google/wiki40b huggingface dataset:
צבי ים

רבייה

בעונת ההטלה, בין החודשים מאי לספטמבר, עולות נקבות צבי הים אל החוף כדי להטיל את ביציהן ביבשה, מטרים ספורים מהים. נקבת הצב עולה בחוף החולי עד שהיא מגיעה אל מעבר לקו הגאות (קצה גבול המים בזמן הגאות). נקבת צב הים צריכה להטיל את הביצים רחוק מספיק מהמים המלוחים שכן הם עלולים להזיק לקליפת הביצה העדינה. היא חופרת גומה, מטילה בתוכה את הביצים ומקפידה לכסותן היטב בחול. הביצים מודגרות בחום השמש במשך כחודשיים. האבקועים בוקעים במשך כמה לילות ופונים היישר אל הים. האור הבהיר המוחזר מקצף הגלים מסמן להם את הדרך אל הים ועליהם להגיע לשם במהירות.
הצבים מנווטים את דרכם בים בעזרת השדה המגנטי של כדור הארץ, והנקבות שבות לאותו חוף בו הן בקעו על מנת להטיל את ביציהן בבגרותן.

צבי ים בישראל

בחופי ישראל מצויים שלושה מיני צבים ימיים: צב ים חום (Caretta caretta), צב ים ירוק (Chelonia mydas) וצב ים קרני (Eretmochelys imbricata). צב הים הקרני נמצא רק בחופי הים האדום בישראל. בנוסף, לעיתים עוברים בחופי ישראל גם צבי ים גילדיים ואף לפעמים צבי ים זיתניים בחופי הים האדום. 
לצבי הים ישנם מספר טורפים בטבע: למשל הסרטנים ומספר מינים של עופות. הם מעדיפים לטרוף את צבי הים הקטנים, ששריונם אינו קשה והם חסרי אונים.

סכנות ואיומים על אוכלוסיית צבי הים בישראל

לצבי הים ישנם מספר טורפים טבעיים: סרטני חולות, מיני עופות ימיים (כגון השקנאי), כרישים ויצורים ימיים אחרים. שועלים גם חומסים את קניהם של צבי הים וטורפים את הביצים. השועלים אינם טורפים טבעיים של הצבים שכן הם לא היו מצויים בחוף הים בעבר, אך הגיעו לשם בעקבות האדם.
האויב הגדול ביותר של צבי הים היום הוא בני האדם. רוב הפגיעות של צבי ים בארץ קורות באופן לא מכוון.
צבי הים ניצודו בעבר, ובשנות ה-30 של המאה ה-20, בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, היו צדים בכל שנה כ-2000 צב ירוק ברצועת החוף של הארץ.
צבי הים נתפסים בטעות ברשתות דיג ורשתות רפאים ובקרסים, מסתבכים ואוכלים אשפה שנמצאת בים ובחוף, נפגעים מכלי שיט מהירים כגון סירות מנוע ואופנועי ים, וסובלים מפגיעה קשה באתרי ההטלה שלהם.
אתרי ההטלה הם חופים חוליים עם גישה נוחה מהים, לאורך כל רצועת החוף של ישראל. בנייה של מרינות ושוברי גלים לאורך החוף פוגעת בהסעת החולות צפונה וכך נוצר חוסר איזון בפיזור החול על החופים ורצועת החוף הולכת ומצטמצמת באזורים שבהם צבות מטילות. חופים רבים מופרעים בעונת ההטלה (הקיץ) על ידי מסיבות, לינות לא מוסדרות בחופים, אורות ומדורות. האורות המגיעים מכבישים קרובים לים, מסעדות ואפילו מדורות על החוף מבלבלים את הצבים שזה עתה בקעו מהביצה ומחפשים את האור המופץ מהגלים כדי למצוא את דרכם אל הים.
נסיעה פרועה על החופים עלולה לפגוע בצבים ובקניהם וגם יוצרת קוליסים (חריצים) בחול שהצבים הצעירים נופלים אליהם ולא יכולים לצאת מהם.
בנייה אינטנסיבית ופיתוח מואץ של החופים גרם לפגיעה קשה בחופי ההטלה.

מאמצי השימור של צבי הים בישראל

רשות הטבע והגנים היא הגוף הממשלתי האחראי על שמירת הטבע בארץ ומתוקף כך מחויבת להגן על צבי הים. לשם כך רשות הטבע והגנים הקימה בשנת 1999 מרכז ארצי להצלת צבי ים, לשם מובאים צבי ים פצועים ופגועים לטיפול ושיקום והמטרה היא להשיב אותם חזרה אל הים.
הכרזה על חופים כשמורות טבע וגנים לאומיים מאפשרת להגן על החוף לאורך זמן מבנייה על החוף, לינה בחוף בעונת ההטלה וכו'.
במרכז ההצלה לצבי ים ישנו גם גרעין רבייה לצב הים הירוק שנמצא בסכנת הכחדה חמורה בים התיכון.
הקתדרלה הצרפתית

הקתדרלה הצרפתית (בגרמנית: Französischer Dom - "פרנצזישר דום") היא כנסייה פרוטסטנטית הממוקמת במרכז ברלין בצידה הצפוני של כיכר הז'נדארמנמארקט, מול הקתדרלה הגרמנית.
הכנסייה נבנתה בין השנים 1701–1705 עבור הקהילה ההוגנוטית שהתגוררה בעיר. בשנת 1785 נבנתה ליד הכנסייה כיפת הקתדרלה על פי תכנונו של האדריכל קארל פון גונטארד.
הכנסייה נהרסה לחלוטין במלחמת העולם השנייה ושוקמה בשנות ה-80 של המאה ה-20.
כיום פועל בכיפה מוזיאון להיסטוריה הוגנוטית.

