google/wiki40b huggingface dataset:
ישראל גליס

ביוגרפיה

גליס, דור עשירי בירושלים, נולד וגדל בשכונת מאה שערים, ליעקב גליס, שהיה אחד מעורכי עיתון "המודיע".
למד בתלמוד תורה במאה שערים, והמשיך אצל סבו הרב יעקב מלמד קלמנוביץ' ובתלמוד תורה עץ חיים. הוריו ביקשו שילמד גם לימודים כללים והעבירו אותו לתלמוד תורה בבית הספר שילה לאחר מכן למד בישיבת תפארת צבי וישיבת חברון.
גליס היה רכז מערכת וכתב בעיתון "יתד נאמן" ועזב שהחל המאבק עם החסידים. הוא המשיך לכתוב עבור השבועונים "משפחה" ו"ערב שבת". במשך 16 שנה היה מגיש את תוכנית הרדיו "מלווה מלכה" ברשת ב' של קול ישראל, מחצות מוצאי שבת ועד השעה שלוש בבוקר, עד סגירת רשות השידור ובנוסף שידר בערוץ 7 ומגיש תוכנית שבועית בשם "גליס מירושלים" ברדיו קול חי.
כיום הוא רב ומרצה המתמצא בידיעת עברה של העיר ירושלים. בין היתר מפורסם גליס בתואר "איש ירושלים" ונחשב לאחד מגדולי מספרי סיפוריה.
גליס שימש כחבר המועצה הישראלית לקולנוע מטעם הציבור החרדי ובשנת 2012, החליטה שרת התרבות והספורט לימור ליבנת לא להאריך את כהונתו בגלל ביקורתו הנוקבת נגד הקולנוע הישראלי.
גליס מקורב לרב יוסף אפרתי, לאדמו"ר מקרלין ולראשי ישיבת חברון.
גליס נשוי לרחל (למשפחת שפירא) ולהם שני בנים ושש בנות.
אוסף ולקם

היסטוריה

קרן ולקם הוקמה על ידי סר הנרי סולומון ולקם, מייסד חברת התרופות  בורוז וולקם,  שהיה אספן נלהב. ולקם אסף ספרים, יצירות אמנות, וחפצים רבים העוסקים בהתפתחות הרפואה בכל העולם. 
ולקם הקים את הקרן שמטרתה שימור האוספים, הצגתם לציבור ומחקר. הקרן ממוקמת בבניין הסמוך למבנה המוזיאון.
ראלי

ראלי הוא סוג של ספורט מוטורי בו המשתתפים משתמשים במכוניות, משאיות,  טרקטורונים או אופנועים שהורכבו או הותאמו במיוחד למטרת המירוץ ולרוב אינם חוקיים לנסיעה בכביש. הראלי מתרחש באזורים פתוחים או בדרכים פרטיות, על עפר או אספלט.
בניגוד למרוצים אחרים, מסלול הראלי אינו מסלול טבעתי, בו המנצח הוא זה שסיים את מספר ההקפות הקבוע מראש בזמן הקצר ביותר, אלא מסלול המשתרע מנקודה אחת לאחרת. מרוצי ראלי רבים הם מרובי שלבים, בהם הנהגים/רוכבים מתחרים למעשה במספר מרוצים שונים בזה אחר זה. בכל שלב הנהגים מוזנקים אחד אחרי השני והמנצח הוא זה שסך כל הזמן אותו השיג במהלך כל השלבים הוא הקצר ביותר. במקרים אחרים נקבעים תנאים לניצחון, כמו עמידה בלוחות זמנים ומהירויות קבועות מראש, אך כיום קטגוריות אלה נמצאות בשימוש רק באירועי חובבנים.
משה פורטר

