תומאס מטלנטינו

תומאס מטולנטינו (באנגלית: Thomas of Tolentino; בערך 1255 – 8 באפריל 1321) היה מיסיונר פרנציסקני מימי הביניים, שנרצח יחד עם שלושת חבריו בת'אן, הודו, בגין חילול שמו של מוחמד. השרידים שלו הועברו לקוונזו, סין, ולטולנטיני, איטליה, על ידי אורדוריק מפורדנון. קיבל מעמד של קדוש על ידי הכנסייה הרומית הקתולית. יום הזיכרון שלו חל ב־9 באפריל.

ביוגרפיה

תומאס נולד בטולנטינו באנקונה במדינת האפיפיור, בסביבות 1250 עד 1260. בהיותו פרנציסקני בתחילת חייו, הוא זכה למוניטין בזכות הקפדה על שלטונו, במיוחד בנוגע לנדר העוני שלו. כאוהד של סנט ניקולאס מטולנטינו ואחד הפרנציסקנים של אנג'לו דה קלארנו, תומאס נכלא פעמיים על גינויו המופרז על חיי המותרות.
לאחר ששוחרר באמצעות התערבותו של ריימונד גודפרוי, שר שהזדהה עם "התנועה הספיריטואלית", נסע תומאס עם אנג'לו דה קלארנו, מרקו דה מונטלופונה, פייטרו דה מקרטה ואנג'לו דה טולנטינו לשליחות בארמניה הקטנה בשנת 1289. בשנת 1291 הנחה אותם המלך הית'ון השני לחזור לרומא, פריז ולונדון כדי לבקש עזרה נגד אויביו המוסלמים. מאמציו לגייס מסע צלב חדש לא צלחו והוא חזר מזרחה, בפעם השנייה לגייס מיסיונרים נוספים. הוא חזר עם שתים עשרה מיסיונרים חדשים בשנת 1302, כשהוא עבד בארמניה ופרס. הוא השתתף במועצה שאיחדה באופן ראוי את הכנסיות הארמניות והרומית-קתולית בשנת 1307. בעודו בפרס, קיבל שני מכתבים בשנים 1305 ו-1306 שהגיעו מג'ון ממונטקורווינו, המיסיונר הפרנציסקני שיצא לסין, ותומאס נסע שוב לאירופה, והעביר את ההתכתבויות לרומא בשנת 1307. כשהיה שם, פנה לאפיפיור ולקרדינלים. שיבח את עבודתו של ג'ון בסין וביקש סיוע בפיתוח ייעודיו. הוא גם דן בנושא עם קלמנס החמישי בשנת 1308, שלאחריה הוקמה היררכיה כנסייתית עבור הקתולים הרומיים בסין. ארכיבישוף ג'ון חאנאבליק (בתוך בייג'ינג המודרנית) ושבעה בישופים פרנציסקנים ונזירים נוספים נשלחו להצטרף אליו. אולם רק שלושה מהבישופים וכמה נזירים השלימו את המסע בהצלחה. נראה שתומס נסע אז בפעם רביעית לארמניה ופרס.
יש פער עד שנת 1320, במהלכו ייתכן ותומאס עבד בהודו או בסין. בשנת 1320 עזב תומאס דרך מצר הורמוז עם חבריו הפרנציסקנים ג'יימס מפדובה ופיטר מסיינה, וג׳ורדן הדומיניקני מסווראק, ודמטריוס - גרוזיני או ארמני שהיה בקי בשפות ושימש כמתורגמן של הקבוצה. סערה אילצה את המשלחת לעגון בת'אן באי סלשט ליד מומבאי בהודו.
את פניהם קיבלו הנוצרים המקומיים של כנסיית המזרח. ג'ורדן השאיר אותם להטיף בבהרוך והגיע לסופרה לפני ששמע שדמטריוס והפרנציסקאנים נעצרו. המשפחה איתה הם שהו נקלעה למריבה והבעל הכה את אשתו. כשהלכה לקאדי לדווח על התעללות זו, היא ציינה את ארבעת אנשי הדת כעדים והם נקראו לפניו. תומאס, ג'יימס ודמטריוס הלכו לבית המשפט בזמן שפיטר נשאר מאחור לדאוג לדברים שלהם. לאחר שהתחיל דיון בפני הקאדי שאל אותם את דעתם על מוחמד ותומס השיב בבוטות וקילל את מוחמד. בשלב זה קראו המוסלמים סביב בית המשפט למותם בגין חילול הקודש. כמה מקורות טוענים כי הם עונו לפני הוצאתם להורג על ידי עריפה ב-8 באפריל 1321. פיטר נהרג כעבור שלושה ימים.

מורשתו

הנוצרים המקומיים קברו את תומאס וחבריו אולם ג'ורדנוס קטלאני, שהגיע מאוחר מדי להצילם, העביר את גופותיהם לכנסייה. בשנת 1323 או 1326, אודורניק מפורדנון עבר באזור. לאחר שנודע לו על תומאס וחבריו, הוא לקח איתו את השרידים שלהם לקוונשו בפוג'יין. את הגולגולת של תומאס הוא לקח אתו לח'אנאבליק ומשם חזרה לאירופה, שם העניק אותה לבישוף הפרנציסקני בטולנטינובשנת 1330. מאוחר יותר השרידים הועברו לקתדרלה של העיירה על ידי סוחר מפיזה בסוף המאה ה-14, שהקים שם קפלה לכבוד הקדוש באישורו של בוניפאס IX. כעת הוא מוחזק בקתדרלה המרכזית בכלי כסף.
תומאס וחבריו לא זכו להכרה רשמית מאז המאה ה-14 קידושו של תומאס אושר על ידי פיוס השביעי בשנת 1809 ושוב על ידי ליאו ה-XIII בשנת 1894. הוא נערץ כקדוש, לפעמים יחד עם חבריו כארבעת חללי ת'אן ב־9 באפריל.