Speak Now

רקע, יציאת האלבום ועטיפתו

סוויפט עבדה על האלבום במשך השנתיים שקדמו ליציאתו. היא כתבה את כל ארבעה עשר השירים לבדה והפיקה את האלבום עם נתן צ'פמן. בשידור חי באינטרנט ב-20 ביולי 2010 אמרה: "כתבתי את כל השירים בעצמי לאלבום הזה. זה לא קרה בכוונה, זה פשוט קרה. למשל, אם אני מקבלת רעיון מעולה בשעה 3:00 לפנות בבוקר בארקנסו, ואין לי שותף לכתיבה בסביבה, אני פשוט מסיימת לכתוב אותו בעצמי". בניתוח של המילים לשיריה של סוויפט, צוינו הנושאים של חרטה ובדידות, בדגש על "Back to December" בו "דצמבר הוא חודש שצריך לעבור כדי שיהיה אפשר לחזור להתחלה, והוא בהחלט לא חודש מהנה במיוחד. ובכל זאת, סוויפט חוזרת לשם 'כל הזמן'. ב-"Back to December" ניתנת התנצלות לחבר לשעבר, דבר שלא עשתה בשני אלבומיה הקודמים". כותב המוזיקה סטפן תומאס ארלווין אמר שמבחינה מוזיקלית האלבום הוא "לא התקדמות גדולה מ-Fearless, אלא שינוי עדין כלפי הפופ הטהור עם מבטא קאנטרי [...] המשמש כתבלין".
הקלטת לאלבום התקיימה במספר מוקדי הקלטה, כולל Aimeeland Studio, אולפני Blackbird, אולפני קפיטול בהוליווד ועוד.
לפי מנכ"ל Big Machine Records, סקוט בורשטה, השם המקורי של האלבום היה אמור להיות Enchanted (בעברית: קסומה). הוא הסביר: "היינו בארוחת הצהריים, והיא ניגנה לי כמה שירים חדשים. הסתכלתי עליה ואמרתי 'טיילור, השירים האלה הם כבר לא על אגדות ותיכון. לא נוכל לקרוא לאלבום Enchanted, זה כבר לא המקום שאת נמצאת בו". לאחר כמה רגעים, סוויפט בחרה בשם Speak Now, שיותר מייצג את האבולוציה שהאלבום מייצג בקריירה של סוויפט ואת ההבנה העדיין צעירה שלה את העולם.
Speak Now יצא לאור ברחבי העולם ב-25 באוקטובר 2010 על ידי Big Machine Records. האלבום היה זמין להורדה דיגיטלית גם על ידי חנות ה-iTunes. העטיפה הרשמית נחשפה במגזין Us Weekly ב-18 באוגוסט 2010 . כמו כן, גרסת אריך-נגן של האלבום יצאה ב-22 בנובמבר 2010. ב-20 בדצמבר 2010 יצאה גרסת קריוקי של האלבום ב-CD+G וב-DVD. מהדורת דלוקס יצאה לאור באופן בלעדי עבור טארגט שהציגה עטיפה חלופית של סוויפט בשמלה אדומה במקום השמלה הסגולה העטיפה הרגילה. מהדורת דלוקס יצאה לאור באותו היום כמו המהדורה הרגילה אך כללה שלוש רצועות נוספות, שני שירים אקוסטיים, רמיקס פופ של "Mine", ו-30 דקות של תוכן וידאו: הוידאו קליפ של "Mine", כמו גם מאחורי הקלעים של צילום הווידאו קליפ. מהדורת הדלוקס הבינלאומית כללה את אותם התכנים כמו במהדורה הצפון אמריקאית ובנוסף גם שלוש גרסאות אמריקאיות לשירים "Mine", "Back to December" ו-"The Story of Us". ב-17 בינואר 2012, מהדורת הדלוקס הבלעדית לטארגט יצאה גם לחנויות קמעונאיות אחרות.

