הטבעת הפריגטה קוקרי

הטבעת הפריגטה קוקרי התרחשה ב-9 בדצמבר 1971. האונייה, מהצי ההודי, הוטבעה על ידי צוללת של הצי הפקיסטני בים הערבי ממערב להודו, במהלך מלחמת הודו-פקיסטן באותה שנה. הייתה זו ההטבעה הראשונה של אונייה על ידי צוללת בפעולה מבצעית מאז תום מלחמת העולם השנייה.

רקע

ב-3 בדצמבר 1971 פרצה מלחמה בין הודו לבין פקיסטן, אשר נמשכה 13 ימים בלבד, עד 16 בדצמבר. המלחמה פרצה על רקע רצח העם הבנגלי ומלחמת העצמאות של בנגלדש והסתיימה בניצחונה של הודו.
קוקרי ((INS Khukri (F149) הייתה פריגטה מסדרת בלאקווד (Blackwood-class), אחת משלוש מסוגה שנבנו בבריטניה עבור הצי ההודי. היא נכנסה לשירות ב-1958. הדחק האונייה היה 1,180 טון (1,200 טון במעמס מלא), מהירותה עד 51 קילומטר לשעה, והיא הייתה מצוידת במערכות מכ"ם וסונאר, תותחים נ"מ, מרגמה נגד צוללות ופצצות עומק.
הצוללת הפקיסטנית האנגור ((PNS Hangor (S131) הייתה אחת משלוש צוללות דיזל-חשמל צרפתיות חדישות מסדרת דפנה (Daphné-class) שנרכשו על ידי הצי הפקיסטני. היא הושקה ב-1968 והחלה את שירותה בפקיסטן ב-1970. מהירותה הגיעה עד 22 קילומטר לשעה בהפלגה על פני השטח והיא הייתה מצוידת במכ"ם ובסונאר וחמושה ב-12 צינורות טורפדו.

הקרב

בליל ה-7/8 בדצמבר 1971 יירטה יחידת האזנה של הצי ההודי תשדורת של צוללת פקיסטנית בים הערבי, כ-50 קילומטר מדרום-מערב לנמל דיו. הפיקוד המערבי של הצי פקד לשגר אוניות מפלגת הפריגטות ה-14 כדי לאתר את הצוללת ולהשמידה. היו אלו האוניות קוקרי וקירפן, אף היא פריגטה מסדרת בלאקווד.
הצוללת בים הערבי הייתה ההאנגור. היא יצאה לפטרול מבסיסה בקראצ'י ב-26 בנובמבר בפיקודו של קומנדר אחמד תסנים. במהלך הסיור שלחה לבסיסה אזהרה מפני פעילותו של כוח שטח ימי הודי, שתקף מאוחר יותר את קראצ'י, הטביע בה אוניות וגרם נזק לנמל.
הפריגטות נחשבו לאוניות מיושנות נגד צוללות, בעלות טווח סונאר נחות בהשוואה לזה של הצוללת. אפשר שהן נשלחו למשימה נגדה משום שלצי ההודי לא היה באותה עת מספר מספיק של מטוסים ומסוקים נגד צוללות. בקרב שהתפתח בינן לבין הצוללת הן עמדו בנחיתות טכנולוגית מולה ועשו מספר שגיאות טקטיות, שכולן יחד הביאו עליהן את מפלתן.
ב-9 בדצמבר בבוקר קלט הסונאר הפסיבי של הצוללת מטווח רחוק את נוכחותן של הפריגטות קוקרי וקירפן, שערכו סריקת סונאר במאמץ לאתר את הצוללת. הסריקה נערכה במהירות אטית כדי לנסות מכשיר עזר שהורכב על הסונאר של קוקרי כדי לשפר את יכולת הגילוי שלו, אך היא הייתה בניגוד לתורת הלחימה נגד צוללות של הצי ההודי. הסריקה גם נערכה בתבנית מלבנית שכיסתה שטח קטן. המהירות האטית ותבנית השיט של הפריגטות סייעו בידי הצוללת לאתר אותן ולצמצם את הטווח אליהן. היא נערכה להתקפה ומעט לפני שמונה בערב שיגרה טורפדו לכיוונה של קירפן, אך הוא החטיא. קירפן הבחינה בטורפדו וירתה מספר מטחים ממרגמה נגד צוללות שעל סיפונה. הצוללת הזדרזה לשגר טורפדו שני לעבר הקוקרי. הטורפדו התפוצץ מתחת למיכלי הדלק שלה והיא נפגעה קשה. קברניטה פקד על נטישה והיא טבעה במהירות. קירפן שבה ותקפה את הצוללת, הפעם בפצצות עומק במקום במרגמה שהפסיקה לפעול. האנגור שיגרה לעברה טורפדו נוסף. לפי גרסה אחת הוא החטיא. לפי גרסה אחרת הוא התפוצץ בקרבת הפריגטה וגרם לה נזק. לאחר מכן פנתה הצוללת להתרחק מאזור הקרב.
בימים הבאים ערכו אוניות וכלי טיס נגד צוללות של הפיקוד הצי המערבי ההודי התקפה נרחבת במאמץ לפגוע בצוללת. היא הצליחה להתחמק וחזרה לבסיסה ב-13 בדצמבר (לפי גרסה אחרת - ב-18 בדצמבר).
בטביעת הקוקרי ניספו 194 קצינים ומלחים. 67 קצינים ומלחים ניצלו. קברניט האונייה, קפטן מהנדרה נאט מולה, סירב לנטוש אותה וטבע יחד אתה.

לאחר הקרב

הקוקרי היא האוניה היחידה עד כה של הצי ההודי שטובעה בפעולה מבצעית (מאז קבלת עצמאות הודו ב-1947). אנדרטה לזכר אנשי צוותה שניספו הוקמה בחוף הים של העיר דיו. הקברניט מולה עוטר לאחר מותו בעיטור מהא ויר צ'אקרה, העיטור הצבאי השני בחשיבותו של הודו.
הצוללת האנגור שירתה בצי הפקיסטני עד 2006. לאחר מכן הועברה לתצוגה במוזיאון הימי של פקיסטן בעיר קראצ'י. מפקד הצוללת אחמד תסנים שירת בצי עד 1994 והגיע לדרגת סגן-אדמירל.