google/wiki40b huggingface dataset:
כדורגלן השנה בהולנד

כדורגלן השנה בהולנד (בהולנדית: Voetballer van het Jaar, כדורגלן השנה) הוא פרס המוענק על בסיס שנתי לכדורגלן הטוב ביותר באותה השנה בהולנד. הזוכה בפרס נבחר על ידי משאל בין הכדורגלנים ההולנדים מהליגה הבכירה וליגת המשנה.
הפרס מחולק החל משנת 1984. עד לשנת 1997 הוענק הפרס על בסיס שנתי, ומאז הוא מחולק לפי עונת כדורגל. עד לשנת 2006 חולק במקביל פרס נעל הזהב (בהולנדית: Gouden Schoen'), פרס שנתי שחולק על ידי העיתונים המובילים במדינה, ומאז הפרסים אוחדו לפרס אחד.
מירה (כוכב)

היסטוריה

על אף שהופעתם של "כוכבים חדשים" והעלמותם לאחר מכן (נובות וסופרנובות) תועדה על ידי טיכו ברהה כבר ב-1572 (ועל ידי הסינים עוד בשנת 1054), מירה הוא הכוכב הראשון שתועד כמופיע ונעלם לסרוגין ושבהירותו אינה קבועה (ייתכן שהשתנותו של אלגול זוהתה עוד קודם, אך אין לכך תיעוד אמין).
השתנותו של מירה התגלתה בשנת 1596 על ידי האסטרונום ההולנדי דוד פבריציוס, שהשתמש בו כנקודת יחוס למדידת תנועתו של כוכב חמה. פבריציוס שם לב שבהירותו של הכוכב עלתה בדרגה שלמה בתקופה של שלושה שבועות וחודשיים לאחר מכן נעלם הכוכב. פבריציוס שיער שמדובר בנובה, אך זיהה את הכוכב שנית בשנת 1609. בשנת 1638 זיהה האסטרונום יוהאן הולוורדה שמירה משתנה במחזוריות של כ-11 חודשים וב-1662 קבע האסטרונום הצרפתי איסמאל (ישמעאל) בוּליאלדוּס את זמן מחזור ההשתנות על 333 ימים, קרוב לידוע כיום (ייתכן שזמן המחזור משתנה מעט). באותה השנה טבע האסטרונום יוהנס הווליוס את השם מירה - "מדהים" או "מופלא" בשל תכונותיו הייחודיות.

מאפיינים

מירה הוא למעשה כוכב זוגי במרחק של כ-420 שנות אור, המורכב מענק אדום ומבן זוג עמום יותר, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית מסוג K, המקיפים זה את זה במרחק של כ-65 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 400 שנים.
מירה A הוא ענק אדום בשלב התפתחות מתקדם מאוד. רדיוסו משתנה באופן מחזורי ואתו גם הטמפרטורה וכתוצאה מכך נגרמים שינויים גדולים בעוצמת הארתו. כאשר הכוכב מתכווץ, השכבות החיצוניות של הכוכב, המגיעות לרדיוס של יותר מ-500 רדיוסי שמש, מתקררות ובולעות חלק ניכר מהקרינה באור נראה ופולטות קרינה בתחום התת-אדום בלבד. כתוצאה מכך ההשתנות של עוצמת ההארה בתחום התת-האדום קטנה בהרבה מההשתנות בתחום הנראה - כשתי דרגות בהירות בלבד. ביחד עם התחום התת-האדום, עוצמת ההארה הממוצעת של מירה הוא פי 8,500 משל השמש בעוד שבתחום הנראה עוצמת ההארה נעה בין פי 1.5 ועד לפי 2,000 מהשמש. השינויים בספקטרום הקרינה גם משנים את הסיווג הספקטרלי של מירה בין M5 ל-M9.
בדומה לענקים אדומים אחרים, מירה פולט לחלל הבין־כוכבי חומר בקצב גבוה פי 10 מיליון מרוח השמש. כמו כן, הוא נע במהירות גבוהה יחסית - כ-130 ק"מ לשנייה, ובשל כך הוא משאיר מאחוריו "זנב" גז באורך של כ-13 שנות אור, שניתן להבחין בו על ידי צילום בתחום העל-סגול.
מירה סיים כבר מזמן את תהליכי ההיתוך של מימן להליום והוא נמצא בשלבי הסיום של התכת הליום לפחמן וחמצן. כשתהליכים אלו יסתיימו הוא צפוי להפוך לננס לבן כאשר שכבותיו החיצוניות יהפכו לערפילית פלנטרית.