ביוגרפיה

נולד ב-1847 ביקטרינוסלב שברוסיה, כיום דניפרופטרובסק שבאוקראינה, לאביו יהודה הלוי פורטר. המשפחה השתייכה לחסידות חב"ד. רכש השכלה מוזיקלית ושימש כחזן וככנר. היה ממקימי תנועת חובבי ציון בעיר הולדתו, שממחצית המאה ה-19 היוותה מרכז ציונות ברוסיה. מנהיגיה בעיר היו שמריהו לוין ומנחם אוסישקין, שעודדו את העלייה לארץ ישראל.
בעקבות קניית קרקעות ב"סאחם ג’ולן" שבחורן ב- 1891, עלו לשם שש משפחות מיקטרינוסלב, וביניהם משפחת פורטר. התיישבותם הייתה מבוססת בעיקרה על מימון עצמי, בתוספת קבלת סיוע מהברון אדמונד ג'יימס דה רוטשילד. לכבודו הוסב ב-1895 שם היישוב ל"תפארת בנימין", עם עלייתם של הרומנים והבולגרים. פורטר הקים משק ועבד את האדמה כאיכר במשך 6 שנים בתנאים קשים. בתו נפטרה שם ואחד מבניו התעוור. 
מחלות, התנכלויות חוזרות ונשנות של ערביי הסביבה והתערבות שלטונות האימפריה העות'מאנית, אילצו את המתיישבים לעזוב את ביתם לאלתר, וללא רכוש. לאחר שלושה ימים של הליכה ברגל הגיעו חלקם לצפת וחלקם לראש פינה, ובתוכם פורטר. שם חיו מקצבאות, שקבלו מהברון. 
ב-1901 החליטו "אנשי סאחאם ג'ולן" לעבור לגור באדמות שנקנו על ידי הברון בימה, שנקראה מ-1905 יבנאל. ביניהם היה משה פורטר. האדמות ביבנאל חולקו לשלושים ושש נחלות. השנים הראשונות בימה לוו בסכסוכים עם השכנים הערבים והבדואים. באחד הימים פורטר, מקארוב וברקוביץ הוכו עד זוב דם ואושפזו בבית חולים שייסד דייוויד ואט טוראנס בטבריה. בנוסף, המתיישבים סבלו מיחסים מעורערים עם פקידות יק"א, תנאי אקלים קשים, שנות בצורת, מתקפות ארבה ועכברים, שכילו את היבול. 
שנותיו וכוחותיו של פורטר לא התאימו לעבודת האדמה. ב-1910 כשהוא בן 63, נאלץ לעזוב את יבנאל יחד עם משפחתו. הוא עבר לגור בזכרון יעקב, שם חי בסמוך לבכורו יצחק למעלה מ 20 שנה, ועבד כנאמן ביקבי זכרון יעקב. בשנתו האחרונה עבר לגור עם בנו יצחק בתל אביב. שם נפטר ב-18 באוקטובר 1934 ונקבר בבית קברות בנחלת יצחק. על מצבתו חרוט: "אבי שירה זמירה נעימה חובב ציון ומקימה"

משפחתו

בעיר הולדתו נשא לאשה את רחל לבית ברנר מאודסה. ילדיו הם: יצחק, שלמה, בן-ציון, טוביה, חיה, וכן בן ובת ששמם לא ידוע. מרבית ילדיו היו מוזיקאים, מלבד טוביה פורטר, שהיה מראשוני הרופאים בארץ. יצחק פורטר היה כנר ומנצח, הקים את תזמורת ראש פינה וזכרון יעקב, והיה מראשוני מנצחי תזמורת ראשון לציון. שלמה, שהתעוור, היה מכוון פסנתרים, בן ציון היה מורה למוזיקה, וחיה – זמרת באופרה בניו יורק.
אלכסנדר דנילוב

ביוגרפיה

דנילוב נולד במוסקבה. הוא זכה במקום שני באליפות אירופה 1995 בתרגיל 50 מטר באקדח חופשי. ב-1997 דנילוב, שייצג את רוסיה, סיים חמישי בתחרות אקדח אוויר בגביע העולם במינכן.
ב-1999 זכה במקום הראשון (ייצג את ישראל) באליפות אירופה שנערכה בארנהם, הולנד, בתרגיל 10 מטר (אקדח אוויר). ב-2000 זכה במקום ראשון באליפות אירופה במינכן בתרגיל אקדח אוויר. באולימפיאדת סידני (2000) הוא נפסל מהשתתפות בתרגיל אקדח אוויר. בבדיקה נמצא שמשקל ההדק (כוח הלחיצה) נמוך מהמשקל הסטנדרטי (500 גרם). הוא קבע תוצאה של 574 שלא הספיקה לעלייה לגמר. בתרגיל באקדח חופשי קבע תוצאה של 556 נקודות, תוצאה שלא הספיקה לעלייה לגמר. ב-2001 זכה במדליית ארד בגביע העולם באטלנטה. בטורניר סבב הגביע העולמי של 2002 שנערך בפינלנד, סיים רביעי בתרגיל אקדח חופשי ושני בתרגיל אקדח אוויר. באליפות אירופה ב-2003, סיים במקום התשיעי בתרגיל אקדח חופשי. ב-2004 זכה במדליית ארד בגביע העולם בבנגקוק. ב-5 באוגוסט 2004, זכה בגראנד פרי הצ'כי עם 668.7 נקודות, ובכך קבע שיא ישראלי חדש.
באולימפיאדת אתונה (2004), הגיע למקום 15 בתרגיל אקדח חופשי. בתרגיל אקדח אוויר סיים במקום 20 ולא עלה לגמר. 
בתחרות שנערכה במינכן מאי 2008 השיג דנילוב את הקריטריון הבינלאומי לאולימפיאדת בייג'ינג אך לא את הקריטריון הישראלי. ערעורו לוועד האולימפי הישראלי בנושא זה נדחה.
אשתו, אולגה דנילוב, היא ספורטאית בענף החלקה מהירה במסלול קצר וייצגה את ישראל באולימפיאדת החורף ב-2002.
ארבורטום