שירי האלבום

הרצועה הפותחת את האלבום, "Mine", יצאה לאור כסינגל המוביל מתוך האלבום. סוויפט הסבירה כי שיר הקאנטרי-פופ מדבר על נטייתה לברוח מאהבה. המבקרים שיבחו את השיר, למרות שחלקם קראו לו "נוסחאתי". "Sparks Fly" הולחן על ידי סוויפט כשהייתה בת שש-עשרה, לפני כניסתה לסצנת המוזיקה, ובוצע לראשונה באחד מהקונצרטים שלה בשנת 2007. סוויפט הסבירה כי השיר מדבר על "התאהבות במישהו שאתה אולי לא צריך להתאהב בו, אבל אתה לא יכול לעצור את עצמך כי יש כל כך הרבה חיבור וכימיה". "Back to December" הוא הרצועה השלישית מהאלבום, ויצא כסינגל השני מתוכו. הוא זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, שראו אותו כאחד מרגעי השיא של Speak Now. השיר הוא השיר הראשון של סוויפט שבו היא מתנצלת בפני חבר לשעבר שלה, שחלק מהמבקרים זיהו אותו כטיילור לאוטנר. שיר הנושא, "Speak Now", יצא כסינגל שיווקי. השיר הוא שיר סיפורי מנקודת מבטה של בחורה המתפרצת לחתונה של אהובה שמתחתן עם אחרת ובניסיון לזכות בו ולמנוע ממנו להתחתן.
"Dear John" הוא הרצועה הארוכה ביותר באלבום, עם שש דקות וארבעים וחמש שניות. השיר הוא "מכתב פתוח" לחבר לשעבר, לפי ההערכות ג'ון מאייר. השיר מדבר על ניצול ובגידה על ידי מישהו אהוב. השיר זוכה פרס הגראמי, "Mean", הוא הרצועה השישית באלבום. התוכן הלירי של השיר מתייחס למי שמטיל ספק ביכולתה של סוויפט לשיר. שיר הפופ "The Story of Us", נוגע במבוכה שמתרחשת בין שני אנשים אחרי שהם נפרדו. "Never Grow Up" הוא בלדה הממוענת לסוויפט כשהייתה צעירה. סוויפט הסבירה שהשיר מדבר על "העובדה שאני לא ממש יודעת איך אני מרגישה על התבגרות".
הבלדה "Enchanted" היא הרצועה התשיעית באלבום. השיר עוסק בסוויפט שפוגשת בחור אליו היא נמשכת, אך היא תוהה אם התאהבותה המיידית היא הדדית. "Better than Revenge" הוא שיר נקמה של סוויפט בקמילה בל, השחקנית הצעירה אחריה ג'ו ג'ונאס רדף לאחר פרידתו מסוויפט. "Innocent" נכתב בתגובה לתקרית של סוויפט עם קניה וסט בטקס פרסי ה-VMA ב-2009. השיר מדבר על מישהו שמרגיש שאיבד את דרכו בחיים, אבל עדיין "מחרוזות של אור בוהקות עבורו". "Haunted" מדבר על התקופה שלאחר פרידה.
בלדת הקאנטרי "Last Kiss" היא לדברי סוויפט "סוג של מכתב למישהו", וההשערות הן שהנמען הוא ג'ו ג'ונאס. רצועת הסיום "Long Live" היא על הלהקה שלה ואוהדיה. השיר הוא מבט לעתיד, שתוהה מהו הסיפור שיסופר אז על מה שקורה היום. סוויפט אמרה כי "השיר הזה בשבילי הוא כמו להסתכל באלבום תמונות של כל טקסי הפרסים, מופעי האצטדיון, וכל הידיים של הקהל באוויר. זה שיר האהבה הראשון שכתבתי עבור הקבוצה שלי".

