google/wiki40b huggingface dataset:
מר אירופה

מר אירופה של השנה (באנגלית:  Mister Europa Player of the Year) היה פרס כדורסל חד שנתי שנוצר בשנת 1976 והופסק ב-2010. הוא הוענק על ידי חברי העיתון האיטלקי "סופרבאסקט".
מטרת חלוקת הפרס היא לשבח את שחקני הכדורסל האירופים הטובים ביותר. הפרס ניתן הן על בסיס ההופעות במועדון והן בנבחרת הלאומית. זהו אחד משלושת הפרסים היוקרתיים ביותר המחולקים לכדורסלנים אירופיים, יחד עם שחקן השנה של פיב"א אירופה ופרס יורוסקאר.
True Colors (שיר של זד וקשה)

רקע

"True Colors" היה השיר הראשון שפרסמה קשה שחרור במשך שלוש שנים, היא אף שהתה תקופה בבית המשפט עם המפיק שלה ד"ר לוק, אחרי עשר שנים של ההתעללות לכאורה. בהתחלה היא ביצעה את השיר בתור אורחת במהלך השיר של זד בקואצ'לה 2016. בסוף אפריל, השניים פרסמו תמונות שלהם בחשבונות המדיה החברתית המאשרים שהם מקליטים שיר יחד.
הלוויה ממלכתית

הלוויה ממלכתית היא טקס הלוויה ציבורי, הנועד לכבד ראש מדינה או דמות ציבורית חשובה אחרת. בניגוד להלוויה רגילה, הלוויה ממלכתית כוללת עיסוק רב בטקסים ומטרתם עירוב של הציבור הרחב, כולל אנשים שלא הכירו אישית את הנפטר, באבל.

בעולם

במרבית המדינות קיימים נהלים לטקסי הלוויה למכובדים. בבריטניה מרכבת-תותח מובילה את הגופה לאולם וסטמינסטר שבארמון וסטמינסטר, ומשם מוביל מסע הלוויה לקתדרלת וסטמינסטר או לקתדרלת סנט פול. ההלוויה מיועדת לריבון או לבן זוגו, ולעיתים גם לאישים אחרים שתרומתם לחברה רבה. הלוויה ממלכתית הוצעה למשפחותיהם של פלורנס נייטינגל ושל בנג'מין ד'יזראלי, ובשני המקרים סירבו המשפחות להצעה. האדם האחרון שנקבר בהלוויה ממלכתית ולא היה בן למשפחת המלוכה הוא וינסטון צ'רצ'יל, ב-1965. הנסיכה דיאנה לא נקברה בהלוויה ממלכתית כי אם בהלוויה טקסית (שהייתה דומה מאוד להלוויה ממלכתית), שכן לא הייתה הריבון או בת זוגו בזמן מותהּ.
בברית המועצות הפכה ההלוויה הממלכתית לטקס פוליטי חשוב, ובהלוויותיהם של לנין ושל סטלין השתתפו אלפים.
בארצות הברית זכאים נשיאים בעבר, בהווה וכאלה שנבחרו אך עדיין לא הושבעו כנשיאים להלוויה ממלכתית. בנוסף, אישים בעלי תרומה רמה לחברה עשוים להיקבר בטקס הלוויה ממלכתי. בין התמונות הזכורות ביותר היא התמונה מהלוויתו של הנשיא ג'ון קנדי, שבה מצדיע לו בנו הפעוט, ג'ון קנדי ג'וניור.
יגאל בן-שלום (קצין משטרה)

ביוגרפיה

בן שלום שירת במשטרת ישראל כחוקר וראש מפלג תשאול ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב, ראש מפלג תשאול ביחידה המרכזית של מחוז דרום וראש מפלג החקירות ביחידה המרכזית של מחוז מרכז. ב-2009 הועלה לדרגת ניצב משנה ומונה לראש זרוע תשתיות ביחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית.
בתקופתו כראש מחלק בימ"ר תל אביב, לכד את בני סלע המכונה "האנס הסדרתי". בתקופתו כראש המפלג במחוז מרכז עמד בראש צוות חקירת פרשת רצח רוז פיזם.
ב-2010 מונה לראש היחידה המרכזית של מחוז מרכז. ב-2014 יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי וב-2016 קודם לדרגת תת ניצב ומונה לראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה וסגן ראש להב 433. ב-2018 הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד להב 433.
בן שלום הוא בעל תואר ראשון במזרחנות, תואר שני במזרחנות ומדעי המדינה ובוגר המכללה לביטחון לאומי. הוא נשוי ואב לשניים.
מריה באנוש

מריה באנוש (רומנית: Maria Banuş‏; 10 באפריל 1914 - 14 ביולי 1999), משוררת, סופרת ומתרגמת יהודיה רומניה.
מנשה קטלר

