשתתפות אחיה דורי וערן ואביה מרדכי וזכה בשלושה פרסים, צל"ש למרדכי, פרס השחקנית וההצגה חביבת הקהל.
"שתי הפקות אותן כתבה וביימה עם התזמורת האנדלוסית הישראלית אשדוד, זוכת פרס ישראל תשס"ו.
"תיבת נח" בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
"יפים הלילות בכנען" עם להקת גאיה אותו ביימה.
ב-2003 כתבה חמוטל בן זאב מחזמר למבוגרים, בעברית ובאנגלית, "גולם", עם מוזיקה של שלמה גרוניך. המחזמר מבוסס על אגדת הגולם מפראג, והוא עלה בפראג בגרסה האנגלית, בבית הכנסת הספרדי שבמוזיאון היהודי וזכה לשבחים במגזין "ניוזוויק".
חמוטל בן זאב מרבה לשתף פעולה עם אחיה דורי בן זאב וערן בן זאב, בעיקר בתחום הצגות הילדים.
Social Evolution & History

Social Evolution & History (לפעמים נכתב בקיצור כ-SEH) הוא כתב עת בינלאומי הממוקד בחקר התפתחותן של חברות אנושיות בעבר, בהווה ובעתיד. הוא משלב אנתרופולוגיה, היסטוריה, סוציולוגיה, פילוסופיה ותאוריה היסטורית, כתב העת משרת בפורום בינתחומי למלומדים.
SEH רואה אור פעמיים בשנה, במרץ ובספטמבר ומודפס בידי ההוצאה לאור Uchitel Publishers. עורכי כתב העת הם דמיטרי בונדארנקו, לאוניד גרינין ואנדרי קורטאייב.
חברי המערכת והמועצה המייעצת של SEH כוללים את רנדאל קולינס, פטרישיה קרון, שמואל נח אייזנשטדט, מיכאל מאן ועמנואל ולרשטיין.
דומיניק מונאהן

ביוגרפיה

מונאהן נולד בברלין שבגרמניה להורים בריטים-נוצרים. כשהיה בן 12 עברה משפחתו לסטוקפורט, אנגליה, ומאוחר יותר למנצ'סטר. הוא למד במכללת אקוינאס ספרות אנגלית, דרמה וגאוגרפיה. מגיל צעיר חלם להיות שחקן, ובשנת הלימודים השנייה שלו במכללה, הוא הופיע במחזות רבים כמו אוליבר טוויסט. לאחר מכן הוא הצטרף ל"תיאטרון הצעיר במנצ'סטר". הופעת הבכורה שלו הייתה בסרט טלוויזיוני בשם "Hostile Waters" שם שיחק מלח רוסי.
הפריצה שלו החלה לאחר שסוכן שחקנים הבחין בו והשיג לו את תפקיד ג'פרי שוקרוס בסדרת הטלוויזיה "הטי ווינתרופ חוקרת".
התפקיד המוכר ביותר שלו הוא מרי (מריאדוק ברנדיבאק) ההוביט בטרילוגיית "שר הטבעות" על פי סדרת ספרי הפנטזיה של ג'ון רונלד רעואל טולקין.
כמו כן גילם את דמותו של צ'ארלי פייס בסדרת הטלוויזיה "אבודים", שם שיחק בתפקיד ראשי בעונות 1–3 ובתפקיד אורח בעונות 4 ו-6, ואת דמותו של כריס בראדלי המוטאנט בסרט "אקס-מן המקור: וולברין". מונאהן השתתף בסדרה "צ'אק" בתפקיד אורח וכמו כן שיחק את סיימון בסדרה "הבזק לעתיד" (פלאש פורווארד).
בשנת 2010 השתתף, לצידה של מייגן פוקס, בקליפ של השיר "Love The Way You Lie" של אמינם וריהאנה.
בשנת 2015 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה ״קוד 100״.
בשנת 2016 שיחק בתפקיד ראשי במותחן הפסיכולוגי "לכודה (Pet) לצידה של ג'נט מקארדי.

