google/wiki40b huggingface dataset:
ממלכת אסקס

גבולות הממלכה

ממלכת אסקס השתרעה בין הנהר סטואר וממלכת מזרח אנגליה בצפון, לבין נהר התמזה וממלכת קנט בדרום, במזרחה גבלה הממלכה בים הצפוני ובמערבה בממלכת מרסיה.
בתחום הממלכה היו שרידי העיר הרומית של קולצ'סטר והעיר לונדון - בירת פרובינקיית בריטניה.
מחוז אסקס של ימינו שמר על הגבולות ההיסטוריים הצפוניים והדרומיים של הממלכה, אולם ממערב שטחי המחוז קטנים יותר, בשל אובדן שטחים של הממלכה לממלכת מרסיה במהלך המאה השמינית.

היסטוריה

ממלכת אסקס לא מוזכרת בכרוניקות הקדומות, ועל כן ידועים פרטים מועטים בלבד על ממלכה זו. הממלכה התפתחה מאיחודן של ממלכות קטנות שקמו לאחר עזיבת הרומאים בראשית המאה החמישית. העדויות ההיסטוריות מהתקופה מאזכרות מספר מלכים שמלכו אחד אחרי השני, או לעיתים יחדיו (כאשר ייתכן שהם משלו על חלקים שונים של הממלכה).
המלך הראשון המתועד הוא אסקווין אשר שלט בממלכה החל משנת 527. בדה ונרביליס מאזכר את הממלכה בספרו "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" ומציין את הגעת ההגמון (ולימים הקדוש הנוצרי) מליטוס ללונדון בשנת 604. בדה מספר על ההטבלה של המלך סאברט, על ידי מליטוס, וככל הנראה בהשפעת אתלברט, מלך קנט (דודו של סאברט).
בדה מציין כי לאחר מותו של סאברט, בשנת 616 נאלץ מליטוס להימלט מלונדון בשל לחץ של בניו של סאברט, אשר החזירו את דת הממלכה לפגניות.
ממלכת אסקס התנצרה בשנית בתקופת שלטונו של סיגברט הטוב, בעקבות פעילותו המיסיונרית של קד הקדוש, אולם שבה להיות פגנית בשנת 660 בתקופת שלטונו של סוויתהלם. סוויתהלם המיר דתו לנצרות בשנת 662 אולם נפטר בשנת 664. שני בניו, סיגהרה וסאבי ירשו אותו. מגפה שפגעה בממלכה באותה עת הביאה לעזיבת הדת הנוצרית ושיבה לפגניזם. צעד זה הביא לכיבוש הממלכה על ידי וולפיר, מלך מרסיה.
תבוסת מרסיה, וכיבושה בשנת 825 על ידי אגברט, מלך וסקס הביא לאיחוד השטחים לתוך ממלכת וסקס והעלמותה של ממלכת אסקס.
צ'ארלס ברוקס ג'וניור

צ'ארלס ברוקס ג'וניור (אנגלית: .Charles Brooks, Jr‏; 1 באפריל 1942 - 7 בדצמבר 1982) היה רוצח אמריקני שהיה האדם הראשון שהוצא להורג על אדמת ארצות הברית באמצעות זריקת רעל. הוצאתו להורג הייתה הראשונה בטקסס מאז 1964.

ביוגרפיה

ברוקס היה בן למשפחה אמידה בעיר פורט וורת', ולמד בבית הספר התיכון איי.אמ טרל (I.M. Terrell). ברוקס נשפט למאסר לפני הוצאתו להורג, לאחר שהורשע באחזקה לא חוקית של כלי נשק.
ב-14 בדצמבר 1976 ברוקס נכנס למגרש למכירת מכוניות משומשות וביקש לקחת את אחד הרכבים לנסיעת מבחן. בעל המגרש, דייוויד גרגורי, ליווה אותו בנסיעה. לאחר שברוקס אסף את וודי לודרס (Woody Loudres), השניים כלאו את גרגורי בתא המטען של המכונית ונסעו למוטל. לאחר שהובא למקום, גרגורי נקשר לכיסא ונורה פעם אחת בראשו. ברוקס ולודרס לא סיפרו מי מהם ירה בגרגורי. בעקבות טיעונים שהועלו תוך כדי ההליכים המשפטיים גזר דינו של לודרס היה 40 שנות מאסר, ואילו זה של ברוקס היה עונש מוות.
בית המשפט העליון של ארצות הברית דחה ברוב של 3-6 את בקשתו של ברוקס להשהות את הוצאתו להורג. ועדת החנינות ושחרור על תנאי של טקסס המליצה ברוב של 1-2 כי התהליך יימשך.
לאחר שאכל את ארוחתו האחרונה, ברוקס הובל אל חדר ההוצאה להורג בבית הכלא הנטסוויל שבטקסס. במקום זה הוא אמר את דבריו האחרונים. ברוקס המיר את דתו לאסלאם בזמן מאסרו ומסיבה זו הוא התפלל לאללה לפני שהוצא להורג.
הרעלים הוזרקו לגופו בשעה 12:09 לפנות בוקר, ומותו של ברוקס הוכרז 7 דקות לאחר מכן. תמונה של גופתו הכבולה למיטה לאחר ביצוע גזר הדין פורסמה בטיים מגזין בשבוע שלאחר מכן, במסגרת כתבה שבה הוזכר כי בוצעה ההוצאה להורג החוקית הראשונה באמצעות זריקת רעל.
ראן לולה ראן

אזכורים קולנועיים (הומאז'ים)

הסרט מאזכר את הסרט "ורטיגו" של אלפרד היצ'קוק במספר אופנים - הבולט בהם - ציור בקזינו של קים נובאק כפי שנראתה בעת ששיחקה בסרט "ורטיגו".

