google/wiki40b huggingface dataset:
קנת מן

קנת מן (באנגלית: Kenneth Mann; נולד ב-1947) הוא עורך דין, פרופסור למשפטים, מייסד הסנגוריה הציבורית והסניגור הציבורי הארצי הראשון.

ביוגרפיה

מן נולד בפרבר של לוס אנג'לס, ווסטווד, סנטה מוניקהבארצות הברית. אביו היה עורך סרטים ואמו עקרת בית. הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת ברקלי בשנת 1970. הוא עלה לישראל בשנת 1973, ולמד משפטים באוניברסיטה העברית בשנים 1974 עד 1976. את הדוקטורט סיים באוניברסיטת ייל ב-1980, כאשר במקביל עסק בייצוג בתיקי צווארון לבן במשרד עורכי דין מוביל בניו יורק. הוא החל לעסוק בעריכת דין בארצות הברית והתמחה בהגנה על עברייני צווארון לבן. מן שב לישראל בשנת 1980 והתמחה בין השנים 1981 ל-1982 אצל פרקליטת מחוז תל אביב, השופטת שרה סירוטה. הוא היה עוזרה בתחום עריכת הדין הכלכלית והמיסוי. אחרי כן היה עורך דין במשרדו של עו"ד אריה ופיני מרינסקי. בין השנים 1994 עד 1996 עבד במשרד כספי ושות'. הוא שימש כעו"ד בצוות הסניגוריה בתיק הפלילי בנושא חלקם של הבנקים במשבר שוק המניות.
מן הוא ממיסדי הקליניקות המשפטיות באוניברסיטת תל אביב, ושימש כמנחה אקדמי של התוכנית לזכויות בהליך פלילי למן היווסדה בשנת 1990 ועד לשנת 2007.
בשנים 1991 עד 1994 שימש כמנהל המכון למשפט פלילי באוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים כיהן כמרצה ועמית מחקר באוניברסיטאות ייל וראטגרס. נמנה עם עורכי "הסנגור", ומעורכי "סקירה משפטית", חבר במועצה הציבורית של הארגון "צדק ללא גבולות", היה פעיל באגודה לזכויות האזרח ועמד בראש סניף תל אביב של האגודה, משמש היועץ המשפטי לעמותת גישה וחבר בוועדה לביקורת ההליך הפלילי.
קנת מן היה הוגה ויוזם חוק הסנגוריה הציבורית, התשנ"ו 1996, הקים את הסנגוריה הציבורית ועמד בראשה מראשית 1996 עד 2002.
בשנים 2009 עד 2018 הוא היה שותף במשרד עורכי-דין ליבאי מן ושות'.
מאז 2018 הקים משרד עצמאי.
בשנת 2010 נמנה עם מייסדי עמותת "אנו פליטים" המעניקה סיוע משפטי למסתננים מאפריקה המגיעים לישראל.
מחקריו דנים בעבירות צווארון לבן ובדיני זכויות אדם.
מתגורר בכפר שמריהו.
נחמיה להב

ביוגרפיה

נחמיה להב נולד בשם נחמיה אחרק, בשכונת יצחק שבחדרה, למשפחה מעולי תימן. הוא עורך-דין במקצועו. בשנת 1989 נבחר לשמש כראש עיריית חדרה כנציג הליכוד, וגבר בסיבוב השני על ראש העיר המכהן יחיאל כהנא. בבחירות שהתקיימו ב-1993 נבחר בשנית, לאחר שניצח בסיבוב השני את נציג מפלגת העבודה אלכס פארן ברוב של 380 קולות, כאשר למועצת העיר נבחרו שישה מחברי מפלגתו הליכוד. בבחירות שהתקיימו ב-1998 הפסיד להב לישראל סדן.
בתקופתו כהונתו גדלה העיר במספר תושביה, וקלטה עולים רבים ממדינות ברית המועצות לשעבר. שכונות בעיר הורחבו, נפתחו חטיבות הביניים בעיר, וצוינה שנת המאה של העיר.
בשנת 2004 החליט שר הפנים אברהם פורז להטיל על להב חיוב אישי ולחייבו להחזיר לקופת העירייה כ-38,000 שקלים, בגין פרסומים פוליטיים אישיים אסורים שבוצעו בתקופת כהונתו. בשנת 2016 קיבל את אות יקיר העיר חדרה מטעם העירייה.
לוקמיה לימפוציטית כרונית

תסמינים

שנים רבות עוברות עד להתפתחותם של התסמינים. לרוב בשלבים מוקדמים מופיעים רק קשרי לימפה נפוחים מעט. לעיתים מתגלית המחלה בבדיקת דם שנלקחה מסיבה אחרת בכלל. כשהתסמינים מתפתחים הם כוללים: טחול מוגדל (שגורם לגודש בחלל השמאלי של הבטן), אנמיה (שמתבטאת בדלקת ריאות), זיהומים בגלל היכולת המופחתת של הגוף להלחם בהם, אובדן תיאבון ומשקל, והזעת לילה המלווה בחום. לוקמיות מסוג T לימפוציט חודרות לעיתים בשלב מוקדם לעור.

