google/wiki40b huggingface dataset:
ברווה נורי

קריירת מועדונים

נורי נולד בעיר אורמיה שבאיראן למשפחה כורדית ובגיל שנה עברה משפחתו לשוודיה. נורי התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של וסאלונד ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של א.י.ק סולנה.
ב-7 באוקטובר 2005 נורי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד פאלקנבורג. בעונת 2006 הושאל לאוטבידברג ולאחר מכן לואסבי יונייטד.
לקראת עונת 2009 נורי חתם בדלכורד, קבוצה המייצגת את הקהילה הכורדית במדינה.
בדצמבר 2013 חתם באסטרסונד. נורי היה שותף להעפלה של הקבוצה לליגת העל השוודית בעונת 2015, לזכייה שלה בגביע השוודי בעונת 2016/2017 ולהעפלה לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2017/2018 אחרי ניצחונות על גלאטסראיי, פולה אש ופאוק סלוניקי. בשנת 2017 אף מונה לקפטן הקבוצה.
ב-25 ביולי 2018 נורי עזב את שוודיה לראשונה בקריירה וחתם בבאלי יונייטד מליגת העל האינדונזית.

קריירה בינלאומית

נורי שיחק בצעירותו בנבחרות הנוער של שוודיה אך בשנת 2016 החליט לייצג את עיראק בנבחרת הבוגרים. ב-6 בנובמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד ירדן. ב-5 באוקטובר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד קניה.
פתיחתא

פתיחתא (בעברית "פתיחה") היא צורה ספרותית המשמשת בקרוב לאלפיים מדרשים מספרות ההגדה.
בראש הפרשיה הדרשן פותח בפסוק מן הכתובים (לעיתים מן הנביאים) ואז קושר אותו באמצעות דרשה לפסוק הראשון (לעיתים השני) של פרשת השבוע על פי מנהג ארץ ישראל אשר היו קוראים בתורה במחזור של שלוש וחצי שנים. אורכה של הפתיחתא בדרך כלל קצר ונושאה אינו עוסק בפרשה עצמה אלא דן בנושאים כללים.
על תפקידה של הפתיחתא נחלקו החוקרים. יש שטענו שנועדה לבוא כהקדמה לדרשה בציבור לפני קריאת התורה בבית הכנסת, ויש שטענו שמקומה בבתי המדרש.
במדרש תנחומא נמצא גם סוג מיוחד של פתיחתא שבו הדרשן פותח בשאלה הלכתית ("ילמדנו רבינו") ואז עונה עליה תוך כדי דרשה ומעבר לפסוק הפותח בפרשה.
מוך השן

שינויים עם הגיל

כמו כל רקמות הגוף, גם מוך השן עובר שינויים עם הזמן. השינוי המרכזי ביותר הוא ירידת נפח מוך השן כתוצאה מגדילת הדנטין כלפי לשכת המוך ותעלות השורש. ניתן לראות בשיניים זקנות שתעלת השורש נראית מאוד דקה ואצל אנשים מסוימים היא יכולה להיחסם לחלוטין. חסימה כזאת עלולה להוריד את אספקת הדם לרקמה ולגרום לשינויים נוספים. 
החל מגיל 20 מספר התאים במוך השן יורד בצורה הדרגתית עד כ-50% בגיל 70. כמו כן, עם הגיל חלה ירידה ביכולת ייצור האקסונים מצופי המיאלין ואלה שאינם. בנוסף, יש עליה במספר תעלות הדנטין הריקות (בדנטין תעלות שבתוכן ניתן למצוא עצבים, שלוחות אודונטובלסטים ונוזל מיוחד שמאפשרים, בין היתר, תחושה ויכולת התראה מפני כאב ומזיקים) ועליה בדנטין הסקלרוטי (תעלות הדנטין יכולות גם להיחסם לגמרי, דבר שיגרום לדנטין להיראות יותר שקוף). שני דברים אלה מורידים את רגישות השן עם הגיל. 
שינוי נוסף שניתן לראות הוא קלציפיקציה דיסטרופית (שקיעת סידן שנובעת כתוצאה מפגיעה ברקמה) בעיקר במרכז המוך.
חיים בפלוס

רקע

העמותה הוקמה על ידי מינדי אייזנר מתוך פעילותה בעמותת פעמונים, המספקת גם היא כלים להתנהלות כלכלית. ההבדל בין העמותות הוא שבעוד עמותת פעמונים מסייעת למשקי הבית, בדרך כלל, כאשר הם כבר מתמודדים עם בעיות או דילמות כלכליות, חיים בפלוס, שואפת לספק לצעירים כלים כלכליים עוד בטרם הם מתחילים את ההתנהלות הכלכלית העצמאית שלהם, בתקווה למנוע מראש משברים כלכליים.

פעילות העמותה

עמותת חיים בפלוס מעבירה קורסים הכוללים מפגשים קבוצתיים וליווי פרטני, שאותם מעבירים מנטורים וסטודנטים, שעוברים לשם כך הכשרה בעמותה. חניכי הקורסים מקבלים ליווי באמצעות פלטפורמות דיגיטליות, ולומדים כיצד לבצע פעולות כלכליות, כמו פתיחת חשבון בנק וקבלת כרטיס אשראי, בדיקת חשבונות, השוואת מחירים, תכנון הוצאות וחיסכון לעתיד.
מנטורים של חיים בפלוס כותבים במדור MoneyTime באתר ראש אחד מבית ידיעות אחרונות כתבות בנושא חיסכון והתנהלות כלכלית נכונה המיועדות לבני נוער.