השפעות הסרט

הסרט הפך לפרודיה בפרק מהסדרה "משפחת סימפסון" שנקרא "טרילוגיה של טרור", שגם בו נעשה שימוש בווריאציות על גרעין עלילה אחד, אשר שינוי קטן בו משפיע על התוצאה.

פסקול

פסקול הסרט הוא פרי עבודתם של טום טיקוור, יחד עם ג'וני קלימק (Johnny Klimek) וריינהולד הייל (Reinhold Heil).
השיר "Wish - Komm zu mir" (גרמנית: "בואי אליי") נכתב על ידי פרנקה פוטנטה, ששרה אותו עם תומאס דֶה (Thomas D). השיר משנה אווירה לאורך הסרט: בפעם הראשונה מלווה המוזיקה באווירה של דריכות; בשנייה מעבירה המנגינה תחושת סכנה; ובפעם השלישית מתווספות לשיר מילים כגון "never say never".
אליטרציה

אָלִיטֵרַצְיָה (בעברית: הִשָּׁנוּת צְלִילִים) היא אמצעי ספרותי לשוני אמנותי קדום, המאופיין בחזרה על צליל, או על צירוף של צלילים, במספר מילים קרובות. הצליל החוזר הוא בדרך-כלל עיצור או מספר עיצורים. 
האליטרציה שימשה בשירה הקדומה עוד טרם החריזה והמשקל, ולאותן מטרות: להקל על המאזינים לזכור את הנאמר מצד אחד, ולגרום להם הנאה אמנותית לשונית מצד שני. בשירה האנגלו-סקסית הקדומה הייתה האליטרציה תחבולה קבועה, ששימשה כיסוד מבני המארגן את השורה. אליטרציה נפוצה מאוד גם בשירת המקרא. 

הצורה הנפוצה ביותר של אליטרציה היא חזרה על הצליל הראשון במילים סמוכות, בדרך כלל על מנת ליצור הדגשה או לחזק את הקשר בתוך סדרת המילים. הצהרתו הידועה של יוליוס קיסר, "וני, וידי, ויצ'י" (באתי, ראיתי, ניצחתי) היא דוגמה קלאסית לאליטרציה מסוג זה. בעברית מופיעים צירופים רבים מסוג זה בתנ"ך, ביניהם "צוד צדוני כציפור" ממגילת איכה ו"פחד ופחת ופח" מישעיהו. ישנן גם דוגמאות המשתמשות בשתי מילים בלבד: "חן וחסד", "דת ודין", "שוד ושבר" ועוד. 

אליטרציה יכולה להיות גם חזרה על צלילים שאינם מופיעים דווקא בתחילת המילה. לדוגמה, הפסוק "אמת מארץ תצמח וצדק משמים נשקף" (תהילים, פ"ה; האותיות המודגשות הם העיצורים החוזרים), או הצירופים "נשימת שמייך", "רחש חשדות ודבר אשם" ו"עוד אבוא אל ספך בשפתיים כבות" המופיעים בשירי נתן אלתרמן. במונולוג שבשיר "לונדון", המבוסס על דבריה של בלה מן המחזה "אורזי מזוודות", מופיעה אליטרציה ארכנית של צלילי השי"ן והלמ"ד: "לא שיש לי אשליות בקשר ללונדון, לונדון לא מחכה לי, גם שם אהיה לבד". גם חזרה על צלילים בתחילת הברות קרובות ("קניתי קורקבן") נחשבת אליטרציה.

אליטרציה בקומיקס ובקולנוע

בסדרות קומיקס ובסרטי אנימציה אמריקאים מופיעות לעיתים קרובות דמויות ששמן הפרטי ושם המשפחה שלהן מתחילים באותה אות, כגון מיקי מאוס או דונלד דאק. במקרים רבים משתמשים באליטרציה כאשר השם הוא זהותו הסודית של גיבור על - כך, למשל, קלארק קנט הוא סופרמן, פיטר פארקר הוא ספיידרמן וברוס באנר הוא הענק הירוק. עם זאת, גם דמויות אחרות בקומיקס, כגון לויס ליין ולקס לות'ר בסופרמן, מקבלות לעיתים שמות שיש בהם אליטרציה.
בסדרת הארי פוטר, מופיעות לעיתים קרובות דמויות ששמן הפרטי ושם המשפחה שלהן מתחילים באותה אות, בהם ארבעת מייסדי הוגוורטס, מורים ותלמידים, וגם דמויות שוליות המוזכרות פעם אחת (כמו ארקי אלדרטון).
בסדרה בנות, למרבית הדמויות הקבועות ישנם שמות היוצרים אליטרציה.
הטבח בכנסיית סאת'רלנד ספרינגס

