google/wiki40b huggingface dataset:
מצמד סיבים אופטיים

מצמד סיבים אופטיים הוא רכיב בעזרתו ניתן להכניס סיגנלים אופטיים משני סיבים אופטיים לתוך סיב אחד. הרכיב יכול לשמש גם כמפצל כך שסיגנל מסיב אחד יתפצל ל-2 סיבים.

עקרון הפעולה

כאשר קוטר ליבת הסיב הוא קטן מאוד, יכול להיווצר מצב שבו קוטר האלומה של אור העובר בסיב גדול יותר מקוטר מעטפת הסיב. במקרה כזה, אם סיב נוסף יעבור בצמוד לסיב הראשון, חלק מהאור יעבור לתוך הסיב השני (זליגה).

כדי ליצור מצמד אופטי, מצמידים שני סיבים זה לזה, מחממים אותם ומתחילים למתוח. בזמן המתיחה, קוטר הליבה קטן, דבר הגורם להגדלת קוטר האלומה, ובמקביל, גם קוטר המעטפת קטן ולכן תיתכן זליגה בין 2 הסיבים. בזמן מתיחת הסיבים, מכניסים אור לתוך אחד הסיבים או לשניהם, ובודקים את עוצמת האור במוצא שני הסיבים. את תהליך המתיחה עוצרים ברגע שמגיעים ליחס הרצוי בין עוצמת האור במוצא הסיבים. בגלל החוק השני של התרמודינמיקה, אין אפשרות להכניס את כל עוצמת האור מ-2 סיבים לתוך סיב אחד בהנחה שמדובר בסיגנלים דומים (מבחינת הקיטוב ואורך הגל), כך שאם מכניסים לצמד אור מ-2 סיבים לתוך סיב בודד, חצי מעוצמת האור שבכל סיב תלך לאיבוד.
משרד המודיעין (איראן)

פעילות

מאז הקמת הרפובליקה האסלאמית הייתה איראן אחראית למספר רב של פעולות טרור. המשרד למודיעין סייע לפעולות במתן מידע מודיעיני נחוץ. בנוסף, ביצע הארגון עצמו פעולות טרור בשירות איראן. בשנת 1992 נרצחו בגרמניה סאדק שַרַפכַּנדי, מנהיג המפלגה הכורדית הדמוקרטית, ושלושה אנשים נוספים. אזרח איראני וארבעה אזרחים לבנונים נעצרו והורשעו בביצוע הרצח זמן קצר אחר כך. ארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1996, הוציאה גרמניה צו מעצר בינלאומי נגד עלי פלאחיאן, ראש המשרד למודיעין דאז, בטענה כי הוא שהורה על ביצוע ההתנקשות. 
גורמים במשרד למודיעין היו מעורבים בשרשרת מעשי רצח של אינטלקטואלים איראנים, שאירעו בין השנים 1996–2001.
חדר איימס

חדר איימס (באנגלית: Ames room) הוא חדר בעל מבנה מעוות, היוצר אשליה אופטית, המשבשת את תפיסת העומק של האדם הצופה בו מבחוץ כמו גם גורמת לו לתפוש באופן שגוי את גודלם של עצמים, המוכנסים לחדר. החדר נקרא על שם מתכננו אדלברט איימס.

אופן היווצרות האשליה

באופן כללי הגודל של התמונה הנוצרת על הרשתית, בעקבות האור המוחזר מגירוי מסוים, מושפעת מהמרחק שלו ביחס לצופה. התפתחות של קביעות תפיסתית בנוגע לגודלם של עצמים מתגבשת בשנים הראשונות לחיים ומאפשרת לילד להבין שכשעצם מסוים מתרחק הוא שומר על הגודל שלו למרות שהוא נראה קטן יותר.
הצופה מביט אל החדר, דרך חרך, המאפשר ראייה בעין אחת בלבד וכך מקשה על תפיסת העומק. האשליה של חדר איימס נוצרת בעקבות הנחה מוטעית של הצופה, כי החדר הוא בצורת תיבה או קובייה, כמקובל. אלא שלמעשה רצפת החדר הזה היא בצורה של טרפז ישר-זווית והמרחק בין הרצפה לתקרה הולך וגדל עם ההתקרבות אל הבסיס הגדול של טרפז הרצפה.
כלומר, הצופה מניח ששני חלקי החדר נמצאים במרחק שווה ממנו ולכן מפרש את גודל העצמים באופן מוטעה. כתוצאה מכך, עצמים הנמצאים בחלק המרוחק יותר של החדר נתפסים כקטנים יותר מגודלם הממשי ביחס לעצמים הנמצאים בצדו הקרוב יותר של החדר.
ווסטוק גזפרום

הנהלה

מנכ"ל ווסטוקגזפרום הוא ויטאלי אנטולייביץ' קוטפוב. עד אוגוסט 2004 עמד בראש החברה, מי שמונה לאחר מכן למושל מחוז טומסק סרגיי ז'ווצ'קין, לאחר מכן עד סוף 2007, ניהל ויטאלי גאורגייביץ' יאקובלב את החברה.
יחסי גבון–צ'ילה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הגבונית לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין גבון לצ'ילה כוננו באופן רשמי בספטמבר 1978.
בשנת 1984 פתחה צ'ילה שגרירות בליברוויל, בירת גבון, זו פעלה עד 1989.
אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בגבון אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא אשרה אלקטרונית (eVisa). לעומת זאת, אזרחי גבון שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.
אחי! אחותי!

