google/wiki40b huggingface dataset:
מאזה

מאזה, או אל-מאזה (בערבית: المزة, תעתיק מדויק: אלמזה), היא שכונה בחלקה הדרום-מערבי של דמשק, בירת סוריה. השכונה ממוקמת מערבה לכפר סוזה, והיא שוכנת מדרום-מערב למרכז דמשק, לאורך כביש אל-מאזה. השכונה קיבלה מעמד חשוב כאשר הצרפתים הקימו בתוכה שדה תעופה צבאי, שהיה שדה התעופה הראשי בדמשק עד פתיחת נמל התעופה הבינלאומי של דמשק, באמצע שנות השבעים. במאזה שכן גם בית הכלא מאזה הידוע לשמצה, עד שנת 2000. ארמון נשיא סוריה נמצא אף הוא בחלקה העליון של מאזה, והוא משקיף על כל דמשק. כיום מאזה היא אחד האזורים היקרים והמתקדמים ביותר בדמשק, בפרט האזור שלאורך כביש מאזה, ובמקום מרוכזים גם שגרירויות רבות.
מאזה מילאה תפקיד משמעותי במהלך קרב דמשק בשנת 1941, וקומפטון מקנזי תיאר אותה מאוחר יותר כ"כפר גדול העומד בצומת של הכביש מדמשק לביירות וקוניטרה".

שדה התעופה הצבאי

שדה התעופה נבנה על ידי במהלך מלחמת העולם השנייה שדה התעופה היה בסיס צבאי עבור צרפת של וישי, שנתנה רשות גם לגרמנים, עימם שיתפה פעולה, להשתמש בו כבסיס. ב-19 במאי 1941 כלי טיס בריטים התקיפו את נמל התעופה, והשמידו כמה מטוסי קרב צרפתיים מודרניים מסוג פוטז 63, ומספר נוסף של מטוסי קרב ישנים יותר מסוג פוטז 25. לאחר עצמאות סוריה ב-1946 הפך שדה התעופה לבסיס של חיל האוויר הסורי.
ב-2013 תיאר ה-BBC את השדה כמתקן אסטרטגי חשוב, המשחק תפקיד משמעותי בהפצת האספקה הצבאית של הממשלה. בשדה התעופה עושים שימוש הכוחות המיוחדים של סוריה, מודיעין חיל האוויר, ומשמר הרפובליקה של סוריה שתפקידו להגן על מוסדות ואנשי השלטון של סוריה. בנוסף משמש השדה כנמל תעופה פרטי עבור הנשיא ובני משפחתו. במהלך מלחמת האזרחים בסוריה שימש השדה גם כבסיס לשיגור רקטות ופצצות ארטילריה לעבר שכונות מוסלמיות סוניות מרדניות בקצה הבירה.
ב-13 באוקטובר 1973 הפציצה ישראל את שדה התעופה כחלק מסדרת הפצצות שביצע חיל האוויר הישראלי בעומק סוריה במהלך מלחמת יום הכיפורים. את ההפצצה ביצעו שמונה מטוסי F-4 פנטום, שצפו בפגיעות טובות במטרות. בעקבות התקיפה התפתחו קרבות בין צבא סוריה לצה"ל, שניסה לחלץ טייס שנטש את אחד המטוסים בעקבות פגיעה, ובמהלכם הופלו שני מטוסי מיג סוריים ונפגעו כוחות חוף נוספים.

כלא מאזה

כלא מאזה נבנה על יד הצרפתים במהלך השלטון הצרפתי על סוריה, ונועד לשכן בו פעילים אנטי-קולוניאליים ואסירים פוליטיים אחרים, אך הוא תפס מקום חשוב רק לאחר ההפיכה הצבאית בסוריה ב-1949. מנהיג ההפיכה חוסני א-זעים, שהפך לנשיא סוריה, הכניס את קודמו בתפקיד, שוכרי אל-קוותלי, לכלא מאזה, עד שחרורו בעקבות לחץ ערב הסעודית ומדינות נוספות והגלייתו למצרים. מאז, הוסיפו הסורים אגפים נוספים בכלא והוא הפך לבית הכלא הגדול בסוריה. בנוסף, החומה הגבוהה, גדרות התיל ומגדלי השמירה הפכו אותו למחנה מבוצר מאין כמוהו, ומיקומו, לא הרחק מכביש דמשק-קוניטרה, הקנה לו שליטה על הסביבה כולה.
בבית הכלא הוחזקו אסירים צבאיים ופעילים פוליטיים שהתנגדו למשטר. הכלא נודע לשמצה בשל היותו התגלמות הדיכוי של הממשל הסורי, והעינויים בו הפכו לשם דבר. דיווחים על הפרות נרחבות של זכויות אדם, מעשי התעללות ועינוי אסירים התפרסמו כבר מראשית ההיסטוריה של הכלא, אך בעיקר מאז תקופת שלטונו של הנשיא חאפז אל-אסד (1970-2000). חלק גדול משבויי מלחמת יום הכיפורים בסוריה שוכנו אף הם בכלא מאזה והעידו על חקירות ועינויים קשים.
בית הכלא נסגר בהוראת נשיא סוריה החדש בשאר אל-אסד בספטמבר 2000, יחד עם כלא תדמור הידוע לשמצה. כ-600 אסירים שהוחזקו בכלא שוחררו. ומבנה בית הכלא הוסב למוסד מדעי היסטורי.
צסק"א סופיה