תולדות חייו

נולד בקונטיקט, למד משפטים באוניברסיטת ייל. משנת 1771 ועד 1793 שימש ככומר בכנסייה פרוטסטנטית-קהילתית בהמילטון (מסצ'וסטס).
בשנת 1776 התגייס לגדוד מגיני בוסטון של הצבא הקונטיננטלי בעת מלחמת העצמאות של ארצות הברית ושירת בדרגת קפטן. ב-1778 יצא עם הגנרל ג'ון סאליבן לקרב על רוד איילנד.
קטלר תמך בהרחבת ההתיישבות בטריטוריה הצפון-מערבית. בקיץ שנת 1784 הנהיג יחד ג'רמי בלקנפ (Jeremy Belknap; ) משלחת בוטנית-גאולוגית להר וושינגטון, במסגרת סקר מחקרי של ניו אינגלנד. השניים קראו את ההר על שמו של ג'ורג' וושינגטון, שהיה אז גנרל. ב-1787 הוביל את כתיבת הטיוטה עבור חקיקת תקנות צפון-מערב (בשמם הפורמלי והמלא: "An Ordinance for the Government of the Territory of the United States, North-West of the River Ohio" - "תקנות עבור ממשלת הטריטוריה של ארצות הברית, צפון-מערב נהר אוהיו", שאומצו על ידי הקונגרס הקונטיננטלי ב-13 ביולי 1787 וצירפו למעשה את הטריטוריה לארצות הברית המתהווה. קטלר ועמיתיו מימי השירות הצבאי רכשו כ-6,000 דונם בתחומי הטריטוריה וקטלר עסק בין היתר בספסרות קרקעות, כאשר מכר קרקעות בזול לחברי קונגרס על מנת שיתמכו בחקיקה לטובת הטריטוריה החדשה. בין השנים 1801 ל-1805 כיהן כציר המפלגה הפדרליסטית לבית המחוקקים.
בנוסף לעיסוקיו כאיש ציבור, עסק קטלר במדע. הוא קידם את המחקר הבוטני כאשר זיהה כ-350 זני צומח חדשים בעיקר בניו אינגלנד ופיתח מספר המצאות בתחומי המטאורולוגיה והאסטרונומיה. כן תמך בייסוד אוניברסיטה בטריטוריה החדשה, לימים אוניברסיטת אוהיו.
ב-1781 נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
אי ג'יאנליאן

קריירת המועדונים

אי ג'יאנליאן נולד לאי ג'ינגליו ולמיי מיילינג, שהיו שניהם שחקני כדוריד בעברם. הוריו לא רצו לשלוח אותו בתחילה לבית ספר לספורט, אך לאחר שמאמן בית הספר המקומי לספורט צפה בו במשחק כדורסל רחוב, הוא שכנע את הוריו של ג'יאנליאן לשולחו להתאמן בצורה מקצוענית.
בשנת 2002 הוזמן אי על ידי אדידס, שרצתה להחתימו על חוזה חסות, למחנה מיוחד לזיהוי כשרונות שלה בטינק שבניו ג'רזי, שם הוא התחרה נגד השחקנים הבכירים מליגת התיכונים של ארצות הברית. 
מאוחר יותר באותה שנה חזר אי לסין, והצטרף לקבוצת גואנגדונג סאות'רן טייגרס בליגת ה-CBA. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2002/2003, הוא השיג ממוצעים של 3.5 נקודות ו-1.9 ריבאונדים למשחק, ושיפר את ממוצעיו ל-7.3 בנקודות ובריבאונדים בסדרת הגמר של הליגה, שבה הפסידה הקבוצה לבאיי רוקטס. הוא זכה בתואר "רוקי השנה" של הליגה. בעקבות הכישורים שהפגין אי, הוא נחשב בתקשורת לממשיך דרכו של יאו מינג.
בשלוש העונות הבאות הוביל אי את קבוצתו לזכייה בשלוש אליפויות רצופות של ה-CBA, וב-2006 אף זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בעונת 2006/2007 הוא קבע ממוצעים של "דאבל דאבל" של 24.9 נקודות ו-11.5 ריבאונדים למשחק ונבחר ל"שגריר הליגה" של העונה, אך הפסיד עם גואנגדונג בסדרת הגמר של הליגה לבאיי רוקטס.
לאחר מכן נרשם אי לדראפט ה-NBA ‏2007, ונבחר על ידי מילווקי באקס במקום השישי. אי דחה את חתימתו על החוזה במילווקי במספר חודשים, לפני שהסכים עם ראשי הקבוצה על תנאי החוזה באוגוסט 2007. בעונתו הראשונה ב-NBA השיג אי ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק, ובנוסף זכה בתואר "רוקי החודש" של הליגה בדצמבר 2007. בראשית חודש אפריל הוא נפצע בברכו ונאלץ להיעדר עד לסיום אותה עונה.
ביוני 2008 עבר אי לניו ג'רזי נטס. הוא הפגין יכולת טובה בחודשים הראשונים של עונת 2008/2009, אך בינואר סבל מפציעה נוספת שהשביתה אותו ממשחק למשך שישה שבועות. בבחירות למשחק האולסטאר הוא סיים במקום השלישי בהצבעת האוהדים לפורוורד הפותח של נבחרת המזרח, אם כי רבים ייחסו זאת לסינים הרבים שהצביעו בעבורו. לאחר חזרתו מהפציעה הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו מהתקופה שלפניה ואיבד את מקומו בחמישייה הפותחת. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
בראשית עונת 2009/2010 סבל אי מפציעה נוספת, שבגינה השתתף ב-52 משחקים בלבד. עם זאת, לאחר חזרתו מהפציעה הפך לאחד מהשחקנים המובילים של ניו ג'רזי והשיג ממוצעים של 12 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק. השיפור ביכולתו האישית לא עזר לקבוצה שסיימה את העונה עם המאזן החלש בליגה - 12 ניצחונות בלבד ו-70 הפסדים. לאחר אותה עונה עבר אי לקבוצת וושינגטון ויזארדס, שבתמורה העבירה לניו ג'רזי את קווינטין רוס.

