ספירת קלפים

ספירת קלפים היא אסטרטגיה במשחקי קלפים שפותחה על ידי פרופסור אדוארד ת'ורפ המשמשת לקביעה מתי לשחקן יש יתרון הסתברותי במשחק בלאק ג'ק ועל ידי זאת לדעת מתי להעלות את סכום ההימור שלו. מונח זה מיוחס כמעט ורק ליחס בין הקלפים הגבוהים לקלפים הנמוכים במשחק הבלאק ג'ק, למרות שלעיתים מונח זה מיוחס לספירת החלוקה הוא הישארותם של קלפים גבוהים במשחקים כמו ברידג' ואחרים. ערך זה עוסק אך ורק בספירת קלפים כפי שהיא מיוחסת לבלאק ג'ק.

עקרונות ספירת הקלפים

העיקרון מאחורי ספירת קלפים בבלאק ג'ק הוא שחפיסת קלפים עם אחוז גבוה של קלפים גבוהים (עשיריות ואסים) ביחס לקלפים נמוכים הוא טוב לשחקן ואילו להפך (חפיסה בעלת אחוז גבוה של נמוכים ביחס לגבוהים) הוא טוב לדילר. חפיסת קלפים רוויה בעשיריות ואסים משפרת את סיכויי השחקן משום שהדילר כפוף לכללים נוקשים שקובע לו הקזינו כמו להפסיק לקחת קלפים בניקוד 17 ואילו המהמר יכול לעצור גם לפני. הסיכויים שהדילר יפסל ביד חזקה גדולים יותר ואילו הסיכויים של המהמר להגמיש את המצב לטובתו גדולים יותר. כך שעל ידי משחק נכון יוכל להגיע לניקוד גבוה ואף לקבל בלאק ג'ק.
סופרי קלפים מעלים את ההימור שלהם כאשר היחס בין הקלפים הגבוהים לקלפים הנמוכים הוא חיובי, החל מהניקוד 2 ריאלי מעלים את סכום ההימור. חלקם אף צופים במשחק ונכנסים רק כאשר היחס לטובתם, אולם שיטה זו מובילה לזיהוי מהיר יותר שלהם על ידי הקזינו כסופרי קלפים לכן פחות משתמשים בה.

פלוס-מינוס

בספירת קלפים בסיסית מיחסים לכל קלף ערך חיובי, שלילי או אפסי. בכל חלוקה של קלף מחברים את הערך שניתן לקלף לסכום הספירה. ישנן הרבה שיטות לספירת קלפים אך שיטת ה-Hi-Lo אשר הוצעה על ידי הארווי דאבנר ב-1963 ויותר מאוחר שופרה על ידי ג'וליאן בראון וסטנפורד וונג, היא אחת השיטות הבסיסיות והפשוטות ביותר להבנה שקיימות.
בשיטה זו לקלפים 2 עד 6 נותנים את הערך 1+. לעשיריות, לקלפי המלוכה ולאסים נותנים את הערך 1- ואילו לקלפים 7, 8 ו-9 ניתן הערך 0 (כך שניתן להתעלם מהם).
שיטת ה-Hi-Lo היא דוגמה לשיטת ספירה מאוזנת בכך שמספר שווה של קלפים בעלי ערך של 1+ ו1- בחפיסה ובסופה של החבילה הספירה תתאזן על 0.‏

ספירה כוללת מול ספירת אמת בשיטות ספירה מאוזנות

ספירה כוללת היא הסכום הכולל של ערכיהם של כל הקלפים. בשיטת ספירה מאוזנת (כמו שיטת ה-Hi-Lo), הספירה הכוללת הופכת ל"ספירת אמת", אשר מתחשבת במספר החפיסות הנמצאות בשימוש. בשיטת ה-Hi-Lo, ספירת האמת היא הספירה הכוללת חלקי מספר החפיסות שטרם חולקו. אך ישנן מספר רב של שיטות חישוב לספירת אמת.

ספירה מאחור

ספירה מאחור, ידועה גם כ"וונגינג" (Wonging), היא בעצם עמידה מאחורי שולחן הבלאק ג'ק כאשר אחרים משחקים, וספירת הקלפים המחולקים להם. סטנפורד וונג היה הראשון שהציע שיטה זו, ומשמו נגזר שמה הנוסף של השיטה.
השחקן יכנס למשחק רק שהספירה תגיע לנקודה בה לשחקן יש יתרון. השחקן יעלה את ההימור כאשר היתרון יגדל, או יוריד כאשר היתרון יפחת. חלק מהסופרים מאחור מעדיפים להישאר עם סכום הימור קבוע מהרגע שנכנסו למשחק. חלקם יצאו מהמשחק כאשר הקלפים יעורבבו שוב או כאשר הם לא יהיו עוד ביתרון.
ספירה מאחור נעשית בדרך כלל במשחקים עם 4, 6 או 8 חפיסות. הסיבה לכך היא שהספירה יותר מאוזנת כך, והשחקן לא יתיישב רק ליד אחת או שתיים ואז יקום.

