google/wiki40b huggingface dataset:
יעקובי ולידנטל

יעקובי ולַידנטל הוא מחזה, מסוגת הקומדיה, מאת חנוך לוין. המחזה הועלה לראשונה בדצמבר 1972 בהפקת התיאטרון הקאמרי ו"צוותא" בבימויו של לוין.

עלילה

העלילה עוסקת באיתמר יעקובי ודויד ליידנטל, הנפגשים מדי פעם למשחקי דומינו על המרפסת של ליידנטל. כאשר מחליט יעקובי להיפרד מחברו, כדי להמשיך ולחיות, הוא פוגש באשה - רות שחש. רות מתחזה לפסנתרנית, אבל מה ששובה את ליבו של יעקובי הוא ישבנה האדיר. הוא מחזר אחריה, תוך ניסיונות להתחמק מליידנטל, המחפש את קרבתם. בינתיים לידנטל המושפל נותן לעצמו דין וחשבון על מצבו:
"היה לי ככה: השממון הרגיל שלי, הצער על השממון, הכאב על הצער, ההשפלה שהשפלתי את עצמי בפניהם, ההשפלה שעוד אשפיל עצמי בפניהם, הבושה על כל ההשפלות, ונוסף לכל אלה השנאה לעצמי על שאני בנוי בצורה כל כך עדינה ורגישה"
 
לבסוף יעקובי ורות נישאים. ליידנטל מציע עצמו כשי כלולות וכמשרת לאישה. תחילה שחש מקבלת בשמחה את המתנה, אך כעבור זמן מה מתחרטת על כך ומתלוננת:
"מסתובב לו שי־כלולות בין הרגליים ואף אחד לא יודע בשביל מי ובשביל מה ולמה"
 במהלך המחזה פוצע ליידנטל את אצבעו ומנסה להתקרב אל האישה בתואנה שהוא מבקש ממנה יוד. יעקובי מאבד בינתיים עניין ברות ומנסה לחדש קשריו עם ליידנטל.  בתמונת הסיום מופיעים השלושה, כל אחד לעצמו, כל אחד ולבטיו באשר להמשך דרכו.

הפקות ותרגומים

המחזה זכה להצלחה רבה גם ברחבי העולם ותורגם לשפות רבות: אנגלית (שני תרגומים: האחד בידי דניס סילק ושמעון לוי והשני בידי שיר פרייבך), צרפתית בידי לורנס סנדרוביץ', גרמנית בידי יונגן פישר, הונגרית, איטלקית, בולגרית, פולנית וסינית.
המחזה הועלה בשתי הפקות. בהפקת המקור משנת 1972 אלברט כהן ויוסף כרמון שיחקו את התפקידים הראשיים של יעקובי ולידנטל בהתאמה, וזהרירה חריפאי מילאה את תפקיד האישה שבאה ביניהם. הפקה זו כללה תפאורה ותלבושות של רות דר ומוזיקה מאת אלכס כגן. בהפקה מחודשת משנת 2005, שבוימה על ידי יוסף כרמון על פי המחזה המקורי, השתתפו השחקנים תיקי דיין (שחש), רמי ברוך (יעקובי) ודרור קרן (לידנטל). כמו כן, המחזה הועלה בתיאטרון הטכניון בשנת 1995 בבימויו של אוריאל זוהר.

תמונה שנכללה בטיוטות המחזה

בגיליון של כתב העת "מטעם", שהופיע במלאת עשור למותו של לוין והוקדש ליצירותיו המוקדמות, פורסמה תמונה שנכללה בטיוטות המחזה אך לא נכללה בגרסתו הסופית. בתמונה זו עובר לידנטל ניתוח לכריתת אצבע, כד להשתיל אצבע זו בידה של שחש, וכך להפוך אותה לפסנתרנית בעלת 11 אצבעות. יעקובי ושחש מפתיעים את לידנטל, ובנוסף לאצבע כורתים גם את אוזנו, שניתנת למאכל לחתול.
הד ירושלים

הד ירושלים היה שבועון אשר ראה אור בירושלים בשנים תרצ"ט 1939 -תש"ו 1946. נוסד ונערך על ידי העיתונאי שלום בן-ברוך (שווארץ), אשר היה עורכו עד שנת 1944 והסופר יהושע טן-פי. בשנת תש"ו, מגיליון 26, ראה אור בשם: "השבועון הארצישראלי והד ירושלים". 
העיתון ביטא את תפיסות העולם והלך הרוח אופייני בקרב תומכי מפלגת "הציונים הכלליים" וארגוני הרוויזיוניסטים, בדומה לעיתון "הבוקר".
סין המיתולוגית

סין המיתולוגית היא תקופה בהיסטוריה של סין, שמקור המידע עליה בסיפורי מיתולוגיה ובכתבים היסטוריים סיניים קדומים. התקופה מתוארכת לזמן שבין שנת 2800 לפנה"ס עד 2200 לפנה"ס. לתקופה זו משויכת השושלת המיתולוגית של שלושת המלכים וחמשת הקיסרים.