מקור השם

אף שכיום נקראת הכנסייה "הקתדרלה הצרפתית" - מקור שמה במילה "כיפה" בצרפתית "dome" ולא במילה הגרמנית לקתדרלה ("Dom").

היסטוריה

לאחר תכנון הכיכר בשנת 1688 על ידי יוהאן ארנולד נרינג בהוראות הנסיך פרידריך השלישי (לימים פרידריך הראשון, מלך פרוסיה), התיישבו סביבה מתיישבים הוגנוטים אשר ברחו מצרפת והורשו להתיישב בפרוסיה בעקבות האדיקט של פוטסדאם משנת 1685 אשר הבטיח לבני כל הדתות חופש פולחן.
הכנסייה הצרפתית נבנתה בין השנים 1701–1705 עבור הקהילה ההוגנוטית. בעת בנייתה הייתה הכנסייה זהה בצורתה לכנסייה ההוגנטית שנהרסה בסאן מוריץ בעמק המארן שבצרפת. הכיפה של המבנה וחזיתות המבנה נוספו למבנה הכנסייה בשנת 1785 על פי תכנונו של האדריכל קארל פון גונטארד בהוראת המלך הפרוסי פרידריך השני.
מאז שנת 1935 פועל בכנסייה מוזיאון להיסטוריה של ההוגנוטים בגרמניה.
במהלך הפצצות מלחמת העולם השנייה נהרסה הכנסייה. עבודות השיקום החלו בשנת 1981 והסתיימו בשנת 1987 - בה הותקנו במגדל הכנסייה 60 פעמונים במסגרת אירועי ציון 750 שנה להיווסדה של ברלין.
בין השנים 2004–2006 שופצה חזית הכנסייה בעלות של 6 מיליון אירו. במסגרות עבודות אלה הוחלפו 18 מ-60 פעמוני הברונזה של הכנסייה.
גוגל באז

מאפיינים

גוגל באז מבוסס על הממשק והעיצוב של Gmail, אך מכיל תכונות נוספות המאפיינות רשת חברתית. השירות מאפשר שיתוף של עדכונים, תמונות, קטעי וידאו וקישורים למספר מצומצם של חברים או לכל העולם. השירות מאפשר למשתמשים ליצור פרופיל משלהם בו יתפרסמו העדכונים שלהם. גוגל באז מאפשר אינטגרציה עם שירותי גוגל אחרים דוגמת Picasa וגוגל רידר, אך גם שירותים של חברות אחרות כמו פליקר וטוויטר. הוא מכיל גם ממשק משתמש מיוחד המתאים לטלפונים חכמים.
רישום לשירות יוצר אוטומטית רשימת עוקבים המוצגת בפומבי. ברשימת העוקבים נכללים משתמשי ג'ימייל שהנרשם מרבה להתכתב או לשוחח עמם בצ'אט. יש המבקרים את השירות וטוענים כי צעד אוטומטי זה נחשב לפגיעה בפרטיות של הנרשם. לאחר תביעות בבתי המשפט על הפרת פרטיות, הוסכם בספטמבר 2010 כי גוגל תשלם פיצויים בסך 8.5 מיליון דולר לקבוצות העוסקות בהגנת פרטיות של גולשים.

סגירת השירות

באוקטובר 2011 הודיעה החברה על סגירת גוגל באז בתוך מספר שבועות, במטרה להתמקד ברשת החברתית החדשה של גוגל, Google+.
Habla Blah Blah

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי גלוריה טרווי, סאמו ופאולינו והופק על ידי ארמנדו אווילה. השיר הוא שיר בסגנון האלקטרופופ המשלב בתוכו גם את סגנון ה-EDM. עבור השיר יצא קליפ מילים שזכה להצלחה נאה כאשר צבר 2.8 מיליון צפיות.
בנוסף לכך, הצליח השיר להיכנס אל שלושה מצעדי פזמונים בוונצואלה, תוך במצעד המייצג את המדינה הגיע אל המקום ה-1.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי ניקו טרוניק והועלה לערוץ ה-Vevo של גלוריה טרווי ב-1 באוגוסט 2014. בקליפ משתתף שי קרטר. בתחילת הקליפ ניתן לראות טרווי רוקדת ברחבת ריקודים עם מישהו, ולאחר מכן אותה, כשהיא שופכת עליו כוס יין.
נכון למרץ 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-25 מיליון צפיות.
טבול יום

טבול יום הוא כינוי, בהלכות טומאה, לאדם שנטמא וטבל, אך עדיין לא הסתיים היום בו טבל. דרגת טומאתו היא שני לטומאה. 
מסכת טבול יום מסדר טהרות, עוסקת בדיניו של טבול יום.