חיים אישיים

בשנים 2004–2009 היה בזוגיות עם השחקנית הקנדית אוונג'לין לילי (עמיתתו ל"אבודים").
הלומברדים במסע הצלב הראשון

היסטוריה

האופרה הנסובה על נושאים נוצריים, הכוללת בתוכה קטעי תפילה, תהליך התנצרות, וכמובן מסע צלב, עוררה חשד בקרב שלטונות הכנסייה עוד לפני הופעתה הראשונה. לבקשת הכנסייה, בדק משרד המשפטים את האופרה, ואכן ורדי נתבקש לבצע מספר שינויים מינוריים. לדוגמה, ורדי כלל באופרה את התפילה אווה מריה, אך מאחר שלדעת הצנזורה התיאטרון אינו מקום ראוי לתפילה, נאלץ ורדי בעל כרחו לשנות לסלבה מריה (Salve Maria). לאחר השינויים הייתה האופרה מוכנה להופעת הבכורה. האופרה התקבלה יפה, ועוד באותה שנה הועלו הפקות שלה גם בוונציה ובסניגאליה. גם הבכורות הבריטית והאמריקאית לא אחרו לבוא. בשנת 1846 הוצגה האופרה בתיאטרון הוד מלכותה בלונדון, ובשנת 1847 הוצגה בניו יורק.
כיום מוצגת האופרה מפעם לפעם, ואף קיימות הקלטות של הפקות בהשתתפות גדולי הזמרים כקרלו ברגונצי, רנאטה סקוטו, אפרילה מילו, חוסה קאררס, לוצ'אנו פבארוטי ורוג'רו ריימונדי.
אנקרנסיון

היסטוריה

האב רוקה גונסאלס דה סנטה קרוס הקים עיירה ששמה היה אנונסיאסיון דה איטפואה ב-1615, במקום בו היום נמצאת העיר פוסאדאס בארגנטינה, אך אחרי 10 שנים העיירה זזה לצדו השני של נהר הפרנה, וקיבלה שם חדש: אנקרנסיון דה איטפואה.

חינוך

בעיר נמצאת האוניברסיטה הלאומית של איטפואה.

תחבורה

נמל התעופה טניינטה אמין איוב גונסאלס נמצא במרחק של כ-12 קילומטרים מהעיר והוא השלישי בחשיבותו במדינה.
העיר מקושרת דרך גשר סן רוקה גונסאלס דה סנטה קרוס לפוסאדאס שבארגנטינה, מעברו השני של נהר פרנה.
בן מיילס