נבחרת לאומית

אי שיחק לראשונה עבור נבחרת סין באולימפיאדת אתונה 2004. הוא השתתף עמה גם באליפות העולם בכדורסל בשנת 2006. הוא השיג בטורניר זה ממוצעים של 6 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק, והופעותיו הרשימו מאוד את ראשי הנבחרת הסינית ואת מאמני הנבחרות האחרות. במשחקים האסיאתיים שהתקיימו בדוחא בהמשך אותה שנה, זכה אי עם נבחרת סין במדליית הזהב.
אי השתתף עם נבחרת סין גם באולימפיאדת בייג'ינג 2008. בשלב הבתים הוא השיג "דאבל דאבל" במשחק מול אנגולה וקלע את הסל המכריע במשחק הניצחון מול גרמניה, שהעלה את נבחרתו לרבע הגמר שם הפסידה לנבחרת ליטא. הוא סיים את הטורניר עם ממוצעים של 9 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. באליפות אסיה 2009 זכה אי עם נבחרת סין במדליית הכסף.
האגודה המלכותית לספרות

האגודה המלכותית לספרות (RSL - Royal Society of Literature) היא אגודת מלומדים הטוענת לתואר "הארגון הספרותי הבכיר בבריטניה". היא נוסדה בשנת 1820 על ידי המלך ג'ורג' הרביעי במטרה "לגמול על הישגים ספרותיים ולעודד כשרונות ספרותיים."
נשיא האגודה הראשון היה תומאס ברג'ס, בישוף סיינט דייוויד בוויילס (לימים בישוף סולסברי). האגודה שומרת על מספר חברים קבוע בסך כ-500 חברים. כ-14 חברים חדשים נבחרים מדי שנה, והם נהנים מהזכות לצרף את האותיות FRSL (ראשי תיבות של "חבר האגודה המלכותית לספרות") לאחר שמם.
על חברי האגודה בעבר נמנים בין היתר סמואל טיילור קולרידג', ג'.ר.ר טולקין, ויליאם בטלר ייטס, רודיארד קיפלינג, תומאס הארדי, ג'ורג' ברנרד שו, ארתור קסטלר וצ'ינואה אצ'בה. 
על חברי האגודה בהווה נמנים בין היתר מרגרט אטווד, דייוויד הר, קזואו אישיגורו, הילרי מנטל, פול מלדון, זיידי סמית, שרה ווטרס וג'יי קיי רולינג. החברים החדשים חותמים את שמם במגילת החברים הרשמית של האגודה באמצעות העט של ביירון או העט הנובע של טי אס אליוט, אשר החליף את קולמוסו של דיקנס ב-2013.
האגודה מוציאה לאור כתב עת שנתי, ושמו The Royal Society of Literature Review ומעניקה מספר פרסים וכיבודים ספרותיים, ובהם פרס אונדאצ'י, פרסי ג'רווד לעיון, והפרס על שם ו"ס פריצ'ט לסיפור הקצר. מעת לעת היא מעניקה את תואר הכבוד "בן לוויית הספרות" (Companion of Literature) לסופרים בולטים במיוחד. בנוסף יכולה האגודה להעניק את מדליית בנסון על מפעל חיים בתחום הספרות.
האגודה מקיימת תוכנית מנויים בתשלום, ומציעה תוכניות חודשיות של הרצאות ואירועים למנויים ולקהל הרחב.
משרדי האגודה מצויים בבית סומרסט בלונדון.

חברים

חברים חדשים נבחרים בידי החברים הנוכחיים. ניתן להציע אדם כחבר, אם פרסם לפחות שתי יצירות בעלות ערך ספרותי, ואם לפחות שני חברים נוכחיים ממליצים עליו. ההמלצות מובאות להצבעה בפני המועצה.
התיאטרון שלנו

