google/wiki40b huggingface dataset:
מנזר אלכסנדר נבסקי

מנזר אלכסנדר נבסקי או לאוורת אלכסנדר נבסקי (ברוסית: Александро-Невская лавра - "אלכסנדר נבסקי לברה") הוא מנזר הממוקם בקצה המזרחי של נבסקי פרוספקט בסנקט פטרבורג.

היסטוריה

המנזר נבנה בהוראת פיוטר הגדול על מנת להכיל את השרידים הקדושים של אלכסנדר נבסקי, הקדוש המגן של סנקט פטרבורג שהפכה באותה עת לבירת רוסיה במקום מוסקבה.
בשנת 1797 הוגדר המסדר כלאורה (תואר אותו נשאו קודם לכן רק לאוורת קייב-פצ'רסק שבקייב ולאוורת השילוש-סרגייב).
במתחם הכנסייה מצויות שתי כנסיות הבנויות בסגנון הבארוק אשר תוכננו על ידי האב והבן טרציני, ונבנו בין 1717–1722 ו-1742–1750 בהתאמה.
כמו כן במתחם ממוקמת קתדרלה המוקדשת לשילוש הקדוש שנבנתה בסגנון נאו-קלאסי בין השנים 1778–1790 בתכנונו של האדריכל איוואן סטארוב.
במתחם המנזר ממוקם בית העלמין טיחבין בו קבורים, בין היתר, לאונרד אוילר, מיכאיל לומונוסוב, אלכסנדר סובורוב, ניקולאי קאראמזין, מודסט מוסורגסקי, פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, פיודור דוסטויבסקי, קארלו רוסי, סרגיי ויטה ואיוואן גונצ'רוב.
לאחר מהפכת אוקטובר, פעילות דתית במתחם צומצמה בהדרגה ובשנות ה-30 הופסקה קליל. בשנת 1996 החלה בהדרגה להתחדש פעילות דתית במתחם. בשנת 2000 המתחם הוחזר לניהול הכנסייה הרוסית ולבעלותה.
רנאטה ויגנו

רנאטה ויגנו (באיטלקית: Renata Vigano; ‏1900–1976) הייתה סופרת איטלקיה, אחות במקצועה. 
בנעוריה כתבה שירה ואף הוציאה קובצי שירה. אך בשל מצבה הדחוק הייתה חייבת לעבוד כאחות בית חולים בבולוניה, ואל הכתיבה שבה רק מאוחר יותר.
בימי מלחמת העולם השנייה ובעת הכיבוש הגרמני, הצטרפה אל הפרטיזנים בהרים שבצפון איטליה ולחמה בשורותיהם כחברה במפלגה הקומוניסטית האיטלקית. בשנת 1937 נישאה לסופר הקומוניסט האיטלקי אנטוניו מלוצ'י וביתם בבולוניה הפך למרכז לאנשי רוח ויוצרים בעלי השקפות שמאליות, לא רק מבולוניה העיר אלא מכל איטליה. היא ובעלה עבדו בביטאון הקומוניסטי הנודע "ל'אוניטה" והיו מקורבים מאד לאנטוניו גראמשי, ממנהיגי הקומוניסטים האיטלקיים.
ספריה עוסקים בנושאים הללו של לחימת נשים וחיי נשים במלחמה. ספרה הידוע, שבשלו התפרסמה, הוא "אנייזה הולכת למות", 1949. הרומן תורגם ללשונות רבות ובהן גם עברית, בידי לאה גולדברג, 1951. והוא נחשב לאחד מציוני הדרך הספרותיים החשובים של הזרם האמנותי הנאו-ריאליסטי. הספר גם הוסרט וזכה להצלחה רבה.
אברוקה

היסטוריה

תעודות ראשוניות על התיישבות אנושית באי החלו בימי-הביניים, כשבישוף מקומי הקים שם אחוזה להכלאת סוסים. אנשים התקבעו באי החל במאה ה-18. 
בשנת 1878 הוקם באי "פארק איילים", כש-13 איילים הובאו מאיים סמוכים. האיילים התרבו וכיום הם מסתובבים חופשי באי. 
בשנת 1931 הוקם באי מגדלור בגובה של 36 מטר.
בשנת 1960 הוקם באי מרכז קהילתי, אך כשהסתיים העשור החלו להשתמש בו כמוזיאון.
בשנת 1994 הוצבה בבית-הקברות המקומי אנדרטה לזכר 852 אנשים שנהרגו בטביעת אונייה.

