google/wiki40b huggingface dataset:
ויליאם קוונדיש, הדוכס הרביעי מדבונשייר

תחילת הקריירה

קוונדיש נבחר לבית הנבחרים מטעם מחוז הבחירה של דרבישייר (Derbyshire) בבחירות של 1741 וב-1747. הוא היה מתומכיו של סר רוברט וולפול ולאחר פרישתו היה מתומכיהם של האחים פלהם, הנרי פלהם ותומאס פלהם-הוליס, דוכס ניוקאסל. בין השנים 1751–1755 הוא כיהן כמגיסטר אקוויטום, מינוי שהצריך את פרישתו מבית הנבחרים והעברתו לבית הלורדים ולמועצה המלכותית. דבונשייר תמך בדוכס ניוקאסל לאחר מותו של אחיו הנרי פלהם ב-1754 ומונה כלורד לפטננט של אירלנד מאפריל 1755 ועד ינואר 1757 במסגרת ממשלתו של ניוקאסל. במקביל הוא מונה להיות אחד מלורדי המשפט. בדצמבר 1755 ירש את תואר הדוכס לאחר מות אביו.
מלחמת שבע השנים התנהלה בצורה גרועה מבחינתה של בריטניה תחת מנהיגותו של ניוקאסל ועם התפטרותו באוקטובר 1756, ביקש המלך ג'ורג' השני מדבונשייר להרכיב ממשלה. הוא קיבל את המינוי בתנאי שזה ימשך רק עד לסיום כהונת הפרלמנט. הוא האמין שזוז חובתו להסכים לבקשת המלך כדי שהמלחמה תנוהל באופן נאות.

ראש ממשלה

דבונשייר מונה כאביר מסדר הבירית וקיבל את תפקיד הלורד הראשון של האוצר (למעשה היה זה תפקיד ראש הממשלה) בנובמבר 1756 ושירת בתפקיד זה עד למאי 1757. למעשה מי שניהל את פעילותה של הממשלה היה ויליאם פיט האב. ממשלתו של דבונשייר המשיכה להבטיח את הזרמת התקציב לטובת המלחמה, כוחות נשלחו לאמריקה ונחקק חוק המליציה.
בסופו של דבר פוטרה הממשלה של דבונשייר מכמה סיבות שאחת מהן הייתה פרשת משפטו והוצאתו להורג של האדמירל ג'ון בינג. אחריה הוקמה ממשלת ניוקאסל השנייה שהובילה את בריטניה במשך רובה של מלחמת שבע השנים.

לורד צ'מברלין

דבונשיר שימש כלורד צ'מברלין בממשלתו השנייה של ניוקאסל והיחסים ביניהם היו קרובים. באוקטובר 1760 מת ג'ורג' השני ובמקומו עלה לכס המלוכה נכדו, ג'ורג' השלישי, שיחסו כלפי דבונשייר וניוקאסל היה חשדני. עם התפטרותו של ניוקאסל במאי 1762, אמר דבונשייר כי הוא לא מתכוון להשתתף בישיבות ממשלתו של ג'ון סטיוארט, הרוזן מביוט. כאשר התבקש דבונשייר על ידי המלך להשתתף בישיבת הקבינט באוקטובר על הסכם השלום, הוא סירב, בטענה שהוא לא מצוי בנושא. ב-28 באוקטובר, בעת נסיעתו מארמון קיו ללונדון, הדביק המלך את המרכבה שבה נסעו דבונשייר וניוקאסל מתוך מחשבה ששני הדוכסים מתכננים מזימה ושדבונשייר מתכוון להגיש את התפטרותו. דבונשייר אכן היה בדרכו לעשות כן. ארבעה ימים לאחר מכן הוא גם הוצא מהמועצה המלכותית.

שנותיו האחרונות

כאות הזדהות עם ניוקאסל ועם רוקניגהאם הוא התפטר מתפקידו כלורד לוטננט כאשר אלה פוטרו מתפקידיהם. מצב בריאותו שלא היה שפיר החמיר אף יותר בשנים אלה. הוא מת כאשר שהה לצורך ריפוי באתר מי מרפא בעיר ספא שבבלגיה. מותו היווה אובדן גדול מבחינה פוליטית לבעלי בריתו במפלגתו. הוא היה ראש הממשלה הבריטי שמת בגיל הצעיר ביותר ונקבר בקתדרלת דרבי.
מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל

מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל (ברוסית: Государственный космический научно-производственный центр имени М. В. Хруничева) הוא חברה רוסית לייצור משגרי חלל והיצרנית העיקרית של משגרי הפרוטון