ביוגרפיה

מיילס נולד בווימבלדון שבלונדון, וגדל באשאובר שבדרבישייר. הוא למד בבית הספר "טופטון הול" בדרבישייר. לשחק הוא התחיל כבר בהפקות של בית הספר, בעיקר כדי שיוכל להיעדר מהשיעורים. בראיון אמר מיילס שאת זמנו הפנוי בילה בחנות תקליטים (הדסונס) בצ'סטרפילד שבדרבישייר, כשהוא מהרהר על 'מציאת האחת'. את הכשרתו כשחקן רכש בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה. בשנות התשעים של המאה העשרים החל להופיע בטלוויזיה כשחקן משנה בסדרות טלוויזיה כגון "The Bill" ו-"Peak Practice".
בשנת 2000 לוהק מיילס לתפקיד פטריק מייטלנד, רודף הנשים, בסדרת הטלוויזיה הקומית "זיווגים", ושיחק בתפקיד זה עד לסיום הסדרה בשנת 2004. הוא המשיך להופיע בתוכניות טלוויזיה נוספות, ושיחק בעיבוד לספרי "ההגדה לבית פורסייט" בתפקיד מונטגיו דארטי (זו הייתה הפעם הראשונה ששיחק לצדה של אמנדה רוט), עוד השתתף בסדרה "החשוד העיקרי". ב-2004 גילם מיילס את צ'ארלס ריידר בהפקה רדיופונית של BBC Radio 4 לספר "בחזרה לבריידסהד". הוא שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "A Thing Called Love" של ה-BBC, שצולמה בנוטינגהאם. ב-2005 השתתף בדרמה "מר הארווי מדליק נר" בתפקיד מורה שלוקח קבוצה של תלמידים פרועים לטיול בקתדרלת סולסברי. בשנת 2006 הופיע בסרט הטלוויזיה "אחרי תומאס" בו גילם דמות של אב לילד אוטיסט. ב-2008 השתתף בסדרה "הדרך לקנדלפורד" בתפקיד סר טימותי, ובהפקה של רדיו 4 לסדרה "משפחת פאליסר" גילם את התפקיד הראשי של פלנטג'נט פאליסר. ב-2009 הופיע בתפקיד מנהל חברה הסוחרת בשוק ההון בסדרת הדרמה של ה-BBC על הסיטי "Sex, the City and Me". הוא שיחק בתפקיד הראשי בסדרה "Pulse" לצדה של קלייר פוי, אתה הופיע גם בסדרה "ההבטחה". ב-2011 השתתף בסדרה "זן" ששודרה ב-BBC One.
מיילס עובד לעיתים קרובות עם הבמאי ג'יימס מקטיג . ב-2009 הופיע בתפקיד דסקומב בסרטו של מקטיג "ונדטה". עוד השתתף בסרט "Ninja Assassin" ובסרט "ספיד רייסר".
על הבמה שיחק מיילס ב-2005 במחזה "ריצ'רד השני" בהפקה של האולד ויק בתפקיד בולינגברוק, לצדו של החותן שלו גארי ריימונד. ב-2009 שיחק מיילס במחזה "The Norman Conquests" בתפקיד טום. ההצגה בהשתתפותו זכתה בפרס טוני להצגה המחודשת הטובה ביותר.
בקיץ 2011 כיכב מיילס במחזה "בגידה" מאת הרולד פינטר בתיאטרון קומדי שבווסט אנד הלונדוני, לצדה של קריסטין סקוט-תומאס שגילמה את אשתו אמה. את דמותו של ג'רי, חברו הטוב והמאהב של אשתו, גילם במחזה דאגלס הנשל. את ההפקה המחודשת ביים איאן ריקסון. עוד ב-2011 שיחק בסרט הטלוויזיה "החשדות של מר ויצ'ר" בתפקיד ד"ר סטפלטון.
ב-2014 שיחק מיילס בתפקיד תומאס קרומוול בגרסה של הרויאל שייקספיר קומפני לרומנים של הילרי מנטל "וולף הול" וספר ההמשך "הביאו את הגופות", בתיאטרון אלדוויץ' שבלונדון. באפריל 2015 הועלתה ההצגה בניו יורק.
ב-2016 שיחק מיילס בתפקיד פיטר טאונסנד בסדרת הדרמה של נטפליקס "הכתר".

חיים אישיים

מיילס מנגן בבס, בתופים ובגיטרה. הוא נשוי לשחקנית אמילי ריימונד ששיחקה בסרט "Love Lies Bleeding" בכיכובה של פיי דאנאוויי. לבני הזוג יש שלושה ילדים. השניים הופיעו יחד בפרק "Before The Lights Go Out" בסדרה " Peak Practice" בשנת 1999.
רוצחות מבית טוב

תקציר

רוצחות מבית טוב עוקב אחר חקירת רצח מלה מלבסקי בידי אביבה גרנות וחוה יערי. הסרט התיעודי בנושא משלב ראיונות, צילומי והקלטות ארכיון ושחזור נרחב בידי שחקנים ושחקניות. כל זאת על מנת להמחיש את האירועים שהתרחשו בחדר החקירות ומחוצה לו.

ביקורות ורייטינג

הביקורות על הסרט היו טובות ובמיוחד הקטעים המשוחזרים בסרט צוינו לטובה, קטעים אלה גם נחשבו כסיכון גדול.
באחת הביקורות נכתב:
"בדקות הראשונות הדוקו המומחז מרגיש מעט מעושה, אבל מה שמציל את הבחירה הזאת היא החפיפה בין ההקלטות והצילומים המקוריים והקטעים המומחזים, שמבהירים שהשחזור נעשה כמה שיותר קרוב למקור, כלומר כך הדברים קרו באמת. העריכה המדויקת והקצבית מחזיקה את הסיפור בתדר גבוה ולא מתפתה לקטעי ריאיון קלישאתיים או מרוחים"
הסרט זכה ל-13.3% רייטינג והוביל את טבלת הרייטינג של אותו יום.
וילהלם, נסיך באדן