גאוגרפיה

שטח האי אברוקה הוא 8 קמ"ר בלבד, ובין סארמאה ואברוקה מפריד 6 ק"מ של ים. אוכלוסייתו מונה כמה עשרות בני אדם. שלושה איונים מקיפים את האי: ואהאסה, קאסלאיד ולינוסיטמאה (כשפירוש שמו של האחרון "ארץ צואת הציפורים").
חידת סמירנוב

עלילת הספר

במוצאי שבת אחת נעלם ישראל הצעיר, בנו העילוי של האדמו"ר מסמירנוב, מיד לאחר שהשתדך לבתו של ראש החסידות בעיירה השכנה - האדמו"ר מקגלביץ. לאיש באף אחת משתי העיירות אין מושג מה קרה לבן האדמו"ר, והרמז היחיד שנותר הוא חומש שהשאיר ישראל הצעיר, פתוח בפסוק מפרשת "ויצא", ועליו חידה בכתב יד. את שארית חייו בילה האדמו"ר מסמירנוב בבדידות לאחר שהוטל עליו קלון בשל הפרת האירוסין על ידי בנו. ערב מותו מפקיד האדמו"ר מסמירנוב את החומש בידי שימל, אחד מאחרוני חסידיו, למשמרת עד אשר תיפתר החידה, אך החידה לא נפתרה מעולם. 
כעבור יותר ממאה שנה מוגשת על ידי אחד מצאצאיו של האדמו"ר מקגלביץ' תביעה לבעלות על החומש העתיק כנגד המחזיק בו, אחד מניניו של שימל. השופט שנדרש להכריע בתביעה זו הוא יפתח גלעדי, שעוזרו המשפטי הוא ספי (כשם כותב הספר), בוגר ישיבה וחובב תנ"ך שבאותם ימים סיים את הליך הגירושין שלו, מצא את עצמו ללא מקום לישון בו ועבר להתגורר במשרדי בית המשפט מבלי שאיש ידע. 
ספי מוקסם מהחידה ומשער שפתרונה עשוי להוביל גם לפתרון הסוגיה המשפטית.
גשר עכברה

היסטוריה

הקמת הגשר וסלילת קטע כביש 89 העוקף את העיר צפת מדרום, הועלו לראשונה במסגרת מסקנות שהוסקו לאחר מלחמת יום הכיפורים. הכביש העוקף נועד להקל על תנועת כוחות צה"ל ממחסני החירום ברחבי צפון הארץ לעבר רמת הגולן, ולאפשר כניסה נוחה אל בית החולים רבקה זיו שבצפת, אשר היווה את בית החולים הקרוב ביותר אל החזית. הפרויקט נידון שוב ושוב לאורך השנים, אך בשל התנגדות הגופים הירוקים לפגיעה בנופו של נחל עכברה, הוא לא יצא אל הפועל. ההתנגדות נבעה בעיקר מכך שהגופים המתכננים העדיפו לצקת סוללה לרוחב הנחל. בסוף שנות התשעים החלה הקמת הגשר והכביש נפתח לתנועה ב-24 בדצמבר 2002. 
בחודשים שלפני פתיחת הגשר לתנועת כלי רכב, חובבי אתגרים ערכו מהגשר את קפיצת הבנג'י (נדב כספי, עדו הדר ורוברט לוין) ואת קפיצת הבייס (אבנר צחורי ז״ל) הראשונות בישראל מגשר.

"גשר המתאבדים"

בדומה לגשרים נוספים בעולם (ה"סאנשיין סקייויי" בפלורידה, אל-ויאדוקטו במדריד), עקב מעשי התאבדות רבים, זכה הגשר לכינוי "גשר המתאבדים". כעשור לאחר בנייתו, כבר נמנו 11 מתאבדים מן הגשר, לא כולל שני פועלים רומנים שנפלו מהגשר אל מותם עוד בזמן בנייתו. בנובמבר 2013, בניסיון למנוע מעשי התאבדות נוספים, השלימו עובדי נתיבי ישראל, הקמת מעקה בטיחות בצידו האחד של הגשר.
קול המחתרת העברית

קול המחתרת העברית הייתה תחנת השידור החשאית של הלח"י.
תחנת קול המחתרת העברית החלה את שידוריה בשנת 1941, ושידוריה נמשכו לסירוגין עד להקמת מדינת ישראל. עם קרייני התחנה נמנתה גאולה כהן, לימים חברת כנסת.
הקריין של התחנה היה נתן מרפיש (גד), וטכנאי הרדיו שהקים ותפעל את התחנה היה יעקב יצחקי (אלכס). 
כשהתחנה נתפסה על ידי שלטונות המנדט הבריטי נשלחו נתן מרפיש ויעקב יצחקי למחנה המעצר בלטרון ומשם הוגלו למחנות המעצר באפריקה, באסמרה שבארתריאה ולגילגיל בקניה.
צבי פרידמן