היסטוריה

החברה מאגדת תחת קורת גג אחת את כל החברות העוסקות בפיתוח וייצור משגרים ברוסיה ומחזיקה סניף מחקר בקוסמודרום בייקונור. חרוניצ'ב חברה בהתאחדות הבינלאומית למשתתפים בפעילות חללית (IAoSAP).
החברה התפתחה מתוך מפעל 2 של חברת רוסו־באלט משנת 1916, בשנת 1921 הוקם המפעל הממלכתי לייצור כלי רכב משוריינים ושנה לאחר מכן יוצרו 5 רכבי פרומברון של מפעלי רוסו־באלט.
בשנת 1925 החלה החברה בייצור מטוסים וייצרה מספר מטוסי ביון סובייטיים. בשנת 1941 הועברו המפעלים ממוסקבה לקאזאן ואולם בהמשך השנה חזרו למוסקבה.
בשנת 1960 הוקם משרד התכנון מס' 23 לייצור משגרי חלל ופעל בשיתוף פעולה עם משרד התכנון מס' 52. בשנת 1961 המפעל החל להיקרא מפעל בניית המכונות על שם מיכאיל חרוניצ'ב, השר לענייני תעשייה אווירית.
בשנות ה־70 הוקם בשיתוף פעולה עם משרד התכנון 52, משרד התכנון סאליוט ובשנים 1981–1988 היה חלק מתאגיד הטילים והחלל אנרגיה עד שהפך לחברה עצמאית.
ביוני 1993 הוקם המרכז הממלכתי למחקר חלל על שם חרוניצ'ב. מאז 1995, החברה שיתפה פעולה עם חברת לוקהיד מרטין במיזמי שירותי שיגור בינלאומיים כחלק מהמיזם המשותף לוקהיד־חרוניצ'ב־אנרגיה. החברה שיתפה פעולה עם חברות זרות כדי להבטיח תזרים מזומנים איתן לקופותיה. ב־15 באפריל 1993 חרוניצ'ב יצרה את מיזם לוקהיד־חרוניצ'ב־אנרגיה, שהיה מיזם משותף עם חברת לוקהיד מרטין האמריקנית. בשנת 1995, בעקבות המיזוג של לוקהיד מרטין ומרייטה, המיזם הפך לשירותי שיגור בינלאומיים (ILS). המיזם משותף היה אחראי על שיגורי טילי הפרוטון וטילי האטלס האמריקניים. ארצות הברית אפשרה את שיגורו והפצתו של טיל הפרוטון בשוק הבינלאומי, אף שהציגה מכסה מוגבלת על מנת להגן על שוק השיגורים "מהצפת השוק במוצרי חלל רוסיים". למרות זאת, הפרוטון, שנבנה על ידי חרוניצ'ב, היה מוצלח מאוד ועד סוף שנת 2000 הרוויח חוזים בשווי של מעל 1.5 מיליארד דולר.
מאז 2006 החברה משתפת פעולה עם קוריאה הדרומית בבניית מרכז החלל נרו, נרו 1 ומשגר הטילים הדרום קוריאני KSLV.
יחסי ברבדוס–יפן

היסטוריה

בשנת 1999 נפתחו שיחות רשמיות בין שתי המדינות בעניין תחבורת משאבים גרעיניים בים הקריבי.
יחסי המסחר בין שתי המדינות צמחו ביציבות, תוך שמירה על גירעון במאזן המסחרי לטובת יפן. בשנת 2005 דורגה יפן כתורמת הכספים הרביעית בגודלה. בשנת 2009 יפן שיתפה פעולה וסייעה לסוכנות לניהול אסונות הקריבית.
ביולי 2008 סגן השר הבכיר ביפן, היטושי קימורה ביקר בברבדוס לשיחות בדרג גבוה. במהלך השיחות, שני הצדדים דנו באמנה למניעת כפל מס שביקשה ברבדוס על מנת להגדיל את ההשקעות והסחר בין שני הצדדים. בנוסף, התחייבה ממשלת ברבדוס לתמוך במועמדותה של יפן לחברות במועצת הביטחון של האו"ם לשנים 2009–2010. כמו כן, נידונה דרך לשיתוף פעולה על מנת להילחם בשינויי האקלים באמצעות ארגון מדינות איים קטנות מתפתחות (SIDS).
במרץ 2015 ממשלת יפן הכריזה שתקים נציגות דיפלומטית חדשה בברבדוס, שתוקם עד ינואר 2016.
דמותג