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1923 על ידי קציני צבא בולגרים ובמשך שנים הייתה הקבוצה בבעלות הצבא. כיום, זהו מועדון כדורגל פרטי.
לצסק"א מספר התארים הרב ביותר בבולגריה ולקבוצת הכדורגל הבולגרית המצליחה ביותר לאחר שזכתה ב-31 אליפויות, 19 גביעים ו-4 גביעי סופרקאפ לאומיים. צסק"א משחקת באצטדיון "בולגרסקה ארמייה" אשר מכיל 22,955 מקומות. הישג השיא של הקבוצה הוא העפלתה לחצי-גמר גביע האלופות ב-1967 בה היא הפסידה בתוצאה 2:1 בסיכום שני המשחקים מול אינטר מילאנו האיטלקית. כמו כן הגיעה צסק"א סופיה למעמד חצי-הגמר פעמיים נוספות בשנים 1981 ו-1982. ב-1989 היא  העפילה לחצי-גמר גביע אירופה למחזיקות גביע.
צבעי הקבוצה הם אדום ולבן והקבוצה היריבה לה היא קבוצת לבסקי סופיה.
באפריל 2015, נוסף לעזיבת הבעלים אלכסנדר טומוב והצטברות חובות כספיים רבים, הורדה הקבוצה לליגה השלישית בבולגריה ונשרה מכדורגל מקצועני. בשנת 2017 חזרה הקבוצה לליגה הראשונה לאחר הגעה למקום השני בליגה השנייה, אשר מקנה עלייה.
אשרף ברהום

ביוגרפיה

ברהום נולד וגדל בתרשיחא, בבית ערבי-נוצרי ממעמד-הפועלים. לברהום שלוש אחיות. הוא סיים את לימודיו האקדמיים לתואר ראשון בחוג לתיאטרון באוניברסיטת חיפה ולאחר מכן החל לשחק בתיאטרון הערבי בחיפה. כיום הוא מתגורר בחיפה.

בקולנוע ובטלוויזיה

השתתף בסרט הישראלי "הכלה התשיעית" בבימויו של עלי נאסר (2003), בו גילם את גיבור הסרט, אחמד, שתושבי הכפר שבגליל חושדים שהוא העומד מאחורי העלמותו של ילד, בסרט המתרחש על רקע מלחמת המפרץ הראשונה. בשנת 2004 השתתף בסרטים "אהבה קולומביאנית" ו"הכלה הסורית". ב-2005 יצא לאקרנים בישראל הסרט גן עדן עכשיו בו השתתף. ב-2007 השתתף בסרט הפעולה ההוליוודי "הממלכה" בו שיחק את דמותו של קצין משטרה סעודי המסייע לצוות חוקרי FBI בחקירת פיגוע שהתרחש בערב הסעודית. ב-2009 השתתף בסרטים "אגורא" ו"לבנון". בשנת 2014 השתתף בסדרה האמריקאית הרודן, של רשת FX, בתפקיד מוביל.

בתיאטרון

ברהום משחק בהצגה "פלונטר", הפקה משותפת של התיאטרון הקאמרי ותיאטרון חיפה העוסקת בסכסוך הישראלי-פלסטיני. המחזה שהועלה לראשונה משנת 2005 זכה להצלחה ועדיין מוצג מדי פעם (נכון ל- דצמבר 2009) על במות ברחבי ישראל. השתתף בהצגה "מעיין הכבשים" - הפקה של התיאטרון הקאמרי (2002) של המחזה הספרדי הידוע אודות כפר הנתון תחת כיבוש ובהפקות שונות של התיאטרון הערבי בחיפה.
ברהום תרגם לערבית את המחזה רומיאו ויוליה על מנת להעלותו בישראל בקרב המגזר הערבי.
לימבו

לימבו האבות (limbus patrum)

מכונה גם "חיק אברהם". קטעים אחדים בברית החדשה תומכים באמונה כי אנשים טהורים שמתו לפני תחייתו של ישו לא עלו לגן עדן אלא נאלצו להמתין שישו יפתח את שערי גן עדן. ישו אמר ל"גנב הטוב" כי שניהם יהיו יחדיו "היום" ב-"גן עדן" (הבשורה על פי לוקס כג 43). אך בין תחייתו של ישו לעלייתו השמימה אמר ישו לחסידיו כי הוא "עדיין לא עלה לאביו" (הבשורה על פי יוחנן כ 17). הוא גם מתואר כמי שמטיף ל"נשמות שבכלא". בימי הביניים תיארו לעיתים מחזות דתיים את ישו המוביל התקפה דרמטית המכונה "שידוד הגיהנום" במהלך שלושת הימים בין הצליבה לתחייה. התקפה זו הוצגה כשחרור נשמותיהם של הצדיקים והובלתן המנצחת לגן העדן. דימויים אלה מצויים עדיין בליטורגיה של הכנסייה האורתודוקסית בין יום שישי הטוב לפסחא.