קורותיו

נולד וגדל בשכונת נווה שאנן בחיפה, בנם של בצלאל ורחל פרידמן. הוריו היו במקורם ארץ-ישראלים, וחזרו מדרום אפריקה על מנת להעניק לילדיהם חינוך ציוני, אך הוא ושני אחיו למדו בחינוך החרדי. החל את לימודיו בישיבת מרכז הרב ועבר לישיבת פוניבז'. בשנת 1960 נישא לעליזה, בת מרדכי מאיר קרפ מפתח תקווה. לאחר נישואיו למד בכולל פוניבז'. באמצע שנות ה-60, בשנות העשרים לחייו, הקים יחד עם הרב שמעון משה דיסקין את ישיבת "תפארת נתניה" בנתניה לבוגרי  ישיבות תיכוניות.
בשנותיה הראשונות של ישיבת תושיה היה אחד הר"מים. ב-1981 מונה לר"מ בישיבת בית מתתיהו, לאחר מכן עזב והקים ישיבה בבית חלקיה שנסגרה לאחר מספר שנים.
מאז שנות ה-80 ועד 2013 היה דיין בבית דינו של הרב נסים קרליץ. בסוף שנות ה-80 מונה לרב שכונת אור החיים, לצד הרב משה שאול קליין. בשנות ה-90 הצטרף לבד"ץ שארית ישראל.
הרב פרידמן היה מקורב לרב שך. היה חבר ב"ועדה הרוחנית" של העיתון יתד נאמן ובוועדת הרבנים של דגל התורה. ביולי 2012, כשהוקם היומון הפלס, עבר לשמש כראש הוועדה הרוחנית של העיתון. הוא חבר ועדת הרבנים לענייני תקשורת.
ב-2014 הקים את בד"צ "מסורת", הנותן כשרות על שחיטת עופות ובקר, מספק שירותי רישום נישואין ועוד. ב-2015 הקים את "חסדי שלום" - ארגון צדקה לנזקקים, בעיקר כאלו מהפלג הירושלמי.

משפחתו

בנו יעקב נישא לבתו של הרב ישראל פסח פיינהנדלר. בתו חיה נשואה לרב שאול אדלשטיין, בן הרב יעקב אדלשטיין וראש ישיבה בישיבה במושב בני ראם. אחיו הרב יואל פרידמן הוא דיין בית דינו של הרב נסים קרליץ ורב באלעד.
קבוצת קוימברה

קבוצת קוימברה היא קבוצה של 38 אוניברסיטאות מאירופה שנוסדה בשנת 1985 במלאת 700 שנה לייסודה של אוניברסיטת קוימברה. האוניברסיטאות המאוחדות בקבוצה זו הן מהאוניברסיטאות העתיקות באירופה.
סבטוסלב דיאקוב

קריירת מועדונים

דיאקוב התחיל את הקריירה שלו בפירין ובשנת 2005 חתם בפירין 1922. ב-18 ביוני 2008, דיאקוב חתם בלוקומוטיב סופיה לשלוש שנים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ב-9 באוגוסט 2008, בהפסד 1-0 נגד מיניור פרניק. את העונה הוא סיים עם 24 הופעות נוספות ללא שער. ב-6 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד סילבן 2000.
ב-4 ביוני 2011 חתם בלודוגורץ ראזגרד לאחר שסיים את חוזהו בסופיה. ב-6 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 0-0 נגד לוקומוטיב פלובדיב. ב-19 במאי 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-4 נגד קליאקרה קווארנה. בעונתו הראשונה במועדון זכה באליפות וגביע ראשונים בתולדות המועדון. ב-18 ביוני 2013 ענד לראשונה את סרט הקפטן. ב-3 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית בניצחון 0-3 נגד דינמו זאגרב בשלב הבתים של הליגה האירופית. בשנת 2013 זכה בתואר "קשר העונה" בליגה הבולגרית.

קריירה בינלאומית

ב-14 בפברואר 2012, דיאקוב זומן לראשונה לסגל נבחרת בולגריה. ב-28 בפברואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד הונגריה במשחק ידידות כאשר דיאקוב בישל את השער לזכות בולגריה. ב-11 בספטמבר 2012, דיאקוב הורחק בניצחון 0-1 נגד ארמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 כאשר דיאקוב קיבל צהוב שני. בפברואר 2015 מונה לקפטן הנבחרת.
דיסקת איירי

דיסקת איירי (או: תבנית איירי) היא כתם או עיגול האור הממוקד ביותר, ולכן הקטן ביותר, המתקבל על ידי עדשה אידיאלית (כלומר, ללא עיוותים אופטיים). זוהי מגבלה פיזיקלית, הנובעת מתופעת העקיפה של גלי האור.
תבנית העקיפה המתקבלת ממיפתח עגול המואר באופן אחיד, מורכבת מאזור בהיר מאוד במרכז, הקרוי דיסקת איירי, וסביבה סדרה של טבעות קונצנטריות. הדיסקה והתבנית קרויים על שמו של ג'ורג' בידל איירי, אסטרונום בריטי.
רדיוס דיסקת איירי נתון על ידי הנוסחה: 
כאשר  הוא אורך הגל של האור הפוגע בעדשה,
 קוטר העדשה, ו- הוא אורך מוקד העדשה.
היישום החשוב ביותר של מושג זה הוא בתחומי הצילום והטלסקופיה: מאחר שכל עדשה או מראה ממקדת אינם יכולים למקד אלומת אור המגיעה אליהם לנקודה אחת, אלא לאזור בעל גודל סופי, שהוא דיסקת איירי.
אביב נבו

