google/wiki40b huggingface dataset:
יואב שוהם

יואב שוהם היה פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת סטנפורד. מחקריו עוסקים בבינה מלאכותית, בתחום מערכות מרובות סוכנים ובתורת המשחקים.

ביוגרפיה

שוהם סיים תואר ראשון בטכניון. לאחר התואר רצה להתמחות בבינה מלאכותית, אך הענף היה בחיתוליו בארץ ולכן בשנת 1982 נסע לאוניברסיטת ייל כדי להמשיך את לימודיו. בשנת 1987 קיבל דוקטורט במדעי המחשב מאוניברסיטת ייל והמשיך ללימודי פוסט-דוקטורט במכון וויצמן. בשנת 1987 החל ללמד באוניברסיטת סטנפורד ושם לימד עד 2015.
שוהם הקים מספר חברות העוסקות בעסקים מקוונים. המוכרת ביותר בהם היא חברת טריידינג דיינמיקס, אשר עסקה בניהול מכרזים מקוונים. החברה נמכרה לחברת אריבה תמורת 458 מיליון דולר. בשנת 2014 פיתח יחד עם פרופ' דן אריאלי אפליקציית ניהול זמן בשם Timeful, שנמכרה בשנת 2015 לחברת גוגל.
בשנת 2016 יזם שוהם את ״מדד הבינה המלאכותית״ (AI Index) שהושק פומבית בסוף 2017.
הוא נשוי בשנית לנועה אליאסף-שוהם, ממייסדי מכון ראות, ואב לארבעה ילדים.
אתר CpG

אתרי CpG הם אזורים ב-DNA שבהם נוקלאוטיד מסוג ציטוזין מופיע מיד לפני גואנין. המונח CpG מייצג ראשי תיבות של Cytotisne-Phoshpate-Guanine, כלומר הציטוזין קשור לגואנין דרך קבוצת הזרחה (פוספט). ביצורים אאוקריוטים רבים, הציטוזין באתרי CpG עובר מתילציה, על ידי האנזים מתיל-טרנספרז, והופך ל-5-מתיל-ציטוזין. אצל יונקים, כ-80% מאתרי CpG נמצאו ממותלים. חוקי זיווג הבסיסים גורמים לכך כי בגדיל המקביל (שהוא אנטי-פרללי) קיים גם כן אתר CpG (מול כל G יש C ולהפך), כך שהמתילציה עוברת בתורשה כאשר ה-DNA עובר שכפול.
מתילציה של אתרי CpG היא אחת המודיפקציות האפיגנטיות החשובות ביותר. בדרך כלל, גנים שאזור התחל שלהם ממותל יהיו מושתקים. הסיבה לכך היא שקבוצת המתיל גורמת להפרעה מרחבית המקשה על פקטורי שעתוק אקטיבטורים (משפעלים) להיקשר ל-DNA. בנוסף, המתילציה מעודדת קישור של חלבוני קישור לאתרי מתיל-CpG ‏(Methyl CpG binding proteins) המשמשים קו-רפרסורים לפקטורי שעתוק שליליים (מעכבים). 
בגנום האנושי כ-42% מהנוקליאוטידים הם G או C לכן ההסתברות לקבל אתר CpG צריכה להיות 0.21*0.21=4.41%. אולם, בפועל אחוז אתרי CpG הוא נמוך מהמצופה ומהווה פחות מאחוז. ייתכן והסיבה לכך היא הקלות שבה מתיל-ציטוזין יכול להפוך לתימין (T) על ידי דה-אמינציה ספונטנית. לפיכך, במשך האבולוציה יצורים בעלי מעט אתרי CpG היו פגיעים פחות למוטציות כאלה.
איי CpG הם אזורים ב-DNA בעלי ריכוז גבוה במיוחד של אתרי CpG. אצל יונקים האיים מציינים, לעיתים קרובות, התחלה של גן. חוקרים מרבים להשתמש בתכונה זו בחיפושיהם אחר גנים חדשים.
הזאבים האפורים

ארגון הזאבים האפורים (טורקית Bozkurtlar) הידוע גם בכינוי Ülkücüler (האידיאליסטים) או Ülkücü Hareket ("התנועה האידיאליסטית") הוא ארגון הנוער והזרוע הפרה-צבאית  של מפלגת התנועה הלאומית (Milliyetçi Hareket Partisi, MHP) הימנית-קיצונית בטורקיה, ונוסד על ידי מנהיג המפלגה אלפארסלן טירקש. מקור שמם של הזאבים האפורים ב"אסנה" (Asena), זאבה מיתולוגית אפורה אשר הובילה לחופשי שבויים טורקיים במונגוליה, ולפי גרסה אחרת הניקה תינוק טורקי שניצל מהתקפה סינית.

