הנרייט אברם

השנים המוקדמות

הנרייט רג'ינה דוידסון נולדה במנהטן אביה היה מוכר חלקי שעונים ואמה הייתה כתבת ב"פילדלפיה לדג'ר". למרות שהיא מעולם לא התכוונה להיות ספרנית, הנרייט בילתה שבתות רבות בקריאת ספרים בחנויות השכונתיות בילדותה, שבאותו זמן החזיקו ספריות קטנות בתוך החנויות הללו.
הנרייט דוידסון חלמה למצוא תרופה לסרטן, אשר הייתה שכיחה בחיי המשפחה שלה. לכן היא למדה קדם-רפואה במכללת האנטר. ב-1941, הנרייט דוידסון נישאה להרברט מויס אברם, שהיה מגויס לחיל הים האמריקני. עד סוף מלחמת העולם השנייה, הרברט אברם היה סגן מפקד מעוטר.
לבני הזוג אברם היו שלושה ילדים: מרסי, לויד וג 'יי, וגרו בניו יורק עד 1951, כאשר הרברט אברם לקחה את העבודה עם הסוכנות לביטחון לאומי בוושינגטון. הרברט אברם גם יעבוד עבור ה-CIA, ובסופו של דבר יהפוך להיות חלוץ בתחום בתעשיית דיווח משפט דיגיטלי, אשר פיתחה תמלול עבור הטלוויזיה.

תחילת הקריירה

הזוג עברו קודם לארלינגטון, וירג'יניה, ואחר כך לסילבר ספרינג, מרילנד. כאשר התיישבו בווירג'יניה, אברם עזבה את חייה כעקרת בית מאחוריה. היא החלה ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, והצטרפה לNSA ב-1952. כאשר עבדה עם הIBM 701, היא מהרה להפוך לאחד מראשוני מתכנתי מחשבים.
בתחילת שנות השישים עברה למגזר הפרטי, כאשר עבודתה הראשונה היה עם הלשכה למחקר אמריקאי ומאוחר יותר לחברת תוכנה, תאגיד דטרול (Datarol). שתי העבודות כללו ניתוח מערכות, תכנות, אבל זה היה דטרול שהעניקה לאברם את הניסיון המקצועי הראשוני עם ספריות. כאשר ביקשו ממנה לעצב ספריית מדעי מחשב, היא קראה במהירות מספר ספרים על מדע מהספרייה כדי ללמוד את המתאים בז'רגון. היא גם שכרה ספרן לסייע לה בתהליך העיצוב. זה היה דרך הפרויקט הזה שאברם הוצגה לספריית הקונגרס כרטיס מחלקת שירות. היא גם עשתה עבודת ייעוץ עם פרדריק קילגור, מייסד מחשב באינטרנט ספריית המרכז, על הניסיון הראשון של OCLC בלמחשב מידע ביבליוגרפי. במרץ 1965, אברם שמעה על פתח בספריית הקונגרס, והיא החלה לעבוד שם כמנתחת מערכות במשרדו של מומחי מערכות מידע.

