google/wiki40b huggingface dataset:
ויליאם קייסי

ביוגרפיה

קייסי נולד וגדל ברובע קווינס בניו יורק בשנת 1934 השלים תואר ראשון מטעם אוניברסיטת פורדהם ותואר נוסף במשפטים מטעם אוניברסיטת סיינט ג'ון ללימודי משפטים בשנת 1937. במלחמת העולם השנייה התגייס לצי האמריקני, הוסמך כקצין מודיעין והוצב ב-OSS. קייסי הוצב בלונדון והפעיל סוכנים ברחבי צרפת הכבושה בידי הנאצים. על פועלו במלחמה הוענק לו כוכב הארד. לאחר המלחמה שב לעבוד כעורך דין ועבד תקופת מה כיועץ מיוחד עבור הסנאט של ארצות הברית. לאחר מכן הקים משרד לתכנון עסקי וצבר הון רב ובמקביל לימד משפטים באוניברסיטת ניו יורק. בתקופת ממשל הנשיא ריצ'רד ניקסון שימש קייסי כיושב ראש הוועדה לניירות ערך ולבורסות. בנוסף שימש כחבר בוועדת המודיעין המייעצת לנשיא. בשנת 1980 שימש קייסי כמנהל קמפיין הבחירות לנשיאות של ידידו, רונלד רייגן. לאחר שנבחר לנשיא מינה אותו רייגן, ב-1981 לראש ה-סוכנות הביון המרכזית. במהלך כהונתו נדרש קייסי להתמודד עם אתגר המלחמה בקרה ועם עליית איום הטרור האסלאמי. במהלך כהונתו התרחשה פרשת איראן-קונטראס, במסגרתה מכרה ארצות הברית נשק למשטר האייתולות באיראן בעסקה סיבובית בתיווך ישראלי וסוכנות הביון המרכזית. קייסי, שעמד בראש הסכונות, נדרש להעיד בפני הסנאט, אולם, יומיים קודם לעדותו לקה בשבץ מוחי, כתוצאה מגידול מוחי שלא אובחן בזמן, ונפטר.
לוויניה פונטנה

קורות חייה

לוויניה נולדה בבולוניה ב-24 באוגוסט 1552, לאנטוניה לבית בונרדי ופרוספרו פונטנה. האב פרוספרו היה צייר והיה המורה הראשון שלה.
ב-1577 נישאה לפאולו זאפי, שהיה צייר גם הוא. לזוג נולדו 11 ילדים, רק 3 מהם שרדו.
ב-1580 ציירה דיוקן של האפיפיור גרגוריוס השלושה עשר, שהיה איש בולוניה ובזכותו קיבלה הזמנות מהכנסייה.
ב-1603 היא ומשפחתה עברו לרומא בהזמנת האפיפיור קלמנס השמיני.
נפטרה ברומא ב-11 באוגוסט 1614, בגיל 62.

יצירתה

עבודתה המוקדמת הייתה, בהשפעת אביה, בסגנון האסכולה של בולוניה  לרבות קתרינה מבולוניה. אולם הושפעה גם מהסגנונות של קורג'ו ופארמיג'אנינו. בהמשך, בהשפעת האחים קראצ'י (The Carracci), עברה לצבעים עזים בסגנון כמו ונציאני.
במהלך חייה עבדה פונטנה בתחומי ציור שונים. בתחילת דרכה ציירה בעיקר דיוקנאות, כאשר בנות המעמד העליון בבולוניה העדיפו אותה בהיותה אשה. בהמשך קיבלה גם הזמנות לתמונת מזבח ולתמונות גדולות של סצנות דתיות ומיתולוגיות, אלה האחרונות כללו גם עירום נשי. היא ציירה גם סצנות דתיות מיניאטוריות על מתכת שנרכשו לשימוש כמתנות.
הציור הידוע הראשון שלה "גור של קוף" משנת 1575 אבד. ציור מוקדם ששרד הוא "הפסיון של ישו" מ-1576 הנמצא במוזיאון לאמנות של אל פאסו.
קיים תעוד על כ-100 יצירות שלה, אבל כיום מצויות רק 32 מהן.
אף איי או שוורץ