אידאולוגיה

ארגון הזאבים האפורים נחשב לארגון טרור בעל אופי פשיסטי, גזעני, אתנוצנטרי ולאומני. הארגון שותף לאידאולוגיה של מפלגת התנועה הלאומית, ותומך כמוה ברעיון הפאן-טורקיות (Türkçülük), לפיו כל העמים הטורקים משתפים מוצא אחד, ומטרתו להקים ישות מדינית טורקית אחת מהבלקן במערב ועד לסין במזרח. הארגון מחזיק בדעות גזעניות המכוונות כנגד לא טורקים, ובמיוחד כנגד כורדים, אלבנים, יוונים, יהודים וארמנים, ופועל על מנת למנוע הכרה בינלאומית ברצח העם שנעשה באחרונים בראשית המאה ה-20. השפעתו של הארגון חורגת מגבולות טורקיה ומשתרעת ברחבי טורקסטן (במיוחד באזרבייג'ן ובקרב האוכלוסייה הטורקית בצפון קפריסין) ובקרב קהילות מהגרים טורקים באירופה.

לאחר ההפיכה הצבאית

בעת ההפיכה הצבאית השלישית בטורקיה ב-12 בספטמבר 1980 הוערכה עוצמתם של הזאבים האפורים בכ-200,000 פעילים שהיו מאוגדים ב-1,700 בסיסים ובכמיליון תומכים. מחולל ההפיכה, קנן אוורן שהיה עתה לראש המדינה, הוציא את הארגון אל מחוץ לחוק לאחר ששוב לא היה מעוניין בהמשך יישומה של דוקטרינת המתח במדינה. בד בבד הוצאו אל מחוץ לחוק כל המפלגות הפוליטיות ומרבית הארגונים במדינה. כ-220 מאנשי הארגון כמו גם חלק מאנשי מפלגת התנועה הלאומית ומנהיג המפלגה אלפארסלן טירקש, הועמדו לדין במאי 1981 בהקשרם של כ-700 מקרי רצח, והואשמו בכוונה לפגוע במשטר החוקתי במדינה ובמטרה להקים בה דיקטטורה פשיסטית.
לאחר סיומו של המשטר הצבאי בטורקיה ועריכת בחירות כלליות במדינה ב-1983, עברו רבים מחברי הארגון ומחברי מפלגת התנועה הלאומית לשורות מפלגת המולדת החדשה (Anavatan Partisi) שזכתה בבחירות. עם זאת מפלגת האם המקורית של הזאבים האפורים קמה מחדש באותה שנה בשם "מפלגת המשימה הלאומית" או "מפלגת המאבק הלאומי" (Milliyetçi Çalışma Partisi, MÇP), וב-1992 אף שבה אל שמה המקורי. במהלך שנות ה-80 נטל הארגון חלק פעיל במאבק הצבאי שהתחולל בין טורקיה ומפלגת הפועלים של כורדיסטן (כורדית Partiya Karkerên Kurdistan, PKK; טורקית Kürdistan İşçi Partisi) והואשם בגרימת מותם של אלפים. יש הסוברים שגם בעניין זה שירת הארגון אינטרסים של המדינה או של המדינה העמוקה ופעל אגב תיאום עימה, ובכלל זה גם במעשי טרור במסווה של אנשי מפלגת הפועלים של כורדיסטן (מבצעי דגל כוזב).
קרדיט (יצירה)

זכות יוצרים וזכות מוסרית

חוקי זכויות יוצרים עוסקים בזכות על יצירה. הזכות הבסיסית ביצירה היא זכות יוצרים, שהיא סוג של זכות קניין, המקנה לבעליה שליטה מלאה ביצירה, וניתנת להעברה מהיוצר לאדם אחר, כגון מו"ל או מזמין של היצירה. גם כאשר זכות היוצרים ביצירה אינה בידי היוצר, עוסק החוק בזכותו לקרדיט, זכות הקרויה "זכות מוסרית".
בישראל נכנס לתוקף במאי 2008 חוק זכויות יוצרים חדש, המחליף את החוק שהיה בתוקף מתחילת תקופת המנדט. שני החוקים עוסקים בזכות יוצרים.
בחוק הישן נקבע: "מחבר זכאי ששמו ייקרא על יצירתו בהיקף ובמידה המקובלים" (סעיף א(1) לפקודת זכות יוצרים, 1924).
בפרק ז' לחוק החדש הוגדרה הזכות המוסרית של היוצר ביתר הרחבה:
45. (א) ליוצר של יצירה אמנותית, יצירה דרמטית, יצירה מוזיקלית או יצירה ספרותית, למעט תוכנת מחשב, שיש בה זכות יוצרים, תהיה ביחס ליצירתו זכות מוסרית, למשך תקופת זכות היוצרים באותה יצירה.

(ב) הזכות המוסרית היא אישית ואינה ניתנת להעברה, והיא תעמוד ליוצר אף אם אין לו ביצירה זכות יוצרים או אם העביר את זכות היוצרים ביצירה, כולה או חלקה, לאחר.

