google/wiki40b huggingface dataset:
שודדי הפיצוחים

עלילה

בעיירה בדיונית בשם אוקטון מתגורר סולי (ויל ארנט), סנאי סגול אנוכי, יחד עם חברו בארי, עכברוש כחול אילם. סולי ובארי משיגים בלוטים כאספקת מזון לחורף לעצמם ללא דאגה לחיות האחרות ובעקבות כך נודו מהחברה. בפארק של אוקטון התאחדה קבוצת בעלי חיים במטרה להשיג אספקת מזון לחורף כשבראשם רקון הדביבון (ליאם ניסן) ועוזרו חולד הקרדינל.
לאחר תום איסוף המזון לחורף מודיע הדביבון רקון יחד עם משרתו החפרפרת חולד (ג'ף דנהאם) כי קיים מחסור במזון. בינתיים מגלים בארי וסולי עגלת אגוזים הנמצאת בפארק ומתכננים לשדוד את תכולתה, רקון מגלה גם הוא את העגלה ושולח את אנדי (קתרין הייגל), סנאית כתומה חכמה, וגיבור חיות הפארק גרי (ברנדן פרייזר), סנאי כחול טיפש, במטרה לשדוד את תכולתה לפני סולי ובארי. סולי שולח את בארי לעגלה לאסוף אגוזים אך זה נופל ומתחבא מפני בני האדם. במקביל מציעה אנדי לסולי לשתף פעולה ולחלק ביניהם את השלל על מנת ששני הצדדים ירוויחו אך סולי מתנגד ויוצא להשיג את השלל ולהציל את בארי. סולי נכשל בניסיונו לשדוד את עגלת האגוזים וגורם לאובדן הבלוטים לו ולפארק ובדרך גם לשריפת העץ שבו הוחבא המזון המועט שאספו חיות הפארק. חיות הפארק זועמות על מעשו האנוכי של סולי ומחליטות לנדות אותו אל העיר הסמוכה.
לאחר שחיות הפארק מנדות את סולי לעיר הסמוכה הוא מגלה חנות פיצוחים גדולה וחפץ לשדוד את כל תכולתה לעצמו. במקביל שולחון רקון את גרי ואנדי לצאת לחיפוש אחר מזון, אנדי מוצאת את סולי ומגלה את מזימתו והשניים נאלצים לחבור זה לזה על מנת להצליח להשיג את הפיצוחים.

הפקה

ב-17 בינואר 2011 הוכרז כי לורן קמרון תכתוב את התסריט לסרט לצד פיטר לפניסוטיס. ב-15 בנובמבר 2012 נודע כי קתרין הייגל, ויל ארנט וברנדן פרייזר ידבבו בסרט ובהמשך גם כי ליאם ניסן ידבב בסרט. ב-19 בדצמבר 2013 נודע כי הזמר הדרום קוריאני PSY יופיע בתפקיד אורח בסרט.

הפצה

טריילר הסרט יצא ב-27 בספטמבר 2013. הסרט הופץ ב-17 בינואר 2014 על ידי Open Road Films בישראל הוקרן בבתי הקולנוע החל מ-3 ביולי 2014.
גרסאות ה-DVD וה-Blu ray של הסרט מופצות בארצות הברית החל מ-15 באפריל 2014.

ביקורת

הסרט זכה לביקורות שליליות. באתר Rotten Tomatoes קיבל הסרט ציון של 11% המבוסס על 72 חוות דעת עם ציון ממוצע של 3.9/10. באתר Metacritic קיבל הסרט ציון של 36 מתוך 100 המבוסס על 39 חוות דעת. בסקירת קהל שנעשתה לאתר CinemaScore קיבל הסרט ציון B.

הכנסות

נכון ל-8 במאי 2014 גרף הסרט $64,251,541 בארצות הברית, $13,212,127 מחוץ לארצות הברית ו-$77,463,668 ברחבי העולם כולו. בסוף השבוע הראשון להקרנותיו גרף הסרט $19,423,000 ודורג שלישי בקופות ושמר על דירוג זה גם בשבוע שלאחריו.

סרט ההמשך

ב-23 בינואר 2014 נודע כי סרט ההמשך יופץ ב-15 בינואר 2016. בסופו של דבר, הסרט הופץ ב-11 באוגוסט 2017.
רוברט פאריש

קריירת משחק

רוברט פאריש שיחק בזמן לימודיו העל-תיכוניים במסגרת מכללת סנטנרי. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת גולדן סטייט ווריורס בשנת 1976, ובשנת 1980 עבר לבוסטון סלטיקס. הוא שיחק 12 עונות רצופות לצד קווין מקהייל ולארי בירד, שיחד היוו את מה שנחשב עד היום לקו-הקדמי הטוב בתולדות הכדורסל. יחד זכו בשלוש אליפויות.
לאחר פרישת שני חבריו, שיחק פאריש בשארלוט הורנטס ובשיקגו בולס, איתה זכה באליפות נוספת ב-1997 כשחקן ספסל. לאחר עונה זאת פרש מכדורסל.
פאריש זכה לכינוי "הצ'יף", על שמה של דמות סטואית בסרט זוכה פרס האוסקר "קן הקוקייה". הוא נבחר תשע פעמים להשתתף במשחק האולסטאר.
ב-1996, לרגל ציון 50 שנה להקמת הליגה, נבחר פאריש לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
פיית' קיפייגון

ביוגרפיה

קיפייגון נולדה בקניה.