דמותג (הלחם בסיסים חָסֵר של המילים: "דמות"-"מותג") (באנגלית: Brand Character) הוא מושג שנהגה על ידי המעצב הגרפי אורן פייט, המתאר דמות, מאוירת בדרך כלל, המלווה מוצר או חברה, כחלק מלוגו, על אריזות המוצרים או במסגרת תדמית פרסומית-שיווקית, ומזוהה עמם בקרב קהל הצרכנים.
המושג מכונה גם קמע, בדומה לקמע של קבוצת ספורט או ארגון, ובאנגלית שני המונחים נקראים באותו שם: "mascot".
דוגמאות לדמותגים ישראליים ותיקים: אייל הכרמל של דואר ישראל (נקרא בטעות צבי), הפרה של שוקולד עלית, התינוק המלווה את מותג "במבה", הילד חמודי של שירותי בריאות כללית ואחרים.
בדרך כלל ישמש הדמותג כח עזר בפרסום, ולפעמים ישמש כמעין פרזנטור בקמפיינים של פרסום.
בית הכנסת קהל ישן בבלגרד

היסטוריה

ב-1688 במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבשה בלגרד על ידי צבא ממלכת הבסבורג. יהודי העיר גורשו ובית הכנסת המרכזי נבזז והועלה באש. ב-1690 עלה בידי הצבא העות'מאני לכבוש מחדש את העיר. מקצת מיהודים שגורשו שבו לשכונה היהודית דורצ'ול והקימו מבנה בית כנסת מרכזי חדש אשר לימים נקרא "קהל ישן". ב-1717, במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) נפגע שוב מבנה בית הכנסת ושוקם, וכך גם ב-1739 במהלך המלחמה האוסטרית-עות'מאנית. בשנים: 1752, 1790, 1795 ניזוק בית הכנסת קשות מדליקות שפרצו בו. המבנה שוקם וחזר לפעילות בזכות תרומות שהעבירו יהודי מנטובה.
עם עלייתו לשלטון של מילוש אוברנוביץ' בנסיכות סרביה חלה הטבה משמעותית ביחס השלטונות ליהודי בלגרד. הנסיך ביקר בבית הכנסת והעביר תקציבים לשיקומו ולרכישה וכתיבת ספרי תורה חדשים. בספטמבר 1819 נחנך מחדש בית הכנסת המשוקם בטקס חגיגי בהשתתפות הנסיך אוברנוביץ'. הבניין היה חד קומתי ובנוי בצורת מלבן. ארון הקודש פנה לכיוון מזרח. בכל אחד מצידי המבנה היו 9 חלונות. לעזרת הנשים הוביל גרם מדרגות שמוקם בסמוך לכניסה לאולם התפילה. ב-1820 נערך בבית העלמין היהודי בבלגרד טקס גניזה לספרי התורה ותשמישי הקדושה שנפגעו במלחמות השונות.
ב-1862 הפגיזו העות'מאנים את בלגרד מעמדותיהם במצודת בלגרד ובית הכנסת נפגע שוב. ב-1864 ערכה הקהילה מגבית לצורך שיקום המבנה וכן מכרה "מקומות מסומנים" לצמיתות ל-60 מעשירי הקהילה לצורך כך. ב-1888, לאחר שהוענקה ליהודי בלגרד הזכות להתיישב בכל חלקי העיר, עזבו רבים מאמידי הקהילה את השכונה התחתית של דורצ'ול, יָאלִייָה (בסרבית: Jalija) ועברו להתגורר בשכונה העילית זֶרֶק (בסרבית: Zerek) וכן באזורים שמחוץ לדורצ'ול. מספר המתפללים הלך והתמעט. ב-1908 נחנך בשכונה העילית בית הכנסת בית ישראל שהיה למרכזי עבור הקהילה הספרדית בבלגרד. במהלך מלחמת העולם השנייה נותר מבנה בית הכנסת "קהל ישן" על תילו. לאחר כינון הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה יושמה תוכנית בניין עיר חדשה בבלגרד ובמהלכה ב-1952 נהרס מבנה בית הכנסת והוקמה שכונת מגורים, וזאת על אף פניות רבות מראשי יהדות יוגוסלביה ותושבים מקומיים לשקם ולשמר את הבניין לזכר תושבי השכונה היהודית שנרצחו בשואה.
ב-2018 נערכו באזור בו שכן בית הכנסת חפירות ארכאולוגיות במימון הקהילה היהודית בבלגרד, נתגלו ונוקו שרידו.
צפצפת הפרת

מאפיינים

יש עצים זכריים ועצי נקבה. הפריחה באביב. הפירות מופיעים באשכולות. העץ מתנשא לגובה של עד 15 מטר, ורק לעיתים רחוקות מופיע כשיח, צבעו של הגזע אפור-חום. לעץ שני סוגי עלים חלקם איזמליים (בדומה לעלי אקליפטוס) וחלקם עגולים כמעט או משולשים. העץ עומד בשלכת בחורף וצבע השלכת צהוב. 
צפצפת הפרת גדלה במישורים ועמקים בגובה שנע מ-200 ועד 2,400 מטר, תפוצתו העולמית היא ממערבה של צפון אפריקה ועד מרכז אסיה וסין והיא נפוצה לרוב באזורי הפרת והחידקל ומכאן שמה. התפוצה בארץ ישראל כוללת את אזורי בקעת הירדן, גאון הירדן וליד נחלים בנגב (בעיקר בעין עבדת) ובשנים האחרונות התגלו גם מספר פריטים במישור החוף (נחשולים-דור וניצנים).
ביהדות ישנו דיון לגבי ארבעת המינים והיחס בין ערבה לבין צפצפה, הדיון המבהיר כי צפצפה פסולה.
צפצפת הפרת היא צמח מוגן בישראל.
זאב כספי

