google/wiki40b huggingface dataset:
כנסיית יוחנן המטביל (ירושלים)

כנסיית יוחנן המטביל בירושלים, היא כנסייה יוונית-אורתודוקסית קטנה ברובע הנוצרי. הכנסייה מצויה בדרום הרובע הנוצרי בפינת רחוב הנוצרים ורחוב דוד (רחוב השוק) והכניסה אליה היא מתוך שער בין החנויות בקצה הדרומי של רחוב הנוצרים. חלק מהכנסייה מתוארך לתקופה הביזנטית והיא מהכנסיות הקדומות ביותר בעיר העתיקה. הכנסייה קרויה על שמו של יוחנן המטביל ומכונה גם פרודרומוס, כינויו של יוחנן המטביל בשפה היוונית.
מתחת לרצפת הכנסייה מצויה קריפטה אליה יורדים בגרם מדרגות צדדי, בקריפטה מצויים שרידי כנסייה מהתקופה הביזנטית (המאות ה-4 - ה-6 לספירת הנוצרים) או הצלבנית מהמאה ה-11 (יש חוקרים שרואים בשרידים מבנה רומי מתקופת אליה קפיטולינה). בתקופה הצלבנית הייתה הכנסייה ברשותו של מסדר ההוספיטלרים אשר אימץ את יוחנן המטביל כפטרונו. גם לאחר קרב קרני חיטין אשר בו איבדו הצלבנים את אחיזתם בארץ ישראל בכלל ובירושלים בפרט, נשארו מספר נזירים על מנת להשגיח על הכנסייה. 
הכנסייה חרבה בשנת 1244 ושוקמה מחדש בשנת 1842. אז גם הוקמה כנסייה חדשה יותר המצויה מעל הכנסייה הקדומה. בבניין הכנסייה החדשה יותר מצויות בשימוש משני אבנים מתקופות קדומות. כמו כן מצויה בכנסייה החדשה עצם המיוחסת לגולגלתו של יוחנן המטביל. אחד מקדושי הכנסייה הוא סנט פאנאיוקיס שהגיע לירושלים בשנת 1820 בבגדים מסורתיים יוונים, נכלא על ידי העות'מאנים במצודה והוצא להורג. עצמותיו שמורות בכנסייה. בכנסייה איקונוסטאזיס מפואר שהוא בין הארוכים ביותר בארץ.
הכנסייה מצויה ברשותה של הפטריאכיה היוונית-אורתודוקסית. והיא מצויה בתוך חצר. בחצר יש עץ הדר ובור מים. על חוליית הבור מצויה כתובת קדומה בשפה היוונית.
אהבה, מוות וציפורי שיר

תקציר עלילה

הסיפור מתרחש בשנת 1885 באירלנד, והוא עוקב אחר בת' וינטרס (אן סקלי), צעירה שנאבקת לשלוט בגורלה. ביום הולדתה ה-23 היא מחליטה לברוח מביתה ומהקשר הבעייתי שבינה לבין אביה החורג, בילי (מת'יו ריס), בעזרתו של אהובה ליאם וורד (ג'יימי דורנן).

הפקה

ג'יימי דורנן וכותב הסדרה אלן קוביט, שתפו פעולה בעבר בסדרת הטלוויזיה "החטא הקדמון". צילומי הסדרה נערכו במחוז פרמנה ובבית ספרינגהיל, קרוב למאנימור במחוז לונדונדרי בצפון אירלנד.
חברת Red Arrow Studio הפיצה את הסדרה. הפרק הראשון שודר בערוץ BBC Two ב-28 בנובמבר 2018.

ביקורת

הסדרה קיבלה ביקורות פושרות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes ניתן לסדרה דירוג של 73% בציון ממוצע של 6.0 מתוך 10 המבוסס על 11 סקירות. ג'ררד או'דונובן מהדיילי טלגרף נתן לסדרה ארבעה כוכבים מתוך חמישה ושיבח אותה. קרול מידגלי מהטיימס הייתה ביקורתית יותר ותיארה את הסדרה "דרמה כבדה עם דיאלוג דל ומעט מאד שמחה". אד קאמינג מעיתון האינדפנדנט נתן לסדרה שלושה כוכבים מתוך חמישה.
מזרח רנל

גאוגרפיה ואקלים

שונית האלמוגים נוצרה על קרקעית האוקיינוס, ולאחר מכן התרוממה מעל פני הים כתוצאה מקימוט הקרקע. מבחינה גאולוגית האי צעיר יחסית ליתר איי שלמה. נופו של האי עוצב מאבן גיר שנחשפה לתהליכים קארסטים של בליה, והוא נישא עד לגובה של 200 מטר. במרכזו של האי שוכן אגם טגאנו (Tegano או "טה נאגנו" - Te Nggano) שנוצר מהלגונה של האטול, ובו איים עשויים אבן גיר. שטחו של האגם 155 קמ"ר, אורכו 29 ק"מ ורוחבו המרבי מגיע ל-10 ק"מ. מימיו של האגם מליחים והוא האגם הגדול באיי האוקיינוס השקט. עומקו המרבי של האגם מגיע ל-40 מטר וקרקעיתו מכוסה בשכבת בוץ בעובי של כמה מטרים. במזרח רנל אין זרימה של נגר עילי, אם כי מספר מעיינות נובעים מן הקרקע סמוך לגדות האגם.
אקלים האי טרופי ומתאפיין בטמפרטורה ולחות גבוהות וקבועות למדי. הטמפרטורות נעות בין 22.7°C ו-32.2°C. כמות המשקעים השנתית נעה בין 3,000 ל-4,000 מ"מ בממוצע, וזו נפרסת על פני כל חודשי השנה, למעט עונת יובש בין החודשים מאי ואוגוסט. מאפיין נוסף של אקלים האי הוא שהוא יעד לסופות הוריקן תדירות למדי.