ביוגרפיה

וילהלם נולד ב-8 באפריל 1792 בקרלסרוהה, לקרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן וקרולינה לואיזה, רוזנת הסן-דרמשטאדט, בתם של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט ושרלוטה מהנאו-ליכטנברג.
כבר בשנת 1808 בהיותו בן 16, קיבל וילהלם דרגת אוברסט, וכאשר החלה מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית החמישית בשנת 1809, מונה וילהלם לשלישו של אנדרה מסנה, והשתתף עמו בקרבות אבנסברג, אגמיל, אספרן-אסלינג וגראם.
במהלך מלחמת רוסיה-צרפת פיקד וילהלם על החטיבה הבאדנית, אשר כללה 8,000 חיילים ולחמה בגבורה בקרב ברזינה, אולם החטיבה ספגה אבידות כבדות, ובשל כך פוזרה בווילנה בדצמבר 1812.
בין השנים 1819–1858 כיהן וילהלם כנשיא הקונגרס הראשון של הפרלמנט הבאדני. וילהלם נחשב לפרוגרסיבי והצליח לשלב את האצולה הזוטרה, שאיבדה את עצמאותה הקודמת על ידי השתלבותה בדוכסות הגדולה, במדינה החדשה. ב-16 באוקטובר 1830 התחתן עם אליזבת אלכסנדרינה, דוכסית וירטמברג, בתם של לודוויג, דוכס וירטמברג והנרייטה, נסיכת נסאו-ויילבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים. בשנת 1858 פרש וילהלם מתפקידו לטובת טיפול באחוזותיו בבאד רוטנפלס ובמנהיים, וב-11 באוקטובר 1859 מת וילהלם בקרלסרוהה.
הערכה לשם למידה

הערכה לשם למידה (באנגלית: assessment for learning), היא גישה של הערכה מעצבת המשלבת בין הערכה ולמידה ונועדה לקדם את הלמידה במהלך ותוך כדי הלמידה עצמה, בשונה מהערכה המתקיימת בסיום הלמידה, שנועדה בעיקר למתן ציונים.

רקע

הערכה לשם למידה מבוססת על תפיסת התהליך החינוכי כדיאלוג תלוי הקשר חברתי-תרבותי, מתקשרת עם תפיסות למידה של הבניית ידע באופן שיתופי וערה גם לזיקות ההדדיות והמפרות בין ידע שיתופי לידע אישי. היא נשענת על הגישה הקונסטרוקטיביסטית, אשר מדגישה את חלקו של התלמיד בתהליך הלמידה, תוך עידוד למידה אקטיבית ומתבססת על הבניית ידע ולא גילוי או העברת הידע על ידי המורה.
הערכה לשם למידה מהווה תהליך של חיפוש, חקר ופירוש ראיות על ידי התלמידים והמורה, על מנת לקבל מידע ברור על מיקומו של התלמיד בתהליך הלמידה. התהליך משמש את הלומדים ומוריהם על מנת להחליט לאן עליהם להתקדם מנקודה זו ואיך להגיע לשם באופן הטוב ביותר. במסגרת התהליך למעשה אוספים ראיות על הלמידה באמצעות מגוון כלים ומפרשים אותן פירוש אינטגרטיבי, ממנו מסיקים היכן מצוי הלומד בדרך להשגת יעדי ההוראה ונוקטים בצעדים המתאימים ביותר עבורו להתקדם להשגתם. 
סקירת מחקרים בנושא הערכה במסגרת הכיתה (classroom assessment) הובילה לטענה שהערכה לשם למידה היא אחת הדרכים היעילות לשיפור הלמידה ולהעלאת הסטנדרטים. הערכה לשם למידה בצורתה המיטבית אף משפרת הישגים בהשוואה להערכה המתקיימת בסיום הלמידה, מקדמת מיומנויות חשיבה, הסקת מסקנות ופתרון בעיות, מעלה את המוטיבציה ללמידה מעמיקה, גורמת לשינוי עמדות והבנות של תלמידים ומורים בקשר ללמידה עצמה ולהערכה ואף משפרת אסטרטגיות הכוונה עצמית בלמידה.
הכלים הנפוצים בשימוש בתהליך הערכה לשם למידה הנם: תלקיט מעריך (פורטפוליו), עבודת חקר, מטלות ביצוע, הכנת דגם, הכנת משחק וכיוצא בזה, אשר כפי שיובא בהמשך, מהווים חלק מחמשת שלבי ההערכה לשם למידה.

