google/wiki40b huggingface dataset:
דרור פיקסלר

ביוגרפיה

פיקסלר נולד בשנת 1969 בנתניה, ובגיל צעיר עבר לתל אביב. למד בבית הספר היסודי מוריה, בישיבת נחלים ובישיבת ההסדר ברכת משה במעלה אדומים, אצל הרב נחום אליעזר רבינוביץ. בכולל של הישיבה במעלה אדומים החל את מבחני ההסמכה לרבנות.
סיים תואר ראשון בפיזיקה ובמדעי המחשב, תואר שני בפיזיקה ובמדעי החיים, ותואר שלישי בפיזיקה, כולם באוניברסיטת בר-אילן. את הבתר-דוקטורט עשה בבית הספר להנדסה באוניברסיטת ולנסיה בספרד, ובמכון ללייזרים באוניברסיטת גואנגג'ואו (South China Normal university) בסין. משמש כראש המכון לננו טכנולוגיה וחומרים מתקדמים וכמרצה בפקולטה להנדסה באוניברסיטת בר-אילן ופרופסור אורח באוניברסיטת גואנגג'ואו וב- TIPC בייג'ינג.

פעילות תורנית

דרור פיקסלר הולך בדרכו הפרשנית של רבו הרב רבינוביץ לכתבי הרמב"ם והחל בהוצאה מבוארת של פירוש המשנה לרמב"ם. הביאור שואף לדיוק מרבי בדברי הרמב"ם והוא נעזר במובאות משאר כתביו לסוגיהם. בסדרה יצאו עד עתה ארבעה כרכים, בהוצאת מעליות. מסכת עבודה זרה (2002), מסכת ברכות (2004) מסכת פאה (2010) ומסכת גטין (2016).
פרסם מאמרים בכתבי עת תורניים, בהם "צהר", "תחומין", "סיני", "המעיין", "נטועים" ועוד; רבים מהם בחקר משנת הרמב"ם. במאמר מעורר מחלוקת שפרסם בכתב העת "צהר" בדבר איסורי ההרחקה מנידה טען כי בהדרכת זוגות לפני נישואין יש להתייחס בצורה שונה לאיסורים שנקבעו על ידי חכמים אחרונים מהראשונים. במאמרים לא־שגרתיים נוספים שפרסם קבע (בניגוד לפסיקת הרמב"ם בזמנו) שלא כל הנוצרים שבימֵינו הם עובדי עבודה זרה (כי חלקם כופרים באלוהותו של ישו וחלקם אינם נוקטים מעשי פולחן), וכן הציע פתרון הלכתי עקרוני לבעיית שהותם של כהנים בבתי חולים, על פי הקביעה ההלכתית בדיני טומאה וטהרה ש"קבר אינו מטמא באהל". פרסם מאמרים בנושא השילוב של טכנולוגיה ושבת. פרסם מאמר בו התיר בתנאים מסוימים אכילה במסעדות טבעוניות בחו"ל, משום שלדעתו אין בהן בעיות כשרות – היתר שעורר התנגדות חריפה בתוך מערכת תחומין (על ידי נספח תגובה מאת הרב זאב וייטמן (שם עמ' 499–502) והערות עורך בגוף הספר) ומחוץ לה.
שבעת חכמי יוון

שבעת חכמי יוון הוא תואר שניתן על ידי היוונים הקדמונים לשבעה אנשים, בני המאה ה-6 לפנה"ס, בהם פילוסופים, אנשי ממשל ואנשי חוק, שנודעו בחוכמתם.

אזכורים מאוחרים

כמו כן, מסורת מאוחרת יותר מייחסת לכל אחד מהשבעה פתגם שהוא חיבר, למרות שחוקרים קדומים ומודרניים, הביעו ספק בכך שהפתגמים אכן חוברו על ידי שבעת החכמים. בפרט, לא ידוע מי חיבר את הפתגמים שנחרטו במקדש אפולו בדלפי. מלבד שנקשר שמם בפתגמים אלו, נודעו החכמים בכך שהיו ממציאים והיו ברשותם המצאות פרי ידם .
לפי מספר סיפורים בדויים, הייתה חצובה (בגרסאות אחרות: גביע) שניתנה לחכם ביותר. על פי הסיפורים, היא הועברה על ידי שבעת החכמים מאחד לשני, עד אשר אחד מהם (סולון או תאלס, תלוי בגרסה), הקדיש אותה לאפולו שנחשב לחכם מכל .
אולם, לפי דיוגנס, לא מדובר בפילוסופים אלא באנשים בעלי ידיעות בחוק וחקיקה. דעה זו מגובה על ידי חוקר מודרני שמציין כי מלבד תאלס, אף אחד מאלו, לא עסק בפילוסופיה .
נאד

נֹאד הוא כלי קיבול לנוזלים העשוי מעור בעלי חיים שהיה בשימוש נרחב בעיקר בעת העתיקה בהיעדרם של כלי קיבול מודרניים כגון בקבוק, פחית וכדומה.