החי והצומח

הצמחייה במזרח רנל מתחלקת לשלוש קבוצות - צמחיית שיחים על רכס הקארסט, חורש סבוך וגבוה בפנים באי שאמיריו מגיעים לגובה ממוצע של 20 מטר, וצמחיית חוף לאורך חופיו של אגם טגאנו. 312 מיני צורניות ואצות, חלקם הקטן אנדמי למקום, שולטים במימי האגם. באזור חיים 11 מיני עטלפים, 43 מיני עופות ומין של נחש-ים אנדמי המתקיים במימי האגם. סרטן הקוקוס נפוץ באזור, וחסרי חוליות מונים 27 מיני חלזונות יבשה ו-731 מיני חרקים.

מסורת והיסטוריה

ההתיישבות הראשונה באי התרחשה בשנת 130 לפנה"ס לערך. גל מתיישבים נוסף הגיע לרנל בסביבות שנת 1000. לפי המסורת, נמנו המתיישבים הפולינזים הראשונים על שבעה שבטים שונים. הם הגיעו לקצהו הדרום-מזרחי של רנל וגילו את אגם טגאנו. הם הורידו את שני פסלי האלים שנשאו איתם מארץ מוצאם, אך אלה שבו בכוחות עצמם אל סירות הקאנו, והמתיישבים עזבו את האי. הם הגיעו אל האי הסמוך, בלונה (Bellona), ושני הפסלים קפצו בכוחות עצמם אל החוף. רק לאחר מכן שבו המתיישבים אל רנל, אך בשל מלחמות ומאבקים בין השבטים, כל התושבים בשני האיים הם צאצאיהם של שני השבטים ששרדו.
מקובל שהאי התגלה על ידי חוקרים אירופים בשנת 1793. במהלך המאה ה-19 פקדו את האי סוחרים וציידי לוויתנים, אך חוסר פוריותו של המקום, היעדר מים מתוקים זמינים, והיעדר נקודות עגינה טבעיים, גרמו להם לעוזבו.
במלחמת העולם השנייה עשה צבא יפן שימוש במימי אגם טגאנו כמנחת לסירות מעופפות. לאחר שצבא ארצות הברית השתלט על האי ב-1943, הוא עשה שימוש דומה באגם שהיה למנחת למטוסי PBY קטלינה. בתום המלחמה הוטבעו שמונה מהמטוסים במימי האגם, והתושבים המקומיים ניסו לחלץ את מנועו של אחד מהם כדי לעשות בו שימוש כגנרטור. אף שהם הצליחו להביאו לקרבת חופי האגם, הם נטשו את המשימה בשל משקלו הרב של המנוע. הוא החליד והיה לבלתי שמיש, אך אחד מלהבי המדחף בולט אל מעל לפני המים.

אוכלוסייה וכלכלה

כ-500 תושבים ממוצא פולינזי מתגוררים במזרח רנל אך מספרם נמצא בירידה בשל הגירה. הם גרים בארבעה כפרים לאורך חופו המערבי של אגם טגאנו. הכפריים הם בעליו של האגם בבעלות משותפת, והם עושים שימוש במימיו לרחצה, כביסה ולבישול. אספקת המים המתוקים מתבססת על שפיעת מעיינות ועל אגירת מי גשמים. פרנסתם של התושבים היא על החקלאות, הדיג והציד, והם נסמכים על עצי החורש לשם אספקת חומרי בנייה. התושבים עוסקים גם באריגה ובפיסול בעץ, ולחופיו של האגם שוכנים מספר בתי הארחה המשמשים את המבקרים המעטים באזור.
דלקת צוואר הרחם

גורמים

דלקת צוואר הרחם יכולה להיגרם על ידי מספר של פתוגנים, אשר הנפוצים ביותר הם Chlamydia trachomatis ו-Neisseria gonorrhoeae, כאשר C. trachomatis מהווה כ-40% מהמקרים. כמחצית מהנשים בהריון הן אסימפטומטיות לזיהם זיבה צוואר הרחם. הטפיל Trichomonas vaginalis ונגיפי Herpes simplex 1/2 נחשבים לגורמים פחות נפוצים לדלקת צוואר הרחם. ישנו קשר עקבי בין Mycoplasma genitalium ותסמונות זיהום במערכת הרבייה הנשית. ספציפית, זיהום ב-M. genitalium נמצא קשור באופן משמעותי לסיכון מוגבר לדלקת צוואר הרחם.