פירוט כללי

התוכנית עוסקת בבעיות המטרידות ילדים ובני נוער, כשבעונה הראשונה היא התמקדה בעיקר בבעיות של ילדים בגילאי 10 - 12, ובעונה השנייה בבעיות של בני הנוער, כגון אהבה, פער הדורות, ובית ספר. פאנל מיוחד של 9 - 10 ילדים דן בקצרה בנושא התוכנית, ולאחר מכן מוצג משאל רחוב שנערך באותו עניין. בהמשך דנים משתתפי התוכנית בבעיה ובדרכים לפתרונה, ולפעמים גם מקבלים שיחת טלפון מאחד הצופים שמעוניין להיוועץ בפאנל. לעיתים קרובות מתארחים ידוענים שונים בתוכנית. התוכנית מסתיימת בפינה הומוריסטית.
בין חברי הפאנל: שאולי מלמד, ספיר לבס, נדב באומן, עומר באומן, בן זילברשטיין, קורל וינהווז, מאיה קורן, ניר דקל ועוד.

הפקה

התוכנית, בהפקת "שמיים תוכן והפקות", עסקה בנושא מסוים מתוך שלל נושאים מגוונים בבעיותיהם של בני הנוער. על הפן המקצועי אחראים יועצי מכון אדלר, שמלווים את התוכנית, ובסיומה של כל תוכנית עונים לשאלות גולשי אתר ניקלודיאון.

העונה הראשונה של התוכנית כללה 14 תוכניות והעונה השנייה 15 תוכניות.
דוד בן זכאי

תולדותיו ומשפחתו

רב דוד נולד בארץ קצר לאביו זכאי שהתייחס למשפחת ריש גלותא עד לזרובבל בן שאלתיאל, היה לרב דוד אח בשם יאשיהו (מצאצאיו נמנה דוד בן דניאל) ובן בשם יהודה.

המחלוקת עם רב סעדיה

פרק זה דורש שכתוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולשכתב אותו. 
רב דוד בן זכאי חלק על רב סעדיה בריב שהחל כשבאו שני אחים לדון בפני רב דוד בדיני ירושת אביהם, רב דוד רצה לשתף את רב סעדיה בפסיקת הדין אלא שרב סעדיה סבר אחרת מסברת רב דוד, ומנע מלחתום - עם סרבתו שלח את הדיון לפני לרב כהן צדק גאון שאכן חתם על פסק הדין כסברת רב דוד. 
רב דוד לא הסתפק ועדיין רצה שרב סעדיה יכניע לבקשתו ולחתום, ושלח אליו את בנו יהודה להזהיר לרב סעדיה לענות לבקשת אביו, הפעם ספג מכות מתלמידי רב סעדיה אז החליט רב דוד להוריד את רב סעדיה מגאונותו, וכן עשה ומנה במקומו את רב יוסף בן רב יעקב.
בסופו של דבר, רב סעדיה נאלץ לברוח מפניו ויש דעות שאף הושיבו בכלא, לאחר שבע השנים הצליחו בני הדור לפשר את הרגשים מה שגרם להתפייסות רבת משמעות.

תלמידיו וצאצאיו

רב דוד סמך לרבנות את תלמידו יום טוב הכהן בן יעקב, בין צאצאיו נמנה רב חזקיה ריש גלותא שנהרג, וכן רב שר שלום גאון.
קושטיניה

קריירת מועדונים

אחרי שנים ששיחק בליגות הנמוכות בפורטוגל, קושטיניה הובא לתשומת לבו של המועדון הצרפתי מונקו, כאשר שיחק בקבוצת נסיונל, אז בליגה השנייה. אחרי עונה ראשונה בינונית בצרפת, הפך קושטיניה להיות שחקן הרכב קבוע, כאשר תרם שער אחד למועדון במהלך 28 המשחקים בהם שותף במסגרת ליגת העל הצרפתית בעונת 1999/2000.
רק כאשר היה כמעט בן 27, קושטיניה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, אחרי שחתם בקבוצת פורטו בעונת 2001/2002. הוא היה חלק בלתי נפרד מחוליית הקישור של הקבוצה, כאשר פורטו זכתה פעמיים ברצף באליפות פורטוגל. יש הטוענים, שרגע השיא של קושטיניה הגיע ב-9 במרץ 2004, כאשר כבש שער נגד מנצ'סטר יונייטד, במשחק חוץ במסגרת הסיבוב הראשון של שלב הנוק-אאוט בליגת האלופות, בעונת 2003/2004, שער שהעלה את פורטו שלב על חשבונה של מנצ'סטר. בסיום העונה, פורטו אף זכתה בליגת האלופות, לאחר שגברה בגמר 3-0 על קבוצתו הקודמת של קושטיניה, מונקו.
לאחר 10 מחזורים בעונת 2004/2005, קושטיניה הועבר למועדון הרוסי דינמו מוסקבה, יחד עם חבריו לפורטו מאניש, גיורקאס סייטרידיס ודרליי. לאחר שלא הצליח להתאקלם ברוסיה, הוא חתם במועדון הספרדי אתלטיקו מדריד, בו שיחק בעונת 2006/2007.
אתלטיקו מדריד שיחררה את קושטיניה באוגוסט 2007. הוא חתם באטלנטה, אך כמעט ולא זוכה לדקות משחק.