2010

באליפות העולם בריצות שדה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין ב-2010 סיימה קיפייגון במקום רביעי.

2011

באליפות העולם בריצות שדה לנוער שנערכה בפונטה אומבריה, ספרד ב-2011 זכתה במדליית זהב. באליפות העולם עד גיל 17 (כולל) שנערכה בליל, צרפת היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אליפות חדש של 4:09.48 דקות.

2012

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2012 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:04.96 דקות.
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה קיפייגון במקום 23 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.78 דקות. לאחר ש-3 אתלטיות ניפסלו בשל אימרוץ, היא קודמה למקום 21 כללי.

2013

באליפות העולם בריצות שדה לנוער שנערכה בבידגושץ' ב-2013 היא זכתה במדליית זהב. בתחרות גרנד פרי שנערכה בקטר היא קבעה בריצת 1500 מטר שיא קניה חדש של 3:56.98 דקות. בהמשך השנה באליפות העולם שנערכה במוסקבה היא סיימה חמישית בתוצאה של 4:05.08 דקות.

שיאנית עולם

באליפות העולם לריצות שליחים שנערכה בנסאו, בהאמה במאי 2014 היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4X1500 מטר בשיא עולם חדש של 16:33.58 דקות. 
במשחקי חבר העמים שנערכו בגלאזגו סקוטלנד ב-2014 זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.94 דקות.

סגנית אלופת העולם

באוגוסט 2015 זכתה בתחרות ליגת היהלום בבריסל בריצת מייל בשיא אפריקה של 4:16.71 דקות. בהמשך החודש זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג בתוצאה של 4:08.96 דקות, אחרי גנזבה דיבאבה (4:08.09 דקות) ולפני סיפן חסן מהולנד (4:09.34 דקות).

2016

בתחרות ליגת היהלום שנערכה ביוג'ין אורגון ארצות הברית במאי 2016 שיפרה בריצת 1500 מטר את שיא קניה והעמידה אותו על 3:56.41 דקות

אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה קיפייגון במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:08.92 דקות, לפני גנזבה דיבאבה (4:10.27 דקות) וג'ניפר סימפסון מארצות הברית (4:10.53 דקות).

2017

באליפות העולם שהתקיימה בלונדון זכתה במדליית זהב בתוצאה של 4:02.59 דקות.

2019

באליפות העולם זכתה במדליית כסף בשיא קניה של 3:54.22 דקות לאחר סיפאן חסן (3:51.95 דקות).
פוטוכימיה

פוטוכימיה (באנגלית: Photochemistry) היא ענף בכימיה העוסק באופן שבו האור, כולל קרינת על סגול ותת אדום, משפיע על אטומים ותרכובות. בתהליכים פוטוכימיים, האור מספק את אנרגיית השפעול ליצירת התהליך הכימי.  
לאור השפעה ניכרת על קשרים כימיים; הוא מסוגל לשבור קשרים קיימים ולעודד יצירת קשרים חדשים. בנוסף, מסוגל האור להשפיע על הרכב האטום, ולגרום לאלקטרונים להיפלט מהאטום או לשנות את רמת האנרגיה שלהם.

תופעות פוטוכימיות בטבע

תופעות פוטוכימיות מופיעות בהקשרים רבים בעולם הפיזיקלי, בין השאר ביצירת האוזון באטמוספירה ובתופעת הדהייה של צבע באור השמש.
תופעות פוטוכימיות רבות מתרחשות בעולם החי, ועל כן תחומי מחקר רבים של הביוכימיה נשענים על הפוטוכימיה. תרכובות רבות משמשות כקולטני אור בעולם החי: כלורופיל בתהליך הפוטוסינתזה, פיטוכרום בתהליכי העברת אותות בצמחים, רודופסין בעיניהם של בעלי החיים המפותחים. הפוטוכימיה חוקרת את האופן בו מסוגלות תרכובות אלו לקלוט את האור ואת השינוי הנגרם בהן כתוצאה מכך.