שימוש

על פי רוב שימש הנאד לנשיאת מים, יין או נוזלים אחרים למרחקים או לחלופין, שימש מיכל לאחסון נוזלים כחלב או יין בבתי מגורים. לעיתים שימש מצוף אוויר לשם חציית נהרות ונחלים. המקרא משתמש לעיתים במילה הנרדפת "חֶמֶת" כמו בביטוי "חמת מים": "וַיִּקַּח-לֶחֶם וְחֵמַת מַיִם"  (בראשית, פרק כ"א, פס' י"ד), ובגמרא, בה סוגיות שלמות עסקו בדיני הנאד, נקרא הנאד "סיכתא".
משטרת גבעת אולגה

משטרת גבעת אולגה הוא מבנה של משטרת המנדט, ששימש למאבק נגד העלייה הבלתי לגלית. בשנת 1968 עבר לשמש כמתקן נופש לחיילי צה"ל.

היסטוריה

מבנה משטרת גבעת אולגה הוקם עבור משטרת החופים הבריטית להגנה מפני צבא גרמניה הנאצית. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה שימש לחיפוש אחר ספינות מעפילים של ההעפלה. בנובמבר 1945 פוצצו לוחמי ההגנה מטען ליד המבנה וגרמו לו לנזק. כדי לתפוס את המתקיפים ביצעו שלטונות המנדט הבריטי את המצור על גבעת חיים. ב-20 בינואר 1946 פוצצו כוחות ההגנה בשנית את מבנה המשטרה.
באוקטובר 1946 פונו השוטרים הערבים מהתחנה, והיא אוישה בידי שוטרים יהודיים. ב-10 במאי 1948 הועבר המבנה לידי מועצת חדרה.
בשנת 1968 נחנך במקום מתקן נופש לחיילי צה"ל.
כידון (סרט)

עלילה

הסרט עוסק בתוצאות חיסולו של מחמוד אל-מבחוח, אשר מספר ימים לאחר חיסולו פורסמו תמונותיהם של המחסלים לכאורה. בתחילת הסרט מוצגות התמונות של המחסלים בעיתוני העולם, אנשי "המוסד" במבוכה מכיוון שאינם מכירים את הדמויות שפורסמו בתקשורת. ארבעת המחסלים ממוצא צרפתי כוללים: נוכל מתוחכם, גאון מחשבים, בעל רשת בתי בושת ומפיץ גלולות ויאגרה מזויפות, וסטודנטית. אנשי "המוסד" לוכדים את חוליית המחסלים אשר טוענים כי הם חלק מיחידת "כידון" של "המוסד", המתמחה בחיסולים.
יחסי סיישל–רוסיה

יחסים עם רוסיה הסובייטית

ב-15 בפברואר 1980, חתמו ברית המועצות וסיישל על מזכר הבנות בדבר הסחר בוויקטוריה. נשיא סיישל, פרנס-אלברט רנה, תמך בפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
ב-1987 דיווח "סאנדיי טיימס" על ציטוט שנאמר על ידי קציני מודיעין אמריקאניים, כי ברית המועצות הנחיתה 50 אנשי צוות מחיל הנחתים של רוסיה באיי סיישל לאחר שהפליגו בספינת אייוואן רוגוב באוקטובר 1986. חודש לאחר ניסיון חיסול כושל על רנה, נשיא סיישל.
צרופה

היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1949 על ידי עולים מאלג'יריה ומתוניסיה שהתיישבו בתחילה בעין הוד, ואחר כך ירדו לצרופה, על שמו של הכפר הערבי הנטוש שהיה במקום - אל-סרפנד.
באוקטובר 1956 חובר המושב לרשת החשמל הארצית. אולם שלוש שנים מאוחר יותר דווח שרק חלק מהבתים במושב חוברו לרשת החשמל. בשנות ה-60 סבל המושב מקשיים כלכליים שהצריכו תושבים רבים לעבוד בעבודות מחוץ למושב ומחילופי תושבים. ועד המושב התלונן בפני תנועת המושבים על מיעוט מכסות הייצור המוקצבות לתושבים.
נמל התעופה שאנון

היסטוריה

בשנת 1936 החלו העבודות להקמת שדה התעופה, ולשם כך נדרש ייבוש הביצות באזור. השדה נפתח ב-1942 ושימש בעיקר לטיסות טרנס-אטלנטיות.
בשנת 1947 נחנך בשדה התעופה שאנון הדיוטי פרי הראשון בעולם. מכיוון ששדה התעופה שימש בעיקר לטיסות טרנס-אטלנטיות, ובאותה תקופה לא הייתה אפשרות למלא דלק במטוסים כך שיספיק לאורך כל הטיסה מערי אירופה לאמריקה, היו מטוסים רבים עוצרים בשאנון כדי לתדלק בה (היא הייתה הנקודה הצפון-האירופאית הקרובה ביותר לאמריקה). בזמן תדלוק המטוס, נמכרו לנוסעים בשדה התעופה מוצרים ללא מכס. השיטה זכתה להצלחה מיידית והועתקה למרבית שדות התעופה ברחבי העולם.
סקילה וכריבדיס