לימבו הילדים (limbus infantium או puerorum)

על פי ההלכה הקתולית נידונה נשמתו של מי שלא הוטבל אך לא חטא (כדוגמת תינוקות שמתו בטרם הוטבלו, או הסובלים מפיגור שכלי) לשהות בלימבו.
החשיבות המהותית של סקרמנט הטבילה בתאולוגיה הקתולית חייבה את המסקנה כי מי שלא הוטבל אינו זכאי להיכנס לגן העדן. על פי תאולוגיה זו, אדם מטוהר מהחטא הקדמון של הטבע האנושי על ידי הטבילה, שבה הוא מתאחד עם ישו שהסיר מהאנושות חטא זה. לפיכך נמנע מאלו שלא הוטבלו לחוות את ה"חזון המבורך" שממנו נהנות נשמות בגן עדן. אבות הכנסייה הקתולית כדוגמת אוגוסטינוס קבעו באופן פסקני כי במקרה זה ילכו נשמות התינוקות שמתו בטרם הוטבלו לגיהנום. 
הצהרות של הכנסייה הקתולית במאות ה-13 וה-15 קבעו כי נשמות של אלו שמתו כשחטאם היחיד היה החטא הקדמון (כלומר תינוקות שטרם הוטבלו) אכן יורדות לגיהנום אבל מקבלות עונשים קלים מאלה האשמים בחטא ממשי. קללת התינוקות ומידת קלות העונש שלהם הפכו חלק מהאמונה, אך המקום בשאול בו שוכנות נשמות אלה ואופי העונשים שיקבלו נותרו פתוחים. תאולוגים אחדים סוברים כי התינוקות בלימבו סובלים מידה מסוימת של עצב בשל האושר האלוהי שנגזל מהם. אחרים, כדוגמת תומאס אקווינס, סוברים כי הם נהנים מאושר טבעי בלתי מוגבל, שאינו נפגם מתחושת האובדן של האושר העל־טבעי שיכלו לחוות לו הוטבלו.
בשנים האחרונות יש מגמה לבטל את קיומו של לימבו הילדים, בין השאר משום שמונח זה מחליש את טיעוניהם של הקתולים כי ביצוע הפלה מלאכותית שקול לרצח כיוון שהעובר הוא אדם שלם. כך למשל האפיפיור יוחנן פאולוס השני באנציקליקה Evangelium Vitae (בשורת החיים) נגע בנושא כשכתב על ה"קורבנות" של ההפלות. הוא אמר כי הכנסייה אינה יודעת את גורלם של תינוקות שלא הוטבלו, אך הציע לקתולים לבטוח באהבתו ובחמלתו של אלוהים. 
האפיפיור לשעבר בנדיקטוס ה-16 שקל כנראה לאשר את הקטכיזם של ועדה בינלאומית של תאולוגים (שהוא עמד פעם בראשה) שהתכנסה בדצמבר 2005 והכריזה שהלימבו אינו חלק מהגיהנום ואף פעם לא היה, וכי גבר או אישה חייבים לחטוא מעבר לחטא הקדמון על מנת שישכנו במחיצתו של השטן.
לי ריץ'

ביוגרפיה

ריץ' החל את עבודתו בשדה הפרסום, ובשנת 1967 החל לעסוק בהפקה לטלוויזיה. בשנת 1972 היה ממייסדי חברת ההפקה המצליחה לורימר. במסגרת חברה זו היה אחראי להפקת כמה מהלהיטים הגדולים של הטלוויזיה האמריקאית בשנות ה-70 ושנות ה-80, כגון "משפחת וולטון", "שמונה זה מספיק", "דאלאס" ו"נוטס לנדינג". בשנת 1986 עזב את לורימר כדי לנהל את חברת ההפקה המאוחדת של MGM ויונייטד ארטיסטס. בשנת 1988 עזב תפקיד זה והמשיך בפעולה כמפיק עצמאי. בין היתר הפיק את סרט ההמשך ל"דאלאס", "דאלאס: שובו של ג'יי אר", בשנת 1996.
על עבודתו בלורימר היה ריץ' מועמד לחמישה פרסי אמי, ובשנת 1973 אף זכה בפרס במשותף עם רוברט ל. ג'אקס, על הפקת הסדרה "משפחת וולטון".
חוסה קאייחון

קריירה

קאייחון נולד במוטריל שבספרד. גדל בקבוצת הנערים של ריאל מדריד ובשנת 2008 עבר לשחק בקבוצת אספניול. לאחר שלוש שנים נוספות הגישה קבוצת הכדורגל של ריאל מדריד הצעה של 5 מיליון אירו תמורת רכישת כרטיס השחקן שלו. קאייחון חתם בריאל מדריד למשך 5 שנים.
בתאריך 9 ביולי 2013, המועדון האיטלקי, נאפולי הודיע באופן רשמי באתר המועדון על הצטרפותו של קאייחון לקבוצה. נאפולי שילמה לקבוצה הקודמת של השחקן, ריאל מדריד 10 מיליון יורו, וקאייחון חתם לחמש השנים הבאות במועדון האיטלקי.