שליטים דמויי אל-אדם

הספרים מתארכים את תחילת ההיסטוריה הסינית לתקופת שלושת המלכים וחמשת הקיסרים - 2800 לפנה"ס. לתקופה זו מאפיינים מיתולוגיים מובהקים. למלכים ולקיסרים תכונות מיסטיות והם מתוארים כשליטים נבונים ובעלי מוסר גבוה. אחד מהם, הקיסר הצהוב נחשב לאבי בני ההאן.

שלושת המלכים

שלושת המלכים מתוארים כאלים-מלכים שמשתמשים בכוחם על מנת לשפר את חיי האזרחים במדינתם. בשל אלוהותם הם חיו שנים רבות, וזכו לתקופות ארוכות של שלום.

הקיסר הצהוב

הקיסר הצהוב נחשב כאב מייסד של התרבות הסינית. חי לפי המסורת בין השנים 2698 לפנה"ס ו2599 לפנה"ס. בין היתר, איחד 40 שבטים שונים וכך יצר את האומה הסינית הראשונה, את בני ההאן.

יצירת מיתוס הדרקון בתרבות הסינית

קיים מיתוס יו' הגדול מלך סין משושלת שְׂיָה הראשון. יו היה אדם-דרקון. הקיסר הגדול יָאוֹ הטיל על יו לרסן את מימיו של שיטפון גדול. כהוקרה על עבודתו, התפטר הקיסר הגדול יָאוֹ מתפקידו לטובת יו שייסד את שושלת שְׂיָה. כל השליטים שבאו אחריו נחשבו לגלגוליו של יצור זה. הדרקון הפך לסמל מרכזי במיתולוגיה ובתרבות של סין.
לחץ דופק

בפיזיולוגיה, לחץ דופק מוגדר כהפרש בין לחץ הדם הסיסטולי ללחץ הדם הדיאסטולי. הוא נמדד במילימטר כספית (mmHg). לדוגמה, אם נמדדו 120/80 לחץ הדופק יהיה שווה ל-40.

גורמים המשפיעים על לחץ הדופק

לחץ הדופק מושפע מנפח הפעימה של הלב, וכן מכושר ההיענות של אבי העורקים.
נפח הפעימה מושפע (בין היתר) מהדופק: דופק איטי גורם לנפח פעימה מוגדל כיוון שזמן המילוי של חדרי הלב גדל.
היענות אבי העורקים משפיעה על נפח הפעימה, שכן היא 'מרככת' את העלייה בלחץ הסיסטולי בעת פעימה, על ידי הגדלת הנפח של אבי העורקים. כך הלחץ מתפרס על פני זמן רב יותר, וההפרש בין הסיסטולה לדיאסטולה קטן. עם הגיל, היענות אבי העורקים יורדת, וככל שהוא מאבד מגמישותו לחץ הדופק גדל.

עמעום לחץ הדופק

היענות אבי העורקים מפחיתה את לחץ הדופק, ומפחית את עבודת הלב. בניסויים שנעשו בחיות מעבדה הוחלף אבי העורקים בצינור פלסטיק קשיח, וניתן לראות את העלייה בצריכת החמצן בלב. הסיבה היא שככל שההיענות גבוהה, הלחץ באבי העורקים, שאליו צריך הלב להתנגד כדי להוציא דם, נשאר נמוך יותר עבור נפח פעימה זהה, שכן נפח הכלי גדל.

ערכים

באדם מבוגר בריא לחץ דופק תקין נע סביב 30-40mmHg במנוחה. בזמן פעילות אירובית הלחץ הסיסטולי נוטה לעלות בשל עלייה בנפח הפעימה, בעוד שהלחץ הדיאסטולי נשאר פחות או יותר קבוע, וכך לחץ הדופק עולה. כשלחץ הדם עולה, גם לחץ הדופק עשוי לעלות, שכן היענות אבי העורקים יורדת בלחצים גבוהים יותר. לחץ דופק גבוה במנוחה עשוי להצביע בין השאר על ירידה בגמישות של כלי הדם העורקיים הגדולים. עם ההזדקנות גמישות העורקים הגדולים יורדת, ולכן ככל שעולה הגיל לחץ הדופק צפוי לעלות.
אליק ובליק

רקע

התוכנית מונחה על ידי בובות, שהם חייזרים ששמם אליק ובליק, בתחילה העיניים שלהם היו קטנות ושחורות אבל בשנים האחרונות עברו חידוש, בכל תוכנית אליק ובליק חוקרים בנושא המדע והתרבות ולפעמים הם טועים כאשר בני האדם מסבירים להם, כמו למשל בתוכנית החידון של הופ (אשר התחיל כחידון לחג הפסח, שנקרא "פסח מי יודע") עם חן חגי הם מתבלבלים ולא חכמים, ובחידון של הופ עם פרופסור גאוני (עזרא דגן) אליק לא חכם במיוחד, וביוצאים לטייל בארץ ישראל הם מבקשים את עזרתו של גבע איש הטבע שיסביר דבר קשה הקשור לישראל.
יראי אלברס