דלקת צוואר רחם עם הפרשה מוגלתית-רירית (MPC)

דלקת צוואר רחם עם הפרשה מוגלתית-רירית (Mucopurulent cervicitis - MPC) מאופיינת על ידי מוגלה או הפרשה רירית (mucopurulent endocervical), אשר נראית בבדיקת צוואר הרחם או בלקיחת דגימה מצוואר הרחם. כמה מומחים מאבחנים MPC גם על בסיס גרימת דימום בקלות בצוואר הרחם. על אף שישנם מומחים הרואים במספר גדל של תאי דם לבנים פולימורפיים בצוואר הרחם הנמצא בדגימת גראם דרך יעילה לאבחון MPC, הקריטריון הזה לא הפך לסטנדרטי, יש לו ערך מנבא-חיובי קטן יחסית והוא אינו זמין במקומות מסוימים. על אף שלרוב ל- MPC אין תסמינים, ישנן נשים שחוות הפרשות חריגות מהנרתיק או דימום מהנרתיק (למשל, לאחר קיום יחסי מין). MPC יכול להיגרם על ידי כלמידיה או זיבה; עם זאת, ברוב המקרים לא ניתן לבודד אף אחד מהאורגניזמים הללו. MPC יכול להימשך למרות תהליכים חוזרים ונשנים של טיפול מיקרוביאלי. זאת מכיוון שנסיגה או או הידבקות מחודשת בכלמידיה או זיבה בדרך כלל אינה מתרחשת אצל אנשים עם מקרים מתמשכים של MPC; בדרך כלל במקרים כאלה, ישנם גורמים אחרים שאינם מיקרוביים אשר יהיו מעורבים (למשל, דלקות באזור הרחם).
נשים הלוקות ב- MPC צריכות להיבדק לכלמידיה וזיבה בעזרת הבדיקות המדויקות ביותר. עם זאת, MPC אינו מנבא רגיש מספיק לדלקות עם האורגניזמים האלה; לרוב הנשים הלוקות בכלמידיה וזיבה, לא תהיה דווקא דלקת צוואר רחם עם הפרשה מוגלתית-רירית.

אבחנה

במקרה שהתסמינים של הדלקת מופיעים, צריך לעבור בדיקה על ידי רופא. במקרים רבים, מתגלה הדלקת במהלך בדיקה שגרתית, כך שבמקרים כאלו התסמינים אינם מופיעים. ניתן לאבחן את דלקת הצוואר בכמה דרכים:
דרך ראשונה היא בדיקת האגן - בדיקה זו תתבצע באמצעות הפעלת לחץ על הבטן על ידי הרופא כך שהוא מחדיר אצבע נתונה בכפפה לתוך הנרתיק בו זמנית. בכך יוכל לזהות חריגויות של אברי אגן, הכוללות את צוואר הרחם. בדיקת פאפ - בבדיקה זו הרופא יקח באמצעות מברשת או ספוגית, דוגמית של תאים מהנרתיק וצוואר הרחם. התאים שגורדו נאספים לתוך כלי מיוחד ונשלחים למעבדה, על מנת לבדוק חריגות.

טיפול

לא קיים טיפול קונבנציונלי לדלקת צוואר הרחם. זה תלוי מצב כך שהרופא יבחר את הטיפול הטוב ביותר באופן אישי, ובהתבסס על מספר גורמים הכוללים את הבריאות הכללית, ההיסטוריה הרפואית, חומרת התסמינים ומידת הדלקת. כאשר נקבע הגורם לדלקת, ניתן לטפל בו. הטיפול הנפוץ ביותר הוא מתן אנטיביוטיקה על מנת לחסל את כל הזיהומים. במקרה של אי קבלת טיפול, המצב עלול להחמיר, להימשך שנים, והחמרת התסמינים ולגרום לכאבים בעת קיום יחסי מין. לעיתים לא שכיחות יש צורך בטיפולים כימיים מקומיים לסילוק הרקמות הדלקתיות כמו חומצה טריכלורואצטית, פודופילין, חנקת הכסף, משחת פלואורו אורציל, או טיפולים פיזיקליים: צריבה בלייזר, הקפאה וצריבה חשמלית.
שורש יחידה

במתמטיקה, שורש יחידה הוא איבר של שדה, שיש לו חזקה השווה לאיבר היחידה. לשורשי יחידה יש תפקיד חשוב בתורת השדות. תכונות רבות של שדות, יחד עם המבנים הנסמכים עליהם (הצגות של חבורות, אלגברות פשוטות, ועוד) נכונות רק כאשר מניחים את קיומם של שורשי יחידה בשדה הבסיס.
האיבר  הוא שורש יחידה מסדר n, אם ; זהו שורש יחידה פרימיטיבי מסדר n אם n הוא המספר הקטן ביותר שיש לו תכונה זו. מספר שורשי היחידה מסדר n, בכל שדה, הוא לכל היותר n. אם יש בשדה n שורשי יחידה מסדר n, אז מספר השורשים הפרימיטיביים הוא , כאשר  היא פונקציית אוילר.