חיים אישיים

לחוסה יש אח תאום בשם חואנמי, אשר כדורגלן אף הוא.
קרינת הוקינג

קרינת הוקינג היא קרינה אלקטרומגנטית הנפלטת מחור שחור עקב מנגנון קוונטי, על פי העיקרון של קרינת גוף שחור. 
ב-1975 סטיבן הוקינג העלה טענה כי חור שחור חייב לפלוט קרינה, תוצאה של זוגות חלקיקים וירטואליים שנוצרים קרוב לפני אופק האירועים שלו. החישובים הראו שקרינה זו מתאימה לקיום אנטרופיה הפרופורציונלית לשטח אופק האירועים של החור השחור, כפי שהציע האסטרופיזיקאי הישראלי יעקב בקנשטיין (אנטרופיית בקנשטיין-הוקינג).
תהליך זה מוציא אנרגיה מהחור השחור, ויכול לגרום לבסוף להתאיידותו, אם כי עוצמת הקרינה כל כך קטנה, שהזמן שתהליך זה דורש הוא ארוך מאוד. עבור חור שחור בעל מסת שמש, זמן זה גדול מגיל היקום. התאיידות של חור שחור עקב קרינת הוקינג יוצרת פרדוקס של אובדן מידע (המושג הטכני במכניקת הקוונטים הוא "חוסר יוניטריות"). 
בשנת 2004 הכריז הוקינג שהצליח למצוא פתרון לפרדוקס זה, על ידי חישוב התנודות באופק האירועים עקב קרינת הוקינג. פתרונות אחרים לבעיה זו הם ניסיונות למצוא מנגנונים פיזיקליים שמונעים התאיידות לגמרי של חור שחור.
ב-2019, לראשונה נמצא אישוש לקרינת הוקינג  על ידי יצירת חור שחור קולי. את המדידה ביצע החוקר ישראלי 
פרופ' ג'ף סטיינהאור מהטכניון על ידי כך שיצר מודל במעבדה המדמה את הקרינה הנפלטת מחור שחור.
מלאכי הקדוש

מלאכי הקדוש (1094 - 2 בנובמבר 1148) הוא קדוש נוצרי מאירלנד. שמו באירית הוא Máel Máedóc Ua Morgair, או Maelmhaedhoc Ó Morgair (באירית מודרנית). מלאכי היה הארכיבישוף של ארמה (כיום בצפון אירלנד). מספר ניסים מיוחסים לו, ובנוסף מיוחסת לו נבואה אפוקליפטית אשר חוזה את זהותם של 112 האפיפיורים האחרונים אחרי סלסטינוס השני, הקרויה נבואת האפיפיורים. כיום מטילים היסטוריונים ספק, אם מלאכי הקדוש הוא אכן מחבר "נבואת האפיפיורים" ורואים בו חיבור אפוקריפי מן המאה ה-16. 
מלאכי הקדוש היה מיודד עם ברנאר מקלרבו ומת במנזר קלרבו שבצרפת של ימינו. האפיפיור אינוקנטיוס השלישי הכריז עליו כקדוש ב-6 ביולי 1199 ובכך הוא הפך לאירי הראשון אשר הוכרז כקדוש. יום החג שלו הוא ה-3 בנובמבר.
מירי מילמן

ביוגרפיה

נולדה בישראל. החלה לעסוק במוזיקה בגיל צעיר, תחילה בלימודי פסנתר בגיל 5 ובהמשך לימודי גיטרה בגיל 14. בגיל 16 הייתה ממייסדי להקת המטאל הישראלית דיסטורטד, ובה פעלה במשך עשר שנים. הלהקה הוציאה שני אלבומים דרך חברת התקליטים "Candle-Light", והופיעה בישראל ובאירופה.
בשנת 2010 הופיעה ברשימת "הנשים החמות ברוק הכבד" של המגזין האמריקאי "ריבולבר".
בגיל 26 הקימה את הלהקה סיסטם דיווייד יחד עם בעלה לשעבר. הלהקה הוציאה EP ואלבום תחת חברת ההקלטות Metal Blades, והופיעה ברחבי העולם (ארצות הברית, קנדה, אירופה ויפן). 
לאחר פירוק סיסטם דיווייד, עברה מילמן לקריירת סולו, והוציאה סינגל בשם "האור שלך".
גיברלטר

כלכלה

גיברלטר מוכרת מזה שנים רבות כמקלט מס, אך מאז השינוי במשטר המס אותו יישמה מממשלת גיברלטר בינואר 2011 ואשר אושר על ידי בית הדין של האיחוד האירופי, מנסה הממשלה להתנער מתדמית זו ומשווקת את גיברלטר כשער כניסה אטרקטיבי לאירופה לעסקים ובעלי הון שמקורם מחוץ לשוק האירופי. בנוסף, הקרבה הפיזית של גיברלטר לאפריקה (מרוקו נמצאת כ-16 ק"מ מהצד השני של מצר גיברלטר) ממצבת את גיברלטר גם כשער כניסה אלטרנטיבי ליבשת הדרומית. בגיברלטר קיימות חברות אחזקה רבות אשר בבעלותן חברות הפועלות באפריקה. דבר זה מקל עליהן בכל הקשור להעברת הכספים מאפריקה וכן בתשתיות בקרה וניהול מפותחות.
היתרונות המיסויים של גיברלטר כוללים מס חברות של 10% בלבד (כאשר הכנסה שמקורה מחוץ לגיברלטר פטורה ממס בגיברלטר), אין מע"מ, אין מס על רווחי הון, אין מס על דיבידנדים, אין מס ירושה, ותקרת המס ליחידים היא 25% בלבד.