סקילה וכריבדיס (ביוונית: Σκύλλα, Χάρυβδις) היו מפלצות ימיות מיתיות, שישבו במצר מסינה, ומנעו מספינות לעבור. סקילה, בצדו האיטלקי של המצר, הייתה מפלצת שתוארה כנחש בעל שישה ראשים שחוטף מלחים וגורר אותם אל מצולות הים. כריבדיס, בצדה של סיציליה, תוארה כמערבולת אימתנית המטביעה ספינות על יושביהן. כל העובר במצר נאלץ לעבור ליד אחת מהמפלצות.
סקילה חטפה ובלעה בני אדם ( כך עשתה גם ל 6 מעמיתי אודיסאוס וכריבדיס גמעה וירקה מים ויצרה מערבולות שטיבעו אוניות).
על נסיבות הפיכתן מנשים למפלצות רווחו אגדות שונות.
המפלצות מוזכרות ב"אודיסאה" של הומרוס. כאשר אודיסאוס יוצא לדרכו לאיתקה, מדריכה אותו קירקה כי עליו לבחור בין המעבר על פני הסלעים הנודדים, שאיש, למעט הארגונאוטים, לא הצליח לעבור, לבין מעבר בין סקילה וכריבדיס. אודיסאוס בוחר באפשרות השנייה, ובין שתי המפלצות הוא מעדיף לעבור ליד סקילה, המפלצת בעלת ששת הראשים, ולא להיקלע למלתעותיה של כריבדיס. אודיסיאוס עובר עם אנשיו במצר, כריבדיס מקיאה את המים השוצפים, וכשאנשיו של אודיסיאוס נאבקים במים, סקילה מגיחה וחוטפת שישה מלחים.

התייחסויות לאגדה

בצדו האיטלקי של מצר מסינה שוכנת העיר שילה (Scilla) ששמה ביוונית סקילה (Skylla).
בספרו "יוליסס" קרא ג'יימס ג'ויס לפרק התשיעי "סקילה וכריבדיס".
על שמה של סקילה נקרא האסטרואיד סקילה 155 בחגורת האסטרואידים שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה
בספר פרסי ג'קסון וים המפלצות סקילה וכריבדיס הן המפלצות השומרות על הכניסה לים המפלצות.
"בין סקילה וכריבדיס" משמש כביטוי בשפות שונות, לרבות העברית, ומשמעו דילמה שבה יש לבחור בין שתי חלופות גרועות.
המוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל

אודות המוזיאון

מייסד המוזיאון, מנכ"ל מכללת מדיאטק הייטק יריב ענבר, החל לאסוף את המוצגים שבמוזיאון עוד בשנת 1993. לאורך השנים צבר ברשותו עשרות מחשבים אישיים, קונסולות משחקים וציוד היקפי רב. ענבר ניסה בתחילה לשכנע גופים גדולים להקים את המוזיאון אך לאחר שכולם סירבו, החליט ענבר בסופו של דבר להקים את המוזיאון בעצמו על בסיס אוסף המחשבים שברשותו ופריטים שנתרמו למוזיאון על ידי אנשים שונים.
כיום מוצגים במוזיאון מעל 70 דגמי מחשבים שונים שיוצרו ושווקו במהלך שנות השבעים, השמונים והתשעים - בנוסף לציוד חדיש יותר. כל הפריטים במוזיאון תוקנו או שופצו והם במצב שמיש.
המוזיאון מציג מחשבים של יצרנים רבים, שרובם כבר אינם קיימים, בהם מגוון מחשבי קומודור, החל ממחשב הקומודור VIC-20 ועד לקומודור אמיגה, מחשבי אפל משנות ה-70 ועד היום, מחשבים מבית סינקלייר וגם מחשבים נדירים כגון מחשב הנומיס, מחשבים מתוצרת רוסיה ומחשב כחול-לבן, וכן מחשבי: Atari ,IBM ,Nintendo ,Yamaha ודיגיטל.
במוזיאון מוצגים מחשבים אשר יוצרו לאורך השנים במדינות - ארצות הברית, קנדה, אנגליה, הולנד, גרמניה, הונג-קונג, רוסיה, יפן, סין וישראל.
על רוב הפריטים במוזיאון יש קוד QR אותו יכולים המבקרים לסרוק באמצעות הטלפונים החכמים שברשותם על מנת לקבל מידע נוסף על הפריטים.
המוזיאון מכיל בין היתר חדר פעילות, בו המבקרים יכולים לשחק ולתכנת במחשבים עתיקים וקונסולות משחקים ותיקות. 
המוזיאון ממוקם בבניין מכללת מדיאטק הייטק בשדרות ההסתדרות 46 באזור הצ'ק פוסט, בחיפה.
המוזיאון נקרא על שם רון ורדי שנהרג במוצב סולטאן יעקוב שבלבנון באוגוסט 1984 כשהיה בן 20. בהיותו נער, ורדי פיתח את התמיכה בעברית של המחשב הנישא הראשון בעולם, אוסבורן 1, ובכך איפשר את שיווקו בישראל. הוריו תרמו את המחשבים שבהם עשה שימוש למוזיאון.
מוטי רגב

פרופסור מוטי רגב (נולד ב-15 במאי 1954) הוא סוציולוג ישראלי.

