שמורת חוף האלמוגים

היסטוריה

שונית האלמוגים באילת היא ייחודית מבחינות רבות. היא שונית האלמוגים הצפונית העולם, ומיקומה המבודד במפרץ אילת, בו המליחות גבוהה יותר ויש פחות תנועת מים מברוב הימים, איפשרה התפתחות זנים אנדמיים רבים. השונית בעבר השתרעה על כל החוף המערבי של מפרץ אילת, ועל חלקים מהחוף הצפוני, כך שאורכה היה מעל 12 קילומטר, אך עקב פגיעת האדם בה השונית הצטמצמה לשטח קטן מאוד בדרום החוף המערבי, בו הוקמה השמורה, שהחלה לשקם והגדיל מחדש את שטח השונית.
השמורה הראשית, שמורת חוף האלמוגים, הוקמה בשנת 1964. שמורה צמודה לה ודרומית יותר, שמורת טבע הים הדרומי אילת, הוכרזה בשנת 2002, ושמורה שלישית, שמורת טבע ים האלמוגים, הוכרזה בשנת 2009.

מיקום גאוגרפי

השמורה ממוקמת כ 7 קילומטר מדרום לאילת, בצמוד לכביש 90. השמורה נמצאת מול בית ספר שדה אילת והר צפחות, שהם הסיום של שביל ישראל. השמורה נמצאת בצמוד למצפה התת-ימי, שנמצא מדרום לה, ובסמוך למספר מועדוני צלילה קרובים, שמשתמשים בשמורה כאתר צלילה פופולרי. השמורה עצמה נמצאת קילומטרים ספורים מהגבול עם מצרים, וקרובה לעיר טאבה.

מבנה השמורה

השמורה בנויה מקטע חוף תחום באורך 1.2 קילומטר, כשהשונית החוגרת (השונית העילית הצמודה לחוף), מוקפת במצופים שתוחמים אותה ומונעים כניסת אנשים לשונית החוגרת, שעומקה לא עולה על 2.5 מטר, כך שהיא לא תיפגע על ידי שחיית אנשים. מעל השונית יש שני גשרים שמובילים לקצה השונית החוגרת, שם נמצאת חזית השונית, קיר אלמוגים בעומק שנע בין 6 ל 12 מטר גובה, ועומק הקרקעית נע בין 8 ל 15 מטר. באזור זה ניתן לצלול ולשנרקל, ולהתקרב לקיר האלמוגים עצמו שמציג מגוון רחב של בעלי חיים ואלמוגים.

המרחק בין הגשר הצפוני לדרומי הוא 150 מטר, ומהגשר הדרומי ניתן להמשיך 250 מטר נוספים לאורך חזית השונית עד היציאה הבאה לחוף. הגשרים מאפשרים תצפית עילית על השונית החוגרת. סביב הגשרים ניתן למצוא בעלי חיים שמשתמשים בגשרים כמחסה, כגון חלילונים ובלוטי ים.
לאורך החוף מצויים אזורי שכשוך רדודים, שבנויים בצורת חצי עיגול תחום במצופים, ומאפשרים כניסה ללגונה הרדודה, ונועדה בעיקר לילדים ולאנשים שלא יכולים לשחות במים העמוקים. בעלי החיים הנפוצים באזורי השכשוך הם דפדוף הפסים, נתחן סגול, תוכינוניים מסוגים שונים וקיפודי ים.
מעבר לחזית השונית נמצא ים חולי פתוח, בו יש בלטי אלמוגים מהגדולים בעולם כמו סלע משה וסלע יהושע.
בחוף השמורה מפוזרות שמשיות וציליות, עם חנות בה ניתן להשכיר ציוד שנירקול. לאורך החוף מפוזרות עמדות הסבר על השונית, השמורה, ובעלי החיים השונים החיים בה.
מדרום לשמורה מצויה שמורת טבע צמודה בשם "שמורת טבע הים הדרומי באילת", ובה מצוי המצפה התת-ימי, והיא לא נגישה לקהל.

