ניוט סלמנדרה

ילדותו

ניוטון ארטמיס פידו "ניוט" סלמנדרה נולד ב-24 בפברואר 1897 בבריטניה. ידוע שלניוט היה לפחות אח אחד, תזאוס. העניין של ניוט בחקר חיות הפלא התפתח מגיל צעיר מאוד, בעיקר משום עבודתה של אמו כמגדלת היפוגריפים.

שנותיו בהוגוורטס

סלמנדרה החל את חוק לימודיו בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות בשנת 1908. במהלך שנותיו בהוגוורטס, סלמנדרה השתייך לבית הפלפאף והוא פיתח את הידע שלו בחקר ולימוד חיות הפלא. בשנת 1910, סלמנדרה התיידד עם ליטה לסטריינג', שכמוהו, הייתה אאוטסיידרית ונמשכה לחיות הפלא, לאחר שזו האחרונה ברחה מנערות שהציקו לה והסתתרה באותו הארון שבו סלמנדרה גידל גוזל של עורב. סלמנדרה סיפר ללסטריינג' שהוא נשאר בחופשות בית הספר במטרה להשגיח על הגוזל, ולסטריינג' (שהכירה אותו באופן שטחי), החלה לראות אותו באור אחר. ידידותם העמיקה עד כדי כך שאחרי שסלמנדרה קיבל פעם ריתוק של חודש על כך שאמר למורה בהוגוורטס בשם פרנדרגאסט ש"אין יצורים משונים, רק אנשים צרי אופקים", כאשר הוא פקפק בביקורתיות על התעניינותו ביצורים קסומים, לסטריינג' טמנה פצצת סירחון מתחת לשולחן המורה כדי להצטרף אליו.
במהלך אחד השיעורים של פרופסור דמבלדור בהתגוננות מפני כוחות האופל שעסק בהתגוננות מבוגארט, נחשף שפחדו הגדול של סלמנדרה הוא לעבוד לנצח כפקיד במשרד הקסמים. בשנת 1913, כשאחד מניסוייה של לסטריינג' שכלל חיית פלא מסוכנת השתבש, סיכן את חייו של תלמיד אחר, והפר בנוסף חוקים האוסרים את גידולה של אותה חיית הפלא, סלמנדרה לקח את האשמה על מעשיה של לסטריינג', ולכן סולק מלימודיו בהוגוורטס במקומה. פרשת סילוקו מהוגוורטס השאירה את סלמנדרה מריר, אך למרות זאת הוא עדיין נשאר מאוהב בלסטריינג'. עם זאת, אלבוס דמבלדור טען בתוקף נגד סילוקו. לא ברור אם הגירוש נאכף או לא, או היה זמני או קבוע. עם זאת, סלמנדרה הורשה לשמור על שרביטו.

עבודה במשרד הקסמים

בתקופה כלשהי במהלך מלחמת העולם הראשונה, ניוט נסע לחזית המזרחית כחלק מתוכנית סודית של משרד הקסמים לביית דרקוני כרסי ברזל אוקראיניים. בסופו של דבר, התוכנית בוטלה בסופו של דבר מכיוון שהדרקונים הגיבו רק לסלמנדרה ואילו ניסו לאכול את שאר הקוסמים שהשתתפו בתוכנית.
לאחר מכן, סלמנדרה הצטרף למחלקה להסדרת ושליטה של יצורים קסומים, ובילה שנתיים במשרד לזכויות גמדוני הבית לפני שהועבר למחלק החיה, שם הידע הנרחב שלו על יצורים קסומים הוביל לסדרה מהירה של קידומים, והניע אותו קדימה לקריירה מזהירה כמאגיזואולוג, קריירה שממנה שאר משפחת סלמנדרה הסתייגה.

