google/wiki40b huggingface dataset:
קבוצת הפלטינה

קבוצת הפלטינה או משפחת הפלטינה היא קבוצה שמכילה שש מתכות בעלות תכונות פיזיקליות וכימיות דומות. המתכות הן רותניום, רודיום, פלדיום, אוסמיום, אירידיום ופלטינה. כה רב הוא הדמיון ביניהן, עד כי לרוב הן נמצאות בטבע בשכנות זו לזו. דמיון זה נובע מכך, שמתכות מעבר אלו צמודות אחת לשנייה בטבלה המחזורית ויוצרות צורת מלבן.

היסטוריה

סגסוגות פלטינה טבעיות היו ידועות לאדם כבר מלפני מאות שנים. האזכור האירופאי הראשון לפלטינה היה בכתביו של הומניסט איטלקי ב-1557 כשכתב על מתכת מסתורית שנמצאה במכרות במרכז אמריקה.
הספרדים כינו את המתכת "פלטינה" או "כסף קטן" כשהם נתקלו בה לראשונה בקולומביה. הספרדים התייחסו אל פלטינה בתור זיהום בכסף שהם כרו.

שימושים

שש המתכות הללו מתפקדות כזרזים של תגובות כימיות, בעלות עמידות יוצאת דופן לתגובות כימיות רבות ומתאימות לתכשיטים. כמו כן, יש להן מערך אלקטרונים יציב במיוחד. תכונות אלו מנוצלות על ידי התעשייה.
התעשייה הכימית משתמשת בפלטינה או סגסוגות פלטינה ורודיום בזירוז תהליכים כימיים כמו חימצון חלקי של אמוניה תוך יצירת חנקן חמצני שהוא חומר גלם לדשנים, חומרי נפץ וחומצה חנקתית.
למתכות מקבוצת הפלטינה שימוש נרחב בסינתזות בכימיה אורגנית.
בבתי זיקוק, פלטינה היא זרז שימושי בטיהור נפט גולמי ותהליכים נוספים בייצור אוקטן, בנזין ותרכובות ארומטיות לתעשייה הפטרוכימית.
מאז 1979, יצרני מכוניות משתמשים במתכות מקבוצת הפלטינה בתור משטחים מחמצנים בממיר קטליטי, שגורמים לפחמן חד-חמצני (CO) להגיב עם חמצן וליצור פחמן דו-חמצני (CO₂) ובכך להפחית את הנזק הסביבתי.
גונדובלד

גונדובלד (Gondovald או Gundowald ‏ נקרא גם גונדואלד ובלומר; 568 לערך – 586 לערך). היה מתחזה, טוען לכתר, שהכתיר עצמו כמלך אקיטן בשנים 584-585.
על פי גרגוריוס מטור גונדובלד טען שהוא בן לא חוקי של כלותאר הראשון. הוא ואמו ניסו להוכיח זאת בעזרת עדים, אך כשלו במשימה ולכן גונדובלד ברח דרך איטליה לביזנטיון, עם תמיכה כספית מפלביוס מאוריסוס טיבריוס אוגוסטוס, קיסר האימפריה הביזנטית הוא חזר ותפס מספר ערים בדרומה של גאליה, כולל טולוז ופואטייה (Poitiers).
טריטוריה זו הייתה שייכת על פי דין לגונתרם, מלך בורגונדיה, אחד מבניו החוקיים של כלותאר. גונתרם יצא נגדו באומרו שגונדובלד הוא בנו של טוחן, ששמו הוא  בלומר וכי הוא תפס את השלטון שלא כדין.  גונדולד, שכוחותיו היו נחותים מכוחותיו של גונתרם, נמלט לקומאנז' (Comminges) וצבאו הושם במצור במבצר הקרוי כיום Saint-Bertrand-de-Comminges. המצור הצליח, בני הלוויה שלו מסרו את גונדובלד לגונתרם וגונדובלד הוצא להורג. במהלך המצור נהרס המבצר ולא נבנה מחדש במשך קרוב ל-500 שנה.
היסטוריונים בני המאה ה-19 ואילך מפקפקים בסיפור המסופר אצל גרגוריוס ובאמיתותו.
למברוסקו

למברוסקו (באיטלקית: Lambrusco) הוא שמו של זן ענבים המשמש להכנת יין אדום, וכמו כן, שמו של היין המבעבע האיטלקי המיוצר מאותו זן ענבים. מקורם של הענבים והיין בארבעה אזורים שונים במחוז אמיליה-רומאניה, ובאזור אחד במחוז לומברדיה, בעיקר בסביבת מרכזן של הערים מודנה, פארמה, רג'ו אמיליה ומנטובה. 
לזן הענבים היסטוריה ארוכה כמשמש לצורך הכנת יין, כאשר ישנן עדויות ארכאולוגיות כי עוד האטרוסקים השתמשו בגפניו. בתקופה הרומית הייתה הערכה רבה ללמברוסקו, בשל התשואה הגבוהה מגידולו - כך למשל, קאטו הזקן ציין כי התפוקה משני שלישים דונם של גפני למברוסקו יכולה להספיק להכנת יין שימלא לא פחות מ-300 אמפורות.
מבין יינות הלמברוסקו, אלו הזוכים לדירוג הגבוה ביותר הם היינות המבעבעים האדומים הצעירים, מחמשת אזורי הכרמים המפוקחים לפי תו התקן האיטלקי למוצרי מזון (DOC): למברוסקו גראספרוסה די קסטלוטרו, למברוסקו די סורבארה, למברוסקו סאלמינו די סנטה קרוצ'ה, למברוסקו רג'יאנו ולמברוסקו מנטובנו. במהלך שנות השבעים והשמונים של המאה ה-20 היה הלמברוסקו היין המיובא הנמכר ביותר בארצות הברית. באותה תקופה היין נמכר גם בסגנונות של יין לבן ושל יין רוזה.