היסטוריה

החנות נוסדה בעיר בולטימור בשנת 1862 תחת השם "בזאר הצעצועים" (Toy Bazaar) על ידי מהגר גרמני בשם פרדריק אוגוסט אוטו שוורץ. שוורץ ואחיו מכרו בחנות עודפים של צעצועי איכות מחנות אחרת, ועד מהרה פתחו חנויות נוספות גם בפילדפיה ובבוסטון. ב-1870 פתח שוורץ בניו יורק את החנות "בזאר הצעצועים של שוורץ" (Schwartz Toy Bazaar) בשדרות ברודוויי, וב-1880 העביר את החנות אל כיכר יוניון. בשנת 1897 התרחבה החנות, והעיתון ניו יורק טיימס הכתיר את שוורץ כ"מוכר הצעצועים הגדול ביותר בעיר". 
החל משנת 1869 ומדי שנה נערכה בחנות תערוכת צעצועים לקראת חג המולד, ומאז 1876 מפרסמת החנות מדי שנה קטלוג של מתנות לחג. ב-1896 הכתיר שוורץ את חנותו בתור "המפקדה של סנטה קלאוס". שם החנות הפך לשם בו היא מוכרת עד היום בזכות מודעות שפרסם שוורץ בעיתונות, ובהן צירף את ראשי התיבות של שמו לשם החנות. לשדרה החמישית הגיע שוורץ ב-1931, אך רק בשנת 1986 עברה החנות למיקומה הנוכחי בבניין ג'נרל מוטורס, בפינת רחוב 58 והשדרה החמישית.
בשנת 1963 מכרה משפחת שוורץ את אחזקותיה בחנות, שהחליפה מאז כמה בעלים. בשנות ה-90 רכשה את המותג חברה הולנדית, שהרחיבה את פעילותה ופתחה 42 סניפים נוספים ב-40 מיקומים נוספים. 18 מבין סניפים אלה נסגרו בשנת 2001, ובשנת 2003 הכריז המותג FAO Schwartz על פשיטת רגל, וחנות הדגל בניו יורק נסגרה בתחילת שנת 2004. לקראת סוף השנה נפתחה החנות מחדש, ובשנת 2009 נרכשה שוב על ידי בעליה הנוכחיים, חברת "טויס אר אס".

חנות הדגל בניו יורק

FAO Schwarz הייתה ידועה במבחר הגדול של חיות הקטיפה ובפסנתרי הרצפה אותם היא מוכרת, גרסאות מוקטנות של פסנתר הרצפה שהופיע בסצנה המפורסמת בסרט ביג, בכיכובו של טום הנקס. בחנות מוצעים למכירה גם כמה פריטי יוקרה כמו למשל כדורגל שולחן שכל השחקנים בו הן בובות ברבי, ומחירו 25,000 דולר. מרבית הצעצועים בחנות נושאים את שם המותג של שוורץ, אך לצידם נמכרים גם צעצועים אחרים של חברות הצעצועים המובילות בעולם. 
בשנת 2008 נפתחה בחנות סדנה שבה יכולים הלקוחות לעצב לעצמם בובות בסגנון החבובות, וסדנאות נוספות בחנות מאפשרות ללקוחות לעצב בובות ברבי ובובות נוספות בהתאמה אישית, ובכלל זה צבע השיער, התסרוקת, צבע העיניים, גוון העור ותלבושות מתוך מבחר גדול.
לצד הצעצועים נמכרים בחנות גם מגוון עצום של ממתקים – דובי גומי, סוכריות נחש, שוקולדים ופאדג'. מאז שנת 2011 מתפרשת מחלקת הממתקים של החנות על פני קומה שלמה, שעוצבה במיוחד עם דוכני תצוגה וגרסאות ענק של הממתקים האהובים.
ביולי 2015 פורסם שעקב מחיר השכירות היקר במנהטן ומיעוט הקניות המבוצעות בה בפועל, מפסידה החנות כסף והיא תיסגר.

הלוגו

הלוגו של החנות השתנה לאורך השנים וכלל דוב צעצוע, קוביות, חייל צעצוע, סוס נדנדה ושעון מצויר. ב-2010 עוצב מחדש הלוגו בצבעי אדום וכסף, שמבליטים את ראשי התיבות של מייסד החברה, שוורץ, ולצידו הקמע החדש של החנות, שזכה לשם "וויט".
לירזובתאל

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי רון נשר והופק על ידי עומרי 69 סגל. השיר הינו דיס על הצמד המפורסם סטטיק ובן-אל תבורי, השיר הינו תגובה לשיר נמסטה של הצמד, בו נאמר:
לא רואה, לא שומע, לא מגיב,
אם זה לא בחיוך אז אני לא מקשיב,
לא מבין מה הקשר, גם כשמדובר ב.. (לא מגניב)
— סטטיק ובן-אל תבורי - נמסטה
כשלאחריו נשמע קול של נשר, המשפט נתפס כמשפט שנועד להקניט את נשר
ב-1 בפברואר 2018 הועלתה גרסת קריוקי עם מילים לשיר המשמשת כאתגר לביצוע השיר.
בסמוך לצאתו כסינגל, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הוידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של רון נשר ב-25 בינואר.
ריק סנטורום

נעוריו ותחילת דרכו

ריק סנטורום בווינצ'סטר, וירג'יניה, והוא הבן האמצעי מבין שלושת ילדיהם של אלדו סנטורום (1923-2011), פסיכולוג קליני אשר היגר לארצות הברית בגיל 7 מאיטליה, וקתרין סנטורום (נולדה ב-1918), אחות אדמיניסטרטיבית ממוצא איטלקי ואירי.
סנטורום נולד בווינצ'סטר שבווירג'יניה בשנת 1958, וגדל במחוז ברקלי שבמערב וירג'יניה, ומחוז באטלר שבפנסילבניה.
בשנת 1980 סנטורום השלים את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה. בשנת 1981 קיבל תואר שני במנהל עסקים בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת פיטסבורג.
בשנת 1986 קיבל סנטורום תואר JD מבית הספר למשפטים ע"ש דיקינסון של אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה.