ספריית הקונגרס

אברם, הנחשבת "ספרנית על ידי הישגים" על ידי איגוד הספריות האמריקנית (ALA), מחויבת לספריית הקונגרס, על מה היא אמרה, "כאשר אני מדברת ומתייחסת לזה כ'הספרייה הגדולה,' אני אומרת זאת עם כנות והערכה רבה על כל מה שלמדתי בתוך הקירות האלה." היא גם הייתה ממנהיגה מיומנת. "היא הייתה מסוגלת לטפח רוח של שיתופיות בקרב מומחי המחשבים וספרנים בצוות שלה. בצורה האופיינית לה, היא צעדה לתוך העולם של ספריות ולמדה על הבעיות של ספריות, ואימצה אותם כאילו הבעיות היו שלה."
המשימה הראשונה שלה בספריית הקונגרס (LC) היה לנתח מקטלג נתונים עבור עיבוד מחשב. בקנה אחד עם אותה הכשרה ב-NSA, איפה היא למדה "הצורך העיקרי בלהבין את הנושא לעומק לפני שמנסים לפצח את פתרון המחשב," אברם, יחד עם שני ספרנים, התחילו את התהליך הזה על ידי בחינת המידע הכלול בקטלוג שיא.
היה צריך אלגוריתם מתמטי נפרד עבור כל פיסת מידע, והיו מיליונים של פריטים בקטלוג, במאות שפות שונות. היא גם למדה את חוקי ALA וכללי תיוק LC כדי ללמוד את כל מה שהיא יכולה על שליטה ביבליוגרפית. כאשר אברם הייתה בודקת ביסודיות כל היבט של רישום ביבליוגרפי, "היא מתרגמת את מה שהיא למדה לתוך קבוצה של שדות...הנושאת שם (קטגוריה), הוראות טיפול (אינדיקטורים), וחלקים (של תת-תחומים)."
תפקידה של אברם ב LC השתנה למשרת רכז מערכות מידע ב-1967. בתפקיד הזה, היא המשכה לכוון על המארק פיילוט הפרויקט, אשר הסתיים בחודש יוני 1968. היא כיוונה את הפצה שירותי מארק, שהחלה בחודש מרץ 1969. היא החלה את הRECON פרויקט פיילוט, אשר מעולם לא הושלם. פרויקט REACON  היה תוכנית להמיר חומרים רטרוספקטיבים לפורמט מארק. משום שזה היה פרויקט שלא אומץ על ידי ה LC, המרה רטרוספקטיבית התרחשה ברחבי ארצות הברית, ולא כמאמץ מתואם בפריסה ארצית. אברם אמרה, "כישלון זה השפיעה בחומרה על כל הספריות." היא גם הביאה חוסר תמיכה ב REACON "החוויה הכי מאכזבת" של הקריירה שלה.
אברם הפכה להיות חלק מהפיתוח של התקן הבינלאומי לתיאורים ביבליוגרפיים לפרסומי עבודת מחקר  (ISBD(M)), כאשר היא השתתפה בישיבה בינלאומית  למומחי קיטלוג בחסות הפדרציה הבינלאומית של ארגוני ספריות ומוסדות (IFLA) בשנת 1969. שנה מאוחר יותר, אברם הפכה להיות הצ'יף של משרד הפיתוח למארק ב LC. היא המשיכה להוביל את פרויקטי המארק וREACON, אבל גם הייתה אחראית על כל אוטומציה המעורבת עם פעילויות העיבוד המעורבת עם ה LC. החובות שלה התרחבו עוד יותר כאשר היא הפכה למנהלת המשרד לפיתוח רשת ב-1976. היא הייתה אז אחראית על תיאום ספריית רשת עם משאבים ותקנים ביבליוגרפים, וסטנדרטים ברמה הלאומית והבינלאומית. בנוסף, היא הפכה להיות יו"ר הוועדה לייעוץ רשת LC, משרה שהיא החזיקה במשך למעלה מעשור. בשלב זה היא הייתה גם הכיסא של הקבוצה העובדת על תוכן לרכיבים IFLA, אשר השתמשו ב ISBD לפתח את הגרסה הבינלאומית של פורמט מארק הידוע בשם UNIMARC.
עד 1980 אברם הייתה אחראית על צוות של שבע מאות עובדים במחלקת העיבוד של ה LC. התפקיד שלה בתור המנהלת הראשונה לעיבוד מערכות, רשתות ואוטומציה תכנון, היא הייתה אחראית על רשת, אוטומציה של פעילויות ועל מוצרים ושירותים ביבליוגרפים. כאשר אברם הפכה עוזרת הספרן עבור שירותי עיבוד שלוש שנים לאחר מכן, הצוות שלה הוכפל. היא הייתה עכשיו אחראית על קיטלוג, רכישות, מבצעים בחו"ל ופיתוח של רשתות ותכנון אוטומציה. המצב הזה נמשך כבר שש שנים. כאשר דיברה על ההחלטה שלה להישאר עם ה LC, למרות הזדמנויות משתלמות יותר, אברם אמרה: "אני נשארתי, כי אני אוהבת את המקום, את האנשים, ואת האתגר." כאשר היא פרשה מן ה LC ב-1992, אברם הייתה ספרנית עמיתה עבור שירותי גבייה. הצוות שלה, הבנוי מאלף שבע מאות עובדים, היה אחראי על רכישות, קיטלוג, שימור, פיתוח איסוף, מבצעים בחו"ל, רשת ואוטומציה תכנון, עיבוד ומתן שירות עבור חומרים בפורמט מיוחד.