סיכונים

"לא מטפלים כדי לא להזיק" - לחולים לוקח זמן רב עד שהלוקמיה מתקשה והטיפול פוגע במערכת החיסונית ומכניס את החולה לסיכון ועלול אף לגרום לזיהום.

שכיחות

יותר מ-17,000 מקרים חדשים מתגלים בשנה בארצות הברית.

טיפול

לעיתים החולה אינו זקוק לטיפול. במצב זה, נהוג שהרופא עורך מדי פעם בדיקות רפואיות הכוללות בדיקות דם. אם החולה סובל מאנמיה, יינתן לו עירוי דם במידה והוא סובל מחוסר בטסיות דם. במקרים מסוימים, אלמטוזומאב מסייע למערכת החיסונית. 
לפעמים מבצעים הקרנה לקשרי לימפה אזוריים, או לטחול כאשר הוא גורם לאי נוחות. נהוג במסגרת הטיפול לתת כימותרפיה בכדורים, שמטרתה היא נגד סרטן ולא כנגד לוקמיה, כי לעיתים הנזק הוא בקנה מידה גדול. את הכימותרפיה יתנו לעיתים בשילוב עם סטרואידים, בעיקר פרדניזון. אחת התרופות הכימותרפיות למחלה זו היא כלורמבוציל. 
שיעורי ההישרדות מהמחלה נמוכים וזאת לרוב בגלל אי יכולת של מח העצם לייצר רכיבי דם באופן תקין. לרוב החולים במחלה זו יפתחו סרטן שני.
וילו סמית'

חיים אישיים

וילו היא הבת של הזמר-שחקן ויל סמית' ושל השחקנית ג'יידה פינקט סמית'. יש לה שני אחים גדולים ממנה, שהמפורסם בהם הוא ג'יידן סמית'.
יחד עם חברת הסברו, היא ואחיה היו שגרירים של פרויקט זמביה, שמציע עזרה לילדים מזמביה שהוריהם מתו מאיידס.
ביולי 2019 וילו סמית' יצאה מהארון כביסקסואלית פוליאמורית בפרק בתוכנית Red Table Talk.

קריירת משחק

בשנת 2008, סמית' זכתה בפרס האמנית הצעירה (Young Artist Award) כחברת אנסמבל על תפקידה בסרט Kit Kittredge: An American Girl ב-2007 הייתה מועמדת לפרס האמנית הצעירה לשחקנית משנה על תפקידה בסרט "אני האגדה". ב-2010 הייתה מועמדת לפרס אני (Annie Awards) למשחק קולי, על תפקידה בדיבוב הדמות אבי בסרט המונפש הקצר משנת 2009, Merry Madagascar. שנה קודם לכן השתתפה גם בסרט מדגסקר 2, בתפקיד גלוריה הצעירה. 
ב-2018, החלה סמית' להשתתף ואף להפיק את סדרת הטלוויזיה המקוונת Red Table Talk, יחד עם אמה ג'יידה פינקט סמית' וסבתה אדריאן בנפילד-נוריס. הסדרה משודרת בערוץ Facebook Watch‏. היא גם השתתפה בפרק האחרון של הרפתקאות פין וג'ייק, בתפקיד בת'.

קריירת מוזיקה

ביוני 2010, אמרה ג'דה פינקט סמית', אמה של וילו, בראיון ל"לופז הערב" שווילו מתכננת להוציא אלבום, והסינגל הראשון ממנו, Whip My Hair, יצא בתאריך 7 בספטמבר 2010. 
כיום, היא חתומה על חוזה עם חברת התקליטים של ג'יי זי, "רוק ניישן". היא הופיעה עם השיר בפעם הראשונה ב-31 בדצמבר.
בתאריך 25 בינואר 2011 הוציאה את השיר "21st Century Girl" בהוצאה מקדימה. לאחר שהופיעה עם השיר במופע של אופרה ווינפרי, הוציאה אותו ביום למחרת, בתאריך 3 בפברואר 2011, והקליפ יצא בתאריך 9 במרץ.
ב-1 במרץ 2011 הוציאה לאור את הסינגל "21st Century Girl", והקליפ לשיר יצא ב-7 במרץ.
באוקטובר 2011, הוציאה סמית' את השיר "Fireball" אותו היא מבצעת יחד עם ניקי מינאג'.
ב-6 ביולי 2014, הוציאה וילו את השיר "Summer Fling", בשיר מוזכרות המילים "Just A Couple Months But We Do It Anyway" שהמילים רומזות על יחסי מין, והיא רק בת 13, השיר גרם לשערוריה באמריקה ואפילו הגיעה לעולם עצמו. השיר לא הצליח כמו קודמיו.
ב-7 במאי 2015, הוציאה את השיר "F Q-C #7", הכולל גם קליפ.
עליית משה