אחת לשנה מקיימת העמותה כנסי הוקרה למנטורים, הכוללים הרצאות מעשירות ופעילויות גיבוש.
בשנת 2018, עמדה העמותה בתנאים לקבלת "תו מידות לאפקטיביות", מטעם ארגון מידות, הניתן לעמותות שנמצאו כבעלות יכולת תכנון והתנהלות יעילות.
מנשה קדישמן

ביוגרפיה

מנשה קדישמן נולד בתל אביב לבלהה ובן-ציון קדישמן. למרות הרוח החלוצית של המשפחה, הייתה בבית אווירה תומכת לעיסוק באמנות. אביו נהג ליצור, כתחביב, חיתוכי אלומיניום בנושאי חלוצים. בנעוריו למד קדישמן ציור אצל אהרון אבני. לאחר מכן למד פיסול אצל משה שטרנשוס. במקביל היה קדישמן פעיל בתנועת הנוער "גורדוניה" (התנועה המאוחדת). בשנת 1950 נפטר אביו. קדישמן סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר המקצועי ע"ש מקס פיין בתל אביב. עם גיוסו לצה"ל הצטרף ליחידת הנח"ל הראשונה, שהוקמה באותה עת. קדישמן הוצב בקיבוץ מעיין ברוך שבאצבע הגליל. הוא היה רועה צאן, דבר שהשפיע רבות על יצירותיו. זכרונותיו כרועה מתועדים וערוכים בדייקנות ברישומי פחם ועיפרון. התוכן בדרך כלל עוסק בכבשים. הכבשים צוירו בעיקר בסביבת גבול ישראל, גדרות תיל. מה שהשפיע עליו ביותר זו העובדה שגם הכבשים למעשה מוגבלות בגבול בינלאומי.
בשנים 1947–1950 למד פיסול אצל משה שטרנשוס, לאחר מכן אצל רודי להמן. 
היה חבר קיבוץ יזרעאל מספר שנים, אולם נאלץ לעזוב כי הקיבוץ סירב לממן את לימודיו האקדמיים.
בשנים 1959–1960 בסט. מרטינ'ס סקול אוף ארט  אצל אנתוני קארו  (למד שם יחד עם בוקי שוורץ), ובסלייד סקול; שני המוסדות בלונדון. בשנות ה-60 חי ויצר בלונדון ואף החל להצליח שם.
בשנת 1968 ייצג את ישראל בדוקומנטה בקאסל, גרמניה, ובשנת 1978 הציג בביאנאלה של ונציה 18 כבשים שעל גבן צבע כחול בשם "פרויקט הכבשים: הטבע כאמנות והאמנות כטבע". מיצג זה שוחזר במוזיאון תל אביב לאמנות בתערוכה של יצירותיו שנפתחה בדצמבר 2005 ונקראה "צייר לי כבשה". התפרסם גם בציורי דיוקנאות הכבשים הצבעוניים שלו, אותם החל לצייר בשנת 1995; מאז יצר אלפי דיוקנאות מסדרה זו.
בפסליו הוא נהג להשתמש בברזל ובחומרים נוספים כדי ליצור אמנות סביבתית אפית. בתחילתה, בשנות ה-60, נהג לפסל בסגנון מופשט על ידי שימוש בצורות גאומטריות חדות, ובהמשך פיסל גם פסלים פחות מופשטים, בהם "עקדת יצחק", פסל רחוב עשוי פלדת קורטן שנמצא בתל אביב מול מוזיאון תל אביב ובניין בית המשפט.
פסל הרחוב שלו "התרוממות" עשוי פלדה וגובהו 15 מטר. הפסל נמצא בסמוך לבית תיאטרון "הבימה" בתל אביב, והוא סימן היכר בולט של סביבתו.
בשנת תשנ"ה (1995) נבחר לחתן פרס ישראל בתחום הפיסול. בשנת 2005 הוקרן בפסטיבל ירושלים הסרט "הכבשה הכחולה" (בבימוי דני דותן ודליה מבורך) המתעד את חייו ויצירתו.
בשנים 1976–1977 שיחק בסרטים בבימויו של זאב רווח "רק היום" ו"הגונב מגנב פטור" בתפקיד המהרישי.
קדישמן היה גרוש ואב לשניים. בנו, בן, הוא צייר. בתו השחקנית מאיה קדישמן נשואה לאמן ערן שקין.
מנשה קדישמן נפטר ב-8 במאי 2015, בגיל 82, ונטמן בבית הקברות קריית שאול.
ריקרדו סרברה

