כל מה שנוצץ

רקע כללי

מאז שנת 1998 קארי תכננה להוציא לאור את הפרויקט שעליו עבדה והוא סרט בכיכובה שיתאר את קורותיה של זמרת מתחילה אשר פורצת אל תעשיית המוזיקה למרות כל הקשיים שמלווים בכך. בשנה זו, היא כתבה שירים לפסקול הסרט ועבדה עליו, אך השירים עברו בשל לחץ מחברת התקליטים ל- Rainbow. בשנת 1999 העבודה על הסרט נדחתה שנית, ולכן יצא אוסף הסינגלים שלה – Number 1's. רק בשנת 2000 העבודה הסופית על הסרט החלה, כאשר במקביל אליו קארי הצטלמה לעוד סרט נוסף – Wise Girls.
בסופו של דבר, לאחר עבודה מרובה לאורך כל שנת 2000, הסרט וכמו כן גם הפסקול שלו היו מוכנים ליציאה בחודש ספטמבר 2001. תחילה יצא כקידום הסינגל המוביל מהפסקול, Loverboy. ב־11 בספטמבר יצא הפסקול ועשרה ימים לאחר מכן הסרט עצמו. עוד מיציאתו, לנוכח האזכורים התקשורתיים של קארי שלוו בביקורות שליליות כלפיה וכמו כן בעקבות התקופה שבה התרחשו פיגועי 11 בספטמבר, הסרט וכמו כן גם הפסקול סבלו מביקורות קשות מצד המבקרים שהתייחסו לאיכויות המשחק של קארי ולעלילה שלטענתם הייתה לא מספיק מפותחת. כמו כן, הסרט היה מועמד לפרסים ב-5 קטגוריות בטקס פרסי ראזי המחולקים לסרטים הגרועים ביותר. קארי זכתה בתואר "השחקנית הגרועה ביותר" על משחקה.
קארי עצמה הגיבה על הסרט בדיעבד, ואמרה שהוא יכול היה להיות יותר טוב, אלמלא "לא היה סוטה מהרעיון המקורי שלו".

התייחסותה של קארי לכישלון הסרט

בראיון שנתנה, קארי התייחסה לכישלון הסרט ולאותה תקופה באומרה:
הסרט הוא דבר מה שהיה חייב להתרחש בחיי. אותו פרק זמן היה חסר פרופורציות. הסרט וכמו כן גם הפסקול שלו, שהכיל כמה שירים ממש טובים שאותם אני מקווה כי ביום מן הימים אזכה לבצע שנית, יצאו לאור ב- 11 בספטמבר, וזה משהו שאנשים צריכים לזכור. איך אנחנו יכולים לצפות למשהו כתוצאה מזה? הפכתי לשעיר לעזאזל בדרכים רבות עבור תכניות אירוח, שרצו בכלל להתנתק מהדברים האמיתיים שמתרחשים בעולם. כולנו חייבים לעבור מבחנים כדי ללמוד כמה חזקים אנחנו ולהשתקם מהצד השני.

רקע

הסרט מבוסס באופן חופשי על חיה של קארי ומתרכז סביב תקופת שנות ה-80 וחיי הלילה במועדונים וכמו כן מציג את פריחת ז'אנר הדאנס.
בילי פרנק היא בת לאם ממוצא אפרו-אמריקאי שעובדת כזמרת ג'אז ומכורה לסמים ואלכוהול ואב לבן עור שעזב את האם והבת ומביא להן מדי פעם כספים. מילדותה, בילי נהגה לצפות באימה שרה במועדונים ואף הופיעה איתה. בלילה אחד, לאחר שהן חוזרות מהופעה, ביתן עולה באש והן נותרות חסרות כל. בילי נשלחת לפנימייה שם היא פוגשת את לואיס ורוקסן, שלימים יהפכו לחברותיה הטובות ביותר והמלוות שלה.
הסרט עובר לאחר מכן כמה שנים קדימה, בהן בילי וחברותיה משמשות כקול של זמרת לא מוכשרת בשם סילק. בתום הופעה במועדון, ניגש אל סילק די.ג'יי מצליח בשם דייס שמופתע מכישרונה, וזאת מחמיאה לעצמה למורת רוחה של בילי שביצעה במקור את השירים. בתור מחאה, היא יוצאת מהחדר זועמת ושרה את השירים, מפתיעה את סילק בכך שהיא הזמרת האמיתית. בתום שיחה ביניהם, הוא מחליט לנהל אותה מוזיקלית אולם מה שמפריע לו הוא טימוטי, המפיק שאליו התחייבה בילי עם חברותיה, שדורש ממנו סכום עתק בשביל לשחרר אותה מהחוזה.
למרות דרישותיו של טימוטי, דייס אינו נכנע אליהן ומחליט לעבוד עם בילי באופן עצמאי ולהקליט איתה שירים. בין השניים פוצח במקביל רומן. השירים שדייס הפיק לבילי זוכים להצלחה רבה במועדונים והיא מוחתמת בחברת תקליטים, שמנסה למנוע מדייס התערבות בתהליך העבודה למורת רוחו. כמו כן, דייס עוזרת לבילי בפגישות עם משרד הרווחה בו היא מבררת פרטים בנוגע לאימה, אך ללא הועיל.
בתום מסיבה של בכירים בעולם המוזיקה, בה בילי פוגשת את רפאל, זמר מצליח שמעוניין לשתף איתה פעולה מוזיקלית אך גם מעוניין בקשר אישי איתה, דייס רב עם בילי בדרכם חזרה. חברותיה, לואיז ורוקסן, שמנסות להגן עליה זוכות להתקפה מצידו של דייס ונזרקות מהרכב, ובילי אינה מצטרפת אליהן ובכך מתנתק הקשר שלה איתן. למרות התנהגותו של דייס, בילי בסופו של דבר מקלידה את הדואט עם רפאל שהופך ללהיט.
כאשר בילי מגיעה לביתו של דייס, היא פוגשת את טימוטי שמאיים על חייה במידה והוא לא ישלם לו את הסכום שנקבע. בילי שמספרת את זה לדייס, אינה יודעת כי הוא הולך להכות אותו. בילי שבאותה זמן הייתה אמורה להופיע בתוכנית אירוח כדי לקדם את הסינגל שלה, שומעת בחדשות לפני כן על התקרית ומגיעה לתחנת המשטרה בה דייס משוחרר בערבות. בתום אותו פרק זמן, היא נפרדת ממנו.
בילי ממשיכה בחייה ומשלימה עם חברותיה, אך הגעגועים אינם מניחים לה. היא כותבת את השיר Never Too Far, בדירתה כאשר במקביל, דייס המתגעגע מחבר לחן שנקרא "לחן לבילי". ימים אחדים לפני מופע הבכורה שלה, בילי מגיעה לדירתו ומוצאת את הלחן ומחברת לו את המילים שהיא כתבה, בעודה משאירה נשיקה על התווים, שאותם מוצא דייס. כאשר הוא יוצא מחוץ לביתו לחפש אותה, הוא נרצח על ידי טימוטי ביריית אקדח.
לפני מופע הבכורה שלה, בילי שמגיעה להיכל, שומעת את הבשורות הרעות ועולה לבמה בלית ברירה בוכייה. היא אומרת לקהל "לעולם אל תיקחו אנשים כמובן מאליו" ושרה את השיר שאותו הלחין עבורה דייס. בסוף הסרט, היא שבה לבית של אימה, שבינתיים השתקמה, לאחר שנודע לה שדייס הצליח לאתר עבורה פרטים בנוגע אליה. היא מחבקת את אימה ושתיהן בוכות.