פאבלו מוראלס

ביוגרפיה

מוראלס נולד בשיקגו, אילינוי. הוא בנם של פדרו ובלנקה מוראלס שהיגרו מקובה בשנת 1956. הוא גדל בסנטה קלרה, קליפורניה. בילדותו התאמן במועדון השחייה המקומי תחת הדרכתו של מיץ' איווי. בילדותו התנדב לעזור בבתי חולים בעזרה לקבוצות ילדים ובמוסדות לקשישים תוך כדי שהוא מקפיד ללמוד ברמה גבוהה. כילד החזיק בשיא ארצות הברית לגילאים הצעירים בסגנון הפרפר שהיה טבעי עבורו. בגיל 16 שיפר מוראלס את שיאו של מרק ספיץ לבתי ספר ב-100 יארד פרפר. הוא למד באוניברסיטת סטנפורד.
בשנת 1983 זכה מוראלס במדליית כסף במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקראקס, ונצואלה. 
לראשונה קבע מוראלס שיא עולם חדש ב-100 מטר פרפר, 53.38 שניות, במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף ב-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.23 שניות כשהמנצח מיכאל גרוס קובע שיא עולם חדש בתוצאה של 53.08 שניות. בשלב המוקדמות קבע מוראלס שיא אולימפי חדש בתוצאה של 53.78 שניות. הוא זכה במדליית כסף נוספת במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.05 דקות אחרי השיאן העולמי אלכס באומן שקבע שיא עולמי חדש בתוצאה של 2:01.42 דקות. בנוסף הוא השתתף במשחה ל-200 מטר פרפר. בשלב המוקדמות הוא הציב שיא אולימפי חדש של 1:59.19 ובגמר סיים במקום הרביעי, בתוצאה של 1:57.75 דקות, אחרי ג'ון סיבן האוסטרלי שקבע שיא עולם חדש 1:57.04 דקות. השגו הגדול באותה אולימפיאדה היה זכייה במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש של 3:39.30 דקות יחד עם ריק קארי, סטיב לנדקוויסט וראודי גיינס (זמנו היה 52.87 שניות ב"זינוק שליחים").
בשנת 1985 זכה מוראלס בשלוש מדליות זהב באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן ב-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.69 שניות, ב-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:04.04 דקות וב-4x100 מטר מעורב בשיא עולם חדש בתוצאה של 3:38.28 דקות.
בשנת 1986 במבחנים האמריקאיים לאליפות העולם, קבע מוראלס שיא עולם חדש ב-100 מטר פרפר, 52.84 שניות. שיא זה החזיק מעמד 9 שנים עד שנת 1995 ונישבר על ידי דניס פנקראטוב מרוסיה.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במדריד, ספרד בשנת 1986 זכה מוראלס בשתי מדליות זהב. המדליה הראשונה הייתה ב-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.54 שניות לפני בן ארצו מאט ביונדי (53.67 שניות). האלוף האולימפי גרוס סיים רק במקום הרביעי. המדליה השנייה הייתה במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:41.25 דקות לפני מערב גרמניה (3:42.26 דקות) וברית המועצות (3:42.63 דקות).
בשנת 1987 זכה מוראלס בשתי מדליות זהב באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בבריסביין, אוסטרליה במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.37 שניות ובמשחה ל-4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:41.73 דקות ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:03.31 דקות.
אכזבה גדולה נפלה בחיקו של מוראלס כשלא הצליח להתברג לנבחרת השחייה לאולימפיאדת סיאול (1988). הוא החליט לפרוש משחייה תחרותית, אך רק באופן זמני. שלוש שנים מאוחר יותר בשנת 1991 הוא חזר להתאמן למשחקים האולימפיים הבאים.

אולימפיאדת השיא

באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה מוראלס כ"זקן השבט", השחיין המבוגר בנבחרת והקפטן, לרגעי השיא הגדולים בקריירה שלו. הוא זכה בשתי מדליות זהב אולימפיות, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.32 שניות, לפני ראפאל סצ'וקאלה מפולין (53.35 שניות) והאלוף האולימפי היוצא אנתוני נסטי מסורינאם (53.41 שניות). ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, הרביעייה האמריקאית השוותה את השיא העולמי מסיאול 3:36.93 דקות, יחד עם ג'ף ראוס שקבע שיא עולם חדש כשחיין ראשון במשחה ל-100 מטר גב 53.86 שניות, נלסון דיבל וג'ון אולסן, לפני המשלחת המאוחדת (3:38.56 דקות) וקנדה (3:39.66 דקות) ובכך  היה לשחיין המבוגר ביותר שזכה במדליית זהב אולימפית.
בשנת 1998 החל מוראלס לכהן כמאמן הראשי של נבחרת הנשים באוניברסיטת סן חוזה.