google/wiki40b huggingface dataset:
ממשלת ישראל העשרים ותשע

הקמת הממשלה

לאחר שניצח בבחירות הוטלה על שרון מלאכת הרכבת הממשלה. מכיוון שהליכוד קיבל רק 19 מנדטים בבחירות לכנסת החמש עשרה, הוקמה ממשלת אחדות לאומית רחבה, שכללה את: ישראל אחת ששינתה את שמה להעבודה-מימד, ש"ס, ישראל בעלייה, האיחוד הלאומי-ישראל ביתנו, יהדות התורה, ושלושה מפורשי מפלגת המרכז: רוני מילוא (שהקים את סיעת לב, והצטרף לליכוד במהלך הקדנציה), דן מרידור (שהצטרף לליכוד עם סיום הקדנציה) ודליה רבין-פילוסוף (שהקימה את סיעת הדרך החדשה, והתמזגה עם העבודה-מימד).
הרכבת ממשלה רבת ניגודים שכזו, התאפשרה בעיקר כמעין ממשלת חירום עקב המשבר הביטחוני והכלכלי הקשה בו הייתה נתונה למדינה ישראל, בעקבות פריצתה של האינתיפאדה השנייה. יו"ר האופוזיציה לממשלה היה יוסי שריד יו"ר מרצ.

ציוני דרך ומדיניות

ב-2002, לנוכח המצב הביטחוני הקשה באינתיפאדה השנייה, פרשו אנשי איחוד לאומי-ישראל ביתנו, והצטרפו מפלגות גשר ומפד"ל לקואליציה. 
במישור הביטחוני נקט תחילה שרון מדיניות של איפוק יחסי ולא החמיר במידה ניכרת את הצעדים הצבאיים בהם נקטה ישראל כנגד האינתיפאדה. ואולם בעקבות הפיגוע במלון פארק ב-27 במרץ 2002 (ליל הסדר ה'תשס"ב) שהיווה את שיאו חודש מרץ השחור בו נרצחו 105 ישראלים בפיגועים, יזמה הממשלה את מבצע חומת מגן ולאחריו מבצע דרך נחושה, שהובילו להשתלטות מלאה של ישראל על ערי הגדה, ולשיפור ניכר במצב הביטחוני. באפריל 2002 החליטה הממשלה על הקמת גדר ההפרדה כדי למנוע כניסת מחבלים לשטח ישראל. 
אל מול התעצמותו ההולכת וגוברת של חזבאללה בדרום לבנון וההתקפות המזדמנות על מוצבי צה"ל לאורך הגבול, העדיפה הממשלה שלא להגיב בצורה תקיפה, מתוך רצון שלא להיגרר ללחימה בשתי חזיתות. ב-29 בינואר 2004 אף נערכה עסקת חילופי השבויים עם חזבאללה בתמורה לגופות שלושת חללי אירוע החטיפה בהר דב והחזרתו של אלחנן טננבאום, עסקה שזכתה לביקורת רבה. כעבור מספר שנים היו שהאשימו מדיניות זו של הממשלה בראשות שרון ביצירת התנאים שהובילו למלחמת לבנון השנייה. מנגד אחרים טוענים שלנוכח המשבר הביטחוני והכלכלי הקשה שגרמה האינתיפאדה, היה צורך ממשי לרכז את מירב המאמצים בבלימת הטרור הפלסטיני ופיגועי ההתאבדות, מה גם שלמרות הלחימה הספורדית על קו הגבול, אזור הצפון היה שליו יחסית באותן השנים וזכה לפריחה תיירותית.
במישור הכלכלי המיתון החמור אליו נקלעה המדינה הלך והחריף, ובכירי המשק הביאו תרעומת על כך שהממשלה אינה נוקטת בצעדים הנדרשים לנוכח עומק המשבר. תגובתה של הממשלה שלא יכלה להתעלם מהביקורת לאורך זמן התבטאה לבסוף בצמצום מתון בהוצאות הממשלתיות, אך זו לא נתפסה כהולמת מספיק בשווקים הכלכליים, והיו שהביעו חששות מקריסה אפשרית של הכלכלה הישראלית. אחרי מבצע חומת מגן, אף הוצגה ב־25 באפריל 2002 תוכנית חירום כלכלית שכונתה חומת מגן כלכלית.
בנובמבר 2002 התפטרו שרי מפלגת העבודה. רה"מ שרון מינה מחליפים לשרי המפלגה, הבולטים שבהם: בנימין נתניהו במקום שמעון פרס במשרד החוץ ושאול מופז (חרף הביקורת הרבה למינוי בשל תקופת הצינון הקצרה, רק 4 חודשים לאחר פרישת מופז מצה"ל) במקום בנימין בן אליעזר, בתפקיד שר הביטחון. למרות שמינה מחליפים בחר שרון לגשת לבחירות.
ג'ונו דיאס

ביוגרפיה

דיאס נולד בסנטו דומינגו שברפובליקה הדומיניקנית, הוא השלישי מבין חמישה אחים. בשנת 1974 עקר לפרלין שבניו ג'רזי.
בשנת 1992 סיים לימודי תואר ראשון באנגלית, מטעם אוניברסיטת ראטגרס. בשנת 1995 סיים לימודי תואר שני באמנויות מטעם אוניברסיטת קורנל, באית'קה שבניו יורק. 
דיאס מלמד כתיבה יוצרת במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
Don't Look Back in Anger

