לוסיה סראטה

שנות ילדותה

לוסיה סראטה נולדה בעיר סן-קרלוס (כיום: אורסולו גלוואן Úrsulo Galván) במדינת וראקרוס שבמקסיקו, לפרמין (Fermin) סראטה ואשתו טומאסה ליקונה (Tomasa Licona), וגדלה בעיר אָגוֹסְטָדֶרוֹ (Agostadero; כיום: סֶמְפּוֹאָלָה - Cempoala) בווראקרוס. ממידע ביוגרפי עולה שהיא נולדה בשנת 1863, ובדיווחים אחרים מוזכרת שנת 1864 כמועד לידתה. בהיותה מקרה יוצא דופן, הוצגה לוסיה בפני נשיא מקסיקו, פורפיריו דיאס, אביה רקם עסקה להצגתה במופעי שוליים של גמדים בערים גדולות בעולם, ובשנת 1876 היגרה המשפחה לארצות הברית. עם הגעתה לשם, הוצגה לוסיה בתיאטרון של טוני פסטור, ממייסדי הוודוויל, שם נבדקה על ידי מומחים מאוניברסיטת אוקספורד שלא הצליחו לאשר שגילה הוא 12 כפי שהיא והוריה טענו, אך קבעו שלפי התפתחות שיניה, היא הייתה אז לפחות בת 6 שנים. לכן, ייתכן שהיא נולדה מאוחר יותר, בשנת 1870 או סמוך לכך, וכמו כן, קרקסים נהגו להגזים בגילם של גמדים לצורך קידום מכירות. המומחים קבעו עוד שמבנה גופה היה מושלם והיא הייתה בריאה ואינטליגנטית, הבינה ושוחחה בספרדית וידעה כמה מילים באנגלית. ללוסיה היה אח מבוגר יותר, מנואל, גמד אף הוא, ובארצות הברית נולדה אחותה אוונגלינה.
הופעת הבכורה של סראטה כאטרקציה הייתה ב-1876 בפילדלפיה, במסגרת חגיגות 100 שנה לעצמאות ארצות הברית.

קריירה

סראטה הופיעה בתחילה בארצות הברית עם להקת הגמדים של פרנק אופנר, ואחר כך עם הקרקס של פי. טי. ברנום. סראטה יצאה עם הוריה להופעות בלונדון, ולפי ספרי הפגישות של ארמון המלוכה באנגליה, היא הוצגה בפני המלכה ויקטוריה ב-26 בפברואר 1881, בטירת וינדזור. לאחר חזרתה לארצות הברית, היא הופיעה בעיקר באזור החוף המזרחי שהיה האזור המאוכלס ביותר. יחד איתה הופיע גמד מפורסם אחר, פרנסיס פלין, שנודע בשם הבמה "גנרל מייט" (General Mite). בחודש מאי 1879 פרסם העיתון הניו-יורקי Brooklyn Daily Eagle כתבה שבה נאמר שסראטה ופלין יועדו להינשא זו לזה. גילה היה יותר מ-15, ופלין היה כבן 14 (פלין התחתן לבסוף עם גמדה אנגליה בשם אמילי "מילי" אדוארדס).
אף כי ייתכן שהדיווחים על הכנסותיה מוגזמים, נאמר שסראטה הרוויחה 20 דולר לשעת הופעה (בחישוב אינפלציוני – כ-400 דולר), ולחלופין – בין 500 ל-700 דולר לשבוע (10,000‏-14,000 דולר), וכאשר היא הופיעה יחד עם גנרל מייט, הם הרוויחו יחד 500 דולר לשבוע ועוד 10% מרווחי האמרגן. לפי דיווח אחר, האמרגן של סראטה עשק אותה ושילם לה פחות מכפי ההכנסות האמיתיות.
נאמר עליה עוד, שהיא השקיעה את כספה בנכסי דלא-ניידי במקסיקו, ורכשה חווה במדינת צ'יוואווה.

נסיבות מותה

בשנת 1889 חתמו סראטה והוריה על חוזה הופעות בסן פרנסיסקו, ובחודש ינואר 1890 נסעו לשם ברכבת. סופת שלגים עזה גרמה לירידתה מהפסים של רכבת משא שהובילה בקר במעבר דונר  בהרי סיירה נבדה, ועקב התאונה נתקעו לאורך המסילה 12 רכבות שהסיעו 700 נוסעים בסך הכל. החסימה נמשכה כשבועיים ונודעה בשם "חסימת השלג הגדולה של 1890" (The Great Snow Blockade of 1890). הרכבת שמשפחת סראטה נסעה בה, נתקעה ליד העיירה טראקי (Truckee) במחוז נבדה, קליפורניה. הטמפרטורה ירדה עד 29- מעלות צלזיוס, המזון אזל והעצים להסקה נרטבו או נקברו בשלג. בתנאים קשים אלה, מצבה הבריאותי של לוסיה הידרדר, והיא מתה ביום רביעי 29 בינואר 1890. לפי דיווח של סוכנות אסושיאייטד פרס יומיים אחר כך, סראטה מתה מהרעלת מזון, כנראה עקב אכילת שימורים מקולקלים שסיפקו אנשי ההצלה לנוסעים הלכודים. לפי מקורות אחרים, היא מתה מהיפותרמיה.
לוסיה סראטה נקברה בבית הקברות באגוסטדרו, לא לפני שפקידי המכס המקסיקנים סחטו שוחד גבוה תמורת העברת הגופה, כאשר נודעה להם זהות המשפחה.

בספרות הפופולרית

ביוני 2017 יצא לאור רומן היסטורי מאת הסופרת האמריקאית ילידת אקוודור ססיליה וֶלָאסְטֶגִי, בשם: "Lucia Zarate: The Odyssey of The World's Smallest Woman" (בתרגום לעברית: "לוסיה סראטה: מסעה של האישה הקטנה ביותר בעולם"). בספר משולבות עובדות על חייה של סראטה, בעקבות עבודת תחקיר שעשתה הסופרת. ולאסטגי מצביעה בספר על כך שסראטה בעצם נמכרה על ידי הוריה, ונוצלה על ידי חמדנים רודפי בצע.