קריירת מועדונים

יראי נולד בברקלדו שבחבל הבסקים, ספרד. בשנת 2008 הוא הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו מליגת העל הספרדית. בעונת 2013/2014 שיחק אלברס בבסקוניה, מקבוצות הבת של אתלטיק בילבאו, ששיחקה בליגה הספרדית הרביעית. בעונת 2014/2015 חזר אלברס למועדון והחל לשחק באתלטיק בילבאו ב', קבוצת המילואים של המועדון, ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. הוא ערך 36 הופעות ליגה בעונה זו והבקיע שער אחד, ועזר לקבוצה להעפיל לליגה הספרדית השנייה. בעונת 2015/2016 הוא ערך 32 הופעות ליגה בקבוצה, שסיימה במקום ה-22 והאחרון וחזרה לליגה השלישית.
לקראת עונת 2016/2017 הועלה יראי לקבוצה הראשונה של המועדון, אתלטיק בילבאו. ב-15 בספטמבר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 3-0 לססואולו במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2016/2017. ב-18 בספטמבר ערך יראי את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בניצחון 2-1 על ולנסיה במסגרת המחזור הרביעי. בתחילת העונה ערך יראי 17 הופעות ב-20 משחקים אפשריים בכל המסגרות, אך רצף זה הופסק לאחר שב-23 בדצמבר הודיע המועדון כי יראי אובחן כחולה בסרטן האשכים ויעבור ניתוח בשבוע שלאחר מכן.
דרומא

מקור השם

אוסביוס מקיסריה, ב"ספר השמות", מזהה בדרום הרי חברון את האתרים המוזכרים בתנ"ך ובברית החדשה עם היישובים בשטח בני זמנו. הוא מזכיר שבעה כפרים יהודיים: כרמל, יוטה, ענים התחתונה, אשתמוע, רימון, תלה ועין גדי. כמו כן, הוא מזכיר באזור גם שני כפרים נוצרים: יתיר וענים העליונה. 
עיון בדברי חז"ל מתקופת המשנה והתלמוד מראה שאזור זה נקרא "דרומא" או "דרומה". הכתיב היווני, אצל אוסביוס, מבהיר כי האות ד' נוקדה בקמץ, וזהו בעצם התרגום ל"הדרום", במקורות רבים משמש הציון הגאוגרפי "הדרום" את יהודה כולה כפי שכינוה חכמי הגליל. עם זאת, ישנם מקורות המכוונים לדרום הר חברון בלבד.
בתחילת אגרת המופיעה בתוספתא (סנהדרין ב, ו) ונשלחה על ידי רבן גמליאל והזקנים מירושלים ליהודים ברחבי הארץ והעולם נאמר: "לאחנא בני גלילה עילאה (גליל עליון) ולבני גלילה תחתא (תחתון) ולאחנא בני דרומא עילאה (עליון) ובני דרומא תחתא שלמיכון יסגא ...". מקובל לזהות את הדרום העליון באזור הר יהודה - אזור דרום הר חברון, ואת הדרום התחתון כאזור שפלת יהודה (להב, שומריה ועוד) בהשוואה דומה לגליל העליון ולגליל התחתון.
במאה ה-9 הסתיים פרק מפואר בחיי היהודים באזור דרום הר חברון: כל הקהילות הגדולות של תקופת המשנה והתלמוד נעלמו, ועד היום אין תשובה ברורה להיכן. את מקומם של בתי-הכנסת תפסו מסגדים ועמם אוכלוסייה חדשה - המוסלמים. ייתכן שיהודי הדרום ברחו מפני האסלאם בשל ערעור הביטחון המתמשך בספר המדבר, וייתכן כי רבים מהם התאסלמו לחלוטין או באופן חלקי.
Bye Bye

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מריה קארי, טור אריק הרמנסן, מיקל ס. אריקסן וג'ונטה אוסטין והופק על ידי קארי וסטאר-גייט. כמו כן, יצא הסינגל בפורמט של תקליטור והורדה דיגיטלית. בין היתר, השיר הוא שיר בסגנון הרית'ם אנד בלוז, המשלב בתוכו גם את סגנון הפופ. 
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, כמה שנים לאחר שיצא.
טיק טק

טיק טק (באנגלית: Tic Tac) הוא שמן של סוכריות מנטה קטנות וקשות המיוצרות על ידי חברת המזון האיטלקית פררו מאז שנת 1969. הסוכריות נמכרות בדרך כלל בקופסאות פלסטיק קטנות עם מכסה בצורת ידית מתקפלת מפלסטיק הייחודית לקופסת המוצר.
במקור, קופסאות טיק טק נמכרו בצבעים קבועים. כיום, במדינות רבות בעולם קופסאות הפלסטיק נמכרות במגוון צבעים כשכל קופסה מתאימה את צבעה לצבע הסוכריות בתוכה.
קופסאות הטיק טק שמיובאות לישראל מיוצרות במפעל חוץ של חברת פררו השוכן באקוודור.
חברת פררו מוכרת בשנה יותר מ-40 מיליארד סוכריות טיק טק.