46. זכות מוסרית ביחס ליצירה היא זכות היוצר –

(1) כי שמו ייקרא על יצירתו בהיקף ובמידה הראויים בנסיבות העניין;

(2) כי לא יוטל פגם ביצירתו ולא ייעשה בה סילוף או שינוי צורה אחר, וכן כי לא תיעשה פעולה פוגענית ביחס לאותה יצירה, והכל אם יש באילו מהם כדי לפגוע בכבודו או בשמו של היוצר.
— חוק זכות יוצרים, התשס"ח-2007
חידוש משמעותי של החוק משנת 2007 הוא הכפפת הזכות המוסרית לסייג של סבירות. סעיף 50(ב) קובע ש"... עשיית פעולה ביצירה הפוגעת בזכות המוסרית האמורה בסעיף 46(2) אינה מהווה הפרה של הזכות האמורה, אם הפעולה הייתה סבירה בנסיבות העניין". סעיף 50(ג) מונה שיקולים שעל בית המשפט להתחשב בהם בעת קביעת הסבירות של הפעלת הזכות המוסרית. משמעות הסייג תיקבע בבתי המשפט.
יום זמנהוף

יום זמנהוף (באספרנטו: Zamenhofa Tago) הוא המועד הידוע ביותר בקרב קהילת דוברי האספרנטו בעולם, וחוגגים אותו ב-15 בדצמבר, יום הולדתו של אליעזר לודוויג זמנהוף (1859-1917), יוצר שפת האספרנטו. 
יום הולדתו ה-19 של זמנהוף, בשנת 1878, נחשב ליום הולדתה של השפה, משום שבמסיבת יום ההולדת הציג זמנהוף לראשונה בפני חבריו את הגרסה הראשונה של שפת אספרנטו - ספרו Lingwe uniwersala, גרסה שהתפתחה עד 1887, עת ראה אור ספרו של זמנהוף Unua Libro ("הספר הראשון"), המציג את הגרסה הידועה כיום כשפת האספרנטו. כיום, דוברי אספרנטו רבים בעולם נפגשים ביום זה ומדברים בשפה, ויש הנוהגים לקנות ספר באספרנטו בתאריך זה. מנהג מפורסם הוא לערוך כנסים לציון האירוע. 
חלק מדוברי האספרנטו הציעו כי תאריך זה יהיה "יום ספרות האספרנטו" במקום "יום זמנהוף", כדי לא להגזים בחגיגת הצלחתו של איש אחד. מוציאים לאור של ספרים באספרנטו בדרך כלל מוציאים ספר ביום זה, ומתנהלות מכירות של ספרים שנכתבו בשפה זו במרכזי אספרנטו ברחבי העולם.
בשנת 2009 צוין מלאת 150 שנה ליום הולדתו של זמנהוף. בתאריך זה נפתח מועדון אספרנטו חדש בביאליסטוק וגם נערך סימפוזיון גדול בניו יורק שהשתתפו בו דוברי אספרנטו רבים וגם בלשנים. חברת גוגל הוציאה לוגו מיוחד לכבוד האירוע (שרבוט גוגל) שבו הופיע דגל האספרנטו, ובעקבות זאת כשני מיליון אנשים ביקרו בערך על שפת האספרנטו בוויקיפדיה.
אינטליגנציה (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי הנרי, והופק על ידי יעקב למאי. השיר הוא שיר בסגנון הפופ המשלב בתוכו גם את סגנון הים-תיכוני. יוסי חרסונסקי סקר את השיר בחיוב, וטען כי שרית חדד שרה באירוניה ובציניות את השיר, ואף העניק לו שלושה כוכבי זהב.
במקור, תוכנן השיר להיכלל באלבומה 20, אך מסיבה לא ברורה הוחלט שלא להוסיפו אליו. השיר נכנס לאלבום האוסף המיטב, שיצא בספטמבר 2012.

וידאו קליפ

טרם הוציאה את הוידאו קליפ המלא של השיר, העלתה שרית לערוץ היוטיוב שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל בגרסתו הרגילה. בנוסף לכך, פורסמה עטיפת הסינגל גם בגרסה תלת-ממדית, בדומה לעטיפת הלהיט "Do You Love Me".
נכון ל-25 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של האודיו עומד על קרוב למיליון צפיות.
ספריית הר הצופים למדעי הרוח ולמדעי החברה ע"ש בלומפילד

מבנה הספרייה

הספרייה הוקמה בשנת 1981, לקראת חנוכתו של הקמפוס המחודש של האוניברסיטה בהר הצופים. היא הוקמה על בסיס איחודן של 24 ספריות אקדמיות מחלקתיות, ששכנו לפני כן בקמפוס גבעת רם של האוניברסיטה.
הספרייה שוכנת בבניין בן חמש קומות שנבנה בסוף שנות ה-70, במסגרת פרויקט השיקום וההרחבה של קמפוס הר הצופים. את הבניין תכנן האדריכל יעקב רכטר. הוא שוכן במרכז הקמפוס, בתווך שבין בנייני הפקולטות למדעי הרוח ולמדעי החברה.
קומת הכניסה (קומה 3) מכילה מבואה, דלפק השאלה של ספרים, מתחם מסכי מחשב לעיון בקטלוג הספרייה, מתחם ספריית כתבי עת, אזור נרחב של שולחנות עבודה לסטודנטים ולאורחים, וחלונות תצוגה של פריטי יודאיקה מאוסף יובילר של האוניברסיטה העברית. בקומה שמתחתיה (קומה 2) שוכנים אוספי ספרים במדעי החברה (כלכלה, סטטיסטיקה, גאוגרפיה, פסיכולוגיה וסוציולוגיה), ובמתחם אחר ספריית סרטי קולנוע, לצפייה ולהשאלה. הקומות העליונות (קומה 4 וקומה 5) כוללות אוספי ספרים במדעי הרוח (היסטוריה, פילוסופיה, בלשנות, אסלאם, לימודי אסיה ואפריקה ומדעי היהדות). בקומה התחתונה (קומה 1) שוכנים שירותי-עזר שונים כגון צילום מסמכים. בפקולטה למדעי החברה ממוקמת ספריית המפות המשתייכת לספרייה.
שטח בניין הספרייה הוא כ-15 אלף מטרים מרובעים, ובו 1,700 מקומות ישיבה לסטודנטים.