עליית משה, אחד מן הספרים החיצוניים לתנ"ך, נכתב ככל הנראה בארץ ישראל במאה הראשונה, כמה עשרות שנים לפני חורבן בית המקדש השני. המקור, שנכתב ככל הנראה בעברית, לא השתמר. השתמרו רק קטעים ממנו בתרגום ללטינית.
הספר פורסם לראשונה בשנת 1861 מתוך כתב יד לטיני בן המאה השישית שנמצא בספרייה האמברוזיאנית שבמילאנו. החוקרים זיהו אותו כתרגום של הספר האבוד עליית משה, או צוואת משה הנזכר בכתבי יד של ההיסטוריון גלסיוס. 
כתב היד, הקטוע בסופו, כולל נבואה פסאודואפיגרפית בשמו של משה רבנו, המדברת על מהלך ההיסטוריה הישראלית בדורות שיבואו אחריו ועד לתקופת בניו של הורדוס. נבואה זו ניתנת בתוך תיאור של התכוננות משה לפטירתו ומינוי יהושע בן נון כממלא מקומו.
על פי גלסיוס, מכיל חלקו האבוד של הספר קרוב לוודאי ויכוח בין השטן לבין רב המלאכים מיכאל. ויכוח זה נזכר גם בברית החדשה.
קינגסלי קומאן

קריירת מועדונים

קומאן גדל במחלקת הנוער של פריז עוד מהיותו בן 8 ועד לגיל 17 ושיחק שלושה משחקים במדי הקבוצה הבוגרת של פריז.
קומאן משחק בעמדת הקיצוני הימני והשמאלי.
קומאן זכה בשנת 2012 ובשנת 2013 בתואר השחקן הצעיר עד גיל 19 הטוב בעולם. ביוני 2014 חתם קומאן ביובנטוס לחמש שנים, לאחר תחרות בין המועדונים ארסנל, ליברפול וניוקאסל. קומאן שיחק את משחק הבכורה שלו במשחק החוץ של יובנטוס במגרשה של קייבו ורונה. יובנטוס ניצחה 1-0 וקומאן הוכתר כשחקן המצטיין של המשחק. שער הבכורה של קומאן במדי יובנטוס הגיע במשחק הגביע האיטלקי של יובנטוס נגד הלאס ורונה, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 6-1 במחצית השנייה, מספר דקות לאחר שנכנס למשחק.
ב-30 באוגוסט 2015 הושאל קומאן לשנתיים לבאיירן מינכן הגרמנית תמורת 7 מיליון אירו, עם אופציה לרכישה בתום השנתיים בסכום של 21 מיליון אירו. קומאן שיחק את משחק הבכורה שלו במדי באיירן מינכן במשחק הבית מול אאוגסבורג, קומאן עלה מהספסל עשר דקות לאחר פתיחת המחצית השנייה. בסיום המשחק ניצחה באיירן מינכן 1-2. שער הבכורה של קומאן במדי באיירן מינכן הגיע במשחק הראשון בו פתח במשחק החוץ של באיירן נגד דרמשטאט 98. ב-16 במרץ 2016 רשם קומאן שער ובישול בשמינית גמר ליגת האלופות נגד יובנטוס, הקבוצה שממנה הושאל. באיירן מינכן פיגרה 2-0 באליאנץ ארנה לאחר תיקו 2-2 במשחק הראשון, והצליחה להשוות ל־2-2 ולהגיע להארכה. בתום המשחק באיירן מינכן ניצחה 4-2 לאחר שקומאן בישל שער לטיאגו אלקנטרה והבקיע את השער הרביעי בעצמו לאחר מבצע סולו. באיירן מינכן וקומאן הודחו מליגת האלופות בתום עונה זו בחצי הגמר על ידי אתלטיקו מדריד, אך זכו בדאבל מקומי.
באפריל 2017 הודיעה באיירן מינכן על מימוש האופציה על קומאן, ורכישתו מיובנטוס תמורת 21 מיליון אירו.

קריירה בינלאומית

קומאן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, ובנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 21 ערך קומאן תשע הופעות, בהן הבקיע שני שערים. בנובמבר 2015 ערך קומאן את הופעת הבכורה בנבחרת צרפת במשחק ידידות מול נבחרת גרמניה, בו החליף את אנתוני מרסיאל. משחק זה התפרסם בכך שמחוץ לאצטדיון סן דני בו שוחק, נערכו חלק מפיגועי נובמבר 2015 בפריז. במרץ 2016 הבקיע קומאן את שער הבכורה במדים הלאומיים, בניצחון 4-2 על נבחרת רוסיה.
קומאן זומן לסגל צרפת ליורו 2016,ואף הגיע איתה לגמר היורו, בו הפסידה לנבחרת פורטוגל בתוצאה 1-0.
התבטלות