ארבורטום (בלטינית: Arboretum, מהמילה Arbor - עץ) הוא גן בוטני יערני - המתמקד באיסוף, תצוגה ומחקר של עצים או שיחים בלבד, ולא במיני צמחים קטנים כמו גן בוטני רגיל. 
את המונח "ארבורטום" טבע לראשונה הבוטניקאי האנגלי ג'ון קלאודיוס לאודון בשנת 1833, אך גנים בוטניים מסוג זה התקיימו הרבה לפני כן. הפרעונים במצרים העתיקה היו הראשונים שנטעו עצים אקזוטיים ונהגו לגדל ולטפל בהם בגנים מיוחדים שטיפחו. 
ישנם ארבורטומים המוקדשים לסוג מסוים של עצים או שיחים, כגון שיחי גפנים, עצי מחט, עצי אלון, או עצי ערבה. כחלק מתפקידם המדעי והמחקרי, חלק מגני הארבורטום כוללים גם משתלות וחדרי טיפול עבור עצים חולים או זקנים. לרוב, מעוצב ארבורטום בצורת סביבה טבעית או כפרית רגילה ומתפרש על פני שטח רחב. 
הארבורטום הלאומי של ארצות הברית, שנמצא בוושינגטון, הוא אחד הגדולים בעולם, וכולל גם מוזיאון לעצי בונסאי וכמה גני גידול ואיקלום לאומיים. הוא נמצא בסמיכות לגן הבוטני הלאומי של ארצות הברית.

גני ארבורטום בישראל

בישראל מצוי ארבורטום ביער אילנות באזור השרון. הוא הוקם במהלך שנות ה-50 המוקדמות, ובשנת 1993 הכריז משרד החקלאות ביחד עם קק"ל על הגן בתור הארבורטום הלאומי של ישראל.
אימגו

"אימגו – מגזין מאמרים, כתב עת בנושאי תרבות ותוכן" (בכתב לטיני: e-mago) הוא אתר אינטרנט ומגזין רשת ישראלי, הפועל מאז שנת 2003 ומפרסם מאמרים המקיפים מכלול רחב של נושאים בהם אמנות, ספרות, תיאטרון, היסטוריה, פילוסופיה, מיתוסים ופולקלור, פמיניזם, צבא וגאופוליטיקה, מדע, ביקורת חברתית ואקטואליה.
עורכי האתר, יעקב עיון, תומר ריבל ומירב גולן, מצהירים שאין לו אג'נדה מכל סוג שהוא, אינטלקטואלית או פוליטית מלבד אמון בחשיבותה של הביקורת האינטלקטואלית, התרבותית והפוליטית-חברתית ושהוא פתוח לדעות מכל קצווי הקשת המחשבתית והפוליטית כאשר הפרמטרים היחידים לקבלה ופרסום של מאמר הם איכות (רמת כתיבה גבוהה ועניין לקוראים) והקפדה על עריכה מקצועית. עם הקמתו כלל האתר בנוסף למגזין גם מערכת פורומים.
עם יסוד האתר נכתב בו: "אימגו היא מקום מפגש, פונדק דרכים, בזאר בו ניתן לרכוש ולקנות רעיונות להחליף דעות ולחרוט חותם אישי".
בנוסף למאמרים מגזיניים מתפרסמים באימגו מאמרים מקצועיים, טורי דעה קצרים, בהם כאלה המפתחים דיון פולמוסי עם מאמרי דעה קודמים ואירועים כגון תערוכות והרצאות. 
עם הכותבים הבולטים נמנים אורי קציר, בלפור חקק, דוד אדלר, דן לחמן, הרצל חקק, יערה בן דוד, מנחם פאלק, משה גנן ועדינה בר-אל.
Aftermath (פסקול)

רקע והוצאה

הפסקול הוקלט בשנת 2013 ובשנת 2014, והופק על ידי איימי לי, דייב אגאר, צ'אק פאלמר וג'וני ניס. אתר המוזיקה DEAD PRESS!, הפנה כלפי הפסקול ביקורת חיובית, תוך שהעניק לו ציון של שבעה כוכבי זהב מתוך חמישה בסך הכל.
בסמוך לצאתו, עלה הפסקול לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית

היסטוריה

בלגיה נחשפה למשחק הכדורגל בשנות ה-60 של המאה ה-19, דרך פועלים אנגלים בנמל העיר אנטוורפן, סטודנטים בבתי ספר אנגלים בערים ברוז' ובריסל ומהנדסים ועובדים בריטים ממפעלי הפחם והמתכת שבאזור התעשייה בעיר ליאז'.
במהלך שנים אלו גברה הפופולריות של המשחק ברחבי המדינה, וקבוצות בלגיות ראשונות קמו לצד קבוצות בריטיות במדינה. ב-1 בספטמבר 1895 התאחדות הכדורגל הבלגית הוקמה באופן רשמי. ההתאחדות הייתה מהגופים המייסדים של התאחדות הכדורגל העולמית פיפ"א בשנת 1904.
בשנת 1948 ייסדה ההתאחדות בית ספר למאמנים וכן ייסדה ועדה רפואית ראשונה לארגון. שש שנים אחר כך, ב-1954, נוספה ההתאחדות לגופים המייסדים של התאחדות הכדורגל האירופית אופ"א.
בשנת 1972 אירגנה וניהלה ההתאחדות את טורניר יורו 1972 שהתקיים במדינה. בלגיה המארחת סיימה את הטורניר במקום השלישי. הייתה זו תחילתה של תקופה מצוינת לכדורגל הבלגי, כשבשנת 1976 זכתה אנדרלכט בגביע אירופה למחזיקות גביע, התואר האירופי הראשון בו זוכה קבוצה בלגית, ושחזרה את ההישג שנתיים מאוחר יותר. הנבחרת הבלגית גם היא רשמה את הישג השיא שלה באותן שנים, כשסיימה במקום השני בטורניר יורו 1980.
ב-1985 נערך גמר גביע אירופה לאלופות בין ליברפול ליובנטוס באצטדיון הייזל (כיום אצטדיון המלך בודואן) בבריסל. משחק זה זכור עקב אסון הייזל, שגבה את חייהם של 39 אנשים במשחק. על אף שהתאחדות הכדורגל לא נשאה באחריות ישירה לאירועים, בעקבות חקירתם התפטר נשיא ההתאחדות כשנתיים מאוחר יותר. ב-4 ביוני 1989 חנכה ההתאחדות סמוך לאצטדיון הייזל את בניינה הנוכחי.
במונדיאל 1986, שהתקיים במקסיקו, בו השיגה נבחרת בלגיה את הישגה הטוב ביותר בתולדות המפעל - העפלה לחצי הגמר,  נחשפו הצוות המקצועי והמנהלים של הנבחרת לעוני הרב השורר באזור, והחלו בפרויקט הומניטרי הנקרא Accion Diablos rojos Casa Hogar, המעניק לצעירים מקומיים חינוך ומקום נוח ומזמין. על פעילות זו, ביוזמת ההתאחדות ובמימונה, זכתה ההתאחדות לפרס המשחק ההוגן של פיפ"א לשנת 1992.
ב-1995, כתוצאה מפסיקה בית הדין האירופי לצדק, חוקק חוק בוסמן, ששינה כליל את פני הכדורגל המקצועני באירופה. החוק נגע להעברות חופשיות של שחקנים לאחר תום חוזיהם, וכן למניעת הגבלת מספר השחקנים הלא מקומיים בקבוצות המקצועניות באירופה. החוק נקבע לאחר שז'אן-מארק בוסמן הבלגי, קשרה של RFC ליאז' מליגת העל הבלגית, רצה לעבור לקבוצה צרפתית עם תום חוזהו, אך זו לא הסכימה לשלם את הסכומים שדרשה קבוצתו. בין הנתבעות, בנוסף לקבוצה הבלגית ולאופ"א, הייתה גם התאחדות הכדורגל הבלגית. ב-15 בדצמבר פסק בית הדין אירופי לטובת בוסמן ונגד הנתבעות, וחייב את מוסדות הכדורגל ביבשת לבטל את התקנות הלא חוקיות.
בשנת 2000 אירגנה ההתאחדות, בצוותא עם התאחדות הכדורגל ההולנדית המלכותית, את טורניר יורו 2000. הנבחרת הבלגית אמנם הודחה בסיבוב הראשון, אך הטורניר אורגן ונוהל בהצלחה, ובעקבות הרווחים מהטורניר שנאמדו בכ-10 מיליון אירו, הוחלט להקים מרכז לפיתוח שחקנים צעירים.
I Love Rock 'n' Roll (ג'ואן ג'ט)

הסינגל

ב-1981, ג'ט הקליטה את השיר מחדש, הפעם עם להקת הליווי שלה, the Blackhearts. גרסה זו הפכה ללהיט מספר 1 בבילבורד הוט 100 בארצות הברית, ונשאר במקום זה למשך 7 שבועות. בילבורד הציבה את השיר במקום 3 במצעד סוף השנה. הסינגל הוסמך כפלטינה על ידי RIAA, בסימון משלוח של 2 מיליון עותקים. האלבום ממנו יצא האלבום הגיע למקום 2 בבילבורד 200 באותה העת. הגרסה של ג'ט לשיר נרשם כמספר 89 ברשימת "100 שירי הגיטרה הגדולים של כל הזמנים" של "רולינג סטון. השיר גם הוכנס להיכל התהילה של פרסי הגראמי ב-2016.