אוספי הספרייה

בשנת 2010 מנה אוסף הספרייה יותר מ-566 אלף כותרים (כ-971 אלף כרכים) וכ-130 מאגרי מידע אלקטרוניים. בשנת 2017 אוסף הספרייה מכיל כמיליון כרכים וחומרים מגוונים בפורמטים שונים: ספרים בנייר ובפורמט דיגיטלי, כתבי עת בנייר ודיגיטליים, קלטות וסרטי DVD, מאגרי מידע דיגיטליים, עבודות מאסטר ודוקטורט. האוסף כולל פריטים ביותר מ-100 שפות מכל רחבי העולם. לרשות הבאים עומדים ספרנים מתמחים בנושאי הקטלוג של הספרייה. הכניסה לספרייה חופשית לכל אדם, אך השאלה והוצאת ספרים אפשרית רק לאנשי הסגל, סטודנטים, מינויים או חוקרים.
אוסף הספרייה מאורגן בשיטת "מדף פתוח", בו ניתנת גישה חופשית לשליפת הספרים על ידי המעיינים היישר ממדפי האחסון (זאת בניגוד לספרייה הלאומית בה יש צורך להזמין את רוב הספרים מהמחסן על מנת לעיין בהם). חלק קטן מהספרים הם ספרים שמורים, שהגישה אליהם מוגבלת וניתנת לזמן קצר בלבד.
הספרים בספרייה ממויינים לפי שיטת המיון של ספריית הקונגרס.
אושן 12

עלילה

בסוף הסרט הקודם חבורת פושעים בהנהגתם דני אושן (ג'ורג' קלוני) וראסטי (בראד פיט) גנבו הון עתק מבעל הקזינו טרי בנדיקט (אנדי גרסיה). בנוסף הצליח דני לגרום לבת זוגו לשעבר טס (ג'וליה רוברטס) להפרד מבנדיקט ולחזור לזרועותיו.
עלילת הסרט נפתחת מספר שנים לאחר השוד - כל אנשי השוד התפזרו להם וחיים את חייהם. למארק, גנב מפורסם אשר פרש, יוצר קשר עם דני כדי ליצור תרמית פתלתלה ומסובכת - במהלכה תוחזר לו ביצת פברז'ה אשר גנב בעבר ונאלץ להחזיר וכן יתאחד עם בתו, אשר איננה מכירה אותו כלל - סוכנת היורופול איזבל להירי (קת'רין זטה-ג'ונס). על פי התוכנית למארק יפגע בגאוותו של בן טיפוחיו "שועל הלילה" - שודד צרפתי בשם פרנסואה טולור (ונסן קאסל), כדי שזה יציב בפני החבורה אתגר - גניבת הביצה מחדש.
פרטי התוכנית מגלים רק לצופים רק מאוחר יותר, ורוב עלילת הסרט, על אף שעוקבת אחר חבורתו של אושן ומסופרת מנקודת מבטם, משאירה את הצופים בבורות לגבי התוכנית אשר הולידה את המהלכים.
בעקבות השפלתו על ידי לאמרק, אשר טען בפניו כי שוד הקזינו שביצעו אושן וחבורתו היה מוצלח יותר מאלו שלו, טולור מגלה לבנדיקט את זהותם ומקום הימצאם של החבורה. זה מגיע לכולם ומציג בפניהם אולטימטום - עליהם להחזיר הכסף שנגנב בתוספת ריבית (כ-190 מיליון) בתוך שבועיים. החבורה מתכננת שוד באמסטרדם כדי להשיג את הכסף הדרוש, אך טולור מקדים אותם ומציב בפניהם את אתגר גניבת ביצת הפברז'ה - כל אחד ינסה לגנוב את הביצה בעודה מוצגת במוזיאון למשך שבוע.
טולור, וכך גם הצופים באותה העת, לא יודע כי החבורה איתרה את מיקום הביצה בדרכה למוזיאון בעזרתו של למארק, והחליפה בינה לבין זיוף. במקביל, בעקבות השוד באמסטרדם, מתחילה להירי לדלוק אחר החבורה, ולבסוף לוכדת אותם, לרבות טס, כאשר הם מביימים ניסיון שוד במוזיאון. החבורה נחלצת בזכות אימו של ליונס (מאט דיימון), אחד השודדים, אשר מתחזה לסוכנת ממשלתית ומצליחה להעבירם לחזקתה. להירי, אשר זייפה את חתימת ממוניה כדי לאשר את המרדף אחר חבורת השודדים, נמצאת עתה במלכוד לאחד שהבינה כי החבורה ברחה מידיה. היא מצטרפת אל ראסטי ומתאחדת עם אביה.
דני וטס מגלים לטולור, אשר משוכנע כי גנב את הביצה האמיתית מהמוזיאון לאחר מה שחשב שהיה ניסיון כושל מצד חבורתו של אושן, כי למעשה הפסיד באתגר וגנב זיוף. לאחר מכן הם מספרים לו, ובכך גם חושפים בפני הצופים, את תוכניתו של למארק. בלית ברירה טולור משלם בעבורם את החוב לבנדיקט, והחבורה, עתה גם יחד עם להירי, חוזרת לחייה הנהנתנים.