מאפייני הזן

ענב הלמברוסקו פיתח מספר שיבוטים ותתי זנים מעצמו, כך שלא ניתן עוד להתייחס אל ענבי הלמברוסקו ככאלו שמוצאם מזן יחיד. לרוב נוטעים את גפני הלמברוסקו בגובה מסוים הרחק מהאדמה, כדי שלא יצמח עליהם עובש. בעבר הרחוק, היה מקובל לנטוע את גפני הלמברוסקו כך שיטפסו על עצי צפצפה. ענב הלמברוסקו אינו מתוק במיוחד בפני עצמו, ומשקאות הלמברוסקו המתוקים מקבלים את מתיקותם באמצעות תהליך של התססה, או באמצעות תוספת של ענבי האנצ'לוטה (Ancellotta) המתוקים, בשיעור שנע בין 10% ועד ל-15% מסך המשקה. כאשר ענבי הלמברוסקו לא מותססים עד לשלב בו הם מתוקים, ניתן להפיק מהם גם יין יבש, המתאפיין בנגיעות של טעמי תות ומרירות עדינה. נכון לסוף המאה ה-20, בוטניקאים אבחנו 60 זנים שונים של ענבי למברוסקו המפוזרים ברחבי איטליה, לרבות אזורי פיימונטה, סיציליה וונטו. הזן הנפוץ מכל זני הלמברוסקו הוא שיבוט הסלמינו.
היפומאניה

אבחנה לפי ICD 10

לפי ספר האבחנות של ארגון הבריאות העולמי, אפיזודה היפומאנית בודדת היא הפרעה בפני עצמה. אפיזודה חוזרת לעומת זאת היא חלק מהפרעה דו קוטבית.

התמונה הקלינית

אנשים במצב של היפומאניה יתארו הרגשה טובה ושל חיוניות. הצורך בקשרים חברתיים מתחזק בזמן מצב זה. כמו כן ויש נטייה לדברנות יתר, לידידותיות ולהסתפקות בשעות שינה מועטות מהרגיל. לעיתים גדלה האנרגיה המינית. היכולת לעבוד אינה נפגעת בדרך כלל, ויחסי האנוש מאופיינים בחביבות ובהתרוממות רוח,  אם כי לעיתים גם ברגזנות ובעצבנות. היפומאניה פוגמת לעיתים ביכולות הריכוז, הקשב והעבודה ועשויה להראות דומה מעט להפרעת קשב וריכוז. האינטנסיביות ומרוץ המחשבות עלולים להקשות על מנוחה ועל ניצול הפנאי. במהלך היפומאניה עשויים להתגלות תחומי עניין חדשים ונטייה קלה לבזבוז כספים. ההפרעה עשויה לחלוף מעצמה או בסיוע טיפול תרופתי, או לבוא כשלב מקדים למאניה בהפרעה דו-קוטבית. ההפרעה יכולה גם להוות תסמין בהפרעות אחרות, כגון ציקלותימיה, והפרעה סכיזואפקטיבית.

טיפול

הטיפול בהיפומאניה הוא טיפול תרופתי באמצעות מייצבי מצב רוח כגון ליתיום או אחר, וכן טיפול פסיכודינמי, DBT, וטיפולים פסיכולוגים נוספים.  בחלק מהמקרים יינתן טיפול מניעתי כדי למנוע מהמצב ההיפומאני להתפתח לאפיזודה מאנית מלאה.
בידיים טובות (סדרת טלוויזיה)

תקציר

קאת' הרדאייקר היא אחות חרוצה שמפוטרת מעבודתה אחרי שחשפה שחיתות. היא גונבת את זהותה של חברתה הטובה שהיא רופאה והיגרה לניו זילנד, ועוברת לאדינבורו כדי לפתוח דף חדש בחייה יחד עם בתה הקטנה.