היסטוריה

בשנות ה-90, הוצגו חפיסות טיק טק "כפולות" ברחבי העולם, כשהסוכריות מורכבות משני טעמים: בסיס לבן, תמיד בטעם מנטה, ושני ציפויים בטעמים משתנים (בניגוד לציפוי אחד כמקובל עד אז). דוגמאות לשילובי טעמים: תפוז וליים, תפוז וענבים, תות ודובדבן ועוד.
ייצור טעם הענבים הופסק בשנת 1976 בגלל חשד כי צבע המאכל מכיל חומר מסרטן. ייצור טעם התפוז נמשך, בלי שילוב טעם הענבים איתו.
במשך השנים הופקו עוד מגוון טעמים, כמו קינמון, מנדרינה ועוד. בשנת 2005 יצאה לשוק גרסה מוגבלת של סוכריות טיק טק בטעם לימון.
Spain (יצירה מוזיקלית)

Spain הוא קטע ג'אז שנכתב על ידי צ'יק קוריאה בשנת 1971. הקטע, אשר הצליח מאוד ונהיה לסימן ההיכר של צ'יק, נכתב בהשראת ה"קונסיירטו דה ארנחואס" מאת המלחין הספרדי חואקין רודריגו.
המקור בוצע על ידי ההרכב Return to Forever ושולב באלבום הבכורה Light as a Feather משנת 1972 בחברת ECM. בהרכב המקורי ניגנו סטנלי קלארק, פלורה פורים, איירטו מוריירה וג'ו פארל. קטע זה הוא אחד מן הקטעים היחידים שנכתבו לחליל בתחום הג'אז.
הקטע נחשב לאחד הסטנדרטים המוכרים ביותר בג'אז המודרני ועבר עשרות גרסאות כיסוי ועיבודים, חלק נכבד מהם בידיו של צ'יק קוריאה עצמו, כדוגמת הביצוע עם בובי מקפרין מאלבומם המשותף מ-1992, Play.

ניתוח מוזיקלי

קוריאה פותח את היצירה עם אדאג'ו מה"קונסיירטו דה ארנחואס" של רודריגו שלאחריו הוא עובר לקצב מהיר דמוי סמבה שבו הנושא העיקרי ואלתור אשר חוזרים.
המהלך ההרמוני בו משתמש קוריאה בקטע האלתור מבוסס על הקונצ'רטו של רודריגו:
Gmaj7 F#7 Em7 A7 Dmaj7 (Gmaj7) C#7 F#7 Bm B7
אברהם דב אוירבך (טבריה)

הרב אברהם דב אוירבך (נולד בשנת 1935) הוא אב"ד העיר טבריה.

תולדותיו

נולד בשכונת שערי חסד בירושלים, לרב שלמה זלמן אוירבך. למד בישיבת עץ חיים ובישיבת סלבודקה בבני ברק. נישא ליפה מרים, בתו של הרב אשר זאב ורנר, האב"ד הקודם של טבריה, חסיד סלונים.
בשנות השישים, לאחר פטירת חותנו, נבחר הרב אוירבך לכהן תחתיו. לרב אוירבך, המכונה לעיתים "רבה של טבריה" השפעה רבה על חיי הדת בעיר, ורבנים מאזור הצפון נוהגים לפנות אליו בשאלות מסובכות.
בתי המלון בטבריה המצויים תחת השגחתו של הרב אוירבך מקובלים על חלקים מהציבור החרדי על אף שאין להם תעודת כשרות של בד"ץ אלא כשרות מקומית בלבד. גם מערך הכשרות שלו בתחום השחיטה מקובל על חוגים מסוימים בציבור החרדי.
בנו הרב אריה לייב הוא ר"מ וראש קיבוץ בישיבת מיר מודיעין עילית ורב בית כנסת בשכונת הר נוף.

ספריו


ליקוטים מכתביו על המועדים בשם "פתחי אברהם" יצאו בהוצאת בית הכנסת המרכזי בטבריה: על הגדה של פסח (תשע"ה); על חנוכה ופורים (תשע"ו) ועל ראש השנה.
בשנת תשע"ה הוציא הרב שלמה אבינר את הספר 'שו"ת הגראד"א - תשובות הגאון הרב אברהם דב אוירבך', הכולל כמאתיים תשובות לשאלות ששאל אותו הרב אבינר כשהיה הרב של קיבוץ לביא ואחר כך של מושב קשת, בתוספת שמועות של הרב אוירבך על גדולי ישראל המלוקטות מספרים.
הונג נאן-פה