ביקורות ופרסים

Speak Now זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי מוזיקה. לפי האתר Metacritic, אשר משקלל את הציון הממוצע לפי ביקורות ודירוגים ממבקרים נבחרים, האלבום קיבל ציון של 77. ב-Allmusic שיבחו את מילות השירים הבוגרות של וסוויפט וציינו כי היא " כותבת מנקודת מבט של הרגע ובכל זאת יש לה מיומנות של כותבת שירים מעבר לשנותיה". "לוס אנג'לס טיימס" שיבח את האלבום באומרו "היא עושה מוזיקה בלתי נשכחת". בביקורת באתר Sputnikmusic נאמר שהאלבום "הקלטת הפופ של השנה". ב"ניו יורק טיימס" ציינו כי האלבום הוא "עבודה וירטואוזית של שקיפות לא שקופה... האלבום הפראי ביותר בקריירה שלה, והמגוון ביותר מבחינה מוזיקלית. והוא גם מצוין, ככל הנראה הטוב ביותר שלה". ה"וילג' ווייס" ציין כי האלבום דורש "הערכה אמיתית של הכישרון של סוויפט, שאינו מתוודה, אלא דרמטי: כמו כותבי שירי קאנטרי רבים לפניה, היא יוצרת דמויות ומצבים - חלקם מהחיים - ומוצאת דרכים רבות עוצמה כדי לתאר אותם". ה"רולינג סטון" תיאר את סוויפט כאחת הכותבים הטובים ביותר ב"פופ, רוק או קאנטרי".
האלבום והשירים בו זכו בפרסים רבים ודורגו במקומות גבוהים ברשימות סוף שנה רבות. האלבום דורג במקום ה-13 ברשימת האלבומים הטובים ביותר לשנת 2013 של ה"רולינג סטון". About.com הכריז על האלבום כאלבום הפופ הטוב ביותר של 2010, וכינה אותו "מסמך מוזיקלי אישי ואינטימי ביותר, שמושך מאזינים עם הומור וחן". ב"וושינגטון פוסט" היה האלבום העשירי הטוב ביותר לשנת 2010. ה"ניו יורק טיימס" דרג את Speak Now במקום השני, וקבע כי "השירים שלה יותר מגוונים, התמונות שהיא מציגה רציניות יותר והלהבה חדה יותר". Speak Now נכלל ברשימת "50 אלבומי הנשים הטובים ביותר בכל הזמנים" שפורסמה על ידי הרולינג סטון בשנת 2012, ודורג בה במקום ה-45. בשנת 2015 נכלל האלבום ברשימת "300 האלבומים הטובים ביותר ב-30 השנים האחרונות" של Spin  ודורג בה במקום ה-147.
בטקס פרסי הגראמי השנתי ה-54, השיר "Mean" מתוך האלבום זכה בפרס שיר הקאנטרי הטוב ביותר ובפרס הופעת הסולו קאנטרי הטובה ביותר. האלבום היה מועמד לפרס אלבום הקאנטרי של השנה. האלבום היה מועמד לפרס האלבום הבינלאומי של השנה בשנת 2011 בפרסי ג'ונו. בפרסי הבילבורד היה מועמד לאלבום השנה ולאלבום הקאנטרי הטוב ביותר בשנת 2011. האלבום היה מועמד לפרס אלבום השנה בפרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי, פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי ופרסי הקאנטרי האמריקאי, וזכה בפרס אלבום הקאנטרי האהוב בטקס פרסי המוזיקה האמריקאית בשנת 2011.