הפקה

ב-23 בפברואר 2018 פורסם שהסדרה תחודש לעונה שנייה, בהשתתפות צוות שחקנים חדש לגמרי, בעקבות ליהוקה של ג'ודי ויטאקר לתפקיד הדוקטור ה-13 בסדרה "דוקטור הו". העונה השנייה מתרחשת במחלקה נוירולוגית בבית חולים South Lothian. שידור העונה השנייה החל ב-16 באפריל 2019.
מבול (אלבום)

אודות האלבום

על האלבום סיפרה פלס:
כשהתחלתי להקליט את האלבום הקודם הייתי מבוהלת לחלוטין", היא מספרת. "לא ידעתי איך יתפשו אותי, איך איראה בעיני העולם. מאז הופעתי לפחות 100 פעמים והבנתי כל מיני דברים, כמו איך להכניס את ההופעה לאולפן. השתדלתי הפעם להתנהג באולפן כמו זמרת שמופיעה מול קהל, לא הקטנתי ו'ניקיתי' את עצמי כדי שייצא דיסק אחיד ונעים
— קרן פלס, ראיון לעכבר העיר
אוגוסטוס צ'ארלס ניומן

ביוגרפיה

ניומן נולד וגדל במחוז אסקס. בשנת 1926 התגייס לצבא הטריטוריאלי, מערך המילואים של הצבא הבריטי, הוסמך כקצין חי"ר ושירת בגדוד ה-4 שברגימנט אסקס. בחייו האזרחיים עבד כקבלן בניין. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב לשרת בפלגות העצמאיות, שהיוו את גרעין היסוד לקומנדו הבריטי. ניומן פיקד על הפלגה העצמאית ה-3 בלחימה בנורווגיה בשנת 1940. ב-5 במארס 1941 מונה למפקד גדוד "הקומנדו מספר 2". ניומן פיקד על כוח קומנדו בפשיטה על האי הנורווגי ואגזו בדצמבר אותה שנה. ב-28 במארס 1942 הוביל ניומן את "הקומנדו מספר 2" וכוחות קומנדו נוספים בפשיטה על סן-נאזר, במהלכה נחתו כוחותיו מן הים בהפתעה בנמל סן-נאזר, וחיבלו במתקניו. הפשיטה הייתה מוצלחת אולם ניומן ורבים מחייליו נפלו בשבי הגרמני. ניומן נותר בשבי עד תום המלחמה. על האופן שבו פיקד על כוח הקומנדו בפשיטה הוענק לו צלב ויקטוריה. לאחר שובו מן השבי בתום המלחמה נשאר בצבא הקבע ושימש כמפקד גדוד השירות האווירי המיוחד ה-21.
מטסלקה

אטימולוגיה

מקור שמה של העיר הוא "העיר של מתיאס" יחד עם שמה של עיירה קדומה בשם "Szalka" מהתרגום ההונגרי למילה "העקשנית".

היסטוריה

מטסלקה הוקמה על ידי מיזוג של ארבע התנחלויות הונגריות. שם היישוב מופיע לראשונה בשנת 1216, ולאחר מכן בשנת 1231, בכתביו של מייסד העיר אנדרו אדון האנט.
בתקופת השואה בשנת 1944 הוקם בעיר גטו אליו רוכזו יהודי האזור. ביניהם יהודי הכפרים פורצ'למה וקנטוריאנושי.
בשנת 2001, 96% מאוכלוסיית העיר היו הונגרים, 3% צוענים ו-1% הכריזו על עצמם כגרמנים.

היהדות בעיר

בעיר זו קמה חסידות האדאס על ידי מייסד החסידות רבי אהרן ישעיהו פיש.
במלחמת העולם השנייה הוקם בעיר גטו אליו רוכזו יהודים מכל האזור, ובחג השבועות 1944 הובלו ברכבות מהגטו לאושוויץ.
משפט משועבד

משפט משועבד הוא משפט המשמש לוואי לשם בתוך משפט גדול יותר, המשפט העיקרי. המשפט המשועבד התפתח ברוב שפות העולם כדי לענות על הצורך התקשורתי לדייק את ההבעה שכן לא תמיד השפה מספקת את התיאור הנדרש במילון שלה. למשל: "אברהם הוא הילד הגדול" (=משפט רגיל, "הגדול" הוא תואר שנבחר מתוך מילון); "אברהם הוא הילד שראיתי אתמול" (=משפט מורכב, הפסוקית "שראיתי אתמול" היא משפט משועבד; הוא נבחר בידי הדובר מכיוון שאין במילון תואר מתאים ועליו היה ליצור "מִינִי משפט" כדי לתאר את הילד). המשפט המשועבד מכונה גם משפט טפל או פסוקית. נהוג לסווג את הפסוקיות לפי התפקיד התחבירי שלהן במשפט המורכב.
לפי כללי הפיסוק של האקדמיה ללשון העברית, אין הכרח להוסיף פסיק לפני משפט משועבד אם הוא מצמצם את השם (כבדוגמה "הילד שראיתי אתמול" > המשפט המשועבד מצמצם את תחולת השם "הילד" רק לזה שראיתי אתמול). במשפט משועבד לא מצמצם יש צורך בפסיק ("רב העיר, שהיה גם בן דודו של הנאשם, התייצב אף הוא בבית המשפט" > המשפט המשועבד אינו מצמצם את תחולת "רב העיר" אלא רק מוסיף עליו מידע). עם זאת, גם לאחר משפט משועבד מצמצם יבוא פסיק אם הוא ארוך במיוחד.

פסוקית נושא

דוגמה למשפט עם פסוקית נושא: "ידוע שהעישון מזיק לבריאות." 
 
הסבר - נחליף את הפסוקית בשם עצם יחיד, שיכול להחליף את הפסוקית: "ידוע הדבר". משפט זה פשוט מאוד לניתוח: "ידוע" - נשוא, "הדבר" - נושא. מכאן שהפסוקית היא פסוקית נושא.

