google/wiki40b huggingface dataset:
מודדים את העולם

על הספר

הרומן מספר את סיפור חייהם של שני חוקרים גרמנים מפורסמים בני המאה ה-19: קרל פרידריך גאוס ואלכסנדר פון הומבולדט. שני החוקרים מדדו את העולם, איש איש בדרכו ובשיטותיו. גאוס עסק במתמטיקה, באסטרונומיה, בתורת הכבידה, עבד בעיקר בביתו אבל גם צפה בכוכבים וגם עסק במיפוי ובמדידות וחקר את תופעת המגנטיות בגרמניה ובצרפת. הומבולדט ערך מסעות חקר רבים באפריקה, בדרום אמריקה וברוסיה ועסק בגאוגרפיה, חקר את זרמי הים, עסק בבוטניקה ובזואולוגיה. חקר ומדד אף הוא את המגנטיות של כדור הארץ. השניים נפגשו בברלין בכנס מדעי בשנת 1828.
הספר כולל נספח ובו תיאור קצר של הדמויות ההיסטוריות המופיעות בספר. הספר הפך להיות רב מכר עולמי ובגרמניה בלבד נמכרו ממנו 1.4 מיליון עותקים.

הדרך לכתיבת הספר

בראיון שנערך בהתכתבות אלקטרונית סיפר דניאל קלמן שהרעיון לספר עלה במחשבתו כאשר חי במקסיקו משך מספר חודשים במהלך שנת 2002. הוא קרא את כתבי הומבולדט והופתע לגלות בהם מקרים משעשעים שעלו בכתבי המסעות שלו בדרום אמריקה, בלי שהומבולדט עצמו שם לב לכך. קלמן התרשם שההתנהגות של הומבולדט הייתה התנהגות גרמנית טיפוסית וחשב שיש בכך פוטנציאל לרומן קומי שיתבסס על הדמות ההיסטורית של הומבולדט. 
לאחר מכן דניאל קלמן גילה שגאוס, שבמובנים רבים היה ההפך המוחלט של הומבולדט, התארח בביתו של הומבולדט בברלין כאשר הוזמן לכינוס מדעי בשנת 1828. כאשר קלמן גילה את עובדת הפגישה בין השניים, הוא החל לחשוב על מבנה הרומן שבמרכזו שני אנשים, שניהם מודדים את העולם אבל נבדלים זה מזה בכל מובן אחר. דניאל קלמן רצה לכתוב רומן היסטורי לאנשים כמוהו, אנשים השונאים בדרך כלל רומנים היסטוריים. הוא חשב על רומן החומק כדבריו, מהמלכודות הבנאליות של סוגת הרומן ההיסטורי.

סרט

הסרט מודדים את העולם (Die Vermessung der Welt) מתוכנן לצאת לאקרנים באוקטובר 2012, ומתבסס על הספר. במאי - דטלב בק.
הרמן וייל

ביוגרפיה

נולד באלמסהורן, עיירה קטנה ליד המבורג שבגרמניה. בשנים 1904–1908 למד מתמטיקה ופיזיקה בגטינגן ובמינכן. את הדוקטורט למד באוניברסיטת גטינגן, תחת הנחייתו של דויד הילברט. התחתן בשנת 1913 ונולדו לו שני בנים.
מגטינגן עבר למכון הטכנולוגי של ציריך בשווייץ, שם היה העמית של אלברט איינשטיין. בשנת 1921 פגש את הפיזיקאי ארווין שרדינגר והם התחברו מאוד. עם עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933 עזב את גרמניה לניו ג'רזי שבארצות הברית, לאחר שקיבל הצעה מאוניברסיטת פרינסטון לעזוב את גרמניה (אשתו של וייל הייתה יהודיה) ולעבוד שם. הוא עבד שם עד פרישתו בשנת 1951
נפטר מאוטם שריר הלב בציריך. גופתו נשרפה.
מסרים סודיים בשירים

מסר סודי בשיר הוא מסר שאינו נשמע בשיר בצורתו הגלויה והמקובלת, אך ניתן לזהות אותו בטכניקות השמעה לא מקובלות, ובפרט השמעתו של השיר מהסוף להתחלה. 
יש הטוענים כי זו דרכו של המוזיקאי להעביר מסר מבלי שאנשים אחרים ידעו זאת. הסבר פשוט יותר הוא שמדובר בצרוף מקרים חסר משמעות, בתרגיל יחסי ציבור, בבדיחה פנימית או פשוט ברצון עז של מגלה המסר לגלות מסר כזה. 
יש דרכים מגוונות להכנסת מסר סודי לשיר, כאשר הדרך המפורסמת ביותר היא הדרך של הפיכת השיר, בדרך זו ניתן לשמוע את המסר הסודי כאשר שומעים את השיר לאחור. עוד דרך להכנסת מסר לשיר היא הוספת קול חלש שאותו ניתן לשמוע רק אם מגבירים את עוצמת הקול. מסרים סודיים יכולים לדבר על כל דבר, החל מבדיחות פרטיות ועד סגידה לשטן.