התיאטרון שלנו הוא תיאטרון רפרטוארי לילדים ונוער שהוקם בשנת 1994 על ידי הבמאי, היוצר והשחקן רונן גולדפרב (פלד).
בין הפקות התיאטרון: דירה להשכיר, איה אאוץ' אווה, בנצי הפיל, עכבר העיר עכבר הכפר, בגדי המלך החדשים, עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור, רונן בארץ הסיפורים, שימו לב גם אליי, מי מה מוזיקה, אדון חלום, זהבה ושלושת הדובים, עמי ותמי בבית הממתקים ועוד.
וכן קונצרטים בשיתוף סימפונט רעננה: מכשפה במול איך באים השירים אל לב האדם.
בין שחקני התיאטרון בהפקות העבר: גילה אלמגור, משי קליינשטיין, דין דין אביב, עדי אשכנזי, שלומי קוריאט, דנה סמו, אלי גלפרין, איתי שגב, נטע הבר.
"התיאטרון שלנו" הפיק תוכניות טלוויזיה וספיישלים בשיתוף ערוץ "הופ", ערוץ "בייבי" וסידרה קבועה "ספר לי סיפור" בכיכובו של רונן גולדפרב (פלד) ב"הוט".
בשנת 2004 העלה התיאטרון את ההצגה המקורית "בנצי", שאת שיריה הלחינה הזמרת יהודית רביץ.
בשנת 2010 הפיק התיאטרון את ההצגה "לג'ירפה נתפס הצוואר", בדיבוב של הזמרת ריטה, המגלמת את הציפור. 

פרסים

במסגרת פרס הבמה לילדים ונוער זכתה בשנת 2008 ההצגה ״איה אאוץ' אווה״ של ״התיאטרון שלנו״ בפרס הצגת השנה. באותה שנה זכה רונן גולדפרב (פלד) בפרס במאי השנה, וכן זכה התיאטרון בפרס עיצוב התלבושות של השנה.
עקיבא ברהן

עקיבא ברהן הוא איש חינוך, היה פעיל עלייה מרכזי באזור גונדר וחבר בארגונים למען יהודי אתיופיה.

ביוגרפיה

עקיבא (אקלילו) נולד בשנת 1941 בכפר אדרג'א שבמחוז בגמדר, כבנו של ליקה כהנת ברהן ברוך (אורי בן ברוך), וכנכדו של ברוך אדהנן שהיוו סמכות רוחנית עליונה ליהודי אתיופיה במשך שנים רבות עד לפטירתם.
בשנת 1955 נמנה בין הנערים שנסעו לשהייה בכפר בתיה שבישראל, למד עברית ולימודי קודש מורחבים בין השנים 1955–1960. 
לאחר לימודיו בכפר בתיה חזר לאתיופיה והחל ללמד ברשת בתי הספר של בית ישראל היהודים של אורט. בתחילה בכפר ווזבה, ולאחר מכן באמבובר  ובטדה עד 1981, השנה שבה נפסקה פעילות רשת אורט. בסוף שנת 1966, עם הקמת ארגון קהילות בית ישראל בראשות אביו, שימש עקיבא בתור מזכיר הארגון בזכות שליטתו האבסולוטית בשפה העברית ולשונו המליצית והיה בין היתר אחראי על כתיבת המכתבים. 
עקיבא, יחד עם אביו ואחיו אבבה ברהן היו המנהיגים הפעילים במחוז גונדר לעידוד העלייה. הסוכנות היהודית ביקשה מאביו שיעלה לישראל ובעקבותיו יעלו גם שאר קהילות ביתא ישראל. תחילה סירב הקס לבקשה מכיוון שטען שהמנהיג נשאר עד שאחרון היהודים עוזב ורק לאחר מכן הוא עולה. לאחר לחצים ושכנועים שהופעלו עליו על ידי הממסד בישראל החליט לעלות לירושלים כשהוא מוריש את עיקר העשייה הציונית בידיו של בניו. נשלחו שליחים לכל הקהילות היהודיות באתיופיה ובוצעו רישומים שסקרו את מספר יהודי ביתא ישראל, הרישומים הועברו על ידי שליחים ומכתבים לארגון הוועד הישראלי למען יהודי אתיופיה שעל בסיס נתונים אלו תגובש בהמשך רשימת אורט של גרשון לוי. 
בעקבות פעילותו הציונית נאסר מפעם לפעם לתקופות קצרות על ידי הממסד האתיופי וכן היה נתון במעקב צמוד של השלטונות.
בין השנים 1981–1983 שימש כמורה מטעם משרד החינוך האתיופי בעיר גונדר. ב-1983 עבר עם משפחתו לאדיס אבבה כדי לעלות לישראל. ב-1985 עלה לישראל. גם בארץ המשיך עקיבא בפעילותו הציבורית. בעקבות ניסיונו הרב, גויס בשנת 1991 ערב מבצע שלמה על ידי הסוכנות היהודית, נשלח לאתיופיה ועסק במיפוי ורישום המועמדים לעלייה. כמו כן היה חבר בארגון הג'וינט למען יהודי אתיופיה, בבהלצ'ין וכן עסק בהוראת העברית במרכזי הקליטה השונים.
עקיבא מתגורר ברחובות, נשוי לאסתר, בתו של הקייס וובשט אייטגב, מראשוני עולי יהודי אתיופיה, ולהם שמונה ילדים.
אלברכט, נסיך טורן וטקסיס השמיני

