google/wiki40b huggingface dataset:
התזמורת הקאמרית הרצליה

היסטוריה

עונת הקונצרטים הראשונה של התזמורת, בשנת 1981 - 1982, נפתחה בשלושה קונצרטים ועם 59 מנויים. 
בעונה הנוכחית יש לתזמורת למעלה מ-700 מנויים לשתי סדרות בנות שישה קונצרטים. התזמורת מתרכזת מראשית דרכה בהקניית חינוך מוזיקלי באמצעות קונצרטים מוסברים לבני נוער. משנת 2003 התזמורת הפכה מתזמורת קאמרית לתזמורת סימפונית מלאה; עם זאת השם נשאר אותו שם.
בשנת 2012 נסגרה התזמורת עקב פרישתו של הרווי בורדוביץ מתפקיד המנצח הראשי של התזמורת, וכעבור חודשים אחדים הודיעה העירייה על הקמתה של התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה, בניהולו המוזיקלי של המנצח גיל שוחט.

הרכב הנגנים

התזמורת כללה 19 נגני כלי קשת קבועים ונגנים נוספים בכלי נשיפה, הקשה וכדומה צורפו בהתאם לדרישות התוכנית בכל קונצרט בנפרד. התזמורת החלה את דרכה עם נגנים, שהיו סטודנטים באקדמיה למוזיקה בתל אביב. ככל שהתקדמה התזמורת לקראת רמה מקצועית, גדל מספר הנגנים המקצועיים והמנוסים. עם העלייה הגדולה מברית המועצות לשעבר, בשנות התשעים של המאה ה-20 נקלטו בתזמורת נגנים רבים מחבר המדינות. התזמורת המשיכה במדיניות זו עד לסגירתה בשנת 2012.

פעילות

התזמורת ניגנה רפרטואר קלאסי ומודרני, הכולל יצירות ישראליות וביצועי בכורה של יצירות בהזמנת התזמורת. כמו כן הגישה התזמורת הרצאות לפני כל קונצרט.
התזמורת קיימה שתי סדרות למנויים (בהרכב מלא), שהתקיימו בהיכל אמנויות הבמה הרצליה. לקונצרטים אלה הגיע קהל מאזינים מכל אזור השרון, נתניה ואזור עמק חפר. נוסף לכך, הופיעה התזמורת (בהרכב ייצוגי) בקונצרטים מוסברים.
בין המנצחים האורחים מישראל היו אהרון חרל"פ, אי-אן שו, סטנלי ספרבר, זאב דורמן, נילי הרפז, שמעון כהן ולאונטי וולף. נוסף לכך הוזמנו לנצח על התזמורת מנצחים אורחים מארצות שונות.
תהילים ח'

נוסח הפרק

מ"צ סגל ואחרים סבורים כי החלק השני של פסוק ב' ופסוק ג' - "(ב2) אֲשֶׁר תְּנָה הוֹדְךָ עַל הַשָּׁמָיִם. (ג) מִפִּי עוֹלְלִים וְיֹנְקִים יִסַּדְתָּ עֹז לְמַעַן צוֹרְרֶיךָ לְהַשְׁבִּית אוֹיֵב וּמִתְנַקֵּם." - הם תוספת מאוחרת לפרק שלא הייתה קיימת בנוסחו המקורי. לטענת סגל, הפסוקים הללו פוגעים ברצף שבין תחילת פס' ב' לבין פסוקים ד' ואילך. לדידו, הנושא המרכזי של הפרק הוא "גבורתו של הבורא, והגדולה והממשלה בתבל שנתן הבורא לאנוש החלש".
בניגוד לכך, מאיר וייס סבור כי המזמור הינו אחדותי. הוא מסביר זאת הן באמצעים סגנוניים והן באמצעים תוכניים־ספרותיים.

כותרת

משמעות המילה גיתית איננה ברורה בהקשר זה. לפי חלק מהדעות מדובר על כלי נגינה שנקרא גיתית. לפי דעות אחרות מדובר על שיר שהיו שרים בעת דריכת הענבים בגת ויש הסבורים כי מדובר במזמור ששורר על ידי בני עובד אדום הגתי.

החלק הראשון (פס' ב'-ג')

נחשבים לפסוקים קשים בקרב פרשני וחוקרי המקרא וניתנו להם מספר הסברים.
הצירוף "אֲשֶׁר תְּנָה הוֹדְךָ עַל הַשָּׁמָיִם" ובעיקר המילה "תנה" עשויים להיות מובנים בשני אופנים שונים. האחד, צורה מקוצרת של המילה "אתנה", השני, שם פועל "תנה", כמו "רדה".
ואילו לגבי פסוק ג' "מִפִּי עוֹלְלִים וְיֹנְקִים יִסַּדְתָּ עֹז..." מציעים הפרשנים והחוקרים שלל אפשרויות. ראב"ע מציע שתי אפשרויות - מדובר על פעולת היניקה, המבטאת את השגחת ה' בפרטים הקטנים בעולם. אפשרות נוספת שהוא מעלה היא שמדובר בפעולת הדיבור האנושי שמאפשרת לשבח את האל. וייס מציע שמלמול התינוקות הוא מעין ביטוי אמוני מלא החסין לכל דבר כפירה.