קורות חייו

נבו נולד בשנת 1965 בבוקרשט בירת רומניה. אביו היה מהנדס כימיה ואמו רופאה מרדימה. בילדותו עבר עם משפחתו לתל אביב בה גדל. בהמשך עבר נבו לארצות הברית. 
לאחר מות אמו בשנות ה-80, קיבל נבו בירושה סכום המוערך ב-10 מיליון דולר, שמקורם בחברת כימיקלים שהייתה בבעלות אביו, והחל להשקיע בחברות שונות במדינה. בין היתר, הקים את קרן ההשקעות הפרטית "investments NV", בה הוא משמש כנשיא, ואשר מתמחה בהשקעות אסטרטגיות בחברות טכנולוגיה, טלקום, תקשורת ובידור ברחבי העולם.
במהלך השנים השקיע נבו בחברות טכנולוגיה ותקשורת שונות, בהן מיקרוסופט, איביי, טיים וורנר וכן בבנק ההשקעות גולדמן זקס. על פי כתבת פרופיל שערך עליו מגזין "הניו יורק טיימס" בשנת 2008, היה נבו אז בעל המניות הפרטי הגדול ביותר בקבוצת טיים וורנר.
בשנת 2005, השקיע נבו 490 מיליון דולר בהקמת אולפני ההפקה של מפיקי הקולנוע, האחים הארווי ובוב וויינסטין. 
נבו הוא אחד המשקיעים הבולטים בחברת הפרסום "ספוט ראנר"  (Spot Runner), המציעה לבעלי עסקים קטנים אפשרות לפרסום בטלוויזיה. בשנת 2006, גייסה החברה 40 מיליון דולר ממספר משקיעים, בהם רשת הטלוויזיה האמריקאית "CBS", ענקית הפרסום "WPP", לכלן מרדוק (בנו של איל התקשורת רופרט מרדוק) ונבו עצמו.
בשנת 2008 התארס נבו לשחקנית הקולנוע הסינית ג'אנג דזה יי וכעבור שנתיים נפרדו.
בסקר שערך מגזין "ואניטי פייר" בשנת 2008, דורג נבו במקום ה-59 ברשימת "100 האנשים המשפיעים ביותר בתקשורת ובעולם התרבות". באותה שונה, דורג במקום ה-23 ברשימת "50 הגברים הצעירים המשפיעים ביותר בעולם" בדירוג שפורסם במגזין הגברים "דיטיילס".
אור-לי ברלב

אור-לי בר לב (נולדה ב-2 ביוני 1972) היא אקטיביסטית חברתית, עיתונאית עצמאית ומרצה בנושא פוליאמוריה.

ביוגרפיה

אור-לי ברלב נולדה וגדלה באשדוד, כבת הבכורה למשפחה בת שלושה ילדים. אמה  הייתה סייעת לרופא שיניים ואביה טכנאי אלקטרוניקה. לאחר שירותה הצבאי למדה לתואר ראשון בתקשורת וניהול במכללה למנהל. במקביל ללימודיה היא שידרה דיווחי תנועה, מן המטוס הקל ברשת ג'.
בשנים 1997 - 2000 הייתה ברלב עיתונאית ברשת ב' של קול ישראל. בבחירות לכנסת ה-15 הייתה הכתבת המסקרת את מפלגת המרכז. לאחר מכן הייתה הכתבת לענייני ההסתדרות ויחסי עבודה במשק. לאחר שעזבה את קול ישראל שימשה כשנה עורכת בדסק החדשות של עיתון "הארץ". במקביל למדה והוסמכה כמגשרת, ובשנים 2006 - 2007 כתבה טורים שהופיעו באתר האינטרנט של הארץ, ברובם בנושא הורות וגידול ילדים.
ב-2011 בעקבות פריצת המחאה החברתית הקימה עם תומכי מחאה נוספים את "צדק חברתי - חדר המצב", דף פייסבוק פעיל המגדיר עצמו כ"ערוץ תקשורת המהווה שופר לרעיונות שעלו במחאה החברתית".
ב-2016 החלה לשמש כפרשנית בין צוות הפרשנים בתוכנית לילה כלכלי בערוץ 10, עד לירידת התוכנית בשנת 2017.
בר-לב חברה ב"קרן התחקירים העצמאית", שמממנת עיתונאים חוקרים הפועלים בשליחות ובהנחיה ישירה של הציבור ומקורותיה הכספיים הם מימון המונים. כעיתונאית עצמאית היא כותבת בהמקום הכי חם בגיהנום, בהעין השביעית ובבלוג הכלכלה האמיתית.
משנת 2014 היא כותבת ומרצה ברחבי ישראל על פוליאמוריה.
במרץ 2018, נכללה ברשימת '20 האקטיביסטיות המובילות של ישראל לשנת 2018' של ליידי גלובס.
מנובמבר 2018 משתתפת בתוכנית התחקירים "הרשת החברתית" בערוץ רשת 13 לצדם של תומר אביטל וערן הילדסהיים.