הסבר המונח

טבול יום הוא אדם שהיה טמא בטומאה של אב הטומאה או ראשון לטומאה, וטבל במקווה טהרה, אך עדיין לא הסתיים היום בו טבל. במונח התלמודי זה נקרא "טעון הערב שמש". תהליך הטהרה מסתיים רק עם סיומו של היום בשקיעת השמש וכניסת הערב. דין זה נלמד מהפסוק בספר ויקרא פרק כ"ב פס' ז': "וּבָא הַשֶּׁמֶשׁ וְטָהֵר וְאַחַר יֹאכַל מִן הַקֳּדָשִׁים כִּי לַחְמוֹ הוּא".

דיניו

טבול יום מטמא תרומה ועושה אותה שלישי לטומאה ומטמא קדשים ועושה אותם רביעי לטומאה.
במצב זה של טומאה קלה, רשאי הוא לאכול מעשר שני, אך לא תרומה. בסוף היום - תהליך טהרתו נשלם, ואם הוא כהן יהיה מותר לו גם לאכול תרומה. לגבי רוב הטמאים, סוף היום משלים לגמרי את טהרתם, והם רשאים גם לאכול קודש. ברם, לגבי כמה מן הטמאים (זב, זבה, יולדת ומצורע). קבעה התורה שעליהם להביא קרבן להשלמת טהרתם. עד הבאת קרבנם הם מוגדרים כמחוסר כיפורים, ואסורים לאכול קרבן או להיכנס לבית המקדש.
לטבול יום דינים מיוחדים: בעוד שטומאת משקין "עושה תחילה", כלומר שהיא תמיד תהיה ראשון לטומאה בין אם המשקים נגעו באב הטומאה ובין אם נגעו בראשון לטומאה, הרי שמשקין שנגע בהם הטבול יום הם כמו כל שאר הטומאות - דרגה אחת פחות מהדבר המטמא.
טבול יום חייב כרת על ביאת מקדש והמקור לכך הוא בפרשת תזריע - "ואל המקדש לא תבא", פסוק העוסק באשה ה"יושבת על דם טוהר" שדינה כטבול יום. אמנם, לטבול יום מותר להיכנס עד עזרת נשים (לא כולל), דהיינו עד החיל (כולל).
ניאון

תכונות

הניאון הוא הגז האציל השני במשקלו, חסר צבע וכמעט לא פעיל. הוא יוצר ספקטרום פליטה בצבע כתום-אדמדם כאשר מיונן. לניאון יכולת קירור גדולה פי 40 מהליום נוזלי ופי 3 ממימן נוזלי (ההשוואה מתבססת על נפח). ברוב המקרים קירור ניאון יותר זול מקירור הליום.

היסטוריה

ב-1898, זוהה הניאון (מהמילה היוונית Neos שפירושה "חדש") על ידי ויליאם רמזי ומוריס טרברס (Morris Travers) בעיר לונדון שבאנגליה.

תרכובות

הניאון יכול ליצור תרכובת עם פלואור במעבדה. לא בטוח כי הניאון יוצר תרכובות בטבע, אך כמה עדויות רומזות כי הדבר יכול להיות נכון. היונים Ne⁺, (NeAr)⁺, (NeH)⁺ ,(HeNe)⁺, נצפו במחקר עם ספקטרוגרף מסות.

צורה בטבע

הניאון נמצא לרוב בצורת גז אטומרי. הניאון נדיר באטמוספירת כדור הארץ והוא מהווה חלקיק אחד מתוך 65,000.

שילוט ניאון

נורת ניאון היא צינור מלא בגז האציל, אשר בשני קצותיו אלקטרודות. כאשר מושרה בין שתי האלקטרודות מתח גבוה מספיק, הגז מתחיל לזהור בצבע האופייני לו. המתח ההתחלתי הדרוש הוא גבוה יחסית, אך בזמן פעולתה, נורת ניאון צורכת כמות אנרגיה נמוכה, יחסית לנורת להט רגילה.
כדי לייצר נורות ניאון, משתמשים בצינורות זכוכית בקטרים שונים ומעוצבים לצורות שונות.
הצבע שמאפיין את הניאון עצמו הוא אדום-כתום.
ניתן להשפיע על צבע הנורה וליצור גוונים שונים (ביניהם כחול, ירוק ולבן), על ידי שימוש באדי כספית (שהפליטה הראשונית היא באולטרה סגול) במקום בניאון, יחד עם ציפויים פלאורסצנטים שפולטים אור בצבעים שונים.
ג'ירפיים