ערים תאומות

גול, יורקשייר, הממלכה המאוחדת
 באלמינה, צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת
 קינגסטון, ג'מייקה, ג'מייקה
 פונשל, מדיירה, פורטוגל
ג'ושוע סקוט שאזיי

ביוגרפיה

ג'ושוע סקוט שאזיי נולד בוושינגטון הבירה, ואומץ על ידי רוי וקרן שאזי בגיל 5, וגדל בבואי, מרילנד. הוא היה ילד ביישן, אך בעקבות התערבות עם חבר בגיל 12 על עשרים דולר הוא נכנס לתחרות כישרונות בה הוא זכה במקום ראשון. בעקבות התחרות הוא החל להשתתף בהפקות תיאטרון מקומיות שם צבר ביטחון עצמי. 
אמו ראתה מודעה בעיתון וושינגטון פוסט על אודישנים למועדון מיקי מאוס. ג'ושוע הלך לאודישנים, ונבחר לגלגול השלישי של התוכנית. הוא הופיע בה מ-1990 – 1994.
ג'יי.סי. נסע עם אביו לאורלנדו, פלורידה, שם הוא הפגין נוכחות בימתית וכישרון מולד להופעה עד שציידי הכישרונות של התוכנית הציעו לו במקום תפקיד בתוכנית. הוא הופיע בתוכנית בין השנים 1990–1994 יחד עם ג'סטין טימברלייק, בריטני ספירס, כריסטינה אגילרה, קרי ראסל וריאן גוסלינג.
באותה תקופה המשפחה נאלצה להחליט החלטה קשה: התוכנית הוקלטה באורלנדו ואילו המשפחה גרה בבואי. ההחלטה נפלה שג'יי.סי. יעבור עם אביו לאורלנדו ואילו אימו תישאר עם אחיו ואחותו בבואי. מכיוון שהתוכנית עסקה במוזיקה וגם בקטעי משחק, לכול צוות השחקנים הייתה הזדמנות לעסוק בשני התחומים- משחק וזמרה. התוכנית בוטלה בשנת 1994 וכול חברי הצוות חזרו לביתם, אך ג'יי.סי. נשאר בקשר עם חלק מהצוות איתו הוא הופיע- ובעיקר עם ג'סטין. 
שנת 1996 כריס קירקפטריק, שהכיר את ג'סטין, הציע לו להקים להקה. ג'סטין פנה לג'יי.סי., שהסכים לנסוע לאורלנדו על מנת להיפגש עימם. באורלנדו, השלישייה החליטה לצאת למועדון, שם הם נתקלו בג'ואי פאטון שעבד עם כריס באולפני יוניברסל והציעו לו להצטרף ללהקה. מכיוון שהם היו צריכים זמר נוסף ללהקה בעל קול בס, ג'סטין התקשר למורה שלו לשעבר לזמרה שהמליץ לו על לאנס בס וכך נוצרה להקת אן סינק. 
במהלך השנתיים בין מועדון מיקי מאוס להקמת אן סינק, ג'יי.סי. עבד קשה על כישוריו ככותב שירים בלוס אנג'לס ובנאשוויל- בירת מוזיקת הקאנטרי ונהיה כותב מוכשר, אך הוא לא ניסה לכתוב עבור להקתו עד להוצאת תקליטם השלישי "No strings attached". באותו אלבום הוא שלח את ידו לראשונה גם בהפקה. 
כיום שאזיי מתגורר בוינטר פארק, פלורידה (עיר הממוקמת צפונית מזרחית לאורלנדו).

היחסים בתוך הלהקה

ג'יי.סי. הוא ללא ספק האחראי מבין כולם וגם הכינוי שהודבק לו- Big daddy (אבא גדול)- מצביע על כך. שאר חברי הלהקה מודים שג'יי.סי. הוא זה שדואג שהם יעשו את הדבר הנכון כמו ללכת לישון מוקדם אם יש להם יום צילומים למחרת. מצד שני הוא גם נחשב החבר הכי אנרגטי בלהקה. חברי הלהקה טוענים כי הקשר ביניהם הוא חברי ואיתן ויישאר לאורך שנים. לשאלה למה הם התחילו בכלל את דרכם בעולם המוזיקה הם עונים כי הם עושים זאת מתוך אהבה למוזיקה ולהופעה בפני קהל.