מאבק הגז

ב-2013 החלה לפעול עם ארגונים נוספים כנגד יצוא הגז הטבעי והמלצות ועדת צמח. בשנת 2015 עם התגברות המאבק נגד מתווה הגז, ברלב הייתה ממובילות המאבק כנגדו, והופיעה בפני ועדת הכלכלה של הכנסת מטעם "מטה מאבק הגז", בעת שהוועדה דנה אודות המתווה.
ניהול צי רכב

ניהול צי רכב נערך בארגון שבמסגרתו פועל צי גדול של רכב הובלה, לשם תפעול ובקרה יעילים של צי הרכב. פעילות זו היא פעילות מרכזית בחברות שינוע, ופעילות חשובה בארגונים שבהם השינוע הוא מרכיב חשוב בפעילות, כגון תעשיית מזון, צבא ועוד. בפועל כיום כמעט כל גוף גדול המחזיק במספר כלי רכב בכל הגדלים אמור לפעול על פי הגדרות תקנות התעבורה הנוגעות לכך ובראשן מינוי קצין בטיחות בתעבורה. אחד הפתרונות שנוקטות חברות גדולות, שלהן ציי רכב, היא השארת הבעלות על צי הרכב בידי חברות הליסינג, כך שמינוי והעסקת קצין הבטיחות בתעבורה וניהול צי הרכב מושאר ביד חברת הליסינג.
בעולם ניהול הצי הכבד קיימים פתרונות ואמצעים רבים לניהול, אך על מנת להגיע לתפקוד אופטימלי, משתמש מנהל הצי במספר תוכנות במקביל כגון: תוכנת ניהול צי, תוכנת לבניית משימות, תוכנת איתור ודוחות (כגון GPS), מעקב אחר הדוחות מהדלקנים ועוד.
משמרת השבת

משמרת השבת הוא ארגון העוסק במחקר הלכתי וטכני, העברת מידע לציבור, פיתוח פתרונות וכשרות לשבת, בתחום מכשירי החשמל הביתיים בשבת, גם לפי שיטות מחמירות בהלכה, עם דגש על מכשירים דיגיטליים.
הארגון נוסד בשנת 2011 בידי הרב אליהו בייפוס, מרבני בית הדין של הרב נסים קרליץ בבני ברק. 
יוזם הקמתו של הארגון היה הרב יוסף שלום אלישיב. על פי דברי תלמידו הרב יצחק דרזי, לאחר שנחשף הרב אלישיב לפתרון הלכתי ששווק בציבור ולדעתו אסור בשימוש בשבת, הוא פנה אליו ואמר שיש להקים את הארגון, ואף נתן את שמו 'משמרת השבת'. מטרת הארגון המוצהרת היא הסברה וחידוד מודעות ציבורית לחששות הלכתיים שונים הכרוכים בשימוש במכשירי חשמל בשבת, בפרט במכשירים העושים שימוש בטכנולוגיות מתקדמות, שלגבי בעיות הלכתיות שהתעוררו לגביהם קיימת מודעות פחותה גם בקרב קהל שומרי השבת. והצעת פתרונות הלכתיים-טכניים לבעיות אלו. 
הארגון מתייחד בכך שהוא מתיימר לספק פתרונות שאינם שנויים במחלוקת הלכתית ונותנים מענה לפי כל הדעות. הארגון קיבל עם הקמתו את הסכמתם של שורת פוסקי הלכה בכירים, בעיקר מן המגזר הליטאי-חרדי כדוגמת הרב יוסף שלום אלישיב, הרב אהרן יהודה לייב שטינמן, הרב נסים קרליץ, הרב חיים קניבסקי, הרב שמואל אוירבך ואחרים. בשנת 2014 הצטרפו גם הרבנים שמואל הלוי וואזנר שמעון בעדני ושלום כהן (ראש ישיבת פורת יוסף), ל"קול קורא" שפרסם הארגון, המפרט את החששות החדשים והאתגרים ההלכתיים שהציבה התקדמות הטכנולוגיה לפתחם של שומרי השבת, וקורא לציבור להיזהר ממכשול ולהתקין התקני שבת בתקן המחמיר אותו דורש הארגון. במנשר זה, הודיע הארגון על הסדר שנחתם מול חברות גדולות במשק, על אפשרות להתקנת "התקן השבת" שבאישור הארגון, מבלי לגרור את הסרת אחריות היצרן, למרות התערבות גורם זר בפעילות המכשיר.
דמיטרי קרויטר

ביוגרפיה

קרויטר נולד בעיר נריונגרי הנמצאת בדרום יקוטיה שבמזרח רוסיה ועלה לישראל ב-1999 עם אמו. עד יולי 2009 החזיק בתעודת מעבר בלבד ולא בדרכון ישראלי, זאת לאחר שמשרד הפנים סירב להנפיק לו דרכון בדרישה שיציג מסמכים מאביו, שאינו נמצא בקשר עמו מאז גירושי הוריו. למד בבית הספר שבח מופת בתל אביב.