שימושים

למחקרים בפוטוכימיה שימושים רבים בכימיה האנליטית. שיטות ומכשירים רבים המשמשים לזיהוי ולכימות חומרים מבוססים על אור ועל האינטראקציות שלו עם החומר. הספקטרוסקופיה, למשל, כוללת עשרות שיטות אנליטיות נפרדות המבוססות כולן על ספיגת קרינה אלקטרומגנטית.
שימושים הנדסיים בפוטוכימיה כוללים את הצילום על סרט צילום ואת התקני אחסון הנתונים המשתמשים באור לכתיבה ולמחיקה. למשל, זיכרון EPROM ניתן למחיקה בעזרת אור על סגול. תקליטורים מסוג CD-RW נמחקים בעזרת אינטראציה פוטוכימית. תהליכים פוטוכימיים משמשים גם בייצור מעגלים משולבים ומעגלים מודפסים עליהם מורכבים רכיבים אלקטרוניים. תהליכים אלו מכונים פוטוליתוגרפיה.

תהליכים פוטוכימיים

נהוג לחלק את התהליכים הפוטוכימיים לתהליכים המתבצעים בין אור למולקולה אחת ולתהליכים בהם מעורבים שתי מולקולות. תהליכים פוטואלקטריים חד-מלקוליים כוללים את הפוטוליזה והאיזומריזציה. תהליכים דו-מולקוליים כוללים את הפוטומריזציה ואת העתקת אטום מימן.

חוקי הפוטוכימיה

החוק הראשון של הפוטוכימיה, הנקרא חוק גרטהאוס-דרייפר, נוסח על ידי תאודור גרטהאוס בשנת 1817 ובהמשך על ידי ג'ון ויליאם דרייפר בשנת 1842 עוד לפני שהפוטוכימיה הוכר כענף מדעי נפרד. חוק גרטהאוס-דרייפר קובע שרק אור שנבלע על ידי החומר יכול להביא לשינוי פוטוכימי. 
החוק השני של הפוטוכימיה, חוק שטארק-איינשטיין, נקרא על שם יוהנס שטארק ואלברט איינשטיין אשר גילו אותו בנפרד. חוק שטארק-איינשטיין קובע שכל פוטון שנבלע משפיע על מולקולה אחת בלבד.

קשרים לענפי כימיה אחרים

הפוטוכימיה קשורה בקשר הדוק לכימיה הפיזיקלית, החוקרת את הכוחות הפיזיקליים המשתתפים בקשרים הכימיים וכן את החלקיקים התת-אטומיים המרכיבים את האטום.
ורנר השני, רוזן הבסבורג

ביוגרפיה

ורנר היה בנו של אוטו השני, רוזן הבסבורג והילה מפירט. ורנר התחתן עם אידה מהומברג. ורנר היה מעורב במלחמת הירושה של ברגנץ רצף בשנים 1164–1166.
הוא מת ליד טוסקולום בשנת 1167, לאחר קרב מונטה פורציו.

ילדיו

ורנר היה אביו של אלברכט השלישי, רוזן הבסבורג ואוטו השני, בישוף קונסטנס (1165–1174). בתו ריכנצה התחתנה עם לודוויג הראשון, רוזן פירט.
לזלי סיבנר

קורות חיים

סיבנר הייתה בת יחידה לאיזדור ושרלוט מילמן. שני הורי עסקו בהוראה - אביה כמורה להיסטוריה בתיכון ואמה כמורה בבית ספר יסודי.
בתום לימודיה בבית הספר התיכון, החליטה סיבנר ללמוד באוניברסיטת קרנגי מלון לימודי תיאטרון. בהמשך ללימודי התיאטרון, קיבלה סיבנר תואר ראשון באומנות מהסיטי קולג' של ניו יורק בשנת 1959. סיבנר גילתה את אהבתה למתמטיקה כשלקחה קורס במתמטיקה כקורס בחירה במסגרת לימודי התואר הראשון. כשהייתה בסיטי קולג', הכירה את מי שהיה לבעלה.

קריירה כחוקרת

בשנת 1964 קיבלה סיבנר את הדוקטורט שלה, שעסק במשוואות מסוגים מעורבים, במכון קוראנט למתמטיקה שבניו יורק, בהנחייתם של ליפמן ברס וקתלין מוראווץ.
סיבנר הרצתה באוניברסיטת סטנפורד בשנים 1965–1966, וכשזכתה במלגת פולברייט מלאה נסעה לחקור במכון הנרי פוינקר בפריז בשנים 1966–1967. לאורך כל הקריירה שלה התעמקה סיבנר באנליזה, ובעיקר של משוואות דיפרנציאליות חלקיות. מעבר לעבודת הסולו, סיבנר ובעלה חקרו את התאוריה הלא ליניארית של הודג' (nonlinear Hodge theory). 
סיבנר התעניינה בבעיות גאומטריות שיכולות להיפתר על ידי אנליזה, ויצרה משוואות אינטגראליות שמוכיחות את משפט רימן- רוך. כשהייתה במכון למחקר מתקדם בשנים 1971–1972, חקרה לצידם של מייקל עטיה וראול בוט, מהם הושפעה. באותה התקופה היא החלה גם לחקור בעיות וריאציה לא ליניאריות (nonlinear variational problems) בעקבות הכרותה עם קארן אולנבק שהציעה לה לחקור שאלות אנליטיות שקשורות למשוואות יאנג-מילס. 
במהלך שבתון במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנים 1979–1980, סיבנר למדה את תורת הכיול. כתוצאה מכך סיבנר עסקה בהוכחת תוצאות הסרת נקודה סינגולרית במשוואות יאנג- מילס ויאנג- מילס- היגס. העניין שלה בנקודות סינגולאריות גרם לה להתעמק בגאומטריה, והוביל לסיווג חיבורים סינגולאריים ולמצב של הסרת נקודות סינגולאריות דו- ממדיות.
ההבנה שחלקיקים מדומים יכולים בתנאים מסוימים להיות מונופולים, אפשרה לסיבנר ואולנבק לבנות נקודות קריטיות לא יציבות ולא מינימליות בפונקציית יאנג- מילס בספירה ה-4.
לזלי מילמן סיבנר היא זוכת פרס פרופסור אורח לנשים של הקרן הלאומית למדע בשנים 1986–1987, וכן זכתה במלגת בנטינג למדע במכללת רדקליף בשנים 1990–1991. האוניברסיטה הפוליטכנית בברוקלין הייתה האוניברסיטה העיקרית בה עבדה החל משנת 1967.
פרידריך-וילהלם פון שאפי