שירים עם מסר במהופך

"Empty Spaces" של פינק פלויד. המסר בשיר זה הוא מובהק ונראה כי פינק פלויד התכוונו להכניסו. המסר שנאמר הוא:
Congratulations. You have just discovered the secret message. Send your answer to Old Pink in care of the Funny Farm, Chatnole.
"Still Life" של איירון מיידן. המסר בשיר זה הוא:
The man of evil is there
"I Am the Walrus" של הביטלס. בשיר זה המסר הוא: "Paul is Dead". רבים טוענים שזה איננו מקרי, ושהמשפט מתייחס לפול מקרטני כחלק מתאוריית "Paul is Dead", שלפיה פול מקרטני מת.
"Fire On High" של ELO. המסר בשיר זה הוא מובהק גם כן ונראה מתוכנן:
The music is reversible but time is not... turn back... turn back... turn back... turn back.
המעבדה הטכנולוגית לגילוי ואיתור מנהרות (פיקוד הדרום)

מאפייני המעבדה הטכנולוגית

המעבדה, בפיקוד קצין בדרגת סרן, כוללת מומחים וקצינים מתחומים שונים בהם קציני מודיעין, קציני הנדסה קרבית, קציני מחשבים ואגף התקשוב וההגנה בסב"ר, ומדענים ומהנדסים מתחומי הפיזיקה, הגאולוגיה, ההנדסה ובפרט הנדסה אזרחית והנדסת מכונות. המעבדה פועלת בשיתוף פעולה עם חטיבה טכנולוגית ליבשה, פיקוד הדרום (אוגדת עזה), חיל ההנדסה הקרבית ואגף המודיעין. קיומה של המעבדה הותר לפרסום בסוף 2017 וב-15 באפריל 2018 נחשפה במהלך יזום של דובר צה"ל.
המעבדה מנתחת מידע שאוספים החיילים בשטח ומידע שנאסף בטכנולוגיות חישה ייחודיות פרי פיתוח ישראלי, וכן מנתחת מידע שמספקים מערך המודיעין, חיל האיסוף הקרבי, יחידת סמו"ר של יהל"ם ומערך הצמ"ה של חיל ההנדסה הקרבית. מערך הצמ"ה – שמפעיל את פלוגות הצמ"ה הסדירות אבירי הפלדה וחתולי הפלדה, ואת גדוד הציוד המכני ההנדסי במילואים של פיקוד הדרום – מבצע עבודות עפר, חישוף, חפירות וקידוחי עומק באמצעות דחפורים (כולל דחפורי D9 משוריינים), מחפרים ומקדחי-בורות (כולל טאטרה-דרילר). באמצעות עבודות אלו אוסף מערך הצמ"ה מידע על הקרקע ומה שמתחתיה, ומעבירו למעבדה לצורכי ניתוח. בנוסף, מערך הצמ"ה חושף פירים ומנהרות, הן באופן מקרי או יזום, והן על-פי מידע שמתקבל מהמעבדה. הוא גם מבצע עבודות עפר וקידוחים לפי הנחיות המעבדה הטכנולוגית. יחידת סמו"ר של יהל"ם ממפה וחוקרת את המנהרות שנתגלו ומעבירה את המידע למעבדה לצורכי ניתוח, לימוד והפקת מודיעין.

היסטוריה

בעקבות איום מנהרות הטרור חודרות הגדר סביב רצועת עזה, ותרחיש שבו מחבלים פלסטינים יחדרו דרכן לשטח ישראל ויבצעו פיגוע מיקוח, חטיפת חיילים או טבח ביישובי עוטף עזה, שם צה"ל דגש רב על לוחמת מנהרות ובפרט על פיתוח שיטות ואמצעים טכנולוגיים לגילוי ואיתור המנהרות, ולאחר מכן - לנטרול יעיל שלהן.
ב-2015 פורסם כי טכנולוגיית חישה מסווגת לאיתור מנהרות וחללים תת-קרקעיים שפיתחה "אלביט מערכות" הגיעה לבשלות מבצעית, ושהחלה פרישתה בציר הוברס סביב רצועת עזה.
ב-2016 הוקמה רשמית המעבדה הטכנולוגית לגילוי ואיתור מנהרות שמטרתה לנתח את המידע שאוספים הטכנולוגיה הנ"ל, אגף המודיעין וכוחות ההנדסה הקרבית בשטח, כדי לגלות ולאתר מנהרות ופעולות חפירה מתחת לפני הקרקע. היא החלה את פעולתה בגזרת רצועת עזה, תחת פיקוד אוגדת עזה, אך כפופה ארגונית ומקצועית לחטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל).
באפריל 2016 הותר לפרסום שבאמצעות המערכת החדשה אותרה מנהרה שחפר חמאס לאחר מבצע צוק איתן, והיא נוטרלה בידי חיל ההנדסה הקרבית.
בחורף 2017 החלה פעילות המעבדה להניב תוצאות, כאשר צה"ל חשף וניטרל באופן שיטתי מנהרה אחרי מנהרה. בפיצוץ מנהרת הטרור ליד כיסופים נהרגו 14 מחבלים מהג'יהאד האסלאמי הפלסטיני והחמאס, ובעקבות כך עבר צה"ל לנטרול המנהרות באמצעים שקטים יותר ואלימים פחות, שטיבם לא הותר לפרסום.
ב-2017 החלה ישראל בניית המכשול נגד מנהרות בגבול רצועת עזה, שבו משולבים אמצעי חישה וטכנולוגיה מסווגת לצד ביצורים, חומת בטון מזוין וקיר שיגומים.
ב-26 ביוני 2018 זכו אנשי המעבדה ומפתחי הטכנולוגיה בה משתמשת המעבדה בפרס ביטחון ישראל.
בעקבות הצלחתה, הוקמה בפיקוד הצפון יחידה דומה על סמך המודל והניסיון המבצעי של המעבדה הדרומית. המעבדה של פיקוד הצפון נחשפה בדצמבר 2018 בעקבות מבצע מגן צפוני לגילוי, איתור וניטרול המנהרות שחפר חזבאללה בגבול ישראל-לבנון.
סטודנט