תכליתו האידאולוגית והתאולוגית של המזמור

פרק ח' בתהלים הוא מזמור המהלל את אלוהים על גדולתו במעשה הבריאה ועל החסד שהוא נוטה לבני האדם שהם בן חלוף וחסיר ערך בכך שנותן להם שליטה על הארץ ועל הנבראים.
שני הנושאים הללו - גדולת ה', וקטנותו-אפסותו של האדם באים לידי ביטוי בולט בפרק. אולם בין הפרשנים והחוקרים ניטשת מחלוקת לגבי המסר המרכזי שאותו ביקש המשורר להעביר במזמור. יש מי שמוצא בין שני הנושאים הללו איזון ושוויון אולם יש מי שרואה בדברי ההלל לאלוהים את הנושא המרכזי שבפרק. גישה פרשנית אחרת מתמקדת בקטביות במעמדו של האדם בלבד ולא עוסקת בקשר המיוחד שבינו ובין האלהים.
כיוון נוסף ואחר בו נוקט מלבי"ם, הוא שהמזמור נוצר על רקע התמודדות עם עמדה פילוסופית שכפרה בהשגחה האלוהית על הארץ בכלל ועל האדם בפרט. כתוצאה מכך דחתה עמדה זו גם את תפיסת הגמול. מלבי"ם סבור שבעל המזמור מתפלמס עם העמדה הפילוסופית הזו, וטוען כלפיה שהאדם הוא נזר הבריאה שממלא תפקיד ושליחות אלוהית, לפיכך נמצא האדם בהשגחת האל שנתן לו מצוות ודן אותו על פי מעשיו.
בניגוד לכך טוען ג'פרי טיגאי כי אין מדובר בפרק פולמוסי וכי יש במזמור תהייה אמיתית של המשורר לגבי הניגוד שבין תפקידו של האל כמושל ומכתיב הקוסמוס אך גם משגיח ודואג לאדם הפרטי.

תקבולת

הפרק בנוי במבנה מקביל: שמיים (פס' ב') - אדם (ג') - שמיים (ד') - אדם (ה').

המזמור בליטורגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
למנהג הגר"א משמש מזמור זה כשיר של יום לשמחת תורה בחו"ל (יום טוב שני של גלויות).
בקצת קהילות אשכנז, הוא נאמר בסוף תפילת "מעריב בזמנו" (כלומר כשמתפללים ערבית אחרי צאת הכוכבים) בימות החול.

המזמור בברית החדשה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

המזמור בתרבות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
קאימקאמיה

קאימקאמיה (בערבית: נפה),  כינוי לצורת שלטון אשר רווחה, בתוספת שינויים מסוימים, בלבנון בין השנים 1863–1843.

הקמת הקאימקאמיות

בשנים 1840 - 1843, מעט לאחר נסיגתו של איברהים פאשא מאזור הר הלבנון, חלה תמורה גדולה ביחסים בין הדרוזים  והמארונים בהר הלבנון ונוצר מתח רב בשטח. על מנת להפיג מתח זה ולהסדיר שלטון בהר ניסח הנסיך האוסטרי מטרניך, בשנת 1843, במסגרת מאמציה של אוסטריה להשיג שליטה בלבנון, הסדר ייחודי. מטרניך ביקש למנות שני קַאִימַקַאמים (שליטי נפה) שיהיו כפופים לואלי של צידון: אחד מארוני, האמיר חיידר אבו למעמבית אבו אל-למע (משפחת נכבדים שהתגוררה בלבנון מאז תחילת האלף השני והתנצרה), שישלוט בקאימקאמיה נוצרית, והשני דרוזי, האמיר אחמד ארסלאן מבית ארסלאן (בית ארסאלאן, בית נכבדים, הוא צאצא לבית תנוך, השליטים הראשונים בלבנון. למעשה הם הגלגול הנוכחי לפלג היזבקי), שישלוט בקאימקאמיה דרוזית.

"המשפחות הנכבדות", משפחות מארוניות שהיוו את המרכז השלטוני בלבנון, הביעו אי-שביעות רצון מההסדר, שיצר מעמד שליטים חדש שלא יכלו לתמרן אותו ולשלוט בו. גם עבור הדרוזים המצב היה מורכב, שכן בגלל הפילוג בעם הם העדיפו שליט מחוץ ללבנון אשר יהיה נטול פניות לגבי הפלגים השונים.  בנוסף, ההסדר לא נתן מענה לאחת הבעיות הקשות בהר הלבנון: היישובים המעורבים בקאימקאמיה הדרוזית. לכל הבעיות הפנימיות בהר הלבנון ולסכסוך שכבר היה קיים בלבנון הוסיפו המעצמות האירופאיות את הסכסוכים והתחרות שהיו ביניהן ובכך שיתקו למעשה לחלוטין את יכולת התפקוד של הקאימקאמיות.