ביוגרפיה

אלברכט נולד ב-8 במאי 1867 ברגנסבורג, והיה בנם הצעיר של מקסימיליאן אנטון, נסיך הכתר של טורן וטקסיס והלנה, נסיכת בוואריה, בתם של מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ולודוביקה, נסיכת בוואריה. אביו נפטר כשהיה בן פחות מחודשיים, והוא גדל אצל אמו.
בשנת 1871 מת סבו של אלברט, מקסימיליאן קרל, נסיך טורן וטקסיס השישי, ואחיו הגדול מקסימיליאן מריה, נסיך טורן וטקסיס השביעי ירש את תאריו. מקסמיליאן נפטר ב-2 ביוני 1885, ואלברט ירש את תאריו, תוך שאמו שימשה כעוצרת עד יום הולדתו ה-21 בשנת 1888. ב-8 במאי 1889 הוא קיבל את התואר דוכס ורת ודונאשטאוף מלואיטפולד, הנסיך העוצר של בוואריה, וב-30 בנובמבר 1889 הוא קיבל את תואר אביר מסדר גיזת הזהב האוסטרי.
ב-22 בינואר 1952 מת אלברט ברגנסבורג, שם הוא נקבר עם אשתו בקפלת התפילה של מנזר סנט אמראם, ובנו פרנץ יוזף, נסיך טורן וטקסיס התשיעי ירש את תאריו.
איריס לוין

איריס לוין (1942 - 30 במאי 2013) הייתה פרופסור מן המניין בבית הספר לחינוך שבאוניברסיטת תל אביב, מומחית (ולשעבר ראש החוג) להיבטים התפתחותיים בחינוך. מחקריה עוסקים במשתנים חברתיים ותרבותיים המשפיעים על ומעצבים את האוריינות (יכולת הקריאה והכתיבה) אצל פעוטות בגיל הרך, בטרם השתלבותם במערכת החינוך הפורמלית.

ביוגרפיה

לוין נולדה בשנת 1942 בתל אביב. אמה, פולה טבצ'ניק, עלתה ארצה מאוקראינה בשנת 1920 בהיותה בת שנתיים. אביה, ד"ר משה בורכוב, עלה ארצה מאסטוניה בשנת 1936 לאחר שסיים את לימודי הרפואה. אמה למדה רוקחות בלבנון, ובבעלות משפחתה היו בתי המרקחת המפורסמים בנווה צדק וברחוב המלך ג'ורג' בתל אביב. לוין גדלה בשכונת נווה צדק בתל אביב. למדה בילדותה בבית הספר העממי תל נורדאו וסיימה את לימודיה בתיכון עירוני ה' (תל אביב). לוין סיימה לימודי תואר ראשון, שני ודוקטורט בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית. לצד מחקר אקדמי, לוין הייתה חברה בוועדות ציבוריות שונות שעסקו בקידום האוריינות בישראל.
לוין הייתה נשואה לשאול לוין ולהם שני בנים, יותם ודותן. היא נפטרה ממחלת סרטן הריאות במאי 2013.
קפיצה למחר

פורמט התוכנית

בכל תוכנית תיפגש צופית גרנט עם אישיות מפורסמת אחרת ותראה להם איך יראו בעוד 40 שנה ומה יהיה עתידם.
פיל לואיס

חיי המשפחה

לואיס נולד למנכ"ל הפוטומק (טלפון) ושגריר ארצות הברית לשעבר דלאנו לואיס. הוא נולד באוגנדה, במזרח אפריקה, במהלך תקופה שבה אביו עבד כמנהל שותף בחיל השלום שפעל בארצות ניגריה ואוגנדה.

קריירה

אחרי הופעות בתפקידי האורח בערוץ "טלוויזיה אפיזודי", שולב לואיס בתפקיד ראשי בקומדיית המצבים "Teech" בשנת 1991. התוכנית בוטלה אחרי ארבעה פרקים בלבד עקב דירוג נמוך. הוא הופיע מאז בתפקידי אורח בסדרות שונות, בהן פסיפיק בלו, באפי ציידת הערפדים, אחות, אחים ואחיות, איך פגשתי את אמא. וכן כחלק מהצוות בעולם אחר, האחים Wayans, ליזי מקגוויר, יקרים, חברים ולגדל את הופ.
לואיס כיכב בסדרה של ערוץ דיסני החיים היפים של זאק וקודי, כמריון מוסבי. מאז 2008, הוא משחק את אותו תפקיד בסדרת הספין-אוף החיים היפים על הסיפון, שם הוא משחק את מנהל הספינה "S.S טיפטון". כמו כן הופיע בתפקיד אורח בערוץ דיסני בסדרה כל כך רייבן ובאחד הסרטים המקוריים של הערוץ, אבא בצרה (Dadnapped).
בנוסף לעבודתו בטלוויזיה, לואיס הופיע בתפקידי אורח ביותר מתריסר סרטים, כולל "העיר" (1999), "אני מרגל" (2002), "הגלגל השלישי" (2002), "לשרוד את חג המולד" (2004), "בועט" (2005), "אנשים יפים מכוערים" (2008) ו-"הלוואי והייתי כאן" (2014).
כתפות