ריקרדו סרברה (Ricardo Cervera) הוא רקדן בלט ספרדי לשעבר בבלט המלכותי בלונדון, וכיום משמש כאסיסטנט לבלט מאסטר בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.
סרברה נולד במאלגה, ספרד, וגדל בטורמולינוס, רשות מקומית בעיר. הוא החל את לימודי המחול שלו בגיל 7 יחד עם אחותו הגדולה לאחר שצפו בטלוויזיה בהקרנה של הבלט רומיאו ויוליה שבוצע על ידי הרקדנים המפורסמים מרגו פונטיין ורודולף נורייב. לאחר שהיה בתוכנית קיץ בית ספרית של בית האופרה המלכותית, הוזמן סרברה להימנות כאחד מתלמידיה. 
סרברה למד בבית הספר המלכותי לבלט והצטרף ללהקת הבלט המלכותי בשנת 1993 עם סיום לימודיו. בשנת 1996 קודם לדרגת ארטיסט ראשון, בשנת 1999 לסולן ובשנת 2002 קודם לדרגת סולן ראשון.
סרברה יצר מספר דמויות ותפקידים בבלטים שונים של הלהקה.
ב- 2014 מונה סרברה כאסיסטנט של הבלט מאסטר בבלט המלכותי וב- 2015 פרש מתפקידו כרקדן.
סרברה הוכשר כקורפטיטור בתוכנית חונכות של קרן פרדריק אשטון ועבד כאסיסטנט לכוריאוגרף יחד עם הכוריאוגרף ליאם סקרלט, בין השאר על הבלט עמי ותמי.
סרברה לימד בלט ברחבי העולם, בעיקר בספרד וביפן.
יוהאן ת'ורסטן סלין

יוהאן ת'ורסטן סלין (באנגלית: 26 ;Johan Thorsten Sellin אוקטובר 1896 - 17 ספטמבר 1994) היה סוציולוג אמריקאי מאוניברסיטת פנסילבניה, פנולוג ואחד מחלוצי מדעי הקרימינולוגיה.

חייו

סלין נולד באורנולדסוויק במחוז ואסטרמורלנדס בצפון שוודיה, והגיע לקנדה עם הוריו כשהיה בן 17.

הוא קיבל את התואר הראשון במכללת אוגוסטנה באילינוי כאשר מלאו לו 19. הוא המשיך לתואר שני ותואר דוקטור בסוציולוגיה באוניברסיטת פנסילבניה.
הוא לימד באוניברסיטת פנסילבניה מ-1922 עד שפרש לגמלאות בשנת 1967. ד"ר סלין הגיע לגדולה בשנות ה-20 וה-30 עבור השימוש במחקריו בסטטיסטיקה של פעילות פלילית הן ברמה המקומית, הן ברמת המדינה והן ברמה הבינלאומית, ולאחר מכן סייע להכין את הטיוטה לחוק המאחד עקרונות איסוף לנתונים סטטיסטיים של פעילות פלילית, חוק זה חוקק בשנת 1944.

בתור מומחה לסטטיסטיקה של מקרי פשע, סלין יעץ לFBI על עניינים סטטיסטיים, כמו כן שימש כיועץ ללשכה הממונה על מפקד האוכלוסין בנושאי סטטיסטיקה של מקרי פשע. 

סלין היה חבר, וכן עמד בראש פאנלים שונים של האו"ם בנושא קרימינולוגיה. ד"ר סלין היה פרופסור אורח ומרצה באוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת אוקספורד ואוניברסיטאות אחרות. הוא היה נשיא האגודה הבינלאומית לקרימינולוגיה בין השנים 1956–1965 ובין השנים 1949–1951 שימש כמזכיר הכללי של ועדת העונשין והסוהר הבינלאומית הממוקמת בברן, שווייץ. סלין היה העורך של רשומות האקדמיה האמריקנית למדעי המדינה ומדעי החברה במשך 39 שנים, 1929-1968.
במהלך הקריירה המקצועית שלו, הוענקו לו תוארי כבוד רבים, ובהם דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת ליידן, אוניברסיטת קופנהגן ואוניברסיטת בריסל. מרכז סלין ללימודי קרימינולוגיה ומשפט פלילי באוניברסיטת פנסילבניה נקרא על שמו. ד"ר סלין נפטר בגילמנטון, ניו המפשייר, בגיל 97.

השפעתו של סלין בישראל

חתן פרס ישראל בקרימינולוגיה לשנת תש"ע, פרופ' משה אדד פיתח והרחיב את תאוריות הענישה והבלימה של סלין (1936) בהוסיפו גורמים פסיכוביולוגיים. אדד טוען כי לא הפיגור השכלי הוביל לעבריינות אלא רצונם של המפגרים להשתייך חברתית לעבריינים כדי לזכות בעילוי עצמי בעיני עצמם. מחקרים אלה הביאו את אדד ומישל בנזש לפרסם ב-1978, ספר על האחריות הפלילית של מוגבלי האינטליגנציה ושל חולי הנפש.
מרדכי אילן