ייסוד מוסד "הוַכִּיל"

מחלוקות רבות צצו סביב אי-ההסכמה על דרך השליטה במקומות המעורבים-עדתית בקאימקאמיה הדרוזית. לבסוף, החליטו הטורקים לשלוח בשנת 1844 את אחד מנציגיהם, הקפודאן ח'ליל פאשא, לאזור. משימתו הייתה לגבש פתרון אפשרי למצב, יחד עם הואלי ועם הקונסולים הזרים. הפתרון שגיבש ח'ליל פאשא היה: מינוי שני וכילים בכל מקום יישוב מעורב, אחד דרוזי והשני מארוני. הוכילים ייצגו את האיכרים בני עדתם, בפני השייח'ים מן העדה השנייה. הוכילים הם אשר יגבו בשם המשפחות החזקות (המקאטעג'ים)מיסים. לאחר שנתברר כי בהצעות אלו לא היה כדי לפתור את הבעיה, החריפה המתיחות שהייתה קיימת ממילא בהר הלבנון ובין שתי העדות פרצו מאורעות דמים חמורים בהרבה מקודמיהם בעבר. 
השייח'ים הדרוזים שלטו רק במרכז ובדרום הר הלבנון ולכן רק שם מונו וכילים. בצפון הר הלבנון לקחה הכמורה את תפקיד התיווך.
המחסן של כאילו

המחסן של כאילו היא תוכנית טלוויזיה ישראלית לילדים ששודרה בערוץ הילדים בין השנים 1992–1997. את הסדרה בראשיתה יצר התסריטאי והבמאי יוסי אשדות לבקשתו של אלון שטרוזמן מי שהיה מנהל התוכניות בערוץ הילדים. מאוחר יותר, הצטרפה לכתיבה שירה גפן, שגם כתבה את שיר הפתיחה של הסדרה.
המפיקה והעורכת של התוכנית, מטעם ערוץ הילדים, הייתה אורנה לביא-פלינט, והיא הופקה על ידי חברת "סרטי ארגו".

היסטוריה

בעונות הראשונות שני כוכבי התוכנית היו "כאילו", בעל המחסן, האפסנאי הראשי של ערוץ הילדים, אותו גילם אריה מוסקונה, ו"אפילו", בובה דמוית פיל. בעונות הבאות התחלף אפילו ב"כמוני" (אילן סביר), שהיה דמות צהובה חובבת תירס וסרטים מצוירים. כמוני אהב משחקי מילים. לדוגמה, את המחסן כינה "החמסן". כביטוי להתלהבות מדבר-מה הוא היה אומר "פצפוצים"!
בעונות הראשונות (1992–1993) שיר הפתיחה של התוכנית הולחן והופק על ידי אורי כבירי, נכתב על ידי שירה גפן ובוצע על ידי אופירה יוספי. במופע "ערוץ הילדים על הבמה" מ-1993 בוצעו שירי הפתיחה של תוכניות ערוץ הילדים על הבמה, בחלקם על ידי הזמרים המקוריים שביצעו אותם בטלוויזיה, ובו שיר הפתיחה המקורי של "המחסן של כאילו" בוצע לא על ידי אופירה יוספי אלא על ידי אורנה ומשה דץ בעיבוד רוקיסטי של גיא מרוז. החל מ-1994 עד 1997 הוחלף שיר הפתיחה בשיר חדש שביצעה גני תמיר. 
בעונות המאוחרות יותר התבצעו מספר שינויים בתוכנית: בובת דמותו של "כמוני" עוצבה מחדש לבובה מעט גדולה יותר הכוללת גם עפעפיים זזים בעיניו, אולם תוך שמירה על מראהו המוכר. לתוכנית הצטרפה דמות נוספת בשם "דווקא" (אופירה ארכוני), יצור ירוק חובב אשפתות הניזון מחלודה ובעל קול צורמני, שטוען שהוא היה במחסן מאז ומתמיד ושהמקום שייך לו. "דווקא" מנסה מספר פעמים לגרש את כמוני וכאילו מהמחסן אך ללא הועיל. באותה עונה הצטרף גם "דיווקי", בן דודו של דווקא שלעיתים היו כאילו וכמוני מתבלבלים בינו לבין דווקא. כמו כן, בעונות האחרונות הופסק שילוב סרטוני אנימציה קצרים בתוכנית, אשר הוקרנו לכאורה על גבי המסך שבמחסן תוך הפעלת מכניקה מורכבת.
בשנת 2005 זכתה הסדרה לעיבוד בימתי בכיכובם של אריה מוסקונה בתפקיד כאילו ואילן סביר בתפקיד הבובה כמוני. את העיבוד לבימה כתב יוסי אשדות וביים צדי צרפתי. ההצגה זכתה להצלחה רבה בקרב קהל מעריצי הסדרה. כמו כן, בשנת 1995 דמותו של כאילו השתתפה במחזמר המבוסס על התוכנית בשם "מחסן ההפתעות ". בעלילת המחזמר כאילו הסתיר כמה אומני קרקס ממנהלם הזדוני. במחזמר עצמו שולבו בעיקר שירים מסרטים בכלל וסרטים של דיסני בפרט. בנוסף לאריה מוסקונה עצמו, השתתפו במחזמר דובי גל, ענת עצמון ורות גונזלס. 
בשנת 2006 נבחר כמוני במקום הראשון בתחרות "הבובה הכי מוערצת בתולדות ערוץ הילדים" בתוכנית "היכל התהילה". 
בשלהי שנת 2008, שודרה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים, לראשונה מזה מספר שנים.
ההכשרה