קריירה

בגיל 14 וחצי השתתף לראשונה באליפות ישראל לבוגרים וקבע תוצאה של 1.98 מטר. שנה מאוחר יותר, ב-2008, העפיל לגמר באליפות ישראל, בו קבע תוצאה זהה שהספיקה לו למקום החמישי. באותה שנה קבע תוצאה של 2.12 מטר באליפות אירופה למועדונים שנערכה בפורטוגל. 
בשנת 2009 התמודד בפעם השלישית באליפות ישראל באתלטיקה לבוגרים, ממנה נעדר ניקי פאלי, הזוכה בארבע האליפויות הקודמות. קרויטר קבע בגמר תוצאה של 2.19 מטר וזכה במקום הראשון ובתואר אלוף ישראל. 
באליפות העולם באתלטיקה לקאדטים שנערכה בקיץ 2009 בברסנונה שבאיטליה, זכה קרויטר במדליית הזהב לאחר שעבר בניסיון הראשון גובה של 2.20 מטר. בכך היה לאתלט הישראלי הראשון שזוכה בתואר אלוף העולם במפעל זה. 
במרץ 2010, בתחרות האתלטיקה הארצית של בתי הספר שבר קרויטר את שיא בתי הספר בקפיצה של 2.22 מטר.
קרויטר משתייך לאגודת הספורט של מכבי תל אביב ומתאמן תחת הדרכתו של אנטולי שפרן. 
באולימפיאדת הנוער שנערכה בסינגפור באוגוסט אותה שנה זכה קרויטר במדליית זהב בקפיצה לגובה כשעבר גובה של 2.19 מטר, לפני ברנדון סטארק מאוסטרליה (2.19 מטר).

2011

בתחרות אתלטיקה שנערכה בהדר יוסף בפברואר 2011, קבע קרויטר שיא אישי של 2.28 מטר, כבר בניסיון הראשון, תוצאה שרק ששני קופצים ישראלים בעבר הצליחו להשיג טובה ממנה (קונסטנטין מטוסביץ' וניקי פאלי). באליפות העולם באתלטיקה 2011 לא העפיל לגמר וסיים במקום ה-31 בלבד עם תוצאה של 2.16 מטר.

2012

באליפות העולם לנוער ב-2012 סיים במקום הרביעי בתוצאה של 2.21 מטר.
קרויטר סבל מפציעה ממושכת ברגלו ואף עמד לפרוש מאתלטיקה עד שעבר טיפולים בגרמניה.

2015

באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23 שנערכה ביולי  בטאלין שבאסטוניה, זכה במקום השני אחרי איליה איבניוק הרוסי, לאחר שעבר גובה של 2.24 מטר. באוגוסט 2015 שיפר את שיאו האישי כשעבר גובה של 2.29 מטר. בכך הבטיח את הקריטריון להשתתפות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.

2016

באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם, הולנד ביולי 2016 סיים קרויטר במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.23 מטר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו קבע תוצאה של 2.17 מטר ולא עבר את שלב המוקדמות.

2017

באוניברסיאדה שהתקיימה בטאיפיי, טאיוון בשנת 2017, סיים דימה קרויטר במקום ה-6 לאחר שקבע תוצאה של 2.23 מטר.
מושגי יסוד בתלמוד הבבלי

מבנה כללי

התלמוד הוא ספר הנסוב סביב ששת סדרי משנה, ועל כן חלוקת התוכן שלו מקבילה לזו של המשנה - שישה "סדרים" העוסקים בתחומים רחבים שונים (זרעים, מועד, נשים, נזיקין, קדשים וטהרות), כל "סדר" מכיל מסכתות שונות, העוסקות בנושא מסוים מתוך התחום הכללי בו עוסק ה"סדר". המסכת במקורה היא אוסף משניות, והתלמוד הוסיף תוכן סביב כל משנה. אם כך תוכן התלמוד בנוי מיחידות לימודיות על כל קטע משנה. גודלה של יחידה כזו משתנה, ובמקרים מסוימים יכול להגיע לכמה שורות ועד כמה דפים.

מבנה העמוד והספר

התלמוד נדפס במהדורות שונות לאורך ההיסטוריה, אך כיום קיימת בלעדיות כמעט מוחלטת למהדורת ש"ס וילנא. באף אחת מהמהדורות המסורתיות אין ניקוד בתלמוד, ורק במהדורות שיצאו בשלהי המאה ה-20 הוחל לנקד את התלמוד. במהדורה זו המשנה והתלמוד (1) מופיעים בחלקו המרכזי של הספר, סביבם פירוש רש"י (2) והתוספות (3), בחלק מהמסכתות פירוש נוסף של אחד מהראשונים (כגון רבנו גרשום או רבנו חננאל; 4), ומקורות ביבליוגרפיים: "עין משפט" מאת רבי יהושע בועז (5) - המפנה לספרי הפוסקים המרכזיים (משנה תורה לרמב"ם, ארבעה טורים ושולחן ערוך), "נר מצווה" (5) - המפנה למיקום המדויק בתנ"ך של פסוקים המופיעים מעת לעת בתלמוד, ו"מסורת הש"ס" (6) - המפנה לסוגיות ודיונים מקבילים או דומים במקומות אחרים בתלמוד.