מאפייני מירה B

מירה B הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג K עם מסה משוערת של כ-0.7 מאסות שמש. בשל קרבתו למירה A, הוא סופח אליו גז מהשכבות החיצוניות של בן הזוג הענק וכתוצאה מכך גם בהירותו משתנה, אך לא באופן סדיר. מעבר הגז בין הכוכבים נעשה דרך דיסקת ספיחה שייתכן שנוצרים בתוכה כוכבי לכת.
קרל פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך

תחילת דרכו

קירכבאך נולד ב-20 במאי 1856 בעיר ג'נג'ש שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית ושוכנת בתחומי הונגריה המודרנית. משפחת קירכבאך הייתה משפחת אצולה מסועפת שהצמיחה מקרבה אנשי צבא רבים בצבאות גרמניים שונים. אחיו הצעיר היה יוהאן פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך, ששירת גם הוא בצבא האוסטרי והגיע לדרגת גנרל חיל הרגלים. לפיכך, כחלק מהמסורת המשפחתית, הוא נכנס בגיל 11 למכון לצוערים. מאוחר יותר הוא למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ונכנס לצבא בדרגת לויטננט. ב-1880 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובשנת 1884 לדרגת האופטמן. בשנת 1893 מונה לראש מטה הקורפוס ה-15, ובין 1895 ל-1897 כיהן כראש מטה דיוויזיית פרשים. בשנת 1899 הוא מונה לראש מטה הקורפוס השלישי, וקודם לדרגת אוברסט.
בשנת 1901 הוא קיבל פיקוד על בריגדת פרשים, בשנת 1905 הועלה לדרגת גנרל מיור, בשנת 1910 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. יחד עם פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וקונרד פון הצנדורף, קירכבאך היה אחד מהמפקדים שדרשו לבצע רפורמות בצבא האוסטרו-הונגרי המיושן, ולהפוך אותו לצבא מודרני ומתקדם. בשנת 1911 מונה למפקד הלנדוור (מיליציה מיוחדת בצבא האוסטרו-הונגרי). בשנת 1914 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.

אחריתו

לאחר המלחמה פרש קירכבאך מהצבא, וחי בשרנשטיין שבאוסטריה עילית. הוא מעולם לא התאושש ממחלתו, ומת ממנה ב-20 במאי 1939 בגיל 83.
טבח טלטלולקו

טבח טלטלולקו (Tlatelolco) התרחש במקסיקו סיטי ב-2 באוקטובר 1968, ובו נטבחו מאות מפגינים וסטודנטים כחלק מ"המלחמה המלוכלכת" (Guerra Sucia).

רקע

מיולי 1968, חודשיים אחרי מרד הסטודנטים בצרפת, קיימו סטודנטים במקסיקו הפגנות נגד השלטונות. ב-1 באוקטובר 1968 הושגה הסכמה להרחקת כוחות הצבא מהאוניברסיטאות. אולם ב-2 באוקטובר התקיימה הפגנה גדולה בדרישה לשחרר עצורים מהפגנות קודמות. על פי דיווח של עיתונאים אנגלים, לאחר ששתי רקטות זרחן נורו בהפגנה, פתח הצבא באש על המפגינים. 
לפני קיום האולימפיאדה במקסיקו בשנת 1968, כתוצאה מאי הסכמות פוליטיות חריפות במדינה, כעשרה ימים לפני אירוע הפתיחה, היו הפגנות ענק בכל רחבי מקסיקו כנגד שלטון הדיכוי. הוועד האולימפי איים להשבית את האולימפיאדה או להעבירה לאתר אחר אם לא יישמר השקט ויובטח שלומם של הספורטאים והתיירים. הממשלה המקסיקנית החליטה אפוא לדכא את ההפגנות ביד ברזל.

ההפגנה והטבח

הסטודנטים, שססמתם הייתה "לא רוצים אולימפיאדה! רוצים מהפכה!" (No queremos olimpiadas, queremos revolución!), הרגיזו את השלטון במקסיקו סיטי, שבתגובה שלח את הצבא לתפוס את הקמפוס של האוניברסיטה הלאומית הגדול בעיר - UNAM. בצהרי 2 באוקטובר 1968 יצא מצעד של סטודנטים לכיוון "כיכר שלוש התרבויות" (Plaza de las Tres Culturas) ברובע טלטלולקו בעיר, במטרה לערוך הפגנה גדולה נגד הממשלה. 
התוצאה של נוכחות צבאית אדירה בכיכר וסטודנטים אידיאליסטים שאינם מוכנים לוותר, הולידה מצור על הכיכר, ולאחר מכן החל הצבא בירי חי לעבר המפגינים. עד הלילה הסתיימה הנוכחות הצבאית שם והצבא והמפגינים שנותרו הסתלקו משם.
בנוסף להרוגים דווח על כ-1300 עצורים.

מספר ההרוגים

מספר ההרוגים שנוי מאוד במחלוקת עד היום. היו דיווחים שלפיהם נהרגו בהפגנה אלפי סטודנטים, אולם מרבית הדיווחים דיווחו על מספר דומה, כ-200-300 הרוגים. הדיווח הרשמי של הממשלה היה על ארבעה הרוגים ו-20 פצועים]. 
באופן רשמי מודה כיום מקסיקו שהיו כ-30 הרוגים. אולם ישנן עדויות שנהרגו מאות אנשים. חיילים העמיסו את הגופות על משאיות ובאתר בלתי-ידוע הן הועלו באש. ההערכה המקובלת שהיו כ-300 הרוגים.
אנתרופוקן

אַנְתְרוֹפּוֹקֶן (מיוונית: "אנתרופו" – אדם, "קן" – חדש) הוא מונח שהוצע לתיאור תקופה גאולוגית חדשה בסוף הרביעון, המתאפיינת בהשפעה חסרת תקדים של האדם על כדור הארץ.

