google/wiki40b huggingface dataset:
מילוש הייג'ק

מילוס הייג'ק (בצ'כית: Miloš Hájek;‏ 12 במאי 1921 - 25 בפברואר 2016) היה היסטוריון, פוליטיקאי ולוחם במחתרת הצ'כוסלובקית בשנים בהן צ'כיה הייתה תחת כיבוש גרמני (1938- 1945). בשנת 1995 קיבל את התואר חסיד אומות העולם.

קורות חיים

הייג'ק נולד בדטניס, צ'כיה בשנת 1921. ב-1938, גרמניה הנאצית כבשה את צ'כוסלובקיה. יחד עם אשתו המנוחה אלנה, הפך פעיל במחתרת הצ'כית והיה פעיל בארגונים אנטי- נאצים אחרים. סיפק ליהודים זהויות מזויפות באמצעות מסמכי זיהוי על מנת לעזור ליהודים לשמור על מקומות המסתור שלהם. הוא נעצר על ידי הגסטפו באוגוסט 1944 ונגזר עליו עונש מוות במרץ 1945. הוצאתו להורג לא יצאה לפועל עקב פעילותה של המחתרת הצ'כית וסיום כיבוש גרמניה בצ'כיה.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

שיתף פעולה עם פעיל בשומר הצעיר ארנוסט ניומן, וזייף מסמכים לחבריי התנועה האחרים ומשפחותיהם ומצא להם מקומות מסתור.  הייג'ק סייע לארנוסט ניומן להקים חיים חדשים תחת שם חדש, וכשהיה בסכנת היתפסות, הייג'ק סיפק לו מסמכים חדשים בעזרתם הגיע ניומן להונגריה שם היה מוגן. הרשויות תפסו את הייג'ק ועצרו אותו בגין זיוף מסמכים וסיוע ליהודים. הייג'ק נידון למוות לפי החוק הנאצי. למרות גזר הדין, הרשויות הגרמניות היו עסוקות במלחמה מול הצבא האדום לכן הוצאתו להורג לא להוצאה לפועל והייג'ק ניצל.

לאחר המלחמה

הייג'ק הפך לחבר ב"מועצה הקומוניסטית של צ'כיה" בעקבות המלחמה.
הייג'ק הצטרף למפלגה הקומוניסטית, ממנה גורש אחרי שברית המועצות פלשה לפראג. הוא פוטר מעבודתו אך יצא לגמלאות על בסיס לוחם מחתרת במלחמת העולם השנייה בזכות עזרתה של אשתו לשעבר. ב-1977, הייג'ק חתם על "אמנת סעיף 77"- אמנת שפועלת למען זכויות אדם.
מילוס הייג'ק נפטר ב-25 בפברואר 2016, בגיל 94. נכדתו, אנה, היא היסטוריונית שואה באוניברסיטת וורוויק.

הכרה והנצחה

ב-29 באוגוסט 1995, הוכר כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם. הטקס התקיים בשגרירות ישראל בפראג. שמו נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
חופשיות על הבר

עלילת הסרט

ויולט עוזבת את אביה ואת חברתה הטובה גלוריה, ועוברת לניו יורק במטרה להצליח ככותבת שירים. היא מגיעה לניו יורק ומנסה להצליח אך כולם דוחים אותה. לאחר ששדדו את דירתה היא הולכת עם מעט הכסף שנשאר לה לדיינר בשעת לילה מאוחרת שם היא רואה שלוש בנות בשם קמיל, רייצ'ל וזואי. היא רואה שהן הרוויחו המון כסף מטיפים ומגלה שהן עובדות בבר מפורסם שנקרא Coyote Ugly (שם הסרט באנגלית).
ויולט מגיעה לבר ומנסה לשכנע את ליל, בעלת העסק להעסיק אותה. ויולט מתחילה לעבוד בבר ולומדת מהר מאוד את סודות המקצוע ואיך להתנהג בצורה משוחררת יותר. אדם אחד מצלם תמונה שלה רוקדת בחושניות על הבר והתמונה מגיעה לעיתון. כאשר אביה רואה את התמונה הוא מאוכזב ממנה. היא מתחילה לצאת עם קווין.
בסוף הסרט היא מופיעה בערב מיקרופון פתוח במועדון בניו יורק כאשר כל חברותיה מהבר, קווין ואפילו אביה שם כדי לעודד אותה. ההופעה סוחפת את הקהל והיא סוף סוף משיגה חוזה עם חברת הקלטות.
משפט אזרחי

מאפיינים עיקריים

בראש ובראשונה המשפט האזרחי הוא משמש כמערכת כללים על פי הם פועלים ביום-יום: כיצד יוצרים הבטחה מחייבת (חוזה), כמה יש להיזהר בעת ביצוע פעולה מסוכנת (רשלנות, המוסדרות במסגרת דיני הנזיקין), כיצד רוכשים זכויות בנכס ומה היקפה של כל זכות כזו (דיני הקניין מסדירים). המשפט האזרחי מסדיר את חיי המשפחה, החברה, המסחר והכלכלה הרגילים ואינו עוסק בהתנהגויות אסורות או בפעולות שלטוניות (אף על פי שגם המדינה כפופה למשפט האזרחי, למשל בעת כריתת הסכם).