התבטלות או ביטול עצמי הוא רגש שבו אדם מרגיש כחסר ערך, כמי שאינו תורם לחברה ואינו מגשים את יעדיו. רגש זה, שבא לעיתים לידי ביטוי באמירות כדוגמת "אני כל כך טיפש", עשוי להעיד על בעיה בהערכה העצמית או בדימוי העצמי.
יש להבדיל בין התבטלות לבין ענווה, שאינה מאופיינת ברגשי נחיתות ובהערכה עצמית נמוכה.
פרו בול

פרו בול (באנגלית: Pro Bowl) הוא משחק ראווה שנתי שנערך בין שחקנים נבחרים מליגת ה-NFL, ליגת הפוטבול הלאומית והמקצוענית של ארצות הברית.

בחירת נבחרות האולסטארס

עד שנת 1995 נבחרו השחקנים בהצבעה של השחקנים והמאמנים בלבד. החל משנת 1995 גם האוהדים יכולים להצביע ולבחור את השחקנים על פי תפקיד, דרך אתר האינטרנט הרשמי של ה-NFL, הצבעת הקהל מהווה שליש מהקולות, שליש נוסף ניתן להצבעת המאמנים והשליש האחרון להצבעת השחקנים.

השחקן המצטיין של הפרו בול

פרס לשחקן הבולט נהוג מ-1951 כשבסוף המשחק נבחר ה-MVP של משחק הפרו בול. בשנים 1957–1971 הוענקו שני פרסים נוספים לרץ המצטיין ולשחקן הבולט בקו הקדמי של ההגנה. ב-1972 נבחרו שחקנים מצטיינים הן להגנה והן להתקפה ומשנת 1973 ניתן התואר לשחקן אחד בלבד.

היסטורית המשחק

משחק האול סטארס הראשון היה ב-1938 בתקופה זו המשחק עוד לא כונה פרו בול. המשחק היה בין הקבוצה המחזיקה בתואר אלופת ה-NFL לבין קבוצת כוכבים מכל קבוצות הליגה (למעט אלופת הליגה). המשחקים שוחקו עד 1942 ונפסקו עד שנת 1950. ב-1950 חודשו המשחקים ושמם שונה לפרו בול. בשלוש השנים הראשונות המשחקים היו בין קבוצות אולסטארס של שתי החטיבות ובשנת 1953 שונה אופן המשחק לנבחרת האולסטארס של המזרח נגד נבחרת האולסטארס של המערב (כפי שנהוג במשחק האולסטאר של ה-NBA). לאחר איחוד ליגת ה-NFL עם ליגת ה-AFL ב-1970 שונה שוב אופן המשחק למשחק בין האולסטארס של ה-NFC לאולסטארס של ה-AFC. ב-2014 שונתה המתכונת והליגה בחרה שני קפטנים (ג'רי רייס ודיון סאנדרס) שבחרו את השחקנים לקבוצות שלהם על פי סדר שנקבע בהגרלה. ב-2017 חזר הפורמט למשחק בין כוכבי ה-NFC ל-AFC.
הפרו בול שוחק לאורך השנים אחרי משחק הגמר (הסופרבול) וסגר את עונת המשחקים, לקראת עונת 2009/10 נקבע כי בשנה זו יערך המשחק שבוע לפני הסופרבול. משנת 1980 עד שנת 2009 משחקי הפרו בול שוחקו באצטדיון אלוהה שבעיר הונולולו בהוואי. המשחק של עונת 2010 שוחק באצטדיון של המיאמי דולפינס והחל מעונת 2011 המשחקים חזרו להוואי.
טראמו באסקט

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1973, על ידי הנשיא אנטונטי תחת השם AICS "אגודת איטלקית לתרבות וספורט טראמו". בעונת 1992/93 העפילה הקבוצה לליגה השלישית.
הקבוצה משתתפת בליגה הבכירה (Serie A) מאז עונת 2003/04. העונה הכי טובה של הקבוצה הייתה 2008/09, כשסיימה במקום השלישי והגיעה עד לחצי גמר הגביע האיטלקי. הישג שזיכה אותה להשתתף בעונה שלאחר מכן ביורוקאפ, בו הגיעה לשלב הבתים לאחר שניצחה את אפואל ניקוסיה הקפריסאית במוקדמות. בסיום עונת 2011/12 ירדה הקבוצה עד לליגה השלישית בעקבות בעיות כלכליות.
ההיכל הביתי של הקבוצה נקרא פלאסקפריאנו (ארמון סקפריאנו), בעל קיבולת של 3,500 מקומות ישיבה וממוקם באזור כפרי בסמוך לעיר. הספונסר הראשי של הקבוצה הוא "בנקה טרקס".
מרטין יול