שורשי היחידה בשדה המספרים המרוכבים

בין המספרים המרוכבים יש בדיוק n שורשי-יחידה שונים מסדר n: המספרים . הם נמצאים על מעגל היחידה, והנקודות המתאימות להם במישור המרוכב מתארות מצולע משוכלל בעל n צלעות. לדוגמה, שורשי היחידה מסדר 3 הם , ושורשי היחידה מסדר 4 הם .

אנליזת פורייה דיסקרטית

אם z הוא שורש פרימיטיבי מסדר n אז סדרת החזקות  היא מחזורית, עם מחזור באורך n. כל סדרה  של מספרים מרוכבים אפשר להציג באופן יחיד כצירוף ; אם j הוא משתנה הזמן, אז aₖ היא משרעת מרוכבת של התדירות k. צורה זו של אנליזת פורייה מקודדת את טרנספורם פורייה הדיסקרטי, ונובעת מכך ש"המטריצה הציקלוטומית" , שהיא טבלת הקרקטרים של החבורה הציקלית ש-z יוצר, היא הפיכה.

אורתוגונליות

מנוסחת הסכום עולה מערכת יחסים אורתוגונליים:  עבור...,j=1,2 ו-...,j'=1,2 מתקיים:
כאשר  היא הדלתא של קרונקר -Z הוא כל שורש פרימיטיבי מסדר n של היחידה.
המטריצה U מסדר  שהמקום ה-(i,j) שלו הוא:  מגדירה התמרת פורייה דיסקרטית. חישוב הטרנספורמציה ההופכית באמצעות שיטת האלימינציה של גאוס דורש שימוש ב- פעולות. ככל הנראה, נובע מהאורתוגונליות ש-U היא מטריצה יוניטרית. היא בעצם: 
 ולכן ההופכי של U הוא פשוט הצמוד המרוכב. (הראשון ששם לב לעובדה זו הוא קרל פרידריך גאוס כאשר הוא פתר את הבעיה של אינטרפולציה טריגונומטרית). היישום המתקדם יותר של U או ההופכי שלו לווקטור נתון דורש שימוש ב- פעולות. התמרת פורייה המהירה מקטינה את מספר הפעולות ל-.
לפי משפט של צ'בוטרב, כל תת-מטריצה של מטריצת ונדרמונט  היא הפיכה.

בשדה כללי

כאמור לעיל, בכל שדה F ישנם לכל היותר n שורשי יחידה, וזאת מכיוון שהם מהווים שורשים של הפולינום .
בשדה ממאפיין אפס (ובאופן כללי יותר, כאשר המאפיין זר ל-n) אפשר לספח לשדה שורשי יחידה, וזוהי הרחבה ספרבילית. אם השדה ממאפיין p ו-  כאשר m זר ל- p, אז יש בסגור האלגברי שלו בדיוק m שורשי יחידה מסדר m.
שורשי היחידה מסדר n מרכיבים חבורה ציקלית, שסדרה שווה למספר השורשים בשדה.

מעל הרציונליים

בשדה הרציונליים עצמו יש רק שני שורשי יחידה (מכל הסדרים): 1 ו- 1-. קל להוכיח שלכל שורשי היחידה הפרימיטיביים מאותו סדר יש אותו פולינום מינימלי, ופולינום זה נקרא הפולינום הציקלוטומי מסדר זה. מתברר שלפולינום זה, המוגדר מעל המספרים הרציונליים, יש מקדמים שלמים (הסיבה העקרונית היא ששורשי היחידה הם שלמים אלגבריים).
לילי טיילור

קורות חיים

לילי טיילור נולדה בגלנקו במדינת אילינוי שבארצות הברית. טיילר התחנכה בבית הספר התיכון ניו טרייר בוויטיקה שבאילינוי וסיימה את לימודיה בשנת 1985.
טיילר השתתפה בעשרות סרטים וסדרות טלוויזיה מאז שנת 1988. הופעתה בסרט הפולחן מיסטיק פיצה החלה את הקריירה הקולנועית שלה. מאז השתתפה בסרטים, הצגות וסדרות טלוויזיה, בהן בתפקיד ליסה קימל פישר בסדרה "עמוק באדמה". בשנת 2005 זכתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בקופנהגן בפרס השחקנית הטובה ביותר עבור משחקה בסרט Factotum.
הנדלי פייג' הליפקס

ההנדלי פייג' הליפקס (באנגלית: Handley Page Halifax) היה מפציץ כבד ארבע-מנועי אשר תוכנן ויוצר עבור חיל האוויר המלכותי הבריטי אשר שירת במהלך מלחמת העולם השנייה. בן-זמנו של האוורו לנקסטר המפורסם, ההליפקס נשאר בשירות עד סוף המלחמה, וביצע מגוון משימות בנוסף להפצצה. ההליפקס היה גם בשירות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, חיל האוויר המלכותי הקנדי, חיל האוויר המלכותי הניו זילנדי, וחיל האוויר הפולני.
בימינו נותרו ברחבי העולם רק שני מפציצי הליפקס שלמים: אחד מוצב במוזיאון האווירי ביורקשייר, הממוקם במנחת אלוינגטון של חיל האוויר המלכותי הבריטי מתקופת מלחמת העולם השנייה. האחר, הליפקס NA337 שהיה בשירות חיל האוויר המלכותי הקנדי, נמשה מקרקעית אגם מגוסה בנורווגיה ב-1995 לאחר שהופל באפריל 1945. המפציץ הוחזר לקנדה ושיחזורו הושלם ב-2005. הוא מוצב במוזיאון ההנצחה של חיל האוויר המלכותי הקנדי בבסיס טרמטונין טנטרון, אונטריו, ליד קינגסטון, אונטריו.
פותחה גם גרסת תובלה של ההליפקס שנקראה האלטון.