נבחרת פורטוגל

קושטיניה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל ב-14 באוגוסט 1998, במשחק מוקדמות יורו 2000, בו ניצחה פורטוגל 1-0 בבית את נבחרת סלובקיה. משם העפילה פורטוגל לטורניר הגמר של היורו, בו כבש קושטיניה שער ניצחון בתוספת הזמן, נגד נבחרת רומניה, וקבע את תוצאת המשחק 1-0.
קושטיניה שיחק גם בטורנירי הגמר של יורו 2004 ומונדיאל 2006. הוא סיים את הקריירה הבינלאומית שלו לאחר 53 משחקים עבור פורטוגל, בהם כבש שני שערים. הוא החליט לפרוש מהנבחרת, לאחר שנקרא לעיתים נדירות לסגל פורטוגל במהלך מוקדמות יורו 2008.
בשנת 2013 אימן את הקבוצות ביירה מאר ופאסוס די פריירה.
קניון וינטגאר

קניון וינטגאר (סלובנית: soteska Vintgar) או קניון בלד (סלובנית: Blejski vintgar) הוא קניון באורך 1.6 ק"מ בצפון מערב סלובניה, בתחום המוניציפלי של גורג'ה ובלד ואשר נמצא כ-4 ק"מ צפון מערבית לבלד. הקניון נחצב על ידי נהר הרדובנה ומהווה את המשכו של עמק הרדובנה. גובהם של צוקי הקניון נע בין 50-100 מטרים עם אורך מדרון של כ-250 מטרים. הנהר יצר תופעות רבות של סחיפה כגון ברכות ומפלים ומסתיים בנפילה של 13 מטרים במפלי סום (מילולית: המפלים הרועשים) הציוריים שהם המפלים הגדולים ביותר בסלובניה. כשהוא הקניון ההררי הראשון בסביבה שנפתח לתיירות, המילה 'וינטגאר' עברה תהליך של הכללה ומתייחסת גם לקניונים מוגנים אחרים כגון קניון איסקה (Iški vintgar), קניון ביסטריצה (Bistriški vintgar) וקניון ריבניצה (Ribniški vintgar).

היסטוריה

עד 1890, היה קניון בלתי נגיש, פרט לשני מקומות שבהם הייתה גישה לנהר הרדובנה. גשר מעל מפלי סום נבנה כבר ב-1878. שאר הקניון נחקר ב-1891 על ידי ראש עיריית גורג', יעקב צומר ועל ידי בנדיקט לרגטפורר, צלם ידוע באותה תקופה.
ב-1893 התקינו בקניון, במאמץ רב, דקים וגשרים מעץ שעליהם מבקרים יוכלו ללכת ולתצפת בקניון. שבילי ההליכה האלה, בחלקו העיקרי של הקניון, נקראו מאוחר יותר גלריות צומר, ועברו כמה שיפוצים מאז.
סכר הידרואלקטרי נבנה בקניון וגשר קשתי נבנה עבור מסלול רכבת הבוהיני (Bohinj Railway). הגשר נבנה ב-1904 וב-1905 מאבן מסותתת והוא הגשר הרכבת, עשוי אבן, הגדול ביותר בסלובניה אשר נשמר בשלמותו. אורכו 65 מטרים, רוחבו 4.5 מטרים והוא מתנשא לגובה של 33 מטרים.

אטימולוגיה

מבחינה אטימולוגית, המילה 'וינטגאר' (vintgar) לקוחה מהמילה הגרמנית 'וינדגר' (Windegg(er)) שפירושה 'מקום החשוף לרוח' שניתן לכפרון בתחילת הקניון בכפר פודום (Podhom). ישנו עוד הסבר הטוען שהשם לקוח מהמילה הגרמנית 'וויינגרטן' (Weingarten) שפירושה כרם, וזאת מתייחסת לכרמים בפודום או לקניון עצמו המזכיר בצורתו כוס יין.

גאולוגיה

לפני עידן הקרח האחרון, זרם נהר הרדובנה כלפי מזרח. לאחר שנחסם על ידי הקרח של קרחון בוהיני, נוצר אגם שחתך מסלול חדש לכיוון צפון מזרח דרך שכבה רכה של אבן גיר מהתקופה הטריאסית בין פסגות בורסט (Boršt), שגובהה 931 מטרים לבין הום (Hom) שגובהה 844 מטרים בעמק הסבה העליון.
אנשים ומחשבים

על הקבוצה

לקבוצת אנשים ומחשבים שלושה עיסוקים עיקריים: עיתונות מודפסת, מדיית אינטרנט וחברת הכנסים והאירועים. הקבוצה מפעילה 12 פורומים מקצועיים לקהילת ה-ICT, בהם פורומים למנמ"רים, מנכ"לים, מומחי אחסון, מנהלי אתרי אינטרנט ואחרים. לצד זאת עורכת החברה כנסים מקצועיים וכנסי לקוחות והיא נחשבת כיום למובילה בתחום.

