google/wiki40b huggingface dataset:
מסטודון (להקה)

היסטוריה

הלהקה הוקמה אחרי שהמתופף בראן דיילור, והגיטריסט ביל קליהר עברו מעיירה קטנה בניו-יורק לאטלנטה. בהופעה של להקה בשם "High on Fire", הם פגשו לראשונה את הבסיסט והזמר טרוי סנדרס, והגיטריסט והזמר ברנט הינדס.
ב-2002 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Remission", שקיבל ביקורות טובות על הסאונד הייחודי שלו.
ב-2004 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "Leviathan" (לוויתן), אלבום קונספט העוסק ברומן הקלאסי מובי דיק מאת הרמן מלוויל. שלושה מגזיני רוק הכתירו את האלבום כאלבום השנה שלהם: Revolver, !Kerrang ו-Terrorizer.
ב-2006 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי "Blood Mountain", מתוכו היה מועמד השיר "Colony of Birchmen" לפרס גראמי בקטגוריית "הופעת המטאל הטובה ביותר" לשנת 2007.
ב-2009 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי "Crack the Skye", באלבום הזה הסאונד היה מוקפד יותר והשירים היו מורכבים וניכרות בו השפעות ברורות של רוק מתקדם. את האלבום הפיק ברנדן או'בריאן, שהפיק בין השאר אלבומים של פרל ג'אם, ברוס ספרינגסטין, רייג' אגנסט דה משין, סטון טמפל פיילוטס, אינקובס, אודיוסלייב, ארוסמית' ועוד.
הקטע "הצאר", מתאר את הרצח המפורסם של המיסטיקן הרוסי גרגורי רספוטין אבל חורג מן ההיסטוריה כדי לתאר נרטיב של בריחה, מוות קדושים ומעבר היפר-ריאליסטי ליקום אחר.
התגובות על האלבום היו בעיקר חיוביות כאשר יש המחשיבים את האלבום למגנום אופוס של הלהקה.
ב-2011 הוציאה הלהקה את האלבום "The Hunter". האלבום זכה להצלחה מסרית גדולה בארצות הברית ודורג במקום ה10 ברשימת הBillboard 200. השיר "Curl of the Burl" שוב זיכה את הלהקה במועמדות לפרס הגרמי בבקטגוריית "הופעת המטאל הטובה ביותר" של אותה שנה.
ב-2014 הוציאה הלהקה את האלבום "Once More 'Round the Sun". האלבום זכה להצלחה מסרית גדולה בארצות הברית ודורג במקום ה10 ברשימת הBillboard 200. השיר "High Road" זיכה את הלהקה במועמדות שלישית לפרס הגראמי.
ב-2016 הודיעה הלהקה על הוצאת אלבום חדש בשם "Emperor of Sand". האלבום יצא במרץ 2017. בראיונות וסרטונים שפורסמו בחודשים לפני יציאת האלבום, סיפרו חברי הלהקה שהאלבום יעסוק בטרגדיות אישיות שפקדו את חברי הלהקה בשנתיים האחרונות. האלבום היה מועמד לפרס אלבום הרוק של השנה בטקס הגראמי, והשיר Sultan's Curse זיכה את הלהקה בזכייה הראשונה שלהם בפרס גראמי עבור מופע המטאל של השנה.
ב-20 בפברואר 2019 הגיעה להופעה אחת בישראל אשר התקיימה באקספו תל אביב (גני התערוכה). את הלהקה חיממו קין והבל 90210.

סגנון מוזיקלי

סגנון הלהקה מגוון ולא שגרתי, מורכב מאלמנטים שונים של סלאדג' מטאל, מטאל אלטרנטיבי, פרוגרסיב מטאל, רוק מתקדם, סטונר רוק, מטאל אקספרימנטלי, גרוב מטאל, פאנק (Punk) ואפילו ג'אז (בסגנון התיפוף).
סוזן ג'ורג'

ביוגרפיה

סוזן ג'ורג' נולדה בלונדון, אנגליה, החלה לשחק כבר מגיל ארבע, והופיעה בקולנוע ובטלוויזיה. תפקידיה המפורסמים ביותר כוללים את גילום דמותה של הנאנסת איימי סאמר בסרט כלבי הקש ‏ (1971), שם היא הופיעה לצידו של דסטין הופמן ואת משחקה כמארי קומבס בסרט Dirty Mary, Crazy Larry ‏(1974). בראשית שנות השבעים ג'ורג' נודעה בשל תפקידיה הפרובוקטיביים, לפעמים (כמו בכלבי הקש) שנויים במחלוקת, אליהם לוהקה. התסריטאי לסלי האליוול מתמצת את הקריירה שלה במילים האלו: "שחקנית בריטית מובילה, ילדה-שחקנית בעברה, בדרך כלל מלוהקת כחתיכה."