חייו

הונג נאן-פה נולד בכפר הואלצ'ו במחוז הוואנגסאונג של ימינו, הבן שני במשפחה של ארבעה ילדים. נאן-פה הוא שם העט שלו, אבל השם שניתן לו בלידתו הוא הונג יאונג-הו. בילדותו עברה משפחתו לסיאול. בשכנות למקום מגוריו הייתה כנסייה מתודיסטית והונג התוודע למוזיקה הכנסייתית המערבית.
הונג למד לימודים קונפוציאניים בסיסיים בבית הספר היסודי בשכונת מגוריו ובשנת 1910 נכנס לבית ספר שהיה קשור לאגודת הצעירים הנוצרים של הואנגסאונג ((황성기독교청년회, י.מ.ק.א. הקוריאנית). הוא החל ללמוד נגינה בכינור ובגיל חמש-עשרה התקבל למחלקת המוזיקה המערבית של המכון הקוריאני ללימודי מוזיקה, בית הספר היחיד למוזיקה בקוריאה בשנים ההן. הוא למד מוזיקה ווקאלית וכינור אצל קים אין-סיק (김인식). לאחר סיום לימודיו התקבל כמורה עוזר בבית הספר.
בשנת 1918 נסע הונג ליפן ללמוד בבית הספר למוזיקה של טוקיו. הוא הפסיק את לימודיו לשנה וחזר לקוריאה לפעילות פוליטית, אך בשובו ליפן לא אושרה חזרתו ללימודים בגלל מעורבותו בתנועת העצמאות הקוריאנית והוא שב במפח נפש לקוריאה. במהלך שהותו ביפן, הוציא לאור את כתב העת הקוריאני הראשון למוזיקה בשם "סאמגוואנג" (삼광, מילולית "שלושה אורות"). לאחר שובו, עבד ככתב חדשות בעיתון ולמד בבית הספר לרפואה, שהיה בהמשך למחלקה הרפואית באוניברסיטת יונסאי.
באפריל 1920 העלה הונג את הפרטיטורה של "אסו" (애수, מילולית "צער"), יצירה לכינור, על הדפים האחרונים של הרומן הקצר שלו "נפש נערה"). בשנת 1922 עשה הונג מאמצים לקידום מוזיקה כאשר היה חבר באגודה לחקר מוזיקה. ב-1925 ניגן ברסיטל הראשון לכינור כקוריאני והוציא לאור את "עולם המוזיקה", כתב העת הראשון למוזיקה שיצא לאור בקוריאה. ב-1926 התקבל לקבוצת הכינור הראשון בתזמורת הסימפונית של טוקיו ובמקביל למד בקולג' למוזיקה בתוכנית לחילופי סטודנטים. אחרי סיום לימודיו ב-1929 חזר לקוריאה.
ערבל תדר

ערבל תדר הוא רכיב אלקטרוניקה לא ליניארי היוצר מכפלת תדרים במוצאו בהתאם לתדרים במבואו.
ברוב המקרים ערבל התדר יקבל במבואו שני תדרים, f1 ו-f2, ויצור במוצא את הסכום של f1 + f2 וההפרש של f1 - f2.
השימוש בערבל תדר הוא בעיקר בהמרת אות בתדר נמוך (BASEBABND) לתדרי שידור, או בהמרת אות נקלט מתדר גבוה לתדר נוח לקליטה.
עם כניסתם של דוגמים ספרתיים בתדרים ורוחבי סרט גבוהים לתחום השידור והקליטה המודרני, השימוש בערבלי תדר פחת אך עודנו קיים.
אלכסנדר מלנטייביץ' וולקוב

אלכסנדר מלנטייביץ' וולקוב (ברוסית: Алекса́ндр Меле́нтьевич Во́лков; ‏ 14 ביוני 1891 - 3 ביולי 1977) היה סופר, מורה, מתרגם ומתמטיקאי רוסי. ידוע במיוחד בשל תרגומו המעובד לספר "הקוסם מארץ עוץ" וסדרת ההמשך שחיבר לספר זה (השונה לגמרי מסדרת ההמשך של מחברו המקורי של הספר ל. פרנק באום).