היסטוריה

את המונח טבע הכימאי פול קרוצן , זוכה פרס נובל לכימיה, בשנת 2000. הוא ייחס להשפעת האדם על כדור הארץ במאות השנים האחרונות, מאז המהפכה התעשייתית, משמעות כה רבה עד כי ניתן להגדירה כתקופה גאולוגית חדשה.
אף שקמו לה מתנגדים, קיבלה התפיסה של קרוצן תמיכה רחבה מגאולוגים רבים בדמות מאמר רב-מחברים שהתפרסם בפברואר 2008. עם זאת, אין עדיין הגדרה רשמית לתחילת האנתרופוקן, והמונח נתון במחלוקת עזה.
Rain

רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי מדונה ושפ פטיבון. השיר הוא שיר בסגנון הפופ. במרוצת השנים נודע על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי כי השיר מכר בבריטניה 130,771 עותקים בסך הכל. באוסטרליה זכה השיר למעמד זהב.
כמה שנים לאחר צאתו, הועלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מדונה ב-26 באוקטובר 2009. הוא בוים על ידי מארק רומנק וצולם בין ה-16 ל-19 במאי, 1993, בסנטה מוניקה, קליפורניה. בתחילת הקליפ ניתן לראות את מדונה יושבת על כיסא.
נכון למרץ 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-7.7 מיליון צפיות.
תהליך הבר-בוש

תהליך הבר-בוש (באנגלית: Haber–Bosch process) הוא תגובת קיבוע של גז חנקן עם גז מימן, על פני זרז המבוסס על תחמוצת ברזל. התהליך משמש לייצור תעשייתי של אמוניה והוא קרוי על שמם של פריץ הבר וקרל בוש, אשר המציאו ופיתחו את השיטה.
על תהליך ייצור האמוניה קיבל פריץ האבר את פרס נובל לכימיה לשנת 1918. כ-13 שנים אחר כך, בשנת 1931, קיבל שותפו, קארל בוש, את פרס נובל בכימיה, על תרומתו בפיתוח שיטות לעבודה בתנאי לחץ גבוה בעת שלבי התיעוש של תהליך ייצור האמוניה.

חשיבותו של התהליך

על אף ש-78.1% מהאוויר בכדור הארץ מורכב מחנקן, מולקולות החנקן קושרות את האטומים בקשר קוולנטי משולש חזק מאוד והופכות אותו לבלתי נגיש יחסית. תהליך הבר-בוש, שפותח בראשית המאה ה-20, הצליח לרתום את שפע החנקן באטמוספירה כדי ליצור אמוניה, שהיא אחד מחומרי הגלם החשובים ביותר בתעשייה הכימית.
האמוניה משמשת לייצור של דשנים חנקתיים שלהם חשיבות אדירה בחקלאות העולמית. על פי הערכות עולה כי הדשנים המיוצרים מהאמוניה באמצעות תהליך הבר-בוש אחראיים לקיום שליש מאוכלוסיית העולם. עוד עולה, כי מחצית מהחלבונים המצויים בבני אדם יוצרו בעזרת חנקן שקובע באמצעות התהליך, והיתר יוצרו מחנקן שקיבעו בקטריות וחיידקים.
האמוניה היא חומר הגלם העיקרי בייצור חומצה חנקתית שלה שימושים רבים, בדגש על ייצור של חומרי נפץ לשימושים אזרחיים וצבאיים.
לפני גילוי תהליך הבר-בוש, קשה היה לייצר אמוניה בסדר גודל תעשייתי, ועל כן הייצור הסתמך כמעט בבלעדיות על כרייה של מלחי ניטראט (מלחים חנקתיים) שתפוצתם הנמוכה הקשתה מאוד על השימוש באמוניה לצרכים המודרניים השונים. לפי הערכת ואצלב סמיל, שימוש בתהליך מאפשר לייצר מזון לכשליש מאוכלוסיית כדור הארץ.

תנאי התגובה

התגובה ליצירת האמוניה מתרחשת בריאקטור בו המגיבים נמצאים בלחץ של 150 עד 300 אטמוספירות, ובטמפרטורה של 400 עד 500 מעלות צלזיוס. המגיבים מוזרמים בריאקטור בארבע תחנות ביניים המכילות זרזים. בכל תחנה מומרים כ-15% מהמגיבים לאמוניה, כך שבסיום התהליך כ-97% מהמגיבים הפכו לתוצר הסופי. מגיבים שלא הגיבו, ממוחזרים שוב אל הריאקטור.