תפקידה של ג'ורג' ב"כלבי הקש" היה שנוי במחלוקת בזמנו והוא נותר כך גם היום מכיוון שהיא משחקת קורבן אונס שנראית נהנית ככל שהאלימות ממשיכה.
הצד הקליל של ג'ורג' נראה בכמה מהופעות הטלוויזיה שלה, כמו בפרק ב-The Persuaders‏ (1971) עם רוג'ר מור וטוני קרטיס.
הסרט הראשון שג'ורג' הפיקה היה Stealing Heaven. ב-1988.
סוזן ג'ורג' נשואה לשחקן הבריטי סיימון מקורקינדייל (Simon MacCorkindale) מאז 5 באוקטובר 1984, אין להם ילדים. נמסר שבני זוגה הקודמים היו ג'ק ג'ונס וצ'ארלס, נסיך ויילס.
אלכסנדר סנדר יום טוב ליפא אייכנשטיין

ביוגרפיה

נולד בזידיטשוב בשנת ה'תקפ"ד לרבי יצחק אייזיק אייכנשטיין, נישא בזיווג ראשון למרת  הינדא בתו של החסיד רבי אלעזר ווייזער מווערעצקי וממנה כל ילדיו למעט רבי יוסף ופנחס, לאחר פטירתה נישא לבתו של רבי יהודה לייבוש יאליש (בנו של רבי יעקב צבי יאליש, ה"מלוא הרועים"). היה תלמידו ויד ימינו של אביו ועוד בחייו סומן כיורשו בשושלת החסידות. בנוסף היה תלמידם של רבי יהודה צבי הירש אייכנשטיין מראזלא ושל רבי יוסף שאול נתנזון (בעל השואל ומשיב) ממנו קיבל סמיכה לרבנות. בשנת ה'תרי"ד מונה לרבה של זידיטשוב, תפקיד בו כיהן במשך שלושים שנה עד פטירתו. 
לאחר פטירת אביו בט' בסיון ה'תרל"ב מונה למלא את מקומו כאדמו"ר מזידיטשוב כאשר במקביל כיהנו אחיו רבי אליהו ורבי שלמה יעקב כאדמו"רים בעיר. אחיו רבי יששכר בער פתח את חצרו בדולינא.
נפטר במוצאי יום הכיפורים ה'תרמ"ד עם חצות הלילה (י"א תשרי) לאחר ברכת הלבנה. אחיו רבי מנחם מנדל אייכנשטיין ובנו רבי ישכר בעריש מילאו יחד את מקומו.
אריה על מיתר סול

היסטוריה

באך כתב את הסוויטה בזמן שירותו בקתן, בחצרו של לאופולד, נסיך אנהלט-קתן בין השנים 1717 ל-1723. היא כתובה לתזמורת הכוללת אבובים, חצוצרות, טימפני, כלי קשת ובאסו קונטינואו, אם כי בפרק האריה משתתפים כלי הקשת והבאסו קונטינואו בלבד. האריה עובדה בסוף המאה ה-19 על ידי וילהלמי לפסנתר וכינור. על ידי שינוי הסולם מרה מז'ור המקורי לדו מז'ור, והורדת המלודיה באוקטבה שלמה, ניתן היה לנגן את היצירה כולה על מיתר אחד בכינור, מיתר סול. יצירה זו הייתה היצירה הראשונה של באך שהוקלטה.

מיתוסים

על פי מיתוס אחד, הכינוי "על מיתר סול" ניתן לפרק בזמן קונצרט של פגניני כאשר פקעו מיתריו של הכנר בזמן ביצוע היצירה בזה אחר זה, והוא נותר עם מיתר סול לבדו (המיתר הנמוך ביותר בכינור), עליו ניגן את האריה. על פי מיתוס אחר, מלכתחילה הפרק הזה נוגן רק על מיתר סול.

בתרבות הפופולרית

היצירה היא מהמוכרות ביותר של באך, ובמוזיקה הקלאסית בכלל. היא סומפלה עבור הפסקול של הסרט צוללת צהובה והשפיעה על הלהיט של פרוקול הארום A Whiter Shade of Pale, שנבחר על ידי מבקרי מוזיקה ב-1977 לסינגל הטוב ביותר מאז 1952. הסינגל Everything's Gonna Be Alright של Sweetbox שיצא ב-1997 התבסס על האריה על מיתר סול, והגיע לצמרת המצעדים במדינות רבות ובכללן בריטניה, צרפת, גרמניה, ספרד, הולנד וישראל.
כלבא שבוע