קריירה פוליטית

ב-1990, בגיל 32 נבחר לבית הנבחרים כנציג המחוז ה-18 של פנסילבניה, כשהביס את חבר הקונגרס הדמוקרטי הוותיק שייצג את המחוז. ב-1994 נבחר כנציג פנסילבניה לסנאט, כשהביס את הסנאטור הדמוקרטי המכהן האריס וופורד. משנת 2001 כיהן בתפקיד השלישי בחשיבותו בהנהגת המפלגה בסנאט. ב-2006 הפסיד את מושבו בבחירות לדמוקרט בוב קייסי.
במרץ 2007 הצטרף סנטורום למשרד עורכי הדין "Eckert Seamans Cherin & Mellott, LLC". במסגרת זו עבד בסניפי הפירמה שבפיטסבורג ובוושינגטון, שם סיפק שירותי ייעוץ עסקי אסטרטגי ללקוחות הסניפים. בנוסף על כך, סנטורום שימש כעמית מחקר בכיר במרכז לאתיקה ולמדיניות ציבורית בוושינגטון. כיום סנטורום משמש גם כפרשן בערוץ פוקס ניוז.
סנטורום ידוע בעיקר בשל עמדותיו הקיצוניות נגד הומוסקסואליות, מעורבותו בפרשת טרי שיאבו, תמיכתו בפלישה האמריקנית לעיראק, תמיכתו בתאוריית התכנון התבוני ותמיכתו בהפרטת הביטוח הלאומי האמריקני.
במהלך 2003 אמר בראיון ל-Associated Press שהוא מאמין שהומוסקסואלים אינם זכאים לזכות החוקתית לפרטיות לגבי האקטים המיניים אותם הם מבצעים בהסכמה. סנטורום ציין כי יש להוציא מחוץ לחוק אקטים הומוסקסואליים שמתקיימים בהסכמה באותו האופן בו במדינות מסוימות בארצות הברית הוצאו מחוץ לחוק ניאוף, פוליגמיה, הטרדה מינית של ילדים, גילוי עריות, מעשי סדום וזואופיליה. כמו כן, סנטורום ציין כי המצב הנוכחי, בו הממשל איננו מבצע קרימינליזציה לאקטים הומוסקסואלים, מאיים על החברה והמשפחה האמריקנית.
ב-6 ביוני 2011 הכריז סנטורום על מועמדותו בפריימריז של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012. בבחירות הראשונות שנערכו במדינת איווה ניצח סנטורום את המועמד המרכזי מיט רומני בהפרש של 34 קולות בלבד. באפריל 2012 הכריז על פרישתו מהמרוץ לראשות המפלגה הרפובליקנית עקב מחלת ביתו. ימים ספורים לפני הפרישה, הוא שלח ברכה מצולמת לישראל לכבוד ליל הסדר, ובו הבטיח לחגוג את ליל הסדר הבא, כנשיא, בשגרירות האמריקאית בירושלים (כלומר, הבטחה להעביר את השגרירות לעיר).
סנטורום התמודד גם בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, הוא פרש מהמרוץ בפברואר 2016 לאחר שקיבל אחוז אחד באסיפות הבחירה באיווה, והביע תמיכה במועמדותו של מרקו רוביו.

משפחתו וחייו האישיים

סנטורום פגש את אשתו לעתיד, קארן גארבר בעת שהייתה סטודנטית למשפטים באוניברסיטת פיטסבורג, והוא עסק בגיוס מתמחים למשרד עורכי הדין "Kirkpatrick & Lockhart". הזוג נישא בשנת 1990. לבני הזוג שבעה ילדים. בשנת 1996, בנו של סנטורום גבריאל נולד בטרם עת לאחר עשרים שבועות של ההיריון ומת בבית החולים שעתיים לאחר הלידה.
בשנת 2008, בעת שקארן הייתה בת 48, היא ילדה את הילד השמיני במשפחה, איזבלה, אשר אובחנה עם תסמונת אדוארדס, מחלה גנטית קשה, עם סיכוי החלמה נמוכים מאוד (90% מהתינוקות הנולדים עם תסמונת אדוארדס מתים במהלך שנת חייהם הראשונה בשל פגמים גופניים רבים).
Yes דוקו

משבצות שידור קבועות

בערוץ משודרות מספר משבצות שידור קבועות, בהן:
"דוקו-ישראלי" - סדרות וסרטים ישראליים מקוריים.
"דוקו-סקס" - סרטים על מיניות ומגדר.
"דוקו-מנצח" - סרטים מהפסטיבלים המובילים בעולם.
"דוקו-שוק" – סרטים על תופעות ועל אנשים יוצאי דופן.