הטבח

ב-5 בנובמבר 2017 בשעה 11:30 בבוקר נכנס דווין פטריק קלי- חייל משוחרר מחיל האוויר האמריקאי בן 26, תושב עיירה סמוכה, לכנסייה בסאת'רלנד ספרינגס, טקסס, פתח באש ורצח 26 איש. היורה נמלט מהזירה ונמצא מת אחרי מרדף שכוחות הביטחון ניהלו אחריו.
טבח זה הוא אירוע הירי הקטלני ביותר בכנסייה בתולדות ארצות הברית.
לפי ה-FBI סיבת הטבח היא מריבה שהייתה לרוצח עם חמותו וחמיו, שהיו חברים בקהילת הכנסייה הבפטיסטית אך לא נכחו בטקס שבו אירע הטבח.
גורגופון

גורגופון (ביוונית: Γοργοφόνη) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית, נחשבת לאישה הראשונה שנישאה פעמיים.
גורגופון הייתה בתם של פרסאוס ואנדרומדה. משמעות שמה הוא "קוטלת הגורגונות", כמחווה לאביה שהרג את מדוזה הגורגונה.
היא נישאה לפריארס מבית המלוכה של ספרטה ונולדו להם לאוקיפוס ואפראוס.
לאחר מותו של פריארס נישאה לאויבלוס מלך ספרטה ובכך הפכה לאישה הראשונה שנישאה פעמיים. להם נולדו טינדראוס, אביהם של קסטור ופולוקס והלנה; היפוקון, שנרצח בידי הרקולס; ואיקריוס, אביה של פנלופה, אשתו של אודיסאוס.
ישנה דמות שולית נוספת במיתולוגיה היוונית בשם גורגופון, אישה שנישאה לפרוטאוס, בנו של אגיפטוס.
משין הד

הופעות בישראל

משין הד הופיעו בישראל בפעם הראשונה ב-10 במרץ 2008, במועדון התיאטרון בתל אביב.
אשל מרובע

תפוצה

האשל המרובע צומח באזורים מדבריים ובחופים. הוא מין שכיח בארץ ישראל במלחות בסביבות ים המלח, בנגב המרכזי ובבקעת הירדן הדרומית.
מבחינים בו בכמה זנים. אחד הזנים, זן מאיר, מצוי גם בעמק עכו, בשרון ובצפון בקעת הירדן.
משרעת תפוצתו של המין: מזרח ים תיכונית וסהרו-ערבית.
מקס ברמן

הרב ד"ר  מקס ברמן (בגרמנית:  Max Beermann;‏ 1873, ברלין  – 1935, היילברון) היה הרב הראשי  באינסטרבורג ובהיילברון שבפרוסיה.

חייו

מקס ברמן נולד בברלין ב-5 באפריל 1873, בן להרמן מיכאל ברמן (Hermann Michael Beermann) ויוהנה לבית גרברט (Johanne Gerbert). 
ברמן למד באוניברסיטת המבולדט (Humboldt), ובשנת 1898 הוסמך לרבנות. 
הוא מונה למשרת הרב בעיר אינסטרבורג, שם נשא לאישה ב-13 בדצמבר 1898 את רחה לבית גולדשמידט (בגרמנית: Recka Goldschmidt;‏1871 – 1932).  לזוג נולדו שלוש בנות: חווה (Eva) בשנת 1899, רות (Ruth Jeanette) בשנת 1901, ואלישבע (Elisabeth) בשנת 1903.

כהונתו

בין השנים 1898 עד 1915 שימש כרב של העיר אינסטרבורג  (Insterburg) שבפרוסיה המזרחית.
בין השנים 1915 עד 1935 שימש כרב של העיר היילברון   (Heilbronn).  
מקס ברמן ייצג בדמותו את היהודי המתקדם, המעורה בתרבות הכללית של סביבתו. הוא היה בקיא בספרות ובפילוסופיה הגרמנית, ונהג לשאת הרצאות בנושאים אלו במוסדות חינוך שונים בעיר היילבורן. 
הוא פעל רבות כנגד דעות אנטישמיות שרווחו בקרב חלק מן המנהיגים הנוצרים בדרום גרמניה, והרבה לשאת הרצאות פומביות בהן הטיף כנגד האנטישמיות. פעילות המפלגה הנאצית, החל ממחצית שנות העשרים, העמידה בפני הרב ברמן אתגר משמעותי, והוא יצא חוצץ בהרצאות פומביות גם כנגד התורה הגזענית שהפיצו. 
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, הוא נאלץ לצמצם את פעילותו כמעט לחלוטין. 
מקס ברמן נפטר בשנת 1935, והובא למנוחות בבית העלמין היהודי של היילברון.
אלבום האבל שהוכן לזכרו נשמר בעיזבונה של בתו.
המשלח

המשלח (בצרפתית: Le Transporteur) היא סדרת סרטי אקשן ומותחן צרפתיים על פי תסריט מאת לוק בסון. בטרילוגיה הראשונה כיכב ג'ייסון סטיית'ם כפרנק מרטין, נהג להשכיר ומשלח שכיר שמבצע שליחויות של כל דבר לכל מקום, מבלי לשאול שאלות ובתמורה למחיר הנכון.
נוסף לטרילוגיית הסרטים הופקה סדרת טלוויזיה בת שתי עונות ובכיכובו של כריס וואנס. סרט רביעי בסדרה, המהווה אתחול והתחלה לטרילוגיה חדשה, יצא ב-2015, בכיכובו של אד סקרין.
תקציב טרילוגיית הסרטים הראשונה עמד על 83 מיליון דולרים, כששלושת הסרטים הראשונים הכניסו למעלה מ-238 מיליון דולרים.