הפקה

הסרט צולם במקומות רבים מסביב לעולם, ביניהם בוורלי הילס, לוס אנג'לס, שיקגו, אמסטרדם, הארלם, פריז, מונקו, מונטה קרלו, רומא, אגם קומו וסיציליה.
יהודה רשף

שירותו הצבאי

רשף נולד בארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה לחם בשורות הבריגדה היהודית. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת כרמלי כמפקד מחלקה. בחודש מרץ 1948 פיקד על פעולת תגמול על רצח ארבעה פועלים יהודים של חברת החשמל, במהלכה הרג הכוח בפיקודו 15 ערבים והצית משאיות פרי בדרך לעכו. לאחר מכן עלה בגורלו לצאת בשיירת יחיעם. 
רשף הצטרף לגדוד הצנחנים 890 כמפקד פלוגת המילואים של הגדוד. לאחר מכן הצטרף לסיירת צנחנים והיה מפקדה השני, לאחר מאיר הר ציון, בין היתר בפעולת קלקיליה. הסיירת בפיקודו הציבה מחסום למניעת הגעת תגבורת, ובקרב שהתפתח נפצע. בהמשך היה סגן מפקד גדוד 88 ומפקד גדוד 28 של הצנחנים. בשנים 1960–1958 היה מפקד גדוד 890. במלחמת ששת הימים היה מפקד חטיבת יפתח שהשתתפה בכיבוש עזה ועלי מונטר. לאחר מותו של אריה רגב ביולי 1968, מונה למפקד חטיבת הבקעה, ועסק עם סגנו משה לוי, בשכלול ניהול המרדפים. 
לאחר מכן היה ראש מחלקת המבצעים במטה הכללי. בשנת 1971 מונה למפקד המנהל האזרחי במרחב שלמה, במטרה להניע את הקמת אופירה. לאחר פחות משנה עזב את התפקיד בביקורת על חוסר העשייה ומונה בידי שמעון פרס למנכ"ל רכבת ישראל. רשף עסק בגיבוש תוכנית חומש לפיתוח רכבת ישראל, אך לא המשיך בתפקיד זמן רב. לאחר שנתיים נקרא על ידי שמעון פרס למשרד הביטחון. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים גויס למילואים הגיע לפיקוד הצפון, שם מונה על ידי חיים בר לב לקצין אג"ם נוסף בפיקוד הצפון.
פנחס עידן

ברשות שדות התעופה

בשנת 1979, לאחר שירות בחיל השריון, החל לעבוד ברשות שדות התעופה בעקבות אחיו מרדכי ואשר. עבד בתחילה כסבל ונהג. ב-1982 נבחר לראשונה לוועד העובדים של רשות שדות התעופה, ומ-1986 הוא מכהן כיו"ר ועד העובדים הכללי ברשות ברציפות, למעט שנתיים בהן היה ראש עיריית לוד.
אחיו, מרדכי, הוא סגן ראש הוועד. שניים מאחייניו, יוסי בן-שחר ושרון עידן, הם חברי הוועד. כמו כן, עשרות מבני משפחת עידן מועסקים ברשות שדות התעופה. בשנת 2000, מצא מבקר הרשות שחלקם לא דיווחו על קרבת המשפחה בעת קבלתם לעבודה, וחלקם מועסקים בניגוד לנהלים.
בתחילת נובמבר 2014, ערך ועד עובדי נתב"ג אסיפות הסברה לעובדים, בתגובה לכוונת האוצר לקחת כחצי מיליארד שקל מקופת רשות שדות התעופה בשנה הבאה. עידן אמר, שאם האוצר אכן יעביר לתקציב המדינה סכום כה גבוה, הדבר עשוי לפגוע ביציבות הפיננסית של רשות שדות התעופה, שקופתה מתנהלת באופן עצמאי מתקציב המדינה אף על פי שהיא נמצאת בבעלותה.
בנובמבר 2017, נענה עידן לבקשת שר האוצר משה כחלון לדחות את השבתת נתב"ג, לאחר שהשר הבטיח להתערב אישית בסוגיית הסכסוך סביב גבולות נתב"ג, שהוביל לאיומי השביתה.
בינואר 2018, דרש משרד האוצר מרש"ת (רשות שדות התעופה) להעביר למדינה 1.2 מיליארד ש"ח ב-2019, ובהמשך כ-50% מההכנסה הנקייה של הרשות. הסכום הזה הגיע מקופת המזומנים שהצטברה ברש"ת כתוצאה מהאגרות שמשלמים הנוסעים, חבות התעופה וגופים מסחריים אחרים. הכספים האלה היו דרושים לתקציב המדינה. כדי לאפשר את העברת הכסף, נחתם הסכם בין הממונה על השכר באוצר לוועד עובדי רש"ת, לפיו כל עובד קבוע ברש"ת יקבל מענק חד פעמי של כ–20 אלף שקל תמורת הסכמת העובדים להעברת העודפים הכספיים של הרשות לאוצר המדינה.