פסוקית נשוא

דוגמה למשפט עם פסוקית נשוא: "הנשיא הוא שעומד בראש המדינה." 
 
הסבר - נעשה את הפעולה שתוארה קודם, ונקבל: "הנשיא הוא זקן". "הנשיא" - נושא, "הוא" - אוגד, "זקן" - נשוא. לכן מדובר בפסוקית נשוא. 
 
שימו לב: פסוקית נשוא תחליף רק נשוא שמני. לא תיתכן פסוקית נשוא פועלי.

פסוקית מושא

דוגמה למשפט עם פסוקית מושא: "הודיעו לנו שהתחילה שביתה." 
 
הסבר. -  נחליף את הפסוקית במילה אחת: "הודיעו לנו הודעה." המילה הודעה ממלאת כאן תפקיד של מושא, לכן זוהי פסוקית מושא.

פסוקית לוואי

דוגמה למשפט עם פסוקית לוואי: "הילד שיושב שם הוא אחי." הפסוקית היא פסוקית תוכן, כיוון שהיא מוסיפה מידע. 
 
שים לב: פסוקית לוואי תוכן אינה מסתיימת בפסיק. 
חשוב לזכור: ישנם שני סוגים של פסוקיות לוואי: פסוקית לוואי תוכן ופסוקית לוואי זיקה. פסוקית לוואי תוכן מספקת לנו מידע הכרחי ולכן אינה מופרדת בפסיקים. פסוקית לוואי זיקה מספקת לנו מידע נוסף לא הכרחי ולכן מופרדת בפסיקים - יש פסיק גם בתחילתה וגם בסופה.
ה'ר'

ה'ר' (5200) היא שנה עברית אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-10 בספטמבר 1439 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1440. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
קצין חיל ראשי

קצין חיל ראשי הוא קצין בכיר (בצה"ל בדרגת תת-אלוף) הניצב בראש חיל צבאי, ומהווה את מוקד הידע והסמכות המקצועית העליונה בתחומו. קצין החיל הראשי מהווה יועץ לרמטכ"ל ולמטהו בתחומו, מגדיר את תורת הלחימה החילית ומפקח על הטמעתה וביצועה, אחראי על בניין הכוח בהיבטי הכשרה וטיפוח כוח אדם, הצטיידות באמצעי לחימה ומרכז מחקר ופיתוח בתחומי המקצוע.
בדרך כלל מפרסם קצין חיל ראשי הנחיות, הוראות עבודה ופקודות המחייבות את כל חיילי החיל והעוסקים במקצוע המונחים מקצועית על ידו, גם אם אינם שייכים אורגנית לחיל (כך למשל קצין קשר גדודי השייך לחטיבת חי"ר מונחה מקצועית בתחום הקשר על ידי הוראות קצין קשר ראשי).
לגנס (כדורגל)

היסטוריה

מאז הקמתה בשנת 1928 בילתה לגנס את רוב זמנה בליגות הנמוכות בספרד. בתום עונת 1992/1993 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הספרדית השנייה, והיא שיחקה בה במשך 11 עונות רצופות עד חזרתה לליגה הספרדית השלישית. בתום עונת 2013/2014 חזרה הקבוצה לליגה השנייה. בסיום עונת 2015/2016 הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה בספרד לאחר ניצחון 1-0 על מיראנדס.
Splinter Cell (סדרת משחקים)

ספלינטר סל (אנגלית: Splinter Cell) היא סדרת משחקי וידאו פופולרית מסוג התגנבות בז'אנר משחקי הפעולה מבית היוצר של חברת Ubisoft הצרפתית, וכן סדרת רומנים שנכתבו על ידי סופרים שונים בעקבות המשחקים. הסדרה כולה נמצאת תחת פיקוחו ותמיכתו של הסופר האמריקאי טום קלאנסי.
גיבור הסדרה הוא סאם פישר, סוכן חשאי של "הרמה השלישית" (Third Echelon), סוכנות-בת סודית של ה-NSA. בדרך כלל, עלילת המשחקים סובבת סביב מאבק בקבוצות טרור המאיימות על העולם עם נשק להשמדה המונית או בפוליטיקה מושחתת שתוביל למלחמה לא רצויה.
בסדרה יצאו עד עתה 7 משחקים.

ספלינטר סל

הספלינטר סל הוא סוכן של הרמה השלישית של ה-NSA, מצויד בטכנולוגיה המתקדמת ביותר בתחום הצבאי והמודיעין, שנשלח למקומות ברחבי העולם יחד עם צוות תמיכה מרחוק. ספלינטר סל מיישם את ה"חירות החמישית": החופש לבצע כל שנדרש כדי לשמר את הביטחון הלאומי והשקט בארצות הברית - כלומר להגן על שאר החירויות.
העיקרון המנחה מאחורי יצירת תאים אלו, הוא אפשרות ל"הכחשה מוחלטת": אם הסוכן הבודד בשטח נתפס או נהרג, ממשלת ארצות הברית תוכל להכחיש כל קשר אליו ואל פעולותיו.
הספלינטר סל הראשון בעולם הוא סאם פישר, אך קיימים לפחות עוד שישה תאים בתוך הרמה השלישית. במשחק השישי בסדרה אנו מגלים כי בעקבות אירועי המשחק החמישי סוכנות 'הרמה השלישית' נסגרת ובמקומה מוקמת סוכנות 'הרמה הרביעית', הפעם, בפיקודו של סאם פישר.