פרויקטים מחוץ ללהקה

לאחר שחרורו של האלבום הרביעי של הלהקה "Celebrity", החליטו חברי הלהקה לקחת מנוחה. בתקופה זו ג'יי.סי. החליט להקליט אלבום סולו בשם "סכיזופרני" ("Schizophrenic"). הוא טוען כי השם מתאר נכונה את רוח האלבום בו יש ערב רב של סגנונות מוזיקליים שונים. האלבום הגיע למקום ה-17 המכובד ברשימת הבילבורד האמריקאי (billboard) ב 13 במרץ 2004. באלבום הוא עבד עם מפיקים שונים על מנת ליצור את האקלקטיות המוזיקלית כמו Riprock ,Alex G וBasement Jaxx. הוא גם תרם את קולו לאלבומו קיש-קש (kish kash) של Basement Jaxx בשיר "Plug it In".
בשנת 2016 שיחק בסרט המוזיקלי "ליל הפתיחה" לצד טופר גרייס ואלונה טל.

חייו האישיים

יצא עם הזמרת פרגי מלהקת בלאק אייד פיז ועם השחקניות טארה ריד ואווה לונגוריה. היה בקשר ממושך עם עורכת עיתון אין טאץ' (In Touch weekly magazine) בובי תומאס.
רמת הארווי (אנטארקטיקה)

גילוי הרמה

הרמה מופיעה במפה ממשלתית ארגנטינאית משנת 1953. במפה זו לרמה אין שם.
הרמה צולמה על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בסקר צילומי אוויר שערכה החברה בשנים 1956–1957. הרמה מופתה על בסיס צילומים אלה בשנת 1959.

מקור שמה

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה. 
הרמה נקראת על שמו של ויליאם הארווי, רופא אנגלי שהציג לראשונה את מחזור הדם.
רופא שיניים

רופא שיניים הוא אדם העוסק ברפואת שיניים.
רפואת שיניים התפתחה כהתמחות נפרדת ברפואה רק החל מתחילת המאה ה-20 (קודם לכן, רופאים כלליים טיפלו גם בשיניים).
בעבר נדרשו כל העוסקים ברפואת שיניים לעבור התמחות לאחר שסיימו לימודי רפואה כללית, על מנת להיקרא "רופא שיניים" (Stomatologist). במדינות מסוימות, בעיקר במזרח אירופה, היה אפשרי גם מסלול מהיר, טכני, ללא צורך בלימודי רפואה מקיפים, ובוגריו נקראו "מרפא שיניים" או "Dentist", שהיה מוסמך לבצע טיפולים פשוטים בהנחיית רופא. 
רפואת השיניים כיום התפתחה לתחום רפואי-כירורגי רחב, עם התמחויות רבות, העוסק לא רק בשיניים ובלסתות אלא בפנים, בחלל הפה ובבסיס הגולגולת. אי-לכך, הכשרה רפואית היא תנאי לעיסוק ברפואת שיניים. בישראל, כל העוסקים ברפואת שיניים חייבים להיות בעלי תואר D.M.D (דוקטור לרפואת שיניים) או D.D.S (דוקטור לכירורגיה דנטלית). מסלול ההכשרה לרפואת שיניים הוא נפרד כיום מההכשרה לרפואה, אך מספר מצומצם של רופאי שיניים הם גם רופאים כלליים בנוסף להתמחותם. בנוסף, מומחים רבים לכירורגיית פה ולסת (oral and maxillofacial surgery), שהיא התמחות של רפואת שיניים, הם גם בעלי תואר אקדמי של "דוקטור לרפואה" (M.D) בנוסף לתואר אקדמי ברפואת שיניים (D.M.D/D.D.S).
אוויאנקה

תולדות החברה

החברה נוסדה ב-5 בדצמבר 1919 בעיר ברנקיה שבקולומביה. אוויאנקה היא חברת התעופה הראשונה שהוקמה באמריקה והשנייה בעולם, כמה חודשים אחרי KLM ההולנדית. מאז 1919, היא חברת התעופה הלאומית של קולומביה וכיום היא בולטת כחברת התעופה הגדולה במדינה, ואחת החשובות ביותר בדרום אמריקה.
יניב שוורצמן

יניב שוורצמן (נולד ב-1977) הוא מגשר ושדרן רדיו.

ביוגרפיה

שוורצמן גדל בעיר באר שבע, שם עבד בילדותו עם אביו פרופ' פסח שוורצמן המשמש כמומחה לרפואת משפחה באוניברסיטת בן-גוריון.
שוורצמן סיים תואר ראשון ושני (בהצטיינות) בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. שוורצמן בוגר תואר שני בחוג ליישוב סכסוכים וחקר סכסוכים מהפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב.
נשוי למיכל ואב לשלושה בנים.