ביוגרפיה

זאב כספי נולד בטבריה למשפחת רבנים מצפת, אך המשפחה עברה לנתניה כשהיה בן שנה. בגיל 9 התחיל לעסוק באתלטיקה קלה ובמהרה התגלו כישוריו וכישורי אחיו הגדול, יצחק כספי, על ידי המורה ולטר פרנקל.
כספי שיחק במחלקת הנוער של מכבי נתניה כחלוץ, אך בקבוצת הנערים שונה תפקידו והוא החל לשחק כשוער, תפקיד אותו מילא במכבי נתניה עד שנת 1970. לאחר מכן שיחק עונה אחת בבית"ר נתניה ואז פרש ממשחק פעיל.
בשנות ה-70 וה-80 שימש כחבר הנהלה במכבי נתניה.
רשת ישראל החדשה

רשת ישראל החדשה (באנגלית: Israel Transverse Mercator ובראשי תיבות ITM) היא 
הסטנדרט הרשמי של מדינת ישראל במידול כדור הארץ (דאטום) שמשמש בקרטוגרפיה, גאודזיה וניווט. הסטנדרט מכיל רשת קואורדינטות ישרת זווית המבוססת על היטל מרקטור רוחבי ועל אליפסואיד ייחוס GRS 80. צירי ה-X וה-Y ברשת מגדירים את קווי האורך והרוחב המופיעים במפה, בהתאמה. הגדרת הצירים ברשת הקואורדינטות הפוכה מהאופן בו הם מוגדרים במתמטיקה. ציר ה-X הוא קו אורך ונע מצפון לדרום, וציר ה-Y הוא קו רוחב ונע ממזרח למערב. ערכי הקואורדינטות Y (מזרח/מערב) במפת ישראל נעים בין 100,000 מטר במערב ל-300,000 מטר במזרח וערכי הקואורדינטות X (צפון/דרום) במפה נע בין קצת פחות מ-400,000 מטר בדרום לקצת יותר מ-800,000 מטר בצפון. רשת ישראל החדשה החליפה את רשת ישראל הישנה כרשת הקואורדינטות הרשמית של מדינת ישראל ב-1 בינואר 1994.
אנגלית קנדית

אנגלית קנדית היא הניב המדובר בקרב דוברי האנגלית בקנדה. האיות הקנדי הוא, באופן פשטני, ערבוב של אנגלית אמריקנית, אנגלית בריטית וצרפתית קנדית, ומאפיינים ייחודיים לניב. אוצר המילים הקנדי הוא דומה לזה של האנגלית האמריקנית, אך עם מספר שינויים מהותיים ומקומיים בחלקם.

היסטוריה

מתיישבים בריטים, אשר חששו לחייהם בעקבות המהפכה האמריקנית, ברחו מצפון-מזרח ארצות הברית לקנדה לתפוס מחסה. הניב הבריטי בו הם השתמשו היווה את הבסיס לשפה המדוברת. עם-זאת, קרבתה של קנדה לארצות הברית גרמה לכך שהניב המדובר דומה הרבה יותר לאנגלית האמריקנית מאשר לבריטית. השפעות קטנות יותר על השפה באו מהיישובים הצרפתיים במזרח קנדה (קוויבק) ומהילידים אשר ישבו במקום. הגירות עולמיות שהגיעו לשיאן בין שנת 1910 ל-1960 הביאו עמן עמים אשר שפתם השפיעה במקצת על האנגלית הקנדית.

איות

האיות הקנדי של השפה האנגלית משלב שיטות אנגליות ואמריקניות. השוני הבולט ביותר הוא טמון במילים אשר נגמרות ב-er או or. במרבית המילים האלה, משתמשים בקנדה באיות האנגלי: colour ,harbour ו-centre במקום color ,harbor ו-center כמו שנהוג בארצות הברית. למרות זאת, השימוש בחוקים האמריקנים אינו נדיר.
בעוד שבארצות הברית משתמשים באיות הצרפתי defense, בקנדה משתמשים באיות האנגלי defence. למרות זאת, האיות defensive הוא אוניברסלי (הדבר נכון גם לגבי offence ,offense ו-offensive).
בקנדה גם נהוג tyre במקום tire בארצות הברית; אבל curb כמו בארצות הברית במקום kerb בבריטניה.
בקנדה נהוג להשתמש בסיומת ize- במקום ise- (לדוגמה, advertize במקום advertise).
כמו כן, קנדים מעדיפים לכתוב encyclopedia במקום הצורה הבריטית הלטינית encyclopædia. למרות זאת, הם כותבים manoeuver ו-archaeology במקום הצורה האמריקנית (maneuver ו-archeology).