כְּתֵפוֹת (שְׁלֵייקֶעס ביידיש), וביחיד כְּתֵפָה, הן פריט לבוש לאחיזת המכנסיים. בדרך כלל הן עשויות מזוג רצועות אלסטיות, שתלויות על הכתפיים ומצטלבות באזור הגב. הכתפות אוחזות במכנסיים באמצעות שלושה או ארבעה תופסנים או כפתורים.
כתפות הומצאו בשנת 1820 בידי אלברט תרסטון (Albert Thurston) והיו בשימוש נרחב לפני אופנת הגזרות הנמוכות - כאשר החגורה לא הצליחה להחזיק את המכנסיים גבוה מספיק בהתאם לאופנה. היום הכתפות נחשבות לרוב לפריט לא-אופנתי ושימושיותן ירדה. עם זאת, הייתה לכתפות עדנה בישראל של אמצע שנות השמונים של המאה העשרים.
הביטוי "גם חגורה וגם שלייקעס" מתייחס לנקיטה בצעדים זהירים באופן מופרז.
פרננדו טחרו

ביוגרפיה

טחרו נולד בעיר קורדובה, הנמצאת במחוז אנדלוסיה שבספרד. בעיר זו בילה את ילדותו ונעוריו עד שהחליט לעזוב את עיר ילדותו ואת עבודתו בחנות הדגים של הוריו על מנת לעבור למדריד ולהפוך לשחקן.
טחרו למד בבית-הספר למשחק של כריסטינה רוטה והחל לשחק בקבוצת התיאטרון Animalario, שם הכיר דמויות חשובות בעולם התיאטרון והקולנוע הספרדי, ביניהן הבמאי דוד סראנו שבשנת 2003 נתן לו את הזדמנות חייו והציע לו תפקיד בסרט Días de Fútbol. על תפקידו בסרט זה זכה טחרו בפרס גויה (שנחשב למקביל הספרדי לפרס האוסקר האמריקאי) ל"תגלית השנה".
עיקר פרסומו הגיע בעקבות הופעתו בסדרת הטלוויזיה המצליחה Aquí no hay quien viva, אחת הסדרות המצליחות ביותר בטלוויזיה הספרדית בכל הזמנים, לצד שחקנים כמו לולס לאון, מריבי בילבאו, מריה אדאנס ולואיס מרלו. טחרו שיחק בסדרה במשך ארבע שנים את הדמות אמיליו דלגאדו (Emilio Delgado). על הופעתו זו זכה בפרס איגוד השחקנים הספרדי לשחקן הטלוויזיה הטוב ביותר, בפרס TP de Oro לשחקן הטלוויזיה הטוב ביותר וכן בפרס Fotogramas de Plata לשחקן הטלוויזיה הטוב ביותר. הופעתו זו זיכתה אותו גם במועמדות לפרס האקדמיה הספרדית לטלוויזיה לשחקן הטוב ביותר; הדמות שגילם טחרו בסדרה, אמיליו, ניהלה מערכת יחסים מורכבת עם הדמות בלן לופז באסקס, שגילמה השחקנית מלנה אלטריו. לאחר הצלחתה הכבירה של הסדרה, שיחקו אלטריו וטחרו יחד בסרטים רבים, לעיתים קרובות כבני זוג המנהלים מערכת יחסים מורכבת, בדומה למה שהתרחש ב-Aquí no hay quien viva. האחרון מבין סרטים אלה היה הסרט Al final del camino (בספרדית: בסוף הדרך) משנת 2009 המתאר מסע של זוגות העוברים טיפול זוגי תוך כדי הליכה בדרך סנטיאגו. ב-2011 יצא לאקרנים סרט נוסף בכיכובם של אלטריו וטחרו – Cinco Metros Cuadrados.
בשנת 2006 הסתיים שידור הסדרה Aquí no hay quien viva. הסדרה המשיכה להיות הנצפית ביותר בהיסטוריה של הטלוויזיה הספרדית, באשר רק היא והסדרה Los Serrano הצליחו לעבור את סף 30 אחוזי הצפייה.
בשנת 2008 היה מועמד לפרס גויה לשחקן הטוב ביותר, על תפקידו בסרט Fuera de carta.
בשנת 2012 החל לשחק בסדרה La que se avecina, סדרת ההמשך של Aquí no hay quien viva. טחרו מגלם בסדרה את פרמין טרוחיו (Fermín Trujillo), בן-זוגהּ לשעבר של הדמות אסטלה ריינולדס, המגולמת על ידי השחקנית אנטוניה סן חואן.
בדצמבר 2013 יצא מהארון וסיפר על מערכת היחסים שלו עם בן זוגו.
יורם החכם בממלכת המספרים

עונה 1

10 פרקים. (פרקים 1-10)
לפת המכשפת גונבת את כל המספרים של ממלכת המספרים ויורם החכם וליבי האבירה יוצאים לחפשם. בסוף כל פרק הילדים לומדים לצייר וללמוד את המספר שמצאו ליבי ויורם. נושא העונה: מספרים.

עונה 2

8 פרקים. (פרקים 11-18)
יורם רוצה להיות אביר צורות כמו ליבי, ולכן עליו לאסוף את כל הצורות וללמוד אותם, אך המכשפה לפת גנבה את כל הצורות, ועליו להחזיר את הצורות לממלכת המספרים ביחד עם ליבי. נושא העונה: צורות.