התפתחות היסטורית

עם קום המדינה אומץ המשפט המנדטורי שחל בארץ עד אז. המשפט האזרחי התבסס בעיקר על פקודות מנדטוריות (כמו פקודת הנזיקין, שבשימוש גם כיום) ועל חקיקה עות'מאנית (שרוכזה בעיקר במג'לה. החל מסוף שנות החמישים של המאה ה-20 פתחה הכנסת במפעל חקיקה אזרחית ענף, שתחילתו בחקיקת חוק ההתישנות והסתיים בחקיקת חוק חוזה ביטוח. חקיקה זו, בצירוף הוראות חוק יסודות המשפט והחוק לביטול המג'לה, ניתקה את הקשר בין המשפט האזרחי של מדינת ישראל עם המשפט המנדטורי והמשפט העות'מאני שקדמו לו.
למרות ניתוק הקשר הפורמלי לשיטות משפט זרות, נותרה זיקה הדוקה של המשפט האזרחי הישראלי למשפט המקובל - החל בפקודות מנדטוריות שנשארו בתוקפן למרות שתוקנו לאורך השנים (דוגמת פקודת הנזיקין), וכלה בחקיקה חדשה ופסיקות של בתי המשפט, ששיקפה והתבססה על עקרונות של המשפט המקובל (למשל חוק האחריות למוצרים פגומים).
החקיקה האזרחית הישראלית התאפיינה בריבוי חוקים, שעסקו בתחומים ובסוגיות נפרדות (אחריות למוצרים פגומים, חוזה ביטוח, חוזה קבלנות וכו'). לאורך השנים נמתחה על החקיקה האזרחית ביקורת, בין היתר בשל כך שהחוקים השונים מתאפיינים בחוסר אחידות דוקטרינרי, פגם שמוביל להסדרים משפטיים לא קוהרנטיים. לכן, בשנת 1986 החלה עבודה מאומצת במשרד המשפטים להכנת קודקס אזרחי אחד, שיאגד את כל החקיקה האזרחית הישראלית. עבודות ההכנה רוכזו בתחילה על ידי פרופ' אורי ידין, ששימש כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה. לאחר פטירתו של ידין, הפרויקט רוכז על ידי נשיא בית המשפט העליון (בדימוס) אהרון ברק וע"י פרופ' מיגל דויטש. הקודקס האזרחי הוגש בשנת 2006 והוא נקרא "הצעת חוק דיני ממונות".

המשפט האזרחי בשיטות משפט בעולם

במשפט העברי קיימים נושאים שונים המהווים חיובים אזרחיים (ושמם אף בשימוש במשפט הישראלי כמו דיני הנזיקין, דיני עשיית עושר ולא במשפט).
במדינות שונות בעולם, מצוי ספר חוקים אזרחי, המכונה קודקס או קוד אזרחי, שמכיל את כל החוקים האזרחיים הרלוונטיים להסדרת מערכות היחסים המשפטיות, בעניינים אזרחיים בין גופים אזרחיים במדינה. ריכוז זה של החקיקה האזרחית נפוץ בעיקר במשפט הקונטיננטלי.
חגורת התירס

גאוגרפיה

ההגדרות הגאוגרפיות של האזור אינן קבועות, ומשתנות. באופן כללי ישנה הסכמה על הכללתן של: איווה, אילינוי, אינדיאנה, דרום מישיגן, מערב אוהיו, מזרח נברסקה, מזרח קנזס, מינסוטה וחלקים ממיזורי.
החל משנת 2008, 4 המדינות המובילות בייצור תירס הן איווה, אילינוי, נברסקה ומינסוטה. אשר במשולב מפיקות כמחצית מהתירס המגודל בארצות הברית.
ישנן הגדרות אשר כוללות בחגורת התירס גם את: דקוטה הדרומית, דקוטה הצפונית, אוהיו, ויסקונסין, מישיגן וקנטקי. אזור זה מאופיין במישורים רחבים, אדמה פורייה עם ריכוז גבוה של חומר אורגני. באופן כללי יותר המושג "חגורת התירס", מייצג אזור בו החקלאות היא הענף המרכזי ומרמז על סגנון חיים אשר מבוסס על חוות חקלאיות בבעלות משפחות, עיירות קטנות התומכות בחוות אלו ואיגודים חקלאיים חזקים אשר מקדמים פעילות לובי כדי להשיג מחירים גבוהים יותר עבור מרכולתם.