סטודנט הוא אדם הלומד במוסד להשכלה גבוהה, כגון אוניברסיטה ומכללה, במטרה לרכוש ידע ותואר אקדמי.
הישגים אקדמיים הם התוצר של תפקודו של הסטודנט בתחומי הדעת שהוא לומד.

התנהגות וניהול עצמי

לאורך שנות הלימוד האחריות על תהליך הלמידה עוברת בהדרגה מהמורים וההורים אל הלומד עצמו, כך שבאקדמיה כבר מצופה ממנו להתנהל באופן עצמאי.
הדחיינות היא תופעה נפוצה במוסדות להשכלה גבוהה, אשר משפיעה על סטודנטים רבים. זאת במיוחד כאשר הסטודנט חסר מוטיבציה וכשהוא אינו חש שליטה על תהליך הלמידה. עם זאת, סטודנטים המפיקים הנאה מתהליך הלמידה וסטודנטים אשר בחרו את מסלול הלימוד מיוזמתם ומתוך רצון לקידום עצמי נוטים פחות לדחיינות.

השפעת הסטודנטים בחברה

במקרים רבים מהווים סטודנטים גורם משמעותי בפוליטיקה, כיוון שהם מהווים כוח אידאולוגי ובעל דעות מוצקות, שיכול לפעול ללא מגבלות רבות של משפחה או פרנסה. לדוגמה: המרד בהונגריה בשנת 1956 החל בעקבות מחאות לא-אלימות של סטודנטים שדוכאו.
אגודות הסטודנטים הן מסגרות פעילות מקובלות לאקטיביזם סטודנטיאלי ובדרך כלל מרכזות את מרבית הפעילות החברתית והקהילתית של הסטודנטים. חלק מהאגודות הסטודנטים מפיקות מגזינים שונים המיועדים לסטודנטים, לדוגמה פי האתון, צ'ופציק, ו-תזה.
בישראל פועלים תאי סטודנטים בחלק מהקמפוסים, כדי לקדם מגוון רחב של דעות ופעולות. חלקם פועלים תחת מטריה מפלגתית לדוגמה: הדור החדש, תא אופק, תא כתום, מרצ סטודנטים, שינוי בקמפוס, רוח חדשה, או תל"ם וחלקם באמצעות גיבוי של אגודות הסטודנטים למשל: קואליציית הסטודנטים וגופים עצמאיים כדוגמת מגמה ירוקה.

שומע חופשי

שומע חופשי הוא תלמיד שלא מן המניין במוסד להשכלה גבוהה.
על שומע חופשי לא חלות החובות האקדמיות (כגון: מבחנים והגשת עבודות ותרגילים) החלות על סטודנט מן המניין. בשל כך, הוא גם אינו זכאי לקבלת תואר אקדמי על לימודיו. מדובר בדרך כלל באנשים שיש להם עניין מיוחד במספר קורסים מצומצם, ואינם מעוניינים בהשכלה אקדמית מלאה.
בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו

בעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו (באנגלית: Major non-NATO ally, בראשי תיבות: MNNA) הוא הכינוי שניתן על ידי הממשל האמריקני לבעלות ברית קרובות במיוחד אתן הוא מנהל יחסים אסטרטגיים אך אינן חברות בברית הצפון אטלנטית (נאט"ו). למרות שהמעמד אינו כולל הסכם הגנה הדדית עם ארצות הברית, הוא כן מעניק מגוון הטבות צבאיות וכלכליות שאינן מוענקות למדינות שאינן חברות בנאט"ו.