מאפיינים

הג'ירפיים הם חיות גדולות מאוד. גובה הכתף נע בין 1.5 ל-3.3 מטרים. הראש עשוי להתנשא לגובה של חמישה מטרים וחצי. משקלם נע בין 1,000 ל-2,000 קילוגרמים. ראשם ארוך וצר, שפתיהם דקות ולשונותיהם ארוכות. עם זאת, צוואר האוקאפי קצר באופן משמעותי מהצוואר הארוך במיוחד של הג'ירף. קרנם של הג'ירפיים קצרה, גרמית (בסיסה הוא עצם) והיא מכוסה בעור ובפרווה. לסתותיהם ארוכות מאוד. בלסת העליונה אין שיניים חותכות וניבים. בלסת התחתונה השיניים החותכות והניבים (שדומים לשיניים חותכות) מופרדים משיני הלחי על ידי רווח (דיאסטמה) גדול.
הג'ירפיים הם מעלי גירה "אמיתיים", שכן בטנם מורכבת מארבעה מדורים ותהליך עיכול המזון כולל העלאת גירה.
הג'ירף והאוקאפי שונים מאוד בהתנהגות ובאקולוגיה שלהם. בית הגידול בו חי האוקאפי הוא יערות עבותים במרכז אפריקה. האוקאפי הוא חיה סוליטרית, ותחום המחייה שלה מצומצם יחסית. לעומתו, הג'ירף הוא בעל חיים שחי בעדרים המונים של עד 25 פרטים, המנצלים תחום מחייה נרחב, לרוב בסוואנות רחבות ידיים. בניגוד לאוקאפי, ראייתו של הג'ירף מעולה.
המאובן הקדום ביותר של בעל חיים ממשפחת הג'ירפיים תוארך לתחילת תקופת המיוקן, לפני 25 מיליוני שנים לערך. מאז, ג'ירפיים שונים שוטטו באירופה ובאסיה, ונהנו משינויי האקלים שהתרחשו ושהיו אחראים לשינוי בתי הגידול מיערות לסוואנות פתוחות. שינויי האקלים אפשרו לג'ירפיים גם להתפשט לכיוון אפריקה. האוקאפי דומה יותר לאבות הקדומים של הג'ירפיים של ימינו, שהיו קטנים יותר ודמו בגודלם לאייל.
יער הזורע

יער הזורע משתרע על שטח של כ-30,000 דונם והוא מהווה חלק מפארק רמות מנשה ששטחו כ 84,000 דונם. יער הזורע נמצא מדרום ליקנעם. מספר העצים ביער נאמד בעשרים מיליון. בתחילה נטעה הקרן הקיימת לישראל ביער עצים מחטניים כמו עץ האורן שהוא עץ עמיד הצומח במהירות. משנות השמונים של המאה העשרים החלה לטעת עצים רחבי עלים בין עצי האורן.
מייסדי  קיבוץ הזורע החלו את נטיעת היערות עם הקרן הקיימת במקום בשנות השלושים, זאת לאחר שיער הקיבוצים הסמוך החל להינטע בשנות העשרים של המאה העשרים, זאת בשיתוף הקרן הקיימת. ענף היעור היה הבסיס הכלכלי להיאחזות שלהם בקרקע. ביער נטועים עצי אורן, אקליפטוס, ברוש, חרוב ועוד. בוקיצה שעירה הוא עץ נדיר הצומח באופן טבעי בנחל גחר הנמצא ביער. יער הזורע הוא מוותיקי היערות הנטועים בארץ. בעבר היה האזור של רמות מנשה מכוסה ביערות של אלון התבור אך רוב היער העתיק נכחד ושרידים מעטים נמצאים באזור קיבוץ גלעד.
יער הזורע בפרט ויערות מנשה בכלל משמשים לטיול ולנופש ודרכים רבות חוצות את היער. הכניסות ליער נמצאות בין קיבוץ הזורע לבין משמר העמק. בסביבה מספר חניוני נופש כמו הר גחר שהוא החניון המרכזי של יער הזורע וחניוני נחל השופט וכן חורשת המ"מים וחניון גלעד. הקרן הקיימת התקינה במקום שולחנות, מתקני פיקניק, מתקני נופש פעיל, מי שתייה ושירותים.
ביער הזורע מתקיים מדי שנה מחנה קיץ של הצופים, שאותו מאבטחים צופי אש.
ואלריו מולדובן

קורות חייו

מולדובן נולד בשנת 1912. התגורר עם אשתו ושני ילדיהם בעיירה ביסטריצה שבצפון טרנסילבניה, רומניה, אשר משנת 1940 הייתה חלק מהונגריה ונכבשה על ידי גרמניה הנאצית ב-19 במרץ 1944.