ביוגרפיה

רגב נולד בבואנוס איירס, האמצעי מבין שלושה ילדים. עלה לארץ עם הוריו בטרם מלאו לו שנתיים. אביו היה אספן מוזיקה קלאסית. גדל בבת-ים ובגיל עשר החל להתעניין במוזיקת רוק. 
לאחר השירות הצבאי נסע רגב ללימודי תואר ראשון באוניברסיטת אוטרכט. הוא בוגר תואר שני מאוניברסיטת תל אביב וקיבל שם את הדוקטורט שלו בנושא הרוקנרול בשנת 1990. ספרו, "רוק - מוזיקה ותרבות", וסדרת המאמרים שפרסם בעקבותיה, סימנו את כיוון המחקר העיקרי שלו. עבד כמרצה באוניברסיטה העברית ובשנים 1997 – 1999 שימש כמזכיר הכללי של האגודה הבינלאומית ללימודי מוזיקה פופולרית. 
בשנת 1999 הצטרף רגב כחבר סגל באוניברסיטה הפתוחה ובהמשך קבל את מינוי ראש התוכנית לתואר שני בלימודי תרבות. בשנת 2004 פרסם בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה, יחד עם המוזיקולוג אדווין סרוסי, את הספר "Popular Music and National Culture in Israel", שמציג ניתוח יסודי של המוזיקה הישראלית לסוגיה ולתקופותיה כמשקפת את מאבקי הכוח בחברה. בשנת 2014 יצא לאור תרגום לעברית של הספר, בשם "מוזיקה פופולרית ותרבות בישראל". 
החל משנת 2006 רגב הוא פרופסור במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה הפתוחה. עד לשנת 2009 לימד גם כמורה מן החוץ באוניברסיטת תל אביב, ועד היום הוא מנחה עבודות דוקטורט ומאסטר של תלמידים מאוניברסיטאות ירושלים, חיפה ותל אביב.
רגב נשוי ואב לשתי בנות. הוא מתגורר בתל אביב.
המומיה חוזרת

תקציר העלילה

הסרט מתחיל לפני 5000 שנה, כאשר לוחם חסר פחד הנודע כמלך העקרבים, עושה הסכם עם האל אנוביס, אך כשמלך העקרב בגד באל, הטיל עליו האל קללה נצחית. כיום, בשנת 1933, ריק ואוולין, גיבורי הסרט הקודם, נשואים וחובקים ילד בשם אלכס. לא במרחק רב מביתם, במוזיאון בריטי בלונדון, איש בשם לוק נא ואישה בשם מילה נייס, גלגול נשמתה של אנך סו-נמון, מקימים לתחייה מחדש את גופתו של הכוהן הגדול, אימחותפ. כעת כשקם, אימחותפ נחוש בדעתו להביא טרור על העולם, לנקום בריק ואוולין ולזכות בחיי נצח. כעת על ריק ואוולין לעצור את אמחוטפ מלהעיר את מלך העקרבים וגם להחזיר את בנם שנחטף על ידו.
רנדי קאנינגהם: נינג'ה בפעולה

תקציר העלילה

העיירה נורסיוול מוגנת על ידי נינג'ה מזה 800 שנים. בכל ארבע שנים נבחר אדם אחר להיות הנינג'ה: רנדי קאניגהאם, תלמיד כיתה ט' ממוצע, נבחר להיות הנינג'ה החדש. על רנדי להגן על העיירה שלו מפני נבלים המנסים להשמידה.

מדרוג

הסדרה לא זוכה למדרוג גבוהה ביחס לסדרות של ערוץ דיסני XD. פיילוט הסדרה זכה ל-599 אלף צופים בלבד ופרקי הסדרה לא עברו את רף מיליון הצופים. למרות הנתונים הנמוכים הוזמנה עונה שנייה שהחלה את שידוריה ביולי 2014.
עונה זו הסתיימה ביולי 2015.
מגיה