הקליפ

הקליפ של השיר "I Love Rock 'n Roll" הוא כולו בשחור-לבן, וזכה לשידורים חוזרים רבים מצד ערוץ MTV החדש דאז. בקליפ, ג'ט וחברי הלהקה הולכים לבר קטן ומשלהבים את היושבים בו בביצוע השיר. לפני פתיחת השיר, נשמע קטע קצר משיר הלהיט שלה "Bad Reputation". הקליפ צולם במקור בצבע, אך הומר לשחור-לבן כי ג'ט לא אהבה את מראה הבגד האדום שלה בקליפ.
ב-1993 Joan Jett & the Blackhearts הקליטו קליפ נוסף לשיר, כחלק מפסקול הסרט עולמו של ויין 2. בקליפ מעורבים קטעים של מייק מאיירס ודיינה קארווי מהסרט עם ג'ט ולהקתה בהופעה חיה. השיר יצא שנית כסינגל בחברת וורנר/רפריז, עם השיר "Activity Grrrl" בבי-סייד.
מדריכי Eyewitness

מדריכי Eyewitness הם סדרה של מדריכי טיולים בהוצאת Dorling Kindersley הבריטית, שהחלה לצאת בתחילת שנות ה-90 וכבשה במהירות מקום מכובד בשוק מדריכי הטיולים. מאפיין בולט של הסדרה הוא העושר הוויזואלי שלה. המרכיב העיקרי במדריך הוא תצלומים ואיורים, והטקסט נלווה אליהם ומסביר אותם. המידע מסודר לפי חלוקה לאזורים. מרכיב ייחודי לסדרה זו הוא דפי Street-by-Street, המציגים מפה תלת--ממדית של אזור קטן, עם מסלול לטיול רגלי בן שעה או שתיים באזור זה.
הסדרה מתורגמת לשפות אחדות, ואחדים מספריה תורגמו לעברית ויוצאים לאור בהוצאת שטיינהרט-קציר.
התקווה - מפלגה ציונית לאומית

היסטוריה

המפלגה הוקמה כתגובה לאיחודן של המפד"ל ומרכיבי האיחוד הלאומי - תקומה, אח"י ומולדת למפלגה אחת המזוהה עם הציונות הדתית (מפלגה שכונתה מאוחר יותר הבית היהודי), אשר לדעת מייסדי התקווה אינה מייצגת אותם יותר. יושב ראש ההנהלה הזמנית היה יהואר גל, ועם חברי ההנהלה הזמנית נמנו ח"כ אריה אלדד וחיים משגב.
לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הצטרף רשמית למפלגה אריה אלדד, חבר הכנסת באיחוד הלאומי מטעם מולדת, וב-9 בדצמבר 2008 נבחר לעמוד בראשה ובאותו יום נערכו פריימריז לרשימת המפלגה.
ב-28 בדצמבר 2008, לאחר שמפלגות האיחוד הלאומי פרשו מרשימת הבית היהודי, התאחדה המפלגה עם מולדת ותקומה להקמה מחדש של רשימת האיחוד הלאומי, אליהן נוספה מפלגת ארץ ישראל שלנו. למפלגת התקווה הוקצו בעשירייה הראשונה המקומות השלישי (אריה אלדד), השמיני (ד"ר רון בריימן) והעשירי (אילן כהן). יהואר גל, מייסד המפלגה והיו"ר הזמני שלה עד הפריימריס, בהן נבחר למקום הרביעי בלבד ברשימה, סירב לקבל זאת ועתר לבית הדין של המפלגה בטענה שהמקום השני אמור להיות משוריין עבורו. לאחר שבית הדין לא קיבל את עתירתו, ובעקבות המחלוקות הפנימיות שנתגלעו במפלגה לאחר הפריימריס והריצה המשותפת עם האיחוד הלאומי, הוצב גל במקום ה-22 ברשימה, השביעי והאחרון מבין נציגי המפלגה. בסמוך לבחירות הודיע גל על תמיכתו במפלגת הבית היהודי (אך לא התפטר רשמית מהרשימה). בבחירות עצמן זכה האיחוד הלאומי ב-4 מנדטים ואלדד נבחר לכנסת.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה (2013) פרשה התקווה מהאיחוד הלאומי יחד עם מיכאל בן-ארי וברוך מרזל שפרשו מארץ ישראל שלנו וחזרו לחזית יהודית לאומית, והם הקימו יחד את רשימת עוצמה לישראל. הרשימה המשותפת לא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים (2015) לא חודשה השותפות והתקווה לא התמודדה בבחירות.
יוסף אדרעי

ביוגרפיה

אדרעי נולד בבית הוריו בצפת במהלך מלחמת העצמאות. אביו היה ספרדי ואמו אשכנזייה, בזמן ובמקום שבו נישואים בין-עדתיים, לא היו מקובלים. לאחר שירותו הצבאי למד משפטים בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית. התמחה אצל השופט חיים כהן בבית המשפט העליון ולאחר מכן במשרד עורכי דין. עבד כעורך דין בלשכה המשפטית של נציבות מס הכנסה והשלים תואר שני ושלישי באוניברסיטה העברית. 
נמנה עם מייסדי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה וכיהן כדיקן הפקולטה בשנים 1998-2002. כיהן גם כדיקן וכנשיא המרכז האקדמי למשפט ולעסקים. 
פרסם עשרות מאמרים וספרים בתחום דיני המס והמשפט הציבורי.
אדרעי נשוי לבלה ואב לארבעה. מתגורר בחיפה.
הארמייה השנייה (רומניה)