היסטוריה

מעמד MNNA נוצר לראשונה ב-1989 כאשר סעיף 2350a, הידוע גם כתיקון נון על שמו של הסנטור סאם נון, התווסף לכותרת 10 (כוחות מזוינים) של הקוד של ארצות הברית על ידי הקונגרס. התיקון קבע כי הסכמי שיתוף פעולה בתחום המחקר והפיתוח עם מדינות שאינן חברות בנאט"ו יוכלו להעשות על ידי מזכיר ההגנה בתיאום עם מזכיר המדינה. המדינות הראשונות שניתן להן מעמד MNNA הן אוסטרליה, מצרים, ישראל, יפן וקוריאה הדרומית.
ב-1996 קיבלו מדינות MNNA הטבות נוספות, עם הוספתו של סעיף 2321k לכותרת 22 (יחסי חוץ) של הקוד של ארצות הברית (ידוע גם כסעיף 517 של החוק לסיוע חוץ מ-1961), ופטירתן מרבות מהמגבלות שמטיל חוק פיקוח יצוא הנשק מהן פטורות חברות נאט"ו. הסעיף התיר לנשיא להכריז על מדינה כבעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו, וכן לבטל מעמד זה, שלושים יום לאחר שהודיע על כך לקונגרס. בעת חיקוקו, קבע החוק שמדינות MNNA יכללו את אוסטרליה, מצרים, ישראל, יפן, ניו זילנד וקוריאה הדרומית.
היחסים האסטרטגיים ושיתוף הפעולה הצבאי בין ארצות הברית וניו זילנד נפגעו לאחר שארצות הברית השעתה את מחויבותה לניו זילנד במסגרת ברית ANZUS בעקבות סירובה של ניו זילנד ב-1985 לאפשר את כניסתם של כלי שיט של הצי האמריקני המונעים בכוח גרעיני או החמושים בנשק גרעיני לנמליה. מאחר שהצי האמריקני סירב לאשר או להכחיש את קיומו של חימוש גרעיני על כלי השיט שלו, אסרה למעשה מדיניותה של ניו זילנד את כניסתם של כל כלי השיט של הצי האמריקני לנמליה. הענקת מעמד MNNA לניו זילנד ב-1996 הגבירה את שיתוף הפעולה בין שתי המדינות.

בעלות ברית עיקריות שאינן בנאט"ו

למדינות הבאות ניתן מעמד בעלת ברית עיקרית שאיננה בנאט"ו (לפי סדר הענקת המעמד):
היינריך פליישר

ביוגרפיה

פליישר החל את לימודיו הגבוהים בגיל 18. בין השנים 1819–1824 למד תאולוגיה ושפות שמיות מזרחיות באוניברסיטת לייפציג. בהמשך, באוניברסיטת פריז תחת הבלשן הצרפתי סילבסטר דה סאסי, למד ערבית, טורקית ופרסית. משנת 1831 לימד תלמידים בבית ספר תיכון בדרזדן, ובשנת 1836 התמנה לפרופסור לשפות שמיות באוניברסיטת לייפציג. בתפקיד זה כיהן עד מותו בשנת 1888. בזכותו של פליישר הפכה לייפציג למרכז תוסס ללימודים אוריינטליים. בנוסף לשלל מאמרים שכתב פליישר, הוא חיבר את קטלוג כתבי היד האוריינטליים בספרייה המלכותית של דרדזן, וכתב תיאור של כתבי-היד הערביים, הטורקיים והפרסיים, שהיו שמורים בספרייה העירונית של לייפציג. 
פליישר היה אחד משמונת החברים הזרים באקדמיה הצרפתית לכתיבת ספרות יפה וחבר מסדר אבירי פור לה מריט הגרמני. היה חבר באגודות מדעיות רבות בגרמניה ובמדינות אחרות. כמו כן, היה  בעל תוארי כבוד מאוניברסיטאות קניגסברג, אוניברסיטת קארל בפראג, אוניברסיטת סנקט פטרסבורג, דורפט ואוניברסיטת אדינבורו. 
כמו כן, הוא היה ממייסדי המכון ללימודי אסיה והמזרח - DMG.
מיגל ולוזו

קריירת מועדונים

ולוזו התחיל את הקריירה שלו בנוער של בנפיקה ליסבון. בגיל 14 עבר לספורטינג ליסבון ולאחר 5 שנים עלה לקבוצה הבוגרת, אך הושאל לעונה לאוליבאיש מושקבידה מהליגה השלישית בפורטוגל, ואף עזר לה לעלות ליגה.
בקיץ 2006 חזר בהשאלה לספורטינג. ב-12 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות כאשר ספורטינג ניצחה את אינטר מילאנו 0-1 ואף נבחר לאיש המשחק. ב-18 באוגוסט 2009 הבקיע את השער הבכורה שלו באירופה נגד פיורנטינה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, אך ספורטינג נפלה לליגה האירופית. ב-22 באוקטובר 2009 הבקיע את השער הראשון שלו במפעל כאשר ספורטינג ניצחה את ונטספילס הלטבית 1-2. ב-16 בפברואר 2010 הבקיע בפנדל נגד אברטון בשלב 32 הגדולות, אך ספורטינג נעצרה בשלב שמינית הגמר על ידי אתלטיקו מדריד.
בקיץ 2010 חתם בגנואה האיטלקית.
בקיץ 2012 חתם בדינמו קייב האוקראינית.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, ולוזו היה חלק מנבחרת פורטוגל עד גיל 21. ב-2007 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-13 באוקטובר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו נגד אזרבייג'ן במסגרת מוקדמות יורו 2008.
ולוזו היה גם חלק מהנבחרת בטורניר הגמר של יורו 2008. את הופעת הבכורה שלו בטורניר ערך בהפסד 0-2 לשווייץ.
ב-14 באוקטובר 2009 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת כאשר פורטוגל ניצחה את מלטה 0-4.
בעקבות עונה טובה בספורטינג, ולוזו היה גם במונדיאל 2010, והגיע עם הנבחרת עד לשמינית הגמר בו נעצרה על ידי ספרד.
כדור 8 קסום

כדור ה-8 הקסום (אנגלית: Magic 8-ball) הוא צעצוע פופולרי קלאסי שהומצא ב-1946.
 