ביקורת על הערכה לשם למידה

בהערכה לשם למידה לא תמיד מצויים סטנדרטים מוגדרים מראש להערכת הישגים ולפיכך מתאפשרת התייחסות להישגים בצורה רב משמעית. לעיתים קיים קושי בתיאור קריטריונים להערכת עבודת התלמיד וכתוצאה מכך אין לציונים משמעות אחידה ועקבית בכיתה. הערכה לשם למידה גם מעמידה בסימן שאלה את התקפות והמהימנות של המבחנים הקונבנציונליים. 
לאור העובדה כי המורה והתלמיד שותפים להערכה, קיים חשש לסובייקטיביות בעיקר אצל התלמיד. מצב זה הופך את ההערכה החלופית קשה ליישום. יש בכך גם ערעור מסוים על מקומו של המורה בהערכה ולכן הערכה לשם למידה מיטבית מבוססת רבות על תפיסת מנהיגותו של המורה בכיתה בקרב התלמידים. בנוסף, הערכה זו יקרה באופן יחסי, אורכת זמן רב ודורשת מאמץ מצד המורה והתלמיד. נדרשת הכשרה של המורים כמובילי תהליך והכשרת התלמידים לסוג הערכה זו. כמו כן בסופו של דבר לא קיימות מספיק עדויות התומכות בתרומתה של ההערכה לשם למידה כשיטה המקדמת הטמעת ידע בקרב התלמידים על פני השיטות המסורתיות.
פילזנו

תולדות היישוב

העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1105, ובשנת 1354 הוענקו לה זכויות עיר. בשנים שלאחר מכן הפכה העיירה למרכז מסחרי לסביבתה, בו התקיימו ירידים וימי שוק.
במאות ה-15 וה-16 נחרבה העיירה, תחילה בידי ההונגרים, ולאחר מכן בידי הטטרים. כמו כן, פגעו בעיירה מספר שריפות גדולות, ובאמצע המאה ה-17 הוחרבה פעם נוספת בידי גייסות האימפריה השוודית.

יהודי פילזנו

עד שנת 1577 ישבו בעיירה מספר יהודים, אך באותה שנה ניתן לעיר כתב זכויות האוסר על ישיבת יהודים בה. רק במחצית השנייה של המאה ה-19 השתקם היישוב היהודי בעיירה.
במהלך הכיבוש הרוסי בתחילת מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה רבים מיהודיה, ורכושם נבזז. לאחר נסיגת הרוסים, הגיעו לעיירה כ-12,000 פליטים יהודים מיישובי הסביבה]. בנובמבר 1918 ערכו איכרים פולנים פרעות ביהודי העיירה, ומאורעות אלו שבו על עצמם במאי 1919. לאחר המלחמה, עזבו את העיירה רבים מיהודיה. בין מלחמות העולם השתקמה הקהילה בעיירה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל.
במהלך שנות השלושים של המאה ה-20 התרבו ההתנכלויות האנטישמיות בעיירה, ובשנת 1936 נרצח בסמוך לעיירה זוג קשישים יהודים. בשנים אלה נמנו בעיירה כ-800 יהודים, מתוך כ-3,500 תושבים.
בין השנים תרנ"ה-תר"ס כיהן ברבנות העיירה רבי בצלאל הורוביץ (בנו של רבי נפתלי חיים מדז'יקוב).
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, החלו אלו בגיוס יהודיה לעבודות כפייה ובביצוע מעשי רצח ביהודי היישוב. ב-20 ביוני 1942 רוכזו כ-1,500 יהודי העיירה וסביבתה בגטו שהוקם בה. באקציה שנערכה בגטו כעבור זמן קצר נרצחו 17 יהודים במקום, וכל יתר היהודים גורשו לגטו דמביצה, ממנו שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.
רקטת קונגריב