עונה 3

8 פרקים. (פרקים 19-26)
המכשפת לפת רוצה לשלוט על ממלכת המספרים ומכשפת את המלכה במספר כישופים, והמטרה של ליבי ויורם הוא להציל את המלכה ולנצח את המכשפה לפת, בעזרת קסם המדע והניסויים שמבצעים. נושא: מדע.
ג'ון קרסינסקי

ביוגרפיה

קרסינסקי נולד בניוטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא פולני ואירי. אביו רונלד קרסינסקי עבד ברפואה פנימית.
בהיותו בתיכון, שיחק במחזה סאטירי שנכתב על ידי בי ג'יי נובאק. השניים סיימו את לימודם בבית הספר התיכון ניוטון סאות' בשנת 1997.
לפני שהתחיל את לימודי בקולג', לימד אנגלית בקוסטה ריקה. את לימודיו האקדמיים, באומנויות התיאטרון, עשה קרסינסקי באוניברסיטת בראון שבפרובידנס. בקולג', הוא עזר לאמן קבוצת נוער בכדורסל בבית הספר היסודי גורדון שבפרובידנס. לאחר מכן השתלם בתיאטרון הלאומי בווטרפורד, קונטיקט.
חוץ מאימונים בתיאטרון הלאומי, הוא למד גם בלהקה השייקספירית המלכותית בסטרטפורד אפון אייבון שבאנגליה וב"מרכז השחקנים" שבעיר ניו יורק. אחרי שסיים את לימודיו באוניברסיטת בראון, קרסינסקי הלך לניו יורק כדי לרדוף אחר חלומו, משחק, וניסה להופיע בכמה שיותר פרסומות טלוויזיה ותפקידי אורח בסדרות שונות.
הוא כיכב במחזה שנכתב ובוים על ידי חבריו לכיתה מהקולג', אמילי אודיל ואייזק הורוביץ. בשנת 2000 הוא היה מתמחה תסריט בתוכנית האירוח "מאוחר בלילה עם קונאן או'בריאן".
קרסינסקי כבר ביים בעבר פרק של המשרד, פרק זה היה פרק מספר 15 בעונה השישית של המשרד, ובנוסף את הפרק השישי של העונה התשיעית בסדרה. הוא גם כיכב כ"ברווין בסרט "סמיילי פייס" משנת 2007 בבימויו של גרג אראקי. מאוחר יותר, הוא קיבל תפקידים מרכזיים בסרטים "רישיון לחתונה" עם מנדי מור ורובין ויליאמס, "משחק מלוכלך" עם ג'ורג' קלוני ורנה זלווגר. ב-2008 הוא שיחק בסרט "לצאת לדרך" בבימויו של הבמאי האנגלי סם מנדס ובכיכובה של מאיה רודולף. הוא הופיע בקומדיה הרומנטית משנת 2009, "זה מסובך" ביחד עם השחקנים מריל סטריפ, סטיב מרטין ואלק בולדווין בבימויה של ננסי מאיירס.
בשנת 2006 קרסינסקי כתב וביים את הסרט "ראיונות קצרים עם גברים מחרידים" כאוסף סיפוריו הקצרים של הסופר האמריקאי דייוויד פוסטר וולאס שהוצג בשנת 2009 בפסטיבל הסרטים סאנדנס. הוא גם הופיע כתפקידי אורח בתוכניות הטלוויזיה חוק וסדר: כוונה פלילית, ללא עקבות, אד, CSI ותוכנית האנימציה אבא אמריקאי
הוא שיחק את תפקידו של "אית'ן בסרט הרומנטי ארוס בהשאלה משנת 2011 ובסרט "כולם אוהבים לוויתנים" לצד השחקנית דרו ברימור. קרסינסקי הופיע בסרט "אדמה מובטחת" שאותו כתב ביחד עם השחקן והתסריטאי מאט דיימון, הסרט החל בצילומים באפריל 2012 ויצא לאקרנים ב-28 בדצמבר של אותה שנה. הוא היה אחד מהמועמדים המובילים לשחק את התפקיד הראשי בסרט קפטן אמריקה, בסופו של דבר מי שקיבל את התפקיד היה השחקן כריס אוונס.
בשנת 2018 ביים את סרט האימה "מקום שקט", ואף הופיע בו בתפקיד הראשי, לצד אשתו אמילי בלאנט. באותה שנה גילם את דמותו של ג'ק ראיין בסדרת המתח ג'ק ראיין.
קרסינסקי נשוי לשחקנית הבריטית אמילי בלאנט. הוא מגדיר עצמו כתומך של המפלגה הדמוקרטית וב-21 במאי 2012, הנחה, לצד בן אפלק ומאט דיימון, אירוע התרמה בסנטה מוניקה למועמדת הדמוקרטית לסנאט, אליזבת וורן.
ענן משפך

ענן משפך הוא ענן דמוי משפך המאופיין בעמודת רוח סיבובית הנובעת מבסיסו, אך אינה נוגעת בקרקע (בדרך כלל מענן קומולונימבוס, בעיקר תא-על או קומולוס מגדלי). ענן משפך הוא מעין שלב בתהליך ההיווצרות של סופת הטורנדו אשר נעצר באמצע. כלומר, נוצרת רוח סיבובית, אולם, היא איננה מספיק עוצמתית כדי להתעבות ולהתרחב כדי שתוכל להגיע אל פני הקרקע. לעיתים, סופת טורנדו הרסנית עשויה להיראות כמו ענן משפך. תופעה זו מתרחשת כאשר האוויר הקרוב לקרקע יבש, ולכן חלקו התחתון של הטורנדו אינו מתאפיין בהתעבות נראית לעין. 
כשענן משפך נוגע בקרקע הוא משנה פניו לטורנדו. למעשה, רוב סופות הטורנדו מתחילות כענני משפך, עם זאת רוב ענני המשפך לא באים במגע עם הקרקע, אחרת תכיפות סופות הטורנדו בעולם הייתה גבוהה הרבה יותר.