הגייה

בכלל, האנגלית הקנדית נהגית כמו האנגלית האמריקנית, בעיקר במערב ובמרכז קנדה. לתושבי ניופאונדלנד יש מבטא משלהם כמו גם למזרח קנדה. במקרים מסוימים, כמו במילים fragile ,anti ו-touché נהגים כמו באנגלית בריטית. מאפיין בולט של מבטא האנגלית הקנדית (כפי שקיים גם במעט אזורים של ארצות הברית, במיוחד אלו הסמוכים לקנדה), הוא אי היכולת להבחין בין הגיית תנועה פתוחה לגמרי לבין הגיית תנועה אחורית חצי פתוחה (שאחריה אין r), כך ששתי התנועות נהגות כתנועה פתוחה לגמרי.
יחסי אלבניה–מקדוניה הצפונית

היחסים בין המדינות

שר החוץ של מקדוניה בלגוג'ה הנדז'יסקי ערך ביקור רשמי באלבניה בשנת 1997, ביקור שהוסכם במהלך פסגת כרתים.
ראש ממשלת אלבניה, סאלי ברישה, ביקר בסקופיה בנובמבר 2008.
ראש ממשלת מקדוניה, ניקולה גרובסקי, ביקר בטירנה בנובמבר 2012. במהלך ביקורו הוטל על מכוניתו ביצים ובקבוקי פלסטיק ודגלי מקדוניה הוצאו והוצתו.
אלבניה היא חלק מנאט"ו מאז 2009, ומקדוניה הצפונית מנהלת משא ומתן לחברות בנאט"ו, כאשר ראש ממשלת אלבניה, אדי רמה, הודיע ​​בשנת 2015 כי אלבניה תטיל וטו אם הסכם אוריד משנת 2001 לא ייושם במלואו.

נציגויות דיפלומטיות

אלבניה מחזיקה במקדוניה הצפונית שגרירות בסקופיה וקונסוליה כללית בביטולה. מאידך, מקדוניה הצפונית מחזיקה באלבניה שגרירות בטירנה וקונסוליה כללית בדורס.
סוסון עשב

אטימולוגיה

מיוונית Phyllo- עלה, -pteryx כנף או סנפיר. שם הסוג ניתן לאור איברים דמויי עלה קטן שנמצאו במין הראשון שתואר בסוג זה.
שטירל

תפוצה ותיאור

השטירל רווח במימי הוולגה והדנובה ובנהרות אחרים הזורמים אל הים השחור והים הכספי. בנוסף הוא נמצא לעיתים בים הבלטי ובאגמים גדולים של שוודיה ופומרניה. כשאר בני סוגו הוא נוהג לעלות במעלה הנהרות בחודשים מאי ויוני להטיל ביצים.
השטירל עשוי להגיע למשקל של עד 16 ק"ג ולאורך של 100 עד 125 ס"מ. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 3 עד 7 שנים, והנקבות בגיל 5 עד 12 שנים. השטירל חי לרוב 22 עד 25 שנה.

הכלאות

בשנת 1952 הצליחו חוקרים לייצר הכלאה בין הבלוגה והשטירל שהצליח להעמיד צאצאים משלו. הכלאה של 50% בלוגה ו 50% שטירל, הנקראת בורטסבסקיה או בסטר נמצאה יחסית גדולה, בעלת רמת פריון גבוהה, ואיכות מעולה של ביצי דגים. הכלאת האקסיסקאיה בעל 75% גנים של שטירל ו-25% גנים של בלוגה נמצא מתאים במיוחד לייצור קוויאר והכלאת ונירובסקאיה בעלת 25% גנים של שטירל ו-75% גנים של בלוגה נמצאה בעלת קצב גידול גבוה וגודל בוגר גדול במיוחד.

כמאכל

ביצי השטירל משמשים להכנת קוויאר.
השטירל נחשב בעיני רבים ברוסיה למעדן. מרק שטירל היה נחשב לסמל של המטבח הרוסי ומחירו היה גבוה. על פי הנוהג, הדג היה מוצג חי בתוך אקווריום לפני האורחים קודם להכנת המרק והגשתו. יוג'ין שולייר, שהיה קונסול של ארצות הברית ברוסיה באמצע המאה ה-19 העריך מאוד את מנהגי רוסיה וכתב על השטירל שהוא "מלך לא רק של דגי רוסיה אלא של הדגים בכלל". לעומת זאת, אלכסנדר דיומא האב לא ראה כל ייחוד במרק השטירל, למעט מחירו המוגזם לטעמו. בימים עברו החזיקו אצילי סנקט פטרבורג בעגלות מיוחדות עם בריכות דגים ואמצעי חימום מתאימים שאפשרו את הובלת דגי השטירל מהוולגה ונהר האוקה אל עירם, מבלי שהמים בבריכה יקפאו בדרך ויגרמו למותם של הדגים.
השטירל שימש למאכל כבר בתקופה המזוליתית ושרידים ממנו נמצאו במספר אתרים מתקופה זאת ברומניה.

