משה גרסיאל

ביוגרפיה

משה גרסיאל נולד וגדל בתל אביב. סיים את לימודיו התיכוניים במדרשיית נועם בפרדס חנה. בצה"ל שירת בנח"ל ובנח"ל המוצנח. ריכז את סניפי בני עקיבא בקריית ים, בקריית שמואל ובכפר חסידים. המשיך בשירות המילואים ביחידות שדה שונות וסיים באגף החינוך בחיל האוויר.
את לימודיו הגבוהים מהתואר הראשון ועד לפוסט דוקטורט עשה גרסיאל באוניברסיטת תל אביב: תואר ראשון במקרא וספרות עברית (1965), תואר שני במקרא (1968), נושא עבודת הגמר הוא "ראשית מלכותו של שלמה", בהדרכת בנימין אופנהיימר; ותואר שלישי (1974), נושא הדוקטורט: "המקבילות בין ספר ירמיהו ובין ספר תהילים", בהדרכת י"ש ליכט. והשתלמות פוסט דוקטורט בארכאולוגיה מקראית (1974-5).
משרתו האקדמית העיקרית הייתה במחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. ב-1968 מונה למדריך, ב-1974 למרצה, ב-1978 למרצה בכיר עם קביעות, ב-1984 לפרופסור חבר וב-1992 מונה לפרופסור מן המניין, ב-2006 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס, אך ממשיך ללמד בהתנדבות עד היום ומעביר סמינריונים לתלמידי תואר שני ושלישי (2016). בשנת 2007 זכה בתואר המרצה המצטיין.
נשא בתפקידי ניהול שונים באוניברסיטת בר-אילן: עמד בראש המחלקה ללימודי ארץ-ישראל, שימש בשתי קדנציות כראש המחלקה לתנ"ך, ריכז את ועדת ההוראה העליונה של הסנאט (שהפך לימים לתפקיד של סגן הרקטור), וכיהן כדקאן הפקולטה למדעי היהדות (2001-1997). גרסיאל הוביל את הקמתן ובנייתן של המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה והמחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן.
כן ריכז גרסיאל צוות סיורי-שדה המשותף למרצי אוניברסיטת בר-אילן ולקצינים בכירים בצה"ל בנושאי מקרא וארכאולוגיה (1984-1971). לימד במסגרת המרכז ללימודי יסוד ביהדות משתלמים מצה"ל ומשירותי הביטחון; והוא מרבה להופיע בהרצאות לפני קהלים שונים מחוץ לאקדמיה.
השתתף בחפירות הארכאולוגיות בתל אפק (אנטיפטריס) (1975). יזם, אירגן, ריכז והדריך את התלמידים במשך שלוש עונות בחפירות עזבת צרטה, המזוהה עם אבן העזר המקראית (פרויקט המשותף למחלקה ללימודי ארץ-ישראל בבר-אילן ולחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת ת"א, 1977-1976) שם נחשפה הכתובת העברית מן הקדומות ביותר בארץ ישראל, החרוטה על שבר חרס ומתוארכת לסוף תקופת השופטים או לראשית המלוכה בישראל.
בשנות השבתון שימש גרסיאל פרופסור אורח בקולג' העברי התאולוגי בסקוקי אילינוי, באוניברסיטת ויסקונסין במילווקי, ארצות הברית; ובקולג' ללימודי יהדות, המסונף לאוניברסיטת לונדון באנגליה. בתקופות הקיץ הירבו משה גרסיאל ורעייתו בת-שבע לשמש כחוקרים אורחים באוניברסיטאות בארצות הברית כגון אוניברסיטת קורנל, מדינת ניו-יורק; דארטמות' קולג', ניו המפשיר; אוניברסיטת וושינגטון, סיאטל. כן העניק הרצאות אורח לסגל ולתלמידי המחקר באוניברסיטאות בארץ ובחו"ל (כגון: אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, אוניברסיטת ויסקונסין במילווקי ובמדיסון, אוניברסיטת אינדיאנה, אוניברסיטת אמורי וקולג' יוניברסיטי אוף לונדון).
כמו כן לימד באופן חלקי בתקופות שונות במסגרות התואר השני באוניברסיטאות תל אביב וחיפה, והמכללה האקדמית לחינוך בגבעת וושינגטון. נוסף על אלה לימד במכללות לווינסקי, ואשקלון ובבית הספר הגבוה להשתלמות מורים בתל אביב, שהוא שלוחת האוניברסיטה העברית.
גרסיאל משמש כחבר המערכת האקדמית של כתב העת "בית מקרא" ו"ארשת – כתב עת אלקטרוני בינלאומי למדעי היהדות". כיהן בעבר כחבר המערכת האקדמית של האנציקלופדיה "עולם התנ"ך" וכתב העת "בקורת ופרשנות".
פרסם חמישה ספרי מחקר. השתתף כעורך ומחבר של שישה ספרים בסדרה "עולם התנ"ך", כתב קורס בן 12 יחידות לימוד במסגרת האוניברסיטה הפתוחה. ופרסם עשרות מאמרים בבמות שונות בארץ ובחו"ל.
משה גרסיאל נשוי לד"ר בת שבע גרסיאל, מרצה לקוראן ולראשית האסלאם במחלקה ללימודי המזרח התיכון באוניברסיטת בר-אילן, הם מתגוררים בפתח תקווה ולהם שלושה ילדים. בנם הבכור הוא העיתונאי עדי גרסיאל.