היסטוריה

בין השנים 1860–1970, טכנולוגיות חקלאיות חדשות שיובאו לחגורת התירס, הפכו את האזור ממקום שבו ניתן למצוא גידולים מעורבים של יבולים ובהמות חווה, לאזור שמתמחה בעיקר בגידולי דגנים. אף על פי שמעבר זה תרם לשינוי הנוף והתנאים הגאוגרפיים (שכן שדות של דגן דורשות שטח גדול יותר משטחי מרעה), המבנה הבסיסי של החווה המשפחתית נשמר. שטחי החוות גדלו, כתוצאה מקנייה של חוות שכנות כדי לעמוד בדרישות השטח לגידולי הדגנים.
דיגניטאס

דיגניטאס (בלטינית: Dignitas) הוא מושג חברתי-ערכי  שהיה קיים בחברה הרומית העתיקה לציון מעמדו האישי-איכותי והמוסרי של אדם, ועבר ממנה להגות העולם המערבי.
למילה דיגניטאס אין תרגום ישיר לעברית (או לאנגלית). משמעות המילה דומה לכבוד או כבוד האדם, במובן של סך הכבוד שצבר האדם בקהילה במהלך חייו. 
דיגניטאס היה מורכב מיוקרה, מוניטין, שם טוב, מידות מוסריות, ודעת הבריות על האדם. הצטיינות בקרב עזרה להשגת דיגניטאס וגם הוולדות למשפחה בעלת דיגניטאס גבוה.
על פי מילון אוקספורד דיגניטאס כלל בתוכו התאמה, כשירות, ערך (במובן של מצב של להיות ראוי ל...), סטטוס חברתי, כבוד והערכת הבריות.
הדיגניטאס היה רכושו החשוב ביותר של האציל הרומי. גם אם איבד את הונו ושמר על הדיגניטאס שלו זכה לכבוד רב והיה יכול להעמיד עצמו לבחירה.
המונח דיגניטאס מוזכר בכתביהם של סופרים רבים בני התקופה, בהם קיקרו, טיטוס ליוויוס וטקיטוס.
המילה האנגלית דיגניטי - הניתנת לתרגום כ"כבוד האדם" נגזרה משורש זה.
רשת הסוואה

רשת הסוואה היא יריעת בד-רשת המשמשת להסתרת ציוד צבאי (חיילים, כלי רכב, מבנים, אמצעי לחימה ופרטי ציוד וחימוש) בשדה הקרב או בשגרה ומאפשרת הסוואה על ידי הבלעתם ברקע הסביבה וטשטוש קווי המתאר שלהם ("שבירת צורה"). רשת ההסוואה היא האמצעי היעיל והשכיח ביותר להסוואה צבאית. קיימים סוגים רבים ושונים של רשתות הסוואה, בהן רשת בעלת שני צדדים, האחד צבוע בכתמי צבע ירוקים וחומים ומשמש להסוואה בשטח עשיר בצמחייה והשני צבוע בכתמים בצעי חול ומשמש להסוואה בשטח מדברי. חלק מהרשתות כוללות רכיבים תלת ממדיים כגון רצועות המתנפנפות ברוח או גבשושיות. רשתות הסוואה יכולות לשמש גם להונאה צבאית שכן טנק דמה עשוי קרטון או פלסטיק ומכוסה ברשת הסוואה דומה לטנק אמיתי ועמדת שמירה נטושה המכוסה ברישול ברשת הסוואה דומה לעמדה פעילה. המושג משמש בהשאלה לתיאור מעשים שמטרתם לכסות ולהסתיר כוונות אמיתיות.

היסטוריה והתפתחות

רשת ההסוואה פותחה בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה על ידי הצייר היהודי-בריטי סולומון ג'וזף סולומון והצייר הצרפתי לוסיאן-ויקטור גירונד דה סבולה (Lucien-Victor Guirand de Scévola), ששימשו כמומחי הסוואה. הצורך ברשתות שיסתירו כוחות ממבט על נוצר עקב פיתוח מטוסי הסיור. סולומון השתמש לצורך כך ברשת דיג בה נשזרו עלי עשב. במהלך מלחמת העולם השנייה נרתמו מתנדבות על מנת לארוג רשתות הסוואה כדי לענות על הביקוש העצום.
רשתות הסוואה מגנות מפני צפייה ויזואלית בתחום הספקטרום הנראה. במהלך הזמן פותחו כלי חישה מרחוק המבוססים על פליטת חום, קרינת רדיו וכיוצ"ב (נקראים גם "חתימה"), שהפכו את הרשת ל"שקופה". במקביל פותחו יריעות הסוואה מחומרים הבולעים חום וקרינה אלקטרומגנטית על מנת להבליע גופים מוסווים גם מאמצעי חישה אלה.
מאיר אשכנזי (כפר חב"ד)

תולדות חייו

נולד בכפר חב"ד לסימה ולרב מרדכי שמואל אשכנזי. נקרא על שם סבו, הרב מאיר אשכנזי, שהיה רב בשנגחאי.
למד בישיבות תומכי תמימים בלוד, בנחלת הר חב"ד ובכפר חב"ד. בשנת תשמ"ט (1989) נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין. נסמך לרבנות מטעם הרבנות הראשית לישראל וכן על ידי הרב פינחס הירשפרונג והרב שמחה עלברג.
בתשנ"א (1991) נסע לסייע לפעילות חב"ד בעיר חרסון שבאוקראינה במשך שלושה חודשים. בתמוז תשנ"ב (1992) התחתן עם חנה פיה, בתו של הרב דוד מאיר דרוקמן רב העיר קריית מוצקין. לאחר נישואיו התגורר בצפת, שם היה ר"מ בישיבת חב"ד בעיר, בראשות דודו, הרב יוסף יצחק וילשאנסקי. היה חבר בהנהלת סמינר בית חנה בעיר.