ההכשרה הייתה תנועה יהודית בהולנד שעסקה בהכשרת נוער יהודי לחיים בארץ ישראל.

רקע

לאחר מלחמת העולם הראשונה החלו מאות פליטים לזרום ממזרח אירופה לתחומי הולנד, חלקם באישור ממשלת הולנד וחלקם הבריחו את הגבול עם גרמניה.
בין הפליטים היו יהודים רבים שביקשו להגיע לארצות הברית או לפלשתינה. הציונים מבין בני נוער אלה היו חברים ב"אגודת מזרחי" ובקשו להיות חלוצים בפלשתינה.
כדי לשפר את סיכוייהם של בני הנוער היהודים מבין הפליטים להקלט בפלשתינה, הוקמו במזרח הולנד ארגונים ששיכנו את הפליטים אצל איכרים כדי שילמדו את עבודת האדמה.

ההכשרה

התנועה "ההכשרה" הוקמה באופן רשמי ב-1933 בעיר אנסחדה וזכתה לתמיכה נרחבת של הקהילה היהודית שראתה בכך פתרון לבעיית זרם הפליטים.
קבוצות של 15 - 25 בני נוער, ברובם בוגרי תנועות נוער ציוניות מגרמניה, התגוררו במבנה בי"ס ישן של העיר אנסחדה ועבדו אצל איכרים אמידים באזור. שם למדו מקצועות כגון חליבה, עבודת אדמה, נגרות, מסגרות, גידול ירקות ורתכות.
בין השנים 1933 ל-1942 הוכשרו בדרך זו מעל 100 בני נוער יהודים חלוצים. עבור כולם הוגשה לממשלת המנדט הבריטית בקשה לקבל סרטיפיקט לעלות לפלשתינה וכמאה מהם קיבלו את האישורים הנכספים ועלו לארץ ב-1938.
החל מ-1939 לא ניתנו עוד סרטיפיקטים וממשלת הולנד העלימה עין ואפשרה לקבוצה נוספת של חלוצים לעשות את דרכה לפלשתינה בדרכים לא חוקיות.

מלחמת העולם השנייה

עד לשנת 1942 יכלו חברי ההכשרה להמשיך את הכשרתם ללא כל התנכלויות מצד הגרמנים, מאוחר יותר הם התבקשו להרשם בעירית אנסחדה לצורך איסוף והפנייה ל"מחנה עבודה" בפולין. בפועל רק מעטים מביניהם אכן נרשמו וכשבאה משאית לאסוף אותם מהמקום בו גרו גילו הגרמנים שהמקום נטוש.
המחתרת של האזור ברשות הכומר אוורדואן (Overduin) דאגה להסתיר את כל חברי ההכשרה בבתי האיכרים בהם עבדו. משך כל תקופת המלחמה דאגה המחתרת ההולנדית לכל צורכיהם של הצעירים.
23 מתוך 50 חלוצים מההכשרה של ינואר 1938 ניצלו ועלו לישראל.

לקריאה נוספת

L.F.van Zuylen(1998)."Palestinapioniers in Twente".Holland
C.Hilbrink(1989)."De Illegalen".SDU.s'Gravenhagen
Godbluff

רשימת השירים

כל השירים נכתבו על ידי פיטר האמיל למעט איפה שמצוין.
אלן מקלוד קורמאק

רקע

אלן מקלוד קורמאק נולד ביוהנסבורג בדרום אפריקה, הוא למד בתיכון "רונדבוך בויז" שבעיר קייפ טאון. הוא למד באוניברסיטת קייפ טאון, שם קיבל תואר ראשון בפיזיקה ב-1944, ותואר שני בקריסטלוגרפיה ב-1945. אלן למד לדוקטורט שלו בין 1947–1949 באוניברסיטת קיימברידג`. אחרי שהתחתן בשנת 1950, חזר קורמאק לאוניברסיטת קייפטאון ושימש במשרת מרצה. לאחר שהוצעה לו שנת שבתון בהרווארד בין השנים 1956 ל-1957, הוא ואשתו הסכימו לעבור לארצות הברית ושם הפך לפרופסור באוניברסיטת "טופץ" בסתיו 1957. קורמאק הפך לאזרח אמריקאי בשנת 1966.