מלחמת העולם הראשונה

עם הצטרפות רומניה לצד מדינות ההסכמה, נפרסה הארמייה השנייה בגבול עם הונגריה, והשתתפה בקרב על טרנסילבניה. בעקבות כישלון המתקפה, ומתקפת הנגד הנמרצת של מעצמות המרכז, נכבש מרבית שטחה של רומניה בידי הקיסרות הגרמנית ובכלל זה עיר הבירה בוקרשט. הארמייה השנייה נסוגה אל מולדובה, האזור היחיד שלא נשלט כעת בעדי האויבים. בחורף 1916–1917 עברה הארמייה תהליך של מודרניזציה שנועדה לשקם את הצבא הרומני המותש.
בקיץ 1917 הוכנה תוכנית לגירוש הגרמנים מרומניה, שכללה שיתוף פעולה מצד הארמייה השנייה והארמייה הראשונה. באוגוסט יצא המבצע לפועל, והארמייה השנייה תקפה את קווי הגרמנים במאראשטי. התוצאה הייתה קרב מאראשטי שהסתיים בניצחון רומני לאחר שלושה ימי לחימה, וכיבוש של בליטה בגודל של 30 ק"מ רוחב ו-20 ק"מ עומק במרכז קווי הגרמנים. ב-6 באוגוסט פתח אוגוסט פון מקנזן במתקפת נגד עזה שהתפתחה לקרב מאראששטי. הרומנים התגוננו באומץ תחת המוטו "Pe aicea nu se trece" ("הם לא יעברו"). ב-8 בספטמבר נאלצו שני הצדדים להפסיק את הקרב עקב מחסור הדדי ביחידות טריות. הרומנים איבדו מעל 27,000 חיילים, כולל 610 קצינים; הגרמנים איבדו 47,000 איש. הארמייה פורקה ב-1 ביוני 1918 עקב החתימה על הסכם בוקרשט.

מלחמת העולם השנייה והפירוק

הארמייה הוקמה שוב עם כניסת רומניה למלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר. אם כי פעילותה במהלך מלחמה זו הייתה מעטה. לאחר המלחמה, ביוני 1947, פורקו כל הארמיות של צבא רומניה והומרו ל"אזורים צבאיים". הארמייה השנייה הפכה ל"האזור הצבאי ה-2" שבסיסו היה בעיר הבירה בוקרשט. בצבא רומניה המודרני היורשת של מורשת הארמייה השנייה היא הדיוויזיה ה-2.
שבלול (איבר)

מבנה

שמו של השבלול עלול להטעות - לא מדובר בעצם דקה בצורת שבלול, אלא בחלל ספיראלי בתוך עצם הגולגולת. כלומר, לשבלול אין דופן חיצונית, כפי שעלולים להסיק מהאיור המצורף כאן. קירות השבלול מצופים רקמת אפיתל דקה. בתוך השבלול כמה קרומים היוצרים כמה חללים: סקאלה וסטיבולי, סקאלה טימפני, סקאלה מדיה. 
מבנה תוך השבלול הוא שתי תעלות גדולות ובניהם תעלה אחת יותר קטנה, שמלאות בנוזל. בין אחת מהתעלות הגדולות לתעלה הקטנה ישנה ממברנה שעליה נמצא איבר הקורטי (איבר על שם קורטי). בתוך איבר זה נמצאות שערות קטנות שתפקידן יהיה ליצור חיכוך בעת תנודת הנוזל בין שתי התעלות.

תפקוד

עצמות השמע מרעידות את החלון הסגלגל בפתח השבלול. רעידות החלון הסגלגל מרעידות את הנוזל הממלא את השבלול. תנודת הנוזל מניעה את השעריות שעל תאי השערה. תאי השערה יוצרים פוטנציאל חשמלי המפעיל את תאי העצב של השמיעה ואותם תאי עצב עוברים דרך העצב השמיני ישירות למוח. מבנה השבלול מסייע לפרק את צלילי הסביבה לתדרים: ככל שמתרחקים מהחלון הסגלגל לאורך השבלול, תנודות הממברנה הבזילרית מתאימות לתדרי שמיעה נמוכים יותר ויותר.
The Hits Collection

רקע והוצאה

אלבום האוסף הופק על ידי ריקי ויילד, אשר הפיק עבור קים ויילד במהלך הקריירה שלה אלבומי אולפן ושירים רבים. באלבום האוסף נכללים כמה מלהיטיה הגדולים ביותר של ויילד, כגון "Cambodia" שזכה להצלחה באירופה ו-"Kids in America", אשר הגיע בשיאו אל המקום השני במצעד הסינגלים הבריטי.
כמה שנים לאחר צאתו המקורית, עלה אלבום האוסף לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
דרך