ביוגרפיה

נולד בסובאלק שבפולין לאריה ודינה אילנדר. לאחר סיום לימודיו בתלמוד תורה המקומי, קיבל מלגת לימודים ונסע ללמוד אצל רבי שלמה היימן בישיבת רמיילס שבווילנה, שם למד גם ב"קיבוץ" של רבי חיים עוזר גרודז'ינסקי שכינה אותו "העילוי מסובאלק". עוד בהיותו במזרח אירופה, פרסם מאמרים תורניים בכתב העת התורני "כנסת ישראל". בשנת 1935 עלה לארץ ישראל, כדי ללמוד בישיבת מרכז הרב בירושלים. בירושלים השמיט משם משפחתו את שתי אותיותיו האחרונות, וכך קיבל את השם העברי "אילן". הוא נישא לשרה אריאלי, בתו של הרב יצחק אריאלי.
ב-1949 הדפיס בסיוע מוסד הרב קוק את ספרו הראשון "תורת הקודש" שזכה לתפוצה רחבה ולאזכורים בכתבי גדולי הרבנים, כמו הרב הראשי לישראל רבי יצחק אייזיק הלוי הרצוג ורבי איסר זלמן מלצר. מלבד עיסוקו בסדר קדשים, היה מעורה גם בתחום המשפט העברי. הוא היה חבר הוועדה המכינה של ספר החוקה של מכון הרי פישל, מעבודתו במסגרת זו הוציא לאור את ספריו בתחום המשפט העברי: "דרכי הקנינים" ו"חוקי הנזיקין". כמומחה בתחום התמנה כאב"ד בתל אביב וכיהן בתפקיד זה במשך שנים רבות. פסקי דין רבניים רבים שלו הודפסו בחוברות על ידי משרד הדתות. בשנת ה'תשי"א מונה לרב מקומי בירושלים.
לצד פעילותו בתחום הדיינות המשיך להקדיש חלק ניכר מזמנו לעיסוק בסדר קדשים ונחשב בקי גדול בענייני המקדש והקרבנות. חיבר מספר ספרים, כשגולת הכותרת היא יצירתו התורנית "כנסת הראשונים", שבה אסף את חידושי תורתם של הראשונים הפזורים בחידושיהם על מסכתות התלמוד וכינס יחד את הדברים השייכים לסדר קדשים. על ספריו בתחום זה זכה בשנת תשכ"ט-תש"ל בפרס הרב קוק לספרות תורנית.
מלבד עבודותיו אלו, היה חבר מערכת האנציקלופדיה התלמודית, וגם השאיר אחריו חיבור ובו פירושים על התורה, שנדפס לאחר פטירתו.
לאחר סדרת התקפי לב שעבר בשנותיו האחרונות, נפטר בב' באדר ב' תשמ"א, 6 בפברואר 1981, ונקבר ליד קבר חמיו בהר המנוחות בירושלים.
סולידוס

סולידוס (לטינית: Solidus) היה מטבע זהב באימפריה הרומית. שקל בדרך כלל, כ-4.5 גרם. במשך השנים הוטבעו מטבעות בשם זה על ידי מדינות באירופה, ואף הילכו בדרום אמריקה. 
מטבע סולידוס הוטבע לראשונה בשנת 301, על ידי דיוקלטיאנוס, והיה שווה 1000 דינאריוס. הנפקת מטבע בשם זה המשיכה אצל הקיסרים הרומאים, ולמעשה היה "המטבע הנפוץ ביותר באימפריה הרומית המאוחרת"; לאחר מכן הילך באימפריה הביזנטית, ובכלל זה בארץ ישראל; מטמון מטבעות סולידוס מזהב נמצא בחפירות ארכאולוגיות בסביבת שוהם.
באירופה בימי הביניים, ואחר כך, בעת החדשה, טבעו מטבעות שונים בשם זה שליטי רומניה, איטליה וצרפת, וכן בממלכת ספרד ובמושבותיה בפרו, ובממלכת פורטוגל ובמושבותיה בברזיל. בממלכה המאוחדת טבעו מטבע בשם זה במאה ה-20.
מונטלה

גאוגרפיה

מונטלה ממוקמת כ-51 ק"מ מבירת המדינה ומבירת המחוז יאונדה. בנוסף היא נמצאת על גדות הנהר סאנגה .

תנועה ותחבורה

מונטלה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N4.

כלכלה ותיירות

בעיירה יש 3 בתי מלונות, מרכז קניות וחנות כלבו.
מסכת נדרים

מַסֶּכֶת נְדָרִים היא המסכת השלישית בסדר נשים, המסכת עוסקת בדיני נדרים בעיקר בתחום של נדרי איסור בהם אדם יכול לאסור על עצמו אף דברים שאינם נמצאים בבעלותו הפרטית. המסכת עוסקת גם בחלויות הנדר ומתי נדר תופס ודברים התלויים בדעתו ובלשונו של אדם. כמו כן עוסקת המסכת דרך אגב בנושאי ביקור חולים וברית מילה. 
לגמרא במסכת נדרים סגנון מיוחד, השונה במקצת מסגנונן של רוב מסכתות הש"ס, וכדברי הראשונים: "לשון נדרים משונה". טעם הדבר אינו ידוע, ונאמרו בו השערות שונות. בעל התפארת ישראל מסביר (בפירושו למסכת אבות), שייתכן שמסכת נדרים היא מהמהדורה הראשונה של התלמוד שנערך על ידי רב אשי (מהדורה קמא), שלא הספיק לערוך את מהדורתה האחרונה של מסכת זו (מהדורה בתרא).
בתלמוד בבלי יש למסכת זו 90 דפים.

מיקומה של המסכת בסדר נשים

אף על פי שהמסכת אינה עוסקת בדיני אישות, היא כלולה בסדר נשים. לפי הגמרא מסכת נדרים הובאה בדרך אגב בסדר נשים כיון שהתחיל לפרט דיני נדרים במסכת כתובות בפרק המדיר. 
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה הטעם למיקום המסכת בסדר נשים הוא מפני שפרשת נדרים שבתורה עוסקת בעיקר בנדריהן של נשים "בֵּין אִישׁ לְאִשְׁתּוֹ בֵּין אָב לְבִתּוֹ בִּנְעֻרֶיהָ בֵּית אָבִיהָ". מה גם שברגע שיהיו הנישואין גמורין, ותהיה האישה נכנסת לחופה, יש לבעלה רשות להפר נדריה.