קריירה מוקדמת

פון שאפי נולד ב-13 בספטמבר 1886 בשובין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1906 התגייס פון שאפי לצבא הגרמני הקיסרי והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-5, ולחם עמו בתחילת מלחמת העולם הראשונה. ב-24 ביוני 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ובשנת 1917 מונה לקצין מטה במפקדת הדיוויזיה ה-206. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון שאפי לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1928 הועלה פון שאפי לדרגת מיור, וב-1 בפברואר 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. באמצע ספטמבר 1934 מונה פון שאפי למפקד רגימנט הרגלים ה-5 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1938 הועלה פון שאפי לדרגת גנרל מיור, ומונה לראש מטה הקורפוס הממונע ה-14.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה פון שאפי ראש מטה הקורפוס הממונע ה-14, ולחם עמו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה העשירית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-6 באוקטובר 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-15. ב-1 בינואר 1940 הועלה פון שאפי לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-13 במסגרת הארמייה ה-16. ב-12 באוגוסט 1940 מונה פון שאפי למפקד הדיוויזיה ה-16, וב-15 באוגוסט 1940 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-15 במרץ 1941 מונה פון שאפי למפקד הקורפוס ה-38, וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך מבצע ברברוסה לחם פון שאפי עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-23 באפריל 1942 פרש מתפקידו.
ב-27 באוגוסט 1942 התאבד פון שאפי במגדבורג, והוא בן 55 שנים.
פאפיס סיסה

קריירת מועדונים

סיסה התחיל את הקריירה שלו בגואנס דקאר אליה הצטרף בגיל 18 וכבר בעונתו הראשונה התבלט עם 23 שערים ב-26 משחקים במדי קבוצתו. בקיץ 2005 חתם במץ וכעבור חודש הושאל לשרבור עד לסיום העונה. בתום העונה חזר למץ בה שיחק עד ינואר 2008 בה הושאל לשאטורו. ב-28 בדצמבר 2009 חתם בפרייבורג מהבונדסליגה תמורת 1.62 מיליון אירו. עונת 2010/2011 הייתה עונת השיא של סיסה בה הבקיע 22 שערים וסיים כסגן מלך השערים של הליגה אחרי מריו גומז מבאיירן מינכן שהבקיע 28 שערים. סיסה גם הפך לכדורגלן האפריקאי שכבש הכי הרבה שערים בעונה אחת בבונדסליגה.
ב-21 בינואר 2012 סיסה חתם בניוקאסל יונייטד ל-5 וחצי שנים תמורת 9.3 מיליון פאונד. ב-5 בפברואר סיסה ערך את הופעת הבכורה שלו עבור ניוקאסל בניצחון 1-2 נגד אסטון וילה בה גם הבקיע את שער הניצחון עבור ניוקאסל שהיה גם שער הבכורה שלו בקבוצה. ב-25 במרץ הבקיע צמד בניצחון 1-3 נגד וסט ברומיץ' אלביון והפך לשחקן הכי מהיר שהצליח לכבוש 5 שערים עבור ניוקאסל כאשר הוא עשה זאת ב-6 משחקים בלבד. ב-2 במאי 2012 הבקיע שער מ-37 מ' בניצחון 0-2 נגד צ'לסי שנבחר לשער העונה על ידי ה-BBC. ב-14 במרץ 2013 הבקיע את שער הניצחון בדקה ה-94 במשחק במסגרת הליגה האירופית נגד אנז'י מחצ'קלה שהעפילה לרבע גמר המפעל. ב-7 באפריל 2013 סיסה הבקיע שוב בתוספת הזמן, הפעם נגד פולהאם. בעונת 2013/2014 חלה ירידה ביכולת הכיבוש של סיסה בה הוא הבקיע רק שני שערים ב-24 משחקי ליגה. ב-19 באפריל 2014 נפצע במשחק הליגה נגד סוונסי סיטי ובכך סיים את העונה. ב-20 בספטמבר 2014 שב לשחק במשחק הליגה נגד האל סיטי בו הבקיע צמד שערים במשחק שנגמר בתיקו 2-2. את שני השערים חגג סיסה על ידי הרמת חולצה וחשיפת הודעת תמיכה בחברו לקבוצה ג'ונאס גוטיירס לאחר שהתגלה אצלו סרטן האשכים. ב-28 בדצמבר 2014 הורחק במהלך משחק הליגה נגד אברטון לאחר שפגע עם המרפק בשיימוס קולמן שחקנה של אברטון ובהמשך הורחק על ידי ההתאחדות לכדורגל האנגלית ל-3 משחקים. ב-7 במרץ 2015 הורחק ל-6 משחקים לאחר שירק על ג'וני אוואנס במשחק הליגה נגד מנצ'סטר יונייטד. ב-23 באפריל 2016 הבקיע את שערו האחרון בניוקאסל במשחק נגד ליברפול. בתום העונה עזב את ניוקאסל לאחר שירדה לליגה השנייה.
ב-9 ביולי 2016 חתם בשאנדונג לוננג מליגת העל הסינית תמורת 2.5 מיליון פאונד. ב-16 ביולי 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הסינית בתיקו 1-1 נגד ליאונינג ווהווין. כעבור 4 ימים הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-4 נגד האנגז'ו גרינטאון.