הצלחה מסחרית

Speak Now נחת היישר בפסגת מצעד 200 האלבומים של הבילבורד, האלבום השני ברציפות של סוויפט שעשה זאת. עם מכירות של 1.047 מיליון עותקים בשבוע הראשון, הפך האלבום לאלבום עם מכירות הפתיחה הגבוהות ביותר מזה חמש שנים ולאלבום השישה עשר בהיסטוריה של ארצות הברית שמכר מיליון עותקים בשבוע אחד. מכירות הפתיחה של האלבום היו השניות בגובהן עבור אישה (מאוחר יותר ירד למקום החמישי של סוויפט ואלבומה של ליידי גאגא, Born This Way) והשניות בגובהן עבור אמן קאנטרי (מאוחר יותר ירד למקום השלישי עם יציאת האלבום הבא של סוויפט, Red). האלבום נשאר בפסגת מצעד 200 האלבומים של הבילבורד במשך שישה שבועות. האלבום היה האלבום שמכר הכי הרבה עותקים תוך שבוע אחד בארצות הברית בשנת 2010. כעבור 10 שבועות בלבד מיציאתו, האלבום מכר 2.96 מיליון עותקים בארצות הברית והפך לאלבום השלישי הנמכר ביותר בשנת 2010. נכון לינואר 2012, האלבום מכר 681,000 עותקים דיגיטליים מה שהופך אותו לאלבום הדיגיטלי העשירי הנמכר ביותר בכל זמנים. האלבום הגיע למעמד פלטינה מרובעת לפי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA), והיה האלבום השלישי ברציפות של סוויפט שהגיע למעמד זה.
כל ארבעה עשר השירים מהאלבום ושלוש רצועות בונוס נכנסו למצעד הבילבורד הוט 100, המספר הרב ביותר של שירים מאלבום אחד שנכנסו למצעד אי פעם. אחד עשר מהשירים היו במצעד בו זמנית, מה שהפך את סוויפט לאמן השלישי ולאישה הראשונה שעושה זאת. ארבעה שירים מהאלבום נכנסו לעשרת הגדולים במצעד.
Speak Now זכה להצלחה גם מחוץ לארצות הברית. האלבום נכנס במקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי, כשמכר 62,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו. נכון ליוני 2011, האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת, עם מכירות של 240,000 עותקים. באוסטרליה, האלבום נכנס למקום הראשון במצעד והגיע למעמד פלטינה משולשת לפי על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי (ARIA) לאחר שמכירותיו הגיעו ל-210,000 עותקים. בניו זילנד, האלבום הפך לאלבום השני ברציפות של סוויפט שמגיע למקום הראשון במצעד והגיע למעמד פלטינה לפי על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הניו זילנדי (RIANZ). האלבום נכנס בעשירייה הראשונה המצעדים בחמש מדינות נוספות, כולל בריטניה, בו הגיע למקום השישי והגיע למעמד זהב.
נכון לאוגוסט 2014, הסינגלים "Mine" ו-"Mean" מכרו מעל 3 מיליון עותקים, "Back to December" מכר מעל 2 מיליון עותקים ו-"The Story of Us" מכר מעל 1 מיליון עותקים. "Enchanted", למרות שלא יצא כסינגל מכר מעל 500,000 עותקים בארצות הברית לבדה והגיע למעמד זהב. נכון לפברואר 2012 "Ours" מכר 1.224 מיליון עותקים; "Sparks Fly" ו- "Speak Now" מכרו כ-841,000 ו-500,000 עותקים בהתאמה.
נכון לספטמבר 2011, נמכר האלבום בלמעלה מ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם.

סיבוב ההופעות

סיבוב ההופעות Speak Now World Tour הוכרז ב-23 בנובמבר 2010. סיבוב ההופעות נמשך לאורך 2011 ובתחילת 2012 והוא כלל 111 מועדים - מתוכם 80 בצפון אמריקה, 12 באירופה, 12 באוסטרליה, ו-7 באסיה. המבקרים שיבחו את סיבוב ההופעות, שבבילבורד נכתב כי "ההפקה בת השעתיים של סוויפט הייתה חוויה מדהימה. הייתה כמות עצומה של פרטים שהפכו את סיבוב ההופעות לשלב הבא בהופעות קאנטרי... השילוב של המוזיקה והאישיות של סוויפט מרתקת". הניו יורק טיימס טען שסיבוב ההופעות "עבד בצורה מתוקתקת, עם אלפים של קולות שרים וצורחים בין השורות. הגברת סוויפט, בת 22, היא הכוכב שלהם... השירים שלה הם סיפורים מתוחים ומלודיים". סוויפט הזמינה מוזיקאים רבים להצטרף אליה לדואטים במהלך סיבוב ההופעות בצפון אמריקה, בין השאר את ג'יימס טיילור, ג'ייסון מראז, שון קולבין, ג'וני רזניק, אנדי גרמר, טל בכמן, ג'סטין ביבר, סלינה גומז, ניקי מינאז', נלי, B.o.B, אשר, פלו רידה, T.I, ג'ון פורמן, ג'ים אדקינס, היילי וויליאמס, Hot Chelle Rae, רוני דאן, דריוס רוקר, טים מקגרו וקני צ'סני. סוויפט ביצעה גרסאות כיסוי אקוסטית רבות במהלך סיבוב ההופעות בצפון אמריקה - היא אמרה שגרסאות הכיסוי אפשרו לה להיות "ספונטנית" בהופעה מתורגלת היטב. בסיבוב ההופעות השתתפו יותר מ-1.6 מיליון מעריצים והוא גרף מעל 123 מיליון דולר. אלבום הלייב הראשון של סוויפט, Speak Now World Tour: Live, כולל כל שבע-עשרה ההופעות מהחלק הצפון אמריקאי של סיבוב ההופעות, יצא לאור בנובמבר 2011.