כלבא שבוע, (מופיע גם כ-בן כלבא שבוע) אביה של רחל וחותנו של רבי עקיבא. מעשירי ארץ ישראל באותה תקופה (סביב המאה הראשונה או השנייה לספירה).
על פי התלמוד, הוא כונה בשם זה, מכיוון שהיה נדיב גדול, וכל עני שהיה נכנס אליו רעב ככלב היה יוצא שבע. שמו המקורי היה ככל הנראה יהושע בן קפוס.
בתלמוד מסופר: רבי עקיבא היה רועה של כלבא שבוע. ראתה רחל בתו של כלבא שבוע שהוא צנוע ומעולה אמרה לו: אם אתקדש לך תלך לבית המדרש? אמר לה: הן. נתקדשה לו בצנעא. שמע כלבא שבוע והוציאה מביתו והדירה מכל נכסיו. כאשר חזר רבי עקיבא כגדול חכמי ארץ ישראל, לאחר 24 שנות לימוד (בגרסאות אחרות מספר שנות הלימוד הוא 12), הפר כלבא שבוע את נדרו באמצעות התרת נדרים, ונתן חצי מנכסיו לרבי עקיבא.
מסורת עתיקה מציינת את קברו באתר הנקרא כיום קברי המלכים בירושלים.
מחקרים מסוימים מתייחסים לכך שגילו של רבי עקיבא, והעובדה שהוא היה ממשיכו של רבן יוחנן בן זכאי והשתתף במרד בר כוכבא, מקשים על קישורו לימי בית שני; בעקבות דברים אלו היו חוקרים שפיקפקו במציאותו של כלבא שבוע כדמות היסטורית, וראו בו דמות מדרשית. אבל לפי חז"ל רבי עקיבא התחיל ללמוד תורה בגיל 40 וייתכן שהיה יותר זקן מרבותיו.
פרש כבד

פרש כבד הוא לוחם המוגן בשריון כבד (שריון גוף, קסדה ומגן) שנלחם על גבי סוס. המונח "כבד" מתייחס בראש ובראשונה לסוג השריון ולמשקלו. ככל שהשריון כבד יותר, כך החייל נחשב לכבד יותר. הפרשים הכבדים התפתחו מהפרשים הקלים בעת העתיקה.
השאיפה להגן על החייל בשריון הייתה קיימת בצבאות השונים משחר ההיסטוריה. הבעיה במיגון הפרש נעוצה בכושר הנשיאה של הסוס וציוד רכיבה מתאים שבעזרתו החייל עוטה השריון יכול לשבת על הסוס. כשהופיעו הפרשים הראשונים לא היה בנמצא ציוד רכיבה בסיסי כמו ארכוף ואוכף. העדר ציוד הרכיבה המתאים והסוסים הקטנים מנעו מהפרשים ללבוש שריון כבד. עם הזמן, התפתחויות בציוד רכיבה וגידול גזעי סוסים גדולים יותר אפשרו את הופעת הפרש המשוריין, העוטה שריון מכף הרגל ועד הראש. 
הראשונים שהצליחו להוציא את הרעיון מהכוח אל הפועל היו הפרתים במאה ה-3 לפנה"ס. פרשיהם הכבדים המכונים קטפרקטים היו מוגנים בשריון שרשראות ארוך, לראשם קסדה וחימושם כלל רומח פרשים כבד וחרב. גם לפני הופעת הקטפרקטים הפרתיים היו פרשים עוטי שריון. כך למשל ההיטיירוי המוקדונים ששירתו תחת אלכסנדר הגדול ופיליפוס השני. יחד עם זאת, לפני הופעת הקטפרקטים לא היו פרשים מוגנים בשריון כבד כל כך.
התפתחויות נוספות בציוד רכיבה והופעת גזעים גדולים יותר של סוסים היוו את הקרקע הפורייה עליה צמח האביר האירופאי, שהיה מוגן בשריון כבד במיוחד: שריון שרשראות ומאוחר יותר שריון לוחות, קסדה כבדה ולעיתים קרובות מגן כבד. נשקם העיקרי של האבירים, בדומה לקטפרקטים לפניהם, היה הרומח הכבד. לצד הרומח היו חמושים בחרבות, אלות, פגיונות וכלי נשק נוספים. צורת הלחימה של האבירים הייתה אופיינית לכל הפרשים הכבדים - הסתערות כגוש מלוכד לעבר האויב במטרה למוטט את שורותיו.
התפתחויות בכלי הירי הביאה להפחתה בכמות השריון ומשקלו, אך הפרשים הכבדים המשיכו לשרת בצבאות אירופאיים עד סוף המאה ה-19. בתקופה זו השריון כלל בדרך כלל קסדה וקיראס (סוג של שריון גוף) בלבד. פרשים אלו מוכרים בשם קירסירים.
הפרשים במזרח הרחוק לא השתמשו בשריון כבד כמו האירופאים. המונגולים העדיפו שריון עור או שריון מתכת קל ואילו הסמוראים היפנים שילבו בין עור למתכת ליצירת שריון קל ונייד.
ריצ'רד דונר