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

גרסאות כיסוי בולטות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אזכורים בתרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
שזיף

מיון טקסונומי

בסוג פרונוס (Prunus) מבחינים במספר תתי סוג: השזיף (תת-הסוג Prunus); השקד והאפרסק (תת-הסוג Amygdalus) והדובדבן (תת-הסוג Cerasus).
בערך זה נדון בתת-הסוג Prunus בלבד. בתת-סוג זה כלולים מספר מינים ותת-מין, החשובים בהם הם השזיף האירופאי (Prunus domestica) שמוצאו ככל הנראה באסיה והשזיף היפני (Prunus salicina) שמוצאו ככל הנראה בסין ולא יפן.
בגינות נוי נעשה שימוש במין שזיף דובדבני - פיסרדי Prunus cerasifera (באנגלית Cherry plum), עץ בגודל בינוני עם עלים בצבע בורדו הבולט בצבעו המיוחד. נקרא שזיף דובדבני בגלל פירותיו הקטנים והאדומים בצורת דובדבן, הפירות אכילים, חמצמצים ומתאימים לעשיית ריבה.
המשמש (Prunus armeniaca) נמצא אף כמין תחת תת-הסוג Prunus. אף על פי שהוא נחשב בתרבות הפופולרית כפרי נפרד, יש קשר גנטי חזק בינו לבין השזיף המוכר לנו מבחינת הפריחה, אופי הפרי והגלעין. כדי להבחין בינו לבין השזיפים המוכרים, חילקו שוב את תת-הסוג Prunus חלוקה נוספת, הכוללת את קבוצת המשמש ואת קבוצת השזיף (Prunus> Subg. Prunus> Section Prunus).

תכונות

פירות השזיף מתוקים, עסיסיים ואכילים, וניתן לאכלם ישירות מן העץ, מיובשים או להכין מהם ריבות ושאר מאכלים, וכן למצותם במטרה להכין מיץ. ניתן להתסיס מיץ שזיפים וליצור יין שזיפים שלאחר זיקוק ניתן להפיק ממנו סוג של ברנדי הנקרא סליבוביץ'. בשזיפים מיובשים יש כמות גדולה של סיבים תזונתיים, ולכן משתמשים בפרי זה כדי לעזור לווסת פעילות מעיים. במיץ זה מכיל מספר נוגדי-חימצון ידועים שעשויים להאט הזדקנות. 
פירות השזיף מופיעים במגוון רחב של גודל וצבע: צהוב, לבן, ירוק, אדום וסגול, ועם מגוון דומה בצבע קליפתם. ולחלקם מרקם פנימי יותר נוקשה מאחרים, השזיף האירופאי בדרך כלל מוצק יותר ומכיל יותר סוכרים מזה היפני.
עצי שזיף עשויים להגיע לגובה של 6 מטר ויותר וגובהם הממוצע הוא 4-5 מטרים. הפרחים בדרך כלל לבנים, אך צבעם יכול להיות גם ורוד או אדום ולהם חמישה עלי כותרת. ההאבקה מתבצעת בעזרת חרקים (בעיקר דבורים). הפריחה מתרחשת בדרך כלל באביב אך הדבר תלוי באקלים ובמין הספציפי. בעת עונת הפריחה עץ השזיף מתכסה בתפרחת, ובשנה טובה בערך 50% מהפרחים יופרו ויהפכו לשזיפים.

בישראל

המין היחיד של שזיף הגדל בר בישראל הוא שזיף הדב. מין נוסף שיכול לגדול בתנאי בעל הוא שזיף קראסי. במורדות החרמון התגלו גם מספר עצים של שזיף דובדבני (Prunus cerasifera).
אביגדור אלבום

הרב אביגדור אלבום (נכתב גם: אלבוים; תשרי תרפ"ח, 30 בספטמבר 1927 - ד' בשבט תשע"ג, 15 בינואר 2013) היה מייסד התנועה לכינון המקדש (יחד עם אחיו התאום הרב דוד אלבום), מראשוני הפעילים למען עליה להר הבית והקמת בית המקדש ובעל סדרת הספרים "אתה תחזה" העוסקת בהלכות המקדש.