בהלכה

השטירל, שקשקשיו קשים לקילוף, הוחזק במסורת האשכנזית כטמא, אך הספרדים בטורקיה החשיבוהו לכשר. ב-1782 הצליח הנודע ביהודה לקלף את הקשקשים אחרי השריית הדג בתמיסה, וענה לרב האשכנזי של טמשבורג שהוא כשר ללא ספק. ב-1797 התלקח פולמוס הלכתי בנדון, כשהרב אהרן חורין אימץ את ההיתר ופרסמו בספר. מאחר שהנודע כתב בתשובתו שמבחן הכשרות של הרמב"ן לדגים, המצריך הסרת קשקשיהם, חסר בסיס בש"ס, היו רבנים אחרים וביניהם מרדכי בנט משוכנעים שהמכתב הוא זיוף ואסרו את הדג. המחלוקת גוועה ב-1800 לאחר שדייני פראג מצאו את תשובתו המקורית של הנודע ואישרו את תוכנה. מאז אסרו רוב הפוסקים את הדג בכל זאת, אם כי לא כולם.
מיס אינטרנשיונל (תחרות יופי)

"מיס אינטרנשיונל" היא תחרות יופי בינלאומית לנשים המאורגנת על ידי "האגודה הבינלאומית לתרבות". התחרות נוסדה ב-1960 בלונג ביץ' וזאת לאחר שנהלת ארגון תחרות מיס תבל הועברה למיאמי ביץ', מצופה מהמתמודדות בתחרות להפגין חברות, אינטליגנציה ועדינות והמטרות העיקריות של התחרות הוא לקדם שלום עולמי, שגרירות של רצון טוב והבנה בין מדינות. "מלכת החן" הזוכה במקום השלישי בתחרות מלכת היופי של ישראל מדי שנה נשלחת לייצג את ישראל בתחרות.
NGC 4267

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 10.9, והיא התגלתה ב-17 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, שכלל אותה ברשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1786 תחת הציון II.166. הוא תיאר אותה כבהירה למדי וקטנה מאוד. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים, והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1181, כשהיא מתוארת כבהירה למדי, עגולה ובעלת מרכז שמתבהר בחדות. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 2848 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 4267 כאשר היא מתוארת כבהירה למדי, קטנה מאוד, עגולה ובעלת מרכז שמתבהר בחדות.

תצפית

הגלקסיה נמצאת בחלקה הצפוני של קבוצת הכוכבים בתולה, סמוך לגבול עם קבוצת הכוכבים שערות ברניקי, כ-7.6 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לכוכב הבולט דנבולה וכ-10.5 מעלות ממערב לכוכב וינדמיאטריקס. כמעלה ממערב-צפון-מערב לה נמצאת NGC 4216, כ-1.3 מעלות ממזרח לה נמצאת M84 וכ-1.6 מעלות ממזרח לה נמצאת M86. במרחק דומה מצפון לה נמצאת M99, כולן גלקסיות השייכות גם כן לצביר הבתולה.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 4267 הוא כ-3.2 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של מעט יותר מ-50,000 שנות אור, כמחצית מהקוטר של שביל החלב, ובמרכזה יש מבנה דמוי מוט שאורכו כשביעית מקוטרה של הגלקסיה. מסתה מוערכת בכ-‎3.9×10¹⁰‎ מסות שמש, כ-7% בלבד ממסת שביל החלב, כאשר למעלה מ-70% ממסתה או כ-‎2.8×10¹⁰‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. בדומה לגלקסיות אחרות מסוגה, בגלקסיה יש מעט גז ואבק, ולכן יצירה של כוכבים חדשים מתרחשת בקצב נמוך מאוד שמוערך בכ-5 אלפיות של מסת שמש בשנה, או מסת שמש בכ-200 שנים. בהתאמה לכך, אוכלוסיית הכוכבים בגלקסיה היא זקנה יחסית עם גילאים של למעלה מ-10 מיליארד שנים והמתכתיות של הכוכבים נמוכה יחסית לזו של כוכבי שביל החלב. מהירותה הרדיאלית של NGC 4267,‏ 1,021 קילומטר בשנייה, קרובה למהירות הרדיאלית הממוצעת של צביר הבתולה עצמו, כ-1,100 קילומטר בשנייה, כך שהיא נעה במהירות נמוכה בתוך הצביר עצמו, זאת לעומת NGC 4216 הסמוכה שנעה במהירות של כ-1,000 קילומטר בשנייה ביחס לצביר.
ג'ורדן פליגל