פעילויות שימור

מטרתה העיקרית של שמורת הטבע, שלשמה היא הוקמה, היא שימור ושיקום השונית במפרץ אילת, שנפגעה מאוד בשנים קודמות. במסגרת פעילויות השימור השמורה הגדירה את מרבית אזור הלגונה (מלבד 3 בריכות שכשוך רדודות) כאזור מוגן וסגור בגדר מצד החוף ומצופים מצד הים, כך שמטיילים ומבקרים לא יוכלו לשחות שם ולפגוע באלמוגים ובשוכני השונית. בנוסף ישנן בשמורה תקנות כנגד האכלת דגים ובעלי חיים, שעלולים להיפגע מאכילת אוכל של בני אדם, או אף בטעות לבלוע עטיפות פלסטיק ולהיחנק מהן. בנוסף החברה להגנת הטבע שולחת צוללנים ומתנדבים שינקו את החוף ואת השונית עצמה, יחפשו פסולת ואריזות פלסטיק (שלעיתים קרובות עלולות להיתקע על אלמוג ולחנוק אותו), ומובילים קמפיינים וסיורים לאזור.
בשמורה אף מתבצע מעקב אחר האלמוגים והדגים בשמורה, כך שניתן יהיה לדעת את מצבם הבריאותי וההתפתחותי. על מנת לעודד את גדילת השונית, פוזרו על הקרקעית החולית שמול קיר השונית מבני ברזל ואבנים שמדמים את השטחים עליהם נוצרים אלמוגים בדרך כלל, ובכך מאפשרים יותר מקום לאלמוגים לגדול ולהתפתח בהם, שבתורם מאפשרים יותר אזורי מחיה לדרי השונית.
במסגרת מאמצי השימור נעשה מאמץ לתפוס ולהוציא מהשונית כל כוכבן קוצני שנמצא בה, מאחר שכוכבנים קוצניים הם כוכבי ים כמעט ללא טורפים טבעיים שניזונים מאלמוגים, ומאחר וטורפיהם הטבעיים כמעט נכחדו בגלל פעילויות האדם, אוכלוסיית הכוכבנים יצאה מכלל שליטה בשוניות רבות ברחבי העולם, בהן הוא גורם נזק רב לשונית.
תופעה נוספת בה מנסים להילחם באמצעות שימור השונית והמים במפרץ אילת באופן כללי, היא תופעת הלבנת אלמוגים, שמאיימת על שוניות רבות ברחבי העולם. במסגרת תופעה זו, האצות הסימביוטיות שחיות בתוך האלמוג ומספקות לו את מירב מזונו (וגם את צבעו, ומכאן השם הלבנת אלמוגים) מתות כתוצאה משינויים בהרכב או בטמפרטורת המים, מה שמוביל לגוויתו של האלמוג. תופעה זו היא רחבה מאוד בשנים האחרונות ברחבי העולם, ובשמורה נערכים תהליכי שימור ומחקרים בניסיון למצוא פתרון לבעיה זו. מן הדו"ח השנתי שפורסם על ידי המשרד להגנת הסביבה באוגוסט 2018 עולה כי בניגוד לשוניות אחרות ברחבי העולם, שונית האלמוגים באילת נמצאת במגמת התרחבות וגדילה של כחצי אחוז מדי שנה. נתון מעניין אחר באותו דו"ח היה כי טמפרטורת המים, אשר בדרך כלל נמצאת במגמת עלייה בשל ההתחממות הגלובלית, הייתה באותה שנה נמוכה באופן משמעותי מן השנים שקדמו לה.

חינוך

בשמורה מתקיימות פעילות חינוך רבות בהובלת החברה להגנת הטבע וארגונים אחרים שמשתמשים בשמורה במטרה ללמד על השונית ועל היצורים החיים בה. בשמורה עצמה מפוזרים שלטי הסבר על האלמוגים הדגים, ושאר בעלי החיים והצומח בשמורה. בנוסף יש בשמורה מעין אזור ישיבה שמיועד להרצאות והקרנות סרטים. בשמורה ניתן לקיים פעילויות כגון הקרנת סרטי טבע, הדרכות שנירקול, וסדנאות יצירה וכיתות לימוד לילדים ונוער. המצפה התת-ימי גם משתמש בשונית למטרות חינוך והדרכה, גם בכך שהמצפה עצמו ממוקם בחלק הדרומי של השונית בשמורה נפרדת שלא נגישה לציבור, וגם בכך שהמצפה עושה סיורים בסירת הזכוכית שלו, "קורל 2000", לשונית ומשתמש בה להדרכות בטבע. בית ספר שדה אילת, שנמצא ממול לשמורה, מקיים אף הוא סיורים באזור, גם סיורי טבע, גם הרצאות והסברים, וגם סיורי צלילה ושנירקולים מודרכים. השמורה משמשת גם יעד חינוכי לבתי ספר, גני ילדים ובתי ספר לצלילה ומרכזי צלילה קרובים לשמורה. קמפוס אוניברסיטת בן-גוריון באילת שנמצא קרוב לשמורה משתמש בשמורה למטרות מחקר ביולוגיה ימית וחינוך.