רבנות כפר חב"ד

לאחר פטירת אביו בכ"ג בטבת תשע"ה, הוכתר כממלא מקומו על ידי הרב אליהו יוחנן גוראריה בשם בית דין רבני חב"ד ובשם ועד כפר חב"ד וגבאי בתי הכנסת שבכפר.
בז' בתמוז תשע"ה (24 ביוני 2015) זימן את תושבי המקום לאספה בנושא הדיור והצניעות בכפר, שבה דיבר בחריפות. הנאום משך תשומת לב בתקשורת החרדית. הרב אשכנזי עומד בתקיפות על מנהג חב"ד שעל אישה נשואה לכסות את ראשה בצאתה לרחוב בפאה ולא במטפחת. בשנת 2016 ספג ביקורת על שצעק ברחוב על נשים ביישוב המכסות ראשן במטפחת. אישים בחב"ד תמכו בו מול הביקורת.
באלול תשע"ו (ספטמבר 2016) ערערו עסקנים על מינויו כרב של כפר חב"ד. בתגובה תמכו בו חברים בבית דין רבני חב"ד.
בשנת תשע"ז דרש הרב אשכנזי למנוע את השחיטה במשחטה בכפר חב"ד. יו"ר ועד הכפר וחלק מאנשי הוועד תמכו במשחטה. בעקבות כך פורסם בחודש אייר כי ועד כפר חב"ד החליט על הקמת ועד רוחני בן 12 חברים במטרה לצמצם את סמכותו. בתגובה לפרסומים הקים הרב אשכנזי ועד רוחני משלו.
באדר תשע"ח לקראת בחירות לוועד הכפר, כינס הרב אשכנזי אספה שבה מתח ביקורת על חלק מחברי הוועד היוצא וקרא לתמוך ברשימת מועמדים שהציג. כל חברי הוועד שנבחרו בסופו של דבר נתמכו על ידו והיו"ר הקודם שמעון רבינוביץ לא נבחר.
ב-2018 נערכו לראשונה בבחירות לרשויות המקומיות גם בחירות לוועד המקומי של היישוב, לאחר שלפני כן שימש ועד הכפר גם כוועד האגודה וגם כוועד המקומי. הרב אשכנזי ניסה למנוע את קיום הבחירות, ללא הצלחה. מתוך תשעה מושבים בוועד המקומי זכתה הרשימה בתמיכתו בארבעה. שתי הרשימות האחרות הקימו קואליציה ובחרו ליו"ר הוועד את רבינוביץ.
בשבט תשע"ט החזיר את הכשרות למשחטה בכפר חב"ד.

משפחתו

לרב אשכנזי ארבעה בנים וארבע בנות.
Jerusalem Studies in Arabic and Islam

Jerusalem Studies in Arabic and Islam‏ (מכונה בקיצור JSAI) הוא כתב עת מדעי בינלאומי היוצא לאור מטעם הקרן ע"ש מקס שלזינגר שבמכון ללימודי אסיה ואפריקה של האוניברסיטה העברית בירושלים. הקרן ע"ש מקס שלזינגר הוקמה מכספי העזבון של ד"ר מקס שלזינגר ורעייתו מרים כדי לסייע במימון פרסומם של חיבורים ערביים, 
מחקרים על האסלאם ועל הלשון הערבית וספרותה ועל תולדות המזרח התיכון. מלבד JSAI, מפרסמת הקרן שלוש סדרות: מונוגרפיות על 
ההיסטוריה והתרבות המוסלמית, אסופות מחקרים בערבית ובאסלאם, ופרסום מקורות ערביים 
שטרם ראו אור בדפוס.
העורך המייסד של כתב העת הוא פרופסור מאיר יעקב קיסטר, מאז שנת 1993 עורך JSAI הוא פרופסור יוחנן פרידמן. כתב העת מוקדש לחקר האסלאם, הלשון הערבית וספרותה, היווצרות המוסדות האסלאמיים והקשר בין האסלאם לתרבויות אחרות. כתב העת הוא שנתון, אך לעיתים שני כרכים יוצאים לאור באותה השנה. מאז 1979 יצאו 44 כרכים. המערכת מורכבת מחברי סגל של המכון ללימודי אסיה ואפריקה של האוניברסיטה העברית: אלברט ארזי, מאיר בר אשר, סימון הופקינס, יוסף ויצטום, אריה לוין, אלה לנדאו-טסרון, רחל מילשטיין, ראובן עמיתי, יוחנן פרידמן, איתן קולברג, יוליה רובנוביץ, שאול שקד (יו"ר).
בשנת 2015 ראה אור כרך 42 של JSAI. חלק מן המאמרים בכרך זה הוצגו לראשונה בכינוס  "מג'אהליה לאסלאם" שנערך במכון ללימודים מתקדמים של האוניברסיטה העברית בירושלים, בתאריכים 24 - 28 ביוני 2012. גליונות 43–44 (לשנים 2016–2017) כוללים בין היתר מאמרים שהוצגו בכינוסים הבין-לאומיים בירושלים וברומא בנושא Written Arabic and writing Arabic.
גלקסיית לוויין