קורות חיים

דונר נולד כריצ'רד דונלד שוורצברג ברובע ברונקס, ניו יורק, להייטי ופרד שוורצברג, ולו אחות בשם ג'ואן. הוא החל לעבוד כבמאי פרסומות אך בסוף שנות ה-50 עבר לבימוי סדרת המערבונים בכיכובו של סטיב מקווין, "Wanted: Dead or Alive".
דונר שימש כבמאי ליותר מ-25 סדרות הטלוויזיה, ביניהם "הנמלט" (הסדרה המקורית לסרט בכיכובם של האריסון פורד וטומי לי ג'ונס), "האיש השווה מיליונים", "קוז'אק", "סיפורים מהצד האפל", ופרק מפורסם מ"אזור הדמדומים" שנקרא בשם "Nightmare at 20,000 Feet".
בשנת 1978 דונר התעקש ליצור סרט סופרמן רציני מאשר סרט קאמפ. החלטה זו היוותה השראה ליוצרים מאוחרים יותר כטים ברטון (באטמן), בריאן סינגר (סופרמן חוזר), סם ריימי (ספיידרמן) וכריסטופר נולאן (באטמן מתחיל, האביר האפל) בבואם ליצור סרטים המבוססים על קומיקס.
בשנת 2006, כמעט שלושים שנה לאחר צאת הסרט "סופרמן 2" - סרט שאותו ביים דונר בו זמנית יחד עם סרט "סופרמן" הראשון אך פוטר בטרם סיים את עבודתו עליו - יצא הסרט בגרסתו של דונר הודות להשפעתם הרבה של מעריצי הקומיקס. הסרט כלל 15 דקות נוספות ועריכה שונה לגמרי מזו של הבמאי ריצ'רד לסטר.
דבורה גילולה

דבורה גילוּלָה (נולדה ב-9 במאי 1934) היא פרופסור אמריטה בחוג ללימודים קלאסיים ובחוג ללימודי תיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, עורכת ומתרגמת מיוונית ומלטינית לעברית. תחומי מחקרה הם ספרות רומית ויוונית עתיקה ויצירתו של נתן אלתרמן.

ביוגרפיה

דבורה גילולה נולדה ב-1934 בלובלין שבפולין. בפברואר 1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, עלתה לארץ ישראל במסגרת עליית הנוער כיתומה ניצולת השואה, והתחנכה בקיבוץ כפר מסריק. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לספרות עברית, מקרא ולימודים קלאסיים. החל ב-1963 לימדה באוניברסיטה. בשנת 1977 קיבלה תואר דוקטור והצטרפה לסגל האוניברסיטה כמרצה. בהמשך עלתה בסולם הדרגות למרצה בכירה (1982), פרופסור חבר (1991) ופרופסור מן המניין (1996). בשנת 2002 פרשה לגמלאות כפרופסור אמריטה.
גילולה ערכה במשך שנים רבות כתבי עת לתיאטרון, בהם "במה" ו"במות ומסך", שגיליונו האחרון, מס' 11, תשע"ב, יצא לאור בפברואר 2014.
גילולה היא מחוג חוקרי יצירתו של נתן אלתרמן והוציאה הוצאה כרונולוגית ומבוארת את "הטור השביעי". כרך 6 האחרון יצא לאור ב-2017.
הייתה נשואה לפרופ' מרדכי גילולה (1936–2002), בלשן ואגיפטולוג, והיא אם לשלושה. בתה ד"ר לאה גילולה היא מנהלת הארכיון והמוזיאון לתיאטרון ע"ש ישראל גור.
מלחמת לפלנד