פעילותו הציבורית

בשנת 2009 שוורצמן הגיש עתירה לבג"צ. בעתירתו ביקש להפסיק את העברתם של תיקים מבית המשפט למגשרים עד שיוגדרו קריטריונים אשר יגדירו מיהם המגשרים ומהם הכללים החלים עליהם לאחר שמופנים אליהם תיקים מבית המשפט. עתירתו של שוורצמן התקבלה על ידי שופטי בג"ץ, והחלטתם בעניין היא שיש להפסיק את פעילותם של מרכזים אלו עד אשר יוסדר הנושא בצורה חוקית. 
במסגרת הפעילות להנגשת שירותי הגישור בישראל, הקים שוורצמן את חברת "הבית לגישור ויישוב סכסוכים", המאפשרת לאנשים לקבל שירותי גישור במשרדים קרובים לביתם. במסגרת פעילות "הבית לגישור ויישוב סכסוכים" פועל שוורצמן להקים בכל עיר בישראל משרד גישור. 
בשנת 2010 נבחר שוורצמן ליו"ר לשכת המגשרים בישראל וכיהן בתפקיד מספר שנים.

תוכנית הרדיו "המגשר"

בשנים 2012-2014 שודרה ב103FM תוכנית הרדיו "המגשר", בהשתתפותו של שוורצמן.

בטלוויזיה

משנת 2017 מנחה שוורצמן את התוכנית "הקופסה" בקשת 12.
יוסף אחרון

קורות חיים

אחרון נולד בעיירה לזדיי שבליטא, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. בגיל 5 החל בלימודי נגינה בכינור אצל אביו, שהיה מורה למוזיקה, וכבר בגיל 11 הופיע ככנר בקונצרטים פומביים. בהמשך למד מוזיקה בוורשה ולאחר מכן אצל הכנר ליאופולד אאואר, ואצל המלחינים אנטולי ליאדוב ומקסימיליאן שטיינברג בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב. כאשר המלחין היהודי הנודע יואל אנגל, הקים ברוסיה את החברה למוזיקה עממית יהודית, הצטרף אליה אחרון, ביחד עם מלחינים יהודים צעירים אחרים, כרוזובסקי, גנסין, קריין, ומילנר, וביחד תרמו לפיתוחה של המוזיקה היהודית.
בין השנים 1910-1907 שקד על פוגות, קונטרפונקט, תורת הצורות ואינסטרומנטציה.
בשנת 1913 עבר אחרון לרוסיה, שם שימש כראש המחלקה לכינור ולמוזיקה קאמרית בקונסרבטוריון של חרקוב. פעילות זאת נקטעה כשבשנת 1916 גויס לצבא הרוסי, בו שירת כשנתיים. עם סיום המלחמה חזר לעבודתו כמוזיקאי ברוסיה.
בשנת 1922 יצא למספר מסעי קונצרטים בגרמניה במזרח הקרוב (כולל בארץ ישראל) ובארצות הברית. בשנת 1925 השתקע בארצות הברית, ובשנת 1932 לאחר שהוזמנה אצלו מוזיקה לתפילת קבלת שבת בבית הכנסת עמנו-אל בניו יורק, זכה להכרה בארצות הברית, כמלחין רציני. בשנת 1934 עבר להוליווד - קליפורניה כדי להלחין מוזיקה לסרטים, אך לא התמיד בכך, והמשיך בהלחנת מוזיקה אמנותית ובהופעות.

יצירתו

המוזיקה המסורתית היהודית, והשפה העברית שימשו השראה ליצירתו המוזיקלית של יוסף אחרון. לדוגמה: יצירתו "הסוויטה לילדים" מבוססת על טעמי המקרא. יצירות נוספות של אחרון בנושאים יהודים שנתחבבו על המאזינים היו "נעימה יהודית", "ריקוד יהודי", ו"שיר ערש יהודי". כן חיבר מוזיקה למחזות יהודים כמו: "קידוש השם", "הגולם" "סטמפניו" ועוד. בנוסף חיבר אחרון מנגינות לשיריהם של משוררים עבריים, כגון: יעקב כהן, דוד שמעוני, יהודה קרני, וזלמן שניאור. יצירות נוספות של אחרון שנתחבבו על הקהל הן "ואריאציות סימפוניות לפסנתר", ו"מה שגנוז בכינור". השיא שביצירתו היו 3 קונצרטים לכינור ולפסנתר אשר הראשון שבהם אופוס 60, בוצע על ידי אחרון כסולן, יחד עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוחו של סרגיי קוסביצקי, ביצוע שזכה לשבחים רבים.
הפרויקט הלאומי של אחרון (הלחנה על פי השפה והמוזיקה העברית) הושווה על ידי חוקרים, לפרויקטים דומים של מלחינים ידועים כגון: בארטוק וקודאי ההונגרים, סמטנה ודבוז'אק הצ'כים ועוד. היו שהישוו את אחרון למשורר הלאומי חיים נחמן ביאליק, ואמרו כי שני אמנים אלה ניחנו ביכולת הטמעה, ויצירה מחדש של יסודות עתיקים, ללשוננו השימושית ובת זמננו.
אחרון פרסם גם ספר הדרכה להוראת הנגינה בשם "יסודות הטכניקה של הכינור והקשת"
באחרית ימיו החל אחרון בכתיבת יצירתו "הסימפוניה שלי", אך הוא הספיק לכתוב ממנה 4 עמודים בלבד. אחרון נפטר ב-29 באפריל 1943.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.