תולדות חייו

נולד ב-14 ביוני 1891 באוסקמן שבקזחסטן, במבצר צבאי, למשפחה של סמל בדימוס. בגיל 12, סיים בהצטיינות את בית ספרו באוקסמן ,בו מאוחר יותר החל את קריירת ההוראה שלו.
ב-1907 התקבל למכון הפדגוגי בטומסק. לאחר שנתיים, ב-1909 סיים את לימודיו במכון עם דיפלומה הנותנת לו זכות ללמד את כל המקצועות של תוכנית הלימודים מלבד מקצועות הקשורים לדת.
החל לעבוד כמורה בעיר הולדתו. בשנת 1910 עבר למחוז נובוסיבירסק (רוסיה) שם עבד כמורה בעל התמחות במתמטיקה. ב-1920 עבר לירוסלבל שם עבד כמנהל בית ספר בזמן שלמד במכון המתמטי בעיר.
עבר למוסקבה ב-1929, שם עבר כראש החלק החינוכי ברבפק. סיים תוך שבעה חודשים קורס ועבר את המבחנים של המכון הפיזיקלי-מתמטי באוניברסיטת מוסקבה. ב-1931 קיבל משרה של פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה ונותר במשרה זו במשך עשרים שנה.
בגיל 24 נפגש וולקוב בנשף באוקסמן עם קליראה גוביניה, מורה להתעמלות אומנותית וריקוד בגימנסיה. לאחר חודשיים הם נישאו וכעבור שנה נולד בנם הראשון, ויויאן (נפטר בגיל 5 מדיזנטריה). לאחר שלוש שנים נולד בנם השני, רומואלד (נפטר בגיל שנתיים מדלקת גרון, קנה נשימה וסימפונות).
לאחר מספר שנים, נולדו להם עוד שני ילדים, אשר נשאו את שמם של אחיהם הבכורים.

סדרת ספרי עוץ

בשנת 1939 תרגם וולקוב את "הקוסם מארץ עוץ" לרוסית בשם "הקוסם מעיר האיזמרגד" (Волшебник Изумрудного города), תוך עיבוד חופשי ושינויים רבים, בכללם הוספת פרקים והשמטת אחרים, שינוי שם הגיבורה מ"דורותי" ל"אלי", מתן קול דובר לכלב טוטו ועוד. מחבר הספר באום לא הוזכר בשמו ובמקום שם המחבר הוזכר "סופר אמריקאי, בעיבוד אלכסנדר וולקוב". הייתה זו שיטה נפוצה ביותר לפרסום ספרים בברית המועצות וכך תורגמו/עובדו לרוסית ספרים זרים רבים. את הספרים אייר ליאוניד ולדימירסקי.
בשנות השישים פרסם וולקוב את סדרת ההמשכים שלו שהייתה שונה לגמרי מסדרת הספרים שפרסם באום. הספר השישי פורסם ב-1982 לאחר מותו של וולקוב. אחד השינויים העיקריים שהכניס וולקוב הוא מימד פוליטי ומוסרי, כאשר ברבות מהעלילות נלחמים הגיבורים בניסיונות השתלטות אריסטוקרטיים או פיאודלים על עוץ. לדברי מתרגמת ספרי עוץ לעברית, גילי בר-הלל, "הסדרה הרוסית יותר דרמטית, משתמשת באלמנטים רבים של פולקלור והרבה יותר פסימית; לרוב אין בה את רוח השטות והתמימות שאפיינו את ספריו של באום". עם זאת משלבים ספרי המשך של ולקוב אלמנטים מתוך ספרי ההמשך של באום. כך למשל בספר השני יש אבקת קסמים שמחייה בובות עץ ויש צבא מרד שמנסה להפיל את הדחליל, שליט עיר האיזמרגד, אבל העלילה שונה לגמרי, צבא המרד הוא צבא של בובות עץ שהוקם על ידי קוסם מרושע.
ספריו של וולקוב תורגמו לשלל שפות והיו מוכרים ופופולריים יותר ברוסיה ובמזרח אירופה מסדרת ספריו של באום. בשנות התשעים תורגמו ספריו גם לאנגלית.
לאחר מותו של וולקוב המשיכו סופרים אחרים בהם יורי קוזנצוב, סרגיי סוחינוב והמאייר ליאוניד ולדימירסקי ליצור ספרי המשך לסדרת עוץ של וולקוב.
בנוסף לסדרת עוץ פרסם וולקוב מספר ספרים נוספים. בהם ספר מדע בדיוני פנטסטי בשם "כדור נפלא" (Чудесный шар (Первый воздухоплаватель)) על הקוסמונאוט הראשון שראה אור ב-1940, לפני עידן הטיסות לחלל.
די ג'יי ג'אזי ג'ף