הצעצוע מעוצב ככדור השמיני בביליארד (שצבעו שחור ועליו מסומנת הספרה 8), בגודל כפול מהרגיל, כאשר בצד המנוגד לספרה 8 קיים חלון שקוף פחוס.
הכדור ממולא בנוזל כחול כהה אשר בו צפים 3 איקוסהדרונים שהם גופים הנדסיים משוכללים בני 20 פאות משולשות כל אחת. על הפאות רשומות תשובות שונות לשאלות "כן או לא". 
ניעור של הכדור והפיכתו עם החלון כלפי מעלה, גורמים ל"הטלת" הקוביה בתוכו עד שהיא צפה אל החלון ונצמדת אליו באחת הפאות, דבר הגורם לחשיפת הכיתוב על הכדור. בדרך זו ניתן "לשאול" את הכדור שאלות הנוגעות לעתיד או לקבלת החלטות ולקבל ממנו אחת מ-20 ה"תשובות" האקראיות.
הכדור נחשב לצעצוע קלאסי והוא הוזכר רבות בתרבות הפופולרית האמריקנית, בטלוויזיה הוא הופיע בין השאר בסדרות סיינפלד, אלן, חברים ומשפחת סימפסון, בקולנוע הפציע בצעצוע של סיפור, לרדוף אחרי איימי, קן פארק, הבית עם השעון המסתורי, שהאזאם, הסרט ״גדולה מהחיים״ וכן הוא גם הופיע בספרות; דוגמה בולטת לכך היא בספר יומנו של חנון 8.
ולאכים

וְלאכים (ביחיד: וְלאך) (ברומנית: Vlahi, ביוונית: Βλάχοι, בסלובנית: Vlahi, באלבנית: Vllehët = ולהט, בבולגרית ובסרבית וקרואטית: Власи - ולאסי, בהונגרית: Vlachok  = ולאכוק, בפולנית: Wołosi, באוקראינית: Волохи - ווֹלוֹכי, סלובקית: Valasi - ואלאסי) או ואלאכים (ברומנית: Valahi) הוא השם בו כונו האוכלוסיות שעברו רומניזציה במרכז ובמזרח אירופה. בין האוכלוסיות האלה נכללים הרומנים, הארומנים, האיסטרורומנים והמגלנורומנים, אוכלוסיות שמוצאן במתיישבים רומאים או בתושבים מקומיים שעברו תהליך של רומניזציה.
הוולאכים הם כנראה העם שעומד מאחורי התופעה התרבותית סטצ'ק - מצבות ייחודיות מימי הביניים אשר נכנסו ב-2016 לרשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.

אטימולוגיה

מקור המילה Vlah הוא במילה הגרמנית "wallach" ששימשה לציון אוכלוסיות ממוצא רומאי. מאותו מקור נוצרו גם המילים וולש ו-ולוניה המקובלים בחלקים אחרים של אירופה לאותה מטרה. מהגרמנים עברה המילה לסלאבים ומהסלאבים ליוונים. בעבר כונו הרומנים בגרמנית "walachen", באיטלקית "valacchi", בצרפתית "valaques", באנגלית "wallachians", ביוונית "valahos", בהונגרית "olah", בבולגרית "власи" ובפולנית "wołosi".
אלה היו כינויים חיצוניים בעוד שהאוכלוסיות האלה קראו לעצמם בשמות שמקורם במילה romanus ממנה נוצרו המילים rumâni, rumâri, armâni, arumâni, români. 
בקרואטיה "ולאך" נקרא גם סרבי אורתודוקסי החי בטריטוריה קרואטית.
מערכת הלימפה

נוזל הלימפה

נוזל הלימפה (לִבְנָה, בעברית) זהה בהרכבו לנוזל הבין תאי ברקמות, שבו הוא נוצר. מרכיביו העיקריים הם מים, מלחים, אלקטרוליטים, וחלבונים. נוזל הלימפה המנוקז ממערכת העיכול מכיל גם ריכוז גבוה של שומנים. כמו כן מכיל נוזל הלימפה תאי דם לבנים השייכים למערכת החיסונית, ברובם לימפוציטים מסוג B ו- T ובחלקם תאים דנדריטיים. בשעת זיהום מכיל נוזל הלימפה גם תאים אחרים כדוגמת נויטרופילים.

אנטומיה של מערכת הלימפה

מערכת הלימפה מכילה נימי לימפה, הנאספים אל צינורות לימפה מאספים, המוליכים אל שרשרת של קשרי לימפה. צינורות מאספים נוספים מנקזים את הנוזל היוצא מקשרי הלימפה לתוך מערכת הדם.
שני צינורות לימפה גדולים, צינור החזה וצינור הלימפה הימני מעבירים את נוזל הלימפה והתאים שבו אל זרם הדם דרך הוורידים התת-בריחיים. ככלל, זורמים כלי הלימפה הגדולים בצמוד לכלי הדם ויוצרים שלישייה המכילה וריד, עורק וכלי לימפה.