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1981 על ידי בני הזוג פלי ודליה פלד ומשה אלון (שפרש בשנת 1984 כדי להשתתף בהקמת חברת "כלנית"). ב-18 בנובמבר 1981 יצא לאור הגיליון הראשון של כתב העת "אנשים ומחשבים" בפורמט טבלואיד. בתחילה הופיע העיתון כדו-שבועון ולאחר מספר גיליונות הפך לשבועון. הקבוצה הגיעה להסכמי תוכן עם קבוצת המדיה האמריקנית CMP InformationWeek, שבעקבותיהם שונה שם השבועון ל-InformationWeek, אם כי עיקר תוכנו עוסק בישראל. כיום הוא מפורסם אלקטרונית מדי שבוע וגרסה נוספת מודפסת אחת לחודש. 
לצד השבועון החלה החברה בשנת 1989 להפיץ "עיתוני פקס", שנשלחו בפקס מדי בוקר לאנשי התעשייה. עם התפתחות הטכנולוגיה הפך עיתון הפקס לעיתון וירטואלי, Daily Maily, שמופץ כיום (2009) לכ-90,000 קוראים בתחום המחשוב. כמו כן מפיצה הקבוצה את הירחון PC PLUS, שמכיל חומרי מקור וחומר מתורגם מהירחון הבריטי. 
בין העורכים ואנשי תקשורת בולטים שליוו את הקבוצה מאז ועד היום: רני רוגל שהיה מנכ"ל העיתון ועורכו, דודי גולדמן, ניסו כהן, דוד גורדון ודן בילסקי.

תערוכות בינלאומיות

באוקטובר 2000 ערכה החברה לראשונה את תערוכת המחשבים הבינלאומית קומדקס בישראל. התערוכה זכתה לשיא של 30,000 מבקרים במהלך שבוע התערוכה ולביקורים של אנשי עסקים בכירים רבים מהארץ ומחו"ל. בנוסף הופעל בתערוכה מערך רישום ממוחשב, בפעם הראשונה בתערוכה בישראל.
צבע הכסף

רקע

הסרט ממשיך את סיפורו של שחקן הביליארד הנוכל אדוארד "פאסט אדי" פלסון (פול ניומן), דמות שהופיעה לראשונה ברומן "הנוכל" ("The Hustler") מאת טביס, שיצא לאור בשנת 1959 (גם בעיבוד הקולנועי "אדי פלסון" משנת 1961 של ספר זה גילם ניומן את דמותו של פלסון). עלילת הסרט ממשיכה למעשה את סיפורו של פלסון, כעשרים שנה לאחר האירועים המתוארים סרט הקודם, משך זמן שבו פלסון לא עסק בנוכלות.

תקציר העלילה

שחקן הביליארד המזדקן אדי "הזריז" פלסון (מגולם על ידי פול ניומן), אשר פרש משכבר מהעיסוק בתחום, מגלה את השחקן הצעיר, המוכשר והמבטיח וינסנט (מגולם על ידי טום קרוז) בבר המקומי. אדי מציע לוינסנט להפוך להיות בן טיפוחיו כדי שהוא ילמד אותו את כל מה שהוא יודע על המשחק וכיצד להרוויח כסף רב במשחק במרמה.
אדי לוקח את וינסנט תחת חסותו ומלווה אותו באולמות ביליארד שונים בארצות הברית, במטרה להגיע בסופו של דבר לטורניר הגמר הגדול באטלנטיק סיטי.
עם זאת, לאט לאט מתחילה יריבות בין אדי לוינסנט כאשר לבסוף, לאחר ריב, דרכיהם נפרדות. בינתיים, אדי חוזר לשחק פול בעצמו, ולבסוף, לאחר שהוא מגיע לטורניר הגמר באטלנטיק סיטי הוא מתמודד מול וינסנט.

ביקורות ותגובות

הסרט זכה לביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 91% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 35 ביקורות.
לילי פר

ילדות

פר נולדה בעיר סנט הלנס שבמחוז מרזיסייד שבצפון מערב אנגליה ב-26 באפריל 1905 כרביעית מבין שבעה ילדים. אביה ג'ורג', היה פועל במפעל הזכוכית המקומי, והמשפחה השכירה שטחים בחצר ובבית על מנת להעלות את הכנסתם. 
כבר מגיל צעיר הביעה התנגדות עזה למקצועות שהיו מקובלים אז אצל נשים כמו תפירה ובישול. חוסר הפחד שלה גרם לה לשחק ללא חשש עם בנים בכדורגל וברוגבי, ותחת הדרכתם של אחיה הבוגרים הפכה למיומנת בשני מקצועות אלו.