ביוגרפיה

ג'פרי אלן טאונס נולד ב-22 בינואר 1965 בפילדלפיה, פנסילבניה. ב-1985 ג'פרי הקים יחד עם וויל סמית' את ההרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף והנסיך המדליק. ב-1986 הוא זכה באליפות עולמית לדי ג'יים בדי ג'יי באטל של הסמינר למוזיקה חדשה. ב-1989 ג'פרי זכה כחבר בהרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף אנד דה פרש פרינס בפרס הגראמי להופעת הראפ הכי טובה על השיר "Parents Just Don't Understand", וכן ב-1992 זכה בפרס הגראמי להופעת הראפ הכי טובה על ידי צמד או הרכב על השיר "Summertime".
בין השנים 1990 ל-1996 ג'פרי שיחק את הדמות המשנית ג'אז (חברו הטוב ביותר של סמית' בתוכנית) בסיטקום הנסיך המדליק מבל-אייר. סימן ההיכר של ג'אז בתוכנית היה הזריקה הפיזית שלו מהבית על ידי הדוד פיל (ג'יימס אייברי).
ב-1994 ההרכב די ג'יי ג'אזי ג'ף והנסיך המדליק התפרקו. לאחר הפירוק ג'פרי הקים את חברת ההפקה A Touch of Jazz בפילדלפיה. בין האומנים שג'פרי עזר להם להתפתח מוזיקלית היו ג'יל סקוט ו-Musiq. למרות שוויל סמית' וג'אפרי נפרדו, הם עדין נשארו חברים ואף לעיתים עבדו יחד בשירים, כמו: "Here He Comes", "So Fresh" ו-"Potnas". כמו כן, ג'פרי הופיע במספר קליפים של סמית', כמו: "Will2K" ו-"Freakin' It".
ב-2002 ג'פרי הוציא לאור את האלבום "The Magnificent". ב-2007 הוא הוציא לאור את האלבום "The Return of the Magnificent" שכלל בתוכו הופעות אורח רבות, כמו: סי.אל. סמוט, ביג דדי קיין, קלווין מרסר (מדה לה סול), מת'וד מן ועוד.
ב-2009 ג'פרי הכין מיקסטייפ, שנקרא " He's the King...I'm the DJ", כדי לכבד את מייקל ג'קסון. הדמות של ג'פרי הופיעה במשחק DJ Hero, בנוסף לכך הוא הכין גם מספר מיקסים למשחק.
ב-15 באפריל 2010 ג'פרי הופיע בהאומן 17, תל אביב, ישראל במסגרת מסע ההופעות שלו.
גל אורך

גל אורך (או גל אורכי), הוא גל שהמשרעת שלו מקבילה לכיוון ההתקדמות.
זאת להבדיל מגל רוחב שהמשרעת שלו מאונכת לכיוון ההתקדמות. 
גל האורך נוצר כתוצאה משינוי בצפיפות של החומר.
בגל האורך החלקיקים לא מתקדמים עם הגל, הם רק נעים קדימה ואחורה סביב נקודת שיווי המשקל שלהם.

סוגים של גלי אורך

גלי הקול הם גלי אורך. המעבר של גלי הקול באוויר ממקור הקול אל האוזן מאפשר את תהליך השמיעה.
ניתן ליצור גלי אורך גם בקפיץ כמו סלינקי. במקרה זה נראה שהשינוי בצפיפות של הלולאות מתקדם לאורך הקפיץ, בעוד שהקפיץ עצמו לא נע בכיוון האנכי (כלומר - אין תנועה בכיוון מעלה או מטה).
גלים סייסמיים ראשוניים גם הם גלי אורך.
Justicia

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי נאטי נטשה, סילבסטרה דנגונד ודדי יאנקי. בארצות הברית זכה השיר להצלחה נאה כאשר איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הזהב הלטיני, על סך מכירות של כ-20,000 עותקים במדינה בסך הכל.
את השיר הוציאו בפורמט של הורדה דיגיטלית. בנוסף לכך, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה, ספוטיפיי.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שיצא עבור השיר פורסם ב-13 ביולי 2018 בערוץ היוטיוב של סילבסטרה דנגונד. בתחילת הקליפ ניתן לראות את נאטי נטשה יושבת עם עצמה, כשהיא מחכה לבן זוגה שיגיע לארוחת הערב. הוא לא מגיע, ובעקבות כך עוזבת נטשה את הביתה עם מזוודה.
נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-440 מיליון צפיות.
דוד ארליך

דוד ארליך (נולד ב-1959 ברמת גן) הוא סופר ישראלי, מייסד ובעלי בית הקפה הספרותי "תמול שלשום".

קריירה עיתונאית

בתום שירותו הצבאי, החל ארליך בקריירה עיתונאית. הוא עבד בעיתון "דבר" בירושלים ככתב במשך שנה. לאחר מכן שימש כחבר מערכת השבועון לנוער "חמצן", למשך שנה נוספת. לאחר מכן עבר לרדיו והיה כתב ומפיק בקול ישראל במשך שנה. לאחר מכן היה כתב מוסף "הארץ" כשלוש שנים. בתום עבודתו בעיתון הארץ עבר לארצות הברית, ושימש כמרצה באוניברסיטאות ובבתי ספר.

תמול שלשום

בשנת 1993, כארבע שנים לאחר שעבר לארצות הברית, חזר ארליך לישראל. בתקופתו בארצות הברית התוודע ל"טרנד" בארצות הברית – בתי קפה שהם גם חנויות ספרים. בשובו לישראל, החליט להקים בית קפה במתכונת דומה, למרות שלא היה לו ידע בעסקים. 
בית הקפה "תמול שלשום" בשכונת נחלת שבעה בירושלים, הפך למזוהה עם הקהילה הגאה. ניתן לראות שם גם תושבי מזרח ירושלים, מבקרים ממקומות אחרים בארץ, דתיים ואחרים. ארליך אמר בריאיון: "מבחינתי 'תמול-שלשום' משקף את מה שאני חושב על החיים. צריכים להיות פתוחים זה לזה בין אם אנחנו ערבים, יהודים, שחורים, לבנים, צהובים או משובצים."