מחקריו

אף על פי שעבד בעיקר על פיזיקת חלקיקים, ההתעניינות הצדדית של קורמאק בטכנולוגיית צילום הרנטגן גרמה לו לפתח תרשימים תאורטיים של סריקת CT .CT היא סריקה המבוססת על צילומי רנטגן רבים שמייצרים תמונות מפורטות ומדויקות של איברי הפנים. קורמאק החל לעבוד על פרויקט זה בתחילת 1956 באוניברסיטת קייפטאון ובבית החולים "גרוטה שור" (Groote Schuur) והמשיך לעבוד על הפרויקט באמצע 1957 לאחר שחזר מהשבתון שלו.
הממצאים והתוצאות של מחקריו התפרסמו בשני מאמרים בכתב העת של פיזיקה יישומית בשנים 1963 ו-1964. בתחילה מחקרים אלו לא משכו תשומת לב מצד הקהילה המדעית עד שגודפרי האונזפילד והקולגות שלו השתמשו במאמרים אלה כדי לבנות את מכונת ה-CT הראשונה שנבנתה בשנת 1971, ובכך הפכו את ממצאיו של קורמאק למציאות. בגין הישגים אלו, פרס נובל לרפואה הוענק לו במשותף עם האונספילד בשנת 1979.

פרסים

קורמאק קיבל את פרס נובל ל"פיזיולוגיה או רפואה" עבור הרחבת האפשרויות של שימוש במכשיר ה-X RAY ולתרומתו לפיתוח מכשיר ה-CT. הוא קיבל רק חצי מן הפרס מפני שעבודתו הייתה פיתוח של שיטות החישוב אשר מאוחר יותר סייעו לפיתוח מכשיר ה-Computered tomography אשר נותן סריקה תלת ממדית של גוף האדם ועוזר לאבחן סוגי סרטן שונים.
קורמאק זכה במדליה הלאומית למדע ב-1990. ב-13 בנובמבר, באותה שנה, היה טקס הענקת הפרס שבו נאם הנשיא של ארצות הברית באותו זמן, ג'ורג' הרברט ווקר בוש, ואמר: "לכבוד תרומתו למדע ובמיוחד יצירת המכשיר CT. לכבוד עבודתו כמורה לסטודנטים וכאיש משכיל."
אלן נפטר ב-7 במאי 1998 לאחר שחלה בסרטן והשאיר אחריו את אשתו ברברה אשר מתה בשנת 2010.
ליה ויליאמס

ביוגרפיה

ויליאמס נולדה בבירקנהד שבצ'שייר.

קריירה בתיאטרון

פריצת הדרך של וילימאס הייתה ב-1991 בהופעה במחזה "The Revengers' Comedies". ב-1993 גילמה את קרול בהפקה הלונדונית של המחזה "אוליאנה" מאת דייוויד מאמט. ב-1997 הופיעה וילימאס בווסט אנד הלונדוני ובברודוויי במחזה "גג שקוף" מאת דייוויד הר. ב-2001 הופיעה שוב בווסט אנד ובברודוויי במחזה "הביתה" מאת הרולד פינטר.
עוד בתיאטרון שיחקה ויליאמס ב-2002 במחזה "מפה מונדי" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2005 גילמה את רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם" עם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-2007 הופיעה במחזה "The Hothouse", ובמחזה "שלוש מסיבות" מאת אלן אייקבורן. ב-2008 גילמה את אלידה ואנגל במחזה "האישה מן הים" מאת הנריק איבסן. ב-2013 שיחקה בתפקידים של אנה וקייט במחזה "Old Times" מאת פינטר.
ב-2013 הופיעה ויליאמס בתיאטרון גייט בדבלין בתפקיד בלאנש דובואה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס.

קולנוע וטלוויזיה

הופעת הבכורה של ויליאמס בקולנוע הייתה ב-1993 בסרט "Dirty Weekend" בבימויו של מייקל וינר, שבחר בה אחרי שראה אותה במחזה של אלן אייקבורן. בהמשך שיחקה בתפקידי משנה בסרטים "לאור האש" (1997), "כדור בלב" (1998), "The King Is Alive"‏ (2000), "נערה מריו" (2001), ו-"The Christmas Miracle of Jonathan Toomey"‏ (2007).
ב-2001 שיחקה ויליאמס לצדה של שילה הנקוק במיני-סדרה "The Russian Bride".
הופעות נוספות שלה בטלוויזיה היו בתפקידי משנה בעיבוד לספר "רעל תוסס" ( מאת אגאתה כריסטי (2003), וב-"By the Pricking of My Thumbs"‏ (2006). ויליאמס שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "חדר מיון" (1989), "עדות אילמת" (2002), "בקצב הלב" (2002), "The Last Detective" ו-"A Touch of Frost"‏ (2005), ובסדרה "רציחות במידסומר" (2015).
בספטמבר 2009 הצטרפה וילימאס לסדרת הדרמה קומית "דוק מרטין" של רשת ITV.
ב-2016 הופיעה וילימאס בעונה השנייה של הסדרה "הנעדר" בתפקיד נדיה הרץ.
עוד באותה שנה גילמה את דמותה של ווליס סימפסון בסדרה "הכתר" של נטפליקס.