פעילות פוליטית

כחבר מרכז ליכוד, פקד אלפי מתפקדים מעובדי רשות שדות התעופה לליכוד.
בשנת 1998, לקח חופשה ללא תשלום מראשות ועד עובדי רשות שדות התעופה, שכר דירה בלוד ונבחר לראשות העיר. עידן הביס את קודמו בתפקיד בני רגב, שהורשע בהמשך בקבלת שוחד מדוד אפל. בשנת 2000, הורה שר הפנים נתן שרנסקי על הקמת ועדה קרואה, בשל בעיות סמים, בנייה לא חוקית, מצוקת דיור וגירעון תקציבי חמור. עידן הוחלף באריה ביבי וחזר לראשות הוועד. 
לקראת הבחירות לעיריית לוד ב-2013, שהתקיימו לאחר 6 שנות ועדה קרואה, התמודד עידן למועצה בראשות רשימה מקומית שזכתה בשני מנדטים והיה חבר מועצת העיר.
בשנת 2015 הוצב במקום ה-36 ברשימת הליכוד לבחירות לכנסת העשרים ולא נכנס לכנסת.
במרץ 2017 תמך עידן בשלי יחימוביץ' במרוץ לתפקיד יו"ר ההסתדרות.
לקראת הבחירות המקומיות ב-2018 השתלבה סיעתו בסיעת הבית היהודי לעירייה, כשעידן עצמו לא מתמודד ברשימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת ב-2019 נבחר למקום ה-19 ברשימת הליכוד כנציג מחוז שפלה. על מנת להתמודד, הורד לבקשתו מדרגה 30 לדרגה 26, וזאת על מנת שלא יצטרך להתפטר מרשות שדות התעופה. עידן הסיר את מועמדותו מרשימת המועמדים לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה וועדת הבחירות המרכזית הביעו אי נוחות מן ההליך. עידן לא היה מועמד מטעם המפלגה בבחירות לכנסת העשרים ושתיים (ספטמבר 2019).

חיים אישיים

נולד ומתגורר במושב אחיסמך להורים שעלו מטריפולי (לוב), הבן העשירי בין אחד עשר ילדים. אב לשלושה, סב לשנים עשר.
ברי אבנר

ברוך (ברי) אבנר (נולד ב-19 בספטמבר 1959) הוא מאמן שחייה בכיר ישראלי, שופט שחייה בינלאומי, שפט באליפות עולם (מנצ'סטר 2008), במשחקים האירופיים (2015), באליפויות אירופה (טרייסטה 2005 ונתניה 2015) ובאליפויות אירופה לנוער רבות. כמו כן שימש כשופט ראשי באליפות העולם לבתי ספר (2013) ובתחרות "רב אומות" לנוער (2015). הוא המתרגם הרשמי היחיד של חוקת השחייה לעברית. נוסף לכך, הוא שחקן ברידג', כיהן בתפקיד יו"ר ועדת החוקה של ההתאגדות הישראלית לברידג' ותרגם את חוקת הברידג' הבינלאומית לשנים 2017 עד 2027.