תולדותיו

נולד בחודש תשרי תרפ"ח בלודמיר לנחמיה ופראדל אלבום. בשנת תש"ו, בהיותו בן 18, עלה בעקבות אחיו באוניית מעפילים לארץ ישראל, ולמד בישיבת סאטמר. 
הרב אלבום נמנה עם ראשוני המעוררים להחזרת עבודת המקדש למקומה, לאחר שחרור המקום מידי הירדנים במלחמת ששת הימים בשנת 1967, יחד עם אחיו הרב דוד ובניהם. פעילותו כללה חיבור ספרי תורת הבית, ליקוט ביאורים ושו"ת, ייסוד כולל מיוחד לצורך לימוד ובירור הלכותיו הלכה למעשה, והקמת המפעל הראשון ליצירת כלי מקדש לשימוש בפועל ליום שהרשויות יאפשרו את בנייתו.
הוציא את סדרת ספרי "תורת הבית" (שלושה חלקים) על ענייני בניין בית המקדש והקרבת הקרבנות בזמן הזה וספרי "ואתה תחזה" (חמישה חלקים) על תורה נביאים וכתובים והרמב"ם. על ספריו קיבל הסכמה מרבנים שונים ובהם: הרב מרדכי אליהו, הרב אברהם כהנא שפירא, הרב אברהם יעקב זלזניק, הרב ישראל יעקב פישר, הרב עובדיה יוסף והאדמו"ר מבעלזא הרב ישכר דב רוקח.
בנו בכורו, הרב יוסף יחיאל אלבום, הוא ראש כולל תורת הבית, ממשיך דרכו ומראשי התנועות לכינון המקדש. השאיר אחריו שישה עשר ילדים ומאות נכדים ונינים.
המאוים

"המאוים - הבעתה" (מתורגם גם: האלביתי ; בגרמנית: Das Unheimliche, באנגלית: The Uncanny) הוא מושג פרוידיאני עבור משהו שיכול להיות מוכר, אך בו-זמנית גם זר, והתוצאה של כך היא תחושה של זרות לא-נוחה.
משום שהמאוים הוא מוכר, אך זר, התופעה יוצרת לעיתים קרובות דיסוננס קוגניטיבי אצל הסובייקט החווה בשל אופיו הפרדוקסלי של להיות נמשך ובו-זמנית גם נדחה על ידי האובייקט. דיסוננס קוגניטיבי זה מוביל פעמים רבות לדחייה על הסף של האובייקט, משום שהסובייקט מעדיף שלא להתמודד עם התופעה.

ארנסט ינטש

המושג זוהה לראשונה על ידי ארנסט ינטש במאמר משנת 1906, על הפסיכולוגיה של המאוים. ינטש מגדיר את המאוים כהיות תוצר של "אי הוודאות האינטלקטואלית; כך שהמאוים ימשיך להיות תמיד, כפי שהיה בעבר, דבר שהסוביקט אינו מודע לו. ככל שהאדם יתמצא טוב יותר בסביבתו,  כך תפחת הנכונות שלו להתרשם מן המאוים לגבי האובייקטים והאירועים הסובבים אותו, ומרחיב על השימוש בו בעולם הבדיוני.
ינטש מזהה את הסופר הגרמני א.ת.א. הופמן כסופר אשר משתמש בתופעת המאוים בעבודתו, במיוחד בסיפור "איש-החול", שבו מופיעה דמות של בובה בעלת תכונות אנושיות בשם אולימפיה.

זיגמונד פרויד

הקונספט של המאוים הורחב בהמשך על ידי זיגמונד פרויד במאמרו משנת 1919, "Unheimlich", אשר נשען, בין השאר, על עבודתו של הופמן (אשר פרויד מתייחס אליו כאל אמן "תחרות של המאוים בספרות"). עם זאת, הוא מותח ביקורת על טענתו של ינטש כי אולימפיה היא מרכיב מאוים מרכזי בסיפור. במקום זאת, פרויד מסיק מסקנות על יסוד שונה לחלוטין של הסיפור, כלומר, "הרעיון של ששודדים עיניו של אחד," כ"מופע יותר מרשים של מאוימות" בסיפור.
ריוט גירל

ריוט גירל (Riot grrrl) היא תנועת פאנק פמיניסטית מחתרתית שהתחילה בשנות התשעים המוקדמות בוושינגטון די.סי ובאזור הפסיפיק נורת' ווסט של ארצות הברית, מתוכו במיוחד באולימפיה, וושינגטון. תנועה זו מיוחסת לעיתים קרובות לגל השלישי של הפמיניזם וקשורה בקשר הדוק לסצנת הפאנק רוק של אותן שנים. 
הריוט גירל אינה ארגון מסודר ואין מאחוריה הגות מפורשת, אלא תנועה שבמרכזה עמדו צעירות ברחבי ארצות הברית ואירופה שהתארגנו עצמאית ב"סניפים", התעסקו ביצירת פאנזינים, באמנות, באקטיביזם פמיניסטי ובמוזיקה. להקות רבות שייכו עצמן לתנועה זו, ועסקו בהשראתה בנושאים כמו אונס, אלימות במשפחה, מיניות ומגדר, גזענות, פטריארכיה והעצמה נשית. תנועה זו לעיתים מתוארת כסגנון מוזיקלי, ששאב השראה מלהקות פאנק כמו ביקיני קיל, ויצר תנועת נשים מוזיקאיות אשר מטרתה הייתה להראות שנשים יכולות לבטא עצמן בעוצמה שווה לגברים על הבמה.
פריצת-צמיחה