ההליפקס בארץ ישראל

עקב פיצוץ מלון המלך דוד ביום 22 ביולי 1946 תוגברו כוחות המנדט הבריטי בארץ ישראל וטייסת 620 (No. 620 Squadron RAF) המצוידת בהליפקסים הגיעה לשדה התעופה "R.A.F Aqir" (היום תל נוף). מאוחר יותר ביום 1 בספטמבר 1946 כשהייתה בארץ שונה מספרה של טייסת זו למספר 113 והיא נשארה כאן מספר חודשים.
אוכלי פרחים

דוגמאות

מינים אלה אינם ניזונים באופן רשמי מהפרחים אלא ממאכלים נוספים אך מבין המינים שנצפו ניזונים בצורה זו ישנם את מרבית התוכאים למיניהם (לוריים, קקדואיים, דררות, תוכונים, ארות ונסטורים), קוליבריים וצופיתיים השותים את הצוף ולעיתים גם אוכלים חלק מהפרח עצמו, טוראקיים, טוקניים וכמה ציפורי שיר כמו פרושיים, אסטרילדיים, פזאיים ודרוריים שונים. גם אווזים ופסיונים יגוונו בפרחי קרקע.
מינים נוספים שיאכלו פרחים הם מכרסמים רבים, פרימטים שונים, דובים, ראקוניים וכיסאים שונים. מינים צמחוניים כמו איילים או אנטילופות וכן חזירי בר ילעסו פרחים הגדלים על הקרקע או שנפלו מהעצים. מבין הזוחלים נצפו איגואנה מצויצת וצבים יבשתיים לוחכים פרחים. צמחי מים בעלי פרחים יאכלו בידי ההיפופוטם, הקפיברה ואייל הקורא ואף בידי תחשיים או דגים שונים.
חסרי חוליות רבים יגוונו עם אכילת עלים ואבקה גם באכילת פרחים שונים, ביניהם חגבאים, פשפשאים שונים, נמלים, דבורים וצרעות, רכיכות כמו חלזון הגינה ורבי רגליים.
משה בנוביץ'

משה בנוביץ (נולד ב-16 באוקטובר 1962) הוא חוקר תלמוד והלכה ישראלי, פרופסור מן המניין במכון שכטר למדעי היהדות. מחקריו מתמקדים בתולדות ההלכה וניתוח טקסטים תלמודיים בענייני שבועות ונדרים, קריאת שמע ותפילה, ברכות ומועדים. בשנים האחרונות מקדיש בנוביץ את עיקר עבודתו המחקרית לכתיבת פירושים מדעיים לפרקים שלמים בתלמוד הבבלי, ועד כה ראו אור פירושיו לשישה פרקים.

אודות

בנוביץ נולד בפיטסבורג שבארצות הברית ב-16 באוקטובר 1962. סיים תואר ראשון בשפות שמיות עתיקות בהצטיינות באוניברסיטת קולומביה בשנת 1983. סיים תואר שני בתלמוד באוניברסיטת בר-אילן בהצטיינות בשנת 1987. הוא כתב עבודת גמר בנושא "נוסח פרק שבועות שתים בתרא בבבלי: מהדורה ביקורתית עם מבוא" בהנחיית פרופסורים ש"י פרידמן וצ"א שטיינפלד. הוא סיים תואר שני נוסף במקרא באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1987. בשנת 1993 קיבל תואר דוקטור מבית המדרש לרבנים באמריקה של התנועה המסורתית בתלמוד בהנחיית ש"י פרידמן. נושא עבודתו היה "פירוש מדעי לפרק שבועות שתים בתרא בבבלי". החל ללמד במכון שכטר בשנת 1993. בשנת 2002 מונה כפרופסור חבר במכון שכטר, ומשנת 2010 משמש כפרופסור מן המניין במוסד. בין השנים 1991 ל-1994 היה מרצה באוניברסיטת חיפה. בשנת 2004 שימש כפרופסור חבר אורח בית המדרש לרבנים באמריקה.
בשנת 1998 הוענק לו פרס ע"ש פינקלשטיין בתלמוד של ביהמ"ד לרבנים באמריקה. בשנת 2007 קיבל את מלגת Harry Starr Fellowship in Jewish Studies מאוניברסיטת הרווארד.
הוא נשוי ואב לשלושה.
שיטת קסיסקי

שיטת קסיסקי (Kasiski's examination) היא שיטה לפיצוח צפנים רב-אלפביתיים (לדוגמה - צופן ויז'נר) שהומצאה על ידי קצין חי"ר גרמני, מפענח צפנים וארכאולוג בשם פרדריך ויליאם קסיסקי. השיטה פורסמה בספר על הצפנה שהוציא לאור קסיסקי בשנת 1863.