לאחר המאבק

סלמנדרה חזר לעבודתו במשרד הקסמים ובשנת 1947 יצר את רישום אנשי הזאב, רשימה שהסדירה את רישומם באופן רשמי. בסוף הקריירה שלו, סלמנדרה הקים חוק האוסר על גידול ניסיוני (שאומץ ב-1965) במטרה למנוע יצירת מינים חדשים בבריטניה.
בשלב כלשהו, סלמנדרה נשא לאישה את טינה גולדשטיין, הילאית אמריקאית אותה פגש במהלך מאבקו בגרינדלוולד, ולאחר פרישתו מעבודתו במשרד הקסמים, סלמנדרה פרש יחד איתה לדורסט. בשנת 1979, הוענק לסלמנדרה אות מרלין, דרגה שנייה, עבור הקריירה הענפה והידע הנרחב שלו כמאגיזואולוג. עם הזמן, ספרו "חיות הפלא והיכן למצוא אותן" הפך לאחד מספרי הלימוד הנפוצים ביותר בהוגוורטס, ותלמידים רבים למדו בו, לרבות הארי פוטר וחבריו לספסל הלימודים. לסלמנדרה וטינה נולד בן אחד, ממנו נולד נכדו, רולף סלמנדרה, שלימים נשא לאישה את לונה לאבגוד, חברה קרובה של הארי פוטר, וממנו נולדו לו ניניו, התאומים לורקאן וליסנדר סלמנדרה.

מראה חיצוני

ניוט סלמנדרה מתואר כקוסם גבוה ורזה בעל פנים שזופות כתוצאה ממסעותיו, שיער חום פרוע ועיניים כחולות. על מנת לחזק את אופיו האקסצנטרי של סלמנדרה, מעצבת תלבושות קולין אטווד הכינה מעיל בצבע קר (כחול כהה), בניגוד לגוונים חומים של בגדי גברים משנות ה-1920, עם כיסים רבים שנועדו להסתיר כמה שיותר יצורים.
במהלך מסעותיו בפריז, בשנת 1927, סלמנדרה לבש מעיל צמר אפור, ומראהו המרושל בדרך כלל, נעשה מרושל ומוזנח יותר ויותר, בעקבות איסור היציאה מתחומי בריטניה וניסיונותיו של שר הקסמים לגייס אותו כנגד קרידנס ברבון וגלרט גרינדלוולד שהכבידו עליו.

אישיות

סלמנדרה מתואר כאדם אינדיבידואלי יוצא דופן אשר הקדיש את כל מרצו לחקר חיות הפלא עבור היצירה שלו, "חיות הפלא והיכן למצוא אותם", גם כאשר הוא יצא לכאורה לדימוס. בחוגים רבים בעולם הקוסמות, סלמנדרה נחשב לסמכות העליונה בתחום המאגיזואולוגיה; יצירותיו התפרסמו והפכו לרבי מכר ברחבי עולם הקוסמות. עם זאת, סלמנדרה מתואר כאדם מביך מאוד חברתית, בלתי מתפשר ואקסצנטרי בדעותיו שמרגיש נוחות יותר בחברת חיות ויצורי פלא מאשר בחברת בני אדם. סלמנדרה אף מראה סימני ביישנות במיוחד כלפי נשים שהיו לו רגשות כלפיהן, שכן הוא נאבק עמוקות להתוודות בגלוי על רגשותיו כלפי אשתו לעתיד, טינה גולדשטיין.
עם זאת, ניוט היה אדם אמפתי ורחום מאוד; דוגמאות בולטות לכך ניתן למצוא בגילויי האמפתיה שלו לקרידנס ברבון, למרות שזה האחרון היה אובסקורוס מסוכן, וניחומו של תזאוס לאחר הקרב עם גרינדלוולד במהלכו ליטה לסטריינג', ארוסתו של תזאוס, מתה. למרות היותו קריר כלפי אירוסיהם של תזאוס וליטה, ניוט עדיין היה מוכן לא רק להתנהג בצורה לבבית, אלא אפילו לשמש כשושבינם בחתונה, אם כי הוא הראה בבירור את קרירותו בכך שסירב לתקשר עם שניהם. הוא אפילו הגן על ליטה כשזו הפגינה את שנאתה העצמית באומרו שגרמה למותו של קורבוס לסטריינג' בשוגג - דוגמאות אלו מראות כי יכולתו של סלמנדרה להפגין אמפתיה עלתה על קשייו החברתיים. יתר על כן, ניוט פיתח ידידות חזקה ועקבית עם האל-קס ג'ייקוב קובלסקי, ולאחר מכן הודה שהוא באמת אוהב ומעריך את תכונותיו ואת עזרתו במהלך ההרפתקאות שלהם. עובדה זו מראה על כך שלסלמנדרה לא היו שום דעות קדומות כלפי נטולי הקסם, בניגוד לרוב הקוסמים.
סלמנדרה היה גם נבון מבחינה מוסרית, והביע זעזוע וחוסר שביעות רצון מכל גילוי אכזריות, כמו הרעיון להשתמש באובסקורוס שהרג ילד עבור רווח אישי. סלמנדרה עצמו הודה שהוא גילה שיפוט לקוי בצעירותו - למשל, הוא דיבר בגלוי על דעותיו נגד הילאים, אף על פי שטינה גולדשטיין עצמה הייתה הילאית. דוגמה נוספת לגילוי שיפוט לקוי מצידו הייתה כאשר הוא הביא ציפור רעם לארצות הברית, שלא לדבר על מזוודה שלמה מלאה ביצורים קסומים, בהתחשב באיסור שקונגרס הקסמים של ארצות הברית באותה עת על יצורים כאלה.
הסבר אפשרי נוסף להתנהגותו בא מאלבוס דמבלדור עצמו, שהאמין שסלמנדרה באמת היה מודע לתוצאות מעשיו, אך הרגיש חייב לעשות תמיד את הדבר הנכון, ללא כל התחשבות בסובבים אותו, או אפילו ברווחתו שלו. דמבלדור אף ציין שהוא מעריץ את ניוט על כך שהוא איננו מחפש כוח לעצמו. דמבלדור כיבד והעריץ עמוקות את סלמנדרה עד כדי כך שאפילו התנגד וטען בתוקף נגד סילוקו מהוגוורטס.