המשלח (2002)

הסרט מגולל את סיפורו של פרנק מרטין, איש שתפקידו להעביר חבילות בלי לשאול שאלות. הסיפור מתחיל להסתבך ברגע ששאלות מתחילות להישאל. באחת מעבודותיו הוא צריך להעביר חבילה מאיש אמריקאי הידוע בכינוי "וול סטריט". אלא שהוא שם לב שהחבילה זזה ולכן הוא עובר על החוק שקבע לעצמו ומסתכל פנימה. שם מתגלה לו בחורה קשורה. הסרט בוים על ידי לואי לטריה הצרפתי.

המשלח 2 (2005)

סרט ההמשך ממשיך לגולל את הרפתקאותיו של פרנק מרטין, המשלח המקצועי, נמצא כעת במיאמי, שם הוא מסתבך בפרשת חטיפת ילד, לאחר ש"חבילה" נוספת שהעביר מתגלה כחיה ונושמת (כמו בסרט הראשון שם הייתה זו בחורה קשורה). עכשיו, כשהוא מנסה להוכיח את חפותו על ידי חשיפת החוטף האמיתי, הוא נכנס עמוק לצרות מול קרטל הסמים של פלורידה. לואי לטרייה שב לביים את ג'ייסון סטאת'ם גם בסרט השני.

המשלח 3 (2008)

בסרט השלישי בסדרה פרנק מרטין מועסק על ידי פושע גאון לצאת למשימה להעביר "חבילה", החבילה הפעם היא בתו החטופה של שגריר הרפובליקה העממית של סין. עכשיו פרנק, שהוצמד אליו צמיד מעקב אלקטרוני חייב להצליח במשימה שלו או שימות. ביים אוליבייה מגטון.

הטרילוגיה השנייה

במהלך פסטיבל קאן בסתיו 2013, אולפני EuropaCorp האחראים להפקת סרטי "המשלח" הצהירו על כוונתם להפיק טרילוגיה חדשה בכיכובו של השחקן האנגלי אד סקרין. הטרילוגיה החדשה מופקת בשיתוף פעולה עם חברת Fundamental Films הסינית כשעל פי ההסכם שנחתם, לפחות הפקת אחד מן הסרטים תהיה בסין.

המשלח: טעון (2015)

סרט האתחול החדש בכיכובו של אד סקרין מתרחש במרסיי, צרפת. מפיצי הסרט בישראל בחרו להפיצו בשם המקור "טרנספורטר". את הסרט ביים קאמיל דלמארה.

סדרת הטלוויזיה

סדרת הטלוויזיה "המשלח: הסדרה" עלתה לשידור בערוץ RTL בגרמניה באוקטובר 2012 ובערוץ M6 בצרפת בדצמבר אותה שנה. את דמותו של פרנק מרטין מגלם כריס ואנס, לצד אנדריאה אוסוורט, כסוכנת ביון אמריקאית שמאוהבת בו. השחקן הצרפתי פרנסואה ברליאן שגילם את המפקח טרקוני בטרילוגיית הסרטים הראשונה גילם את הדמות גם בסדרה. הסדרה מגוללת את המשך הרפתקאותיו של פרנק מרטין, מעביר סחורות ו"משלח" מקצוען, אשף נהיגה שמעביר כל דבר לכל מקום בלי שאלות ובמחיר הוגן וחי על פי שלושה חוקים, בלתי ניתנים להפרה.
שתי עונות הופקו לסדרה ובכוונת המפיקים להפיק עונה שלישית.

רכבים

פרנק מרטין נוהג במגוון רכבים אך בעיקר דגמי BMW מסדרת 7, דגם מרצדס בנץ E38, אאודי A8 ואף רכב למבורגיני מורצ'יילאגו.
גדי שמשון