המשך הקריירה והחיים שאחרי הפרישה

המספר של קבוצות כדורגל נשים הלך וגדל, עד שבמרץ 1921 התאחדות הכדורגל האנגלית הנחיתה עליהם מהלומה קשה. התאחדות הכדורגל אסרה על נשים לשחק במגרשי ההתאחדות, בטענה שמשחקי הנשים חסרי טעם. רשויות הכדורגל הסקוטיות הוציאו צו דומה. אחדים טענו שההחלטות הללו נבעו מקנאה בקהל הרב שמשחקי הנשים משכו. האיסור הביא להקמתה של התאחדות כדורגל הנשים האנגלית, ומשחקי הנשים הועברו למגרשי הרוגבי ומגרשי כדורגל שאינם קשורים להתאחדות.
למרות ששחקניות רבות החליטו לעזוב את הכדורגל, פר המשיכה לשחק במגרשי כדורגל שאינם קשורים להתאחדות ובכפרים קטנים. בעקבות החרם, יצאה ב-1922 קבוצת דיק, קר'ס ליידיס לסיבוב משחקים בצפון אמריקה. כשנחתו בקנדה, גילו הבנות שגם שם אסור להן לשחק, ולכן הדרימו לארצות הברית. בארצות הברית הן שיחקו תשעה משחקים נגד מועדוני גברים, כאשר בסוף המאזן שלהן עמד על שלושה ניצחונות, שלושה משחקי תיקו ושלושה הפסדים. כישרונה היוצא דופן של פָּר משך גם את התקשורת האמריקאית שכינתה אותה: "הכדורגלנית המבריקה ביותר בעולם". פָּר המשיכה לשחק עם הקבוצה גם כאשר המפעל כבר לא עמד מאחוריהן, ובסופו של דבר, הקבוצה שינתה את שמה ל"פרסטון ליידיס".
ב-8 בספטמבר 1937, הביסה פרסטון ליידיס 1-5 בגמר "אליפות בריטניה והעולם" את הקבוצה הסקוטית, אדינבורו ליידיס, כאשר פר כובשת את אחד השערים. חגיגות הניצחון נערכו בבית קפה קטן בפרסטון. עד תקופה זו, גייסה פרסטון ליידיס כמאה אלף פאונד במשחקי צדקה.
בזמן מלחמת העולם השנייה, הקבוצה סבלה מקשיים רבים ולא זכתה לשחק בהרבה משחקים. המנג'ר אלפרד פרנקלנד שירת ב"שירות ההגנה מפני מתקפות אוויר" (ARP Warden) ולא יכל לארגן לקבוצה משחקים רבים. בנוסף, תקציבי הדלק הזעומים לא איפשרו לקבוצה לנסוע לערים רחוקות כדי לשחק בהן.
בשנת 1946, מונתה פר כקפטנית הקבוצה כהכרה על 26 שנות פעילות במועדון. באותו הזמן, היא החמיצה רק כחמישה משחקים מאז התחילה לשחק בקבוצה בתחילת שנות העשרים.
לאחר שעזבה את העבודה במפעל של "דיק וקר", החלה פר להתמקצע כאחות. היא עבדה בבית חולים פסיכיאטרי בויטינגהאם שבמחוז לנקשייר עד יציאתה לפנסיה. פאר המשיכה לשחק בפרסטון ליידיס גם כאשר עבדה כאחות, ומשחקה האחרון בקריירה היה ב-12 באוגוסט 1951 במשחק נגד נבחרת סקוטלנד, בו כבשה את אחד השערים. 
כבר בעונתה הראשונה בקבוצה, כשהיא בת 14 בלבד, כבשה פר מספר מרשים של 43 שערים. בסך הכל, כבשה פר למעלה מ-900 שערים בקריירה שנמשכה למעלה משלושים שנה - משנת 1919 ועד 1951. עיתון מקומי דיווח שפָּר כבשה 967 שערים מתוך 3,022 השערים של דיק, קר'ס ליידיס - כמעט שליש משערי הקבוצה.
את רוב חייה העבירה פר בכפר גוזנר הצמוד לעיר פרסטון. בתור לסבית מוצהרת, היא חיה עם בת זוגה מרי, והפכה לסמל של קהילת הלהט"ב. היא נפטרה מסרטן השד ב-1978, בגיל 73, ונקברה בעיר הולדתה, סנט הלנס.
איריס שטרק