שיטת סימון דפים בתלמוד

על מנת לציין מקורות בתלמוד כותבים את שם המסכת, הדף והעמוד (א' או ב'). העמוד מצוין בכמה שיטות מקובלות: הזכרת שם המסכת והדף, ולאחר מכן נקודה אחת לציון עמוד א' (.) ושתי נקודות לציון עמוד ב' (:). אפשרות אחרת היא לסמן את העמוד בראשי תיבות: ע"א או ע"ב. ואפשרות שלישית היא כתיבת א' או ב'.
לדוגמה: על מנת לציין את העמוד הראשון בתלמוד יש לכתוב: תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ב' (ומכאן כמה אפשרויות:) .\ע"א\א'.
מבצר מרגט

מבנה

המבצר שוכן על גבעה געשית המתנשאת לגובה של 360 מטרים וצופה ממרחק של שני קילומטרים על הים התיכון ועל העיר הסורית בניאס, על הדרך בין טריפולי שבלבנון ועיר הנמל הסורית לטקיה. ההיסטוריה המוקדמת של האתר איננה ידועה, ועל הגבעה עצמה זוהו מבנים שמקורם בביצורים מוסלמיים שנבנו בסמוך למסע הצלב הראשון על ידי אמירים מוסלמיים. המוסלמים כנראה המשיכו להחזיק במבצר גם לאחר הקמת רוזנות טריפולי. במהלך שנות השבעים של המאה ה-12 נתפס המבצר על ידי השליט של רוזנות טריפולי, ובשנת 1186 נמכר לאבירי המסדר הצבאי ההוספיטלרי. ההוספיטלרים בנו את המבצר מחדש והפכו אותו למפקדת המסדר בסוריה. מבחנו הראשון של המבצר הגיע בשנת 1188 - לאחר קרב קרני חיטין צרו עליו צבאות מוסלמיים אך לא הצליחו לכבשו. לאחר מסע הצלב השלישי נכלא בו השליט הביזנטי המורד של קפריסין איסאק קומננוס שהעז לעמוד בדרכו של ריצ'רד לב הארי. המבצר הורחב וחוזק עד שהפך לשני בגודלו ובתפארתו רק לקרק דה שבלייה.
במהלך אפריל 1285 הטיל הסולטאן הממלוכי קלאון מצור על מבצר מרגט ולאחר חודש הצליחו חפריו למוטט את החומה החיצונית הצפונית, וחיל המצב נכנע בתמורה לרשות לצאת מהמבצר עם רכושו. המבצר לא נהרס אלא שוקם והוצב בו חיל מצב ממלוכי.
מרגט הוא מבצר ענק השייך למבצרי ההרים הצלבניים ונבנה כ"מבצר כפול", כלומר מבצר פנימי עצמאי בעל מערכת חומות ומגדלים החולשים על מערכת ביצורים חיצונית המקיפה אותו. האלמנט המרשים ביותר במבצר מרגט הוא מגדל עגול גדול מידות ששימש כמגדל העוז של הטירה. בשיפולי המבצר התפתחה עיר שנהנתה מההגנה והביטחון שהעניקו הביצורים.
תצוגת קסדה עילית

תצוגת קסדה עילית (בראשי תיבות: תק"ע) או כוונת קסדה, היא קסדת טיס שבה מוצגים נתוני הטיסה וכוונת על משקף הקסדה, ולטייס מתאפשר לכוון חימוש באמצעות כיוון ההסתכלות שלו (מבטו) דרך הכוונת. הקסדה נמצאת בשימוש חיל האוויר הישראלי במטוסי ה-F-16I סופה, וכן בשימוש חיל האוויר האמריקאי במטוסי F-22 ו-F-35 האמריקאים ובצבאות אחרים בעולם. אחדים מדגמי הקסדות המתקדמות ביותר הם פרי פיתוחה של חברת אלביט מערכות הישראלית.
על הקסדה אותה חובשים טייסי ונווטי ה"סופה" מוקרנים נתוני המטוס ובהם: גובה הטיסה, מהירות הטיסה ונתוני החימוש אותו נושא המטוס. ניתן לשעבד את החימוש (כמו טילי אוויר-אוויר) לכוונת שבקסדה המשקפת את כיוון הסתכלות הטייס, ובאופן זה לשגר אותו לעבר מטוס אויב באמצעות "מבט" בלבד, ולא על ידי כיוון אף המטוס אל המטרה. בנוסף, מצלמה אשר מותקנת על הקסדה מקליטה את מה שהטייס רואה ובכך מאפשרת יכולת תחקור חדשה - "לאן הביט הטייס בזמן הטיסה".
מילה יחידאית

מילה יחידאית (ביוונית הָאפָּאקְס לֶגוֹמֶנוֹן: ἅπαξ λεγόμενον, כלומר "נאמר פעם אחת"; ברבים: הָאפָּאקְס לֶגוֹמֶנָה: ἅπαξ λεγόμενα) היא מילה בעלת מופע חד-פעמי בטקסט נתון, בין אם בקורפוס או בכתביו של יוצר. מילה המופיעה פעמיים מכנים  dis legomenon, שלוש פעמים - tris legomenon, ואילו מילה המופיעה ארבע פעמים, tetrakis legomenon, אינה נחשבת נדירה דיה על מנת לציינה. 
מילים יחידאיות אינן בהכרח מוזרות או יוצאות דופן. דוגמה לכך היא המילה "גבינה", שהיא מילה יחידאית בתנ"ך המופיעה בספר איוב.
המילה "Honorificabilitudinitatibus", למשל, היא מילה יחידאית בכתביו של ויליאם שייקספיר (מופיעה במחזה "עמל שווא של אהבה") והיא צורת הרבים של "להיות במצב מסוגלות להשיג כבוד".