פריצת-צמיחה (באנגלית: Growth Hacking) הוא תהליך של ניסוי מואץ לאורך ערוצי השיווק ופיתוח מוצרים ומטרתו לזהות את הדרכים המשפיעות והיעילות ביותר לגרום לעסק לגדול. פורצי-צמיחה (באנגלית: Growth Hackers) הם משווקים, מהנדסים ומנהלי מוצרים שמתמקדים במיוחד בבניית בסיס המשתמשים של העסק. פורצי-צמיחה מתמקדים בדרך-כלל בחלופות בעלות נמוכה לשיטות שיווק מסורתיות. לדוגמה שימוש במדיה חברתית, שיווק ויראלי ופרסום מקוון במקום קניית פרסומות דרך פלטפורמות מדיה ותיקות כמו רדיו, עיתון וטלוויזיה.
פריצת-צמיחה נפוצה בעיקר בסטארט-אפים, בהם המטרה היא צמיחה מואצת בשלב הפצה מוקדם. פריצת-צמיחה יכולה להתמקד בהורדת עלויות פר לקוח, אבל המטרה העיקרית היא יציבות ארוכת טווח - כפי שהבלוגר, אליאב לנקרי מציין במאמר מאוקטובר 2016, ״האקר-צמיחה אינו משווק ואינו עדיף על משווק. מטרתו העיקרית היא להבטיח צמיחה לסטארטאפ״.
אלו שמתמחים בפריצת-צמיחה משתמשים בסוגים שונים של שיווק וגלגולי מוצר - בדיקה מהירה של טקסט משכנע, שיווק באימייל, קידום אורגני ואסטרטגיות וויראליות, בין היתר, במטרה להגדיל את אחוז ההמרה ולהשיג צמיחה מהירה של בסיס המשתמשים. זה יכול לערב ניהול קהילות ברשת ופנייה לרשתות חברתיות, או קריאה אישית במיוחד למקורות חדשות במטרה לשפר מדדי ביצועים כמו קצב גידול לקוחות ומכירת מוצרים. פריצת-צמיחה נחשבת לחלק טבעי ממערכת השיווק האינטרנטית, ברוב המקרים פורצי-צמיחה משתמשים בטכניקות כמו אופטימיזציה של מנועי חיפוש, ניתוח אתרים, שיווק תוכן ובדיקות A/B.
פיתוח המוצר מושפע מאוד מפילוסופיית פריצת-צמיחה. במקום בדיקות משתמשים אחרי כל גלגול פיתוח, פריצת תמיכה מתחילה את בדיקות המשתמשים עם מוצרי בסיס וסקיצות; בכך היא מאמתת את הרעיונות בכל שלב. פורץ-צמיחה יתחיל את בדיקת המוצר בשלבי הפיתוח ישר בידיים של המשתמשים בבית קפה במקום במעבדה תעשייתית.
כשהמונח זכה להכרה ראשונית רבים שיערו שפריצת-צמיחה תשנה את פני השיווק לעד, אחרים חושבים כמו לורן הוקנסון, שאמרה בפוסט ב-Mashable מ-2013, שפריצת-צמיחה זה פשוט מילת הבאזז החדשה בשיווק. נכון להיום המונח ״פריצת-צמיחה״ המשיך לצבור פופולריות.

היסטוריה

שון אליס טבע את המונח ״פורץ צמיחה״ ב-2010. בפוסט בבלוג שלו הוא הגדיר פורץ צמיחה כאדם ש״מטרתו המתמדת היא צמיחה. כל מה שהם עושים נבחן לפרטי פרטים לפי פוטנציאל השפעה שלו לצמיחה בגודל ממשי.״ אנדריו צ'ן הציג את המונח לקהל גדול יותר בפוסט בבלוג שלו שנקרא ״פורץ צמיחה הוא סגן השיווק החדש.״ בפוסט הוא מגדיר את המונח ומשתמש בדרך בה פלטפורמת ההשכרות קצרות הטווח Airbnb שילבה את Craigslist כדוגמה. הוא כתב שפורצי צמיחה הם ״שילוב היברידי בין משווקים ואנשי קוד- האחד מסתכל על הסוגיה המסורתית של 'איך אני משיג לקוחות למוצר שלי?' והאחר עונה לו באמצעות בדיקות B/A, דפי נחיתה, גורמים וויראליים, שיווק באימייל ו-Open Graph.״ ב-2012 אארון ג'ין הגדיר פורץ תמיכה ב-TechCrunch כ-״מחשבת מידע, יצירתיות וסקרנות.״
ב-2013 שון אליס התחיל לצד אוורט טיילור והקבוצה את GrowthHackers - קהילת רשת ותוכנה כשירות (SaaS) שמאפשרת לצוותים לנהל תהליכי צמיחה ניסיוניים.
״ועידת פורצי הצמיחה״ השנתית השנייה נוסדה על ידי גאגאן ביאני והתקיימה בסן פרנסיסקו. היא הציגה פורציה צמיחה מ-LinkedIn, Twitter ו-Youtube בין היתר.
אלכסנדר, נסיך ליפה