סיפור ההצלה

סולומון פליישמן, בן למשפחת חסידים אדוקים בביסטריצה, היה בן 16 במאי 1944, בזמן ההכנות לגירוש יהודי האזור. כאשר שמע אביו על גורל יהדות פולין, החליט כי למשפחתו הגדולה, בת 11 ילדים, יש סיכוי טוב יותר לשרוד אם ייפרדו . הוא נתן לכל אחד מילדיו סכום כסף, והציע להם להתפזר ולמצוא לעצמם מקומות מסתור. סולומון פליישמן החליט להסתתר במרתף קטן בסמוך למרתף ביתו, בתקווה שמשם יוכל לעזור לאמו שנשארה בבית עם אחיו הקטנים. הוא לא סיפר למשפחתו איפה הוא מתחבא ולא ידע היכן שאר בני משפחתו.
במרתף מצא פליישמן את דודו, בנימין פרלשטיין. בצד השני של הקיר גר ספר גרמני שהיה חצי חרש. כשלא היה עסוק, הוא נהג לנגן בכינור ופליישמן ודודו היו נהנים מהמוזיקה. כעבור מספר ימים, כאשר לא נותר מזון במחבוא, החליט פליישמן לפנות לאחד מחבריו, נער בן 14, שעבד בנגרייה של מולדובן, בסמוך למקום המחבוא. פליישמן הצליח ליצור קשר עם הנער, שבמשך שלושה שבועות הביא למסתתרים מזון מדי שלושה ימים. המזון הושג בעזרת כרטיס המזון שקיבל מפליישמן.
לאחר שמולדובן, מעסיקו של הנער, גילה את המעשה, הוא קרא לשניים לצאת ממחבואם, והבטיח להם שידאג להם. פליישמן תיאר את המפגש עם מולדובן: "הוא חיבק ונישק אותי ואמר לי כמה שמח הוא היה שאני בחיים". מולדובן קיים את הבטחתו תוך סירוב לקבלת תשלום על עזרתו. הוא הביא לפליישמן ולדודו אוכל ועדכן אותם לגבי המצב בחוץ. מספר פעמים התגלו פליישמן ודודו. פעם אחת, כשפליישמן יצא מחוץ למרתף, ראו אותו שני מנהלי עבודה מהנגרייה. מאוחר יותר סיפר לו מולדובן כיצד השניים הציעו לו לנצל את פליישמן למציאת כסף וזהב ולהרוג אותו. מולדובן איים עליהם בדיווח לרשויות על גניבה והם ויתרו על הרעיון.
פעם נוספת, הוא התגלה על ידי בלש. בפעם הזו הוא ניצל בזכות אישה נוצרייה שהכירה את אמו והסבירה לבלש כי הילד שראה הוא יתום המועסק כשוליית הנגר. הבלש, מרוצה מההסבר, עזב את המקום ומעולם לא חזר.
מולדובן דאג לפליישמן ולדודו עד לשחרור האזור באוקטובר 1944. סולומון פליישמן, שנשאר במחבוא עם דודו במשך חמישה חודשים, גילה כי היה היחיד ממשפחתו ששרד את השואה, הודות לעזרתם של הנער ושל מולדובן.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היגרו פרלשטיין ופליישמן לארצות הברית. לאורך השנים שמר פליישמן על קשר עם מולדובן ומשפחתו, ואף שלח לו כסף ומתנות. לאחר מותו של מולדובן המשיך פליישמן לשלוח מתנות לבנו ולנכדו של מולדובן. הוא אמר כי "יותר מפעם אחת מולדובן סיכן את חייו כדי להגן עלינו". לפליישמן נולדו חמישה ילדים ושבעה עשר נכדים.

הכרה והנצחה

מולדובן נפטר ב-17 באוקטובר 1972. ב-4 במאי 1994, הכיר יד ושם בואלריו מולדובן כחסיד אומות העולם והוא הונצח על קיר כבוד מיוחד ביד ושם, בירושלים. מדליית כבוד ותעודה נשלחו למשפחתו ברומניה.
Everytime We Touch

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מגי ריילי, סטיוארט מקילופ ופיטר ריסווי והופק על ידי ארמנד וולקר. השיר הוא שיר בסגנון הפופ רוק, אשר אפיין את מרבית שירי האלבום. הבי-סייד של השיר היה "Gaia", שנכלל באלבום גם כן.
עם השיר הופיעה מגי ריילי ב-17 ביולי 2014, בברלין. ההופעה עלתה לערוץ היוטיוב של ריילי.

וידאו קליפ

הוידאו קליפ המלא של השיר פורסם לראשונה ביוטיוב ב-13 במאי 2017. חלק מהקליפ צולם במסך כחול, בו ניתן לראות סצנות בהן נראית ריילי שרה את השיר, על גבי רקע כוכבים. רוב הקליפ מתמקד בקוסם עם מסכה וילד אשר מבדרים אחד את השני.
נכון לספטמבר 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-6.8 מיליון צפיות.
אייל פרץ

ביוגרפיה

פרץ נולד וגדל ביהוד, ליוסף פרץ, יליד איזמיר שבטורקיה ולאסנת פרץ ילידת פתח תקווה, נינה של יואל מוישה סלומון.  לאחר סיום שירותו בחטיבת גולני בשנת 1996 הקים חברת מחשבים אותה ניהל במשך שנים רבות, החל משנת 2011, לצד תפקידו כיושב ראש העמותה עוסק בייעוץ וחונכות עסקית לארגונים וחברות עסקיות.
בשנת 2003 ייסד פרץ את עמותת ארקאדאש - קהילת יוצאי טורקיה בישראל. היה חבר במשלחת נשיא המדינה לטורקיה. בשנת 2005 הקים את המרכז למורשת יהדות טורקיה. בשנת 2006 זכה בפרס בניו ובנותיו של אתאטורק על הישגים מרשמים לשימור המורשת, הפרס מוענק אחת לשנה ליוצאי טורקיה מכל הדתות ומכל העולם.
בשנת 2008 קידם פרץ ברית ערים בין פתח-תקווה לקדיקוי שבאיסטנבול, טורקיה.
באפריל 2013 יזם את כנס הלאדינו הבינלאומי באילת, בהשתתפות יצחק נבון.
בדצמבר 2014 מונה פרץ כחבר מועצה ברשות הלאומית לתרבות הלאדינו על ידי שרת התרבות והספורט הגב' לימור לבנת.