קריירה

יול התחיל את קריירת המשחק שלו כבלם בעיר הולדתו האג, שם שיחק בעונת 1976, לאחר מכן עבר לקבוצת הפאר הגרמנית באיירן מינכן. בנוסף הוא שיחק 4 עונות בקבוצת ווסט ברומיץ' אלביון, שם קיבל את ההכרה שלו באנגליה. הוא נבחר לשחקן השנה בהולנד ב-1985, כשחזר לשחק בהאג.
גם את קריירת האימון הוא התחיל בעיר הולדתו, שם אימן בין השנים 1991-1995. הישגו הגדול ביותר בהולנד הוא הצלת ואלוייק, שם אימן בין השנים 1998-2004, מירידה, והפיכתה למועדון צמרת. הוא זכה פעמיים התואר מאמן השנה בארצו. ב-2004 מונה לתפקיד מאמן טוטנהאם הוטספר -התפקיד הרם ביותר בקריירה שלו- במקום ז'אק סאנטיני. משחק הבכורה שלו היה בדרבי נגד ארסנל בו טוטנהאם הפסידה 5-4. זהו אחד ממשחקי הדרבי הצפון לונדוני הזכורים ביותר. הוא הגיע עם הקבוצה להצלחות יחסיות, בהן הגעה למקום החמישי בעונת 2005/06.
ב-25 בנובמבר 2007 הכריז מרטין יול על התפטרותו מטוטנהאם הוטספר עקב תוצאות לא טובות. לאחר מכן אימן בהמבורג במשך עונה אחת, ובסופה החל לאמן את אייאקס אמסטרדם עד להתפטרותו מהמועדון בדצמבר 2010.
ב-7 ביולי 2011 חתם יול בפולהאם לשנתיים. ב-1 בדצמבר 2013 פוטר מאימון הקבוצה בשל חוסר הצלחתו בתחילת העונה. ב-24 בפברואר 2016, מונה למאמנה של אל-אהלי המצרית שאותה אימן כחצי שנה (עד אוגוסט אותה השנה).
File Transfer Protocol

תוכנה למימוש FTP

שרת FTP הוא תוכנה המאפשרת מתן שירותי העברת קבצים לתוכנות לקוח FTP המתקשרות אליה. שרת FTP עוסק בזיהוי הלקוח הפונה אליו, קביעת זכויותיו (הקבצים שהוא רשאי להוריד, הקבצים שהוא רשאי למחוק וכדומה), ומימוש בקשותיו של הלקוח.
למרבית הדפדפנים יש יכולת להתקשר עם שרתי FTP, לשם העברת קבצים בפרוטוקול FTP. חלק מהדפדפנים מאפשרים רק הורדה של קבצים, אך לא העלאה של קבצים.
בנוסף עומדות לרשות משתמש הקצה מגוון רחב של תוכנות לקוח FTP, המאפשרות לו להעביר קבצים ממחשבו לשרת FTP ומשרת FTP אל מחשבו. תוכנה מסוג זה מטפלת בהזדהות מול שרת ה-FTP, בחירת רשימת קבצים להעברה וביצוע ההעברה (כולל התאוששות מתקלות). כן מאפשרת התוכנה מתן הוראה למחיקת קבצים מהשרת.
ויקיפיט

תחילת המיזם

לדברי מייסד האתר אלי עוזר, הרעיון להקמת מיזם המציג מאגר תמונות של כפות רגליים של נשים מפורסמות החל בשנת 2008. לטענתו: "בזמנו היו רק שני אתרים כאלה — אחד בתשלום והשני מאוד מסורבל", ומשכך פתח את האתר. את 6,000 התמונות הראשונות שיתף עוזר בעצמו, ותוך כחצי שנה הצטרפו עוד אנשים למיזם, והוסיפו מאגר תמונות עצום של כפות רגליים של מפורסמות, החל מסלבריטאיות ופוליטיקאיות, וכלה ביוטיובריות מצליחות.

ביקורות ותגובות

אחת הטענות המרכזיות שנטענו כלפי המיזם של עוזר הוא העובדה שהוא עוסק באיבר מסוים של האישה, ובכך הוא לא מתייחס לאישה כמכלול, אלא מבצע לה סוג של החפצה. 
עוזר הגיב לטענה זו בכך שאין זו מטרתו של המיזם. ואדרבה - המיזם "עושה חסד" עם האיבר המושמץ ביותר בגוף האישה: כפות רגליה, שלרוב מתייחסים אליהן כאיבר מלוכלך ולא אסתטי. עוד הוסיף עוזר שברבות מהתמונות ההתמקדות אינה דווקא בכפות הרגליים של האישה, אלא בכלל גופה, כאשר כפות רגליה מקבלות מעמד שווה כשאר הגוף.
עוד טענה שנטענה כלפי המיזם הוא שהקריטריון להחשבת האישה כ"מפורסמת" הוא קריטריון פרוץ למדי. שכן, מספיק שהבחורה הופיעה פעם אחת בתוכנית אירוח, נידחת ככל שתהיה, ושמה נקלט בבסיס הנתונים של IMDb - שזהו קריטריון מספיק כדי ששמה יכנס לרשימות האתר, ושתמונותיה יתנוססו לעיני כל.
עוזר בתגובה טען שאמנם הקריטריון הוא פרוץ, אולם ברגע שמגיעה בקשה להסרת השם - הוא מוריד אותו בלי לשאול שאלות. כמו כן מציין עוזר שאחד מהקריטריונים להעלאת התמונות הוא שהן אינן מוגנות בזכויות יוצרים.
אטיקה