רקטת קונגריב (באנגלית: Congreve rocket) הייתה כלי נשק בריטי שתכנן ופיתח סר ויליאם קונגריב ב-1804.
הרקטה פותחה בבית הנשק המלכותי בעקבות הניסיון שצברו הבריטים במלחמת אנגליה-מייסור השנייה, השלישית והרביעית בין חברת הודו המזרחית הבריטית לבין ממלכת מַייסוּר שבהודו. לאחר המלחמות נשלחו אל אנגליה רקטות מייסור  אחדות, וב-1801 החל ויליאם קונגריב חוקר ומפתח רקטות שכמותן במעבדות בית הנשק המלכותי בווּלִיץ'. תצוגת הירי הראשונה של הרקטה, שהונעה בדלק מוצק, נערכה בווליץ' ב-1805. הבריטים השתמשו ברקטות קונגריב בהצלחה לא מבוטלת בים וביבשה במלחמות הנפוליאוניות ובמלחמת 1812. השימוש בהן פסק באמצע המאה ה-19.
איתמר יער

ביוגרפיה

עם גיוסו לצה"ל שובץ יער בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים. יער שימש במספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד פלוגה, קצין אג"ם בחטיבה 500 במהלך מלחמת לבנון הראשונה ומפקד גדוד 195 בחטיבה לאחר מכן. בהמשך שימש כמפקד חטיבת שריון כראש מחלקה באגף התכנון ובזרוע היבשה. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש כנספח צבאי בבריטניה. לאחר שיחרורו כיהן כסגן ראש המועצה לביטחון לאומי.
ליער תואר ראשון במדע המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה והוא בוגר המכללה המלכותית הבריטית לביטחון לאומי בלונדון.
מפל הקרח סירקל

מקור השם

שמו של מפל הקרח ניתן לו על ידי משלחת החקר של קרחון דרווין, אשר הייתה חלק מהמשלחת הטראנס-אנטארקטית של חבר העמים הבריטי, שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1958–1956.
המפל נקרא בשם זה, בשל צורתו, הדומה לצורת המעגל של המושבים בבתי אופרה.

לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Kevin M. Foley, Charles Swithinbank, and Richard S. Williams, Jr, Coastal-Change and Glaciological Map of the Ross Island Area, Antarctica: 1962–2005, USGS
פרס הפוטבול ליג

היסטוריה

התחרות לקבוצות מהדרגים השלישי והרביעי החלה בעונת 1983/1984. לפני כן, היו מספר ניסיונות למלא את הפער שנוצר בעקבות ביטול גביע טקסקו/הגביע האנגלו-סקוטי ב-1981. התחרות הזמנית נודעה בשם פרס בית הפוטבול ליג, ובה זכו גרימסבי טאון ב-1982 ו-מילוול ב-1983.
נעשו מספר ניסיונות לפתרון בעיית צמצומן של 48 הקבוצות בשתי הליגות למספר שמהווה חזקה של שתיים, לצורך קיום תחרות בשיטת נוק-אאוט. לעיתים קרובות שוחק השלב הראשון של התחרות בבתים של 3 קבוצות; במקרים אחרים המועדונים הבכירים היו מדלגים על השלב הראשון. שיתופן של 8 או 12 קבוצות מליגת החובבנים לא פתרה את הבעיה, והעונה 16 קבוצות יחלו את התחרות מהשלב השני, בעוד ש-32 האחרות יחלו את השלב הראשון בארבעה אזורים.
כיום התחרות לא נחשבת לראשונה במעלה וקבוצות רבות מעדיפות לשחק עם הרכבים בינוניים, בעיקר בשלבי התחרות הראשונים. האוהדים מתייחסים לתחרות בשוויון נפש גם כן, וכך תפוסת הקהל בתחרות נמוכה בהרבה מהמקובל בתחרות כדורגל מקצועני.
הפקולטה לכימיה (הטכניון)

הפקולטה לכימיה על שם שוליך  של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 1954, והיא עוסקת בהכשרה של מהנדסים בתחום הכימיה. דקאן הפקולטה הוא פרופ' נעם אדיר. פרופ' הפקולטה יצחק אפלויג כיהן כנשיא הטכניון בשנים 2001 עד 2009.