ביוגרפיה

שטרק נולדה במושב חמד. היא בעלת תואר ראשון בחשבונאות וכלכלה, ותואר שני בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן. היא ובעלה הם מייסדים ושותפים מנהלים בפירמת רואי החשבון "שטרק את שטרק", שהוקמה בשנת 1984.
בין השנים 2005–2007 כיהנה כיו"ר דירקטוריון חברת נמל אשדוד.
כיהנה כסגנית נשיא לשכת רואי חשבון (משנת 1997), כיו"ר ועדת הקשר למגזר המלכ"רים בלשכת רואי חשבון וכן כדירקטורית במספר חברות במשק בהן בנק מסד וקרן הפנסיה של הסוכנות היהודית.
חברה בוועדות ציבוריות לרבות ועדות מינויים בנציבות שירות המדינה, ועדה לבחינת תנאי גמלאות של נושאי משרה שיפוטית וגמול בתקופת צינון.
מרצה באקדמיה בנושאי ממשל תאגידי ואחריות דירקטורים, ביקורת פנימית בתחומי המגזר השלישי ופרשנית כלכלית בתוכניות טלוויזיה.
שטרק הייתה שותפה לחקיקה בוועדת השרים לענייני חקיקה בנושא חוק החברות וחוק העמותות, וכן עסקה בהצעות החוק לעניין הכרת הוצאות טיפול בילדים, ומכסות נשים בדירקטוריונים של חברות ציבוריות וחברות פרטיות ].
במרץ 2010 יצאה בשליחות משרד ראש הממשלה לכינוס האו"ם בניו יורק, לרגל יום האישה הבינלאומי, שם הרצתה בנושא מעמד האישה.
ב-5 בספטמבר 2018 נבחרה לכהן כנשיאת לשכת רואי חשבון בישראל, לאחר שגברה בבחירות על המתמודדים ג'ק בלנגה וחן שרייבר. שטרק נבחרה לכהן בתפקיד ל-3 שנים.
בעקבות עתירה של התנועה לטוהר המידות הוציא בג"ץ, ב-6 בספטמבר 2018, צו ביניים וצו על תנאי נגד המינוי שלה לנציגת ציבור בוועדה למינוי בכירים בשירות המדינה. ב-12 בספטמבר פרשה מהוועדה.

חיים אישיים

שטרק נשואה למשה שטרק ולהם שבעה ילדים.
טיסת הפניקס

העלילה

קבוצה של כעשרה עובדים של חברת נפט עוזבים את עבודתם לאחר שהחברה נסגרת, ועולים על מטוס מטען פרטי אשר הגיע לקחת אותם. במהלך הטיסה מעל מדבר במונגוליה, סופת חול גורמת לנחיתת אונס של המטוס.
כאשר המטוס נעצר בלב המדבר הסוער, מתגלה כי שניים מבין הנוסעים נהרגו. הניצולים מוצאים עצמם בלב מדבר אשר תנאי הסביבה בו אכזריים ובקרבת שודדי מדבר. האמצעים לרשותם דלים, אין באפשרותם ליצור קשר לבקשת עזרה, והמים שברשותם מעטים. בשלב זה מתחיל מאבק ההישרדות.
אדם זר אשר היה במטוס כטרמפ מציע לבנות מטוס קטן מהריסות המטוס המרוסק. לאחר ויכוחים רבים בין הנוסעים לגבי היתכנות התוכנית, מוסכם לבצע אותה, ובתדרוכו של הזר הם מתחילים בבניית המטוס.
לאחר שבועות רבים וקשים ורק מצליחים הניצולים לבנות את המטוס. לצערם לאחר סוף הבניה סופת חול נוספת מכסה את המטוס, ומשימתם החדשה היא להוציא את המטוס מתוך החול. לאחר מאמצים מצליחים הניצולים במשימה וזו, ומתחילים בהכנות לטיסה.
לאחר קשיים בהפעלת המטוס ותחת מתקפת שודדי מדבר, עובדי חברת הנפט ממריאים מהמדבר הסוער וטסים לביתם.
הסרט מזכיר במידת מה את סיפורם של ניצולי המפציץ Lady Be Good, אשר התרסק בלוב ב-1943.
בירגיטה סאהלן

ביוגרפיה

מ-1978 היא עוסקת בהוראה בחוג להפרעות בתקשורת של אוניברסיטת לונד, ב-2009 החלה לעבוד גם בתוכנית אודיולוגיה של האוניברסיטה, וב-2012 קודמה לדרגת פרופסור. היא עוסקת גם באימונים של יכולות תקשורתיות, ובנוסף, מעורבת בפרויקטים של שיתופי פעולה בין אוניברסיטת לונד לאוניברסיטאות אחרות.
בין תחומי המחקר שלה בעיות תקשורת של ילדים וביטוי צלילים, וקשר בין איכות מורים ליכולות קוגניטיביות של ילדים. מאז 1996 היא נמנית עם צוות מכון MiL למנהיגות.
סאהלן נשואה לרופא סוון אולוף סלמרלוב, ויש לה בן, הזמר מונס סלמרלוב ובת, פאני.
הרמוניום

הרמוניום, הוא כלי מקלדת אירופי במקורו. כמו העוגב הוא כלי נשיפה, אבל הצליל בהרמוניום מופק על ידי לשוניות (כמו באקורדיון, מפוחית יד ובנדונאון) ולא כמו בעוגב - שבו מופק הצליל בחלילים.
להרמוניום יש מפוח שמופעל בדוושה או בשתי דוושות. 
ההרמוניום הגיע להודו במאה ה-19 וכיום מקובל שם מאוד. בגירסתו ההודית מופעל המפוח ביד אחת, כשהשנייה מנגנת בקלידים. 
אנטונין דבוז'אק, ג'ואקינו רוסיני, סזר פרנק ואחרים שילבו אותו וכתבו לו מוזיקה קלאסית.
אפשר לשמוע דוגמה טובה לשימוש בהרמוניום בשיר "לך לך" של פורטיסחרוף, שבו מנגן שלומי שבן על הרמוניום. 