גאוגרפיה

המחוז ממוקם בדרום מזרח יוון היבשתית, על שטחו של חצי אי שנקרא גם הוא אטיקה. מלבד שטח חצי האי, כולל המחוז גם את חלקו המזרחי של מצר קורינתוס, האיים בתוך המפרץ הסרוני, אזור טריבזון שבפלופונסוס והאיים קיתירה ואנטיקיתרה שממוקמים מדרום לפלופונסוס.
גבולותיו המנהלתיים של המחוז הם: מחוז מרכז יוון בצפון וצפון מערב, מחוז דרום הים האגאי במזרח ובדרום מזרח, ומחוז הפלופונסוס במערב.
המחוז מתחלק לשמונה יחידות מנהלתיות: מרכז אתונה, צפון אתונה, מערב אתונה, דרום אתונה, פיראוס, מזרח אטיקה, מערב אטיקה ומחוז משנה האיים.
שטח אטיקה מגיע ל-3,808 קמ"ר, וגודל אוכלוסייתו ל-3,828,434 נפש (נכון ל-2011), מה שהופך אותו למחוז המאוכלס ביותר ביוון. 95% מהאוכלוסייה גרה באזור המטרופולין של אתונה.
אשר קולה

ביוגרפיה

קולה נולד בישראל בשנת 1954. בשנת 1972 סיים את לימודי בתיכון בישיבת נתיב מאיר בירושלים. באותה שנה התגייס לצבא הגנה לישראל ושירת שם עד שנת 1976. בשנת 1981 סיים לימודי הסמכה לרבנות.
בשנת 1991 קבל תואר במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והחלה התמחות במשרד עורכי דין עד לשנת 1992. באותה שנה הוסמכה כעורך דין.
בשנים 1993-2003 עבד כשותף במשרד עורכי דין.
בשנת 2002 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.
בינואר 2004 מונה לכהונת שופט של בתי משפט שלום במחוז הצפון. באוגוסט 2008 מונה לכהונת שופט בית המשפט המחוזי בנצרת.
ב-11 בינואר 2018 פרסמה שרת המשפטים איילת שקד כי קולה הוא אחר מ-25 מועמדים לתפקיד שופט בבית המשפט העליון.
אלברכט הרביעי, רוזן הבסבורג

ביוגרפיה

אלברכט נולד בשנת 1188, לרודולף השני, רוזן הבסבורג ולאגנס משטאופן, בתו של גוטפריד שטאופן. בשנת 1232 מת אביו רודולף השני, רוזן הבסבורג, ואלברכט ירש את נחלותיו יחד עם אחיו רודולף השלישי, רוזן הבסבורג, אולם אלברכט ירש את עיקר הנחלה. בשנת 1239 השתתף אלברכט במסע הצלב של הברונים, וב-25 בנובמבר אותה שנה מת באשקלון כתוצאה ממגפה.
קרחון לקונט

לקריאה נוספת

• Roman J. MOTYKA, Lewis HUNTER, Keith A. ECHELMEYER, Cathy CONNOR, Submarine melting at the terminus of a temperate tidewater glacier, LeConte Glacier, Alaska, U.S.A., Annals of Glaciology 36 2003, International Glaciological Society
הבזק הליום

הבזק הליום הוא תהליך אשר מתרחש בכוכבים במסה בינונית לאחר סיום חייהם ככוכבי הסדרה הראשית. תוך כדי הפיכת הכוכב לענק אדום, הליבה שלו עוברת קריסה כבידתית והגז שבה עובר למצב של חומר מנוון כלומר חומר המוחזק על ידי לחץ ניוון, שהוא לחץ הנובע מעקרון האיסור של פאולי. כתוצאה מתחילת היתוך הליום בליבה המנוונת, מתחילה תגובת שרשרת מהירה ועוצמתית, אשר גורמת תוך זמן קצר לגידול דרסטי בתפוקת האנרגיה בליבה.
התהליך כפי שהוא מתואר בהמשך הוא תוצאה של מודליים אסטרופיזקליים ממוחשבים. קיימים גרמי שמים אותם מסווגים כאובייקטי הבזק הליום, לדוגמה אובייקט סקוראי (Sakurai's Object).