מחקריו

משה גרסיאל עוסק במחקריו בשישה תחומים עיקריים: 1. חקר השמות במקרא ומשמעותם הספרותית; 2. הסיפור המקראי: אמנות ומסר; 3. היבטים ספרותיים ואידיאיים בשירה ובנבואה; 4. היסטוריה והיסטוריוגרפיה של המלוכה בישראל; 5. פרשנות המקרא; 6. המקרא לאור הארכאולוגיה, הריאליה והגאוגרפיה.

מלכות דוד: מחקרים בהיסטוריה ועיונים בהיסטוריוגרפיה

הספר עוסק בנושאים שונים מימי מלכותו של דוד לאור המקראות והמימצאים הארכאולוגיים. הוא דן בדרכו של ספר שמואל בהצגת האירועים, בעיצוב הספרותי, האמנותי, האידיאי, הסוציולוגי והתאולוגי של פרשיות התקופה, בניתוח מלחמות דוד, מבנה צבאו ואופן לחימתו.

ספר שמואל-א': עיון ספרותי במערכי השוואה, באנלוגיות ובמקבילות

גרסיאל משווה סיפורים שונים על דרך האנלוגיה הספרותית. הוא קבע את הכללים למערכי השוואה הנהוגים כיום במחקר. בספרו הוא מדגים השוואות מתוחכמות אלה: השוואת תקופת שמואל לתקופת השופטים והמנהיגים שקדמו לה, השוואת דוד לשמואל השוואת עלי ובניו לשמואל והוריו. גרסיאל גילה כי בפרשיות ההתנכלויות של שאול לדוד נעשו השוואות לספר בראשית ובמיוחד לסיפורים על יעקב, עשיו ולבן, כמו כן נערכו השוואות בין דמויות מספר שמואל לדמויות מספר שופטים. גרסיאל מגיע למסקנה שספר שמואל מתנגד למלוכה ולרעיון העברת השלטון בירושה לשושלת המנהיג. הספר ראה אור בעברית ובאנגלית.

מדרשי שמות במקרא

גרסיאל בוחן מאות מדרשי שם של אישים ומקומות במקרא. הוא מיין סוגים שונים של מדרשי שם, וכן הצביע על החשיבות המיוחדת שכותבי המקרא ייחסו לשמות, תוך הקניית משמעויות מדרשיות המנוצלות בטקסט בתחכום למטרות שונות. לדעת גרסיאל מדרשי השם של חז"ל הם המשך למגמה זו הקיימת כבר בתנ"ך. הספר ראה אור בתחילה בעברית, אחר-כך יצאה מהדורה מעודכנת ומורחבת באנגלית בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.

From Earth to Heaven: A Literary Study of Elijah Stories in 1 & 2 Kings

ספר בהוצאה אוניברסיטאית במרילנד. הספר עוסק בדמותו של אֵלִיָּהוּ הַנָּבִיא בספרי מלכים א' ו-ב'. גרסיאל עוסק בצד הספרותי והאידאי וביחס בין אמנות הכתיבה למסרים האידיאיים והתאולוגיים. לדעתו של גרסיאל אליהו היה פרפקציוניסט, אדם המנסה להגיע לשלמות. אליהו הגיע להישגו הגדול כשביוזמתו אלוהים מבעיר אש מהשמיים בהר הכרמל וכתוצאה מכך עם ישראל חדל מאמונתו האלילית וחזר להאמין באלהים. אבל אחרי זמן קצר, איזבל איימה להורגו. כפרפקציוניסט, לאליהו יש דרישות גבוהות מאוד מעצמו ומהסביבה, וכשאלו אינן מתממשות במיוחד לאור איומי המלכה איזבל, הוא נמלט למדבר ושואל את נפשו למות, אולם אלוהים עוצר בעדו, אך משחררו מתפקידו. לדעת גרסיאל, דמותו המורכבת של אליהו זוכה להערצה ולביקורת גם יחד לאור ניתוח ספרותי של רובדי הטקסט.

מחקרו העכשווי

כיום עוסק גרסיאל במחקר מקיף על ספרי שמואל ומלכים בראייה מולטי-דיסציפלינרית שבמסגרתה נחקרים: הצד הספרותי, הסוציולוגי, התאולוגי, וכן ההיסטוריה של הכתיבה וההיבטים ההיסטוריים, ההיסטוריוגרפיים, גאוגרפיים וארכאולוגיים. נוסף לכך פרסם גרסיאל בשנה האחרונה מחקר העוסק בניתוח כתובת "כברת אשבעל בן בדע", שהתגלתה בחפירות בחורבת קייאפה בעמק האלה מתקופת דוד המלך.

גרסיאל זיהה את הדמות מאחורי השם שנחרט על גבי קנקן חרס במפקד המחלקה הראשונה של יחידת הגיבורים אשר לדוד שבמשך הזמן קודם להיות מפקד המצודה והאזור לנוכח עיר הממלכה הפלשתית גת. הקנקן הכיל כנראה גרעיני תבואה מנופה ב"כברה" ונשלחה כאספקה למפקד אשבעל בן (ב) דע ולוחמיו שהגנו על האזור מפני גדודי פשיטה פלשתים.