הזרזים

הזרזים הנפוצים ביותר בתגובה מבוססים על תחמוצות ברזל (Fe₃O₄ ו-FeO) המועשר באשלגן חמצני (K₂O), סידן חמצני (CaO), צורן דו-חמצני (SiO₂) ואלומינה (Al₂O₃). לעיתים קרובות נעשה שימוש גם בזרזים מבוססים על רותיניום וונדיום.
הכוחות המזוינים של שוודיה

ארגון

המפקד העליון הוא גנרל 4 כוכבים אשר עומד בראש הכוחות המזוינים, והוא הקצין המקצועי בשירות פעיל בעל הדרגה הגבוהה ביותר. המפקד העליון מדווח, בדרך כלל באמצעות שר הביטחון לממשלת שוודיה, אשר מדווחת לריקסדאג.
מלך שוודיה היה מפקד הכוחות עד שינוי החוק ב-1974, וכיום יש לו תפקיד טקסי בלבד.

משימות בינלאומיות

כיום לשוודיה יש כוחות באפגניסטן בהובלת נאט"ו. בנוסף מהווים הכוחות השוודים חלק מכוח קוסובו. משגיחים צבאיים שוודים נשלחו למספר מדינות כולל גאורגיה, לבנון, ישראל וסרי לנקה. כמו כן כוחות שוודים מפקחים באזור המפורז הקוריאני.
בעבר נפרש כוח הייצוב בהובלת נאט"ו ובהשתתפות כוחות שוודים. 

משירות חובה לגיוס התנדבותי

ב-1995 מערכת השירות הלאומית התבססה על אימון צבאי כללי, הצבא השוודי היה מורכב מ-15 חטיבות, ובנוסף 100 גדודים שונים (הנדסה, הגנה אווירית, אבטחה, מעקב ועוד), עם זמן התארגנות של בין יום ליומיים. כאשר הגיוס הלאומי הוחלף בגיוס סלקטיבי, פחות ופחות גברים גויסו בשל הקטנת היקף הכוחות. עד שנת 2010 היו לצבא השוודי 2 גדודים שהיו יכולים להיות מוכנים תוך 90 ימים. כאשר גיוס המתנדבים ייושם במלואו עד שנת 2019, הצבא יכלול 7 גדודים הניתנים לניוד ועוד 14 גדודים מסוגים שונים המוכנים לפעולה תוך שבוע אחד. משמר הבית יקטין את כוחו ל-22,000 חיילים.
אלמנד

אלמנד הוא ריקוד חגיגי שמקורו בגרמניה ומכאן שמו (Allemande שפירושו בצרפתית "גרמני"). ריקוד זה שכיח מאוד במוזיקה של הבארוק והוא הריקוד הראשון המתחיל את הסויטה, מיד בתחילתה או לאחר הקדמה. זהו ריקוד שקט, המנוגן בקצב בינוני (מודרטו) ובמשקל לרוב זוגי (למשל 4/8) אך גם 4/4.
מבחינת המבנה המוזיקלי, האלמנד מאופיין בהתחלה של 1-3 צלילים קצרים של 1/16 המכונים UPBEAT, אי שימוש בצורת הסינקופה, נושאים קצרים העוברים פיתוח ליחידות רחבות וניגודים טונליים (של סולמות) או של נושאים. במוזיקה הגרמנית (כגון באך) המבנה הוא שמרני והקטע כתוב, בדרך כלל, לקלידים. במוזיקה האיטלקית (כגון קורלי) ההתייחסות חופשית יותר בתחום הטמפו והכלים.
בסוף המאה ה-18 החלו כותבים אלמנדים בקצב משולש (למשל ובר) דבר שהקדים את הופעת הוואלס.
חצוצרות הכסף

חצוצרות כסף הן זוג כלי תרועה, שנעשו תחילה בידי משה, בעת מסע הנדודים של עם ישראל במדבר. הצו המקראי מורה לצקת את החצוצרות מכסף. החצוצרות שימשו לצרכים שונים המוגדרים בתורה: לאיסוף ופיזור המחנות, להכרזת מלחמה ולציון המועדים.

מבנה החצוצרות

התורה מצווה בפרשת בהעלותך: "עֲשֵׂה לְךָ שְׁתֵּי חֲצוֹצְרֹת כֶּסֶף--מִקְשָׁה תַּעֲשֶׂה אֹתָם". התלמוד מדייק כי החצוצרות של הכהנים צריכות להיעשות מכסף טהור ואף בדיעבד לא ניתן להחליף אותן למתכות אחרות. בכך מובן שסוג החצוצרה שהכהנים השתמשו בה הייתה חצוצרה פשוטה. אולם לעת התקיעה של שנת הקהל, היו הכהנים תוקעים בחצוצרות של זהב.
הכנתן נידונה במדרשים השונים, והיא מוגדרת "מעשה אומן ומן קשה ומעשה קורנס". החצוצרות שוות בגודלן. חצוצרות שעשה משה נגנזו לאחר מותו ונעשו חצוצרות חדשות.

אופן השימוש

התלמוד בבלי סבור שאין פוחתין משני כהנים עם בתקיעה ואין מוסיפין על מאה ועשרים כהנים, אולם אחרים סוברים שאם שלא פוחתים משני כהנים, ניתן להוסיף כהנים תוקעים בלי שיעור.