תנועות ומהלכים

לסם תנועות אקרובטיות רבות, למשל סם יכול להיתלות על חבלים ועל צינורות,
לבצע קפיצת פיצול שבה הוא עומד באוויר בין שני קירות, כמו כן הוא יכול לטפס, לקפוץ, לבצע סנפלינג וללכת בין קירות צרים.

נשק ואביזרים

במהלך המשחקים סאם משתמש באביזרים שונים העוזרים לו במשימה: אקדח, סכין, אמצעי ראיית לילה, רימון עשן, רימון רסס, מוקש קיר, OPSAT (מכשיר בצורת מחשב קטן שבו כתובים במפורט המשימות שעליך לבצע, נתונים ומסמכים שונים), SC-20K - רובה סער רב-תכליתי בעל משתיק קול ומשגר המסוגל לירות גם שוקר דביק, מצלמה דביקה, סיב אופטי לצפייה מבעד לדלת סגורה, טבעת כוח עילוי ורימון גז.
אמיל בריג

חייו

בריג נולד בטרנוב שבפולין ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח למזרח. בבוקובינה נתפס והובל לבור הריגה, אך נותר בין האחרונים וניצל עם ההכרזה על סיום ההוצאות להורג. לאחר מכן הוכה עד עילפון. בריג איתר את אביו ואחותו, אולם השלושה נתפסו. בהיותם על רכבת בדרך למחנה ריכוז קפצו ויחד עם אביו ברח להרי הקרפטים והצטרף לפרטיזנים. בפעולות בהן השתתף, היה עד למות אביו ובחיפושיו אחר אחותו עבר בין בתים וניצל מהתקפת חיילים גרמנים על בית שבו הסתתר. בהונגריה הצטרף לתנועת הנוער הציוני וכעבור זמן נעצר בגין פעילותו ונידון למוות. הגעת הצבא האדום מנעה את הוצאתו להורג ביום ביצוע גזר הדין. בריג התגייס לשורות הצבא האדום ולאחר סיום המלחמה עלה לארץ ישראל.
שנתיים התגורר בתל יצחק. באותה תקופה היה חבר ההגנה ובמלחמת העצמאות שירת בחטיבת גולני ולחם בעמק הירדן. ביום הכרזת העצמאות השתתף בפעולה לפיצוץ שלושת הגשרים הסמוכים לקיבוץ גשר ולאחר ששניים משלושת המטענים כשלו יצא ופוצץ את הגשרים הנותרים, פעולה שעליה זכה באות גיבור ישראל:
ביום ה-14 במאי 1948, בשעת ההתקפה של האויב על קבוצת גשר, ניסו המגינים לשוא להפעיל את חומר הנפץ, שהטמינו קודם לכן תחת הגשר, שבדרך לנקודה. כאשר משורייני האויב החלו להתקרב אל הנקודה, וכל השטח היה מכוסה אש עזה של האויב, התקדם סמל אמיל בריג אל הגשר וברגעים האחרונים ממש הצליח להפעיל את חומר הנפץ, לפוצץ את הגשר ולמנוע מהאויב אפשרות לתקוף את הנקודה מטווח קרוב. סמל אמיל בריג עצמו חזר בשלום לבסיס.
— עיטור הגבורה לאמיל בריג
לאחר מלחמת העצמאות הוא השתתף בחיפושי פושעי מלחמה נאצים, באירופה. בתל אביב ייסד את משרד "קסטל" למכירת כרטיסים למופעים. בריג פרסם ספר אוטוביוגרפי הנקרא "קום והילחם".
הקורפוס ה-87 (ורמאכט)

היסטוריה

הקורפוס הוקם ב-5 בנובמבר 1942, כחלק מהארמייה השביעית, וכמפקדו מונה אריך מרקס.
ב-1 באוגוסט 1943 מונה גוסטב-אדולף פון צנגן למפקד הקורפוס, ובדצמבר 1943 הועבר הקורפוס לאיטליה, שם לחם כחלק מהארמייה ה-14. ב-8 ביולי 1944 מונה קורט יאהן למפקד הקורפוס, וב-17 במרץ 1944 הפך הקורפוס לפלגת הארמייה פון צנגן.
מרדכי גיאורגו לאנגר