ענני משפך קרי ליבה

ענני משפך קרֵי ליבה (או מרכז) הם לרוב קצרי חיים וכן חלשים יותר מענני משפך רגילים. לרוב, אינם באים במגע עם הקרקע, אך כאשר הם כן נוגעים בה, עשוי להיווצר טורנדו חלש עוצמה או נד מים. בניגוד לתופעות אחרות דומות, אשר מלוות בסופות ברקים ורעמים, ענני משפך אלה נוצרים פעמים רבות בשמיים מעוננים למחצה כחלק מחזית קרה, כאשר האטמוספירה אינה יציבה. כדי שתופעה זו תתרחש וייווצר ענן משפך, הוא צריך "להיאחז" בענן קומולוס שאינו מוריד משקעים.
השילוב בין אוויר קר יותר בטרופוספירה הנמוכה יחד עם אוויר הזורם בכיוונים שונים בטרופוספירה הבינונית גורם לרוטציה בציר מאוזן שכאשר מוטה אנכית על ידי תנאים אטמוספיריים נוצר ענן משפך.
אלן קאמינג

ביוגרפיה

קאמינג נולד וגדל בסקוטלנד למשפחה נוצרית. כשהחל בקריירת המשחק שלו הוא השתתף בכמה סרטי קולנוע אינדי כגון "The Anniversary Party" אשר השתתף בכתיבתו, בבימויו ובמשחק בו, ובסרט "Sweet Land" שבגינו זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט כמפיק. הופעות התיאטרון שלו בלונדון כללו את "המלט", "Accidental Death of an Anarchist" שבגינו זכה בפרס אוליביה, ו"עקומים". בברודוויי הוא הופיע במחזות "אופרה בגרוש" לצד סינדי לאופר, "Design for Living" ו"קברט" - עליו זכה בפרס טוני.
בנוסף לתפקידיו כשחקן, כתב קאמינג רומן בשם "Tommy's Tale", הנחה תוכנית אירוח והוציא סדרת בשמים הנושאים את שמו - "Cumming". הוא כותב למגזינים רבים ומעלה הצגת קברט בשם "I Bought A Blue Car Today".

חיים אישיים

קאמינג הוא אזרח הממלכה המאוחדת, והחל משנת 2008 הוא מחזיק גם באזרחות אמריקאית.
קאמינג הוא ביסקסואל. בנוסף, הצהיר שהוא טבעוני.
היה נשוי לשחקנית הילארי ליון בין השנים 1985–1993. בשנת 2007 נרשם באיחוד אזרחי עם גראנט שאפר, הזוג התחתן ב-2012.
שון דניאל

ביוגרפיה

דניאל החל את דרכו בקבוצת הילדים והנערים של הפועל חולון ולאחר מכן שיחק בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב.
את הקריירה הבוגרת שלו החל בהפועל יקנעם/מגידו מהליגה הלאומית ולאחר 13 משחקים עבר לעירוני רמת גן מליגת העל, אותה עזב ב-2 בינואר 2010 וחתם בקבוצת הפועל חולון. בעונת 2012/2013 מונה לקפטן הקבוצה. בראשית 2013 החליטה פיב"א להשעותו לשישה חודשים עקב נטילת כדורי ריטלין. דניאל ציין כי השתמש בכדורים לצורך לימודיו, ואף יידע בכך את פיב"א, אך ההחלטה התקבלה מאחר שמדובר בחומר אסור לשימוש לפי כללי פיב"א. בתחילת עונת 2013/14 שיחק במכבי אשדוד על בסיס חוזה חודשי ועזב לאחר המחזור השישי.
בעונת 2013/14 הצטרף לעירוני רמת-גן.
במהלך אותה עונה תקף דניאל אוהד של אליצור אשקלון במהלך מהומה באולם 
בעונת 2014/15 חתם בהפועל חולון.
דניאל שיחק בנבחרת הקדטים של ישראל בשנים 2004 ו-2005 ואף היה למלך הסלים באליפות אירופה לנבחרות קדטים 2005. בשנים 2006 ו-2007 שיחק בנבחרת הנוער ובין 2008 ל-2009 שיחק בנבחרת העתודה.
ביולי 2017 חתם בהוד השרון מהליגה הלאומית
ב-27 בנובמבר 2017 חתם באליצור יבנה.
שון הוא בנו של השחקן מוטי דניאל ונכדו של משה דניאל, שהיוו חלק מנבחרות ישראל באליפות העולם 1986 ובאולימפיאדת הלסינקי בהתאמה.