ביוגרפיה

אלכסנדר נולד ב-16 בינואר 1831 בדטמולד, והיה הילד השביעי של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של גינטר פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וקרולינה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט. בצעירותו שירת אלכסנדר לזמן מה כקצין בצבא ממלכת הנובר.
בשנת 1895 מת אחיו וולדמאר, נסיך ליפה, ואלכסנדר עלה לשלטון במקומו. מאחר שאלכסנדר היה חולה נפש, הוקמה עוצרות בליפה, בשל המגבלות החוקיות משנת 1870. וולדמאר הורה בצוואתו כי העוצרות תינתן לאדולף, נסיך שאומבורג-ליפה, גיסו של וילהלם השני, קיסר גרמניה.
בעקבות כך פרץ מאבק ירושה בין אדולף, נסיך שאומבורג-ליפה מבית שאומבורג-ליפה לבין ארנסט השני, רוזן ליפה-ביסטרפלד מבית ליפה-ביסטרפלד. בשנת 1897 הכריע בית המשפט הקיסרי בלייפציג, בראשות אלברט, מלך סקסוניה, שהנסיכות תעבור להיות תחת העוצרות של ארנסט. בשנת 1904 מת ארנסט, ובנו לאופולד, רוזן ליפה-ביסטרפלד ירש את נחלותיו ותאריו, וכמו כן ירש את העוצרות על נסיכות ליפה. ב-13 בינואר 1905 מת אלכסנדר בסנט גילגנברג, וכמה חודשים לאחר מכן החליט בית המשפט הקיסרי שלאופולד יקבל את הנסיכות.
תיאטרון קהילתי

תיאטרון קהילתי הוא תיאטרון שנוצר על ידי שחקנים (לרוב לא מקצועיים) השייכים לקהילה מסוימת. מטרתו היא  לתת ביטוי פומבי אמנותי לנושאים המעסיקים אותם, אך גם לאפשר תהליך טיפולי לשחקנים המשתתפים בתיאטרון.
בישראל התיאטרון הקהילתי יוסד בתחילת שנות ה-70 על ידי יוסי אלפי. התיאטרון הקהילתי מהווה כלי נוסף בידי העוסקים בפיתוח קהילתי כשיטת עבודה ומערכת של תהליכים לשיפור איכות החיים בקהילה. 
מטרת התיאטרון הקהילתי היא לשרת את הצרכים החברתיים של קהילות ואוכלוסיות בארץ, 
שעניינן לא מקבל ביטוי על במת הציבוריות הישראלית ובפרט לא על בימת התיאטרון הישראלי הממסדי.
כל אחד מהחברים היוצרים בקבוצה משרת את אחת הקהילות בישראל ממנה הגיע (שכונה, עיירת פיתוח או עיר). הגרעין המרכזי בקבוצה מורכב מצוות מקצועי המרכז סביבו את ההפעלה של קבוצות החובבים מתוך הקהילה. זאת תוך דיאלוג דינמי עם המנהיגות האמנותית באותה קהילה, ופיתוח במסגרתה עתודה לקבוצת התיאטרון המרכזית.
התיאטרון הקהילתי הוא יצירת הדרמה וגילומה על ידי תושבי הקהילה, בפני תושבי הקהילה.
הדרמה המוצגת על הבמה היא פרי יצירתם של אנשי התיאטרון הקהילתי ומייצגת את הקהילה ממנה באה, בין בהופעות התיאטרון הקהילתי בפני הקהילה בה הוא פועל ויוצר או מחוצה לה.
אחת מאותן קבוצות תיאטרון הייתה סדנת תיאטרון שכונת התקווה בניהולו האומנותי של בצלאל אלוני. אותו תיאטרון קהילתי בשכונת התקווה היה הפלטפורמה בה התגלתה עפרה חזה.
יחסי קטר–תוניסיה

יחסים פוליטיים

קטר ותוניסיה חופפות מאוד אחת את השנייה בדעותיהן הפוליטיות ונשיא תוניסיה תיאר את היחסים כיחסים עמוקים והיסטוריים המבוססים על אמון וכבוד הדדי לשלמות האחרת. הוא אמר שכבוד בשבילו לשתף פעולה עם קטר בנושאים רבים כל כך וישמח לשיתופי פעולה בעתיד. הוא הוסיף כי תוניסיה שמחה שקטר נבחרה לארח את משחקי מונדיאל 2022 והוא סמוך ובטוח כי קטר תעמוד באירוח המשחקים ותעשה זאת ביופי, בהדר ובכבוד גדול. המדינות מרבות לחתום על הסכמים ובעת חתימת הסכם, ראש הממשלה התוניסאי גם הוא אמר דברי הלל על קטר. קטר מצדה, הודיעה כי תעזור לתוניסיה לשמר את חורבות קרתגו שנשמרו עד היום לאחר שקרתגו הפסידה במלחמות הפוניות.

סחר

היקף הסחר בין תוניסיה לקטר בשנת 2014 עמד על 20 מיליון דולר אמריקאי.
דייוויד מיור

ראשית חייו

מיור נולד וגדל בעיר סירקיוז שבמדינת ניו יורק.
הוא בוגר תואר ראשון בתקשורת מאית'קה קולג' משנת 1995, והוא למד במקביל במכון לעיתונאות פוליטית באוניברסיטת ג'ורג'טאון ובאוניברסיטת סלמנקה בספרד.