חייו

מרדכי לאנגר נולד וגדל בעירו פראג בבית יהודי צ'כי מתבולל. כשהיה בן 19 עזב את עירו ויצא לחפש חיבור אמיתי ליהדותו. הוא היה "רדוף כיסופים טמירים שלא עמד על פשרם", כפי שכתב הוא עצמו על נטישת ביתו. הוא הגיע לחצר החסידית של האדמו"ר מבעלז, ושהה שם עת קצרה.
כעבור כמה חודשים שב לחצר הרבי החסידי, הצטרף לקהילה החסידית ולחוג הקרוב אל הרבי מבעלז, ושהה בעיירה בעלז כמה שנים. לקראת סופה של מלחמת העולם הראשונה שב לפראג, הוחזק כמומחה ובקיא בענייני יהדות ומיסטיקה, החל לעבוד בהוראה, והצטרף לכתבי-עת יהודיים שם. בפראג התקרב למקס ברוד, הסופר והמחזאי, ולפרנץ קפקא, הסופר הידוע. מרדכי לאנגר גם נזכר כמה פעמים ביומניו של קפקא, וכתב לזכרו את שירו "למות המשורר".
עבד לפרנסתו כמורה ליהדות בבתי ספר צ'כיים, עד לעלייתו הבלתי לגאלית לארץ, בשנת 1941. בשנות חייו האחרונות היה ידוע חולי וסבל. הוא נפטר בתל אביב ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. מסותיו, מאמריו ומחקריו נדפסו בכתבי עת צ'כיים וגרמניים. שיריו העבריים היו בשעתו הפתעה גדולה למכיריו, והוא נחשב ראשון המשוררים העבריים המודרניים שלא בא ממזרח אירופה. לאחרונה התעורר עניין ספרותי מחודש בחייו וביצירתו, בין השאר משום שכתב שירה הומואירוטית עברית, והיה בכך לחלוץ ופורץ דרך. ספרו הצ'כי "תשעה שערים: מסתרי החסידות" (Devět bran: chasidů tajemství) זכה להצלחה באירופה ותורגם למספר שפות, אך עדיין לא לשפה העברית.
רוב שיריו שקולים וחרוזים, וסגנונם דומה לסגנון שירת ספרד בימי הביניים (אם כי הוא לא הקפיד על המשקל הכמותי הספרדי). בכמה משיריו הוא הוסיף טעמי מקרא ("ניגון איכה כמנהג הארצות"). עם זאת כמה משיריו ("בליל של סילווסטר" לדוגמה) כתובים בכתיבה חופשית ומושפעים ממשוררים צרפתים בני זמנו - בתחום זה היה לנגר מתקדם הרבה יותר משאר המשוררים בארץ ישראל באותה תקופה.
אחיו, פרנטישק לנגר (František Langer בצ'כית), היה רופא צבאי צ'כי בכיר מאוד וסופר. כמה מספריו תורגמו לעברית. הוא צירף הקדמה ביוגרפית ומשפחתית בפתח ספרו של אחיו, מרדכי.
עם פטירתו פרסם דב סדן רשימת זיכרון והספד.
ארכיונו, ובו בעיקר חומרים בעברית, נשמר אצל דב סדן, ולאחר מכן נמסר לספרייה הלאומית.
בני עקיבא העולמית

מטרות ופעילות

מטרות בני עקיבא העולמי שונות ממטרות בני עקיבא ישראל, ולכן, בהתאמה, גם צורת הפעילות בסניפים. הפעילות מתבצעת תוך מתן דגש על הזהות היהודית של החניכים, כדי למנוע את התבוללותם. עוד פועלת בני עקיבא כדי לקדם את העלייה לארץ ישראל ממניעים ציוניים. שינוי נוסף הוא שבעוד ובארץ ישראל רוב החניכים הם יהודים דתיים אורתודוקסים בחו"ל ישנם חניכים חילוניים רבים.
לתנועה כ-150 סניפים הפזורים ביותר מ-30 מדינות, בקהילות יהודיות מסביב לעולם. את הסניפים מפעילים בעיקר שליחים מהארץ, בוגרי צבא ובדרך כלל בוגרי ישיבות הסדר אשר יוצאים לשנת שליחות או  בנות שסיימו שנתיים של שירות לאומי/לימודים או צבא.חלק מהשליחות עושות זאת במסגרת שנת שירות של השירות הלאומי בשיתוף עם ארגון בת עמי. בנוסף ישנן גם משפחות היוצאות לשליחות של שנה עד ארבע שנים.
השאיפה בתנועה העולמית שאת הפעילות יובילו בני הנוער או הסטודנטים בוגרי התנועה העולמית, כדי ליצור מנהיגות יהודית צעירה בתפוצות, ובכדי להעצים את הנוער. השליח, אשר נשלח מישראל משמש כמנחה ומלווה הפעילות, וכמובן הגורם החשוב ביותר בכל הקשור לחינוך לישראל וליהדות. בחלק מן הסניפים, ובמיוחד בסניפים החדשים, השליחים אף מארגנים את כל הפעילויות.

מחנות

לכל מדינה מחנה בני עקיבא משלה. לרוב ישנם שני מחנות במהלך השנה: מחנה חורף (לרוב סקי) ומחנה קיץ (מחנאות וכדומה). ברוב המחנות הלינה היא בבקתות, או באכסניות הנשכרות במיוחד לשם המחנה, ובמקומות מסוימים (כדוגמת דרום אפריקה) החניכים ישנים באוהלים. רוב המחנות בצפון אמריקה נקראים "מחנה מושבה", וישנם סוגים שונים ורבים של כאלו. קיים מחנה קיץ של בני עקיבא העולמית גם בישראל, שנקרא "מחנה עמיחי".