הסבר השיטה לפענוח הצופן

שלבים לחישוב אורך המפתח (KEY) שבו השתמשו להצפנת המסר/הטקסט:

שלב א'

מעבר על הצופן וחיפוש בו חזרות של מחרוזות תווים. החזרות צריכות להיות מעל לשלושה תווים (בכל מחרוזת) כדי שיהיה פיענוח מוצלח בהכרח. רישום המרחק בין תחילת מחרוזת חוזרות בצופן (מספר התווים בין תחילת כל מחרוזת שחוזרת בצופן). המרחקים הללו הם מכפלות של אורך המפתח של הצופן. כיוון שאם מחרוזת חוזרת על עצמה, קרוב לוודאי שהמסר/טקסט המקור חזר על עצמו, ולא רק זה גם המפתח הצפין את החזרה באותה צורה (כל אות הוסטה באותה צורה), ומפה נובע שהמרחק בין שתי המחרוזות הוא מכפלה של המפתח, שאמור להתחיל בהצפנה השנייה היכן שהתחיל בהצפנה הראשונה. דוגמה: המילה החוזרת על עצמה ABC: ABCXSGDGSDGABC 01234567890123 המרחק בין שתי המילים החוזרות בטקסט הוא 10.

שלב ב'

מציאת המחלק הגדול ביותר (GCD) בין כל המרחקים שמצאנו בשלב א'. כיוון שכל המרחקים הם מכפלה באותו מפתח, כאשר נמצא את המחלק הגדול ביותר נמצא את אורך המפתח.
הערה - ישנם מרחקים שאינם נכונים, מכיוון שהמילה חזרה על עצמה לא מכיוון שהיא זהה, אלא בגלל מקריות של הטקסט. ולכן אם ישנה תוצאה שאינה מתאימה לשאר התוצאות שמצאנו נתעלם ממנה (למשל אם ל-10 תוצאות שמצאנו יש מחלק גדול = 7, ולתוצאה ה-11 אין כזה מחלק --> נתעלם ממנה). בנוסף אם המפתח גדול דיו רוב הסיכויים שהמרחק יהיה מכפלה של המפתח (הסתברות למקריות קטנה).

שלב ג

נבנה טבלה עם K עמודות (K=אורך המפתח) - נכניס לכל עמודה את האות בצופן במקום המתאים שלה לפי אורך המפתח. למשל האות הראשונה בצופן תהיה בעמודה הראשונה, השנייה בעמודה השנייה עד לעמודה ה-K ואת האות ה-K+1 לעמודה ה-1 שוב. וכך הלאה עבור על אותיות הצופן. בסיום - כל עמודה הוצפנה בעזרת התמרה מונו-אלפביתית - ונפענח את ההצפנה של כל עמודה לפי אנליזה של תדירות האותיות בשפה. ההצפנה תהיה נכונה לגבי כל העמודות, כלומר אם האות e הוצפנה בעמודה 1 לפי אות s, היא תוצפן כך גם בשאר העמודות בטבלה.

שלב ד'

על ידי פיענוח הצופן - ניתן למצוא את המפתח שבו השתמשו להצפנה. או ניתן גם לנחש את המפתח במהלך הפיענוח.

שלב ה'

ברגע שהמפתח התגלה - ניתן להשתמש בידע זה כדי לפענח הודעות חדשות שהוצפנו באותה שיטה.

שיטה נוספת

שיטה דומה למציאת אורך המפתח של קסיסקי: א'- משתמשים בעותק זהה של הצופן. שמים הודעת צופן אחת על העותק, ומזיזים את העותק הזזה אחת כל פעם. כאשר בכל פעם סופרים את מספר ההתאמות בין שתי ההודעות, כלומר כמות הפעמים שהאותיות זהות אחת מעל השנייה.
הכמות (coincidence) של התאמות היא הכי גדולה כאשר ההזזה של העותק שלמטה היא במכפלת אורך המפתח. כיוון שהאותיות הסמוכות (בין שני העותקים) הן זהות בגלל השימוש באותו צופן הצפנה.
ההמשך כמו מקודם - פיענוח המפתח באותה צורה (חלוקה לעמודות)
פאקט

פאקט רקורדס הייתה חברת תקליטים עצמאית (לייבל) שפעלה בירושלים בין השנים 1999‏-2003, בניהול יורם אליקים.