צינורות הלימפה המאספים

בניגוד לנימי הלימפה, כלי הלימפה המאספים מזרימים את הלימפה באופן פעיל. כלי הלימפה הגדולים מכילים מקטעים הנקראים לימפאנגיונים המופרדים זה מזה באמצעות שסתומים חד כיווניים. המקטעים מתכווצים באופן מתואם בעזרת שרירים חלקים בדופנותיהם, ומקדמים את נוזל הלימפה הלאה מן הרקמות, דרך קשרי הלימפה, לכיוון מחזור הדם.
מונוגליצריד

מונוגליצריד הוא גליצריד המכיל שרשרת חומצה שומנית אחת הקשורה למולקולת גליצרול בקשר אסטרי.
מונו ודיגליצרידים הם תוספי מזון ידועים אשר שימושם הוא ערבוב שני חומרים שונים, כמו מים ושמן, כאשר ללא הגליצרידים לא היו מתערבבים טוב.
המקור למונוגליצריד יכול להיות טבעי, מן החי (פרות למשל) או מן הירק, או תוצר של סינתזה מלאכותית לקבלת המונוגליצריד הרצוי.
המונוגליצריד יכול להמצא בתוצרי מאפיות, משקאות, גלידות, מסטיקים, ציפויי מוקצפים ובמרגרינה.
ג'רמי אירווין

ביוגרפיה

אירווין נולד בשם ג'רמי סמית' וגדל בכפר גמלינגיי שבמחוז קיימברידג'שייר, אנגליה.
אמו ברידג'ט היא פוליטיקאית ואביו כריס הוא מהנדס.
אימץ את השם "אירווין" מסבו כשם במה.
אירווין רכש את כישורי המשחק שלו בתיאטרון הנוער הלאומי של אנגליה ובאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. 
החל את דרכו כשחקן בשנת 2009 בסדרה הבריטית "חיים נושכים" ובחברת התיאטרון "שייקספיר המלכותית".
באמצע 2010 נבחר אירווין על ידי סטיבן ספילברג לתפקיד הראשי של סרטו "סוס מלחמה". בסרט, שזכה להצלחה לקראת סוף 2011, שיחק בתפקיד אלברט נראקוט היוצא למסע לחיפוש הסוס שלו ג'ואי לאחר שנמכר לצבא הבריטי בתחילת מלחמת העולם ה-1. 
בשנת 2012 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "תקוות גדולות" בגרסה המחודשת המבוססת על ספרו של צ'ארלס דיקנס בתור פיפ, נער עני שלומד להיות ג'נטלמן. 
בשנת 2015 שיחק בסרט "העולם נוצר ישר" לצידה של מינקה קלי, וכיכב בסרטו של רולנד אמריך "סטונוול". בשנת 2017 שיחק בתפקיד דניאל גרגורי בסרט "נפילה" המבוסס על ספרה של לורן קייט. ב-2018 שיחק בסרט ההמשך "מאמה מיה! Here We Go Again", את דמותו של סם הצעיר. באותה שינה שיחק גם בסרט "מועדון הכסף". בשנת 2020 הוא עתיד לשחק את ג'ייסון טוד בסרט 'באטמן'.
ג'רמי חולה סוכרת מסוג 1. הוא סיפר בראיונות שהוא מעדיף חיים שקטים, על פני הטירוף של הוליווד.
עכסן מרכז אמריקאי

תיאור

העכסן בעל פנים מעוגלות וקצרות ולשון ארוכה באמצעותה הוא מרחרח את הסביבה. אורכו הממוצע 140-160 ס"מ אף שהגדולים ביותר הגיעו ל-180 ס"מ. הזכרים גדולים מעט מהנקבות. העכסן הוא בעל קשקשים מחוספסים וגדולים על פני גופו, צבעם אפור או צהוב. כמו רוב העכסנים קצה זנבו בעל "פעמון" באמצעותו הוא מקרקש כדי להפחיד את אויביו - בעיקר עופות דורסים, חתולים, לוטרות וראקונים. הקרקוש מזהיר את אויביו מפני היותו ארסי מאוד. מנה קטנה של ארס מנחש זה יכולה לגרום להתכווצות שרירים, בחילות והקאות, נפיחות של האזור המוכש ולעיתים גם נשירה של האיבר, אך רק לעיתים נדירות יביא העכסן למותו של אדם בריא. הנחש מעדיף לברוח מאנשים או להפחיד אותם ורק כמוצא אחרון ישתמש בארסו.
העכסן מסוגל לחוש חום על ידי גומות מיוחדות בצידי העיניים, דבר המסייע לו לאתר את מזונו: יונקים ועופות קטנים. 
הוא חי ביערות פתוחים, מישורים, אזורי סלעים, מדבריות ואזורי חוף במקסיקו ממיצ'ואקאן עד וראקרוס ולאורך חצי האי יוקטן וכן במורד החוף האטלנטי וגם במרכז אמריקה בבליז, גואטמלה, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה וקוסטה ריקה. ייתכן שהוא מופיע גם בקולומביה אף שהוא לא נמצא בפנמה.
בנשי