קריירה בינלאומית

סיסה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל ב-12 באוגוסט 2009 במשחק ידידות נגד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. ב-9 באוקטובר 2010 הבקיע שלושער בניצחון 0-7 נגד מאוריציוס. סיסה שימש כקפטן הנבחרת בין השנים 2012-2013.
Lucky Star

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מדונה עצמה והופק על ידי רג'י לוקאס וג'ון בניטז. אם כי מדונה לא אהבה את העבודה של רג'י לוקאס והחליטה לקרוא למי שהיה אז בן זוגה ג'ון "ג'ליבין" בניטז לעשות רמיקס לשיר על פי רעיונותיו.
מבחינה מוזיקלית השיר הוא שיר דאנס-פופ אשר משלב ביטים כבדים של תוף עם קולות של גיטרה בסולמות גבוהים. מבחינה לירית בשיר מדונה משווה את הגוף הגברי לכוכב שבשמים.

ביקורות והצלחה

השיר זכה לביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה עכשוויים שכינו אותו "כהקדמה למוזיקת דאנס עליזה".
השיר זכה להצלחה בארצות הברית כאשר הפך שם ללהיט מדונה והגיע למקום ה-4 ולימים היה לשיר השני מתוך רצף של 15 שירים (לא כולל שירים מתוך פסקולים) שמדונה הצליחה להכניס לעשרים העליונים במצעד. בנוסף הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס לצד השיר "Holiday".

וידאו קליפ

הקליפ לשר מציג את מדונה רוקדת מאחורי רקע לבן עם הרקדניות שלה. לאחר פרסום הקליפ סגנון הלבוש וההתנהגות של מדונה הפכו למודל לחיקוי בקרב צעירים. חוקרי ציינו כי בקליפ מדונה הציגה את עצמה כדמות נרקיסיסטית ומעורפלת וכינתה את עצמה ככובת מזל בניגוד למשמעות של השיר.
את השיר מדונה ביצעה במספר סיבובי הופעות שלה כאשר האחרון מביניהם היה "Rebel Heart Tour", ואף השיר זכה למספר גרסאות כיסוי במהלך השנים.
גרייס מיראבלה

גרייס מיראבלה (באנגלית: Grace Mirabella; נולדה ב-10 ביוני 1930) היא העורכת לשעבר של המגזין ווג. היא החלה לעבוד בווג בשנות החמישים והייתה העורכת שלו בשנים 1988-1971.

ביוגרפיה

גרייס מיראבלה נולדה בניוארק, ניו ג'רזי להורים ממוצא איטלקי. היא סיימה ללמוד בקולג' סקידמור (Skidmore College) ביוני 1950, תוך התמחות בכלכלה. היא התחתנה עם ד"ר ויליאם קהן בשנות השמונים.