ביוגרפיה

שמשון נולד בקריית גת ועסק בצילום מנעוריו. כשהשתחרר מצה"ל למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב ובבית צבי ולמד בתוכנית המולטימדיה של מרכז הבינתחומי הרצליה.
בשנת 1988 זכה תסריט שכתב במקום הראשון בתחרות של המכון הישראלי לקולנוע והוא ביים לפיו את הסרט "מקום זמני". באותה תקופה החל שמשון בפנייה לתחום התקשורת והחל לעבוד ככתב ועורך בכלי תקשורת מקומיים ביניהם "צומת השרון" ו"תל אביב". 
בינואר 1997, כפרויקט במסגרת לימודיו, העלה לרשת מגזין בשם "מוניטור", הנחשב למגזין האינטרנט העברי הראשון. המגזין נסגר בסוף אותה שנה לאחר שנכשל הניסיון למכור אותו ל"ידיעות אחרונות". 
שמשון הצטרף לפורטל "וואלה!" והיה לעורך הראשון של האתר. בשנת 1999 הוביל את צוות הקמה של פורטל "נענע" ושימש עורכו הראשי במשך כשנתיים. 
במשך השנים דבק בו הכינוי "הסבא של האינטרנט", עקב עיסוקיו הרבים בתחום האינטרנט ותפקידיו באתרים ראשיים (נענע, וואלה!, מוניטור). במסגרת תפקידו כעורך "נענע", כתב טור שבועי תחת המדור "הזקן והלינק", באווירת הכינוי שזכה לו. 
לאורך השנים כתב וערך במגזינים ועיתונים רבים, ביניהם: בלייזר, הארץ, חדשות, גלובס, העיר, ynet, עכבר העיר, PC מגזין, מעריב, אותות ועוד. 
שמשון שימש כדירקטור בחברת "תפוז אנשים" במשך שלוש שנים וחצי, במקביל לעבודתו כיועץ לחברות בתחום האינטרנט. בסוף 2008 הקים שמשון את "פ.צ. בלוגים", המפעילה חמישה בלוגים ישראליים מוכרים תחת חסות של חברת הסלולר אורנג'. 
בשנים 2011- 2014 שימש שמשון כמנהל המדיה הדיגיטלית של הסוכנות היהודית.
ב-2015 הקים שמשון את "אלף אלף דיגיטל", סוכנות לשיווק תוכן דיגיטלי.
הפועל מרמורק

היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1949 על ידי נתנאל מרגלית והשתתף בתחרויות לא רשמיות. בשנת 1953 התארגנו מספר שחקני הפועל רחובות בהנהגת נתנאל מרגלית, להקמת קבוצת בוגרים שהחלה להשתתף במסגרת מסודרת של ההתאחדות בליגה ג'. בתום עונת 1958/1959 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה ב'. בתום עונת 1962/1963 העפילה הקבוצה לליגה א'.
בחודש יוני 1968 בוצע איחוד בין הפועל מרמורק לבין הפועל רחובות, והאחרונה החליטה על פירוק סופי והעברת שחקניה הבולטים למרמורק.
בתום עונת 1971-72 (בהדרכת המאמן יהודה חדד), הגיעה הפועל מרמורק למחזור האחרון לדרבי מול מכבי שעריים, בידיעה שרק ניצחון יבטיח את עלייתה לליגה הלאומית. במשחק שנערך באצטדיון קריית אליעזר בחיפה, לעיני למעלה מ-10 אלף צופים. שעריים הוליכה במשחק זה 0–1, אך טוני שרעבי כבש צמד והוביל למהפך ולניצחון 2–1 ולעליה היסטורית לליגה הבכירה.
בעונת 1972-73 שיחקה הקבוצה בפעם הראשונה והיחידה בתולדותיה בליגה הלאומית, הליגה הבכירה של ישראל דאז. כעבור עונה בליגה הבכירה מרמורק נשרה לליגת המשנה, ליגה א'. בשנות השמונים שיחקה הפועל מרמורק בליגה השנייה. בתחילת שנות התשעים ירדה הקבוצה אל ליגה א', ובאמצע עשור זה נשרה לליגה ב'.
הקבוצה חזרה לליגה א' בשנת 2000, ומשם כעבור שנתיים אל הליגה הארצית (השלישית בחשיבותה). בעונת 2004/2005, מרמורק סיימה במקום השני בטבלת הליגה הארצית, והחמיצה את העלייה אל הליגה הלאומית. בעונת 2005/2006 הקבוצה העפילה לשמינית גמר גביע המדינה נגד הפועל כפר סבא, אך הפסידה 0–1. הקבוצה שחזרה הישג זה בשנית בעונה שלאחר-מכן, כאשר הפעם הפסידה להפועל תל אביב.
בעונת 2008/2009 ציינה הקבוצה את שנת ה-60 להיווסדה, העפילה אל הליגה הלאומית לאחר היעדרות של 22 שנים והגדילה לעשות כשזכתה לראשונה בתולדותיה בגביע הטוטו לליגה הארצית, לאחר שגברה 1–0 על הפועל אשקלון במשחק הגמר שנערך באצטדיון הברפלד בראשון לציון. הקפטן דאז אדיב שרעבי, לצד שרון מימר, הניפו את הגביע. בחלוף עונה אחת בלבד נשרה חזרה לליגה א', הליגה השלישית.
במהלך שנת 2014 זכויות הניהול של הקבוצה היו אמורות לעבור לזמר אייל גולן, ששיחק בה בעבר ולמשקיע עו"ד אלדד פרי. לשם הקבוצה התווסף שם סבו של אייל גולן, חיים ג'מיל. אולם, קניית הקבוצה על ידי גולן ופרי לא צלחה לבסוף. בסוף שנת 2015, עזב חננאל עדני, ששימש כמנכ"ל, לאחר שנים רבות ולאחר חודשים רבים של מחאת אוהדים כנגדו בגלל תפקידו במניעת קניית הקבוצה פעמיים על ידי הזמר אייל גולן. מנהל הקבוצה כיום הוא שחקן העבר ואחד מסמליה, זורי שעובי, אשר מחזיק גם בתפקיד יו"ר העמותה.
בסיום עונת 2016/2017 העפילה מרמורק לליגה הלאומית, מחזור אחד לסיום העונה אחרי 7 שנות היעדרות. במשחק האחרון של העונה השתתף אייל גולן בתור שחקן פעיל, ואף הבקיע את הגול האחרון בעונה זו. לקראת עונת 2017/2018 עברה הקבוצה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון העירוני ברמלה, המכיל 2,000 מקומות ישיבה. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום ה-12 והצליחה להישאר בליגה לאחר מאבקי תחתית בפלייאוף התחתון. בעונת 2018/2019 מאבקים אלו לא צלחו ובמחזור ה-36 (אחד לפני אחרון) נקבע שהקבוצה תסיים במקום ה-15, והיא ירדה חזרה לליגה א' דרום אחרי 2 עונות רצופות בלאומית.
משמרות ההסתערות