חייו האישיים

פרץ נשוי ליפעת ואב לשליו ומאיה.
Stingray iConcerts

היסטוריה

Stingray Concerts הוקם כחברה עצמאית על ידי ג'ף שולץ ומייקל שימבו בספטמבר 2003, ונקרא בשם "Concerts TV". במקור היא הייתה זמינה באופן בלעדי בארצות הברית בלבד והתמקדה בשידור הקלטות של הופעות מוזיקליות.
בינואר 2009, במאמץ להרחיב את הצעת הטלוויזיה שלה, רכשה חברת Rack Entertainment את החברה במחיר לא ידוע.
בחודש אוגוסט 2010 נמכרה החברה ל-Stingary Digital. לאחר המכירה הודיעה Stingary כי יש בכוונתה להרחיב את השידורים למדינות נוספות בארצות הברית ובקנדה. כמו כן מטה החברה הועבר למטה חברת Stingary במונטריאול שבקנדה.
Concerts TV החלה לשדר על גבי ספקי טלוויזיה קנדים במהלך שנת 2011.
בחודש נובמבר 2015 החברה מותגה מחדש תחת השם Stingary Concerts כחלק מיוזמה נרחבת של חברת סטינגרי לקבץ את כל הערוצים שלה תחת מותג זהה. מאוחר יותר הערוץ התמזג עם ערוץ iConcerts, ערוץ שסטינגרי רכשה בסוף אותה שנה ושם הערוץ שונה ל-Stingray iConcerts ב-23 בפברואר 2017.

בישראל

בישראל שודר הערוץ בבלעדיות מאז 29 בנובמבר 2017 ועד 30 באוקטובר 2018 בשירות Smart tv.
אנג'לה באדלי

ביוגרפיה

באדלי נולדה בשם מדלן אנג'לה קלינטון-באדלי בווסטהאם שבלונדון למשפחה אמידה. בהמשך ביססה את דמותה של גברת ברידג'ס על הטבחית שעבדה בביתם. אחותה הצעירה הייתה השחקנית הרמיוני באדלי (1906–1986) שמוכרת לצופים בארצות הברית מהופעותיה בסדרת הדרמה "בית קטן בערבה" של רשת NBC.
הופעת הבכורה של באדלי בתיאטרון הייתה בשנת 1912 כשהייתה בת 8 במחזה בשם "The Dawn of Happiness" שהוצג ב-Dalston Palace of Varieties בדלסטון. כשהייתה בת 9 נבחנה לתיאטרון אולד ויק. בנובמבר 1915 שיחקה לראשונה באולד ויק במחזה "ריצ'רד השלישי", ובהמשך הופיעה במחזות שייקספיריים רבים.
בשנות העשרה שלה כיכבה באדלי בהצגות מוזיקליות ובקומדיות פנטומיים (Pantomime) רבות. בגיל 18 פרשה ממשחק לזמן מה.
אחרי שהות באוסטרליה בסיבוב הופעות חזרה באדלי וביססה את הקריירה שלה כשחקנית תיאטרון פופולרית. בתחילת שנות השלושים של המאה העשרים הופיעה בשני סרט קולנוע, האחד "The Speckled Band" מסיפורי שרלוק הולמס מ-1931, בו כיכב ריימונד מאסי בדמות הבלש של ארתור קונאן דויל; והסרט השני "The Ghost Train" שוב ב-1931, היה עיבוד קולנועי של מחזה מצליח. בהמשך אותו עשור, ב-1938, שיחקה באדלי בסרט "The Citadel", עיבוד לרומן מאת ארצ'יבלד ג'וזף קרונין בבימויו של קינג וידור. בשנות הארבעים של המאה העשרים גילמה דמויות של נשים חזקות במחזות שונים בתיאטרון בהן מיס פרו במחזה "Love for Love" ונורה ב-"The Winslow Boy".
ב-1958 שיחקה באדלי במחזה "פריקלס" בהפקת טוני ריצ'רדסון בתיאטרון שייקספיר ממוריאל. היא גילמה את מיסטרס קוויקלי בפרקים אחדים בסדרה "An Age of Kings" על פי המחזות ההיסטוריים של שייקספיר. אחותה הרמיוני שיחקה בסדרה בתפקיד דול טרשיט. בשנים 1971 עד 1975 גילמה באדלי את דמותה של גברת ברידג'ס בסדרת הדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". גברת ברידג'ס הייתה הטבחית בבית משפחת בלאמי באיטון פלייס מס' 165. בסיום הסדרה הטבחית התחתנה עם רב המשרתים אנגוס הדסון. ספין אוף של הסדרה תוכנן שבו מתוארים חיי הנישואים של גברת ברידג'ס ומר הדסון ואיתם חיה משרתת המטבח רובי פינץ', אבל באדלי נפטרה לפני שהתוכנית יצאה אל הפועל. באדלי החליפה את הרמיוני גינגולד בהפקה המקורית בלונדון של המחזמר "מוזיקת לילה זעירה" מאת סטיבן סונדהיים.