שיקום אלמוגים

המצפה התת-ימי מוביל תוכנית שימור ושיקום של אלמוגים, בה הוא אוסף שברי אלמוגים מהשונית, משקם אותם וגדל אותם בחזרה, ואז מחזיר אותם לטבע. בתוכנית אף משתתפים תלמידי תיכון מאילת, ש"מאמצים" אלמוג לשנה עד לשיחרורו. בצורה זו המצפה גם משקם את השונית וגם עוזר לה להתפשט לאזורים חדשים. הפגיעה העיקרית בשונית באילת הייתה תמותה רחבה של אלמוגים, והלבנת אלמוגים, שנבעה מפעילות האדם. פעילויות השימור של המצפה איפשרו לשונית להשתקם באזורים סביב המצפה, ולהתפשט חזרה דרומה לאזורים מהם היא נעלמה. המצפה גם מחזיר אלמוגים שבורים למפרץ לאחר שיקום, וגם "שותל" אלמוגים מסביב למצפה ובכך מאפשר לשונית להתפשט לאזורים חדשים. התרחבות השונית גורמת גם להתרחבות אוכלוסיית הדגים ושאר בעלי החיים שחיים בשונית, שזקוקים לה למחייתם.

סוסוני ים ומרבדי עשב ים

המצפה התת-ימי מקדם מספר פרויקטים לשימור המגוון הביולוגי במפרץ אילת, בהם פרויקט לשימור סוסוני ים במפרץ אילת, שבו חיים שני מיני סוסונים (סוסון ים דורבני וסוסון ים חלק). המצפה מחזיק באקווריום בו את שני סוגי סוסוני הים, ובעונת הרבייה מגדל את צאציהם לבגרות בסביבה מוגנת, ואז משחרר אותם למרבדי האצות במפרץ. אוכלוסיית הסוסונים בישראל נפגעה מאוד לאורך השנים, בעיקר בגלל הצטמצמות מרבדי האצות במפרץ, ובשנים האחרונות בזכות פעילות השימור של המצפה ושל רשות הטבע והגנים האוכלוסייה במגמת שיקום. שיקום זה בה יחד עם שיקום של מרבדי האצות הטבעיים במפרץ שהביא איתו עוד מבקרים שהפכו לנדירים במפרץ בגלל צמצום המשטחים, כמו תחש המשכן.

תיירות

השמורה היא אתר צלילה פופולרי, שמושך צוללנים רבים מישראל ומחו"ל, ובנוסף השמורה מושכת תיירות בתור אתר לשנירקול. חלק מהחוף של השמורה מונגש לתיירים, ויש בו סככות צל, שמשיות, כיסאות חוף ושלטי הדרכה על המקום. בנוסף יש באתר חנות של רשות הטבע והגנים, שמאפשרת השכרת ציוד שנירקול וצלילה. באתר אין שירותי הצלה.
האתר משמש מספר מועדוני צלילה כאתר צלילה ראשי, והוא כולל את סלע משה, סלע יהושע, ויותר לעומק את גני הצלופחים, שלושתם אתרי צלילה פופולריים בפני עצמם, וגם את השונית עצמה. האתר נמצא מול בית ספר שדה אילת, שהוא הסוף של שביל ישראל, כך שהוא בעצם שמורת הטבע האחרונה לאורך שביל ישראל.
השמורה משמשת גם מקום למחקרים על השונית ובעלי החיים שחיים בה, מאוניברסיטאות בארץ ובעולם, כולל מחקרים על הלבנת אלמוגים בים באדום.
בנוסף השמורה פתוחה לקהל הרחב, וידועה בשם חוף אלמוג או חוף האלמוגים. הכניסה היא בתשלום.