משמרות ההסתערות (בספרדית: Guardia de Asalto או, בקיצור Asaltos) היה כוח אכיפת חוק בתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה (1931-1939) ופעל ככוח ז'נדרמריה עירונית כחולת-מדים נאמנה לשלטון מעמד הפועלים בעת מלחמת האזרחים בספרד, בניגוד למשמר האזרחי (Guardia Civil) ירוק-המדים שפעל במרחב הכפרי שנשלט על ידי בעלי אחוזות עשירים שרבים מחבריו ערקו לשורות הפשיסטים. עם פרוץ מלחמת האזרחים מנה הכוח 18,000 איש, בסופה כ-5,000 מהם ערקו לצידו של פרנקו.

היסטוריה ותפקוד

הכוח נוצר על ידי ממשלת הרפוליקה ככוח שמירת סדר בערים והתבסס על בני מעמד הפועלים (בברצלונה למשל גויסו רוב חבריו מקרב אנשי המפלגה הקומוניסטית PSUC). זאת כיוון שהשלטון לא יכל לסמוך על חברי המשמר האזרחי שהיו בעלי נאמנות לבעלי האדמות העשירים. בתחילה נוצרו בערים פלוגות משמר חמושות (Compañías de Vanguardia) ובשנת 1932 אוגדו לכוח ארצי בשם "חיל ביטחון והסתערות" (Cuerpo de Seguridad y Asalto).
במלחמה בלט הכוח בדיכוי מרד הצבא בברצלונה ובהגנה על מדריד מפני הפשיסטים. ב-3 במאי 1937 הועסקו אנשי המשמרות בהשתלטות על מרכזת הטלפונים של ברצלונה שהוחזקה על ידי חברי תנועת CNT האנרכיסטים ובהמשך השבוע נלחמו בקרבות הרחוב שהתחוללו בעיר, לצד PSUC במיליציות של האנרכיסטים ותנועת POUM הטרוצקיסטית. ביוני רדפו אנשי המשמרות אלפים מחברי תנועת POUM שהוצאה מחוץ לחוק, כולל מתנדבים זרים וראש התנועה, אנדראו נין שעונה ונרצח.
פעמת

סיבות

לפי מחקר משנת 1996, הסיבה השכיחה ביותר לפעמת, 43% מהמקרים, היא סיבה לבבית. 31% נוספים נובעים מסיבות פסיכיאטריות שונות. בשאר המקרים הסיבות הן שונות, או שלא נמצאה סיבה ברורה.

מחלות לב וכלי דם

סיבה שכיחה לפעמת המופיעה לסירוגין היא פעימות מוקדמות, בין אם עלייתיות או חדריות. ככלל, מדובר בממצא שפיר בפעימות הלב, אשר מודגש כהחסרת פעימה או כפעימה מוגברת וחזקה בפעימה העוקבת. פעמת סדירה וממושכת נובעת מהפרעות קצב מהירות, לרבות טכיקרדיה על-חדרית וטכיקרדיה חדרית. אם הפעמת אינה סדירה וממושכת, הסיבה יכולה להיות פרפור עליות. למרות האמור לעיל, רוב הפרעות קצב אינן מתבטאות בפעמת.
התכווצות בחוזקה, המכונה גם היפרדינמית, של הלב היא מנגנון נוסף להופעת פעמת. התכווצות מסוג זה יכולה להתרחש באופן פיזיולוגי בשל עודף בקטכולאמינים, כמו בפעילות גופנית או מצבי דחק, ואין זה נדיר שספורטאים חווים פעמת, ללא קשר למצב חולי. מנגד, פעמת היא תסמין גם של מחלות הגורמות להפרשה מוגברת של קטכולאמינים, כמו פאוכרומוציטומה. אי-ספיקת מסתם אבי העורקים
היא סיבה לבבית נוספת לפעמת במנגנון של התכווצות בחוזקה של החדרים, וזאת בשל הנפח הגדול אשר הלב מזרים לפנים על רקע התחזרת בזמן הדיאסטולה.

הפרעות נפשיות

מגוון הפרעות נפשיות, בפרט מקבוצת הפרעות החרדה והסומטיזציה, באות לידי ביטוי בפעמת, כאשר החווים אותה מדווחים על משך זמן ארוך יותר – למעלה מ-15 דקות – ועל תסמינים נוספים נלווים.

מחלות ומצבים אחרים

ביתר פעילות של בלוטת התריס, מסטוציטוזיס, וכאמור, בפאוכרומוציטומה עלולים אנשים לחוות פעמת כתסמין. גם התכווצויות ספונטניות של שרירי בית החזה עלולות להיחוות כפעמת.