המפרשים על מסכת נדרים של התלמוד הבבלי

לרוב מסכתות הש"ס ככולן ישנם שני פירושים מרכזיים: רש"י ותוספות.
במסכת נדרים ישנו מפרש אחר במקום רש"י, והוא פחות חביב על הלומדים (בספר הכללים יד מלאכי כתב שהוא לא דייק בלשונו), אך בטעות נדפס מעל הפירוש השם "רש"י" (באופן אירוני, רק במסכת זו - שבו המפרש אינו רש"י - נדפסה כותרת זו). מסיבה זו ממעטים להשתמש בפירוש רש"י למסכת, ומעדיפים את פירוש הרא"ש, ואת פירוש הר"ן (שלא כבמסכתות אחרות שבהן הר"ן רק נספח לפירוש, ומופיע בדפוסים סביב חיבורו של הרי"ף). גם בתוספות במסכת יש שיבושים וקשה ללומדן. 
בשל השיבושים הרבים בלשונה של מסכת זו, נכתב פירוש "שלמי נדרים" מאת הרב אלכסנדר סנדר קפלן, אשר נפוץ מאד בין הלומדים.
יכין ובועז

יָכִין ובֹּועַז הם שמות שני עמודי הנחושת שהקים שלמה המלך בפתח בית המקדש הראשון. בבתי כנסת רבים, בנויים ליד ההיכל עמודים עיטוריים המזכירים את יכין ובועז.

תיאור העמודים

בספר מלכים מתואר מעשה בניית בית המקדש. בין היתר, כתוב כי בקדמת אולם הכניסה עמדו שני עמודי נחושת, שגובהם 18 אמות (כ-8 מטר), היקפם 12 אמה (כ-5.4 מטר) וראשם היה מגולף בצורת שושן:
טו וַיָּצַר אֶת שְׁנֵי הָעַמּוּדִים נְחֹשֶׁת שְׁמֹנֶה עֶשְׂרֵה אַמָּה קוֹמַת הָעַמּוּד הָאֶחָד וְחוּט שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה אַמָּה יָסֹב אֶת הָעַמּוּד הַשֵּׁנִי. טז וּשְׁתֵּי כֹתָרֹת עָשָׂה לָתֵת עַל רָאשֵׁי הָעַמּוּדִים מֻצַק נְחֹשֶׁת חָמֵשׁ אַמּוֹת קוֹמַת הַכֹּתֶרֶת הָאֶחָת וְחָמֵשׁ אַמּוֹת קוֹמַת הַכֹּתֶרֶת הַשֵּׁנִית. יז שְׂבָכִים מַעֲשֵׂה שְׂבָכָה גְּדִלִים מַעֲשֵׂה שַׁרְשְׁרוֹת לַכֹּתָרֹת אֲשֶׁר עַל רֹאשׁ הָעַמּוּדִים שִׁבְעָה לַכֹּתֶרֶת הָאֶחָת וְשִׁבְעָה לַכֹּתֶרֶת הַשֵּׁנִית. יח וַיַּעַשׂ אֶת הָעַמּוּדִים וּשְׁנֵי טוּרִים סָבִיב עַל הַשְּׂבָכָה הָאֶחָת לְכַסּוֹת אֶת הַכֹּתָרֹת אֲשֶׁר עַל רֹאשׁ הָרִמֹּנִים וְכֵן עָשָׂה לַכֹּתֶרֶת הַשֵּׁנִית. יט וְכֹתָרֹת אֲשֶׁר עַל רֹאשׁ הָעַמּוּדִים מַעֲשֵׂה שׁוּשַׁן בָּאוּלָם אַרְבַּע אַמּוֹת. כ וְכֹתָרֹת עַל שְׁנֵי הָעַמּוּדִים גַּם מִמַּעַל מִלְּעֻמַּת הַבֶּטֶן אֲשֶׁר לְעֵבֶר שבכה [הַשְּׂבָכָה] וְהָרִמּוֹנִים מָאתַיִם טֻרִים סָבִיב עַל הַכֹּתֶרֶת הַשֵּׁנִית.
— ספר מלכים א', פרק ז', פסוקים ט"ו-כ'
תיאור דומה מופיע גם בספר ירמיהו.
על פי רש"י, נוצקו שני העמודים כעמוד חלול, אחד ארוך מנחושת שאורכו 35 אמה ועוביו 4 אצבעות (7.6 ס"מ), ולאחר היציקה, נחתך לשני עמודים באורך 17.5 אמה, עם תוספת בעיצוב אחר בגובה חצי אמה, ששימשה כנראה כתפס לכותרת. כותרות העמודים היו בדמות שושנים, והיה מי ששיער שעל פי צורה זו אומץ סימן המגן דוד בעם היהודי.