היסטוריה

בשנת 1954 הוטלה על פרופ' דוד גינצבורג המשימה לפתח את המחלקה לכימיה בטכניון שכללה מספר חוקרים בתחומי הכימיה האנליטית והפיזיקלית. לאחר תקופה של פיתוח וביסוס, קיבלו מחלקות המדע הבסיסי בטכניון, שכללו את מחלקות הכימיה, הפיזיקה והמתמטיקה, מעמד של פקולטות. בשנת 1959 התמזגה הפקולטה לכימיה תעשייתית עם הפקולטה לכימיה. הפקולטות הופרדו שוב בשנת 1962, כל סגל הפקולטה לכימיה תעשייתית (פרט לאחד) נשאר בפקולטה לכימיה.  בשנת 1964 המחלקה לכימיה עברה לקומפלקס הבניינים על שם ברנשטיין, קנדה וקומפטון, בו היא שוכנת עד היום.
בשנת 2006 תרם איש העסקים סימור שוליך 20 מיליון דולרים לפקולטה לכימיה. זו אחת התרומות הגדולות שקיבל הטכניון מאז היווסדו. בעקבות תרומה זו שונה שם הפקולטה לפקולטה לכימיה ע"ש שוליך.

הפקולטה כיום

כיום בפקולטה 25 חברי סגל, ושמונה חברי סגל בגמלאות. מעל 380 תלמידים לומדים בפקולטה לתארים ראשונים ומעל 80 לתארים גבוהים, כשליש מתוכם לתואר דוקטור. חברים מסגל הפקולטה עומדים בראש המכונים למחקר מים, אנרגיה, ננוטכנולוגיה וכן מכהנים כסגני המשנה הבכיר לנשיא.

בוגרי הפקולטה

לפקולטה יותר מ-2630 בוגרים, מתוכם כ-1691 בוגרי תואר ראשון, 543 בוגרי תואר שני, ו-398 בוגרי תואר דוקטור לפילוסופיה.
בוגרי הפקולטה עובדים בתחומים שונים כמו: פיתוח תרופות, עבודה במרכזיים רפואיים, פיתוח חומרים פולימרים, התעשייה הפטרוכימית, תעשיית הדשנים, ייצור רכיבים בתעשיית ההייטק, ניטור סביבתי וכו'. חלק מהבוגרים ממשיכים את לימודיהם במחקר לתואר שני. סטודנטים שקיבלו גם תעודת הוראה, יכולים לפנות לתעסוקה במערכת החינוך.

קיר התהילה

באמצע שנות ה-50 הוקם עבור הפקולטה לכימיה בניין. זמן קצר לאחר שהושלם הבניין, התגלה סדק גדל בקיר שלפניו עומד המרצה באולם ההרצאות מספר 1. דיקאן הפקולטה פרופ' דוד גינצבורג הציע להפוך את הקיר לקיר שבו שמות גדולי הכימיה של כל הזמנים. בתחילה היו על הקיר שמות של שתי קבוצות – שמות גדולי הכימיה שכבר לא היו בחיים, וחתימות של כימאים דגולים ופעילים. מלכתחילה נקבע ששמות של מדענים ישראלים יוספו לקיר הכבוד רק אם יזכו בפרס נובל בכימיה. פרופ' גינצבורג  המשיך והוסיף חתימות על הקיר עד יום מותו.
פרופסור יצחק אפלויג, כדיקאן, החליט כי יתנוססו על הקיר רק חתימותיהם של כלות וחתני פרס נובל בכימיה. בשנת 2004 נוספו ישראלים לרשימה ולקיר התהילה נוספו חתימותיהם של הפרופסורים אברהם הרשקו ואהרן צ'חנובר, בשנת 2008 התווספה לקיר חתימתה של פרופסור עדה יונת, ובשנת 2011 חתימתו של פרופסור דן שכטמן. כיום מתנוססים 385 שמות קיר התהילה בפקולטה לכימיה בטכניון.