שורש יחידאי

בשפות השמיות, רוב אוצר המילים נגזר משורשים, שרובם תלת עיצוריים. בתנ"ך כ-2100 מילים המופיעות בו פעם אחת ויחידה, כאשר סופרים בספירה זו גם הופעות של אותו שורש, בבנייני פועל נפרדים או במשקלים נפרדים, כשמות עצם. אולם, ישנם גם שורשים יחידאיים - שורשים שכל אחד מהם מופיע פעם בודדת בכול המקרא. למשל, השורש ב־ל־ס הוא שורש יחידאי. הוא מופיע בספר עמוס: "וַיַּעַן עָמוֹס וַיֹּאמֶר אֶל אֲמַצְיָה לֹא נָבִיא אָנֹכִי וְלֹא בֶן נָבִיא אָנֹכִי  כִּי בוֹקֵר אָנֹכִי וּבוֹלֵס שִׁקְמִים" (עמוס ז, יד). בערבית ובשפות אתיופיה יש מילים משורש דומה, המתארות את פרי התאנה. לכן, כיום יש המפרשים את השורש, כעיסוק במלאכה הקשורה לתאנים.
גם השורש ט-א-ט-א יחידאי בתנ"ך. "וְשַׂמְתִּיהָ לְמוֹרַשׁ קִפֹּד וְאַגְמֵי מָיִם וְטֵאטֵאתִיהָ בְּמַטְאֲטֵא הַשְׁמֵד" (ישעיהו, יד, כג). אולם בניגוד בניגוד לשורש היחידאי ב-ל-ס, לא נמצא שום שורש דומה לו בשום שפה אחרת.
מונטרז הארל

קריירת תיכונים ומכללות

הארל נולד וגדל בעיר טארבורו שבקרוליינה הצפונית, ובשנתו האחרונה בתיכון עבר ללמוד באקדמיה הצבאית "הארגרייב" שבצ'אתם, וירג'יניה, בה למדו בעבר כדורסלנים רבים דוגמת לארי בראון, דייוויד וסט, ג'וש הווארד, ג'ו אלכסנדר וטרי רוזיר. בעונתו היחידה בקבוצת הכדורסל של הארגרייב רשם ממוצעים של 25.2 נקודות ו-13.6 ריבאונדים למשחק, והצעיד את קבוצתו למאזן ניצחונות 38–1 כאשר ההפסד היחיד היה בגמר אליפות התיכונים של וירג'יניה.
בין השנים 2012–2015 למד באוניברסיטת לואיוויל, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ריק פיטינו. בעונתו הראשונה בלואיוויל קלע 5.7 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של גורג'י ג'נג, וזכה עם הקבוצה באליפות טורניר המכללות. בעונה העוקבת הפך הארל לשחקן מפתח בקבוצה, ובעונתו השלישית הוביל אותה, לצד טרי רוזיר, להעפלה לשלב רבע גמר אליפות המכללות ("Elite Eight"). בשתי עונות אלו, בהן העמיד ממוצעים של כ-14.8 נקודות ו-8.8 ריבאונדים למשחק, נבחר לחמישיות העונה של מחוז ה-ACC.

יוסטון רוקטס

הארל נלקח על ידי יוסטון רוקטס בבחירה ה-32 של דראפט ה-NBA‏ 2015. הארל פתח את עונת הרוקי שלו בצורה מבטיחה כשקלע 17 נקודות כבר במשחקו השני ב-NBA, אך עד סיום העונה לא קלע יותר מ-10 נקודות באף משחק, וסיים את העונה עם ממוצע של 3.6 נקודות למשחק בלבד. לאורך אותה עונה נשלח פעמים רבות לשחק בריו גראנדה ואלי וייפרס, קבוצת הבת של הרוקטס בליגת הפיתוח, והרשים במדיה עם ממוצעים של 24.3 נקודות, 9.3 ריבאונדים ו-2.4 חסימות למשחק. בעונה הבאה, עם מינויו של מייק ד'אנטוני לתפקיד מאמן הרוקטס, קיבל הארל דקות משחק מרובות כמחליפם מהספסל של ראיין אנדרסון וקלינט קפלה, וסיפק 9.1 נקודות למשחק ב-65.2% קליעה מהשדה.

לוס אנג'לס קליפרס

לקראת עונת 2017/2018 הועבר הארל בטרייד ללוס אנג'לס קליפרס, יחד עם שישה שחקנים נוספים, בתמורה לרכז כריס פול. באותה עונה המשיך להציג יכולת יציבה כמחליף עם 11 נקודות למשחק ב-63.5% קליעה מהשדה – האחוז השלישי הכי גבוה בליגה (אחרי קלינט קפלה ודיאנדרה ג'ורדן). ב-24 ביולי 2018 חתם בקבוצה על הארכת חוזה לשנתיים נוספות עבור כ-12 מיליון דולר.
עונת 2018/2019 הייתה הטובה ביותר של הארל עד אז. הוא קלע 16.6 נקודות למשחק, ועזר לקבוצה להשיג את המקום השמיני במערב בלי כוכב מובהק.