משמעות העמודים

רוב החוקרים טוענים כי לשני העמודים לא הייתה משמעות ארכיטקטונית (הם חלולים ואינם תומכים בגג), כי אם משמעות אסתטית או סמלית. עם זאת, יש המשערים ששימשו כארובות לעשן שיצא בעת שריפת שומן הקורבנות.
לא נודעה לעמודים משמעות פולחנית כלשהי, אולם, מחקר של דוד שפירא מ-2009 מראה כי בתרבויות אחרות באותה תקופה (למשל בצור, בבבל ובפאפוס) ניצבו עמודים פאליים או אובליסקים בכניסה למקדשיהם, ומעלה השערה כי שני העמודים מייצגים את שתי האמונות אשר רווחו בעם ישראל בתקופת ראשית המלוכה בישראל: יהודה היהוויסטית (יכין) בדרום וישראל האלוהיסטית בצפון (בועז).
פרשנות נוספת טוענת, כי העמודים מסמלים את עמוד הענן ועמוד האש שגילמו את ההשגחה והליווי האלוהי של בני ישראל בנדודיהם במדבר.
הוכחה בנפנופי ידיים

הוכחה בנפנופי ידיים היא כינוי לטיעון שמטרתו לשכנע את השומעים, ללא הוכחה פורמלית ומלאה. הכינוי נפוץ בתחומי המתמטיקה והפיזיקה ומקורו בנטייה ללוות טיעונים מקורבים בתנועות ידיים רחבות, לשם המחשה.
הסבר בנפנוף ידיים מאפשר לעיתים להסביר בעיה מורכבת ואת פתרונה, כזו שקשה לקבל מתוך עיון בהוכחה הארוכה והפורמלית. לצד זה, המונח משמש פעמים רבות לגנאי, כמו במשפט הבא לדוגמה: "במקום ללמד כמו שצריך המרצה מראה לנו רק 'נפנופי ידיים'".
דומז'אלה (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה משתתפת בליגה הסלובנית מאז הקמתה בשנת 1991 וירדה פעמיים לליגה השנייה. הקדנציה הנוכחית של הקבוצה בליגה הבכירה החלה בעונת 2003/04. הקבוצה השתתפה לראשונה במפעל אירופי כלשהו, בגביע אופ"א, בעונת 2005/2006, כשבשלב השני הדיחה את מ.ס אשדוד הישראלית בשני מפגשים. אך הודחה בשלב השלישי על ידי שטוטגרט הגרמנית. בעונה הבאה השתתפה פעם נוספת במוקדמות המפעל, אך הודחה על ידי הפועל תל אביב הישראלית.
בעונת 2007/2008 הקבוצה השתתפה בפעם הראשונה במוקדמות ליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת קיי אף טירנה מאלבניה. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה הפסידה לקבוצת דינמו זאגרב מקרואטיה והודחה מהטורניר.
בעונת 2008/2009 הקבוצה השתתפה בפעם השנייה במוקדמות ליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה ניצחה את קבוצת F91 דודלאנג' מלוקסמבורג. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה הפסידה לקבוצת דינמו זאגרב מקרואטיה והודחה מהטורניר.
הקבצה מארחת באצטדיון ספורטני פארק בעיר, שהוקם בשנת 1948 ומכיל 3,234 מקומות ישיבה.
מפתח הלב (אלבום)

השתתפו בהקלטות

רפי פרסקי - שירה, גיטרה

אורן אליעזרי - גיטרה

חיים אזיקרי - גיטרה בס

גדי פוגטש - סינטי בס
תמיר קליסקי - קלידים

אלי בן-שושן - תופים וכלי הקשה
יהודה פוליקר - אקורדיון
יהודית תמיר - קולות רקע

גיא יפה - קולות רקע
יעקב גלעד - מפיק מוזיקלי

ציפי כהן - מפיקה בפועל
ג'ון טלבוט, הרוזן השני משרוסברי

ביוגרפיה

ג'ון נולד בשנת 1413, והיה בנם של ג'ון טלבוט, הרוזן הראשון משרוסברי ושל אשתו הראשונה, מוד נוויל.
טלבוט מונה לאביר ב-19 במאי 1426 בלסטר על ידי המלך הצעיר הנרי השישי. הוא שירת כחייל בצרפת ב-1434 וב-1442. הוא היה סגנו של הלורד צ'נסלור של אירלנד, אדמונד, רוזן רוטלנד, אך מאחר שהאחרון היה צעיר טלבוט שימש כלורד צ'נסלור בפועל עד למותו. עם מות אביו ביולי 1453, טלבוט ירש אותו בתוארו רוזן שרוסברי ובתפקידו כ-Lord High Steward of Ireland. הוא שימש כלורד האוצר בין השנים 1456 ל-1458, וב-1457 מונה לאביר מסדר הבירית.
טלבוט ואחיו הצעיר כריסטופר נטבחו כשלחמו לצדו של המלך בקרב נורת'האמפטון ב-10 ביולי 1460. הוא נקבר, יחד עם אמו, במנזר בוורקסופ.
NBA 2K18

משחק

NBA 2K18 אושר באופן רשמי בינואר 2017 והוא אמור לצאת ב -19 בספטמבר 2017. שחקנים שהזמינו מראש מזמינים את המשחק ומקבלים את המשחק יותר מוקדם ב-15 בספטמבר. זה יהיה המשחק הראשון בסדרה שיהיה זמין  בקונסולת נינטנדו.