אחרי שיבת ציון

לאורך כל ימי הבית הראשון אין הכוהנים תוקעים בחצוצרות. בשיבת ציון מבצעים מנהיגי העלייה זרובבל בן שאלתיאל וישוע בן יהוצדק, מהלך חסר תקדים, כשהם מועידים את התקיעה בחצוצרות רק לכוהנים, ומנהיגים אותה כחלק מטקסי הפולחן. ייתכן וניתן לייחס זאת להשפעת המוזיקה הפרסית, או אולי להבנה עקרונית שיש צורך לגוון יותר את הליווי המוזיקלי בטקסים. התוקעים בחצוצרות, מעבר להיותם כוהנים, היו מחויבים להיות תמימים (חסרי מום) שהרי המעמד הציבורי חייב הופעה מרשימה ומעוררת הכבוד.
כל יום בבית המקדש החל בשלוש תקיעות לפתיחת שערי העזרה, לאחר מכן נשמעו עוד תשע תקיעות בחצוצרה בטקס התמיד של שחר ותשע תקיעות בערב, וזאת כהוראת המשנה, שאין פוחתין מעשרים ואחת תקיעות בכל יום ואין מוסיפין על ארבעים ושמונה. שלושים ושש התקיעות כללו את מניין העשרים ואחת שבכל יום בתוספת תשע תקיעות בימים שיש בהם קרבן נוסף, היינו בשבתות ובחגים, ושש תקיעות של שבת. ארבעים ושמונה תקיעות כללו את השבת שבחג, הוא חג הסוכות.

בהלכות מצוות שופר של ראש השנה כותב הרמב"ם: 
"במקדש, היו תוקעין בראש השנה בשופר אחד, ושתי חצוצרות מן הצדדין--השופר מאריך והחצוצרות מקצרות, שמצות היום בשופר. ולמה תוקעין עימו בחצוצרות, משום שנאמר "בחצוצרות, וקול שופר--הריעו, לפני המלך ה'" (תהילים צח, ו). אבל בשאר מקומות, אין תוקעין בראש השנה אלא בשופר בלבד."
— משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר פרק א', הלכה ב'

ייצוג החצוצרות

עד כה נמצא רק תיעוד אחד שלהן, בתבליט המפורסם בשער טיטוס ברומא. על פי התבליט שעל שער טיטוס, שוחזרו במוזיאון למוזיקה בחיפה שתי חצוצרות הכסף. חצוצרות אלה היו שונות משתי החצוצרות המוטבעות במטבעות בר כוכבא, שהן קצרות ועבות כחצוצרות צבאיות.
טריש דסיין

טריש דסיין (Trish Deseine; נולדה ב-1964) היא שפית צרפתית אירית הידועה בכתיבת ספרי בישול.
דסיין נולדה כ"פטרישיה סטיבנס" בבלפסט היא למדה שפות באקדמיה המלכותית בבלפסט ואוניברסיטת אדינבורו. בשנת 1987 עברה לפריז והחלה לעבוד בבית האופנה הבינלאומי "French Connection". בשנת 1990 התחתנה וקיבלה את השם "דסיין". בשנות ה-90 עבדה כרכזת אזור דרום אירופה עבור לשכת התיירות של צפון אירלנד. לטריש דסיין ארבעה ילדים.
טובי כהן

ביוגרפיה

בתחילת הקריירה שלו היה טובי כהן אחד מצלמי הפפרצי המוכרים ביותר בלונדון. מאז, שינה את הקריירה והחל לחקור וליצור מחדש את סיפורי התנ"ך והאגדות היהודיות דרך עדשת מצלמתו. צילומיו מככבים בתערוכה נודדת באוניברסיטאות בארצות הברית ובאוסף המלכותי של ארמון בקינגהאם. 
כצלם פפראצי כבר בגיל 21, התפרסמו צילומיו על שער העיתון "דיילי אקספרס", בעיתון הלונדוני "ניוז אוף דה וורלד" וה"דיילי מייל". 
מייקל ג'קסון, קייט מוס ובני הזוג ויקטוריה ודייוויד בקהאם הם רק חלק מרשימה ארוכה של סלבריטאים שצילם. 
אחרי שתמונותיו פורסמו בצהובונים דרך קבע, החליט כהן שעליו להעמיק בעולם הצילום האמנותי והחלל ייצר סצנות מבוימות סביב היהדות כפי שהוא מדמיין וחווה אותו. "שנים שחייתי בלילות, חיפשתי אחרי מפורסמים מכל העולם שמגיעים ללונדון. היום אני שוב רודף אחרי מפורסמים אבל מסוג אחר." 
בשנת 2007 הוא החליט לזנוח את החיים הנוצצים של עולם המפורסמים, להשתקע בישראל ולהקדיש את חייו לאמנות. 
כיום, כהן חי על קו תל אביב-לונדון, נשוי ואב לתינוק. תערוכותיו הקודמות, "פרויקט אברהם", ו"כרובים ומלאכים" היוו בסיס למחקר של כהן בנושא הנרטיב היהודי. 
בתחילת דרכו צילם כהן את מראות הזוועה והמוות של תקופת הפיגועים בתחילת שנות האלפיים. לאחר מכן, התמקד בצילום דיוקנאות של חיילות מיחידות קרביות של צה"ל ובהמשך החל לצלם צילומים פנורמיים שתיעדו זרמים שונים של היהדות האורתודוקסית. הוא התחקה אחר תורת הלחימה היהודית אבי"ר, מתיישבים ביהודה ושומרון והתלווה אל חסידי ברסלב למסעות באומן שבאוקראינה. 
סגנון הצילום של כהן מושפע רבות מהיותו צלם שטח בעברו. ברבות מעבודות הצילום שלו הוא מביים את מצולמיו בעת ריקוד וריחוף. 
הצלם מיכה בר-עם כתב על יצירתו של כהן: "כשפגשתי את טובי כהן לראשונה לפני כמה שנים הוא עוד נהג להציג עצמו כצלם, צייד גאה מן הזן שהתקשורת מכנה פאפאראצי. אלא שסקרנותו הכפייתית בצד החיפוש אחר זהותו היהודית הובילו אותו במסלול מרתק: בצד ההתפעמות מנופי הארץ הוא נמשך אל הקסם הארוטי הנוצר משילוב של נעורים, מדים ועוצמה]". 
בשנת 2015 כהן החל בפרויקט שעוסק בתולדות חיוו של משה רבנו, במסגרת הפרויקט 10 סצינות מפורסמות צולמו ברחבי ישראל. 
בסוף שנת 2016 כהן הציג את הפרויקט האחרון שלו, הגולם, בגלריה אנגל בתל אביב. התערוכה זכתה לסיקור נרחב בכלי התקשורת.
צ'רלי מרפי