קריירה

הקריירה שלה החלה אחרי שסיימה את לימודיה בקולג', אז היא עבדה בחנות לבגדי ספורט שהייתה שייכת לחברים של משפחתה, מיראבלה עבדה במספר משרות זוטרות בעסק הקמעונאי. אחרי כן עבדה ב-Macy's כ- executive trainee וב- Saks Fifth Avenue כעוזרת למנהל השיווק. 
בראשית שנות החמישים נשכרה גרייס מיראבלה לעבודה כעוזרת לעורכת בווג ובמהרה קודמה לעורכת. במהלך רוב שנות השישים, הייתה מיראבלה עוזרתה של דיאנה פרילנד, העורכת הראשית של הווג. לבסוף, ב-1971, היא קודמה למשרת העורכת הראשית. בשנת 1988, החליפו אותה באנה וינטור. בשנות התשעים היא הוציאה לאור מגזין משלה, מיראבלה  (Mirabella), בעזרת תמיכתו הפיננסית של רופרט מרדוק.
להב

להב הוא חלק בכלי עבודה, כלי נשק או במכונה (למשל, מאוורר) שבדרך כלל יהיה בקצהו חד או מחודד. חלק זה יכול להיות מאבן, למשל צור, או ממתכת, כיום בעיקר פלדה. הלהב משמש לחיתוך, דקירה, פריסה, תפיסה (לדוגמה, גדר תיל) גירוד וכיוצא בזה.
רוברט וייטהיל-בשן

חייו

רוברט וייטהיל-בשן נולד בשנת 1947, במדינת קרוליינה הצפונית, בארצות הברית. הוא גדל והתחנך בעיר להבוק שבטקסס. מגיל חמש עשרה נטה ליבו לציונות ולישראל, והוא התמסר ללימוד הלשון העברית, כשהוא נעזר בתקליטים ובספרי לימוד. רוברט וייטהיל השלים לימודיו באוניברסיטה הטכנולוגית של טקסס.
בשנת 1968, כשהיה בן עשרים ואחת, ביקר לראשונה בישראל. כששב מהארץ סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין ותואר נוסף בספרות אנגלית.
בשנות השבעים החל לפרסם את שיריו העבריים הראשונים, ויצר קשרים עם הסופר אהרון מגד, שכתב על שירתו בעיתון דבר. רוברט וייטהיל תרגם לאנגלית מיצירותיו של מגד. הוא עבר עם משפחתו לפוטומק, מרילנד, עסק במלאכות שונות, וחדל מכתיבת שירים ופרסומם.
במשך קרוב לעשרים שנה שתק רוברט וייטהיל-בשן "שתיקה ספרותית". לאחרונה שב לכתוב שירה עברית, ואף הוציא לאור ספר שירים חדש. הוא כונה על ידי מבקרים גם בתואר "המוהיקני העברי האחרון באמריקה".
בביקורת הספרותית על ספריו נאמר, בין השאר, שהוא מביא אל השירה העברית קול נאמן ייחודי ומפתיע - אך מתעתע כמעט, בשל הזרות הבלתי ישראלית שלו. ובכל זאת - עברי עד אחרון עיצוריו. רוברט וייטהיל-בשן הוא מאחרוני המשוררים העבריים באמריקה, ואולי אפילו האחרון שבהם.
רוברט וייטהיל-בשן הוא גם מתרגם, ותרגם לאנגלית מספריו של הסופר אהרון מגד, ומסיפוריו של יצחק בן-נר.
ג'ק טיגרדן

תולדות חייו

יליד טקסס, בן למשפחה מוזיקלית. גם אחיו צ'ארלי ונורמה היו מוזיקאים נודעים. הוא החל לנגן בבריטון בגיל עשר ועבר לטרומבון בגיל צעיר. את סגנון נגינתו פיתח בעצמו, ללא הנחיה מקצועית ולכן הגיע להמצאות ודרכים מקוריות להפקת צלילים.
ב-1927 הגיע לניו יורק ועבד כנגן במספר תזמורות אך התפרסם במיוחד כזמר. לקראת סוף העשור ניגן עם מיטב המוזיקאים של אותה עת, בתזמורות של גלן מילר בהם החצוצרנים לואי ארמסטרונג וביקס ביידרבק, הכנר ג'ו ונוטי, נגן הקלרינט בני גודמן, הגיטריסט אדי קונדון ועוד. 
במהלך השפל הגדול בארצות הברית, חתם טיגרדן חוזה עם תזמורתו של פול וייטמן עד 1938, דבר שהבטיח את מצבו הכלכלי, אך מנע ממנו להשתתף בהתפתחויות של אמצע שנות השלושים. לאחר מכן ניסה את מזלו בהקמת ביג בנד משלו, אך לא הצליח. ב-1946 הצטרף לארמסטרונג, שהוביל תזמורת בה ניגנו מובילי "ביג בנד" לשעבר, שנקראה ה-All Stars. הדואט שלו עם ארמסטרונג Rocking Chair זכה להצלחה רבה. ב-1951 פרש יחד עם ארל היינס מה-All Stars והוביל עמו הרכב שיצא למסעי הופעות בינלאומיים ארוכים.
הוא נפטר בגפו בניו אורלינס מסיבוך של דלקת ריאות לפני שמלאו לו 60.
הליופוליס (רובע בקהיר)