גלקסיית לוויין (באנגלית: Satellite Galaxy) היא גלקסיה המקיפה גלקסיה גדולה ממנה בהשפעת כוח הכבידה.
גלקסיות הנמצאות בסמיכות זו לזו יוצרות אינטראקציות של משיכה הדדית עקב כוחות כבידה. במידה ושתי הגלקסיות הן בעלות מסה דומה, הן יוצרות מערכת כפולה, שבה שתיהן נעות סביב מרכז מסה הנמצא ביניהן. כאשר אחת הגלקסיות גדולה בצורה ניכרת מהאחרת, הגדולה היא ה"ראשית" והקטנה יותר היא גלקסיית הלוויין שלה, מרכז המסה של המערכת נמצא קרוב למרכזה של הגדולה יותר. 
גלקסיות לווייניות עשויות להיווצר כתוצאה מהתנגשות של שתי גלקסיות שהסתובבו אחת סביב השנייה והתמזגו. במהלך ההתמזגות נוצרה גלקסיה גדולה ובזמן היווצרותה הועף חומר משתי הגלקסיות והתחיל להסתובב סביב הגלקסיה הממוזגת.
פונקציה רקורסיבית

פונקציה רקורסיבית היא פונקציה מתת-קבוצה של המספרים הטבעיים לעצמם, הנחשבת, באופן אינטואיטיבי, כ"ניתנת לחישוב". בפרט, תורת החישוביות מראה כי הפונקציות הרקורסיביות הן בדיוק אותן פונקציות שניתנות לחישוב בידי מכונת טיורינג, הנחשבת (על פי תזת צ'רץ'-טיורינג) כמודל הכללי ביותר של חישוב סביר.
בדומה להגדרות השקולות של מכונות טיורינג, גם עבור פונקציות רקורסיביות קיימות מספר הגדרות שקולות.
כדי לבנות את קבוצת הפונקציות הרקורסיביות יש קודם לבנות קבוצה כללית פחות - הפונקציות הפרימיטיביות.

פונקציה רקורסיבית

הפונקציות הרקורסיביות מתקבלות מהפונקציות הרקורסיביות-פרימיטיביות על ידי הוספת אופרטור, שמכונה אופרטור \mu או אופרטור החיפוש. נסמן את קבוצת הפונקציות הרקורסיביות הפועלות על קלט בן k מספרים ב- \ R^{(k)}. אופרטור זה פועל על פונקציה רקורסיבית קיימת \ f \in R^{(k+1)}, ומחזיר את הפונקציה \ \mu f (\in R^{(k)} ), שעבור הקלט \ (x_1, \dots , x_k) מחזירה כפלט את ה-y המינימלי שעבורו מתקיים השוויון \ f(y,x_1, \dots , x_n ) =0. y כזה לא בהכרח קיים, ורק אם הוא קיים הפונקציה עוצרת על אותו קלט. פונקציות אלו הן פונקציות חלקיות, כלומר הן אינן מוגדרות על כל קלט ולפעמים אפילו על שום קלט. לדוגמה הפעלת אופרטור \mu על הפונקציה הפרימיטיביות-רקורסיבית הקבועה 1 תיצור בהכרח פונקציה שלא מוגדרת על שום מספר טבעי.
תוספת האופטור מגדילה בהרבה את החופש ביצירת הפונקציות ולפי תזת צ'רץ'-טיורינג- מספיקה כדי לבנות את כל האלגוריתמים הסבירים.
למעשה, ההבדל בין הפונקציות הרקורסיביות והפונקציות הרקורסיביות-פרימיטיביות הוא באפשרות של הפונקציה לא לעצור על קלט מסוים. הפונקציות הפרימיטיביות בהכרח עוצרות על כל קלט, ולכן הן מתאימות לקבוצת מכונות הטיורינג שתמיד עוצרות. לעומתן הפונקציות הרקורסיביות לא מוגבלות בתנאי הזה והן יכולות שלא לעצור על שום קלט. יש לציין שהתאמה הזו היא חד-כיוונית כלומר קיימת פונקציה רקורסיבית שאינה פרימיטיבית ועוצרת על כל קלט.
ארבעת המפחידים