ראשית חייו

מרפי נולד ב-12 ביולי 1959 ברובע  ברוקלין של העיר ניו יורק. אמו, ליליאן, הייתה עובדת מרכזייה, ואביו, צ'ארלס אדוארד מרפי, היה שוטר תנועה, וכן שחקן וקומיקאי חובבן. בתור מתבגר, צ'רלי ישב במשך 10 חודשים בכלא.
ב-1978, ביום שבו מרפי שוחרר מבית הסוהר, הוא התגייס לצי ארצות הברית, ושימש במשך שש שנים בתור טכנאי דוודים. ב-1983, זמן קצר לפני שהשתחרר מחיל הים, היה מרפי עד לפטריית עשן מעל ביירות. מאוחר יותר הוא למד כי מדובר בתוצאה של הפיגועים בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות שבהם נהרגו 307 אנשים.

קריירת המשחק והמוזיקה

אף על פי שהוא שיחק בכמה תפקידים שוליים במספר סרטים בשנות ה-80 המאוחרות של המאה ה-20 ובתחילת שנות ה-90, מרפי עבד בעיקר מאחורי הקלעים בקבוצת ההיפ הופ K-9 Posse, צמד היפ-הופ שהורכב מאחיו למחצה, ורנון לינץ' הבן (Vernon Lynch, Jr.), ומוורדל מאהון (Wardell Mahone). בבכורתם מ-1988, מרפי זכה לקרדיט כמפיק הראשי, כמו גם ככותב השירים "Somebody's Brother" ו-"Say Who Say What". הוא הופיע בסרטון של הסינגל הראשון של הצמד, "This Beat Is Military". התפקיד המרכזי הראשון של מרפי בסרט קולנוע היה בשנת 1993, בסרט "CB4", שם הוא גילם את האנטגוניסט הראשי, גוסטו (Gusto).
מרפי השיג את תהילתו בתור שחקן קבוע בתוכנית הטלוויזיה "המופע של שאפל" (Chappelle's Show), במיוחד בסדרת מערכוני "Charlie Murphy's True Hollywood Stories" ("סיפורי הוליווד האמיתיים של צ'רלי מרפי"). בסדרת המערכונים, מרפי מספר על מזלו הביש כחלק מהפמליה של אחיו אדי, כולל מפגשים עם מגוון סלבריטאים כגון ריק ג'יימס  ופרינס. אחרי שמנחה "המופע של שאפל", דייב שאפל, עזב את המופע, מרפי ודונל רולינגס הנחו את ה"פרקים האבודים" שנעשו ממערכונים שהופקו לפני ששאפל עזב את התוכנית.
בשנת 2005, הוא הופיע בסרט "חטיפה לא מתוכננת"  (לצד אנתוני אנדרסון וג'יי מור ). בסרט, מרפי גילם את "הֵרְב" (Herb), הומו, אסיר לשעבר אשר נשכר על ידי קינג (אנדרסון) שיזייף את חטיפתו. מרפי קריין עבור באדוויזר פרסומות ברדיו, וסיפק את קולו לוותיק מלחמת עיראק והפושע אד וונקלר השלישי בסדרת הטלוויזיה של רצועת השידור Adult Swim ב-Cartoon Network, "משפחת בונדוק" , וכן דיבב את קולו של סרסור בשם ג'יזי-בי (Jizzy-B) במשחק הווידאו "Grand Theft Auto: San Andreas" של Rockstar Games. מרפי סיפק את קולו גם לספוק ב"מסע בין כוכבים" של G4, ולכלב בסרט "נורביט" (2007) בכיכובו של אחיו אדי.
ב-20 במרץ 2009 יצאה לאור ב-Crackle  סדרת המערכונים שלו, "Charlie Murphy's Crash Comedy". תוכנית סטנד-אפ מיוחדת, "Charlie Murphy: I Will Not Apologize", עלתה בבכורה בקומדי סנטרל בסוף פברואר 2010.
מרפי עשה גם הופעות אורח ב"1000 דרכים למות" ובסיטקום "Are We There Yet?" של TBS בתור פרנק קינגסטון. בשנים 2014–2015 שיחק מרפי את ויק בתוכנית הלייב אקשן "Black Jesus".