קבוצות ישראליות במשחק

בינואר 2018 יצא טלאי הליגה הישראלית ל-NBA 2K מיוחד המביא קבוצות ישראליות למשחק
בפאטצ' יש 30 קבוצות מהליגה הישראלית ביניהם 12 מליגת העל, 14 מהליגה הלאומית ועוד 4 מליגות נמוכות.
הטלאי משוחק בקונסולות:פלייסטיישן 4, xbox one ובגרסת ה Microsoft Windows.
מקהלת העפרוני

מקהלת העפרוני היא מקהלה שנוסדה בשנת 1981 בקריית החינוך ע"ש בן-גוריון בעמק חפר על ידי מיה שביט, אשר שימשה כמנצחת והמנהלת האומנותית של המקהלה 33 שנה. החל משנת 2017 משמשת שלי ברלינסקי כמנהלת האומנותית וכמנצחת המקהלה הייצוגית.

על המקהלה

מקהלת העפרוני מונה מעל ל-100 ילדים מן העמק והסביבה ומורכבת מארבע מקהלות פעילות: מקהלת האפרוחים (כיתות א'-ג'), המקהלה הצעירה (כיתות ד'-ו'), המקהלה הייצוגית (כיתות ז'-יב') ואנסמבל הבוגרות. המקהלה מרבה להופיע ברחבי הארץ עם אנסמבלים ותזמורות מובילות, עם אמנים ויוצרים, וכן מוזמנת דרך קבע לפסטיבלים וסיורים בחו"ל. 
בשנת 2002 זכתה המנצחת מיה שביט בפרס שרת החינוך ע"ש פרנק פלג, על עבודה אמנותית ברמה גבוהה במשך עשרות שנים.
בשנת 2011 זכתה המקהלה בפרס מפעל הפיס לאמניות הבמה ע"ש לנדאו, בקטגוריית "מוזיקה קלאסית – מבצע בתחום הזמרה".
פנטונה

פנטונה (איטלקית Panettone; לומבארט Panaton או Panatton או Panetùn) היא עוגה שמקורה במילאנו, הנחשבת למאכל מסורתי של חג המולד בכל רחבי איטליה, והיא פופולרית במדינות רבות נוספות.
לפנטונה צורת גליל גבוה, המסתיים במעין כיפה, וגובהה של העוגה מגיע לכ-20 ס"מ. העוגה מורכבת מבצק העשוי ממים, קמח חיטה, סוכר, מלח, חמאה וחלמון ביצים, שאליו מוסיפים (בחלקים שווים) קליפות תפוז ואתרוג מגורדות, פירות מסוכרים וצימוקים יבשים. במהלך תהליך ההכנה המסורתי של העוגה לשים את הבצק ומניחים לו לתפוח משך מספר ימים עם מחמצת שאור. פיסות הפנטונה נחתכות באופן מאונך, והן מוגשות עם יין מתוק או ליקר מתוק, ולעיתים עם קרם מסקרפונה או עם זביונה.
במילאנו נוהגת מסורת לשמור פרוסה מהעוגה ולאכול אותה בסעודה משפחתית ביום חגו של הקדוש הנוצרי בלזיוס הקדוש, החל ב-3 בפברואר, כסגולה נגד כאב גרון והצטננות, בהתאם לאימרה המקומית "San Bias el benediss la gola e el nas" (בלזיוס הקדוש יברך את הגרון והאף). ביום החג מוכרות החנויות את עודפי העוגות מחג המולד במחירים נמוכים, והעוגות מכונות "Panettone di San Biagio" ("פנטונה של בלזיוס הקדוש").

אגדה היסטוריה

מספר אגדות בגרסאות שונות נקשרו בהמצאתה של העוגה. לפי אחת מהן, הורה לודוביקו ספורצה על הכנת סעודת חג מולד שבה ישתתפו אצילים ונכבדים. הטבח שכח את העוגה בתנור והיא כמעט והתפחמה, ונער המטבח, טוני, הציע לאפות עוגה מהמצרכים שנותרו ברשותם - מעט קמח, חמאה, ביצים, קליפת אתרוג ומעט צימוקים. עם הגשת העוגה לשולחן התחבא הטבח מאחורי וילון כדי לתהות על תגובות האורחים. העוגה החדשה זכתה להצלחה, וכשנשאל הטבח לשמה, השיב: "L'è 'l pan del Toni", או באיטלקית "Pane di Toni", קרי "הלחם (עוגה) של טוני". לפי אגדה אחרת העוגה נוצרה על ידי אוגטו, מגדל הבזים של לודוביקו ספורצה, אשר התאהב באדלג'יסה, בתו של טבח עני בשם טוני. משפחתו של אוגטו התנגדה לקשר, והשניים היו יכולים להפגש רק בלילות, כאשר אדלג'יסה עסקה באפיית הלחם במאפייה של אביה. אוגטו החל לעבוד במאפייה ויצר את העוגה החדשה אשר זכתה להצלחה רבה.
הפנטונה הופיע לראשונה במאה ה-15, והוא נקשר במסורת חג המולד בשל כך שביום זה, יכלו פשוטי העם לאכול את אותו לחם שאכלו האצילים - "Pan de ton" ("לחם יוקרה"). בסוף המאה ה-18 עודדו השלטונות את פתיחתן של מאפיות במילאנו, ובמאה ה-19, בעת הכיבוש האוסטרי של צפון איטליה, החל שליט העיר במסורת שנתית של משלוח פנטונה כמתנה אישית לקאנצלר האימפריה האוסטרית, קלמנס ונצל פון מטרניך. העוגה נאפתה על ידי אופים מקומיים במילאנו עד תחילת המאה ה-20, ואז החלה לצבור פופולריות בכל רחבי איטליה, תהליך שהואץ עם תחילת ייצורה התעשייתי לאחר מלחמת העולם השנייה. הייצור התעשייתי הוביל להורדת מחיר המוצר וכיום מיוצרת העוגה בכל רחבי המדינה. מהגרים איטלקיים הביאו עימם את העוגה למדינות אחרות, בעיקר בדרום אמריקה, שם היא נקשרה לעיתים לחגיגות חג ההתגלות החל ב-6 בינואר. ב-22 ביולי 2005 זכתה העוגה להגנה רשמית המפרטת את מרכיביה, הכמויות המינימליות של חומרי הגלם ומרכיבים נוספים שניתן להוסיפם לפי שיקול דעתו של היצרן, כגון חלב, דבש, לתת, חמאת קקאו וחומרי טעם.
שבט גד