בימוי

ויליאמס החלה לביים סרטים קצרים ב-2002. סרט הבכורה שלה היה "Feathers" שמבוסס על סיפור קצר מאת ריימונד קארבר. ב-2008 סרטה "The Stronger" היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר של פרסי באפט"א לקולנוע. ב-2009 ביימה ויליאמס את הסרט "Dog Alone" ששודר ברשת סקיי במסגרת "Ten Minute Tales".

חיים אישיים

ויליאס חיה בווסט המפסטד עם בעלה השני התסריטאי והמפיק גאי היברט, ובנה מנישואיה הראשונים, ג'ושואה ג'יימס. ויליאמס ובעלה מנהלים חברת הפקה בשם "Tilting Ground Productions".
לורד קמויס

תומאס דה קמויס (Thomas de Camoys, 1st Baron Camoys נפטר ב-28 במרץ 1419 או 1421) היה אביר במסדר הבירית, אציל אנגלי ומפקד צבאי.
בנו של סר ג'והן דה קמויס ואליזבת לטימר. ב-1383 זומן לבית הלורדים כלורד קמויס, תואר שחודש בשנית לאחר שב-1372 הלך לעולמו דודנו תומאס דה קמויס ללא יורשים זכרים.
הוא לחם במלחמת מאה השנים ופיקד על האגף השמאלי של הצבא האנגלי בקרב אז'נקור ב-1415. את תואר מסדר הבירית קיבל באותה השנה.
לתומאס דה קמויס היו שלושה צאצאים משני נישואיו.
הוא ירש מדודו את התואר בעל אחוזה של Broadwater (הכוללת את העיר וורת'ינג של ימינו). אשתו הראשונה הביאה איתה כנדוניה אחוזה קטנה באוקספורדשייר ובית אחוזה מבוצר זה ידוע עדיין בתור "חצר קמויס" (Camoys Court).
קמויס נפטר במרץ 1419 או 1421 והוריש את תאריו לנכדו. הוא נקבר בכנסיית סנט ג'רג' בטרוטון.
מיקרופור

סרט מִיקְרוֹפּוֹר דביק (או בקיצור: מיקרופור מאנגלית micropore), הוא חומר חבישה בצורת גליל דביק של נייר, ניילון, בד או סיליקון.

תיאור ושימושים

גליל המיקרופור עשוי נייר או בד המנוקב נקבוביות זעירות, אשר מאפשרות במידה מה שחלוף גזים בין תאי העור לסביבה החיצונית, אך עם זאת הנקבוביות הזעירות מונעות מצב של קונטמינציה (זיהום הנגרם מבחוץ), ומכאן שמו (micropore בתרגום מילולי: נקבוביות זעירות). 
המיקרופור הוא אחד ממוצרי היסוד של החבישה בעזרה ראשונה והוא מצוי בכל תיק או ארון המיועד להגשת עזרה ראשונה. 
יתרונותיו של המיקרופור ביחס למוצרי חבישה דביקים אחרים, מתבטאים בשני דברים: בכך שהשארת סימנים מעל גבי מקום הדבק - היא מועטת ביחס למוצרים אחרים; ובכך שהוא מונע מחנק לתאי העור ומאפשר נשימה של תאי העור גם כשהוא דבוק עליו או על תחבושת שעליו. במיקרופור סטרילי ניתן להשתמש באופן ישיר או על גבי גאזה סטרילית על העור במקרה של פצעים קטנטנים, אך במקרים של פצעים מדממים יותר, המיקרופור משמש רק באופן עקיף ללחוץ על מקום הפצע באמצעות תחבושת; כמו כן המיקרופור משמש ככלי עזר לקבע תחבושות ורטיות למקומן באמצעות הדבקתן איתו לעור.

סוגי סרטי מיקרופור

קיימים כמה סוגי מיקרופור: נייר, בד וניילון. הסוג הנפוץ והזול ביותר הוא מיקרופור - נייר העשוי מכותנה טהורה. הסוג השני הוא מיקרופור ניילון אשר חזק יותר מהנייר. הסוג השלישי הוא מיקרופור בד שהוא החומר החזק ביותר ביחס למיקרופור הנייר והניילון. לאחרונה יצא לאור מיקרופור סיליקון, אשר מתאים לעור רגיש. 
המיקרופור בשונה מאגד מדבק ('פלסטר'), אינו מוגבל לשטחים מצומצמים; כיון שהוא ארוך ומגולגל בגליל, ניתן לגזור ממנו כל אורך רצוי ולהשתמש בו. כמו כן הוא קיים בעוביים שונים לצרכים שונים החל בסנטימטר אחד וכלה ב-20 סנטימטר.