ג'ורדן פליגל (אנגלית:  Jordan Fliegel; נולד ב-20 ביולי 1986 בקיימברידג', מסצ'וסטס) הוא כדורסלן ישראלי-אמריקאי המשחק במדי הפועל כפר סבא. פליגל משחק בעמדות הפאוור פורוורד וסנטר ומתנשא לגובה של 1.98 מטר.
פליגל הצטרף אל קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת בוודואין והחל לשחק במדיה בליגת הדיוויז'ן השלישי של ליגת המכללות. פליגל נכנס ל-30 הקלעים הגדולים במכללה הקטנה בכל הזמנים, בעונתו השלישית. פליגל רשם ממוצעים גבוהים באותה עונה: 13.6 נקודות, 5.5 כדורים חוזרים ו-2.2 חסימות בכ-23 דקות משחק בממוצע.
בסיום עונתו השלישית, עזב את המכללה וחתם במועדון הכדורסל הישראלי, הפועל ירושלים, בה לא הרבה לשחק. 
מספר ימים לאחר נחיתתו בישראל, קיבל אזרחות ישראלית מתוקף היותו יהודי.
בעונת 2009/2010 חתם פליגל במדי הפועל כפר סבא מהליגה הלאומית.
ג'יל ביידן

ד"ר ג'יל טרייסי ביידן (באנגלית: Jill Tracy Biden; נולדה ב-5 ביוני 1951) היא אשת חינוך אמריקאית, לשעבר הגברת השנייה של ארצות הברית ורעייתו של סגן נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ו ביידן.

ביוגרפיה

ג'יל ג'ייקובס נולדה בניו ג'רזי, הבכורה במשפחה בת חמש בנות ממוצא איטלקי. מרבית ילדותה עברה עליה בפנסילבניה. היא למדה במכללה ולאחר מכן נרשמה ללימודי אנגלית באוניברסיטת דלאוור ובמהלך לימודיה עבדה תקופה מסוימת כדוגמנית. ב-1970 נישאה לביל סטיבנסון, שחקן פוטבול בקולג' ובעלים של פאב. 
ב-1975, לאחר שיחסיה עם בעלה התפוררו והם החלו בהליכי גירושין, הכירה את הסנאטור ג'ו ביידן, המבוגר ממנה בתשע שנים. באותה שנה השלימה את לימודיה באוניברסיטה והחלה לעבוד כמורה לאנגלית בבית ספר תיכון. ב-1976 התגרשה ושנה לאחר מכן נישאה לג'ו ביידן, 4.5 שנים לאחר תאונת דרכים שבה נהרגו אשתו ובתו ושני בניו הנותרים נפצעו קשה. ב-1981 הוענק לביידן תואר שני בחינוך מאוניברסיטת וסטצ'סטר. באותה שנה ילדה את בתה אשלי, כיום עובדת סוציאלית.
לאחר חופשה של שנתיים, שבה טיפלה בשלושת הילדים, שבה ביידן לעבוד ב-1983. עד 1993 לימדה בתיכון אנגלית וכן היסטוריה לתלמידים עם קשיים רגשיים. כמו כן עבדה חמש שנים בבית חולים פסיכיאטרי לנוער. ב-1987 קיבלה תואר שני נוסף, באנגלית, מאוניברסיטת ווילה נובה. ב-1993 עברה לעבוד כמורה במכללה קהילתית בדלאוור ועבדה בה עד שנכנס בעלה לתפקידו כסגן הנשיא. 
ביידן שבה לאוניברסיטת דלאוור ללימודי דוקטורט ובשנת 2007 הוענק לה תואר דוקטור לחינוך. 
ביידן היא קתולית. היא הייתה פעילה ביוזמות חברתיות שונות: היא נשיאה של ארגון העוסק בהגברת המודעות לבריאות אצל נערות. היא הייתה בין מייסדי יוזמה לחלוקת ספרים לילדים מעוטי יכולת, וכן הייתה פעילה בארגון מקומי בדלאוור שתמך במשפחות אנשי צבא. היא רצה כמעט כל יום שמונה קילומטרים ואף השתתפה במרתון של חיל הנחתים האמריקני.
לאחר הבחירות לנשיאות ב-2004 ועל רקע התנגדותה למלחמת עיראק המריצה את בעלה להתמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ב-2008 (הוא כבר התמודד על המועמדות ב-1988) והשתתפה בקמפיין שלו בימי סוף השבוע. לאחר שברק אובמה בחר בג'ו ביידן כשותפו בבחירות לנשיאות השתתפה ביידן בקמפיין שלהם, כשהיא ממשיכה ללמד במכללה במשך ארבעה ימים בשבוע. לעומת זאת, בקמפיין הבחירות לנשיאות ב-2012 נטלה ביידן חלק מועט ולא הפחיתה משעות עבודתה.