פעילות תירותית

הפארק הלאומי השוכן בעיר, "מנהרת המים", היא תעלת המים התת-קרקעית הארוכה ביותר באסיה. התעלה החלה להיווצר לפני חמישה מיליון שנים, בתעלה יכולים המבקרים לשוט בסירות ולחקור את התעלה. התעלה כל כך גדולה שיש בה מזח ונמל מתחת לאדמה. בתעלה יש נטיפים, זקיפים וסלעים יוצאי דופן. 
במרחק של 35 קילומטרים ממרכז העיר, יש מערה שבתוכה זורם נהר באורך של כ-3 קילומטרים, בעומק של 2 מטרים, ושרוחבו מספיק ללפחות 20 סירות ששטות במקביל. גם במערה זו יש זקיפים, נטיפים, וצורות סלעים מיוחדות.
באטמן: הבדיחה ההורגת (סרט)

תקציר העלילה

באטמן מנסה לפתור את תעלומת עברו של הג'וקר, בעוד פעילויותיו האחרונות של הנבל משפיעות על ברברה וג'יימס גורדון, בעלי בריתו הקרובים של באטמן.
הסרט נותן גרסה אחת מני רבות לסיפור המקור של הג'וקר. לפי הסרט, האיש אשר בסופו של דבר יהפוך לג'וקר היה מהנדס שעבד במפעל כימיקלים והתפטר מעבודתו בשאיפה להפוך לקומיקאי אך נכשל. מתוך נואשות לפרנס את אשתו ואת ולדו שטרם נולד, הוא מסכים להדריך שני נוכלים ברחבי המפעל שבו עבד כדי שישדדו בניין אחר הממוקם ליד בניין הכימיקלים. במהלך תכנון הפשע, המשטרה מודיעה לו שאשתו נהרגה בתאונה. מוכה צער האיש מנסה לסגת מן התוכנית, אך נאלץ להמשיך עקב איומים מן הנוכלים, שמשכנעים אותו לעטות על עצמו מסכה מיוחדת וכך הוא הופך לברדס האדום. הוא עוד לא יודע שהנוכלים מתכננים להפליל אותו בפשע. כאשר מגיעים למקום הם נתקלים בחילופי אש מצד אנשי האבטחה, הפושעים נהרגים והברדס מוצא את עצמו אל באטמן שחוקר את האירוע. הברדס נופל לתוך אחד מן מכלי הכימיקלים בניסיון לברוח מבאטמן, לבסוף מגלה שניצל אבל הכימיקלים הלבינו את עורו לגמרי, הכתימו את שפתיו באדום וצבעו את שערו בירוק בהיר וכאשר הוא מביט במראה נשאלת שאלה אחת – האם הכימיקלים שיגעו אותו, האם היה משוגע מלפני או שמא רק מעמיד פנים.

הפקה

במהלך כנס קומיק-קון של שנת 2011, השחקן מארק האמיל - אשר רצה להפסיק לדבב את דמותו של הג'וקר, אותה דובב בין היתר בסדרת האנימציה המבוססת על באטמן ובסדרת משחקי "ארקהם" - אמר כי יהיה מוכן לדבב את הג'וקר בסרט אנימציה המבוסס על הרומן הגרפי "הבדיחה ההורגת", ועודד מעריצים להשפיע להפקת סרט שכזה. בשנת 2013, ברוס טים הביע את רצונו בפרויקט ואמר כי זוהי "רק אפשרות". בקומיק-קון 2015, במהלך פאנל אשר הוקדש לקידום הסרט "ליגת הצדק: אלים ומפלצות", טים הכריז כי סרט אנימציה המבוסס על "הבדיחה ההורגת" עתיד לעלות לאקרנים במהלך שנת 2016, וכי סאם ליו יביים את הסרט בעוד טים יפיק אותו. ב-14 במרץ 2016, נודע באופן רשמי כי קווין קונרוי ומארק האמיל ישובו לדבב את דמויותיהם של באטמן והג'וקר, ואליהם יצטרפו טרה סטרונג המדבבת את באטגירל וריי וייס המדבב את ג'יימס גורדון. שאר מדבבי הסרט נחשפו בעמוד ההפצה הדיגיטלית של הסרט באפליקציית iTunes.
בינואר 2016, טים אמר כי הסרט יוקרן לראשונה בקומיק-קון 2016, וכי צוות התסריטאים נאלץ "להוסיף הרבה יותר דברים לעלילה" היות שעלילת "הבדיחה ההורגת"" לא אורכת מספיק עבור סרט אנימציה באורך מלא. בפברואר 2016, אמן הקונספט פיל בוראסה גילה כי בשנת 2009, טים היה אמור להפיק גרסה למבוגרים בלבד (דירוג R, צפייה מתחת לגיל 17 בליווי מבוגר), אך פיתוח הסרט הופסק בעקבות פיתוח הסרט "השומרים". באפריל של אותה שנה, אולפני חטיבת האנימציה של האחים וורנר אישרו כי "הבדיחה ההורגת" יהיה סרט האנימציה הראשון בהפקת DC קומיקס אשר דורג למבוגרים בלבד בידי איגוד הקולנוע של אמריקה.
Bonsoir