יתרונות

ספירה מאחור שונה מספירות קלפים מסורתיות בכך שהשחקן לא משחק כל יד שהוא רואה. דבר זה מציע מספר יתרונות. לדוגמה השחקן לא צריך לשחק בידיים בהן אין לו יתרון. דבר זה מוריד את אי היציבות ומעלה את היתרון הכולל של השחקן. יתרון נוסף הוא שהשחקן לא צריך לשנות הרבה את סכום ההימור שלו. שינוי רב בסכום ההימור היא אחת הדרכים בהן משתמשים בתי קזינו לניטור סופרי קלפים.

חסרונות

ישנם מספר חסרונות בספירה מאחור. חיסרון אחד הוא שדבר זה עלול להפריע לשחקנים אחרים, שחקנים רבים מאמינים ששחקן מצטרף באמצע המשחק הדבר משנה את זרימת המשחק. כמו כן שחקן שנכנס ויוצא תדיר ממשחקים עלול למשוך תשומת לב מעובדי הקזינו.

רווח צפוי מספירת קלפים

בלאק ג'ק המשוחק באסטרטגיה בסיסית מושלמת נותן רווח של פחות מ-0.5% לטובת הבית, אך סופר קלפים אשר מעריך את הימוריו נכון יכול במשחק של 6 חפיסות להעלות את יתרונו ל-1% על הבית. אחוז זה משתנה על בסיס מומחיותו של השחקן ותנאי המשחק. משחק כך יכול לקחת שעות לקבלת רווח ראוי. החפיסה תאפשר ספירה חיובית מספיק ששחקן יוכל להעלות את הימורו רק 10%-30% מהמשחק תלוי בחוקים ובאסטרטגיה.
בשולחן בו שחקן עושה הימור ממוצע של 100$ ליד, יתרון של 1% יניב לשחקן כ-$1 ליד. זה מסתכם לרווח של 50$ בשעה בהנחה ששחקן משחק 50 ידיים בשעה.
עם הערכת הימור רגילה וחוקי בלאק ג'ק רגילים של 6 חפיסות, שחקן המניב 50$ רווח בשעה צפוי לסטייה של כ-1400$ לשעה. לכן מומלץ לסופרים להכין בצד סכום כסף נכבד לביטחון, כלל אצבע נפוץ מורה על השארה של פי 100 מסכום ההימור המקסימלי ליד כביטחון.

היסטוריה של ספירת קלפים

המתמטיקאי האמריקאי ד"ר אדוארד א. ת'ורפ נחשב לאבי ספירת הקלפים ספרו Beat the Dealer ‏(ISBN 0-394-70310-3)‏ משנת 1962 תמצת אסטרטגיות משחק שונות לבלאק ג'ק. ההיסטוריה של ספירת הקלפים מתוארת בסרטו הדוקומנטרי של דייוויד לייטון The Hot Shoe.
גם לפני צאתו של הספר הנ"ל, מספר סופרי קלפים שיחקו בבתי קזינו. אחד מהם הוא ג'ס מרקום, אשר מתואר בראיונות עם מהמרים מקצועיים כמפתח הראשון של שיטה לספירת קלפים. עוד שחקן שהוכר לפני ת'ורפ הוא ג'ו ברנשטיין, המתואר בספרו של הרולד סמית', מנהל קזינו ברינו, I Want To Quit Winners משנת 1961, כסופר מצוין אשר פוחדים ממנו בבתי קזינו ברחבי נבדה. בספר Playing Blackjack to Win משנת 1957 פירסמו לראשונה, רוג'ר בולדווין, וילברט קנטי, הרברט מייסל וג'יימס מקדרמוט (אשר כונו בקרב סופרי הקלפים כ"ארבעת הפרשים") אסטרטגיית משחק בסיסית ומדויקת לבלאק ג'ק ושיטת ספירה בסיסית.
בשנות ה-70' וה-80', התפתחו שיטות ספירה יותר מתקדמות. אך למרות זאת הרבה מסופרי הקלפים מסכימים כי עם שיטות ספירה פשוטות אפשר לשחק באופן שוטף זמן רב יותר ובכך להרוויח יותר, מאשר בשיטות מסובכות אשר עלולות להביא לטעויות.
במשחק הוק ספירת קלפים נהוגה כדי לזכור כמה "הוקים" כבר ירדו או כמה מצורה מסוימת ירדו ולכן מה הסכוי שהיריב "יהרוג" קלף חזק שלך.