ביוגרפיה בדיונית

כאשר סאנדמן והלוכד ברחו מהכלא, הם נתקלו במכשף חסר האונים. הם יצרו ברית לחיסול קבוצת ארבעת המופלאים, וגייסו את מדוזה חולת האמנזיה כחברה הרביעית. הם התגלו כמוצלחים, אולם עקבות עזיבתה של מדוזה, התקשו במציאת חבר רביעי. ניסיון ידוע היה שטיפת מוחם של הדבר ובהמשך של ספיידרמן. בסופו של דבר, סאנדמן הפנה עורף לקבוצה. בעקבות כך, הקבוצה כללה את המכשף, קונסטריקטור, טאסקמאסטר ודדפול, שהובסו בקלות על ידי הדבר ופרנקלין ריצ'רדס. המכשף החליף את שאר הקבוצה באביר האימה, הלוכד ומן-בול, שהובסו. צוות מוצלח יותר כלל חמישה חברים: המכשף, טיטניה, הידרו-מן, קלו וארון הצופה. ארון הביס את ארבעת המופלאים, אך בגד בארבעת המפחידים. בניסיון לשקם את הצוות, המכשף גייס את קלו, גברת מארוול ואת הרוח האדומה. הצוות הובס על ידי ארבעת המופלאים ללא מיסטר פנטסטיק, ובעקבות כך, קלו והרוח האדומה ברחו.
המכשף וגברת מארוול גייסו את הלוכד ואת המעניש - רובוט בשירות גלקטוס - לצוות, ונאבקו בארבעת המופלאים. בראותם כי דוקטור דום (למעשה ריד ריצ'רדס בגופו של דום) מנהיג את ארבעת המופלאים, המכשף נכנע למניעת סיכון מיותר. הצוות הבא כלל את המכשף, אשתו של המכשף הידועה בתור הסלמנדרה, הידרו-מן, הלוכד ובתו של המכשף כמרגלת. המכשף הדיח את הלוכד, ובגלל מרד בתו של המכשף, ארבעת המופלאים הביסו את ארבעת המפחידים. הקבוצה חזרה, וכללה את המכשף, הידרו-מן, הלוכד וטיטניה. הם שתלו מתקן האזנה ופצצה בחלליתו של מיסטר פנטסטיק, הביסו את האישה הבלתי-נראית בטיטאן ולכדו אותה שם. בעוד ארבעת המופלאים בכדור הארץ, ארבעת המפחידים הפעילו את הפצצה.

מארוול עכשיו!

יחד עם דוקטור קרל מלוס וקלו, המכשף יצא לשחרר את קרנג' מהכלא בתקווה שהוא יהיה החבר הרביעי. עם זאת, קסדי היה מארח לא יציב, לכן קלו והמכשף מיזגו את קרנג' עם דוקטור מלוס. הם נאבקו בספיידרמן, ובמהלך הקרב, המכשף איבד שליטה על מלוס\קרנג'. הוא דקר את קלו עם סכין ויברניום שמצא במחבוא של המכשף. קלו התפוצץ, וגרם לסימביוט לעבור למכשף. עם זאת, הסימביוט עזב את המכשף לטובת קסדי, אשר התמזג עם הסימביוט והרג את מלוס. לפני שהספיק להרוג את המכשף, ברק מגופו המפוזר של קלו פגע בו. בעקבות אירועים אלו, המכשף נלקח למעצר. המכשף ברח, והקים צוות של ארבעת המפחידים עם צוות ההריסה, אך ללא פליידרייבר. הצוות תקף את הדבר ואת ג'וני סטורם חסר הכוחות בכיכר טיימס. ארבעת המופלאים כמעט הובסו, עד הגעת צוות ארבעת המופלאים של איש הנמלה. ארבעת המפחידים נלקחו למעצר, אך המכשף גילה כי הם רק חלק ממתקפה גדולה.
גבעת אסקווילינו

גבעת אסקווילינו (באיטלקית: Esquilino) או גבעת אסקווילינוס (בלטינית: mons Esquilinus) היא אחת משבע גבעות רומא והמזרחית שבהן, השם ניתן בתקופה מאוחרת יחסית לשתי הגבעות: גבעת אופיוס (Mons Oppius) וגבעת סיפיוס (Mons Cispius). בכניסה לגבעה התנוסס שער אסקווילינו.

מקור השם

ישנה מחלוקת בין המלומדים בדבר מקור שם הגבעה. לפי אחת הסברות הגבעה קרויה על שם עצי האלון (exculi) הגדלים עליה. סברה אחרת גורסת שהגבעה הייתה מיושבת בצפיפות בראשיתה של רומא, ומשמעות שמה "inquilini" - "בתוך העיר", בניגוד לאלו שמתגוררים מחוץ לעיר "exquilini". סברה שלישית גורסת משמעות הפוכה - שמקור השם בביטוי "ex colo" - מחוץ לעיר.

היסטוריה

הגבעה נמצאת בסמוך לעמק בו לימים נבנה הקולוסאום. גבעה זו הייתה פרוור מגורים אופנתי בשלהי הרפובליקה הרומית וראשית הקיסרות הרומית. באזור גבעת אופיאן, המהווה חלק מהאסקווילינו, בנה הקיסר נירון את הדומוס אורה - "בית הזהב" שלו, שעליו בניה הקיסר טראיאנוס לימים את מרחצאות טראיאנוס. בראש הגבעה ניצבת בזיליקת סנטה מריה מג'ורה.
ג'ון בראדלי

ביוגרפיה

בראדלי גדל ברובע וית'נשואו במנצ'סטר, שם למד בתיכון סיינט פול. לאחר מכן, סיים לימודים בקולג' לורטו ברובע הולמה ובבית הספר לתיאטרון במנצ'סטר. 
הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2011 בסדרת הדרמה "בורג'ה", שם הופיע כחשמן ג'יובאני דה מדיצ'י. באותה שנה החל להופיע כסמוול "סאם" טארלי בסדרה משחקי הכס של רשת HBO.
תדיאוס הקדוש