ביקורת

לדמותו של ניוט סלמנדרה ישנה גבריות נדירה בקולנוע, ובמיוחד כגיבור של סרט תקציבי גדול: הוא רגיש, רגוע, פגיע, אמפתי ואינו מציג בשום אופן יהירות או סמכות. משכך, מבקרים רבים זלזלו מאוד באופיו של סלמנדרה, וחקרו את הקוהרנטיות והכריזמה שלו כמנהיג. בילג' אבירי ("Village Voice") הציג את סלמנדרה כגיבור "חולה פיזית", בעוד שוויל לייטץ ("New Republic") ציין שזה "סוג של טירוף" שאדם "טוב-לב, פשוט ובלתי ניתן להגדרה" מסוגל להיות הדמות הראשית בסדרה של חמישה סרטים.
מבקר התרבות ג'ונתן מקינטוש הסביר שהתגובות השליליות נבעו בעיקר מהעובדה שהגיבור הגברי בתחום הפנטזיה או המדע הבדיוני מיוצג באופן מסורתי כאיש "גבוה, נחוש וחזק פיזית, או לפחות שנון, פרוע וכריזמטי" מכיוון ש"זה הופך להיות כמעט הכרחי להסתיר את הפגיעות שלו". על פי מקינטוש, ניוט סלמנדרה מגלם "ייצוג לא טיפוסי וחדשני של גבריות" לגיבור של הרפתקאות קולנועיות, בתקופה שבה התוקפנות והיוהרות של הדמויות הגבריות הראשיות חשובות יותר מהרגישות או מהדיפלומטיה שלהן. (נושאים שקשורים באופן מסורתי יותר לסטריאוטיפים של נשיות). ב"חיות הפלא והיכן למצוא אותן", תכונות אלה מוצגים כאספקטים הירואיים חיוביים. לדברי מקינטוש, רגישותו של סלמנדרה היא אפילו איכותו העיקרית. לכן, גם אם במהלך ההרפתקה דמותו של סלמנדרה תתפתח, התפתחותה תהיה יותר על דגש הקמת יחסי אנוש עמוקים במיוחד.