שֵׁבֶט גָּד הוא אחד משנים-עשר שבטי ישראל המוזכרים בתנ"ך. הוא נקרא על שם אבי השבט גד בן זלפה, שפחת לאה ובן יעקב. לפי המקרא, מקור שמו בדברי לאה: "בא גד" (בא מזל טוב).
השבט מוזכר בכתובת מישע מלך מואב: "וְאִש גָד יָשַב בְּאֶרֶץ עֲטָרֹת מֵעֹלָם".

ברכת יעקב

"גָּד גְּדוּד יְגוּדֶנּוּ וְהוּא יָגֻד עָקֵב, " (בראשית מט יט).
הברכה המבטאת יכולת צבאית.
לפי רש"י "יצאו ממנו גדודים" ו"גדודיו יחזרו על עקבם וישובו לבתיהם"
(יש מפרשים גדודיו ירדפו בעקבות האויבים וישמידום).
מרמז על תולדות השבט בכניסה לארץ ישראל, שבט גד (יחד עם שבט ראובן) ביקש לשבת בעבר הירדן מזרחה.
בתמורה התחייב השבט ללכת בראש העם ולעזור לשאר השבטים לכבוש את ארץ כנען.
לאחר שמלאו את התנאי הזה שבו על עקבותיהם וחזרו לבתיהם אשר בעבר הירדן.

ברכת משה

בברכת משה ששבטים בפרשת וזאת הברכה נאמר
"וּלְגָד אָמַר בָּרוּךְ מַרְחִיב גָּד כְּלָבִיא שָׁכֵן וְטָרַף זְרוֹעַ אַף קָדְקֹד.
וַיַּרְא רֵאשִׁית לוֹ כִּי שָׁם חֶלְקַת מְחֹקֵק סָפוּן וַיֵּתֵא רָאשֵׁי עָם צִדְקַת ה' עָשָׂה וּמִשְׁפָּטָיו עִם יִשְׂרָאֵל
" (דברים לג כ).

סימלי השבט: אבן החושן והדגל

על פי פירוש רבינו בחיי,
האבן שמייצגת אותו היא אבן האחלמה שאותה נשא אהרון הכהן עם שאר האבנים הטובות שנשא על ליבו בחושן ועל פי במדבר רבה האבן שלו היא שבו..

ה"אות" של שבט זה (כלומר הדגל שלו) היה ציור של מחנה צבא על רקע אפור.

נשיאי השבט

בספר במדבר, פרשת נשא נזכר נשיא שבט גד במדבר: אֶלְיָסָף בֶּן דְעוּאֵל.
הוא מוזכר 4 פעמים בספר במדבר.
בציונו בפרק ב' יש שינוי וכתוב בן רעואל; זה יכול להיות בגלל טעות העתקה או סיבה קבליסטית.
הוא הקריב את קורבנות הנשיאים ביום השישי לחנוכת המשכן.
מרשימת הנשיאים בפרשת מסעי נשמטו נשיאי ראובן וגד, מאחר שהרשימה נועדה לפרט את הנשיאים שיהיו נציגי השבטים בחלוקת ארץ כנען, ואילו שבטי ראובן וגד כבר קיבלו נחלה בעבר הירדן המזרחי.

המסע במדבר

בזמן מסעם של בני ישראל במדבר, חנה שבט גד במחנה ראובן, שהיה מדרום למשכן ואחרון.
במפקד הראשון שערך משה מנה השבט 45,650 איש, ובמפקד השני 40,500 איש.

השבט בארץ ישראל

בני העיר סוכות בנחלת השבט, מאנו לעזור באוכל ומים לגדעון בן יואש במרדפו אחר מלכי מדין ונענשו על כך
.
במצבת מישע מלך מואב מוזכר "ואיש גד ישב בארץ עטרות מעולם", ומאוחר יותר מוכיח הנביא ירמיהו את בני עמון על השמדת שבט גד:
"לִבְנֵי עַמּוֹן, כֹּה אָמַר ה', הֲבָנִים אֵין לְיִשְׂרָאֵל, אִם-יוֹרֵשׁ אֵין לוֹ--מַדּוּעַ, יָרַשׁ מַלְכָּם אֶת-גָּד, וְעַמּוֹ, בְּעָרָיו יָשָׁב." (ירמיהו מט א).