מלחמת לפלנד היא השם שניתן לסדרת הקרבות בין פינלנד וגרמניה הנאצית בין ספטמבר 1944 ואפריל 1945. השם ניתן לאירועים אלה משום שהתרחשו במחוז הצפוני ביותר של פינלנד - לפלנד.
כבר בקיץ 1943 החל הפיקוד הגרמני העליון להכין תוכניות למקרה שפינלנד תחתום הסכם שלום נפרד עם ברית המועצות. הגרמנים תכננו להסיג את כוחותיהם צפונה על מנת להגן על מכרות הניקל בקרבת פטסאמו (אז עיר נמל בפינלנד, כיום פצ'נגה ברוסיה). במהלך חורף 1943-1944 שיפרו הגרמנים את תשתית הכבישים שבין צפון נורווגיה לצפון פינלנד תוך שימוש נרחב בכוח אדם מבין שבויי המלחמה (רבים מהם נשבו בדרום אירופה והיו עדיין במדי הקיץ שלהם, רבים גוועו), כמו כן הוקמו באזור מחסנים בהם נאגרה אספקה רבה. ולכן כאשר בספטמבר 1944 חתמה פינלנד הסכם שלום עם ברית המועצות היו הגרמנים מוכנים.
בעוד שכוחות הקרקע הגרמניים נסוגים צפונה, הצי הגרמני מיקש את מבואות הים לפינלנד וניסה לכבוש את האי הפיני "סורסארי" (Suursaari) שבמפרץ פינלנד לפני שייפול בידיים סובייטיות, במבצע כושל המכונה "טאנה מזרח" (Tanne Ost). על אף שקצינים מהוורמאכט והצבא הפיני ניסו לארגן נסיגה שקטה, פרצו קרבות בין כוחות גרמניים ופיניים אפילו לפני שנחתם הסכם השלום הפיני־סובייטי המקדים. הקרבות התחזקו כשהפינים ניסו לעמוד בדרישה הסובייטית שכל הכוחות הגרמניים יגורשו מפינלנד. הפינים הועמדו במצב דומה לאיטלקים והרומנים שלאחר שנכנעו לבעלות הברית, נאלצו להלחם על מנת לשחרר את אדמותיהם משלטון הכוחות הגרמניים. משימתם של הפינים הסתבכה בשל הדרישה הסובייטית להשבית את רוב הצבא הפיני, אפילו בזמן המערכה נגד הגרמנים.
המפקד הפיני, גנרל היילמאר סילאסוואו (Hjalmar Siilasvuo) שכוחותיו ניצחו את הצבא האדום בקרב סואומוסאלמי (Suomussalmi), הוביל את הפעילות כנגד הגרמנים ובאוקטובר ונובמבר 1944 גרש אותם מרוב השטח הצפוני של פינלנד. הכוחות הגרמניים בפיקודו של הגנרל לותר רנדוליץ הגיבו בהרס שטחים נרחבים בצפון פינלנד תוך שימוש בטקטיקה של אדמה חרוכה. יותר משני שלישים ממבני המגורים באזור זה נהרסו ובירת המחוז רובניימי נשרפה עד היסוד. בנוסף לאובדן הרכוש המוערך בשווה ערך ל-$300 מיליון דולר (של שנת 1945), כ-100,000 תושבים הפכו לפליטים, מצב שהחמיר את בעיית השיקום שלאחר המלחמה (לאחר המלחמה הורשע רנדוליץ בפשעי מלחמה ונידון ל-20 שנות מאסר). הכוחות הגרמניים האחרונים גורשו באפריל 1945.
מניין החיילים שנהרגו היה נמוך יחסית למלחמות אחרות: כ-1,000 פינים וכ-2,000 גרמנים.
סנג'אי גופטה

ביוגרפיה

נולד וגדל בעיר נובי במישיגן, פרבר של דטרויט. הוריו הגיעו למישיגן מהודו, ועבדו כמהנדסים במפעל של פורד. גופטה קיבל תואר ראשון במדעים ביו-רפואיים באוניברסיטת מישיגן באן ארבור ותואר MD ברפואה מאוניברסיטת מישיגן בשנת 1993. הוא סיים התמחות בנוירוכירורגיה בשנת 2000.
ב-6 בינואר 2009, הוצע לגופטה תפקיד הרופא הראשי (Surgeon General) של ממשלת ארצות הברית בממשלו של ברק אובמה. במרץ החליט גופטה לוותר על התמודדות על המשרה.
בשנת 2003 נשלח גופטה לסקר את ההיבטים הרפואיים של הפלישה האמריקאית לעיראק מטעם רשת CNN. הוא גם הגיש את "סימני חיים", תוכנית טלוויזיה בת חצי שעה שעוסקת בעולם הרפואה ברחבי העולם.
על עבודתו בסיקור הוריקן קתרינה בשנת 2006 זכה בפרס אמי.
ספרו "צעירים לנצח", הוא ספר מדע פופולרי העוסק בשאלה כיצד ניתן להאט את ההזדקנות ולהאריך את משך החיים הבריאים. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת מטר.
גופטה נשוי ואב לשלוש בנות.
סטארסקי והאץ'