חיים אישיים

בעלה הראשון היה סטיבן תומאס איתו היה לה בת אחת. ב-8 ביולי 1929 התחתנה עם השחקן ובמאי תיאטרון גלן ביאם שו. לבני הזוג נולדו שני ילדים, בן ובת.
ב-1975 הוענק לבאדלי תואר מפקדת מסדר האימפריה הבריטית (CBE). באדלי נפטרה בגריישוט הול בשנת 1976 מדלקת ריאות. היא נקברה לצדו של בעלה גלן ביאם שו בכנסיית סנט מרי בוורגרייב שבברקשייר.
באדלי הייתה סבתו של צ'ארלס הארט, שכתב של המילים למחזמר "פנטום האופרה" של אנדרו לויד ובר.
סימולטור לגלישה במגלשיים ובסנובורד

רקע

אימון בסימולטור לגלישה נועד לאמן את הגוף ואת התת-מודע להתנהלות במרחב: הכנה גופנית ומנטלית, לימוד ותרגול תפיסת מרחב ותנועה שונים.
האימון בסימולטור מתאים לאימוני גלישה בסקי או בגלשן שלג ומתאים לכל רמות הגולשים. ברוב הסימולטורים ניתן לשלוט על זווית מדרון הגלישה ומהירות הגלישה. פרמטרים אלו מותאמים לרמת המתאמן ובאמצעותם יכול המדריך לסייע למתאמן במקרה של איבוד שיווי משקל וחשש לנפילה. האימון לגולשים מתקדמים יכול לכלול גם סימולטור למסלול סלאלום. בחלק מהסימולטורים קיימות מערכת למעקב אחר התקדמות הגולש ולתחקור הגלישה. מערכות אלו מאפשרות גם לימוד תאורטי והסתכלות מן הצד לפני, אחרי ובמהלך האימון.

מסלול סלאלום

בגלישה בשלג מתחרי גלישת הסלאלום גולשים במדרון בין מקלות ודגלים שנעוצים במגוון מרווחים ובמגוון מסלולי הגלישה:  סלאלום, ג'יינט סלאלום, סופר ג'יינט סלאלום, דאון היל. המטרה לגלוש בין הדגלים ולסיים את המסלול בזמן הקצר ביותר וזאת על ידי שימוש בטכניקה מושלמת. 
מכונת הסלאלום בסימולטור הגלישה מדמה את אותם דגלונים ומקלות והגולש על מדרון הגלישה (הסימולטור), יכול באמצעותה לשפר את הרמה המקצועית שלו במיומנויות הגלישה, מהירות תגובה (זריזות), לעזור לו להתמודד עם "הפתעות" קיצוניות. על הגולש מוטלת האחריות לגלוש בפניות חדות, במקצב ובתזמון נכונים תוך חזרה פעמים רבות על אותן התנועות במהירויות משתנות ובזוויות מדרון משתנות, המקלות מופעלים על ידי מנוע במהירויות משתנו בהתאם לרמת הגולש.
האימון מדגיש את היכולת להתמודד עם מצבים משתנים במרחב.
זמרי א-קפלה ירושלים

זמרי א-קפלה ירושלים הם אנסמבל מירושלים המונה כ-30 זמרים כמחציתם נשים, המתמחים ביצירות מתקופת הרנסאנס והבארוק בצד יצירות מודרניות. האנסמבל נוסד בשנת 1989 על ידי חגי גורן בשיתוף מנצחו הראשון אוסקר גרשנזון. רפרטואר האנסמבל כולל מלחינים כגון מונטוורדי, ויוואלדי ופרגולזי, לצד מלחינים מן המאה ה-20 כמו פולנק, מסייאן, איגור סטרווינסקי ואחרים. כן מבצע האנסמבל מוזיקה יהודית בלדינו וביידיש, מוזיקת דת שחורה ושירים של הביטלס.
מלבד שירת א-קפלה (ללא ליווי) הופיע האנסמבל גם עם תזמורת הבארוק ירושלים של דוד שמר ועם הרכבי בארוק בכלי נגינה אותנטיים בניצוחו של מיכאל זלצר.
האנסמבל מופיע בפסטיבלים החשובים בארץ. בפעילות האנסמבל מושם דגש על רפרטואר מקורי. בין תוכניותיו היו "קולות קסומים מהים הבלטי", "Best of British", "באך ומיסה אפריקנית" עם חן צימבליסטה בכלי הקשה ו"ליטורגיקה אפריקנית". שני האחרונים נכללו בתקליטורים הרשמיים של פסטיבל אבו גוש. בשנת 2001 ביצע האנסמבל בביצוע בכורה עולמי בירושלים ובאיטליה מיסה בשפה הערבית מאת האב ארמנדו פרוצ'י.
תוכניתם "Fasta Italiana",  שכללה מוזיקה איטלקית ויצירות נדירות מסרדיניה, הוקלטה בפסטיבל אבו גוש ושודרה בקול המוסיקה.
האנסמבל השתתף בכיתות אמן עם המנצחים פול הילר מארצות הברית ובו הולטן מדנמרק.
"זמרי א-קפלה ירושלים" זכו במקום ראשון ובמדליית זהב בתחרות הבינלאומית למוזיקה ליטורגית למקהלות על שם פלסטרינה, שהתקיימה בירושלים בשנת 1996 בחסות הוותיקן.
בין מנצחי האנסמבל היו רון זרחי ושאול זקס ומספטמבר 2003 מנצחת על האנסמבל ג'ודי אקסלרוד, ילידת לונדון ובוגרת הקולג' המלכותי למוזיקה.
הידרוגרוסולר