בגלל הצלילים הארוכים שניתן לנגן בו, קל לבלבל בינו לבין העוגב.
צבי אייזנמן

צבי אייזנמן (בכתיב יידי: אײַזנמאַן) (20 בספטמבר 1920 - 12 בפברואר 2015) היה סופר יידיש ישראלי, איש קיבוץ אלונים.

ביוגרפיה

צבי אייזנמן נולד בסתיו 1920 בוורשה בירת פולין. סיים את בית הספר היסודי ביידיש, ולא הוסיף ללמוד. בכיבוש ורשה על ידי הנאצים במלחמת העולם השנייה נרצח אביו לנגד עיניו. ידידים פולנים, קומוניסטים, סייעו לו להימלט אל מעבר לגבול הרוסי, אך אמו ואחותו ושאר המשפחה לא יכלו או לא רצו לברוח מורשה לברית המועצות, ונרצחו בשואת יהודי פולין.
אייזנמן הצעיר היה תחילה פליט, והתקיים במוסדות צדקה יהודיים. אך לאחר זמן קצר יצא לסיביר, ועבד שם כל שנות המלחמה. בשנת 1946, עם הרפטריאציה (שיבה למולדת לאומית), שב לפולין, ולא מצא איש מקרוביו בחיים. הוא הצטרף לקבוצה של חלוצים מתנועת "גורדוניה", עבר איתם את הגבול לצ'כוסלובקיה הסמוכה, ומשם לאוסטריה, שנשלטה בידי בעלות הברית. משם הגיע עם קבוצתו לווילה המפורסמת שבאיטליה.
אייזנמן הצטרף למסע עלייה בלתי-לגאלי שהפליג באוניית המעפילים "מולדת", נתפס בלב ים בידי הבריטים, ונכלא במחנה מעצר בקפריסין. שם החל לכתוב, ואז גם נתפרסמו שיריו הראשונים. לאחר שנתיים כמעט של ישיבה במחנה, עלה לישראל והצטרף לקיבוץ יגור. אייזנמן היה חבר קיבוץ יגור כתריסר שנים, עבד בקיבוץ אך גם כעיתונאי בעיתון "למרחב", ובכתבי עת ביידיש שיצאו בארץ.
הוא עבר להתגורר בקיבוץ אלונים, והצטרף לצוות החוקרים של בית לוחמי הגיטאות, ועסק בתרגום מסמכים מיידיש, בספרנות וארכיונאות. עבד במוזיאון כשלושים שנה. בשנים אלה כתב ופרסם את סיפוריו והוציאם לאור.
בשנת 1980 זכה בפרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש.
בשנת תשנ"ז זכה בפרס מנדלי מוכר ספרים לספרות יידיש ע"ש שלום יעקב אברמוביץ מטעם עיריית תל אביב, "על תרומתו לסיפורת בשפת יידיש".
נפטר בקיבוצו ב-12 בפברואר 2015.
פאולה פארטו

ביוגרפיה

פארטו נולדה בשנת 1986 בסן פרננדו שבארגנטינה ובגיל 9 היא החלה ללמוד ג'ודו בעקבות אחיה הצעיר, מרקו. במרץ 2014, היא סיימה בהצטיינות לימודי רפואה באוניברסיטת בואנוס איירס.
בדצמבר 2015 קיבלה פארטו את "פרס אולימפיה" ונבחרה לספורטאית השנה בארגנטינה. פארטו הייתה נושאת הדגל של המשלחת הארגנטינאית בטקס הסיום של אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016.