עלילה

גיבורי הסדרה היו שני שוטרים מקליפורניה, דייוויד סטארסקי השחרחר (בגילומו של פול מייקל גלייזר), שהיה בעל חוכמת רחוב, סקרנות ילדותית מזג סוער, ואופי מוחצן, וקן, "האץ'" האצ'ינסון, (בגילומו של דייוויד סול), הבלונדיני, ששיחק שוטר מאופק, אינטלקטואלי ומופנם.
השניים נהגו במכונית פורד גראן טורינו אדומה בעלת שתי דלתות, שעליה סומן פס לבן בולט, בדומה לסמל של נעלי נייקי. המכונית, שכונתה "זברה 3", הייתה לאחד מסמלי הסדרה, ואחד מסמלי שנות ה-70.
הקשר של הבלשים אל העולם התחתון היה באמצעות מודיע שכונה "האגי בר", (בגילומו של אנטוניו פרגאס), שסיפק לרוב את הרגעים הקומיים בסדרה. מפקדם של השניים היה קפטיין דובי, שגולם על ידי השחקן ברני המילטון, אם כי בפרק הפתיחה גולמה דמות זו על ידי השחקן ריצ'רד וורד.
הסדרה הייתה אלימה מאוד, וכללה לרוב עלילה בלתי מתוחכמת, בה נתקלים השניים בבעיה, ופותרים אותה, לרוב באלימות, אך תמיד תוך שיתוף פעולה, והומור פנימי, הנשען על השוני באישיותן של הדמויות. הדמויות לא נמנעו מלבצע מחוות של חיבה פיזית זו כלפי זו, בניגוד למקובל בטלוויזיה של אותה התקופה, ולרוב הצהירו כי הם סמכו אך ורק זה על זה אל מול שאר העולם. סאבטקסט הומוסקסואלי עדין זה הודגש בסרט הקולנוע שנעשה על פי הספר, אך בסדרה עצמה הוצגו סטארסקי והאץ' כזוג רווקים חובבי נשים, ואף רודפי נשים.
בשנת 1977 הכריחה מחאת הקהל כלפי רשת ABC להקטין את מינון האלימות בסדרה, וכותביה נאלצו ליצור עלילות אלימות פחות, ורומנטיות יותר. כוכבה של הסדרה דעך באיטיות, ובשנת 1979 צולם הפרק האחרון. בפרק זה נורה סטארסקי בידי פושע, ואף מת מוות קליני, אך קם לתחייה במהלך הסצינות האחרונות.
הסדרה נותרה בין הסדרות האהובות של שנות ה-70, והיא זוכה להקרנות מחודשות בערוצים שונים ברחבי העולם. כוכביה, פול מייקל גלייזר ודייוויד סול, המשיכו בקריירות של משחק ובימוי, אך לא זכו להצלחה לה זכו בעת ששודרה הסדרה. גלייזר סבל מטרגדיה אישית כאשר בשנת 1985 התגלה כי אשתו נדבקה בנגיף האיידס, בעת לידת בנם, וכי היא ושני ילדיו נגועים בנגיף. לאחר מותם של אשתו וילדיו עמד גלייזר במשך שנים רבות בראש מוסד שהקים לטיפול בקטינים הנגועים בנגיף האיידס.
בשנת 2004 יצא אל המסכים סרט הקולנוע המבוסס על הסדרה, בכיכובם של בן סטילר (סטארסקי) ואוון וילסון (האץ'). רבים סבורים כי הסרט, על אף שהיה מצחיק ומותח, לא הצליח לשחזר את הקסם של סדרת הטלוויזיה, על אף שזו הייתה כוונתו.
Tiny Wings

מהלך המשחק

במשחק, השחקן מקבל שליטה על ציפור שכנפיה קטנות מדי כדי לעוף. מטרת המשחק היא להשתמש בגבעות כדי להשיג מהירות תעופה גבוהה ככל האפשר, בשביל לעוף למרחק הרחוק ביותר, לפני שקיעת החמה. הדבר נעשה על ידי לחיצה ממושכת על מסך המגע, כדי שהציפור תרד אל הגבעות ותשיג מהירות גבוהה יותר. המשחק בעיקר סובב סביב תזמון הלחיצות של השחקן. המשחק מתרחש ב"איים" שביניהם יש רצועות ים. כאשר השמש שוקעת, כלומר תם הזמן, המשחק נגמר. בכל אי חדש אליו מגיעים מקבלים זמן נוסף. המשחק כולל משימות מיוחדות המאפשרות לשחקנים לשדרג את ה"קן" של הציפור שלהם במשחק. אתגרים אלה סובבים סביב הגעה לאיים ספציפיים או ביצוע טריקים מסוימים, כמו גם לבצע אותם מספר פעמים באותו המשחק.

פופולריות

המשחק קיבל ביקורות חיוביות מאוד. ביקורות רבות שיבחו את פשטות המשחק המכיל בו בזמן דברים מורכבים. דירוג "IGN" נתן למשחק ציון של 8.0 מתוך 10, ואף אמרו כי המשחק הוא "משחק פשוט שתענוג לשחק בו". "Slide to Play" נתנו למשחק דירוג מושלם של 4 מתוך 4, ואמרו כי המשחק "מבריק בפשטותו, מקורי, וניתן לשחק בו שוב ושוב".
עם זאת, לא כל התגובות היו טובות: בראיון בו דנו על המגמות הנוכחיות במשחקים פופולריים, הביע מעצב המשחקים הבריטי ג'ון הייר דאגה עקב פשטותם של משחקים, ואף הודיע כי "Tiny Wings" הוא דוגמה קיצונית לכך. הוא כינה את המשחק "עלבון מעצבי המשחק המקצועיים" וכי המשחק "מראה את שפל האינטליגנציה אליו הגיע המשחק הממוצע".
למשחק הייתה הצלחה מסחרית גדולה. המשחק היה במקום הראשון בדירוג ה-Grossing Games של אפל במשך שבועיים בסוף פברואר 2011 ועד תחילת מרץ, עד ש-Angry Birds Rio, משחק נוסף המבוסס על המשחק Angry Birds, תפס את מקומו. האפליקציה נבחרה כמשחק הטוב ביותר ב-iPhone של שנת 2011 באירופה ונמכר לפחות 5.6 מיליון פעמים, על פי הסטטיסטיקות של ה-Game Center של אפל.
פבלו קרניו בוסטה