מַגִּיהַּ הוא אדם העוסק בהגהה, כלומר בבדיקת דיוקו של טקסט שנערך לדפוס טרם מסירתו להדפסה. או בבדיקת התאמתו למקור, בדומה למגיה של פרשיות התורה הכתובות בכתב יד על קלף, המגיה, במקרה זה, בודק את הטקסט, ומשווה אותו למקור מוסמך.
מקצוע ההגהה הוא גורם משמעותי וחיוני בתחום העיתונות וההוצאה לאור, ולכן העובדים במקצוע ההגהה הם לרוב מומחים בבלשנות ובספרות. 
על מאפיין מיוחד של עבודת המגיה מספר הסופר חיים באר, שבצעירותו היה מגיה בעיתון דבר:
"הייתי כמובן אדם מאוד צעיר ועבודתי בדבר הייתה זמנית וזוטרה, זאת אומרת הייתי מגיה. אבל כמגיה, נפגשתי עם אישים מאוד מעניינים. בחדר המגיהים אז, באותה תקופה מוקדמת של 63 - 65, ישבו גדולי עולם. יזהר היה כותב מאמרים בדבר והיה בא לקרוא הגהה, היה שטיינמן, היה סדן, אפילו שזר אני זוכר, היה לפעמים מגיע, לבוא לקרוא הגהה".
— גיליון מיוחד של "דבר", 24.9.2004, צורף ל"הארץ"
מרדכי גימפל יפה

קורות חיים

נולד בעיירה אוטיאן שבצפון ליטא. מצאצאי הרב מרדכי יפה "בעל הלבושים". אביו, הרב דב בער יפה (ר' בער'ל טורצר), היה תלמידו של הרב חיים מוולוז'ין. האב נפטר בגיל 32, כנראה משבץ, בעוד מרדכי גימפל הצעיר היה בן תשע בלבד. 
הרב יפה למד בישיבת גרודנא ] ובוולוז'ין. הוא תמך בלימוד הלכה מסודר.
כיהן במשך כ-40 שנים כרבה של העיירה רוז'ינוי. בתחילת תרמ"א (נובמבר 1882) סייע ליחיאל בריל ולרב שמואל מוהליבר במציאת קבוצת איכרים יהודים מסביבת רוז'ינוי, שיהיו מוכנים לעלות איתו ארצה ולעסוק בחקלאות.
במהלך הכנותיו לעלייתו ארצה, החל הרב יפה לעסוק בהרחבה בתחום של סדר זרעים. 
היה מראשוני החברים בחובבי ציון, והתכתב בנושאים אלו עם משה מונטיפיורי, וכן עם הרב צבי הירש קלישר והרב שמואל מוהליבר. כתב, לעיתים בשיתוף הרב מוהליבר, מאמרים לעיתון הלבנון של בריל. בחלקם יצא נגד משכילים שביקשו לפגוע בתורה. 
בתרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל יחד עם משפחות רבות מעיירתו, והתיישב במושבה עקרון. הוא סירב להזמנת רבנים מהיישוב הישן, להתיישב ביניהם. זמן קצר לאחר עלייתו יסד ישיבה ביהוד, מושבה שננטשה זמן קצר קודם לכן מתושביה עקב הפחד ממחלת המלריה.
הישיבה נקראה 'עץ חיים', כשמה של הישיבה המפורסמת בוולאז'ין, שבה למד.
שנה זו הייתה ערב שנת שמיטה, ובפולמוס השמיטה הרב צידד בהחמרה ובהתנגדות להקלות כלשהן. הוא טען שאין סכנת נפשות או סכנה של איבוד האחיזה בקרקע, אם המתיישבים ישמרו שביעית 
המתיישבים בעקרון שמעו לרב יפה ושבתו מעבודה חקלאית בשנת השמיטה, למרות איומי פקידי הברון.
שלוש שנים לאחר עלייתו ארצה חלה הרב יפה בקדחת ונפטר, במושבה יהוד. קברו נמצא בבית העלמין הישן של פתח תקווה, בתוך בית העלמין סגולה, לפי בקשתו שלא להיקבר בירושלים, על מנת להוכיח "שגם מקום זה קדוש בקדושת ארץ ישראל". ללוויה הגיעו רבנים ואישי ציבור, כולל הרב דיסקין הישיש, בניגוד למנהגו שלא לצאת את ירושלים. הרב עמד במשך כל ההספדים אשר נמשכו שלוש שעות.

מורשתו

לרב יפה מיוחסת האימרה: "לא מכים על חטא - על הלב של מישהו אחר". נטען כי היא נאמרה בעת שאנשי קהילת רוז'ינוי ביקשו למצוא אשמים בחטאים שגרמו למגפת הכולירה.
מסופר עליו שכאשר ראה את ראשון לציון לראשונה, כעשר שנים אחרי היווסדה, לפני שבירך "ברוך מציב גבול אלמנה", אמר: "אמנם היא קצת חצופה, ובכל זאת היא אלמנה. ברוך מציב גבול אלמנה". 
פעל כדי לסייע לעגונות ולא להקשות עליהן.
ספרייתו של הרב יפה ברוז'ינוי עלתה באש, בשריפה הגדולה שהתחוללה בעיירה, בין היתר נשרפו בה כתבי יד שתיארו מאורע מיסטי שאירע לרבי חיים מוולוז'ין ושעל פיו ביאר לתלמידיו כמה אגדות חז"ל מוקשות. 
בין תלמידיו היו יחיאל מיכל פינס ויוסף צבי הלוי.
ניתוח מילולי