היסטוריה

בין האמנים שהוציאו אלבומים בחברה ניתן למנות את הראפר סגול 59, גלברט, פרויקט הגומיה, יאפים עם ג’יפים, טפט, צוקי, גאזה, מורפלקסיס ואחרים.
במהלך שנות קיומה יצאו גם מספר אוספים שאיגדו שירים של אמני הלייבל השונים. פאקט רקורדס גם הוציאה בהדפסות מחודשות אלבומים אלטרנטיביים שנעלמו מהשוק, דוגמת אלה של פלסטיק ונוס, להקת הפאנק-רוק "אינפקטד מאשרום" (שעל שמה נקרא הרכב הטראנס) ואף של להקת ישראל, על אף שזו הייתה ידועה כמעוררת סערה (במילות השירים והשימוש בשם המפורש). ב-21 במרץ 2003 סגר אליקים את הלייבל ועבר עם חלק מהאמנים לחברת התקליטים אן אם סי, תחת השם "אודיו קולאג'".
אודיו קולאג' פעלה כ-10 חודשים תחת ואז נסגרה. כיום אליקים אינו עוסק בתחום המוזיקה באופן רציף, למעט הפעלת "משהו על הדרך", לייבל קטן המשחרר אלבומים בצורה דיגיטלית דרך רשת האינטרנט ובמהדורות מדפסות מוגבלות. "Fact By Fact", סרט דוקומנטרי אודות פאקט, צולם על ידי הבמאי רן איזנשטט בשנת 2008 ויצא להקרנה באוגוסט 2009.
לאונטיון

ביוגרפיה

לאונטיון הייתה תלמידתו של אפיקורוס ודבקה בפילוסופיה שפיתח. אומרים שהייתה מאהבתו של מטרודורוס מלמפסקוס. המידע שיש לנו עליה כיום הוא מועט. נאמר עליה שהיא הייתה הטאירה - המעמד הגבוה ביותר של זונות ביוון העתיקה. יש שרצו לטעון שהאמירה הזאת נועדה להקטין את לאונטיון, ולמעשה אורח חיים של זנות נגד את דרך החיים אליה חינך אפיקורוס, אולם אין לטענה הזו על מה להתבסס. מצד שני, הטאירות נהנו לעיתים קרובות מעצמאות שנשללה מרוב הנשים האחרות בחברה הגברית של יוון העתיקה, ונחשבו לנשים משכילות שעסקו גם בפילוסופיה. בניגוד לשאר מוסדות הפילוסופיה ביוון העתיקה, בית הספר של אפיקורוס היה יוצא דופן בכך שהוא איפשר לנשים ואפילו לעבדים להשתתף בשיעוריו.
הביוגרף דיוגנס לארטיוס שימר בכתביו שורה ממכתב שאפיקורוס כתב ללאונטיון, שבו אפיקורוס משבח אותה על טיעוניה הכתובים היטב נגד השקפות פילוסופיות מסוימות (שאינן מוזכרות בציטוטיו של דיוגנס). לדברי פליניוס הזקן, הצייר היווני אריסטידים של תיבס צייר את לאונטיון בעבודה בשם: "לאונטיון חושבת על אפיקורוס".
לדברי המדינאי והסופר מרקוס טוליוס קיקרו, לאונטיון פירסמה טיעוני ביקורת על הפילוסוף המפורסם תאופרסטוס מהאסכולה הפריפטטית, וכך כתב: "לאונטיון, אותה יצאנית פשוטה, שהייתה בעלת החוצפה להעיר את הערותיה על דברי תאופרסטוס - תדע לך, היא כתבה באלגנטיות ובעידון טוב, אך אף על פי כן, זו הייתה המתירנות שרווחה בגינתו של אפיקורוס".
גם פליניוס הזקן תהה איך אישה יכולה לכתוב נגד תאופרסטוס.
סנוסרת הראשון

סנוסרת הראשון נקרא גם ססוסתריס הראשון היה מלך מצרים בשנים 1898-1943 לפנה"ס. סנוסרת ירש את אביו אמנמחת הראשון לאחר הירצחו. בזמן שלטונו הוא כבש את נוביה התחתונה והקים שם מצודות על מנת להבטיח את השלטון המצרי, ואת כריית הזהב והאבנים הטובות בנוביה.
סנוסרת הראשון בנה הרבה מקדשים שהידוע מביניהם הוא הקפלה הלבנה. הקפלה עשויה מאבן גיר. 
ישנם שני טקסטים מצריים המיוחסים לתקופתו, הראשון זה "ההוראה של אמנמחת הראשון", שבו ישנן הנחיות כיצד להיות מלך אידיאלי. הטקסט השני הוא "סיפורו של שנהאת", סיפור על פקיד מצרי שבורח ממצרים לארץ רצנו, ובערוב ימיו חוזר למצרים. לאחר מותו של סנוסרת ירש אותו בנו אמנמחת השני.
התמכרות למין

חילוקי דעות

קיימת מחלוקת נרחבת בקרב אנשי מקצוע ומחקר ביחס לשאלה האם התנהגות מינית בלתי נשלטת מהווה התמכרות או בכלל הפרעה פסיכולוגית. תומכים בהגדרה של התמכרות למין עורכים הקבלה בין התנהגות מינית בלתי נשלטת להתמכרות להימורים ומציעים קבוצת עזרה עצמית של שנים עשר צעדים והתערבויות טיפוליות אחרות האופייניות לטיפול בהתמכרויות. בקרב סקסולוגים לא קיימת דעה אחת ביחס לשאלה האם התמכרות למין קיימת ואם כן - כיצד לתאר אותה. קיימים מומחים שטוענים כי הגדרת התנהגות מינית בלתי נשלטת כ"התמכרות" היא פועל יוצא של פתולוגיזציה וגישה שלילית למיניות כשלעצמה, שמתייגת התנהגות לא בעייתית והופכת אנשים בריאים ל"מופרעים" .