ספריו

ארליך הוציא לאור שני קובצי סיפורים קצרים – הבקרים של שני וחמישי, וכחול 18.

הבקרים של שני וחמישי

הבקרים של שני וחמישי, יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות: ספרי חמד, בשנת 1999. הסיפורים עוסקים בין השאר בחיים של זוג הומוסקסואלים בירושלים, בסוגיות של זהות ושל הסתרה, ובאופייה המיוחד של החברה הישראלית, דרך דמויות מעולמות שונים, הנפגשות במקומות היומיומיים ביותר – בתור לרופא, בכניסה לבניין, ליד דוכן הגבינות במכולת. סיפורים רבים בספר כוללים מוטיבים משותפים עם סיפורים אחרים, אחד או יותר – דמויות, אירועים מכוננים, ובעיקר מקומות, עם דגש על ירושלים. הספר זכה בעיקר לביקורות חיוביות.

כחול 18

בשנת 2003 יצא כחול 18, גם הוא בהוצאת ידיעות אחרונות: ספרי חמד. בניגוד לקודמו, המוטיב הירושלמי פחות בולט, ובמקומו ישנו מוטיב ישראלי חזק. עיסוקו של ארליך בפערים ובשונות בחברה הישראלית, אשר בלט בספרו הראשון, הוא חלק חשוב גם בספרו השני. חלק מן הסיפורים עוסקים באירועים מכוננים. למשל, בחור שאיבד את אהובו במצעד הגאווה בתל אביב וחיפושיו הנואשים אחריו, בים הצועדים. סיפורים רבים כוללים מוטיב להט"בי, אך פחות מבספרו הקודם. לאור זאת, עלו קולות תוהים ואף כועסים בקהילה, לפיהם ארליך ממעיט ממוטיב הלהט"ב בכוונה, כדי לפנות לקהל רחב יותר ולהיות פחות משויך לקהילה. ארליך הסביר את ההבדל בכך שרבים מן הסיפורים בקובץ הראשון נכתבו במקור עבור המגזין מגעים, שעסק בענייני הקהילה.

נטייתו המינית

בראיונות סיפר ארליך שעל נטייתו המינית גילה רק כשהיה בן 22. הוא שירת אז כקצין בצבא וחשש לספר להוריו השמרנים לגבי נטייתו. עם זאת, לאחר מספר חודשים סיפר להם. יציאתו מהארון לא התקבלה בקלות. ארליך הביע את תסכולו מכך ואמר שיחסם לנטייתו נשאר כך גם לאחר שנים רבות.
ארליך חי באופן גלוי עם בן זוגו.
נתן זוסמן

נתן זוּסמן (נולד ב-7 בדצמבר 1959) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים.

ביוגרפיה

נתן זוסמן נולד ב-1959, לצבי זוסמן, עובד מחלקת המחקר של בנק ישראל שלימים עמד בראש המחלקה ולאחר מכן היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. נתן זוסמן שירת בחיל הים. בשנת 1984 קיבל תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית ובשנת 1986 קיבל שם תואר שני בכלכלה. במקביל ללימודיו עבד בחטיבת המחקר של בנק ישראל. בשנת 1990 קיבל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, על עבודה שכותרתה: "Mints and Debasements: Monetary Policy in France During the Second Phase of the Hundred Years War, 1400-1425".
בשנים 1991–1995 נמנה עם סגל המחלקה לכלכלה של אוניברסיטת מערב אונטריו בקנדה. בשנת 1993 הצטרף לסגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית, במסגרת מלגת אלון. בשנת 1998 ייסד, עם פרופ' אבנר דה-שליט ופרופ' דניאל אטאס, את התוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה. בשנים 2000–2003 כיהן כראש המחלקה. בשנת 2004 מונה לפרופסור חבר. בנוסף פעל כחוקר בתוכנית הכלכלה של מכון ון ליר בירושלים ושימש יו"ר ועדת ההשקעה של קרן ההשתלמות קה"ל. התמחה במדיניות מוניטרית, שוק ההון והיסטוריה מאקרו-כלכלית.
בשנת 2006 יצא לאור הספר "Globalization and Emerging Markets in the Nineteenth Century: Sovereign Debt and Institutions in the Golden Era of Globalization", אותו כתב עם פאולו מאורו וישי יפה. 
בשנים 1996–2000 והחל משנת 2003 היה יועץ בבנק ישראל. באוקטובר 2011 מונה למנהל חטיבת המחקר של בנק ישראל. בשנת 2013 מונה כחבר בוועדה המוניטרית, תפקידים אותם מילא עד ספטמבר 2017.
בשנת 2012, עם היווסדה של "האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית", התמנה לתפקיד נשיא האגודה.]
זוסמן נשוי בשנית ואב לשניים.