קריירה

ביולי 2007, היא זכתה במדליה המשמעותית הראשונה שלה בקריירה המקצועית - מדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים. באותה השנה סיימה במקום החמישי באליפות העולם לאחר שהפסידה בקרב על מדליית הארד לפרדריק ג'וסינה הצרפתייה.
באולימפיאדת בייג'ינג 2008 התחרתה פארטו בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג וזכתה במדליית הארד בסיום דרמטי. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את טיפאני דיי האוסטרלית תוך דקה ו-20 שניות, ברבע הגמר היא הפסידה בעונשים לריוקו טאני היפנית ונשרה לקרבות בית הניחומים. פארטו ניצחה בווזארי את שוגן וו הסינית ואת אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה ועלתה לקרב על מדליית הארד. בקרב על המדליה פארטו פגשה את פאק אוק-סונג הצפון-קוריאנית, שהייתה פעילה יותר ולכן קיבלה ניקוד קוקה. הדרמה החלה בעשר השניות האחרונות של הקרב כאשר הצפון-קוריאנית שהובילה ניסתה לבצע תרגיל אך פארטו השתמשה בתנועה של הקוריאנית לטובתה וביצעה תרגיל נגד בשם קוצ'יקי-טאוטושי שהעניק לה ווזארי וניצחון.
בשנת 2011 היא השתתפה במשחקים הפאן-אמריקאיים וזכתה במדליית הזהב לאחר שניצחה בחצי הגמר את אדנה קרילו המקסיקנית ובגמר את דיאריס אלוורז הקובנית. באולימפיאדת לונדון 2012, היא סיימה במקום החמישי. בקרב הראשון היא ניצחה בניקוד יוקו את אלנה מורטי האיטלקייה, ברבע הגמר היא הפסידה בעונשים לטומוקו פוקומי היפנית ונשרה לקרבות בית הניחומים. פארטו ניצחה את אורנצצג מונקבט המונגולית ועלתה לקרב על מדליית הארד נגד שרלין ואן סניק הבלגית, לה הפסידה בעונשים.
באליפות העולם בשנת 2014 שנערכה בצ'ליאבינסק, פארטו זכתה במדליית הכסף. בקרב הראשון היא ניצחה בווזארי את טסיאנה סזאר מגינאה ביסאו, בשמינית הגמר היא ניצחה בעונשים את אווה קונייצני הפולנייה וברבע הגמר ניצחה ביוקו את דיאריס אלוורז הקובנית. בחצי הגמר היא ניצחה בווזארי את אמנדין בושאר הצרפתייה ובגמר נכנעה בעונשים לאמי קונדו היפנית.
באליפות העולם שנה לאחר מכן, פארטו זכתה במדליית הזהב. בקרב הראשון היא ניצחה את נגוץ' טו ואן מוייטנאם, בשמינית הגמר היא ניצחה בעונשים את שרלין ואן סניק הבלגית וברבע הגמר היא ניצחה באיפון את אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה. בחצי הגמר היא ניצחה ביוקו את ג'ונג בו-קיונג הדרום-קוריאנית ובגמר גברה בעונשים על הרונה אסאמי היפנית. באותה השנה היא זכתה במדליית כסף במשחקים הפאן-אמריקאיים.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016, פארטו זכתה במדליית הזהב והפכה לג'ודוקא הראשונה מארגנטינה שזוכה בזהב אולימפי. בקרב הראשון בשלב שמינית הגמר היא ניצחה באיפון את אירנה דולגובה הרוסייה לאחר כשלוש וחצי דקות באמצעות תרגיל סודה-צוריקומי-גושי, ברבע הגמר היא ניצחה בווזארי את אווה צ'רנוביצקי ההונגרייה לאחר תרגיל סיאו-נגי ובחצי הגמר היא ניצחה בווזארי את אמי קונדו היפנית שוב באמצעות התרגיל סודה-צוריקומי-גושי. בגמר היא פגשה את ג'ונג בו-קיונג הדרום-קוריאנית וניצחה בווזארי לאחר תרגיל קו-אוצ'י-גארי.
באליפות העולם בשנת 2018 שנערכה בבאקו, זכתה פארטו במדליית ארד. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה בניקוד ווזארי לדריה בילודיד האוקראינית ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה באיפון את קתרינה קוסטה הפורטוגלית.
מוראד אבו ענזה

קריירה

אבו ענזה גדל במחלקת הנוער של מכבי קריית גת, ובשנת 2006 עבר לשחק בהפועל בני לוד. בעונת 2010/2011 כבש 15 שערים בחצי הראשון של העונה בליגה הלאומית, ובעקבות כך הושאל בחלון ההעברות של ינואר לקבוצת מכבי פתח תקווה, ואת הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-14 בפברואר 2011 כאשר נכנס כמחליף במשחק מול הפועל תל אביב. בעונת 2011/2012 חזר אבו ענזה לבני לוד, וכבש 19 שערים בליגה הלאומית, אך קבוצתו לא הצליחה לעלות לליגת העל אף על פי שנאבקה על ההעפלה עד למחזור האחרון.
בעונת 2012/2013 הושאל אבו ענזה למועדון ספורט אשדוד. במשחק הבכורה שלו באשדוד כבש אבו ענזה צמד בניצחון קבוצתו 0:2 על הפועל רמת השרון. בסך הכל כבש בעונה זו 6 שערים בליגת העל, ובסופה חזר לבני לוד. בעונת 2013/2014 כבש 15 שערים במדי בני לוד בליגה הלאומית, ולקראת עונת 2014/2015 חתם שוב במועדון ספורט אשדוד. בעונה זו כבש שלושה שערי ליגה, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית, לאחר שסיימה במקום האחרון בטבלה.
ב-30 ביוני 2015 חזר להפועל בני לוד וחתם על חוזה לעונה אחת במועדון, ובה הבקיע שלושה שערים ב-29 הופעות בליגה הלאומית. ב-14 ביולי 2016 חתם בהפועל עכו, שירדה לליגה הלאומית בעונה הקודמת. בעונת 2016/2017 כבש חמישה שערי ליגה ב-29 הופעות, וסייע לקבוצתו לשוב לליגת העל מהמקום השני בטבלה.
ב-23 ביולי 2017 חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, במדיה כבש שני שערים ב-18 הופעות, וב-17 בינואר 2018 חתם בהפועל אום אל-פחם מליגה א', ובמדיה כבש ארבעה שערים בתשע הופעות עד תום העונה.
בנובמבר 2018 חזר לקדנציה שלישית בהפועל בני לוד.

חיים אישיים

אבו ענזה נשוי ומתגורר בתל שבע.