במדעי המחשב, ניתוח מילולי (באנגלית: Lexical analysis) הוא השלב הראשון בתהליך ההידור, בו מתורגם הקוד שכתוב בשפה עילית לשפת מכונה. בשלב זה, מתבצע תרגום של רצף התווים לרצף של אסימונים קבועים (כגון: מזהה, מספר, פסיק, סוגריים וכו').
תוכנית או פונקציה אשר מבצעת את הניתוח המילולי נקראת מנתח מילולי (lexer) או סורק (scanner).
תפקידו של המנתח המילולי הוא לבדוק עבור כל משפט האם אבני הבניין שמרכיבות אותו הן חוקיות לפי הגדרות שפת התכנות. לרוב, הגדרת אבני הבניין החוקיות מתבצעת בעזרת ביטויים רגולריים, ובהתאמה הסורק מתבסס על אוטומט סופי. תהליך פירוק המשפט נקרא Tokenize, כלומר, סיווג כל אבני הבניין לקטגוריות שלהם. בתהליך זה כל מילה במשפט (Lexeme) מסווגת ומוחלפת באסימון (Token) אליו היא מתאימה.
בדרך כלל, המנתח המילולי לא בודק האם רצף האסימונים הוא אכן חוקי לפי חוקי השפה. לדוגמה, מנתח לקסיקלי טיפוסי ינתח ויאבחן תווים מסוג סוגריים לאסימונים המתאימים, אך לא יבדוק האם לכל "(" קיים ")". בדיקת תקינות של משפטים שלמים, מבחינת המבנה שלהם מתבצעת בשלב הבא, שלה הניתוח הסינטקטי (ניתוח תחבירי).

דוגמה

הפקודה:

sum = a + b;
עשויה להיות מתורגמת לרצף האסימונים הבא:

Tok_id("sum")
Tok_assign
Tok_id("a")
Tok_plus
Tok_id("b")
Tok_semicolon
ניל גיימן

קורות חיים

משפחתו של גיימן היגרה בשנת 1916 מהולנד לאנגליה, שם הקימה רשת של חנויות מכולת. אביו, דייוויד גיימן, עבד באותה הרשת, ואמו שילה (לבית גולדמן) עבדה כרוקחת. ניל גיימן התחנך וגדל כיהודי המאמין גם בסיינטולוגיה. 
ניל גיימן נהג לקרוא בילדותו ספרים רבים של טולקין, ק.ס. לואיס, מייקל מורקוק, רוג'ר זילאזני וג'ין וולף. בצעירותו עבד כמבקר ספרים וכעיתונאי עבור מגזינים בריטיים. ב-1984 כתב ביוגרפיה על הלהקה "דוראן דוראן", ומספר ספרים נוספים. בשנות ה-80 כתב מספר קומיקסים, וב-1989 החל לכתוב את הקומיקס סאנדמן שפורסם בוורטיגו, ובעקבותיו זכה להכרה ופרסום. המשיך לכתוב את הקומיקס עד 1996.
גיימן היה שותף בהפקת הגרסאות באנגלית של סרטי האנימה היפניים "הנסיכה מונונוקי" ו"המסע המופלא".
גיימן שואב את השראתו מפולקלור, מיתולוגיה, היסטוריה, תאולוגיה, אגדות ילדים וסיפורי עמים.
ניל גיימן ביקר בישראל במסגרת פסטיבל אייקון 2006.
בשנת 2011 הופיע גיימן בתפקיד עצמו בפרק השישי של העונה ה-23 בסדרה משפחת סימפסון "The Book Job". במהלך הפרק הומר ובארט מארגנים חבורה שתכתוב ספר פנטזיה לנוער, גיימן מצטרף אליהם אך בסופו של דבר מוצג כמחבר היחידי למרות שלא השתתף כלל בכתיבה, והוא אף מצהיר בסיום הפרק "אני אפילו לא יודע לקרוא" (I can't even read).
גיימן נישא למרי מקגרת בשנת 1985. לזוג נולדו שלושה ילדים, מייקל, הולי ומיידלין. הזוג התגרש בשנת 2007. היום גיימן נשוי לזמרת האמריקאית אמנדה פאלמר. השניים הכריזו על אירוסיהם ב-2010, ונישאו בינואר 2011. ב-16 בספטמבר 2015 נולד ילדם הראשון אנתוני.
סאוסן נאטור-חסון

סאוסן נאטור-חסון (נולדה ב-16 באוגוסט 1979) היא האשה הדרוזית הראשונה המכהנת כדיפלומטית ישראלית. חסון מכהנת כסגנית שגרירת ישראל ביוון.