מעבר שלב בחיי כוכב

כאשר כוכב בעל מסה בינונית אינו מסוגל להמשיך להתיך מימן, השלב הבא בחייו הוא ענק אדום. המעבר הוא הדרגתי ונמשך לפרק זמן של מיליארדי שנים, כאשר לשמש שלנו, לדוגמה, המעבר ייקח כמיליארד שנים, ולכוכבים בעלי מסה קטנה יותר יידרש אף יותר זמן.
בסיומו של המעבר, ליבתו של הכוכב עשירה בהליום (תוצר היתוך המימן), מהווה כ-30% ממסת הכוכב ודחוסה לנפח קטן מאוד, בערך פי שניים עד שלושה מנפח כדור הארץ. בצפיפות גבוהה זו, החומר בליבה לא מתנהג כמו גז רגיל, אלא כחומר מנוון.

התנהגות חומר מנוון

התנהגותו של חומר מנוון שונה מזו של גז רגיל. בגז רגיל, הקטנת הנפח (דחיסה) גורמת לעליה בטמפרטורה ואיתה גם עליה בלחץ כלפי חוץ, אשר גורם להתפשטות הגז והתקררותו, עד שמושג איזון בין כבידה ללחץ תרמי, הנקרא באסטרופיזיקה שיווי משקל הידרוסטטי. התנהגותו של חומר מנוון לעומת זאת, מזכירה יותר מצב מוצק: הוא אינו יכול להתרחב ולכן גם לא מתקרר. הסבר שקול הוא שבחומר מנוון, עלייה בטמפרטורה לא גורמת לשינוי לחץ ואין מה שיאזן את ההתחממות.

הבזק הליום בליבה

כאשר הליבה של כוכב מתכווצת, עקב דעיכת היתוך המימן וקריסה כבידתית, היא מתחממת מאוד. אך ההליום בה מתנהג כחומר מנוון ולכן ההתחממות לא גורמת להתפשטות. הטמפרטורה ממשיכה לעלות, עד לנקודה שהיא מספיקה להיתוך הליום (כ-100-200 מיליון מעלות קלווין). תחילת תגובת ההיתוך משחררת אנרגיה וגורמת לעלייה נוספת בטמפרטורת הליבה, אשר מובילה להתרחבות האזור בו מתרחש היתוך. זוהי תגובת שרשרת שמזינה את עצמה ומתגברת - קצב יצירת האנרגיה בליבה עולה בצורה דרסטית תוך זמן קצר, ויכול להגיע לסדר גודל של פי 100 מיליארד מהשמש. עם זאת, התפרצות אנרגיה אדירה זו אינה גורמת לחוסר יציבות או התפוצצות הכוכב, מכיוון שרובה מושקעת בהתגברות על לחץ הניוון של האלקטרונים.
כתוצאה מהתהליך, מבנה ליבת הכוכב משתנה והיא יכולה להתיך הליום לפחמן באופן רגיל. שלב זה יכול להימשך עד מיליארד שנים נוספות, סה"כ כ-10% מאורך חיי הכוכב.
הבזק הליום יכול להתרחש רק בכוכבים בהם ליבת ההליום היא בעלת מסה של פחות מ-1.4 מסות שמש, מכיוון שבהם החומר בליבה מגיע למצב מנוון. לכן התהליך מוגבל לכוכבים קטנים עד בינוניים, בעלי 1 עד 2.6 מסות שמש.

ננס לבן

במקרה של ננס לבן שסופח מימן (לדוגמה, מכוכב רגיל במערכת זוגית), בדרך כלל מתחיל תהליך של היתוך הליום על פני השטח שלו. כאשר מצטברת מסה מספיק גדולה של הליום, יכול להתרחש הבזק הליום, אשר יגרור התפרצות אנרגיה וחומר בצורת נובה.

הבזק מעטפת הליום

תהליך דומה להבזק הליום עלול להתרחש באופן מחזורי בכוכבים הנמצאים בענף הענקים האסימפטוטי (אזור בדיאגרמת הרצשפרונג-ראסל בו נמצאים כוכבים של 0.6-10 מסות שמש בשלב התפתחות מתקדם, לאחר עזיבתם את הסדרה הראשית). בכוכבים אלה ההבזק מתרחש במעטפת מחוץ לליבה.
סטורן 1

המשגר

משגר הסטורן 1 הסופי היה משגר דו־שלבי, אשר הונע בדלק נוזלי ושקל כ־517 טון כולל הדלק.
השלב הראשון, ה־S-I, כלל תשעה מכלי דלק (חמצן נוזלי וקרוסין) ושמונה מנועי H-1 שפותחו על ידי רוקטדיין (לימים נרכשו על ידי פראט אנד ויטני). בגרסה הראשונה, כל מנוע H-1 סיפק 734,000 קילו ניוטון של דחף ובגרסה השנייה כל מנוע סיפק 836,000 קילו ניוטון. בסך הכל, השלב הראשון סיפק 5.87 מגה ניוטון של דחף בגירסתו הראשונה ו־6.69 מגה ניוטון בשנייה. אורכו של כל מנוע היה 2.18 מטר וקוטרו 1.68 מטר בצד הצר. חיצונית, לשלב היו שמונה סנפירים והמנועים היו מסודרים כך שארבעה היה במרכז וקבועים, והארבעה הנותרים היו מסביבם. את הארבעה החיצוניים היה ניתן לכוון בשביל לשלוט בכיוון המשגר.
השלב השני, ה־S-IV, הכיל שישה מנועי RL-10A-3 ופעל על חמצן נוזלי ומימן נוזלי. כל אחד מהמנועים סיפק דחף של כ־66.7 קילו ניוטון, והשלב סיפק סך הכל כ־400 קילו ניוטון של דחף.