מנהלי הערוץ בעבר ובהווה

2006-2007 – גיורא יהלום
2008-? – גיא לביא
אטיו

גאוגרפיה

אטיו הוא אי געשי שהתרומם המוקף בשונית אלמוגים הבולטת לגובה של 6 מטרים מעל פני הים. השונית יוצרת טבעת ברוחב 1.5 ק"מ סביב לאי. הסחיפה בצדה הפנימי של הטבעת יצרה מדרון דיפ ברוחב של כ-30 מטרים לתוך האדמה הפורייה שבהדרגה התרוממה לגבעה שטוחה מרכזית בגובה של 70 מטרים. כמו רוב איי הקבוצה הדרומית של איי קוק, לאטיו יש לגונה קטנה ושטוחה. כפיצוי על כך, חופיו ציוריים וחוליים ואבן הגיר של שונית האלמוגים משופעת במערות נטיפים. שטח האי הוא מחצית משטחו של ררטונגה. באדמת הביצות השטוחה שוכנים מטעי קולקס קדמוני (טארו) וניתן לראות שם את אגם טה רוטו (Te Roto). באזור פורה זה גדלים גם בננות, הדרים, פפאיה, עץ הלחם וקוקוס.

היסטוריה

תושבי אטיו רואים בטנגרואה, אל הים הפולינזי, את אביהם הקדמון. שמו הקדום של האי היה אנאומאנו (Enuamanu) שמשמעותו היא "אי החרקים והחיות", אם כי לגבי החרקים קיימת מחלוקת. תושבי האי הסיקו מכך שהוא לא היה מיושב לפני הגעתם. הם קראו לעצמם "תולעי אנאומאנו" מתוך הכוונה שהם נולדו באי והם קיוו להיקבר בו. בעבר היה באי מנהג שהיה מקובל גם אצל המאורים של ניו זילנד לקבור שיליה של תינוק שנולד מתחת לעץ שאך נשתל. זהו המקור לאמרה המקומית: "מעפר באנו ולעפר נשוב". תושבי אטיו היו עם של לוחמים ולפני הגעתם של המיסיונרים הם עסקו במלחמות כנגד שכניהם באיים מיטיארו ומאוקה (Mauke), טבחו בהם ואף אכלו מבשרם. האירופאי הראשון שהגיע לאטיו היה ג'יימס קוק שחלף ליד האי ב-31 במרץ 1777 ועשה ניסיונות ליצור קשר עם תושבי המקום במשך כמה ימים.

דמוגרפיה

רוב ההתיישבות באטיו מרוכזת על הגבעה המרכזית של האי. ב-12 במרץ 2003 מנתה אוכלוסיית האי 571 תושבים בחמישה כפרים.

הקפה של אטיו

לאטיו יש היסטוריה ארוכה של גידול קפה. המיסיונרים הכניסו את גידול הקפה לאי בצורה מסחרית בראשית המאה ה-19. ב-1865 היצוא השנתי של קפה מאיי קוק הסתכם בעלות של 30,000 לירות שטרלינג. מנהיגי האי שלטו על הקרקע ומרבית הפדיון ממכירת יבול הקפה הגיע אליהם. פשוטי העם ראו מעט מהרווחים, אם בכלל, בתמורה לעבודתם. בסוף שנות התשעים של המאה ה-19, סבל ענף גידול הקפה ברורטונגה מכימשון שהשפיע לרעה על הצמחים. ייצור הקפה צנח והיה צורך להסתמך יותר על היבולים באיים אטיו, מאוקה (Mauke) ומנגאיה (Mangaia). מלחמות העולם גרמו לירידה נוספת ביצוא ובסופו של דבר להפסקתו המוחלטת.
בשנות החמישים של המאה ה-20 חודש גידול הקפה באיי קוק. היבול היה מיוצא לניו זילנד שם הוא עובד ושווק. ב-1983 קרסה תעשיית הקפה. הממשלה משכה את ידיה מהענף והשאירה את המטעים בידי בעלי הקרקעות. התמורה העלובה שקיבלו החקלאים ממכירה הקפה גרמה להם לעבור לייצור לצרכים עצמיים בלבד. על העצים במטעים השתלטו צמחים מטפסים.
בשנת 1984 חודש שוב יצור הקפה על ידי חברה גרמנית שהקימה מפעל באטיו. נכון לשנת 2012 המפעל מחזיק 390 דונם של מטעים ומייצר 4.5 טונות של פולים קלויים בשנה.‏‏‏
Be Prepared

גרסת הסרט

השיר נפתח לאחר שסימבה ונלה נמלטים לבית הקברות של הפילים בהם מבלים הצבועים, בעזרתו של מופאסה. סקאר שאירגן את הגעתם למאורת הצבועים מתעצבן מחוסר הצלחתם אך הצבועים מזכירים לו שמופסה חזק מהם בהרבה. כאשר באנזי שואל את סקאר אם הוא התכוון להרוג את מופסה, סקאר מתלהב מהמחשבה על נטילת הכס בכוח מבלי לחכות לסוף הטבעי של מופסה וסימבה.
בתחילה סקאר קורא לשלושת הצבועים ולעוד צבועים המצטרפים לברית איתו בשביל להרוג יחד את מופסה ואת סימבה ולחזור לצוק התקווה ממנו הוגלו. הצבועים מתלהבים אך חושבים על מצב של אנרכיה ללא מלך וסקאר מודיע להם שהוא ימלוך עליכם ובתמורה יגרום שלא יהיו רעבים לעולם.
בקטע זה סקאר נואם מעל צוק סלע דמוי-במה בצורה המזכירה את אדולף היטלר נואם בקתדרלת האור  בנירנברג כשתחתיו להקות הצבועים מסתדרים לריקוד בצעדת מסוג "Goose step", בה הלכו בצבא של גרמניה הנאצית. דבר זה מבליט את אכזריותו של סקאר והצבועים ואת התוכניות הרעות שהם יביאו לשלטון.
בסוף השיר סקאר עולה מעל צריחי אבן מזדקרים למעלה לצד הצבועים המנגנים ורוקדים לאור הירח. בשלב זה הם מאורגנים יחדיו לפעולה שיוצאת לדרך בהמשך עם תוכנית להבהלת גנואים בעמק אליו סימבה מובא שבסופו סקאר הורג את אחיו ומבריח את אחיינו בתחושת אשמה.