דֶרֶךְ היא רצועת ארץ, מיושרת או מוכשרת באופן אחר כדי לאפשר תחבורה או התניידות, אשר מחברת בין שני מקומות או יותר. המונח מתייחס גם לשביל שעצם התנועה בו מונעת גידול צמחייה.
הדרך הקדומה ביותר שנתגלתה היא ה-Sweet Track אשר באנגליה, המתוארכת ל-3800 לפסה"נ. בזמנים קדומים התחבורה באמצעות נהרות הייתה קלה לאין שיעור לעומת התנועה בדרכים], במיוחד בהתחשב בעלות הקמת הדרכים והבדלי הקיבולת בין כירכרות לדוברות וסירות.
המילה 'דרך' בשפה העברית יכולה להתקיים הן בצורת זכר והן בצורת נקבה.
נוסחת שלפלי

בגאומטריה לא-אוקלידית, "נוסחת שלפלי" (Schlafli) קושרת בין השינויים בזוויות הדיהדרליות של טטראדר ואורכי צלעותיו לשינוי הנפח שלו. הנוסחה נקראת על שם לודוויג שלֶפלי (Ludwig Schläfli), מתמטיקאי שווייצרי ואחד מיוצרי התאוריה של גאומטריה בממדים גבוהים, אשר גילה אותה במסגרת חקירותיו את הנפח של פאונים לא-אוקלידיים. שלֶפלי ניסח והוכיח את הנוסחה שלו למקרים פרטיים, וזמן רב לאחר מכן Hellmuth Kneser נתן הוכחות לנוסחה הן במקרה של גאומטריה היפרבולית והן במקרה של גאומטריה כדורית.
אחת המוטיבציות לנוסחה היא העובדה שבגאומטריה לא-אוקלידית קיים קשר בין הזוויות הפנימיות של סימפלקס כלשהו לנפח שלו; עובדה זאת עומדת בניגוד למצב בגאומטריה אוקלידית שם יש אפשרות לדמיון בין פאונים כך שאין קשר בין הזויות של הפאון לגודל (שנמדד בנפח) הפאון. למשל, בגאומטריה היפרבולית דו-ממדית קיים משולש שווה-צלעות יחידי (עד כדי איזומטריה).

ניסוח

במקרה של מרחב היפרבולי תלת-ממדי , נוסחת שלפלי מקבלת את הצורה:
,
כאשר K היא העקמומיות הקבועה של המרחב ההיפרבולי,  היא אורך הצלע שמחברת את הקודקוד i עם הקודקוד j, ו- הוא השינוי בזווית הדיהדרלית של הצלע ij. נוסחה זהה תקפה גם לגאומטריה כדורית (אלא שהעקמומיות K נעשית חיובית בגאומטריה זו). בעבור המקרה של גאומטריה לא אוקלידית בכל מספר שהוא של ממדים, הנוסחה היא:
כאשר n הוא ממד המרחב, הסימון  מייצג את הנפח  ה- n-2 ממדי של "צלע מוכללת" F, ו-  הוא השינוי בזווית הדיהדרלית המוכללת - דהיינו הזווית בין שתי פאות n-1 ממדיות סמוכות שהחיתוך שלהן הוא לאורך הצלע המוכללת F. במקרה הדו-ממדי (n = 2) עם עקמומיות קבועה, נוסחת שלפלי שקולה למשפט גאוס-בונה.
קלמנס התשיעי

תולדות חייו לפני היבחרו

נולד למשפחת אצולה בפיסטויה, בדוכסות הגדולה של טוסקנה. למד אצל הישועים באוניברסיטת פיזה וב-1623 קיבל תוארי דוקטור בתאולוגיה, בפילוסופיה, במשפט קאנוני ובמשפט אזרחי והוסמך לכמורה. מיד לאחר מכן עבר לכהן בקוריה הרומאית והיה איש אמונו של האפיפיור אורבנוס השמיני (1623–1644). ב-1644 מונה לארכיבישוף טיטולרי (כלומר בתואר בלבד) של טרסוס ומאותה שנה כיהן כנונציו (שליח אפיפיורי) לספרד עד לפרישתו ב-1653, על רקע חילוקי דעות עם אינוקנטיוס העשירי.
רוספיליוזי עסק בכתיבת מחזות ושירה ובין היתר חיבר ב-1637 את הליברית לאופרה הקומית הראשונה, Chi soffre, speri ללחנו של וירג'יליו מאצוקי. כן היה פטרונו של ניקולא פוסן.
ב-1655 העלה אותו אלכסנדר השביעי למעלת קרדינל ומינה אותו למשרת הקרדינל מזכיר המדינה, משרה בה כיהן עד מותו של אלכסנדר השביעי ב-1667.

