בעל ואישה

תמצית העלילה

אודי ונעמה נוימן הם בעל ואישה, ולהם ילדה בת תשע בשם נוגה. חיי הנישואים של הזוג נמצאים במשבר מתמשך, עליו לומד הקורא כבר בפסקת הפתיחה, שבה אומר אודי לנעמה: "אפילו בשק שינה בערבה ישנתי יותר טוב מאשר כאן איתך". אודי הוא מדריך טיולים ונעמה מטפלת בנערות (ונשים) השוהות במעון לנערות בהריון לא רצוי. הקשר בין נעמה ואודי החל כשנעמה הייתה בת 12 ("השדיים שלי גדלו לו בתוך הידיים", היא חושבת), ובעת התרחשות הסיפור היא כמעט בת 40. 
בוקר אחד, לאחר שחזר משבוע של סיור בערבה, מגלה אודי שאינו יכול לקום מהמיטה – הוא אינו מסוגל להזיז את ידיו ואת רגליו. נעמה לוקחת את אודי לבית החולים, ולאחר ימי אשפוז אחדים, במהלכם הצליח אודי ללכת מעט, קובעים הרופאים שלא גילו בו מום כלשהו, והם משערים שמדובר בבעיה נפשית. בעקבות אבחנה זו אודי משוחרר מבית החולים, ונעמה מחזירה אותו לביתם.
בשלב כלשהו של נישואיהם בגדה נעמה באודי עם צייר המצייר אותה, ואודי גילה זאת. אף שהנישואים נמשכו, זכר הבגידה מעיב עליהם. זיכרון נוסף שמעיק על בני הזוג הוא תאונה שבה נשמטה נוגה בת השנתיים מידיו של אודי ונפלה מהמרפסת לחצר. נוגה נפצעה קשה, אך החלימה מפציעתה. אף שהיא יודעת שאושפזה, סיבת האשפוז נשמרת בסוד מפניה. זיכרון נוסף שמעיק על נעמה הוא יום נישואיה, שבו שברה את הברומטר של אביה, ששימש אותו למתן תחזית יומית למשפחה והיה יקר ללבו (בפרט לאחר שאשתו, אמהּ של נעמה, עזבה אותו).
אודי התאושש, והוא ונעמה נוסעים לבילוי בבית מלון בצפון, בניסיון להשתקם. הנסיעה והערב עוברים עליהם בנעימים, אך בבוקר אודי מגלה שאינו רואה, ומגיע למסקנה שהוא צורח לנעמה: "הרי זאת את שמציקה לי כל הזמן, בגללך אני חולה!" הבילוי נפסק, ונעמה מסיעה את אודי חזרה לביתם. 
מחלתו של אודי מעיקה על נעמה, והיא מתחילה לזלול ומשמינה. גם תפקודה בעבודה משתבש. גם נוגה שרויה במועקה, שהחלה עוד לפני מחלתו של אודי – קשריה עם חברותיה מתנתקים, והיא ממעטת לאכול. חלק מזמנה היא מבלה בבית סבתהּ, אמהּ של נעמה. 
לאחר שבועות שבהם אודי לא מתפקד, מזמינה לו נעמה רופאה טיבטית בשם זוהרה. היא מגיעה עם תינוקת בת חודש, ומטפלת באודי. היא מסבירה לנעמה: "כל מחלה היא הזדמנות, נעמה, בעלך לא התחיל אפילו לממש את ההזדמנות שניתנה לו כאן, אסור לו להחמיץ את המחלה שלו, כי הרבה זמן יעבור עד שיזכה בהזדמנות נוספת", ולאחר פליאתה של נעמה היא מוסיפה: "גם בשבילך וגם בשביל הבת שלך יש כאן הזדמנות להתפתח, גם בשבילכן המחלה הזאת יכולה להפוך למקור של השראה ושחרור מייסורים".