קריירה

בתחילת הקריירה העיתונאית שלו, החל משנת 1995, הוא שימש ככתב חדשות בתחנת הטלוויזיה המקומית של קבוצת ABC בעיר הולדתו, סירקיוז, ולאחר מכן הוא עבר לעבוד בתחנה מקומית גדולה יותר מאותה הרשת בעיר בוסטון. בתחנה הזו הוא היה שותף לזכייה בפרס על שם אדוארד מורו על תחקיר שהתחקה אחר מבצעי פיגועי 11 בספטמבר.
בחודש אוגוסט 2003 הצטרף מיור לחטיבת החדשות של רשת ABC הארצית כמגיש תוכנית העדכונים הלילית "World News Now". משנת 2007 הוא החל להגיש את המהדורה המרכזית של הרשת בימי שבת, ובהמשך הוא קיבל לידיו גם את מהדורת החדשות המרכזית של ימי ראשון. כשנה לאחר מכן, בשנת 2013, הוא מונה בנוסף להיות המגיש של מגזין האקטואליה לשעות הפריים-טיים של הרשת, "20/20", לצדה של אליזבת ורגאס.
לאחר כמה שנים כמגיש מהדורות סופי השבוע, מונה מיור בחודש ספטמבר 2014 להיות המגיש הקבוע של המהדורה המרכזית של רשת ABC גם בימי חול, ה-"World News Tonight", כתחליף לדיאן סויר שהכריזה על פרישתה מהתפקיד. כשנתיים לאחר כניסתו לתפקיד הפכה המהדורה בהגשתו לנצפית ביותר באמריקה עם ממוצע של כ-8.3 מיליון צופים מדי ערב לעונת 17–2016 לפי נתוני מדד נילסן. בכך הצליחה המהדורה בהגשתו לעבור לראשונה מזה 21 שנה את המהדורה המתחרה של רשת NBC בהגשתו של לסטר הולט ולהגדיל את הפער מהמהדורה של רשת CBS בהגשתו של ג'ף גלור המדורגת במקום השלישי.
מיור בין השאר דיווח מישראל בתקופת מלחמת לבנון השנייה ומרצועת עזה, מפרו לאחר רעידת האדמה ב-2007, מסין לאחר רעידת האדמה בסצ'ואן (2008) ומהאיטי לאחר רעידת האדמה ב-2010. הוא סיקר את אולימפיאדת בייג'ינג ואולימפיאדת ונקובר וכיסה מערכות בחירות ואסונות בזירה האמריקנית.
הוא זכה בפרס על שם אדוארד מורו על סיקור פגיעת טורנדו מור באוקלהומה ב-2013, ועל סיקור המשבר ההומניטרי במוגדישו שבסומליה. כמו כן הוא היה שותף לזכייה בפרס גילדת הכותבים של אמריקה, ב-2009 ובפרס אמי לסיקור החדשות המתפרצות הטוב ביותר ב-2010.
לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לתפקיד נשיא ארצות הברית היה מיור העיתונאי הראשון שראיין אותו.
קרב של שחור וכלבים

קרב של שחור וכלבים (בצרפתית: Combat de negre et de chiens) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הצרפתי ברנאר-מארי קולטס. הצגת הבכורה שלו הייתה בכיכובם של מישל פיקולי ופיליפ לאוטאר בשנת 1979.

תקציר העלילה

עלילת המחזה מתרחשת באתר עבודות ציבוריות של יזמי חוץ צרפתים, באחת מארצות אפריקה המערבית. אורן בן הששים הוא מנהל העבודה באתר. קאל הוא מהנדס בשנות השלושים לחייו. קאל הרג את אחד הפועלים השחורים וזרק את גופתו לביוב. אלבורי הוא שחור שהתגנב למגורי הסגל מבלי שהשומרים הבחינו בו ודורש את גופת הפועל השחור. אורן מנסה בדרכי דיפלומטיה להסתדר עם אלבורי, בעוד שקאל זומם להרוג אותו. לאון היא אישה צרפתיה שאורן הביא איתו מצרפת, שמתיידדת עם לאון ואלבורי.
פארק דה בוט שומון

פארק דה בוט שומון (בצרפתית: Parc des Buttes Chaumont) הוא גן ציבורי פריזאי שנמצא ברובע התשעה-עשר של העיר. זהו הפארק השלישי בגודלו מבין 426 הגנים שמצויים בעיר (הגדול ביותר הוא פארק דה לה וילט ואחריו גני טווילרי), ושטחו קרוב ל-250,000 מטר רבוע. הגן נבנה על גבי מרבית שטחה של מחצבת גבס ישנה שפעלה באזור עד אמצע המאה ה-19, ושמשה לחציבת אבני הבנייה של בתי מרכז העיר.