היסטוריה

בתחילה טופלו ענייני בני עקיבא מחוץ לישראל על ידי מזכירות תנועת תורה ועבודה. בשנת 1938 הוקמה מזכירות עולמית של תנועות הנוער הדתי, שייצגה את בני עקיבא והשומר הדתי.
בני עקיבא העולמית הוקמה בסוף שנת 1954.
בשנת 2011 נקלעה התנועה לקשיים כלכליים ולגירעון של כ-4 מיליון דולר, דבר שהביא לפיטורי מחצית מעובדי ההנהלה, כולל המזכ"ל זאב שוורץ וכל צוות מחלקת ההדרכה.
החברה לפיתוח מטה בנימין

החברה לפיתוח מטה בנימין היא חברה בע"מ המספקת לתושבי מטה בנימין שירותי פיתוח ובנייה, תחנות דלק ושירותי הסעות (אוטובוסים ומיניבוסים). החברה מנהלת את מסוף התחבורה הציבורית החדש בשער בנימין, פארק תעשיות שער בנימין וכן שותפה במחצבות נטף.
החברה כיום מנוהלת על ידי מועצה אזורית מטה בנימין. יו"ר החברה הוא ראש מועצת בנימין ישראל גנץ. מנכ"ל החברה הוא אלדד בן זמרה. החברה נוסדה בשנת 1981. היא הוקמה בתחילה במטרה לספק הסעות לבתי הספר לתלמידי בנימין. בהמשך הפכה לחברה בעלת מערך הסעות נרחב לתלמידים, מטיילים ותיירים, וגם לחברה כלכלית וקבלנית. מטה החברה לפיתוח ישב במשך 37 שנים ביישוב פסגות שליד ירושלים, ובתחילת שנת 2019 החברה עברה למשכנה החדש בשער בנימין הסמוך לירושלים. בחברה עובדים כיום כ-140 איש, רובם תושבי בנימין.

תחבורה

בנוסף לכ-140 כלי רכב שונים, ברשות החברה לפיתוח 59 אוטובוסים ממוגני ירי המשמשים להסעת אלפי תלמידים ותלמידות (על-פי הנחיות משרד הביטחון) ללמעלה מ-40 בתי ספר ברחבי המועצה האזורית מטה-בנימין. בנוסף משמש צי האוטובוסים לטיולים, הסעות פרטיות ועוד.

בנייה ופיתוח

החברה עוסקת בעבודות בנייה ופיתוח תשתיות ציבוריות לצד פיתוח נופי, פיתוח תשתיות חשמל, עפר, מים וביוב. כחלק מעיסוקה, בנתה החברה מעל 50 מבני ציבור: בריכת שחייה ביישוב נעלה, בית מדרש וכיתות לימוד במכינת בני דוד בעלי, שיפוץ מקיף באולפנת שירת הים בנוה צוף, תלמוד תורה ביישוב נריה, הרחבה של מבנה משק אחיה בשילה, ועוד פרויקטים רבים של כיתות לימודים, גני ילדים, בתי כנסת ומוסדות ציבור שונים ביישובי בנימין בהם שילה, נריה, דולב, נווה צוף ומעלה לבונה.
החברה עוסקת גם ביזמות נדל"ן ובונה שכונות מגורים בנעלה, נוה צוף, כוכב השחר, מגרון, הר גילה, אריאל ובמקומות נוספים.

מסחר ותעשייה

החברה לפיתוח מנהלת ומפתחת חמישה אזורי תעשייה שונים ברחבי בנימין, המהווים מוקד תעסוקה ומסחר לתושבי בנימין. בבעלות החברה שלוש תחנות דלק הפזורות בבנימין.
בנוסף, שותפה החברה בבנייה ובבעלות של חמישה אזורי תעשייה ברחבי המועצה. כמו כן קיבלה החברה זיכיון ל-15 של כרייה וחציבה במחצבת נטף.

יזמות ונדל"ן

נכון לשנת 2019, החברה בונה מאות יחידות דיור בתחומי המועצה בפרט, ובכל רחבי הארץ בכלל.
האנם

האנם או האנום (טורקית Hanım; פרסית خانم) הוא שם תואר לנשים בטורקית ובשפות איראניות והודיות.
כמו שאר התארים בטורקית מקומו הוא לאחר השם הפרטי. מקורו של התואר בכינוי הטורקי-מונגולי לגבר חאן, ובמקור הוא שימש ככינוי למלכה או לאשת אצולה. במקביל להיררכיית התארים לגברים בטורקית עות'מאנית: פאשה, ביי, אע'א ואפנדי, הייתה באימפריה העות'מאנית היררכיה לתוארי נשים האנמאפנדי לנשים אצילות ומכובדות והאנם לשאר הנשים. בטורקיה המודרנית משמש התואר האנם כמקבילה למילה העברית גברת, וזאת למרות ניסיונות להחליפו בתואר בָּייאן (Bayan), שבא לפני שם המשפחה. באיראן, אפגניסטן ובמדינות אחרות משמש האנם ככינוי לאישה לא נשואה. בקזחסטן הוא משמש ככינוי כבוד לנשים, ובפקיסטן כתואר כללי לנשים.
הירושה (ספר)