הנצחה

שמו הונצח בקונסרבטוריון העירוני בפתח תקווה, על ידי המלחין והצ'לן יהויכין סטוצ'בסקי אשר הכיר את דרכו של אחרון וראייתו את השפה העברית כמקור למוזיקה הישראלית.
רודיגר פולבורן

קריירת מועדונים

פולבורן חתם כנער בבאייר לברקוזן בשנת 1981, ובעונת 1982/83 החל לשחק בקבוצה הבוגרת. בעונה זו לא ערך הופעות ליגה, ושימש כשוער המחליף של אובה גריינר. החל מעונת 1983/84 פולבורן הפך לשוער הקבוע של באייר לברקוזן, תפקיד אותו מילא עד לעונת 1994/95, כולל עונה זו, כאשר הוא החמיץ 15 משחקי ליגה בלבד לאורך 12 עונות. בעונת 1987/88 זכה פולבורן עם באייר לברקוזן בגביע אופ"א, לאחר ניצחון במפגש כפול על אספניול. במפגש הראשון ניצחה אספניול בתוצאה 3-0, ובגומלין ניצחה באייר לברקוזן בתוצאה דומה, והמשחק הגיע לבעיטות הכרעה, בהן באייר לברקוזן ניצחה, כשפולבורן עצר בעיטה אחת ושתי בעיטות נוספות נבעטו החוצה לאחר הטעיות של פולבורן, שנהג להזיז את ידיו במקום בתנועות מעגליות מהירות על מנת להטעות את הבועטים. 
בעונת 1995/96 איבד פולבורן את מקומו בהרכב לשוער דירק היינן, ולא ערך ולו הופעת ליגה אחת. פולבורן המשיך לשמש כשוערו המחליף של היינן עד לעונת 1997/98, וערך הופעות בודדות בהרכב. בעונת 1998/99 שימש פולבורן כשוער המחליף של אדם מטישק. במחזור האחרון של עונה זו, בהפסד 2-1 לבאיירן מינכן, החליף פולבורן את מטישק בדקה ה-80 על מנת לקבל את עידודו של הקהל, במשחק האחרון שלו בקריירה. לאחר פרישתו, החל פולבורן לעבוד כמאמן שוערים בבאייר לברקוזן.
בשנת 2004 נבחר פולבורן לקבוצת המאה של באייר לברקוזן, במשאל שנערך לרגל מאה שנים להקמת המועדון.

קריירה בינלאומית

פולבורן הופיע תשע פעמים במדי נבחרת גרמניה עד גיל 21, בין השנים 1982 ו-1984, אך מעולם לא זומן לנבחרת גרמניה.
אדמתי

אדמתי היא עמותה ציבורית ללא כוונת רווח, שהוקמה בשנת 2002. העמותה מייצגת אינטרסים של 283 מושבים וקיבוצים, שעלו על הקרקע לפני הקמת המדינה. יישובי אדמתי מכל תנועות ההתיישבות מחזיקים בחוזי קק"ל, יק"א ופיק"א, אשר משקפים מדיניות קרקעית ויחסי חוכר מחכיר, המושתתים על הדדיות ועל אינטרסים לאומיים משותפים. יו"ר עמותת אדמתי הוא גלעד אלטמן.

חזון אדמתי

אדמתי שמה לה למטרה לשמר את זכויות ואת מורשת ההתיישבות החקלאית הוותיקה ואת זכויות המתיישבים, שעלו על הקרקע לפני הקמת המדינה ובטרם הוקמה רשות מקרקעי ישראל (רמ"י). שימור הזכויות והמורשת מתייחסית לבסיס ההסכמה שביסוד מעשה התיישבות ההיסטורית ולזכויותיהם הקנייניות של המתיישבים, לחוזי קק"ל, יק"א, פיק"א ולרוח הדברים של אותה תקופה.
אדמתי פועלת לכך שממשלת ישראל תבטא באופן מוחשי ומעשי את התייחסותה לפועלה ולתרומתה של ההתיישבות הוותיקה לעיצוב גבולות המדינה שבדרך, לביטחון המדינה העתידית, לשמירה על אדמות המדינה לעתיד לבוא, להשבחת הקרקע, לחינוך הדורות להקרבה לעבודה ולהגשמה, לקליטת גלי העלייה, לתנופת ההישגים העולמיים בחקלאות בקרקע ובמים.
ג'ון דיקינסון

ג'ון דיקינסון (באנגלית: John Dickinson;‏
8 בנובמבר 1732 - 14 בפברואר 1808) עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי. דיקינסון היה קצין בצבא המושבות בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית, כיהן בקונגרס הקונטיננטלי וכן כמושלה של דלאוור ולאחר-מכן פנסילבניה. דיקינסון גם השתתף בוועידה התחוקתית בפילדלפיה, שבמהלכה נכתבה חוקת ארצות הברית, והיה חבר לזמן מה במפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית.
כתב את "מכתבי חוואי מפנסילביניה", סדרה של מאמרים הדנים מה מותר ומה אסור לפרלמנט הבריטי להחליט בנוגע למושבות. מאמרים אלו נכתבו בתגובה למכסי טאונסנד שהוטלו על ידי הבריטים על המושבות.