ביוגרפיה

קרניו בוסטה נולד בחיחון שבספרד. בנם של אלפונסו, ארכיטקט ומריה, רופאה ולו שתי אחיות. 
החל לשחק טניס בגיל שש וב-2009 נהיה למקצוען. באותה שנה זכה לראשונה בטורניר מסבב הפיוצ'ר במלייה. ב-2011 זכה לראשונה בטורניר מסבב הצ'אלנג'ר באלסנדריה ובהמשך השנה זכה בטורניר צ'אלנג'ר נוסף בקומו. ב-2013 זכה ב-4 טורנירי צ'אלנג'ר והעפיל לראשונה לסיבוב הראשון בטורניר גראנד סלאם כשהשתתף באליפות צרפת הפתוחה. הוא זכה בתואר השחקן המשתפר של העונה בסבב ה-ATP ב-2014 זכה בשלושה טורנירי צ'אלנג'ר והעפיל לסיבוב השלישי בטורניר מונטה קרלו מסבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס. בשנת 2015 הוא הפסיד בגמר תחרות בנוטינגהאם לטיילור פריץ.
ב-2016 זכה בשני טורנירים מסבב 250 ATP, בוינסטון סיילם, קרמלין קאפ. הוא סיים שני באליפות ברזיל הפתוחה ובאסטוריל. בטורנירי הגראנד סלאם העפיל לסיבוב השני ברולאן גרוס ולסיבוב השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה. בזוגות זכה באליפות אקוודור הפתוחה יחד עם גיז'רמו דוראן ובאליפות סין הפתוחה יחד עם רפאל נדאל. יחד עם גיירמו גרסיה לופס העפיל לגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה.
ב-2017 זכה בטורניר אסטוריל, סיים שני בטורניר ריו מסבב ATP 500 והעפיל לחצי הגמר בטורניר אינדיאן וולס. באליפות אוסטרליה הפתוחה העפיל לסיבוב השלישי, באליפות צרפת הפתוחה העפיל לרבע הגמר אך פרש במהלך ההתמודדות עם רפאל נדאל, באליפות ארצות הברית הפתוחה העפיל לחצי הגמר בו הודח על ידי קווין אנדרסון. בזוגות הודח יחד עם גרסיה לופס בחצי גמר אליפות אוסטרליה הפתוחה על ידי האחים בריאן.
קרניו בוסטה חבר נבחרת גביע דייוויס של ספרד משנת 2016.
הפועל צפת-גליל

הקמה מחדש

בשנת 2012 הוקמה הקבוצה מחדש תחת השם "הפועל צפת/גליל" והעפילה שתי ליגות ברצף, עד לליגה א'. בסיום עונת 2014/2015 העפילה הקבוצה (עם המאמן שלום חדד) לליגה הארצית מהמקום הראשון. במקביל הגיעה עד לגמר גביע האיגוד אך הפסידה לקבוצת מכבי מעלה אדומים 200-170 בסיכום שני מפגשים.
ראמה התשיעי, מלך תאילנד

לימודיו

פומיפון נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס, ארצות הברית. לאחר שלמד בבית ספר יסודי בבנגקוק, עבר עם שישה מבני משפחתו לשווייץ, שם למד ב-École Nouvelle de la Suisse Romande ולאחר מכן באוניברסיטת לוזאן שבה למד משפטים ומדע המדינה.

מלכותו

לאחר מותו המסתורי (ספק רציחתו) של אחיו הבכור, אנאנדה מאהידון (ראמה השמיני, מלך תאילנד, Ananda-Mahidol על־פי הכתיב המסורתי הפאלי/הודי), הומלך פומיפון ב־9 ביוני 1946. אך לא מלך מיד, אלא השלים את לימודיו בעוד דודו, הנסיך רנגסיט, אוחז בכתר למעשה עד להמלכה בפועל ב-5 במאי 1950. כמה ימים לאחר מכן הוא נשא את מום ראצ'וונסה סיריקיט קיטיאקון ולהם ארבעה ילדים.
בשנות שלטונו המוקדמות לא היה לפומיפון כוח פוליטי משמעותי, והוא אחז במשרה טקסית בלבד אל מול גורמי הכוח השונים שהתחלפו בתאילנד מאז המהפכה הצבאית ב־1932. עם זאת, נהנה המלך מתמיכת העם הרואה את המלך כאבי האומה, גם מבחינה דתית (למלוכה תוקף דתי בדומה למלוכה הבריטית) ותומך בגישתו המעשית לסיוע לעניי הכפר.
בשנת 1973 נקט פומיפון עמדה ברורה כאשר התבטא כנגד משטרו הצבאי של טאנום קיטיאצ'ון ובעד משטר דמוקרטי בתאילנד, ומאז התערב בפוליטיקה מספר פעמים ניכר, כולל נאום טלוויזיה ב-1992 בו התעקש על הדחתו של רמטכ"ל צבא תאילנד דאז, סוצ'ינדה קראפריון. פומיפון לא היסס גם לתמוך רשמית בהפיכה הצבאית שהביאה ב־2006 לסילוקו של ראש הממשלה, המיליארדר תאקסין שינאוואטרה.

