לנשום

עלילה

בשנת 1958 בקניה, רובין קבנדיש חלה בפוליו, זמן לא רב לאחר שפגש והתחתן עם אשתו דיאנה. הוא נהיה משותק מהצוואר מטה ולא היה מסוגל לנשום ללא סיוע מכונת הנשמה, וניתנו לו רק שלושה חודשים לחיות. הוא מוחזר לבריטניה. בתחילה הוא מדוכא, ומסרב לראות את אשתו או את בנו הצעיר, ג'ונתן, ומבקש להיות מנותק מהמכונה. אך דיאנה לא מוותרת עליו, ואט-אט, מצב רוחו משתפר. דיאנה משוכנעת שהיא יכולה לטפל בו בעצמה, ומציעה להעביר את רובין לביתם, עם מכונת ההנשמה. למרות ההתנגדויות החריפות של מנהל בית החולים ד"ר אנטוויסטל (המספר לדיאנה שהוא ימות תוך שתי דקות אם המכונה תפסיק לפעול) ובסיועם של כמה רופאים ואחיות אחרים, רובין מובא הביתה ופוגש את בנו.
כשהוא רואה את ג'ונתן דוחף עגלה, עולה בדעתו של רובין הרעיון לסדר כיסה גלגלים עם מכונת הנשמה מובנית, אשר תאפשר לו תנועה, ובעזרת חברו טדי הול הם בונים כיסא כזה. וכך, רובין מסוגל לצאת מהבית בפעם הראשונה. לאחר מכן, הם גם מסדרים טנדר מיוחד המכיל את הכיסא, והמשפחה מתחילה להרחיק עוד יותר, ואפילו מטיסים את הטנדר לחופשה בספרד.
טדי עושה שיפורים שונים לעיצוב שלו לאורך זמן, ובסופו של דבר רובין חובר לד"ר קלמנט איטקן כדי לייצר כיסאות נוספים, כדי לסייע לחולים אחרים. לאחר ביקור בבית חולים גרמני המוכר כאותוריטה מובילה בטיפול בחולי פוליו, בו רובין רואה את התנאים בהם החולים כלואים, הוא מופיע בכנס ומפציר ברופאים שם לטפל בחולים שלהם בצורה אנושית יותר, וזוכה לתשואות רמות. רובין חוזר לבית החולים המקורי בו טופל, ובו ד"ר אנטוויסל הצהיר שהוא "נותן לחולים תקוות שווא" ו"משחק בחייהם", ומביא עמו עוד כיסאות של טדי, ושאר החולים במחלקה עוזבים יחד איתו.
שנים רבות לאחר מכן, רובין מתחיל לחוות דימום חמור בשל התקופה הממושכת שלו על מכונת ההנשמה, ומחליט שהגיע הזמן להפסיק את המאמצים להארכת חייו. הוא דן בהחלטתו עם ד"ר אייטקן, שמייעץ לו שדיאנה וג'ונתן אינם יכולים להיות מעורבים. הוא עורך מסיבת פרידה עם חבריו הרבים. זמן מה לאחר מכן, הוא מורה למשפחתו לעזוב ולחזור הבייתה בשעה מדויקת. ג'ונתן, עכשיו בשנות העשרים לחייו, ודיאנה, רואים את אייטקן נוסע משם ונכנסים אל הבית. רובין, דועך, מבטא את אהבתו לשניהם, ומת, לאחר ששינה את חייהם של רבים אחרים כמותו..

הפקה

בנם של רובין ודיאנה קוונדיש, ג'ונתן קוונדיש, שמנהל את חברת ההפקות אימג'ינריום הפקות עם הבמאי אנדי סירקיס, הזמין את הסופר ויליאם ניקולסון לכתוב את התסריט, והוא אחד המפיקים של הסרט. הוא אמר בראיון לעיתון London Evening Standard שבהפקת הסרט, הוא רצה ללכוד את "להקת התמהונים הנמרצים" שהכיר בילדותו.
הסרט הוא הראשון שביים אנדי סירקיס, המוכר יותר כשחקן בסרטי פעולה ופנטזיה, כמו כוכב הקופים ושר הטבעות. הוא אמר, "אני יודע שזה לא הסרט שציפו ממני... ובאמת לא היה אמור להיות הסרט הראשון שלי". אך ההזדמנות עלתה, והוא ניצל אותה.

יציאה לאקרנים

בספטמבר 2016, רכש חברת את Bleecker Street את זכויות ההפצה בארצות הברית. בחודש פברואר 2017, רכשה STX Entertainment את זכויות הפצה בבריטניה.
בכורת הסרט התקיימה בבטורונטו פסטיבל הסרטים הבינלאומי ב-11 בספטמבר 2017. הוא הוקרן גם בגאלה של ערב פתיחה בפסטיבל הסרטים בלונדון. הוא יצא בבתי הקולנוע בארצות הברית ב-13 באוקטובר 2017, ובבריטניה ב-27 באוקטובר 2017.

ביקורת

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes יש לסרט דירוג של 67% על בסיס 154 ביקורות, עם ממוצע משוקלל של 6.4 / 10. על פי הקונצנזוס הביקורתי של האתר, "ביצועים חזקים מצד השחקנים הראשיים המתואמים להפליא של 'לנשום' מקנים יתרונות לסרט הביוגרפי אשר נוקט בגישה לבבית לעומת סיפור החיים האמיתי עליו הוא מבוסס." ב-Metacritic, יש לסרט ציון ממוצע משוקלל של 51 מתוך 100, בהתבסס על 29 מבקרים, המציין "ביקורות מעורבות או ממוצעות".