תקציר עלילה

הספר מגולל את סוף סיפורם של אראגון רוכב הדרקונים והדרקונית סאפירה ואת מלחמתם בקיסרות ובמלך ששלט עליה, גאלבטוריקס.
המורדים, המכונים הווארדן, יחד עם האלפים בהנהגתה של איסלאנזדי מלכתם, הגמדים בהנהגתו של אוריק, ואף חלק ניכר מהאורגלים, בהנהגתם של הקאל ואנשי חתול. כל הגזעים התאחדו יחד למלחמה בגאלבטוריקס ובקיסרות. בעוד הווארדן כובשים עיר אחר עיר, ממתין להם המלך בבירתו אורוביין וכוחו רק גובר ועולה. בשל ידע יוצא דופן בשפה העתיקה, שולט המלך בדרקון הענק שורקין ודומה שהוא שולט בקסם עצמו.
בתחילת הספר מצטרפים אנשי החתול גם הם למלחמה כבעלי בריתם של הווארדן, תוך כדי מסע הכיבושים של הווארדן מרטאג מתקיף את הווארדן בפתאומיות עם קבוצת חיילים על עוקץ במטרה לחטוף את מנהיגת הווארדן נאסואדה, לאחר חטיפתה ממונה אראגון כמנהיג הווארדן לפי ציוויה קודם לכן.
כאשר הווארדן מתקדמים לאורו'ביין אראגון נזכר בעצתו של אדם החתול בטירם: "כשהכל יהיה אבוד לך לצוק קות'יאן ופתח את מערת הנשמות", אראגון מגלה את מיקום צוק קות'יאן באמצעות ספר שקיבל מג'אוד, כצוק אבן הנמצא בורואנגארד, מעוז הרוכבים בימי קדם. 
הוא פותח את מערת הנשמות ומגלה מאות אלדונארי של נפשות דרקונים זקנים בעלי כוח עצום וחכמה מופלגת, בהנחייתם של האלדונארי הזקנים, יוצא אראגון למאבק האחרון במלך.
סוד כוחו העצום של גאלבטוריקס נחשף והתברר כי הוא גילה את שמה של השפה העתיקה עצמה וכי כוחו בלתי מוגבל, מאחר שלא ניתן להשתמש נגדו בשום מילה מהשפה העתיקה. לאחר שהכניע אותם המלך בקלות, יוצר אראגון קסם א-מילי אשר אינו בא לפגוע, אלא נותן למלך להרגיש את כמות הצער שהוא גרם לאחרים. לאחר שלא היה יכול לסבול את הייסורים השמיד המלך את עצמו והמלחמה הגיעה לסיומה. 
אראגון וסאפירה מרחיבים את הקסם המחבר בין רוכבים לדרקונים שכלל רק אלפים ובני אדם גם לגמדים ולאורגלים ומעתה הוא כולל את כל הגזעים. הם אינם מוצאים מקום בטוח עבור ביצי הדרקונים והאלדונארי ולבסוף נאלצים להיפרד מכל מכריהם ולנדוד מעבר לאלאגייזה תוך כדי שהם משאירים שתי ביצי דרקונים אצל הגמדים והאורגלים, הרוכבים שייבחרו מבין גזעים אלו יגיעו אליהם לאימון במקומם החדש והלא ידוע.
נובי ז'מיגרוד

תולדות היישוב

במאה ה-14 הוענקו ליישוב זכויות עיר, ובשנת 1474 נהרס בעת פלישת ההונגרים. בחלוקת פולין בשנת 1772 נכלל היישוב בשטח אוסטריה. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה, והושב למעמד כפרי.

יהודי נובי ז'מיגרוד

התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1410, ובמאה ה-16 הוקם במקום בית כנסת מפואר. באמצע המאה ה-17 נפגעו יהודי היישוב כתוצאה מפשיטות הקוזקים והשוודים. משנות ה-80 של המאה ה-19 החלו יהודים רבים מהכפר להגר ממנו לארצות הברית. בתקופה זו התאפיינה הקהילה היהודית בכפר בצביון חסידי, בעיקר של חסידות צאנז-ז'מיגראד, ובמקום כיהנו אדמורי"ם מחסידות זו. 
בשנת 1905 הופצה נגד יהודי הכפר עלילת דם. בנובמבר 1918 ערכו איכרים פולנים פרעות ביהודי הכפר, תוך ביצוע מעשי שוד והכאת יהודים. בין מלחמות העולם התגברה בכפר הפעילות הציונית, ומספר יהודיו עמד על כ-800, כ-40% מתושביו.

בשואה

עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת אות מזהה, תשלומי כופר, הגבלות תנועה ועבודות כפייה, לרבות במחנות עבודה. כמו כן, חולל ונשרף בית הכנסת בכפר.
במחצית הראשונה של 1942 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הועברו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר מספר יושביו הגיע ליותר מ-2,000 איש.
ב-7 ביולי 1942 בוצעה בגטו שבכפר אקציה, בה נרצחו כ-1,250 מיהודיו בידי שוטרים גרמנים, אוקראינים ופולנים ביער סמוך. במקביל ערכו הגרמנים והפולנים מצוד אחר כמה עשרות יהודים שנמלטו מהגטו.
ב-15 באוגוסט 1942 הועברו מעט מיהודי הגטו למחנות עבודה, וכל יתר יהודי הגטו שולחו בסוף קיץ 1942 למחנה ההשמדה בלז'ץ.