ביוגרפיה

סאוסן נאטור-חסון נולדה בדלית אל-כרמל, להורים גאליה חלבי ושחאדה נאטור. את לימודיה התיכוניים סיימה בבית הספר נזירות כרמלית בחיפה, המוכר גם כבית הספר האיטלקי.
חסון למדה באוניברסיטת חיפה לימודי סטטיסטיקה (1997-1998) ולאחר מכן המשיכה ללימודי משפטים, קיבלה רישיון עו"ד (2002) וסיימה כמצטיינת דיקן תואר LL.M מוסמך במשפטים באוניברסיטת חיפה (2007).
בראשית דרכה התנדבה והייתה בין מקימי עמותת "ניצני סובלנות" בדלית אל כרמל, עמותה אשר פעלה לקידום סובלנות ודו-קיום בקרב צעירים ובבתי ספר באזור. במהלך הקריירה האקדמית שלה, כיהנה כעוזרת מחקר לפרופ' יונתן יובל בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה.
חסון נשואה לרני ואם לשניים.

קריירה משפטית

את התמחותה עשתה חסון במשרד עורכי הדין הוד-סוקול ושות' בחיפה, בתחומי דיני נזיקין, דיני ביטוח ועוד.
לאחר שקיבלה את רישיון העו"ד (2002), עבדה חסון כעו"ד במשרד עורכי הדין יובל ריימונד ביוקנעם עילית, שם עסקה בדיני נזיקין, דיני משפחה, חוזים, ביטוח לאומי ודיני עבודה. במקביל, עסקה כעו״ד עצמאית בעיקר בתחומי דיני נזיקין ומשפט אזרחי.
בתום שלוש שנים, מונתה (2005-2010) לתובעת בתחום דיני עבודה במשרד הכלכלה, במחוז חיפה והצפון. במסגרת זו הנחתה צוותי חוקרים של המשרד, הגישה כתבי אישום והטילה קנסות כנגד מעסיקים שהפרו חוקי עבודה לרבות בטיחות בעבודה ועסקה רבות בליטיגציה, תוך טיפול בתיקים תקדימיים.

קריירה דיפלומטית

חסון הצטרפה לקורס הצוערים של משרד החוץ בשנת 2010, ובכך הייתה האשה הדרוזית הראשונה שכיהנה כדיפלומטית ישראלית.
בשירותה הראשון כיהנה כסגנית השגריר בשגרירות ישראל בבולגריה (2011-2015). במסגרת זו עסקה בחיזוק הקשרים בין מדינת ישראל לבין בולגריה בפן המדיני, בדגש על הפן המשפטי. חסון ניהלה את חדר המצב בשגרירות בעת הפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס, בו נהרגו 6 בני אדם, חמישה מהם ישראלים ומעל ל-30 נפצעו.
לאחר חזרתה לארץ שימשה חסון כעוזרת משפטית באגף היועץ המשפטי למשרד החוץ, במחלקת משפט דיפלומטי ואזרחי. תפקידה כלל בין השאר ייעוץ לאגפי המשרד ולנציגויות ישראל בעולם, הכנת חוות דעת משפטיות והשתתפות בוועדת המכרזים במשרד.
החל בשנת 2016 מכהנת חסון כסגנית שגרירת ישראל באתונה שביוון.

הוקרה ופרסים

במהלך ובתום שירותה כסגנית השגריר בסופיה, בולגריה, קיבלה חסון תעודות הוקרה ומדליות מראש ארגון העל של הקהילה היהודית בבולגריה, מקסים בנבנישתי, על פועלה למאבק באנטישמיות ושנאת זרים; מהתובע הראשי של בולגריה, סוטיר צאצארוב, על מאמציה לקידום השת"פ המשפטי בין גופי התביעה; ומנשיא הצלב האדום הבולגרי, ד"ר הריסטו גריגורוב, על השת"פ ועל חלקה בקידום הקמפיין ההומניטרי ("לב חם") בהובלת השגרירות והצלב האדום.
אנדראס איסאקסון