השיר במלך האריות 3

במלך האריות 3 נראים טימון ופומבה בבית הקברות אפוף האדים ושם הם נקלעים לתהלוכת הצבועים הנעים בצבא. הצבועים נראים רק כצלליות ועם מוזיקה ללא מלל. טימון אומר לפומבה שנראה לא שאלו לא רקדני הריברדאנס האירים והם נעים על קצות האצבעות ונמלטים החוצה.

גרסת המחזמר

השיר מוצג גם במחזמר של ברודוויי אך שם השיר פחות בולט ובעל מילים אחרות אף שריקוד הצבועים הגנרלי נשאר. בחלק מהגרסאות לא מופיע שיר זה כלל.
הלוטו האירופי

הלוטו האירופי (EuroMillions) הוא מפעל הגרלות לוטו אירופי אשר נוסד ב-7 בפברואר 2004 על ידי מפעל הלוטו הצרפתי (בצרפתית: Française des Jeux), מפעל הלוטו הספרדי (בספרדית: Loterías y Apuestas del Estado), ומפעל הלוטו הבריטי (Camelot). בשלב ראשון ההגרלות נערכו רק בבריטניה, צרפת וספרד, אולם כבר ב-8 באוקטובר 2004 הצטרפו למפעל גם מפעילי הגרלות לוטו מן המדינות אוסטריה, בלגיה, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ושווייץ.
הגרלות הלוטו האירופי נערכות מדי ערב שבת ומתקיימות בפריז. עלות כרטיסי ההגרלה רגילים היא 2 אירו לטור, 1.50 ליש"ט בבריטניה, ו- 3.20 פרנק שווייצרי בשווייץ. פרסי ההגרלות, להוציא את הפרס הגדול, נקבעים לפי שיעור ההשתתפות בכל מדינה. כל הפרסים, כולל הפרס הגדול, פטורים ממס בכל המדינות להוציא את שווייץ, וניתנים לזוכה בסכום אחד.

המשחק

המהמר צריך לבחור חמישה מספרים מתוך המספרים 1 עד 50, וכן שני מספרי "כוכב מזל" בין המספרים 1 עד 9. כמו כן קיימות אפשרויות להמר על מספרים רבים יותר בתשלום מוגדל.
בעת ההגרלה חמישה מספרים זוכים ושני מספרי "כוכב מזל" נקבעים בשתי מכונות הגרלה המכילות כדורים הנושאים עליהם מספרים. המכונה המכילה 50 כדורים עם מספרים שונים נקראת סטרסה (Stresa) ואילו המכונה המכילה 9 כדורי מספרים נקראת פקרט (Paquerette).
המהמרים יכולים לברר את תוצאות ההגרלה באתרי האינטרנט של הלוטו הלאומי של מדינתם, המכילים אף נתונים סטטיסטיים באשר להגרלה ותוצאותיה.

הרשות להמר

כל אדם מעל גיל 18 רשאי להמר בכל המדינות המשתתפות. בבריטניה הגיל המותר להימור בלוטו הוא 16. נכון לשנת 2009, הלוטו האירופי נמכר במדינות הבאות: אוסטריה, בלגיה, צרפת, אירלנד, לוקסמבורג, פורטוגל, ספרד, שווייץ, ובריטניה. המהמר חייב להיות תושב קבע של אחת מן המדינות המשתתפות כדי לרכוש כרטיס הגרלה וכדי לקבל את זכייתו. כרטיסי ההגרלה נמכרים אף ברשת האינטרנט.