חייו האישיים

מרפי היה תושב טוויקסברי טאונשיפ שבניו ג'רזי. הוא היה נשוי לטישה טיילור מרפי (Tisha Taylor Murphy) מ-1997 ועד מותה מסרטן צוואר הרחם בדצמבר 2009. לבני הזוג היו שני ילדים מנישואיהם, ולמרפי ילד נוסף מממערכת יחסים קודמת. הוא התעמל בקראטה.

מותו

מרפי מת מלוקמיה ב-12 באפריל 2017, בגיל 57.
The Human Equation

הרעיון וסיפור העלילה

האלבום בוחן את רעיון הלידה מחדש במשמעות הפסיכולוגית, ועוקב אחר סיפורו של אדם, ששקע בתרדמת לאחר תאונת דרכים והוא נאבק בעברו, ברגשותיו, ובמצבו הנוכחי כשהוא לכוד בתוך מחשבותיו. הנסיבות שבהן התרחשה תאונת הדרכים הן עלומות, מכוניתו של האיש (המכונה באלבום "Me", כלומר "אני" ומגולם על ידי ג'יימס לאברי) סטתה לאור היום מהדרך צדדית בה נהג והתנגשה בעץ. בעקבות התאונה הוא שקע בתרדמת שנמשכה עשרים יום, כשכל יום מיוצג על ידי שיר אחד באלבום. לכל שיר יש מבנה שונה במקצת, אם כי יש נושאים משותפים עיקריים, כדוגמת נוכחותם של רגשותיו המובלטים של Me בעולם החלום בו הוא שרוי (כולל פחד, המגולם על ידי מיקאל אקרפלדט, גאווה, אותה מגלם מגנוס אקוול (Magnus Ekwall) והגיון, המגולם על ידי אריק קלייטון); הנוכחות של אשת Me (מרסלה בוביו Marcela Bovio) וחברו הטוב ביותר (אריאן אנתוני לוקאשן) לצד מיטתו; והמאורעות מעברו ש-Me נאלץ לחשוב עליהם מחדש.
העלילה נבנית החל מהמצב בו Me הוא אדם שבור ומסתיימת בלידתו מחדש בסופו של דבר כאדם חדש טוב יותר. במהלך האלבום נחשף עברו האפל, שבו מתגלה כי סבל מאביו (הזמר מייק בייקר) שנהג להתעלל בו, הפך חסר רחמים בעקבות התעללות של בריונים בבית הספר, ולבסוף בגד בחברו הקרוב ביותר על מנת להפיק תועלת אישית. במקביל לחשיפת העבר משולב סיפורם של אשת Me וחברו הטוב ביותר, כאשר לבסוף מתגלה הסיבה לתאונת הדרכים המסתורית. Me היה עד למאורע בו השניים גילו רגשות חיבה ביניהם ובייאושו סטה בכוונה מהכביש והתנגש בעץ. בסיום האלבום מתבררים הפרטים המדויקים שהובילו כל אחד השלושה לדרך בה התנהג והשלושה סולחים כל אחד לרעהו, מעשה המוביל את Me לכבוש את רגשותיו השליליים ולהימלט מכלאו המסויט.
האלבום מסתיים בסוף מפתיע השייך לעולם המדע הבדיוני השונה מאוד מסגנון הפסיכודרמה המאפיין את התקליט, אבל מזכיר אלבומים קודמים מפרויקט אייריאון. השיר האחרון באלבום נקטע לפתע כרגע בו הוא מגיע לקרשצ'נדו, וקול ממחושב מודיע על סגירת מכונת החלומות (Dream Sequencer) אותה המציא אריאן באלבום משנת 2000,  Universal Migrator Part 1: The Dream Sequencer. ואז נשמע קולה של הדמות Forever מתוך האלבום השלישי בפרויקט אייריאון, Into the Electric Castle, אומרת את המילים האחרונות באלבום, כשהיא קושרת את המאורעות לעלילת אייריאון שהתחילה באלבום The Final Experiment (הניסוי האחרון).
איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של איי הבתולה הבריטיים למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שלושה ספורטאים שהתחרו באתלטיקה. המשלחת העפילה לגמר ריצת 100 מטר לנערות וסיימה במקום השביעי. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג הייתה המשלחת הגדולה ביותר שאיי הבתולה הבריטיים שלחה עד כה. המשלחת מנתה שמונה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפים. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה והעפילה לגמר ריצת 100 מטר לנערות וסיימה במקום השישי. ספורטאי המשלחת התחרו בענפים שחייה ושיט ולא הגיעו להישגים והשתתפותם היא סמלית.
בני הנביאים