נעמה נוסעת לביקור בבית ילדותה, וכשהיא חוזרת לביתה היא מוצאת את אודי ונוגה מכינים יחדיו תבשיל. נעמה מותחת ביקורת על אופן הכנת התבשיל, והורסת לאודי את מצב הרוח הטוב שבו היו שרויים עד להגעתה. 
במשך הזמן אודי מתאושש ממחלתו, וערב אחד הוא מודיע לנעמה על החלטתו לעזוב את הבית: "המסגרת הזאת שלנו חולה, יש בינינו רק מתחים, רק רגשות שליליים, אני לא יכול לחיות יותר באווירה כזאת". נעמה מנסה לשכנעו שלא לעזוב, אך אינה מצליחה, והוא אורז את בגדיו בתרמילו ועוזב את הבית. 
מיד עם עזיבתו של אודי חוּמה של נוגה עולה, ובמשך שבוע היא נשארת בבית להחלמה, ונעמה נשארת אתה. גם אמהּ של נעמה מצטרפת אליהן, וזו הזדמנות לנעמה ללבן עם אמה את נסיבות עזיבתה את בעלה, אביה של נעמה, כמו גם נסיבות עזיבתו של אודי. "וביום השמיני אנחנו קמות מן האבל", מתארת נעמה את סיומו של שבוע זה.
בעקבות עזיבתו של אודי נעמה חשה "דחויה, מושפלת, עלובה". בעבודתה היא פוגשת את מיכה, גבר נשוי, שבא לדבר על יעל, נערה בת 20 שהרתה לו ונמצאת במעון. נעמה ניגשת אתו למשרדו, ושם הם שוכבים. 
אודי חוזר לפגישה עם נוגה, ופעם נוספת כדי לקחת בגדים נוספים. נעמה חושדת שהוא עבר לחיות עם זוהרה, הרופאה הטיבטית שטיפלה בו, והוא מאשר זאת. נעמה מביטה בו וחושבת, "הוא לא בעלי יותר, הוא לא אביה של נוגה, הוא גבר לא צעיר ולא מאושר המנסה להיטיב את חייו".
לאחר ויכוח עם מנהלת המעון על אופן הטיפול ביעל, לאחר הולדת תינוקה, נעמה מתפטרת מעבודתה. היא מספרת על כך לנוגה, שאצלה החל החופש הגדול, והן מתכננות כיצד יבלו. יום הולדתה העשירי של נוגה מגיע, והיא ואמהּ מכינות מסיבת יום הולדת לחבריה ללימודים של נוגה, תוך שהן מתלבטות האם אודי יזכור את יום ההולדת. לאכזבתן איש מהילדים שהוזמנו אינו מגיע למסיבה, וכשנוגה פורשת בייאוש למיטתה, נשמעות דפיקות בדלת, ובפתח עומד אודי וצרור בלונים בידיו. "זכרת, ידעתי שתזכור", אמרה לו נוגה.

תרגומים

הספר תורגם ל-18 שפות (להלן לפי סדר כרונולוגי של ההוצאה לאור): גרמנית, צרפתית, איטלקית, אנגלית, הולנדית, טורקית, קוריאנית, ספרדית, נורווגית, פולנית, סלובנית, יוונית, דנית, וייטנאמית, רומנית, רוסית, פורטוגזית, קרואטית.

הפרת זכויות יוצרים

הצלחתו הגדולה של הספר, שהיה רב-מכר, הובילה את מנחם חיים להזמין הדפסה, ללא הרשאה מבעלי זכויות היוצרים, של 3,000 עותקים של הספר לשם מכירתם. בית משפט השלום בתל אביב הרשיע את חיים בעבירות על פקודת זכויות יוצרים, וגזר עליו 6 חודשי מאסר בעבודות שירות, 9 חודשי מאסר על תנאי למשך 3 שנים, וקנס בסך 30,000 ש"ח או 6 חודשי מאסר תמורתו. חיים ערער לבית המשפט המחוזי, ובערעור הופחת עונש עבודות השירות ל-4 חודשים.