היסטוריה

המיקרופור הומצא לראשונה בשנת 1959 על ידי חברת 3M, ומאז זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והפך לאחד ממוצרי היסוד בחבישה. כיום, חברות רבות ברחבי העולם מיצרות את המיקרופור; בישראל אין חברה המיצרת מיקרופור והכל מיובא מִחוץ לארץ.

שם המוצר

שם המוצר באנגלית הוא: Microporous surgical tape (תרגום מילולי: סרט מיקרופור כירורגי) ומכאן בקיצור: surgical tape. וכן ידוע בשם medical tape (סרט הדבקה רפואי). לעומת זאת, בישראל עדיין לא התגבש למוצר זה שם מדויק, ורבים קוראים לו בקיצור על שם תכונתו: "מיקרופור". אך עדיין שכיח שמשתמשים כלפיו בשמות: נייר דבק רפואי; גליל פלסטר; גליל פלסטר בד; נייר מיקרופור; פלסטר מיקרופור; ועוד. צוותים רפואיים קוראים לו בטעות לויקופלסט אך בטפסים הרשמיים של מד"א ומשרד הבריאות, הוא נקרא "מיקרופור".
גבריאל מימון

ביוגרפיה

מימון, בוגר תואר בכלכלה, חשבונאות ומשפטים, הוסמך כרואה חשבון וכיהן כיושב ראש מחוז הדרום של לשכת רואי החשבון. בפעילותו הציבורית שימש יושב ראש דירקטוריון "החברה לפיתוח אזורי תעשייה באר שבע".
בשנים 2001–2003 שימש מימון יועץ כלכלי לשר הפנים אלי ישי. לאחר הקמת הממשלה ה-30 עבר למגזר הפרטי וניהל חברה למתן שירותי ייעוץ כלכלי.
בשנים 2003-2006 כיהן כחבר מועצת העיר באר שבע מטעם מפלגת ש"ס.
בשנת 2006, עם מינויו של אלי ישי לשר המסחר, התעשייה והתעסוקה מונה מימון למנכ"ל המשרד. בשנת 2009 עבר עם ישי למשרד הפנים ומונה למנכ"ל המשרד, וליו"ר המועצה העליונה לתכנון ולבניה.
ב-18 באוקטובר 2010 נעצר מימון בחשד לקבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, במסגרת מכרז מינהל מקרקעי ישראל בו הוקצו חלקות עבור מפוני גוש קטיף ביד בנימין. מימון נחשד בשימוש באנשי קש באמצעותם רכש שתי חלקות במכרז.
ב-20 בינואר 2011 הגיש את התפטרותו לשר הפנים.
באפריל 2014 נסגר התיק, מחוסר אשמה.
מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה

בצעירותו

מקסימיליאן הראשון יוזף נולד ב-27 במאי 1756 לפרידריך מיכאל, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד ומריה פרנצסקה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתם של יוזף קרל עמנואל אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ואליזבת אוגוסטה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג.
מקסימיליאן יוזף התחנך אצל דודו כריסטיאן הרביעי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן. בשנת 1776 התגייס מקסימיליאן יוזף לצבא צרפת, עלה במהירות בסולם הדרגות, ובשנת 1777 קיבל דרגת גנרל. בין השנים 1782–1789 הוצב מקסימיליאן בשטרסבורג, שם התיידד עם קלמנס פון מטרניך, לימים קנצלר אוסטריה. בפרוץ המהפכה הצרפתית עזב מקסימיליאן את צרפת, והצטרף לצבא האוסטרי, עמו לחם במלחמות המהפכה הצרפתית.

הנסיך הבוחר מבוואריה

ב-1 באפריל 1795 מת אחיו קרל השני אוגוסט, דוכס פפאלץ-צווייבריקן, ומקסימיליאן יוזף עלה לשלטון במקומו. אולם, תוך זמן קצר נכבשה הדוכסות שלו על ידי הצרפתים. ב-16 בפברואר 1799 מקסימיליאן יוזף הפך לנסיך הבוחר מבוואריה ולדוכס ברג, לאחר מותו של בן משפחתו קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה ללא ילדים.
מקסימיליאן יוזף שיפר את ניהול המדינה, והנהיג שלטון יותר ליברלי במדינה, בהשפעת הרעיונות שהגיעו מצרפת המהפכנית. ביחסי החוץ עמד מקסימיליאן לצד צרפת, וסייע לה במלחמותיה, ובתמורה לכך הוכתר מקסימיליאן יוזף ב-1 בינואר 1806 למלך בוואריה.