מקור

מושג ההתמכרות למין מתועד לראשונה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 בארצות הברית, כאשר מספר אנשים שסבלו מהתנהגות מינית בלתי נשלטת החליטו שהם רוצים להתאים את תוכנית 12 הצעדים של אלכוהוליסטים אנונימיים להתמכרות למין וליישמה עליהם עצמם כדי להתמודד איתה. הם חוו את חוסר השליטה שלהם בהתנהגותם המינית בצורה דומה לזו שאלכוהוליסט חווה ביחס לאלכוהוליזם שלו. דבר זה הוביל לכך שמספר התארגנויות על בסיס 12 צעדים המיועדות למכורים למין, קמו בו זמנית ובאופן עצמאי. התארגנות של "מכורים למין ולאהבה אנונימיים" ( SLAA) קמה בשנת 1976 בבוסטון ואחריה קמו מכורים למין אנונימיים ( SAA), סקסוהוליסטים אנונימיים ( SA), "מכורים למין כפייתי אנונימיים" ( SCA) ו"מחלימים מיניים אנונימיים" ( SRA). ההבדלים בין ההתארגנויות הם בעיקר סביב הגדרת ה"ניקיון" או ה"מפוכחות" שלהן. בסקסוהוליסטים אנונימיים, הניקיון מוגדר כהימנעות מאוננות ומכל צורת יחסי מין שאינה במסגרת נישואין הטרוסקסואליים מסורתיים. ב"מחלימים מיניים אנונימיים" קיימת אותה הגדרה, אך היא מחליפה את הנישואין במערכת יחסים מחייבת וכוללת זוגות מאותו מין. יתר ההתארגנויות נעזרות בהגדרת ניקיון אישית, בה כל חבר קובע מהן הצורות של התנהגות מינית ממכרת מהן הוא בוחר להימנע במהלך ההחלמה.

בתרבות

נושא ההתמכרות למין הפך לפופולרי בקולנוע. דמות של מכור למין עומדת במרכז הסרטים "בושה" (2011), "דון ג'ון" (2013) ו"נימפומנית" (2014). התארגנות של מכורים למין מתוארת בסרט "תודה ששיתפתם" (2013).
ארסן, נסיך יוגוסלביה

ביוגרפיה

ארסן נולד ב-16 באפריל 1859 לאלכסנדר קאראג'ורג'ביץ', נסיך סרביה ופרסידה ננאדוביץ'. סבו קאראג'ורג'ה היה גיבור המרד נגד האימפריה העות'מאנית שהוביל להכרה בסרביה כנסיכות אוטונומית ונחשב למכונן סרביה המודרנית. אחיו הגדול היה פטר קאראג'ורג'ביץ'. שנה לפני לידתו של ארסן, הודח אביו בידי מילוש אוברנוביץ' והמשפחה גלתה לרומניה. ארסן נולד בטימישוארה, והתחנך בפריז ובסנקט פטרבורג. כמו אחיו הגדול, הוא הצטרף ללגיון הזרים הצרפתי, ובין השנים 1883-1885 לחם במלחמת סין-צרפת. לאחר מכן הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית.
ב-1 במאי 1892 הוא נישא בסנקט פטרבורג לאאורורה פבלובנה דמידובה, בתם של פאבל פבלוביץ' דמידוב, הנסיך השני מסן דונאטו ואלנה פטרובנה טורביצקוי. נולד להם בן אחד, פאבל שלימים היה לעוצר יוגוסלביה. הם התגרשו ב-26 בדצמבר 1896. ב-1905 הוא לחם במלחמת רוסיה-יפן, ובקרב מוקדן פיקד באומץ על יחידות פרשים. על חלקו במהלך הקרב, קודם לדרגת גנרל מיור וקיבל עיטורי גבורה. במאי 1911 הוא הצטרף לארגון הטרור היד השחורה. במהלך מלחמות הבלקן הוא הצטרף לצבא סרביה ופיקד על דיוויזיית פרשים. הוא היה פופולרי מדי בסרביה, ואחיו הגדול החל לראות בו איום על שלטונו. לפיכך, הוא ביקש ממנו לחזור לרוסיה. ארסן המאוכזב חזר לרוסיה ומונה למפקד במשמר הקיסרי.
בעקבות מהפכת אוקטובר, הוא הושם במעצר ונשפט בפני בית משפט סובייטי. הוא זוכה, ועזב את רוסיה. הוא התיישב בפריז, והפעם היחידה בה הופיע בסרביה הייתה בהלוויית אחיינו אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה שנרצח ב-1934. הוא מת בפריז ב-19 באוקטובר 1938. הוא נחשב לקצין המעוטר ביותר בהיסטוריה הסרבית.