תרופות וחומרים

חומרים רבים, בהם תרופות מסוימות, עשויים להשרות התכווצות בחוזקה של חדרי הלב: טבק, קפאין, אמינופילין, אטרופין, קוקאין ואמפטמינים. גם אלכוהול עשוי להשרות פעמת.

גישה אבחנתית

הבירור האטיולוגי מתמקד בראש ובראשונה באיתור הפרעת קצב מסכנת חיים כסיבה להופעת פעמת. על כן, הריאיון הרפואי כולל שאלות על משך הפעמת וסדירותה, וכן על קיומם של מחלת לב כלילית או גורמי סיכון למחלת לב כלילית, שכן אנשים עם מחלת לב כלילית נמצאים בסיכון גבוה יותר להפרעות קצב חדריות. תסמינים נלווים כגון עילפון או תחושת ריחוף מרמזים על פגיעה באספקת הדם מהלב למוח כביטוי להפרעה חדרית. הדרישה המוגברת לחמצן בזמן פעילות מוגברת של שריר הלב, בין אם בהתכווצות בחוזקה או בטכיקרדיה, בעיקר באנשים עם מחלת לב כלילית, יכולה להתבטא בליווי של כאב בחזה. בנוסף, באנשים עם אי-ספיקת לב, או מחלות שהביטוי שלהן הוא כשל אי-ספיקת לב, פעמת נלווית גם לקוצר נשימה.
הדגש בבדיקה הגופנית הוא על הסימנים החיוניים ובדיקת מערכות הלב והריאה.
אלקטרוקרדיוגרם (אק"ג) מאפשר לתעד הפרעות קצב שונות, אם קיימות. במקרים שהפעמת מופיעה רק בזמן מאמץ ניתן לבצע את הבדיקה בזמן מאמץ. בנוסף, כאשר הפעמת המופיעה לסירוגין, ניתן להסתייע ברישום אק"ג ממושך, עם מכשיר מוניטור הולטר ואף במקליט לולאה לתקופות ממושכות יותר.
בדיקת דם לתפקודי בלוטת התריס, ובכלל זה תירוקסין, תריודוטירונין ותירוטרופין, עשויה לאבחן פעילות יתר של בלוטת התריס.

טיפול

כאשר אין מחלת רקע לבבית, ובהיעדר הפרעת קצב מסכנת חיים או מחלה אחרת בת טיפול, ניתן להפחית את תחושת הפעמת הנובעת מפעימות מוקדמות באמצעות חוסמי בטא.
פעמת הנובעת משימוש בחומרים ותרופות ניתנת לטיפול על ידי הימנעות מאותם חומרים ושינוי התרופות האמורות, במידת האפשר.
פעמת מסיבות נפשיות עשויה לשכוך עם טיפול קוגניטיבי או טיפול תרופתי הרגעתי מתאים. מאחר שחוויית הפעמת כשלעצמה מגבירה מתח וחרדה, העידוד שלא מדובר במחלה מסכנת חיים הוא חלק בלתי נפרד מן הטיפול.
דניאל ברי

ביוגרפיה

ברי נולד ב-1948 בעיר קליבלנד הייטס שבאוהיו, ארצות הברית. ברי קיבל את תואר הB.S שלו במתמטיקה מהמכון הפוליטכני ע"ש רנסלר שבניו יורק ב-1969 ואת הPh.D שלו במתמטיקה שימושית ומדעי המחשב מאוניברסיטת בראון ב-1974. עלה לישראל ב-1987 וכיהן כפרופסור בטכניון. בין השאר היה המנחה של לאה גולדין, יואל מארק וג'וני סרוג'י. ב-1999 עבר להתגורר בווטרלו שבאונטריו שבקנדה. היה נשוי לאורנה ברי ולהם שתי בנות.

תחומי מחקר

תחום המחקר של ברי הוא הנדסת דרישות במדעי המחשב. מחקריו מתמקדים באיסוף מידע מחברים בארגון לקוח כדי להפיק מפרט קוהרנטי עבור מערכת ממחושבת בה חפץ הלקוח. מטרת האב של עבודה זו היא לפתח כלים ושיטות שיעזרו לאסוף את המידע הדרוש לבניית מפרט הדרישות. במסגרת מחקרו ברי גם חוקר את ההשפעה של רגשות, ערכים ואמונות בבנייה של סביבת עבודה חדשנית, ואת תפקידו של הלקוח והמשתמש בעזרה למהנדס הדרישות להגיע למפרט דרישות מלא.