זכיות בולטות

בשנת 2014, אזרח צרפת שזכה בפרס של 72 מיליון יורו, החליט לתרום לצדקה יותר משני שלישים מסכום הזכייה.
ב-8 במאי 2009 זכתה ספרדיה בת 25 בפרס גדול של 126 מיליון אירו, לאחר שלא היה זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות. זכייה זו היא הגדולה ביותר למהמר בודד מאז החל מפעל הלוטו האירופי. זכייה זו היא אף הגדולה ביותר בעולם בכל מפעל הגרלות ידוע.
ב-8 בפברואר 2008 התחלקו 16 מהמרים בפרס גדול של 130 מיליון אירו, לאחר שהימרו נכונה על 5 מספרים עיקריים וכוכב מזל אחד. באותה הגרלה לא נמצא מהמר נכונה על 5 מספרים ושני כוכבי מזל.
ב-8 באוגוסט 2007 זכה גיטריסט צרפתי בשם ואקרו ג'וזף ב-39 מיליון אירו.
ב-9 בפברואר 2007 זכה בלגי בפרס הגדול של 100 מיליון אירו. הפרס השלישי בגודלו שהוענק במסגרת המפעל למהמר בודד.
ב-17 בנובמבר 2006, לאחר שבמשך שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 11 הגרלות רצופות, חולק הפרס בסכום של 183 מיליון אירו בין עשרים כרטיסים שבהם הימור נכון על חמישה מספרים וכוכב מזל אחד. מחזיקי הכרטיסים היו מן המדינות: בריטניה (7 זוכים), צרפת (4 זוכים), ספרד ופורטוגל (3 זוכים בכל אחת), אירלנד (2 זוכים) ובלגיה.
ב-31 במרץ 2006, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך שש הגרלות רצופות, זכה מהמר בלגי בפרס של 75,753,123 אירו.
ב-3 בפברואר 2006, לאחר 11 הגרלות רצופות ללא זוכה בפרס הגדול, התחלקו בפרס של 180 מיליון אירו, שלושה מהמרים (שניים מצרפת ואחד מפורטוגל).
ב-31 ביולי 2005, לאחר שלא נמצא זוכה בפרס הגדול במשך 9 הגרלות רצופות, זכתה האירית דולורס מקנמרה בפרס של 115 מיליון אירו, הפרס השני בגודלו בתולדות המפעל.
קורבין בלו

ביוגרפיה

בלו הוא בנו של השחקן דייוויד ריברס. אביו ממוצא ג'מייקני ואמו ממוצא איטלקי אמריקאי. בגיל צעיר החליט בלו ללכת בעקבות אביו והחל להופיע בפרסומות בטלוויזיה בגיל 19. באותו הזמן גם החל ללמוד ריקוד, והתמקד בעיקר בבלט וג'אז. כבר מגיל צעיר החל בלו לדגמן ולהופיע בפרסומות טלוויזיה. בגיל 6 הופיע בפעם הראשונה באופן מקצועי על במה, במחזה שכתב וביים סקוט סיגל.

קריירה

בלו ומשפחתו עברו ללוס אנג'לס, שם הוא קיבל תפקיד בסדרה "High Incident" ב-1996 ובנוסף השתתף בסדרה "מדריך ההישרדות של נד" שמשודרת בערוץ ניקלודאון. בלו התפרסם ב-2004 ב-"תפוס את הילד" בתפקיד "אוסטין" לצד השחקניות קריסטן סטיוארט וג'ניפר בילס. ב-2005 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "Flight 29 Down". הוא היה כוכב אורח בפרק הבכורה של האנה מונטנה, המשודרת בערוץ דיסני לצד השחקניות מיילי סיירוס ואמילי אוסמנט. בלו התפרסם ב-2006 ב-"היי סקול מיוזיקל" בתפקיד "צ'אד דנפורת'". במחזמר "היי סקול מיוזיקל" זכה בלו לביקורות טובות. הסרט עצמו הפך ללהיט וגם הפסקול של הסרט. לאחר "היי סקול מיוזיקל", בלו כיכב בסרט "קופצים בחבל" בתור לינק, וכן ב"היי סקול מיוזיקל 2". בלו השתתף בסרטים "היי סקול מיוזיקל 2", "טיסה 29: הסרט", "היי סקול מיוזיקל 3".
בסתיו 2009, שיחק תפקיד מרכזי בסרט "סגנון חופשי" בתפקיד קייל בראיינט, והופיע בתוכנית הטלוויזיה של CW Network החיים היפים, יחד עם השחקניות שרה פקסטון ומישה ברטון. בלו לוקח חלק פעיל במספר ארגוני צדקה, ביניהם ארגונים הדואגים לחסרי בית וילדים עם מחלות כרוניות. ב-2009 הוא הופיע בסרט הטלוויזיה "פיניאס ופרב". ב-2010 הוא הופיע בסדרה "האישה הטובה". ב-2012 הוא הופיע בסדרה "שוטרים בדם". ב-2012 כיכב בסרט "Scary or Die", בלו התפרסם ב-2012 ב-"Day One" בתפקיד "מאקי". בלו התפרסם ב-2012 ב-"האחות 3D" בתפקיד "סטיב". ב-2013 כיכב בסרט "סוכר", ב-2013 הוא הופיע בסדרה "פרנקלין ובאש". ב-2013 הוא הופיע בסדרה "One Life to Live". ב-2013 כיכב בסרט "The Monkey's Paw". במקביל, השתתף בגרסה האמריקאית של "רוקדים עם כוכבים".