זהותו

בברית החדשה מוזכר אחד מתלמידי ישו שנקרא יהודה, והוא מובדל בבירור מיהודה איש קריות. כמו כן מוזכר אחד מתלמידיו בשם יהודה מיעקב שמפורש כיהודה בן יעקב או יהודה אחי יעקב. נוטים לזהות את יהודה מיעקב כאחיו של ישו שמוזכר בבשורה על פי מרקוס. כמו כן, שליח בשם תדיאוס (בגרסאות מסוימות - תַּדַי) מוזכר בברית החדשה ברשימות מהן נשמט שמו של יהודה מיעקב. לכן, מזהים הפרשנים את שניהם כאותו אדם ומשערים שמתי ומרקוס רצו להבדיל בבירור בין יהודה איש קריות וכינו את יהודה בן יעקב בשם תדיאוס.
עם זאת, פרשנים אחרים דוחים את איחוד הזהויות ומסבירים את אי ההתאמה ברשימות השליחים בטעויות העתקה או בכך שלא היו שנים עשר שליחים והמספר הוא סמלי בלבד.
קיים לעיתים בלבול בין תדיאוס הקדוש לתדיאוס מאדסה שהיה אחד משבעים השליחים ששלח ישו.
בכל מקרה, מזה מאות שנים ועד היום הוא נקרא לעיתים תדיאוס ולעיתים יהודה כשהכוונה היא לאותו אדם.

חייו

הפרטים על חייו אינם ידועים לאשורם וקיימות לגביהם מסורות ואגדות.
על פי המסורת הוא נולד למשפחה יהודית בבניאס וכנראה היה חקלאי. קיימת אגדה שהוא בנם של קלופס ואשתו מרים, בת דודתה של מרים, אם ישו המוזכרת בתיאור צליבת ישו.
על פי ההיסטוריון הביזנטי מהמאה ה-14 ניקופורוס קסנטופולוס (Nikephoros Kallistos Xanthopoulos) היה תדיאוס החתן בחתונה בקנה.
תדיאוס הפיץ את הבשורה ביהודה, שומרון, אדום, סוריה, מסופוטמיה ולוב. על פי הכנסייה הארמנית, הגיע תדיאוס לארמניה עם ברתולומיאוס הקדוש והפיץ גם שם את בשורת ישו. הוא הומת בארמניה בגלל אמונתו יחד עם שמעון הקנאי ועל שמו נבנה מנזר תדאוס הקדוש, במקום בו הומת על פי האגדה. גרסאות אחרות טוענות שהוא מת בסוריה. דמותו מתוארת לעיתים עם גרזן, כדי לסמל את הדרך בה הוא נהרג. סיפור המעשים והניסים שהוא ושמעון ביצעו מתוארים בספר שנקרא מעשי שמעון ויהודה והוא תורגם ללטינית ומובא במקראת הזהב.
זמן מה לאחר מותו, הועברו עצמותיו לרומא ונקברו בבזיליקת פטרוס הקדוש שם הן נמצאות עד היום תחת מזבח יוסף הקדוש, יחד עם עצמותיו של שמעון הקנאי.

מסורות אחרות טוענות שהוא קבור באי באגם איסיק קול שבקירגיזסטן או במקום מבודד יותר בהרי פמיר.
כריכת מזונות

כריכת מזונות הוא מונח שמגיע מעולם המשפט בדיני משפחה ומשמעותו כריכה של תביעת מזונות הילדים לתביעת הגירושין בבית דין רבני.
במהלך התמודדות עם הליך הגירושין ישנם עניינים הנדונים בבית דין רבני וישנם כאלה הנדונים בבית משפט לענייני משפחה. הדיון בגירושין עצמם יתקיים בבית הדין הרבני, ואליו ניתן לכרוך נושאי תביעה נוספים הקשורים לגירושין. המשמעות של כריכה היא הוספה לתביעה.
מבחינה מעשית, התוצאה היא שמזונות ילדים תלויים בזריזות כל אחד מהצדדים, מי מהם שיגיע ראשון לאחד ממוקדי התביעה (בית הדין או בית המשפט) יכריע היכן יידון התיק.
עם זאת, בשנת 1969 בר"ע 120/69 שרגאי נ' שרגאי נקבעה הלכה כי לא ניתן לכרוך מזונות בבית הדין הרבני, כלומר, ניתן היה לתבוע אותם אך ורק בבית המשפט המחוזי (בתי המשפט לענייני משפחה הוקמו רק ב-1995). התפתחות אפשרית קיימת בפסק-דין שניתן לאחרונה בג"ץ 5933/14 פלונית נ' פלוני שם קבע השופט ניל הנדל שהלכת שרגאי מבוטלת שכן, תביעת המזונות בבית המשפט היא תביעה של הילד ואמנם הדיון בבית הדין הוא בין ההורים, לכן אין מניעה לבצע את שניהם. עם זאת, בדיון נוסף של אותו מקרה (דנג"ץ 6454/14), השופט אשר גרוניס אמר שלא זו הייתה כוונתו ושההלכה נותרה בעינה.
מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה

ביוגרפיה

מקסימיליאן נולד בבמברג שבממלכת בוואריה ב-4 בדצמבר 1808, כבנם היחיד של פיוס אוגוסט, דוכס בבוואריה ואמלי לואיזה, נסיכת ארנברג. בין 1817-1824 הוא למד במינכן במוסד שהשתייך למסדר הבנדיקטינים. מגיל צעיר הוא יועד להינשא למקסימיליאנה, נסיכת בוואריה בתו של מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה, אולם זו מתה בשנת 1821, ולפיכך אירס אותו המלך לבת אחרת שלו, לודוביקה. הם נישאו ב-9 בספטמבר 1828. הנישואים נכפו על שני הצדדים, במיוחד על לודוביקה שהייתה מאוהבת בנסיך הפורטוגזי מיגל (לימים מיגל הראשון, מלך פורטוגל).
לאחר נישואיו, היה מקסימיליאן אדם עשיר מאוד. הוא בנה לעצמו ארמון מפואר במינכן, אשר עוצב בידי לאו פון קלנצה וידוע עד היום בכינוי "ארמון הדוכס מקס". ב-1834 הוא רכש את טירת פוסנהופן על יד אגם שטרנברג, וזה היה ביתו העיקרי למשך שארית חייו. ב-1838 הוא רכש גם את טירת אונטרוויטלבך, שבה פועל כיום "מוזיאון סיסי". בנוסף על כך הוא גם רכש גם את "מנזר באנץ" ו"מנזר טגרנסה", וכן נכסים נוספים שחלקם נמצאים עד היום בידי צאצאיו (כיום בעליהם של הנכסים הוא הנסיך מקס, דוכס בבוואריה). 
ב-20 בינואר 1838 הוא יצא עם פמלייה קטנה למסע סביב הים התיכון. הוא עבר בוונציה, קורפו, פטרס ואתונה ואז הגיע אל מצרים. הוא ביקר באלכסנדריה ובקהיר, ובזמן שטיפס על הפירמידות הורה למשרתיו לשיר יודל ולהעמיד פנים שהוא מטפס על הרי האלפים. הוא רכש מספר עתיקות במצרים, ביניהן מומיות ואבנים מקברים ומקדשים. חלק מהפריטים מוצגים כיום במנזר באנץ. הוא גם קנה ושחרר מספר ילדים בשוק העבדים של קהיר. לאחר מכן המשיך אל ארץ ישראל, ביקר בירושלים ותרם כסף לשיפוץ קפלת ההלקאה בוויה דולורוזה. הוא חזר למינכן ב-17 בספטמבר של אותה שנה, ומאוחר יותר פרסם ספר על הרפתקאותיו בשם "מסע למזרח ב-1838" (Wanderung nach dem Orient im Jahre 1838). הוא קיבל תואר כבוד של חבר באקדמיה למדעים של בוואריה.
מבין כל ילדיו, מקסימיליאן יוזף אהב יותר מכל את בתו אליזבת אשר כונתה "סיסי". סיסי ירשה מאביה את אופיו ההרפתקני, וכן את החיבה למסעות ולרכיבה על סוסים. ב-1853, הציעה אחותה של אשתו לודוביקה, סופי, קיסרית אוסטריה, להשיא את בנה בן ה-23 הקיסר פרנץ יוזף, לבתם הבכורה של מקסימיליאן ולודוביקה, הלנה ("ננה") בת ה-18. מקסימיליאן ולודוביקה קיבלו את ההצעה, ולודוביקה נסעה עם הלנה כדי לקבל את הצעת הנישואים הרשמית מפרנץ יוזף. סיסי בת ה-15 התלוותה אליהם בדרך. למרבה ההפתעה, פרנץ יוזף התאהב דווקא בסיסי, והודיע לאמו שאם לא יינשא לה, הוא לא יינשא כלל. בלית ברירה אישרה הקיסרית את הנישואים, וסיסי הפכה לקיסרית האימפריה האוסטרית. בין השנים 1997–1998 הופקה סדרת הטלוויזיה "סיסי הנסיכה", המתבססת בצורה רופפת ביותר על סיפורה של סיסי. מקסימיליאן מופיע בה תחת השם "הדוכס מקס".
מקסימיליאן זכור עד היום כאחד המקדמים הבולטים של המוזיקה העממית בבוואריה. הוא קידם במיוחד את הציתר, אשר כיום נחשב לכלי הנגינה הלאומי של בוואריה. מקסימיליאן ניגן בעצמו על הציתר, ואף חיבר מנגינות עבורו. בשל התעניינותו הרבה בכלי זה, הוא כונה "ציתר מקסל" (Zither-Maxl). יצירותיו המוזיקליות נאספו לספר. הוא נפטר במינכן ב-15 בנובמבר 1888 לאחר שני אירועים מוחיים. בהלווייתו נכחו אנשים רבים שבאו לחלוק כבוד אחרון לדוכס הפופולרי. הופיעו בה בין היתר חתנו הקיסר פרנץ יוזף, ונכדו רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה. סיסי לעומת זאת לא הגיעה, כיוון שהיא שהתה באותו הזמן בחופשה בקורפו.