חיים אישיים

ברי הוא כבד שמיעה מלידה. הוא למד באופן טבעי לקרוא שפתיים בשפה האנגלית וכך הוא מסוגל לנהל שיחה פנים אל פנים. ב-10 בנובמבר 2001 פרסם מאמר בדבר שימור יכולתם של כבדי השמיעה להשתמש במחשב ובאינטרנט. במאמר זה פורס ברי את היתרונות שמציע עולם המחשוב לכבדי השמיעה, מעצם כך שאיננו דורש את היכולת לשמוע ואת חששו מכיוון ההתקדמות הנוכחי לכיוון של שימוש בממשקי מחשב מבוססי שיחה. ברי מציע במאמר שממשקי המחשב העתידיים יכילו כתוביות מסונכרנות עם הדיבור ואף "ראש צף" שיגיד את המילים עבור אלו מבין כבדי השמיעה שקוראים שפתיים.
מריאטה בלאו

ביוגרפיה

בלאו נולדה במשפחה יהודית מהמעמד הביניים, למאיר (מרקוס) בלאו, עורך דין ומוציא לאור למוזיקה, ולפלורנטין גולדזוויג. לאחר שקיבלה את תעודת החינוך הכללית מבית הספר התיכון לבנות של האגודה לחינוך המורחב של נשים, היא למדה פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת וינה מ-1914 עד 1918; היא סיימה את הדוקטורט שלה במרץ 1919.
בלאו ידועה בפיתוח של אמולציות גרעיניות מתפתחות (צילומי), אשר היו מסוגלות לדמות ולמדוד במדויק חלקיקים ואירועים גרעיניים. בנוסף, היא הקימה שיטה כדי לחקור במדויק את התגובות שנגרמו על ידי אירועי קרניים קוסמיות. האמולציות הגרעיניות שלה קידמו באופן משמעותי את שדה הפיזיקה של החלקיקים בזמנה. על עבודתה היא הייתה מועמדת לפרס נובל לפיזיקה בשנת 1950.

לפני מלחמת העולם השנייה

משנת 1919 עד 1923 כיהנה בלאו במספר תפקידים במוסדות מחקר תעשייתיים ואוניברסיטאיים באוסטריה ובגרמניה; ב-1921, עברה לברלין בכדי לעבוד כיצרנית של שפופרות רנטגן, היא עזבה את העבודה הזו כדי להיות עוזרת במכון לפיזיקה רפואית באוניברסיטת פרנקפורט. משנת 1923 ואילך עבדה כמדענית מתנדבת במכון לחקר רדיום של האקדמיה למדעים בווינה. בזכות הקצבה שקיבלה מהאגודה האוסטרית של אוניברסיטת נשים היא עסקה במחקר גם בגטינגן (גרמניה) ובפריז (1932/1933).
בשנותיה בווינה התעניינה בעיקר בפיתוח שיטת הצילום של זיהוי החלקיקים. מטרות המחקר שלה היו זיהוי חלקיקים, ובמיוחד אלפא-חלקיקים ופרוטונים, וקביעת האנרגיה שלהם על סמך המאפיינים של המסלולים שהם השאירו באמולציה. שם היא גם פיתחה טכניקת אמולציה הצילום המשמשת במחקר קרנות קוסמיות, כמדענית הראשונה להשתמש בתחליפים גרעיניים כדי לזהות נייטרונים. עבור מחקר זה, בלאו והסטודנטית לשעבר שלה הרתה וומבקר קיבלו את פרס ליבן של האקדמיה האוסטרית למדעים בשנת 1937. זו הייתה ההצלחה הגדולה ביותר שלה, גם בשנת 1937, היא ווומבקר גילו "התפרקות כוכבים" בצלחות הצילום שנחשפו לקרינה קוסמית בגובה של 2,300 מטר מעל פני הים. כוכבים אלה הם הדפוסים של מסלולי חלקיקים מתגובות גרעיניות של חלקיקי קרינה קוסמית עם גרעיני האמולציה הצילומית.
בלאו נאלצה לעזוב את אוסטריה ב-1938 לאחר סיפוחה של גרמניה הנאצית, עובדה שגרמה להפסקה בקריירה המדעית שלה. תחילה נסעה לאוסלו. לאחר מכן, בעקבות התערבותו של אלברט איינשטיין, היא השיגה משרת הוראה במכון מקסיקו סיטי ומאוחר יותר באוניברסיטת ואסקו דה קרוגה, אך מאחר שהתנאים במקסיקו הפכו את המחקר לקשה ביותר עבורה, היא ניצלה הזדמנות לעבור לארצות הברית בשנת 1944.

אחרי מלחמת העולם השנייה

בארצות הברית עבדה בלאו בתעשייה עד 1948, ולאחר מכן (עד 1960) באוניברסיטת קולומביה, המעבדה הלאומית ברוקהייבן ואוניברסיטת מיאמי. במוסדות אלה היא הייתה אחראית ליישום השיטה הצילומית של זיהוי חלקיקים בניסויים עתירי אנרגיה במאיצי חלקיקים.
בשנת 1960 חזרה בלאו לאוסטריה וערכה עבודה מדעית במכון לחקר רדיום עד 1964 - שוב, ללא תשלום. היא עמדה בראש קבוצת עבודה, שעסקה בתצלומים של צילומי חלקיקים מהניסויים ב- CERN והנחתה עבודות דוקטורט בתחום זה. ב-1962 היא קיבלה את פרס ארווין שרדינגר מהאקדמיה למדעים באוסטריה, אך לא התקבלה לצוות המחקר של האקדמיה.

מותה

בלאו חלתה בעקבות טיפול לא מוגן בחומרים רדיואקטיביים ועישון סיגריות במשך שנים רבות ומתה בווינה מסרטן ב-1970.

מורשת

בשנת 1950, ססיל פאוול קיבל פרס נובל לפיזיקה על פיתוח השיטה לצילום של גילוי חלקיקים וגילוי של פיון על ידי שימוש בשיטה זו.