מבנה

הפארק נבנה בשנת 1867 בהוראת נפוליון השלישי במסגרת תוכנית אוסמן להתחדשות פריז, בכוונה להעניק לפריזאים שטחים ירוקים בכל אחת מארבע נקודות היסוד: יער בולון במערב, יער ונסן במזרח, פארק מונסורי בדרום, ופארק בוט-שומון בצפון.
על תכנון הפארק הופקד המהנדס ז'אן-שארל אלפן (Jean-Charles Alphand). את המחצבה כיסה אלפן באדמה, בנה בה מצוקים, מפלסים מדורגים, גשרים מעל לנקיקים עמוקים, מפלי מים, שבילים נסתרים, מערות ואגם שמקבל את מימיו מתעלת סן-מרטן. במרכז האגם מזדקר "אי הבלוודרה" (Île du Belvédère ) המלאכותי שעליו נבנה מבנה דמוי מקדש איטלקי פרי תכנונו של האדריכל גבריאל דוויו (Gabriel Davioud), ממנו ניתן לצפות על הסביבה העירונית הפרולטארית הצפופה. אל האי מובילים שני גשרים: "גשר ההתאבדות" ו"הגשר התלוי".

מיקום

הפארק שוכן כקילומטר דרומית לפארק לה וילט, וכמה מאות מטרים מזרחית לתעלת סן מרטן. ממערב לגן שוכן בית החולים רוטשילד. ניתן להגיע אל הפארק בקו המטרו 7b, דרך התחנות "בוט שומון" ו"בוטזרי" (Botzaris). בקרבת הפארק נמצא פארק בלוויל.
ברגין (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ברגין 14,211 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 91.84% בלארוסים, 4.3% רוסים, ו-3.07% אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (85.64%) ורוסית (12.23%).
O'G3NE

היסטוריה

שלוש האחיות נולדו בדורדרכט וגדלו בעיירה פיינארט, בתחילת דרכה של הלהקה היא נקראה בשמות חברותיה, Lisa, Amy & Shelley. בשנת 2007 הן השתתפו בגמר הלאומי (Junior Songfestival 2007) שערך תאגיד השידור ההולנדי לבחירת הנציג בתחרות האירוויזיון לילדים באותה שנה, הן הגיעו בחצי גמר הראשון למקום הראשון עם 36 נקודות ונצחו בגמר הלאומי לייצג את המדינה בתחרות שנערכה ברוטרדם, שבהולנד. את שירם לתחרות "Adem in, adem uit" ("תשאף, תנשוף") כתבו בעצמן. שירם שובץ במקום העשירי בסדר הופעת השירים וסיימו בסוף ההצבעה במקום ה-11 עם 39 נקודות.
באותה שנה שוחרר אלבומן הראשון שנקרא "300%", שכלל שלושה עשר שירים מביניהם גם את שירם מהתחרות. בהמשך שוחרר אלבומם השני בשנת 2011 בשם "Sweet 16". מספר שנים לאחר שחרור אלבומם האחרון, השתתפה השלישייה תחת שמה הנוכחי, בשלב האודישנים העיוורים בפרק השלישי בעונה החמישית, שנערכה בשנת 2014, של תוכנית השירה The Voice of Holland. בשלב זה הופיעו בשיר Emotion בגרסת דסטיניז צ'יילד שבמקורה של הלהקה בי ג'יז, וצורפו לנבחרת המנטור מרקו בורסאטו, זכו בגמר התוכנית ב-19 בדצמבר והייתה ללהקה היחידה בכל עונות התוכנית שזכתה. ב-30 בספטמבר 2016 שוחרר אלבום הסטודיו השלישי "We Got This", שעמד במקום הראשון במצעד האלבומים ההולנדי. באותה שנה הכריז תאגיד השידור ההולנדי בבחירה פנימית שהלהקה תייצג את הולנד בתחרות האירוויזיון ב-2017 שנערכה בבירת אוקראינה, קייב, עם השיר "Lights and Shadows" ששוחרר ב-2 במרץ.
הליכה

הליכה היא צורת התנועה והניידות העיקרית של בעלי חיים על פני הקרקע, ושונה מריצה, זחילה וקפיצה. ההליכה מובדלת מן הריצה על ידי ההגדרה שבה רק רגל אחת נמצאת באוויר בעוד השנייה על הקרקע, בעוד שבריצה ישנם רגעים בהם שתי הרגליים באוויר. אצל האדם ושאר בעלי החיים ההולכים על שתיים, הריצה היא כאשר שתי הרגליים נמצאות באוויר בכל צעד. אצל הסוסים ושאר בעלי החיים בעלי ארבע רגליים, צורות הריצה רבות, בעוד צורת ההליכה מתבצעת כאשר בכל צעד שלוש רגליים על הקרקע. 
תינוקות מפתחים את יכולת ההליכה באופן עצמאי בממוצע בין גיל 9 חודשים ל-15 חודשים. מבחינת מערכת העצבים, פעולת ההליכה יכולה להיות נשלטת על ידי מחולל תבנית מרכזי.
הליכה היא גם ספורט חובבים נפוץ. בשנים האחרונות ערים רבות מקדמות את נושא ההליכתיות (Walkability) כדי להיות נעימות יותר להולכי הרגל, בין היתר במטרה להקטין את השימוש ברכב הפרטי וכתוצאה מכך את זיהום האויר ופקקי התנועה הכבדים הנלווים לו, וכן להגביר את מידת הפעילות הגופנית של התושבים.
כתב אזרחי (כתב קירילי)

