הפטיטיס E

סימנים ותסמינים

תקופת הדגירה של הפטיטיס E נעה בין 3 ל -8 שבועות. השלב ראשון הוא הופעת סימפטומים ראשוניים תקופת הפרודרום שנמשכת מימים עד שבועות אחריו. 
הם עשויים לכלול סימפטומים צהבת, עייפות ובחילות. השלב הסימפטומטי עולה בקנה אחד עם עליית רמות האמינוטרספיראז בכבד (תהליך ביוכימי של עיבוד חומצות אמינו).
RNA הנגיפי הופך לגילוי בצואה ובסרום הדם במהלך תקופת הדגירה. נוגדני IgM ו IgG בסרום הדם הדם נגד HEV מופיעים ממש לפני הופעת תסמינים קליניים. 
שחזור הדם בכליות גורם לסילוק נגיף מהדם, בעוד שהווירוס עלול להימשך בצואה לעוד הרבה זמן. שחזור הוא גם מסומן על ידי היעלמותם של נוגדני IgM ועלייה של רמות של נוגדני IgG.
אמנם בדרך כלל המחלה היא מחלה חולפת, אך יש מצב להיותה גם מחלה כרונית, בעיקר אצל חולים המושתלים הסובלים מתפקוד ירוד של מערכת החיסון, הזיהום במצב הזה עלול להיות כרוני. לפעמים זה עלול לגרום לפיברוזיס בכבד או ל שחמת הכבד.

טיפול

אין טיפול זמין שמסוגל לשנות את מהלך הצהבת E. מניעה היא הגישה היעילה ביותר נגד המחלה הזו.
מחלה זו בדרך חולפת מעצמה, אשפוז הוא בדרך כלל לא נדרש. עם זאת, יש צורך באשפוז לאנשים אשר המחלה הגבילה את תפקודם החיוני,או לנשים בהריון שנדבקו במחלה.

תברואה

שיפור תברואה הוא המדד החשוב ביותר למניעה של הפטיטיס E, זה מורכב מטיפול וסילוק נכון לפסולת אנושית, סטנדרטים גבוהים יותר עבור אספקת מים ציבוריים, נוהלי היגיינה אישית משופרים והכנת מזון סניטרית. לכן, האסטרטגיות למניעת מחלה זו דומות לאלה של הרבה מחלות אחרות.
זו הסיבה שמדינות מתפתחות לא כל כך מצליחים למנוע המחלה הזו, מכיוון שהם צרכים מימון בינלאומי בקנה מידה גדול מאוד, כדי לבצע פרויקטים לטיפול ואספקת מים בסטנדרטים הנדרשים למניעה.

חיסונים

חיסון המבוסס על חלבונים נגיפיים פותח ב-1990 ונבדק באוכלוסייה בסיכון גבוה ( אנשי צבא של נפאל )ב-2001.החיסון הופיע להיות יעיל ובטוח, אך פיתוחו נעצר מסיבות כלכליות. ולמרות שניסויים אחרים ורבים נערכו על חיסון HEV, אין כרגע חיסון צהבת E מורשה לשימוש בארצות הברית.
כוללים גם ברשימה ניסויים שנערכו באוכלוסיות בדרום מזרח אסיה, אמנם החיסונים מועמדים להיות יעילים, אך עדיין לא הופקו ואינם נגישים לאוכלוסיות רגישות. 
יוצא מן הכלל היא סין. שלאחר יותר משנה של בדיקה ופיקוח על ידי רשות מנהל המזון והתרופות של סין ( SFDA ),חיסון נגד צהבת מסוג E שפותח על ידי מדענים סינים היה זמין בסוף 2012. זה חיסון שנקרא HEV 239ונמכר בשם Hecolin, החיסון אושר למניעת צהבת E ב 2012 על ידי המשרד הסיני למדע וטכנולוגיה, אך עדיין לא קיבל הוקרה עולמית כחיסון יעיל.

אפידמיולוגיה

דלקת כבד נגיפית מסוג E נפוצה יותר בדרום מזרח ומרכז אסיה. לאורך השנים, מספר התפרצויות נצפו במזרח התיכון, צפון ומערב אפריקה ומקסיקו. הנגיף נדיר באזורים אחרים בעולם, והידבקות באזורים אלו מיוחסת בדרך כלל לנסיעה לאזור הפגוע בנגיף.
התפרצויות אפידמיות של הנגיף מערבות דרך כלל אוכלוסיות גדולות. כמו כן, המחלה שכיחה יותר במבוגרים צעירים מאשר בילדים. 
גברים נדבקים יותר מנשים. ידוע המחלה נוטה להיות קשה יותר בקרב נשים בהריון. בהודו, דלקת נגיפית מסוג E אחראית לכ-50-70% מהמקרים של דלקת נגיפית ספורדית של הכבד.

התפרצויות אחרונות

ב 2004 היו שתי התפרצויות גדולות, שניהם באפריקה, דרום למדבר סהרה. הייתה התפרצות בצ'אד, נכון ליום 27 בספטמבר באותה שנה, היו 1,442 מקרים של הדבקות בנגיף דווחו 46 מקרי מוות. השני היה בסודאן, נכון ליום 28 בספטמבר 6,861 מקרים של הדבקות בנגיף ו87 מקרי מוות. יותר ויותר, הנגיף הגיע גם למדינות מפותחות, עם דיווחים של מקרים בבריטניה, ארצות הברית ויפן.
בחודש אוקטובר ב-2007 מגפה של E הצהבת נחשדה באוגנדה הצפונית שבה אין מגפות קודמות תועדו. התפרצות זו התקדמה והפכה לאחת התפרצויות הגדולות בעולם להצהבת E . עד יוני 2009, המגפה גרמה להדבקת ל-10,196 אנשים ו ל-160 מקרי מוות.
בחודש יולי 2012 התפרצות נוספת דווחה במחנות פליטים דרום סודניים במחוז מאבאן ליד גבול סודאן. המשרד של הדרום סודאן הבריאות דיווח על 400 מקרים ו16 הרוגים ביום 13 בספטמבר 2012.