בני הנביאים הוא שמה של קבוצה חברתית בעם ישראל המוזכרת במספר מקומות במקרא, אשר שימשה כחברה נפרדת לאותם הרוצים לזכות בנבואה. קבוצות דומות מוזכרות גם בשמות להקת נביאים וחבל נביאים.
בני הנביאים -חביריו של אליהו היו והיו שקולין כנגד אליהו
עד שלא נגנז אליהו הייתה רוח הקדש מרובה בישראל שנאמר (מלכים ב, ב) ויאמר אליהו אל אלישע שב נא פה כי ה' שלחני [עד] בית אל מהו אומר (שם) ויצאו בני הנביאים אשר בית אל אל אלישע וגו' מהו אומר (שם) ויגשו בני הנביאים אשר ביריחו וגו' כי ה' שלחני הירדנה [וגו'] מהו אומר (שם) וחמשים איש מבני הנביאים הלכו ויעמדו מנגד מרחוק וחנו עמו [ושניהם עמדו] על הירדן יכול מפני שהן מועטין ת"ל וחמשים איש [וגו'] יכול מפני שהן קטנים ת"ל ויאמרו אליו הידעת כי היום ה' לוקח את אדוניך אדונינו לא אמרו אלא אדוניך מלמד שכלם חביריו של אליהו היו והיו שקולין כנגד אליהו ומנין שנסתלקה [מהן] רוח הקדש שנא' (שם) ויאמרו אליו הנה נא יש את עבדיך חמשה [חמשים] אנשים בני חיל וגו' אפשר [לבני אדם] אמש אומרים הידעת כי היום ה' לוקח את אדוניך ועכשיו אומרים ילכו [נא] ויבקשו את אדוניך אלא מלמד שנסתלקה [מהן] רוה"ק (שם) ויפצרו בו עד בוש ויאמר שלחו מה ת"ל עד בוש מלמד שהיה בוש מהם ד"א [עד בוש] מה ת"ל עד בוש כלומר שנתבייש מהם כדי שלא יאמרו [אינו] רוצה להקביל פני רבו כל זמן שהיה אלישע קיים לא היו גדודי ארם באין בגבול ישראל שנאמר(מלכים ב, ו) ולא יספו גדודי ארם לבא בארץ ישראל משמת אלישע [מהו אומר (מלכים ב, יג) וימת אלישע] ויקברוהו וגדודי [מואב יבואו] בארץ ישראל ( תוספתא סוטה יב ה )

מאפיינים

קבוצה זה הייתה מתלמדת בדרכי הנבואה וחכמתה, מתוך שאיפתם של חבריה לזכות בנבואה. כמו כן, תיאורו של הנביא כאדם המופרש מכל עסק בהבלי הזמן, ורק הוגה באל ובהשגת חכמות כלליות ומטאפיזיות, חייב יצירת חברה נפרדת המאפשרת לאדם להתנתק מההמון, ולשהות יחד עם החפצים בשאיפה רוחנית זו].
הרמב"ם מתאר את בני הנביאים:
אלו שהם מבקשים להתנבא, הם הנקראים בני הנביאים. ואף על פי שמכוונין דעתן אפשר שתשרה שכינה עליהן, ואפשר שלא תשרה.
— משנה תורה, הלכות יסודי התורה פרק ז'
מן הטכניקות המתוארות בנוגע לדרכם של בני הנביאים לזכות בנבואה ניתן לציין את השימוש בכלי נגינה: "ולפניהם נבל ותֹף וחליל", והסרת הבגדים: "ויפשט גם הוא בגדיו ויתנבא".
חוקר המקרא ג'יימס ויליאמס משער ש"בני הנביאים" הוא כינוי לקבוצה המתגבשת תחת הנהגתו של נביא כריזמטי, המכונה אביהם של חברי הקבוצה. שימוש בכינוי "אב" כלפי נביא מופיע בקריאה: "אבי אבי רכב ישראל ופרשיו", המתייחסת לאליהו (מלכים ב ב, יב) ולאלישע (שם יג, יד). לדברי ויליאמס, מוסד הנבואה, ובכלל זה בני הנביאים, היה בקונפליקט מתמיד עם מוסד המלוכה. תחת הנהגתם של אליהו ובעיקר של אלישע, החלו בני הנביאים להתגבש כתנועה מאורגנת החותרת בפועל תחת השלטון, והם נרדפו על ידיו כמתואר במקרא. בימי אלישע הצליחו בני הנביאים להביא להפיכה, שבה הופל שלטון בית עמרי ומונה מלך מטעמם, יהוא, שמימש את השקפת עולמם המונותאיסטית.

מקומות מושבם

על פי המתואר בספר שמואל, קבוצות של נביאים התגוררו בגבעת האלוהים, ובאזור מגוריו של שמואל עצמו - בניות ברמה.
בימי אלישע הנביא, מוזכרות קבוצות בני נביאים שישבו ביריחו ובבית אל, בגלגל, ועל גדות הירדן.