קריירת מועדונים

איסאקסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של טרלבורגס ועד מהרה הפך לשוער ראשון בקבוצה הבוגרת. הראשונה שזיהתה את הפוטנציאל של השחקן הייתה יובנטוס שרכשה את השחקן בקיץ 1999 והוא שימש כשוער שני לאדווין ואן דר סר. איסאקסון היה חלק מיובנטוס במשך שנתיים, אך לא רשם ולו דקת משחק אחת ובשנת 2001 חזר לשוודיה וחתם ביורגודן. במדי יורגודן זכה ב-2 אליפויות, גביע אחד ובין השנים 2002 ו-2005 זכה בתואר "שוער השנה בשוודיה". ביולי 2004 חתם בסטאד רן כמחליפו של פטר צ'ך שחתם בצ'לסי.
ב-15 באוגוסט 2006 חתם במנצ'סטר סיטי האנגלית כמחליפו של דייוויד ג'יימס תמורת 2 מיליון פאונד. לאחר כמה זמן איסאקסון נפצע והחמיץ את תחילת העונה ובהמשך הפך לשוער שני בסיטי. וב-9 בדצמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הסיטי בהפסד 3-1 ליונייטד בדרבי של מנצ'סטר. מה-14 במרץ 2007 קיבל את אפודת השוער הראשון ומתוך 13 משחקים הוא שמר ב-4 מהם על רשת נקייה ואף הדף בעיטת עונשין מרגליו של ג'רמיין דפו במחזור האחרון בו הפסידה סיטי 2-1 לטוטנהאם הוטספר. במהלך הפגרה לפני עונת 2007/2008 נפצע שוב והחמיץ את החודשיים הראשונים של העונה. ב-31 באוקטובר 2007 שב להרכב, אך נפצע שוב לאחר 5 משחקים בהרכב, אך לאחר ששב מפציעה זו הוא נשאר על הספסל לאחר שג'ו הארט הצעיר הפך לשוער הראשון.
בקיץ 2008 עזב את הסיטי וחתם ל-4 שנים בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. לזכותו של איסאקסון 124 הופעות במועדון. ב-9 ביולי 2012 עזב את פ.ס.וו. וחתם ל-3 שנים בקסימפשה הטורקית. ב-11 באוגוסט 2016 חזר ליורגודן.

קריירה בינלאומית

במרץ 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה נגד שווייץ. לאחר שהציג יכולת טובה, הפך לשוער הראשון של הנבחרת ואף שותף בכל משחקי מוקדמות יורו 2004 שבסיומן הנבחרת עלתה ליורו 2004. למרות שבסיטי הוא לא זכה לדקות משחק, בשוודיה הוא המשיך לקבל את אפודת השוער הראשון. ב-12 באוקטובר 2012 ערך את ההופעה ה-100 שלו בנבחרת במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד איי פארו. לאחר יורו 2016, הודיע איסאקסון על פרישה מהנבחרת.
עוד יום

רקע

השיר נכלל באלבום "ממריאה ברוח" שהוציאה גלי עטרי בשנת 1984. מתי כספי הפיק ועיבד את השירים באלבום, והלחין שישה שירים מתוכו. השיר עוסק בהתנהלות בתוך שגרת החיים ובכך שגם בתוך השגרה קיים טוב שאליו אפשר לשאוף.

זאב אולמן שהיה מפיק האלבום מטעם חברת התקליטים NMC סיפר:
"מתי לקח כאן את גלי למנעדים שלא הכירה - קיצוניות על גבול החנק, לא רק בשיר הזה באלבום".
כספי הקליט את השיר עבור האלבום צד ג' - צד ד' שיצא בשנת 1987 וכלל ביצועים לשירים שהלחין לאמנים אחרים.
בשנת 2008 הקליט יונתן רזאל גרסת כיסוי לשיר עבור האלבום עבודה עברית שכלל ביצועים מחודשים לשירים ותיקים. בשנת 2018 הקליט רזאל את השיר במסגרת אלבום המופע שלו בליווי התזמורת הסימפונית ראשון לציון.
אירוס הגלבוע

אזור תפוצה

אירוס הגלבוע גדל בגלבוע וברצועה צרה בצפון השומרון (מהגלבוע עד נחל תרצה). האוכלוסיות בדרום הגולן, בצפון-מערב הרי הגלעד ומדרום לסרטבה עד לצפון הנגב נחשבות כיום למין נפרד – אירוס שחום (Iris atrofusca).
אינטגרציה (ספרות)

אינטגרציה וטעויות פרשניות

ההחלטה באיזה מכניזם אינטגרטיבי יש לנמק אלמנטים בטקסט תלויה במשתנים רבים, ומשתנה מטקסט לטקסט. פעמים רבות אין ניתן לדעת בוודאות כיצד יש לבצע את האינטגרציה של האלמנטים בטקסט, והדבר עלול להיות הגורם למספר טעויות ומחלוקות פרשניות.
במקרה שבספר שמואל, שבו נכתב כי שאול המלך היה "בן שנה במלכו" ניתן לנמק את הבעיה הטקסטואלית במונחים גנטים, ולטעון כי בתהליך העתקת המקרא נשמטה מילה. אולם ניתן גם לנסות ולנמק זאת באופן פונקציונלי, ולטעון, למשל, ששאול מלך כבן שנה, כלומר - היה תמים כבן שנה. ההחלטה באיזה מכניזם יש לנמק את הבעיה בטקסט נובעת, בין השאר, ממעמדו של הטקסט (מעמד אלוהי, מעמד של טקסט רגיל, וכדומה). במקרה זה, תפיסה של הטקסט המקראי כנובע ממקור אלוהי, שאינו שוגה, מניחה כי לא ניתן מראש לפנות להסבר הגנטי, ויש, לפיכך, לנמק את הבעיה הטקסטואלית במונחים פונקציונאליסטים.