מחוות למלך

כתוצאה מכל אלה, פומיפון נהנה מהילה (גם אם לא מוצדקת לחלוטין) של גיבור הדמוקרטיה, שהתווספה ליוקרתו ולכבוד הרב שרוחשים לו ממילא. במדינה בה למעלה ממחצית האוכלוסייה מתחת לגיל 20, תאים מועטים יכלו לדמיין ראש מדינה אחר. תמונתו של המלך תלויה כמעט בכל בית ועסק תאי ומעטרת את השטרות והמטבעות. לפני כל סרט המוקרן בתאילנד הקהל קם על רגליו, נשמע המנון המלך (אותו חיבר והלחין המלך פומיפון) ומוקרנות תמונות מחייו.
יום הולדתו של המלך, 5 בדצמבר, הוא יום חג חשוב בכל רחבי תאילנד ונחגג ברוב שמחה, משתה ואכילה.
תאים רבים מתייחסים ברצינות רבה לכל רמיזה המעליבה את המלך, יהא זה מצד זרים או תאים.
ב-5 במאי 1987 קיבל המלך את התואר "הגדול" לאחר משאל עם.

רכושו

בשנת 2011 הוערך הונו האישי ב-30 מיליארד דולר והוא נחשב בן המלוכה העשיר בעולם.
הונו של אדוניאדט מגיע בעיקר מקרן נכסי הכתר, שהיא סוכנות מיוחדת של ממשלת תאילנד שנוצרה עבורו. יש לו קרקעות רבות, צי מטוסים הכולל בואינג 737-800 ואיירבוס A319, וגם שתי לימוזינות שעוצבו במיוחד בשבילו. אדוניאדט הוא גם בעליו של היהלום המלוטש הגדול בעולם, המכונה "Golden Jubilee" ומשקלו 545.67 קראט, אשר ניתן לו לציון יובל להכתרתו. היהלום בורך על ידי האפיפיור, והוא נמצא כעת בארמון המלכותי התאילנדי כחלק מאוסף תכשיטי הכתר של המשפחה המלכותית.

מותו

ב-13 באוקטובר 2016 נפטר אדוניאדט לאחר שבחודשים הקודמים למותו דווח בתקשורת כי הוא סובל מהידרוצפלוס ואי-ספיקת כליות.
בנו הנסיך מאהה וצ'יראלונגקון ירש את מקומו והוכתר למלך ב-1 בדצמבר 2016, אחרי שתקופת האבל הסתיימה. שנה לאחר מכן, באוקטובר 2017, נערך עבורו טקס הלוויה מפואר שבו השתתפו מאות אלפי משתתפים, בו נשרפה גופתו, ואפרו הועבר אל שני מקדשים בודהיסטיים בהם שוכנים שרידיהם של מלכי העבר
נתחן כחול

מאפיינים

אורכו של הנתחן הכחול עד 30 ס"מ. הוא בעל גוף כחול עם זנב צהוב וסנפירי חזה קטנים צהובים. הראש גדול ומוגבה מעט עם שפתיים קטנות ועיניים שחורות גדולות. קצה הגוף בעל סנפירים גדולים אך הזנב קטן. על צידי הגוף העליונים תצורת כתם שחור גדול המגיע מהזנב ועד העיניים. 
בתרן זה חי באזור האינדו-פסיפי בשוניות אלמוגים טרופיות מאינדונזיה, יפן, הפיליפינים וצפון אוסטרליה עד לסרי לנקה והודו. זהו דג פעיל יום המחפש למאכל יצורים קטנים החיים בין האלמוגים, מאצות ומפלנקטון.
דגים אלה מתרבים בקבוצה גדולה בה נמצאים זכרים ונקבות הפולטים יחד זרע וביציות למים ואינם דואגים לביצים הצפות באוקיינוס.

בתרבות

דג זה מוכר לציבור בעקבות הסרט של אולפני דיסני, מוצאים את נמו ובעיקר בעקבות סרט ההמשך, מוצאים את דורי, בו הגיבורה היא דגה שכחנית ממין זה.
עינת גלזר-זרחין

אודות

גלזר היא בוגרת החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. זכתה בפרסי אופיר בקטגוריית העריכה על הסרטים מסוכנת (1998), החברים של יאנה (1999), כנפיים שבורות (2002), מדורת השבט (2004), איזה מקום נפלא (2005), אביבה אהובתי (2006), והערת שוליים (2011).
כמו כן, זכתה בפרס דוקאביב על "הקומדיאנטים" (1999).
היא נשואה לבמאי שמי זרחין ואמא לשלושה, מתגוררת בתל אביב.