שיגורים

הסטורן 1 יוצר במרכז טיסות החלל מרשל, והובל לנמל החלל קייפ קנוורל, ממנו שוגר, בשנים 1961-1965.

שיגורי המבחן

ארבעת שיגורי המבחן הראשונים היו שיגורי מבחן רק של השלב הראשון, S-I. כל שיגורי המבחן הללו היו טיסות תת־מסלוליות וגובהם המקסימלי היה בין 129 ו־167 ק"מ. בשלושת השיגורים הראשונים השלב השני והשלישי מולאו במים, כשבשיגור השני והשלישי שוחררו 109,000 ליטר של מים כחלק מפרויקט "הייוואטר" (Highwater). הפרויקט ניסה לבדוק מה יתרחש כאשר כמות גדולה של מים משוחררים ליונוספירה.
שיגור המבחן החמישי (SA-5) היה המבחן הראשון בו השלב השני של הסטורן 1 (S-IV) פעל. שיגור זה היה הטיסה המסלולית הראשונה בתוכנית אפולו.

שיגורי חללית אפולו

שני השיגורים הבאים, SA-6 ו־SA-7 (או משימות AS-101 ו־AS-102 בהתאמה), היו טיסות מבחן של חלליות אפולו דמה ומערכות הצלה דמה. חללית הדמה הייתה זהה לאמיתית במסה, בנפח, בצורה ובמרכז הכובד. בשיגור הראשון התרחשה תקלה קלה כאשר אחד משמונה המנועים של השלב הראשון כבה מוקדם, אך המנועים האחרים פעלו יותר כפיצוי כך שהמשימה הצליחה. המשימה השנייה הייתה כמעט זהה כשהשינוי הגדול ביותר הייתה הוספת מחשב הניתן לתכנות (כך שניתן לשנות בו הגדרות בעת הטיסה עצמה).

שיגורי לווייני פגסוס

שלושת השיגורים האחרונים SA-8 עד SA-10 (או משימות AS-103 עד AS-105), בשנת 1965, היו שיגורים בהם נכללו לא רק חלליות דמה אלא גם לווייני פגסוס. הלוויינים נועדו לבדוק את כמות המטאורואידים במסלולים שונים סביב כדור הארץ (400 עד 600 קילומטרים) כדי לצבור ידע שיאפשר לטיסות עתידיות לעבור באזורים אלו בבטחה. לכל לוויין פגסוס היו "כנפיים" באורך 29 מטר אשר סיפקו משטח גדול (מעל ל־185 מטר מרובע) שבו יבדקו פגיעות מטאורואידים. הלוויינים נועדו לעבוד כשנה אך פעלו אף יותר משנתיים לאחר שיגורים.
רוזנות הסן-דרמשטאדט

היסטוריה

לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו הצעיר גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט ירש את החלק הדרומי של הנחלה סביב דרמשטאדט, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. בשנת 1583 מת פיליפ השני, רוזן הסן-ריינפלס, ובשנת 1604 מת לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, ובעקבות מותם פרצה מלחמה בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט על חלוקת הירושה. בנוסף היה יריבות בין הרוזנויות עקב כך שרוזנות הסן-קאסל הייתה קלוויניסטית, ואילו רוזנות הסן-דרמשטאדט הייתה לותרנית.
במהלך מלחמת שלושים השנים לחמו הרוזנויות זו בזו, מכיוון שרוזנות הסן-קאסל צידדה בנסיכים הפרוטסטנטים, ואילו רוזנות הסן-דרמשטאדט צידדה בקיסר ובבית הבסבורג. בשלום וסטפליה קיבלה רוזנות הסן-קאסל שטחים על חשבון רוזנות הסן-דרמשטאדט בהסן העליונה סביב מרבורג.
בשנת 1736 שוב התגלע סכסוך בין שתי הרוזנויות, על ירושת נסיכות הנאו-ליכטנבורג, ובסופו הוחלט על חלוקת הנחלה.
בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, וחלוקתם בין הנסיכויות החילוניות. בעקבות זאת גדלה הרוזנות באופן משמעותי, על ידי צירוף שטחים מהנסיכויות של קלן, מיינץ, ווורמס, ובעיקר את דוכסות וסטפליה, ובשנת 1806 שודרגה הרוזנות למעמד של דוכסות גדולה.