קריירת שירה

בלו קיבל חוזה הקלטות עם "הוליווד רקורדס". במאי 2007 יצא אלבום הבכורה שלה, "צד אחר". הוא שובץ במצעד הבילבורד 200 במקום ה-36, והוכרז כאלבום זהב ב-27 בפברואר 2007. הסינגל הראשון שלה, "Push It to the Limit" נהפך לשיר המצליח ביותר שלה. הסינגל השני היה, "Deal With It". אלבומו השני "מהירות האור", יצא ב-10 במרץ 2009 בארצות הברית והגיע למקום ה-37 במצעד הבילבורד 200. הסינגל היחיד שיצא מהאלבום, "Moments That Matter".
בלו לקח חלק בסיבוב ההופעות הבינלאומי, "היי סקול מיוזיקל: ההופעה", בסתיו 2006, וביצע שירים מתוך פסקול הסרט "היי סקול מיוזיקל" ושלושה שירים מתוך אלבום הבכורה, ביניהם ביצע את הדואט "Still There For Me" עם ונסה הדג'נס שהופיע גם הוא אלבום הבכורה שלו.

חיים אישיים

בלו פעיל במספר ארגוני צדקה, בעיקר בקרן האמריקאית "Starlight Starbright Children’s Foundation", בה מסייעים לילדים חולים. למשך תקופה קצרה יצא עם השחקנית מוניק קולמן אחרי שהכירו בסדרה בה שיחקו יחדיו - "היי סקול מיוזיקל".
בנובמבר 2011, הוא החל לצאת עם השחקנית והדוגמנית סשה קלמנטס. הם התארסו יולי 2016.
Brooklyn Baby

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי לנה דל ריי ובארי ג'יימס אוניל והופק על ידי דן אוירבך. מגזין הרולינג סטון דירגו את השיר כשיר ה-22 הטוב ביותר בשנת 2014, והעניקו כלפיו ביקורת חיובית. גם במגזין סלייט הפנו כלפי השיר ביקורת חיוביות.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
גוטורם, מלך נורווגיה

רקע

גוטורם היה בנו הבלתי חוקי של זיגורד לווארד, בנו של המלך סבר. זהות אמו לא ידועה. זיגורד מת לפני אביו, שמת ב-1202 ואת כתרו ירש בנו הצעיר, הוקון השלישי. הוקון מלך עד ה-1 בינואר 1204. במהלך תקופת מלכותו הקצרה הוא הנהיג מדיניות של שלום ואיחוד מחדש בין סיעות הבירקביינר והבגלר, אך לאחר מותו קרס האיחוד בין שני הפלגים והחל שלב חדש במלחמת האזרחים הנורווגית. חלק מאנשי הבירקביינר היו ממורמרים ממדיניות הפיוס של הוקון כלפי הבגלרים, וייתכן שעקב כך נגרם מותו. בעקבות זאת הפך הוקון "המשוגע" להיות המנהיג המרכזי של סיעת הבירקביינר.
יום לאחר מותו של הוקון השלישי הכריזו הבירקביינרים על גוטורם כמלך בהתייעצות עם מרטין, הבישוף של ברגן. אחיינו של סבר, הוקון "המשוגע" מונה מידית להיות העוצר ומפקד הצבא. על פי הסאגות של הבגלרים, המלך הצעיר נטל חרב, הציב אותה לצדו של הוקון והושיט לו מגן. בהמשך הוא העניק להוקון את התואר רוזן, בהסכמת כל ראשי השבטים והוקון התיישב לצדו על כס המלכות. ישיבתו של הוקון על כס בגובה זהה לכסאו של גוטורם סימלה את מעמדו החזק בניגוד למקובל, שרוזן יושב על כס נמוך יותר מזה של המלך. אחיין אחר של סבר, פטר סטויפר ואיינר קונגסמג, בעלה של ססיליה, מונו להיות האפוטרופוסים של גוטורם.