אפיפיורותו

רוספיליוזי נבחר לאחר קונקלווה קצרה יחסית שהתקיימה מן ה-2 ביוני ועד ה-20 בחודש, כיוון שהיה מועמד מקובל הן על נציגו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ז'אן-פרנסואה פול דה גונדי והן על תומכי ספרד, שם כיהן כנונציו זמן רב.
בתקופת אפיפיורותו לא נרשמו אירועים מיוחדים, אך הוא פיאר את רומא מבחינה אמנותית. הוא הזמין את קישוטו של גשר סנטאנג'לו בפסלים ואת השלמת אכסדרת העמודים בבזיליקת פטרוס הקדוש. כן הנהיג הופעות מוזיקליות ודרמטיות בהקפלה הסיסטינית.
עם מותו נקבר בכנסיית סנטה מריה מג'ורה.
Think About Us

רקע וכתיבה

במקור, יצא השיר כשיר סולו, אותו שרו ליטל מיקס לבדן. כאשר יצא השיר כסינגל השני מתוך האלבום, הוחלט לארח בגרסה מחודשת שלו את טיי דולה סיין. גרסתו המקורית של האלבום לא כוללת בתוכה את טיי דולה סיין.
בסמוך לצאתו על השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של ליטל מיקס ב-15 בפברואר 2019, כמה שבועות לאחר צאתו כסינגל. הקליפ מכיל בתוכו את טיי דולה סיין. בנוסף לכך, בוים הקליפ על ידי ברדלי ופאבלו.
נכון ליולי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-35 מיליון צפיות.
סנקי

כללי

העיר ממוקמת במפגש מסילות ברזל כאשר המסילה ממשיכה לעיר פותי. בעיר נמצא גם שלוחה של האוניברסיטה הטכנולוגית של גאורגיה שמרכזה בטביליסי. הוכרזה כעיר בשנת 1921.
הכלכלה בעיר מתבססת על תעשייה שכוללת גם מפעל לשטיחים ולמכונות, וכן תוצרת חקלאית לתעשיית היין, תה ומוצרי חלב.
בשנת 1998 הייתה סנקי מרכזו של מרד של קציני צבא כנגד זוויאד גמסחורדיה, מרד סנקי.
ליד העיר ממוקמת יחידת חיל-רגלים של הצבא הגאורגי.
חאבייר סוטומאיור

ביוגרפיה

סוטומאיור החל את הקריירה הבינלאומית שלו באליפות העולם באתלטיקה הראשונה באולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 1985. הוא זכה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.30 מטר. באליפות העולם השנייה באולם שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה ארצות הברית בשנת 1987 הוא סיים במקום רביעי בתוצאה של 2.32 מטר.

שיאן עולם

בתחרות שנערכה בסלמנקה, ספרד ב-8 בספטמבר 1988 קבע סוטומאיור בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.43 מטר, שיפור לשיא העולם בן השנה של פטריק שברג משוודיה (2.42 מטר). 
באליפות העולם באולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1989 זכה סוטומאיור במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אליפות חדש של 2.43 מטר. בתחרות שנערכה בסן חואן, פוארטו ריקו ב-29 ביולי אותה שנה הוא שיפר את שיאו העולמי והעמיד אותו על 2.44 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1991 זכה סוטומאיור במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.36 מטר, אחרי צ'ארלס אוסטין מארצות הברית שקבע שיא אליפות חדש של 2.38 מטר ולפני הוליס קונווי אף הוא מארצות הברית (2.36 מטר).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה סוטומאיור במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.34 מטר. במדליית כסף זכה פטריק שברג (2.34 מטר) ובמדליית ארד זכו שלושה קופצים הוליס קונווי, טים פורסיית' מאוסטרליה וארתור פרטיקה מפולין (2.34 מטר).

אלוף עולם

בתחרות שנערכה בסלמנקה ב-27 ביולי 1993 קבע סוטומאיור בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.45 מטר, השיא הנוכחי (2019). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה הוא זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אליפות חדש של 2.40 מטר, לפני ארתור פרטיקה (2.37 מטר) וסטיב סמית' מבריטניה (2.37 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 זכה סוטומאיור במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.37 מטר, אחרי טרוי קמפ מבהאמה (2.37 מטר) ולפני ארתור פרטיקה (2.35 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכה סוטומאיור במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.37 מטר, לפני ארתור פרטיקה (2.35 מטר) וטים פורסיית' (2.35 מטר).

השעייה בשל שימוש בקוקאין

לפני אולימפיאדת סידני (2000) הושעה סוטומאיור לאחר שבדיקות סמים מצאו שהשתמש בקוקאין. בהמשך, קוצרה ההשעיה בעקבות לחץ מסיבי של הפדרציה הקובנית לספורט והוא הספיק להשתתף באולימפיאדת סידני ולזכות במדליית כסף בתוצאה של 2.32 מטר, אחרי סרגיי קליוגין מרוסיה (2.35 מטר) ולפני עבדרחמן חמאד מאלג'יריה (2.32 מטר).

סוף הקריירה

בספטמבר 2001 הודיע סוטומאיור על פרישה מפעילות בעקבות גילוי נוסף של סם אסור בשם ננדרולון במחנה אימונים ביוני באותה השנה.