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי משה בן אברהם, אלעד טרבלסי והולחן על ידי בן זקן, אופק יקותיאל ומשה בן אברהם. יוסי חרסונסקי הפנה כלפי השיר ביקורת מעורבת, תוך שהעניק לו ציון של שניים וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

את תסריט הווידאו קליפ כתבה בן זקן והפיקה בשיתוף לירן סגל.
חתונה ממבט ראשון

רקע

התוכנית מבוססת על פורמט דני שאומץ בארצות הברית וזכה שם להצלחה. יוצרי התוכנית הציגו אותה כ"ניסוי חברתי חדשני". בתוכנית הפגישו זוגות שלא הכירו זה את זה, מתוך מאגר גדול יותר של משתתפים פוטנציאלים, ולטענת יוצרי התוכנית הזוגות נבחרו באופן מדעי. הצוות שבחר את הזוגות המיועדים בעונה הראשונה כלל את פרופ' אהרון בן-זאב, מומחה בחקר רגשות, ד"ר ליאת יקיר, דוקטור לגנטיקה מולקולרית, ד"ר עירית לוי, פסיכולוגית קלינית וד"ר תלמה כהן, מטפלת זוגית ומשפחתית. בעונה השנייה צוות המומחים הורכב מיעל דורון, פסיכולוגית ואנליטקאית קבוצתית, דני פרידלנדר, פסיכולוג קליני מומחה, וד"ר ליאת יקיר, שהשתתפה גם בעונה הראשונה.
המשתתפים שהגיעו לצילומי התוכנית לא ידעו כי אם רצונם לפגוש את בן הזוג, עליהם להינשא לו מייד, ולהיפגש עמו לראשונה בזמן טקס החתונה. שלא כמו בפורמט האמריקאי שבו אכן נישאו הזוגות, בפורמט הישראלי נערך לזוגות טקס סמלי שאינו תקף במדינת ישראל (כלומר חתונה אזרחית), והוא כלל בגדי חתן-כלה, חופה ומסיבת חתונה. לאחר טקס החתונה יצאו בני הזוג לירח דבש באירופה, ואחריו התגוררו יחד. בתקופה זו המשיכו מצלמות הסדרה ללוות אותם. בתום 42 ימים על הזוג להחליט אם הם רוצים לחיות יחד או להיפרד. הפרידה של הזוג לא כרוכה בהסכמי גירושין קשים, מאחר שמדובר בנישואים אזרחיים.
לאחר סיום העונה הראשונה נפרדו כל הזוגות ששודכו. המשתתפים תומר אביטל ויעל פולקמן ששודכו לבני זוג אחרים, ניהלו רומן קצר לאחר סיומה. 
לאחר סיום העונה השנייה, נפרדו כל הזוגות שהסכימו להמשיך. בת אל לוי ויוגב אלקיים יצאו יחד מספר חודשים ולאחר מכן נפרדו. לאחריהם נפרד גם הזוג לירן לוי ושירי קופפרברג.
וימפל K-13

היסטוריה

טיל ה-K-13 פותח החל משנת 1958, ונכנס לשירות במהלך שנת 1960. הטיל מבוסס לחלוטין על טיל הסיידווינדר, בעזרת הנדסה הפוכה. על פי הדעה הרווחת,  הצליחו הסובייטים להניח את ידם על הסיידווינדר, לאחר ש-F-86 סייבר טאיווני ירה טיל סיידווינדר על מיג 17 סיני, שנתקע בגוף המיג מבלי להתפוצץ, והטייס הנחית את המטוס כאשר הטיל עדיין בתוך גוף המטוס. דוגמה זו מטילה אור על יכולות הפיתוח והתכנון של מהנדסי ברית המועצות בפיתוח אמצעי לחימה בכלל, וטילי אוויר-אוויר בפרט. הטיל נחשף לעיני המערב רק בשנת 1961.
לכל דגמי הטיל השונים דמיון רב לסיידווינדר, והם חולקים את אותו קוטר - 127 מ"מ, הזהה לקוטר הסיידווינדר. טווח הפעילות הקרוב שלהם הוא כקילומטר אחד, ולרובם טווח פעילות רחוק של כ-8 קילומטר.
הטיל יוצא בצורה רחבה לכלל מדינות ברית ורשה ומדינות בעלות אינטרסים סובייטיים, ואף נשאר בשימוש בחלק מהן.
לאחר שישראל כבשה במהלך מלחמת ששת הימים את חצי האי סיני, ובכללו את בסיס רפידים, התגלו בשדה המצרי הנטוש כמה עשרות טילי K-13. עקב חוסר האמון של חיל האוויר באותן שנים בטילי שפריר 1 שהיו ברשותו, הוכנסו הטילים הסובייטיים לשימוש מבצעי בטייסת ששכנה בכוננות בשדה רפידים, לאחר שניסויי ירי הוכיחו את יכולת הטיל. במהלך מלחמת ההתשה שוגרו מספר טילים מדגם זה, ללא תוצאות משמעותיות.