כתב אזרחי או גראז'דנקה (ברוסית: Гражда́нский шрифт או гражданка) הוא סוג של אלפבית קירילי שהוכנס לשימוש ברוסיה על ידי פיוטר הגדול לשימוש בכל הפרסומים שאינם לפולחן דתי: פרסומים רשמיים, כתבי-עת צבאיים, טכניים, מדעיים, חינוכיים וסיפורת. באלפבית זה בוטלו מספר אותיות כמו גם אותיות מחוברות וליגטורות. נעשה פישוט משמעותי בצורתן של חלק מהאותיות ובאחרות פישוט בגופן. הוכנסו לשימוש אותיות גדולות וסימני פיסוק. האות Э הוכנסה לשימוש וספרות ערביות החליפו את השימוש באותיות כערכים מספריים.
גורם מדרבן ליצירת כתב זה היה הערך שנתנה השכבה המשכילה הרוסית לאלפבית הלטיני בסוף המאה ה-17. הכתב האזרחי היה פשרה בין התומכים במסורת לשואפים לקבלה משמעותית יותר של תרבות המערב. אותיות מן האלפבית החדש כבר היו מוכרות בחלקן בכתובות שונות וכך גם האותיות הגדולות שנלקחו ברובן מן היוונית, אך השימוש בכל אלה היה מועט וחסר תקן מסודר.
הרפורמה שיזם פיוטר בוצעה בין השנים 1708 ל-1710 ונועדה לקרב את עיצוב הספרים וכתבי העת הרוסים לנהוג באותה תקופה במערב. בעיצוב הכתב הייתה השפעה לכתב האנטיקווה (Antiqua) של אותיות לטיניות. עד אותו זמן רווח השימוש באלפבית הגלגוליטי ובכתב הנהוג בסלאבית כנסייתית עתיקה ואלה היו שונים עד מאוד מעיצוב זה. בינואר 1707 השרטט והמאייר קוּלֶנְבאך עיצב את הגופנים בשלושה גדלים, ייתכן שעל-פי סקיצות של הצאר עצמו. הגופנים הוזמנו במקביל באמסטרדם בבית הדפוס של אומן ביילורוסי בשם איליה קופיֶיביץ' ובמוסקבה בחצר בית הדפוס של מוסקבה. באמסטרדם נרכשו מכונות דפוס ונשכרו בעלי מקצוע שהגיעו לרוסיה בסוף שנת 1707 כדי להכשיר עובדים מקומיים. בשל כך קרוי הכתב גם "אלפבית אמסטרדם".
ב-1 בינואר 1708 חתם פיוטר על צו להדפיס ספר גאומטריה ברוסית וספרים אזרחיים נוספים באלפבית החדש. הספר הראשון היה ספר לימוד בשום "גאומטריה מדידה סלבית" (Геометриа славенски землемерие) שפורסם במרץ 1708. הכתב הפך לנפוץ במחצית המאה ה-18 ואז פותחה גם גירסת הכתיב שלו. עד אז היה הכתיב בגירסת 'קצרנות' (סקורָפִּיס - Ско́ропись) של כתב עגול ישן (פָּלוּאוּסטב - Полуустав).
במרוצת המאות ה-18 וה-19 התפתח השימוש באלפבית הקירילי בשפות נוספות (סרבית, בולגרית, רומנית) לפי מודל הכתב האזרחי הרוסי עם השינויים הנחוצים. הכתב האזרחי שונה שוב לאחר המהפכה הרוסית של 1917.
מרקו גרוייץ'

קריירת מועדונים

גרוייץ' התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הכוכב האדום בלגרד, בה שימש אף כרפטן. ב-26 במאי 2013 גרוייץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד וויבודינה נובי סאד. ב-17 במאי 2015 חתם על חוזה לשלוש שנים בקבוצה. ב-26 בספטמבר 2015 גרוייץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-2 נגד נובי פאזאר.
היכולת הגבוהה של גרוייץ' משכה את תשומת לבן של כמה מהמועדונים באירופה כמו: ליברפול, אינטר מילאן, יובנטוס, צ'לסי ומילאן. בסופו של דבר, ב-6 בינואר 2016 חתם לחמש שנים בליברפול תמורת 5.1 מיליון פאונד, והושאל מיידית לכוכב האדום תמורת 740 אלף פאונד. את העונה גרוייץ' סיים עם 6 שערים ו-7 בישולים ב-29 משחקי ליגה וזכה עמה באליפות.
ב-20 באוגוסט 2016 גרוייץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול בניצחון 0-2 נגד ברנלי.
ב-17 בינואר 2018 הושאל לקארדיף סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ עד לסיום העונה. שלושה ימים לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד שפילד ונסדיי. ב-6 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-2 נגד בארנסלי. בסיום העונה, עלה עם קארדיף לפרמייר ליג.
ב-19 באוגוסט 2018 גרוייץ' הושאל להרטה ברלין מהבונדסליגה עד לסיום העונה.

קריירה בינלאומית

גרוייץ' שיחק בכל הנבחרות הצעירות של סרביה והיה שותף לזכייה של נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2015. במאי 2016 גרוייץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1-2 נגד קפריסין.
גרוייץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.