ביוגרפיה

אבנר נולד וגדל בירושלים. בנם של עדינה (משפחת ספיר), טכנאית רנטגן, וארי, עיתונאי, סופר ומתרגם, מראשוני השידור העברי, חבר הנהלת האקדמיה ללשון העברית. כילד הוא התגורר עם משפחתו בלונדון בשנים 1962–1964 וב 1969–1971. הוא שחה בימק"א ירושלים בהדרכתו של נפתלי לוי ושיחק כדורמים באס"א ירושלים בהדרכתו של ראובן שפע. בוגר התיכון ליד האוניברסיטה, בכיתה עם יורם יובל ועם דורון אביטל. ריכז בהתנדבות את פעילות המתנדבים במרכז הקליטה במבשרת ציון במסגרת הפרויקט של חתן פרס ישראל יעקב מימון. בשנים 1982–1984 למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1983 סיים קורס מאמני שחייה ובשנת 1986 סיים קורס מאמני שחייה בכירים. משנת 1985 הוא בוגר קורס הצוערים של משרד החוץ. היה עוזר לדובר משרד החוץ בתקופת כהונתו של שמעון פרס כשר החוץ. שימש כדובר הקרן לירושלים תחת היו"ר טדי קולק והמנכ"לית רות חשין.
במסגרת תחרויות השחייה של כינוס הפועל ה-12 במאי 1983 פסל אבנר כשופט שחייה צעיר את אחת השחייניות המובילות בעולם אן אוטנברייט מקנדה, שנה לאחר מכן היא זכתה במדליית הזהב האולימפית, תוך כדי משחה שליחות 4x100 מטר מעורב שבו קנדה ניצחה את ארצות הברית. על אף שהפסילה הייתה מוצדקת ולפי החוקה הבינלאומית, הודיע הנציג הקנדי לוועדה המארגנת שאם השחיינית תיפסל, נבחרת קנדה לא תגיע יותר להתחרות בישראל והפסילה התבטלה.
בשנים 1989–1991 התמנה למאמן ראשי בהפועל ימק"א ירושלים. בשנים 1991–1992 עבד כמאמן ראשי במכבי ראשון לציון ובשנים 1992–2008 מאמן ראשי של קבוצת ירושלים רבתי. בשנים 2012 – 2014 אימן את הקבוצה ההישגית של מכבי ראשון לציון.
בשנים 1996–2019 מרצה בקורסים למאמני שחייה ולמאמנים בכירים במכללה האקדמית בוינגייט ובשנים 1998 – 2019 רכז קורס מדריכי שחייה במכללת וינגייט.
בשנת 2018 אירגן את תחרויות השחייה באולימפיאדת הילדים שנערכה בירושלים ושימש כשופט ראשי.
בין השחיינים הבולטים שאימן אבנר, נמנים האולימפיים:  אלכסיי מנז'ולה (סידני 2000) ונמרוד שפירא בר אור (בייג'ינג 2008) ואלופי ושיאני ישראל בשחייה: ליאור בירקאן, מישל קובין, אבי נחמיאס, עירית גלוסקינוס, אהוד סגל, יניב שניידר, בועז טלסקי, ג'ואן קופטי, דניאל קלינגר, לימור מרמלשטיין, יורי סמויליץ', אולגה צינקר, תמר שחר, דיאנה ניקנורוב, אביטל ברסלר. כמו כן אימן שחיינים מנבחרת פלסטין בשחייה שהשתתפו במשחקים האולימפיים: רעד עווייסאת  (אתונה 2004), חמזה עבדו  וזכייה נסאר  (בייג'ינג 2008) וסבין חזבון  (לונדון 2012) ובאליפויות עולם: איאד חושיה (Iaad Hushia)  ויארה דאוואני (Yara Dawani).

משפחה

אבנר הוא נכדו של זאב ספיר מצד אמו והוא נינו של זאב וולף בלום מצד סבתו של אבנר מצד אימו. הוא נכדם של הזמרת יוכבד טראוב לוריא והעיתונאי והסופר זלמן טראוב מצד אביו.
אבנר נשוי ללילך אריאל, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה. אחותה הצעירה של אריאל היא קרן רגאל, אלופה ושיאנית ישראל בשחייה.
שלמה עמר

ביוגרפיה

עמר נולד בחיפה ב-1935. ב-1950 התחיל לעבוד בקואופרטיב "אגד", ובמשך השנים מילא תפקידים מנהליים בקואופרטיב, וכן שימש יושב-ראש מזכירות "אגד".
כיהן בכנסת ה-11 מטעם מפלגת יחד והמערך. לקראת הבחירות לכנסת השתים עשרה, נבחר עמר למקום ה-41 ברשימת המערך לכנסת, ועם זכייתה של הרשימה ב-39 מנדטים לא שב אל המשכן.
ב-1985 ביקש היועץ המשפטי לממשלה, יצחק זמיר מוועדת הכנסת להסיר את חסינותו של עמר, כדי שניתן יהיה להעמידו בגין עבירה על חוק האזנת סתר. הוועדה סירבה. שניים משותפיו של עמר לעבירה זו נשפטו והורשעו.
ב-1983 נקרא שלמה עמר לשירות מילואים בלבנון. כדי להתחמק מהחובה, סידר עמר עבודה באגד לאלברט אזולאי, והלה דאג לשחרר אותו. לאחר מכן, כאשר פוטר אזולאי, הוא נקם בעמר על ידי הדלפת הסיפור לעיתונות. נפתחה חקירת מצ"ח. בינואר 1986, בעיצומה של החקירה, זימן רם כספי, עורך הדין שייצג את עמר, את גיבורי הפרשה לפגישה במשרדי עורך הדין יגאל ארנון. במהלך הפגישה, שכונתה לימים "הפגישה הלילית", ניסה כספי לשכנע את אזולאי שלא להעיד נגד עמר. פסק הדין בפרשה ניתן ב-1989. עמר, אזולאי, כספי וארנון, ושלושה נאשמים אחרים, הורשעו. עמר נידון לארבעה חודשי עבודות שירות, כספי לשמונה חודשי מאסר על תנאי, וארנון נקנס אך זוכה בבית המשפט העליון.
יורם כהן

נעוריו ושירותו הצבאי

כהן נולד ללאה ומשה כהן, שב-1951 עלו לישראל מאפגניסטן ועל רקע זה כונה בשב"כ, "האפגני". בילדותו התגורר בשכונת שפירא שבדרום תל אביב, ולמד בבית הספר הדתי ביל"ו בתל אביב. בוגר הצופים הדתיים והישיבה התיכונית מדרשיית נעם בפרדס חנה. בשנת 1979 התגייס לצה"ל, בחר לשרת בחטיבת גולני והתקבל לסיירת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, עבר קורס מ"כים חי"ר, והשתתף באימונים ופעילות מבצעית במסגרת הסיירת והחטיבה.