מלך בוואריה

מקסימיליאן יוזף היה החשוב ביותר מבין כל הנסיכים שהשתייכו לקונפדרציה של הריין, ונשאר בברית עם נפוליאון עד 1813. ערב קרב לייפציג, הבטיחו לו בעלות הברית הבטחה לשלמות ממלכתו, ובתמורה לכך הכריז מקסימיליאן יוזף מלחמה על צרפת.
בחוזה פריז הראשון (3 ביוני 1814), נאלץ מקסימיליאן יוזף לוותר על טירול לאוסטריה, תמורת הדוכסות הגדולה של וירצבורג. אולם, בקונגרס וינה, נאלץ מקסימיליאן יוזף לבצע ויתורים נוספים לאוסטריה, שכללו ויתור על זלצבורג ואזורים נוספים, תמורת החלק המערבי של פפאלץ. כמו כן, לא ניתנה לבוואריה רצף טריטוריאלי עם שטחיה בפפאלץ.
בקונגרס וינה ולאחר מכן התנגד מקסימיליאן יוזף במלוא כובד משקלו, לכל כינון מחדש של גרמניה אשר אמור לסכן את עצמאותו של בוואריה, ומשום התעקשותו (ועוד נסיכים) על העיקרון של ריבונות מלאה, הוקמה הקונפדרציה הגרמנית, שהייתה גוף חלש ובלתי מחייב, והותירה על כנה את עצמאות המדינות השונות. ב-26 במאי 1818 העניק מקסימיליאן יוזף חוקה ליברלית לעמו, וב-24 באוקטובר 1817 חתם על קונקורדט עם הוותיקן שהחזיר לכמורה חלק מסמכויותיה שקוצצו קודם לכן. הפרלמנט החדש הוכיח את עצמו יותר עצמאי ממה שציפה מקסימיליאן, ובשל כך בשנת 1819 התקין מקסימיליאן את תקנות קרלסבאד, שעסקו בפעילות נגד ארגוני הסטודנטים הליברליים, למען פיטורי פרופסורים ליברליים מהאוניברסיטאות ולמען הגברת הצנזורה על התקשורת. והיוו את אחד משיאי הרסטורציה האירופית.
ב-13 באוקטובר 1825 מת מקסימיליאן יוזף במינכן, ובנו לודוויג הראשון עלה לשלטון במקומו.
לפיד (יישוב)

חינוך

בלפיד פועל בית ספר יסודי אחד – לפיד המ"ה, ששמו הוענק לו על שם 45 לוחמי הפלמ"ח שלחמו באזור ונפלו בקרב חירבת כוריכור קרב עקוב מדם במלחמת השחרור בקרבת בית הספר. בנוסף פועלים בלפיד 4 גני חובה, מעון ויצו ושני גנים אנתרופוסופיים. 
בבית הספר לפיד המ"ה לומדים תלמידים המגיעים אליו מן היישובים הסמוכים שילת וכפר רות ובעבר גם מכפר האורנים, לפני שהוקם בו בית ספר יסודי. בוגרי בית-הספר היסודי מועברים לבתי־הספר העל־יסודיים הראשיים במודיעין: לעירוני א', עירוני ב', עירוני ג' או לבית-הספר מו"ר שברעות. החל משנת 2010 בוגרי בית הספר מועברים לבית הספר של המועצה - נחשון ביישוב שוהם. בשנת 2009 הושלם בלפיד פארק ציבורי.
בלפיד פועל שבט צופים, "שבט לפיד", המונה כ־200 חניכים. השבט הוקם בשנת 2000 ביישוב לאחר שנסגר בו סניפה של תנועת "מכבי צעיר".
צ'רוקי (שפה)

צ'רוקי היא אחת משפות האירוקווי המדוברת על ידי בני עם הצ'רוקי. השפה נכתבת בכתב הברתי מיוחד שפותח על ידי מנהיג שבטי הצ'רוקי במאה ה-19, סקויה. במלחמת העולם השנייה שמשו דוברי שפת הצ'רוקי (כמו גם דוברי הנאוואחו) כדוברי קוד בצבא ארצות הברית ובחיל הנחתים של ארצות הברית, בשל היות השפה (נכון לאותה תקופה) בלתי מוכרת מחוץ לגבולות ארצות הברית, וממילא הייתה צופן בלתי ניתן לפענוח.

מאפייני השפה

הצ'רוקי היא שפה טונאלית. עם זאת, בשל היותה שפת-אם שנייה במעלה אצל דובריה (אחרי האנגלית) מערכת הטונים בדיבור כיום הולכת ומצטמצמת. בכתב הצ'רוקי כמו גם בשיטת התעתיק הלטיני, לא מסומנים הטונים כלל (חוץ מאשר במילוני השפה הרשמיים). עקב המורפולוגיה העשירה של השפה מקרי כפל המשמעויות עקב חוסר סימון הטונים הם נדירים.
כרוב השפות האמריקאיות-ילידיות, אף הצ'רוקי היא שפה פוליסינתטית. כך, בדומה ללטינית או לגרמנית, יחידות תחביריות במשפט מתחברות זו לזו ומרכיבות לעיתים מילים ארוכות במיוחד. הפעלים בשפה כוללים בהכרח מוספיות לכינוי גוף, אספקטים, מודוס ויחסות.