היסטוריה

הברון אמפן, יזם אירופי בולט ואגיפטולוג חובב, הגיע למצרים בשנת 1904 במטרה להציל את אחד ממיזמיה של החברה שבבעלותו במצרים – סלילת מסילת הרכבת בין אל-מטרייה לפורט סעיד. אף שהפסיד במכרז על מסילת הרכבת לבריטים, נשאר אמפן במצרים. בשנה לאחר מכן הקים אמפן את "חברת מסילות הברזל החשמליות של קהיר ונאות המדבר של און", אשר רכשה מהשלטון הקולוניאלי שטח מדברי גדול מצפון-מזרח לקהיר במחיר נמוך. על שטח זה הוא בנה את העיירה הליופוליס, 10 ק"מ ממרכז קהיר. העיירה נבנתה בסגנון הליופוליס ותוכננה כעיר של מותרות ופנאי, עם שדרות רחבות המצוידות בכל התשתיות הנדרשות ומתקני בילוי, לרבות מגרש גולף. בעיר הוצע גם דיור בשכירות במגוון סגנונות עיצוביים לצד וילות, בנייני דירות ובקתות עובדים במטרה למשוך מעמדות שונים לעיר.
בתחילה התגוררו בהליופוליס בעיקר אריסטוקרטים מצרים ואזרחים אירופאים. בניגוד לפרברים אחרים של קהיר, בהליופוליס היה בתחילת המאה ה-20 אחוז גבוה יותר של תושבים מצרים. לאחר מהפכת הקצינים החופשיים, שבראשה עמד גמאל עבד אל נאצר, עברו לשכונה מלומדים מן המעמד הבינוני של קהיר. עם התרחבותה של קהיר נבלעה הליופוליס בתוך המטרופולין של קהיר. בשל הגידול המשמעותי באוכלוסייתה, על רוב שטחי הגנים המקוריים שמילאו אותה נבנו בתי מגורים.
בניגוד לאופייה הפרברי השקט בעבר, כיום נחשבת הליופוליס לאזור ראשי בקהיר, ומתגוררים בה פוליטיקאים, ידוענים, שחקני כדורגל ומשפחות מן המעמד הגבוה.

אתרים

להליופוליס חשיבות פוליטית וצבאית מיוחדת במצרים משום שהמטה הכללי של צבא מצרים וחיל האוויר ממוקמים בה. שדה התעופה הצבאי אל-מזה גם כן נמצא בקרבתה. עוד בתחומי הרובע מטותיהם האזוריים של ארגון הבריאות העולמי והסהר האדום. בעיר נמצא מעונו של נשיא מצרים לשעבר, חוסני מובארכ. בשנת 1981 הפך מלון הליופוליס פאלאס לארמון נשיאות הרפובליקה ולמשרדו של הנשיא. 
כנסיית הבזיליק הקתולית הנמצאת ברחוב אל-אהראם היא אתר בולט בהליופוליס ומקום קבורתו של הברון אמפן. מלבדה, בעיר בתי תפילה רבים, בהם מסגדים, כנסיות ואף בית כנסת. בית הקברות הצבאי הליופוליס שוכן ברחוב נביל אל-וקאד. בבית קברות זה נמצאת אנדרטת פורט תאופיק לזכר 4,000 חיילי צבא הודו הבריטית שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. אנדרטה זו הוקמה במקור בפורט תאופיק, אך הועברה להליופוליס בשנת 1967.

יהודים

בעבר התגוררו בהליופוליס יהודים רבים שעלו לישראל. יהודים אלו היגרו למצרים לאחר מלחמת העולם הראשונה, מאיטליה ומטורקיה בעיקר, ונמנו עם הקבוצה המבוססת ביותר כלכלית במצרים. כיום אין יהודים ברובע, לאחר שרובם ככולם עלו לישראל בפרויקט של ראש ממשלת ישראל השני, משה שרת, שהיה מקורב מאוד לראשי הקהילה היהודית המצרית. הקהילה כוללת אנשי רוח ואקדמאים, כמו גם בעלי מקצועות חופשיים שהשתלבו בחברה הישראלית בתפקידי מפתח לאחר שעלו לישראל.
מאיר להמן

ביוגרפיה

נולד בהנובר ולמד בישיבה בהלברשטט שהקים הרב יששכר ברנד להמן כמאה ועשרים שנה קודם לכן. לאחר מכן למד בבית המדרש לרבנים בברלין של הרב עזריאל הילדסהיימר, והוסמך לרבנות. המשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת ברלין ובפראג, ולבסוף קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת האלה. 
הרב להמן היה מייצג מובהק של האורתודוקסיה המודרנית, פרי משנתו של הרב שמשון רפאל הירש, שגרסה "יפה תלמוד תורה עם דרך ארץ".
כאשר היה בן 23 נישא לבתו של הרב שמואל בונדי, ראש הקהילה האורתודוקסית במיינץ, ועבר להתגורר שם. בהמשך הכתירה אותו קהילה זו כרבהּ, אך הוא לא הוכר רשמית כרב על ידי השלטונות עד ל-1870, כאשר זכתה הקהילה האורתודוקסית בהכרה רשמית, לאחר מאבקים פוליטיים, שבמהלכם היו תקופות שנאסר עליו, למשל, לערוך טקסים דתיים כגון חופות.
בשנת 1860 ייסד הרב להמן את העיתון "דער איזראעליט" (Der Israelit), בגרמנית, שהיה לעיתון החשוב של היהודים הדתיים בגרמניה ופעל עד לעליית הנאצים לשלטון.
נפטר ממחלה, במיינץ, בגיל 59.