שירותו בשב"כ

בשנת 1982, לאחר שחרורו מצה"ל, התגייס לשירות הביטחון הכללי (שב"כ). תפקידו הראשון היה מאבטח רכזי שטח. אחרי שעבר אולפן ללימודי ערבית וקורס רכזי שטח הפך בשנת 1983 לרכז בנפת בנימין, ובשנת 1989 התמנה לרכז נפת רמאללה. 
בשנת 1991 מונה לתפקיד ראש הדסק האופרטיבי ביהודה, ובשנת 1996 מונה לראש חטיבת הסיכול בירושלים ויהודה. בשנים 1999–2001 שימש ראש האגף לסיכול טרור ערבי-איראני. בשנת 2003 מונה לראש מרחב ירושלים, יהודה ושומרון.
בשנת 2005 מונה לסגנו של ראש השב"כ יובל דיסקין, ועסק בגיבוש מדיניות בניין הכוח והפעלתו, וכן בהחלטות ארגוניות. 
בשנת 2008 יצא לארצות הברית והיה עמית מחקר במכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב, במסגרתו פרסם מספר סקירות ומאמרים, תוך ציון שמו ותפקידו בשב"כ. בין היתר, תיאר במאמריו את פעילות חמאס וארגוני טרור פלסטיני נוספים ברצועת עזה. כהן הזהיר מפני ארגונים אסלאמיים קיצוניים שאינם סרים למרותו של חמאס, שמונחים על ידי קווי האידאולוגיה של הג'יהאד העולמי ושיטותיו. כהן טען כי מטרתם העיקרית של ארגוני הג'יהאד בעזה היא להחיות את תור הזהב של האסלאם העתיק, ולכונן ישות אסלאמית כלל עולמית שתיישם את החוק הדתי האסלאמי, חזון שלשם הגשמתו לא יהססו להשתמש בטרור רצחני.
עם שובו לישראל בשנת 2010 שימש כפרויקטור, והופקד על גיבוש תפיסת ניהול השירות לקראת העשור שעד שנת 2020.

כראש השב"כ

ב-15 במאי 2011 החל כהן לכהן כראש השב"כ, במקומו של יובל דיסקין וזאת לאחר שנבחר על פני שני מועמדים נוספים בהם יצחק אילן, המועמד שהועדף על ידי דיסקין.
בנובמבר 2012 היה ממפקדי מבצע הסיכול הממוקד בו חוסל אחמד ג'עברי, המפקד בפועל של גדודי עז-א-דין אל קסאם, שהיווה את מהלך הפתיחה במבצע עמוד ענן. בניגוד לעמדתו של קודמו בתפקיד, יובל דיסקין, תמך כהן בעסקת שליט וסבר שהשב"כ ומערכת הביטחון יוכלו להתמודד עם איומי טרור אפשריים שיופנו אל ישראל לאחר שחרור המחבלים. גם שנים לאחר העסקה וכשכבר היה ידוע כי רבים מהמשוחררים חזרו לטרור ואף רצחו בפועל אזרחים ישראלים הוא שב והביע את תמיכתו בה.
בתקופתו השב"כ התמודד עם גל הטרור הפלסטיני (2015–2016) שהתבטא במספר רב של פיגועי טרור, הבולטים שבהם פיגועי דקירה וירי, שביצעו מחבלים פלסטינים, לרוב ללא שיוך ארגוני ורבים מהם קטינים. השב"כ לא הצליח לספק התרעות על רוב הפיגועים, אך את הפיגועים הקטלניים שכן בוצעו הצליח לפענח במהירות והביא למעצר המפגעים בידי כוחות צה"ל והימ"מ. מנגד, חשף וסיכל השב"כ מספר חוליות טרור מאורגנות של חמאס שתכננו לבצע פיגועים גדולים וקטלניים. ב-8 במאי 2016 הסתיימה כהונתו בת חמש השנים של כהן כראש השב"כ.

לאחר פרישתו מהשב"כ

לאחר פרישתו מהשב"כ משמש כהן יועץ בנושאי ביטחון פנים. בספטמבר 2017 מונה לחבר בוועדה המייעצת של חברת אבטחת המידע "סייפטי".

חיים פרטיים

לכהן תואר ראשון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והוא בוגר המכללה לביטחון לאומי.
במאי 2018 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן כהוקרה על שירותו המסור ורב השנים למדינה.
מאז 1983 מתגורר בשכונת רמות שבירושלים. נשוי לאסנת, ראש החוג למשאבי למידה במכללה ירושלים, ולהם חמישה ילדים.