מרידה ומוות

מינויו של הוקון "המשוגע" תאב המלחמה והשליטה (הבגלרים כינו אותו "הכלב המשוגע") לתפקידי מפתח, עוררו עימותים בשורות הבירקביינרים ולהחמרת היחסים עם הבגלרים. עליית כוחו של הוקון גרמה לבגלרים להאמין שאפסה התקווה לשלום על הבירקביינרים. לפיכך יצאו הבגלרים לדנמרק והתלכדו שם סביב לארלינג סטיינווג, בנו לכאורה של מגנוס החמישי, שב-1203 ניסו הבגלרים להכריז עליו כמלך. מרידתם זכתה לתמיכתו של ולדמר השני, מלך דנמרק, ששאף להשיב את השליטה הדנית על מחוז ויקן בנורווגיה.
ביוני הגיע ולדמר לוויקן בראש צי של 300 ספינות וארלינג ביצע מבחן על פי משפט האל בנוכחותו. בתמורה העניק ולדמר לארלינג 35 ספינות ויחד עם פיליפ סימונסון הוא נשבע אמונים לולדמר. למרות שתביעתו של פיליפ לכתר נתמכה הן על ידי ולדמר והן על ידי הכנסייה, בסופו של דבר הכריזה סיעת הבגלר על ארלינג כמלך ועל פיליפ כעל רוזן ולקחה לעצמה במהירות את השליטה על ויקן. מנגד הוכרז גוטורם כמלך על ידי סיעת הבירקביינר באספת אצולה שהתכנסה בטרונדהיים באביב או בראשית הקיץ. בעוד הוקון עוסק בכינוס צבא ללחימה בבגלרים, חלה גורטורם לפתע וב-11 באוגוסט הוא מת. הוא נקבר בקתדרלת נידארוס שבטרונדהיים.
בגרסה רחבה יותר של הסאגה של הבגלר, נרמז שמחלתו ומותו של גוטורם נגרמו על ידי הנסיכה השוודית כריסטינה, שנישאה להוקון "המשוגע" זמן קצר לאחר מותו של גוטורם. היסטוריונים מודרניים מחשיבים את הטענה הזאת כמגוחכת, וטוענים שהיא קשורה לשמועות שנפוצו בשורות הבירקביינרים על מותו הפתאומי של הוקון השלישי כמה חודשים קודם לכן. אותם מקורות שהיו אחראים להפצת שמועות אלו טענו שהוקון השלישי הורעל לכאורה על ידי אלמנתו של סבר, המלכה מרגרטה, דודתה של כריסטינה. הצעתו של הוקון "המשוגע" לרשת את כס המלכות לאחר מותו של גוטורם, נדחתה, שכן אף אחד לא בטח בו והיו לו מתנגדים חזקים. מותו של גוטורם הוביל למלחמה בעצימות נמוכה בין יורשו, אינגה השני, לבין הבגלרים, עד שב-1207 הושג הסדר בין אינגה, הוקון והטוען לכתר החדש מטעם הבגלרים, פיליפ סימונסון, הסדר שבמסגרתו פוצלה הממלכה במשך כמה שנים.
כפר יעבץ

היסטוריה

המושב הוקם לראשונה ב־10 באפריל 1932 כקיבוץ אך נחרב במלחמת העצמאות. כבר בסוף דצמבר 1947 הותקף כפר יעבץ על ידי מאות ערבים. לאחר מספר שעות הגיעו משוריינים בריטיים והערבים נסוגו. בצד היהודי נטען שכ-30–40 מהתוקפים נפגעו, בניגוד להודעה הבריטית הרשמית שקבעה שרק 6 תוקפים נפגעו. בהמשך המלחמה נורו פעמים רבות יריות לעבר כפר יעבץ. יריות נורו במהלך קרבות עשרת הימים ובאוקטובר במהלך ההפוגה השנייה.
כפר יעבץ הוקם שנית ב־1951, כמושב של תנועת הפועל המזרחי, על ידי עולים מפולין ומגרמניה. בשנת 1954 התיישבו במקום עולים מתימן, המהווים את רוב תושביו כיום.
היישוב נקרא על שמו של הרב זאב יעבץ, ממייסדי תנועת המזרחי, שהיה גם היסטוריון.
נכון ל-2011 מאוכלס כפר יעבץ על ידי רוב של תושבים דתיים, אשר בחרו להקים בו קהילה דתית לאומית. הכפר סגור לכלי רכב בשבתות ובחגים.
בליסאמה

בליסאמה (Belisama) או בלסאמה (ביוונית: Bηλησαμα; בלטינית: Belesama - משמעות שמה "הזוהרת") הייתה אלה במיתולוגיה הקלטית אשר פולחנה היה נפוץ בגאליה (צרפת של ימינו) ובבריטניה.
בליסאמה הייתה אלת הנהרות, האש, המלאכה והאור.
בעקבות המפגש של התרבות הקלטית עם תרבות יוון העתיקה ותרבות רומא, זוהתה האלה עם אתנה מהמיתולוגיה היוונית (מינרווה מהמיתולוגיה הרומית).
בליסאמה הייתה רעייתו של האל בלנוס.
מספר כתובות המוקדשות לאלה התגלו בוייזון-לה-רומיין שבפרובנס ובאקיטן.
האסטרואיד 178 Belisana  שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה נקרא על שמה.
הרייט המרגלת (סרט)

עלילה

הסיפור עוקב אחר ילדה בת 11 המתגוררת במנהטן שבניו יורק. הרייט היא בעלת עולם פנימי עשיר ומכנה את עצמה כמרגלת. תחביבה העיקריים הם ריגול ומעקב אחר אנשים קרובים ותיעוד בכתיבה במחברת אשר נוהגת לשאת לכל מקום ולכתוב בה את מחשבותיה והערות על הסובבים אותה. את שעות הפנאי שלה מעבירה בריגול אחר אנשי השכונה ואוספת מידע. עם זאת, שואפת הרייט להיות סופרת. הכול משתנה כאשר מתרחש אירוע שזעזע את חייה של הרייט והוא עזיבתה של האומנת האהובה שליוותה אותה מגיל צעיר. ואם זאת לא מספיק, בזמן שהרייט נסחפת למשחק עם חבריה לכיתה, נופלת המחברת הסודית שלה ובאותה היום כל סודותיה הכמוסים נחשפים למשמע כל הילדים. ילדי הכיתה מנדים אותה ועושים לה תרגילים מלוכלכים, היא נפגעת ונוקמת ובעקבות כל הנזקים, הוריה מחרימים לה את המחברת. הרייט פגועה ועלייה להתמודד ולהשיב את חבריה.