סדרת ספריו לנוער

מפעל חייו של להמן היה כתיבת סיפורים לנוער, שבהם ראה 'צורך שעה' להצלת הדור הצעיר מהתבוללות גורפת. חלק מסיפורים אלה היו ביוגרפיות על אישים ידועים בתולדות עם ישראל: רבי עקיבא, בוסתנאי בן חנינאי, השר מקוצי, מהר"ם מרוטנבורג, רבי יוסף בן גרשון מרוסהיים, הרב יששכר ברנד להמן ועוד, ורובם  היו סיפורים עלילתיים השזורים בוויכוחים אודות שמירת מצוות, אמונה, פתיחת עסקים בשבת וכדומה. במובן זה, שפכו הטקסטים הללו אור על סוגיות מעולמה של היהדות האורתודוקסית מודרנית ברחבי גרמניה ועל האידיאלים החינוכיים שלה.
סיפוריו של הרב להמן מדויקים בדרך כלל מבחינה היסטורית, אך לעיתים יש בהם פרטי מידע או פרשנות שגויים. כך לדוגמה, בספר "האנוסים מווילנה" כתב כי אברהם יוזפוביץ היה תלמיד של הרב משה לנדאו, בעוד שהלה התנצר כאשר היה הרב לנדאו צעיר לימים. לא ברור האם פרטים אלה נוספו במטרה להוסיף לעלילה מתח ועניין, או שמא הרב להמן היה סבור באמת שמידע זה נכון.

תרגומי ועיבודי ספריו

ספריו של להמן תורגמו ליידיש החל משנות השבעים של המאה ה-19 ולעברית החל משנות החמישים של אותה מאה. מאז הם יצאו לאור במהדורות רבות. חלק מהספרים הופיעו בתרגום ליידיש בין השנים תשמ"ח-תש"ן, בהוצאת "יידישער אוצר" בניו יורק. בין השנים תשנ"א-תשנ"ה יצאו לאור בירושלים רוב הסיפורים בתרגום חדש מאת מ.מ. משי-זהב.
בדור האחרון יצאו רבנים ומחנכים בציבור החרדי נגד הקריאה בספריו, בטענה שהם אינם מתאימים לקו החינוכי החרדי העכשווי משום שהם כוללים תוכן לא מקובל על יחסי אהבה בין המינים וצידוד ברכישת השכלה כללית. בעקבות כך הוצאו הספרים בעיבוד מחודש של הסופרת ר. פרידמן, המותאם לסטנדרטים החרדים של סוף המאה ה-20.
נטען כי חלק ממפעל התרגום לעברית של ספרי להמן, ספרו על המהר"ם מרוטנבורג, מבוסס על פלגיאט מאוחר של מו"לים בפולין שייחסו ספר של יריבו המר של להמן, הרב הרפורמי לודוויג פיליפסון בשם "Rabbi Meïr von Rothenburg", רבי מאיר מרוטנבורג, ללהמן ותרגמו אותו ליידיש תחת שמו של האחרון: מ' לעהמאן, אויף אייביגער תפיסה — היסטארישע ערצעהלונג, לודז': מסורה, תרפ"ו. ממנו הופיעו בהמשך תרגומים נוספים לעברית, פורטוגזית ואנגלית.

ספרות תורנית

מלבד הספרים לנוער, כתב הרב להמן גם ספרים תורניים: פירוש על מסכת אבות בשם "מאיר נתיב" ופירוש להגדה של פסח. כמו כן הוציא לאור את פירוש הר"ש סיריליאו, ממגורשי ספרד, על תלמוד ירושלמי סדר זרעים עם הערות.
בנייה בסרגל ובמחוגה

מספרים מרוכבים

לאחר שנתונות זוג נקודות, להן אפשר להתייחס כנקודות 0 ו- 1, מגדירים מספר מרוכב כנקודה שהוא מציין על המישור המרוכב. קבוצת המספרים הניתנים לבנייה בצורה כזאת מהווים שדה הנקרא שדה המספרים הניתנים לבנייה. ניתן לבנות מספר a+bi אם ורק אם ניתן לבנות את |a| ואת |b|, אותם בונים כמוסבר לעיל.
למספרים הניתנים לבנייה תכונות נוספות. כך למשל, מספר ניתן לבנייה אם ורק אם הוא שייך לשדה המהווה הרחבה סופית של שדה המספרים הרציונליים מממד שהוא חזקה של 2. בשפה מתמטית, מספר  ניתן לבנייה אם ורק אם קיים שדה  כך ש- עבור n טבעי.