הגברת השנייה של ארצות הברית

לאחר שג'ו ביידן נבחר לסגן נשיא ונכנס לכהונתו עבר הזוג למגורי סגן הנשיא בוושינגטון. ביידן המשיכה מאז לעבוד כמורה, הפעם במכללה הקהילתית של צפון וירג'יניה, שם היא חולקת את חדרה עם מורה נוספת. מאז 2011 היא מכהנת שם כפרופסור חבר. היא אשת סגן הנשיא (הגברת השנייה של ארצות הברית) הראשונה העובדת בעבודה שיש שכר בצדה (כלומר, לא בהתנדבות). לביידן יש גם משרד וצוות מטה לצדה בבניין משרדים בקרבת הבית הלבן. 
ב-2009 הטיל אובמה על ג'יל ביידן להוביל יוזמה להגברת המודעות לחשיבותן של מכללות קהילתיות – נושא הקרוב ללבה. היא הופיעה באירועים פומביים שונים, המשיכה בפעילותה למען משפחות אנשי צבא, ותמכה בקמפיין של ארגון USAID להגברת המודעות לתנאי הרעב, הבצורת והמלחמה שבהם נתונים מיליוני תושבים בקרן אפריקה. ב-2012 פרסמה ספר ילדים שנכתב בהשפעת חוויותיו של בו ביידן, אחד מבניה החורגים, שגויס כקצין במשמר הלאומי לשירות בעיראק.
הרמן פלש

הרמן פלש (בגרמנית: Hermann Flesch‬; ‏7 בנובמבר 1890, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 16 במאי 1942, לונדון, הממלכה המאוחדת) היה פעיל עלייה, חבר התנועה הרוויזיוניסטית, אשר כיהן כיושב ראש הצ"ח וראש המשרד לעלייה מטעמה בעיר ברנו שבצ'כוסלובקיה.

ביוגרפיה

פלש נולד בווינה וב-1919, שנתיים לאחר נישואיו, עבר לפראג. ב-1927 עבר עם משפחתו לדנציג וב-1937 לברנו. במסגרת תפקידו הרשמי בעליית אף על פי, ארגן את העפלתם לארץ ישראל של כ-2,000 מבני הקהילה היהודית במספר ספינות מעפילים ובכללן הקאטינה, אשר הפליגה מנמל בלצ'יק, והצ'פו א'. מפעלו נודע כ"פלש טרנספורט".
בהמשך, הסתכסך הרמן פלש עם ראשי הצ"ח, וארגן הפלגות העפלה באופן פרטי. הוא פתח משרד בשם "פלש טרנספורט" בברנו, ומשם ניהל את מפעל ההעפלה הפרטי אשר במסגרתו הפליגה הספינה אגיוס ניקולאוס א' בשתי הפלגות. נמתחה עליו ביקורת, אשר נסובה סביב ניצולם הכספי של המעפילים, תנאי הבטיחות והתברואה הלקויים בהפלגות שארגן, והעדר מזון ומים בכמות נאותה.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לצ'כוסלובקיה, עזב פלש את המדינה ועבר ללונדון. הועלו טענות כלפיו כי לקח עמו ללונדון כספי עולים שגבה עבור הפלגות העפלה לארץ ישראל, אך טענות אלו הוכחשו.
ב-1942 נפטר הרמן פלש מגידול מוחי.
מקס מייבן

מקס מייבן (באנגלית: Max Maven; נולד כפיליפ גולדשטיין ב-1950 באיתקה, ניו יורק) הוא קוסם ומנטליסט אמריקאי יהודי. לעיתים קרובות הוא מופיע בתוכניות קסם טלוויזיוניות, ומבצע קריאת מוח אינטראקטיבית, וטריקים עבור צופי הטלוויזיה.
בעוד שדמותו הציבורית בהופעותיו נתפסת בתוך ז'אנר המנטליזם, תרומותיו של מייבן לקהילת הקוסמים היא בהיקף רחב בהרבה. הוא סופר פורה בתעשיית הקסמים והציג חידושים רבים בתחום הקסמים המשמשים קוסמים אחרים. הוא שימש כיועץ לקוסמים דייוויד קופרפילד, פן וטלר, זיגפריד ורוי, ודאג הנינג ועוד.
הוא משתתף באופן קבוע בכתבי עת בתעשייה, כגון Genii, The Linking Ring ו-M-U-M.
מייבן הופיע בשנת 2012 בתוכנית הטלוויזיה הישראלית "מי יפיל את המאסטר".