תקני מארק

התקי MARC, קטלוג הניתן לקריאה על ידי מכונה, הינה שיטה שבאמצעותה כרטיסי קטלוגים נייר-דיו הומרו לקטלוג מחשבים. מערכות הספריות האוטומטיות האלה שיפרו מאוד את הכדאיות של השאלה בין-ספרייתית וסלילת הדרך על יכולות הרשת. אברם הייתה דמות מפתח במהפכה של ספרנים לתוך מדעי המידע.
תקני מארק, במילים שלה, זה "מכלול של פורמטים, פרסומים, נהלים, אנשים, תקנים, מערכות, ציוד, וכו', שהתפתח במשך השנים, המדרבן את התפתחות אוטומצית הספריות ורשתות המידע...בצורה ארצית ובינלאומית." מארק עבר גלגולים רבים לאורך השנים, הראשונית מתכנון מזכר מספר שלוש, אשר נבעה מניתוח כרטיס קטלוג הראשון ב-LC, למארק 1 (כתבנית לאחר מכן קרוי על שמו של מארק מערכת הפיילוט, בנובמבר 1966-אוקטובר 1967), ולבסוף מארק 21, הפורמט שמשתמשים בה היום. אברם היא המחברת של הספר, מארק, ההיסטוריה וההשלכות שלה, שפורסמו על ידי ספריית הקונגרס ב-1975.
על מנת להבטיח כי מארק יאומץ כלל ארצית, היא עבדה עם אגודת הספריות האמריקנית ועם מכון התקנים האמריקאי כדי להפוך אותו לתקן הלאומי.כאשר לא הייתה מרוצה עם להרוויח את תקן לאומי ב-1971, אברם המשיכה שתדלנות עד שמארק הפך לסטנדרט הארגון התקינה הבינלאומי ב-1973. בעיקר בשל מאמציה של אברם, מארק משמש כבסיס לאוטומצית ספריות ולתקשורת ביבליוגרפית ברחבי העולם. אברם הייתה גם אחת המתכננים המקוריים של "הפרויקט למערכות מקושרות". בתפקיד זה, היא הייתה "ללא לאות להפיץ את הבשורה של שימוש בסטנדרטים בינלאומיים כדי לקשר מסדי נתונים על מערכות מחשב שונות." למרות שהיא מעולם לא נועדה להיות ספרנית, אברם הפכה "דומת חזקה באוטומצית ספריות ובשליטה ביבליוגרפית".

פרישה מהעבודה

לאחר הפרישה מהעבודה, אברם ובעלה עברו לקליפורניה, מרילנד. הזוג נשארו פעילים דרך סנט מרי קולג', איפה שהנרייט לעיתים קרובות אירגנה לפקידי הספרייה של הקונגרס להיות מרצים אורחים.
אחרי הרברט, בעלה מת בגיל שישים וארבע, בבית שלהם ב-15 בינואר 2006. הנרייט עברה להתגורר בפלורידה. היא נפטרה מסרטן בבית החולים "מיאמי בבטיסט" ב-22 באפריל, שלושה חודשים לאחר מותו של בעלה. היא הייתה בת 86 במותה. אברם אמרה פעם,
"אני רוצה להיות זכורה כמנהלת טובה, כאחת שעשתה משהו משמעותי בעולם, כשירות לאחר." [7]
המנהיגות האנרגטית ודיפלומטית יחד עם התרומה המרשימה לאוטומציה ולשליטה ביבליוגרפית הן הוכחה לכך היא השיגה את מטרה זו. למרות שהיא גאה בהישגים שלה, המרץ הידוע של אברם לעולם לא הפסיק. "אסור לנו לשבת ולהיות מרוצים, אם כי היא אמרה, "יש עוד הרבה מה לעשות."