תכונות

נוסחת המבנה הכימי של ההידרגרוסולר היא Ca₃Al₂(SiO₄)₃₋ₓ(OH)₄ₓ. משנת 1983 השם הידרוגרוסולר אינו מקובל על האגודה הבינלאומית למינרלוגיה, והיא מכירה בשני סוגי מינרלים נפרדים על פי ערך ה-x בנוסחה. כשערכו של x הוא בין 0.2 ל-1.5 קרוי המינרל היבשיט, וכשערכו של x הוא בין 1.5 ל-3 קרוי המינרל קאטואיט. הגדרה נוספת להידרוגרוסולר כוללת רק את המינרל שבין גרוסולר להיבשיט. ההיבשיט נתגלה לראשונה ב-1905 על ידי פרופ' יוזף עמנואל היבְּש (Josef Emanuel Hibsch;‏ 1940-1852), מהאקדמיה הגרמנית לחקלאות בטשן (Tetschen כיום Český Těšín) בבוהמיה וקרוי על שמו. ההיבשיט נתגלה בגבעה המכונה מארינסקה הורה (Mariánská hora), ליד העיירה אוסטי נד לבם (Ústí nad Labem) בבוהמיה שבצ'כיה. הקאטואיט נתגלה לראשונה ב-1984 במחצבת קמפומורטו (Campomorto), סמוך לקומונה מונטלטו די קסטרו (Montalto di Castro) שבמחוז לאציו שבאיטליה. הקאטואיט קרוי על שם אקירה קאטו, מינרלוג מהמוזיאון הלאומי למדע בטוקיו שביפן.
ההידרוגרוסולר משתתף בשורה איזומורפית (מצב בו אטום אחד או יותר במבנה המינרל יכול להיות מוחלף על ידי אטום אחר מבלי שיחול שינוי במבנה המינרל) עם הגרוסולר. כאשר להיבשיט ולקאטואיט יש שורה איזומורפית עם הגרוסולר מצד אחד והאחד עם השני מצד שני.
הידרוגרוסולר מצוי במקבצים קומפקטיים כשלפעמים הוא גדל יחד עם וזוביאניט. אופטית המינרל הוא איזוטרופי, ומקדם השבירה הממוצע שלו הוא 1.67. המינרל שקוף למחצה עד אטום ומצוי בגוונים של ירוק עד ירוק כחלחל, ורוד, לבן, ואפור. מקור הצבע הירוק הוא כרום וייתכן שגם ברזל. הידרוגרוסולר ורוד מעיד על הימצאות מנגן. בהידרוגרוסלר עשויים להיות תכלילים קטנים בצבע אפור כהה עד שחור. הוא דומה לירקן ולעיתים הוא מכונה בשמות מטעים כמו "ירקן טראנסוואל" ו"ירקן אפריקני".

שימושים

בהידרוגרוסולר נעשה לעיתים שימוש כאבן חן, כשנוהגים לחתוך אותו בצורת קבושון, או שיוצרים ממנו חרוזים. בנוסף, כל סוגי הגרוסולר הם מינרלים מבוקשים על ידי אספנים.

מקור ותפוצה

היבשיט מצוי בחוואר סידני, למשל במאריאנסקה הורה (Mariánská hora) בצ'כיה, בסלעי זאוליט-קלציט ובסלעי חוואר שעברו התמרה בחום נמוך (תצורת חתרורים בישראל). קאטואיט מצוי בחללים בלבה פונוליטית שהתפרצה דרך חוואר חרסיתי.
מקורות להידרוגרוסולר ירוק וורוד מצויים בדרום אפריקה, קנדה, וארצות הברית. הידרוגרוסולר לבן מצוי בבורמה ובסין.
מקומות לדוגמה בהם מוצאים היבשיט כוללים את הר סנט-אילר בפרובינציית ׂקוויבק שבקנדה; בגבעת מארינסקה הורה (Mariánská hora), ליד העיר אוסטי נד לבם בבוהמיה שבצ'כיה (שם נתגלה לראשונה); בסמוך לאובנה (Aubenas) במחוז ארדש שבצרפת; בקרסטמור (Crestmore), במחוז ריברסייד (Riverside) בקליפורניה שבארצות הברית ובמחוז טוקה-טוקה, כ-150 קילומטרים צפונית לאוקלנד שבניו זילנד. בישראל ניתן למצוא היבשיט בתצורת חתרורים (למשל בבקעת חתרורים מזרחית לערד).
קאטואיט הוא מינרל נדיר למדי וניתן למצוא אותו במחצבת קמפומורטו (Campomorto), סמוך לקומונה מונטלטו די קסטרו (Montalto di Castro) שבמחוז לאציו שבאיטליה; ובפלרקן (Flekkeren) שליד סקיין (Skien) במחוז טלמרק שבנורווגיה. כמו היבשיט, ניתן למצוא קאטואיט בישראל בתצורת חתרורים.