נובום אורגנום והתחיה הגדולה

רקע ליצירה

אריסטו יצר מסורת מדעית שהטביעה את חותמה על המחשבה הפילוסופית עד שלהי העת החדשה. אף על פי שקביעתו של אריסטו, שבראש המדעים ניצבים משפטים אמיתיים שנובעים מהניסיון החושי מתיישבת עם המדע האמפריציסטי של בייקון, הפרשנויות ההומניסטיות המסורתיות של אריסטו הדגישו במידה רבה את הסילוגיזם והדיאלקטיקה. אלו פנו להסברים מטאפיזיים של מדעי הטבע, שנשענים על אקסיומות. ה"נובום אורגנום" אמור להוות חלופה למסורת האריסטוטלית שמניחה אקסיומות במקום לגלות אותן.
רעיון החדשנות ב"מכשיר החדש" של בייקון ניתן לזיהוי עם מגמה כללית בתרבות האירופאית של התקופה. לפי פאולו רוסי, מאות פרסומים מדעיים הכריזו על עצמם כ"חדשים" והצביעו על הלך רוח אירופאי לפיו המין האנושי עומד על סיפה של תקופה של קידמה.
זאב בכלר מזהה ב"נובום אורגנום" גם השפעה של "תנועת כישוף, מאגיה ואלכימיה אשר התעוררה במאה ה-16." שכן הן האלכימיה והכישוף והן האמפריציזם הבייקוניאני טוענים שאל לו לאדם להישאר פסיבי בטבע, ועליו להשתמש בכח חקירתו כדי להתערב בתהליכים טבעיים. ואמנם, פולטון אנדרסון מציין שאף על פי שבייקון ראה באלכימאים שרלטנים, הוא זיהה בניסויים דוגמת אלו של האלכימאי וההוגה רוג'ר בייקון דוגמה לחקירה מדעית מבטיחה.

חיבור הטקסט

בייקון כתב את חיבוריו הפילוסופיים והמדעיים, שבחלקם אמורים היו להניח את היסודות ל"תחייה הגדולה", בחופשות מעיסוקיו הציבוריים ובמהלך למעלה משלושה עשורים. ב-1621 הוא נמצא אשם בקבלת שוחד ונשללה ממנו משרתו הציבורית. במהלך חמש השנים האחרונות לחייו הוא עבד בקדחתנות על "התחיה הגדולה", אולם ברור מכתביו שהוא הבין שהשלמתה לא תתבצע על ידיו. האמרה "Vita Brevis, Ars Longa" (לטינית: "החיים קצרים והמלאכה מרובה") נפוצה מאוד בכתביו.

הקדמה

בהקדמה ל"נובום אורגנום" טוען בייקון שהידע האנושי נשען על יסודות רעועים, "כמו מבנה נפלא ללא בסיס." בייקון מציע לארגן את הידע האנושי מחדש, באמצעות תוכנית טובה יותר, ולהתחיל ב"שחזור כולל של המדעים, האמנויות וכל הידע האנושי, שיוקם על הבסיס הראוי."

ספר שני

בספר השני של הנובום אורגנום, לאחר שעמד על הסיבות לטעויות ולאי-דיוקים שפושים בידע האנושי, והבהיר מדוע לדעתו יש לדחות את השיטות המדעיות המסורתיות ואת המסקנות הפילוסופיות שנובעות מהן, פונה בייקון להציע את "המכשיר החדש", ה"נובום אורגנום", שיעזור לתבונה האנושית בהשגת ידע אמיתי. זוהי ה"אינדוקציה האמיתית והמושלמת."

האינדוקציה של בייקון

בייקון מציע שיטת אינדוקציה כנגד השיטה הדדוקטיבית, שמגיעה לאקסיומות כלליות בכח השכל ולאחר מכן מסבירה את עולם התופעות לפיהן, ושנבדלת גם משיטת האינדוקציה של אריסטו. לפי בייקון, האינדוקציה האריסטוטלית שואפת להתקדם מיד, לאחר תצפית דלה, מהפרטים והניסיון, אל עבר האקסיומות הכלליות ביותר, ולאחר שנאחזה באלו לעשות את דרכה מטה, לאקסיומות כלליות פחות, באמצעות דדוקציה.
הבעיה באינדוקציה האריסטוטלית, היא שהיות והיא מניחה חוקים כלליים, דוגמה נגדית אחת עלולה למוטט את כל מהלך החקירה. למשל, לא די בכמה תצפיות כדי להסיק ש"כל הדינוזאורים נחמדים". יש לבחון קטגוריות שונות של דינוזאורים – אוכלי-צמחים מול קרניבורים, הולכים-על-ארבע לעומת הולכים-על-שתיים, מינים שונים שלהם וכן הלאה. 
האינדוקציה הבייקוניאנית, אם כן, מקבלת בברכה דוגמאות נגדיות, שכן אלו מבהירות שכלל מסוים אינו נכון. לפי זאב בכלר "הפרכה ניסויית מספקת לנו ידע ודאי אף שזהו ידע שלילי."
הדוגמה שבייקון מביא לשיטתו היא מערך הניסוי שנועד לאפיין את הסיבות לחום. ראשית, בייקון ערך בטבלה דוגמאות ל-27 מצבים של הימצאות חום אותם הוא מכיר מניסיונו, כמו "קרני השמש ביום קיץ חם". כנגדן, הוא מנה דוגמאות לאירועים דומים, שמהם נעדר חום, כמו קרני האור מהירח או מהכוכבים. לאחר מכן, בייקון ניסה לאתר את מידת החום שנובעת מהגופים אותם הוא בחן בזמנים שונים, ובהשוואה לגופים אחרים. לאחר שאסף את כל הנתונים הללו, הוא החל לפסול סיבות אפשריות לתופעת החום. למשל, היות שהשמש חמה, ניתן לפסול הסבר לפיו חום נובע מיסוד האדמה. רק הסבר שלא ניתן להפריך ("חום נובע מתנועה" ), הוא הסבר קביל.
ניתן להבין, אם כן, כיצד מהות הפרויקט המדעי הבייקוניאני הופכת להיות "הערמה של דוגמאות זו על-גבי זו" אגב הימנעות ממעבר לניסוח חוקיות. ואמנם, ניתן לשאול: "באיזו נקודה החוקר הבייקוניאני ניאות לבצע את הקפיצה מהפרטים הנצפים להכללות מופשטות? תריסר? אלף?" שיטתו של בייקון לא מספקת תשובה חד-משמעית לשאלה.

השפעה

למעט השפעתו על התפתחות המחשבה המדעית בכלל ועל התפתחות האמפריציזם הבריטי בפרט, הוא היה "מהראשונים שהדגישו, כי הידע מעניק לאדם שלטון על הטבע; מבחינה זו נחשב למבשר התועלתנות והמרקסיזם גם יחד." נוסף על כך, ב"נובום אורגנום" הוא קורא להקמת מוסד שיוקדש לאיסוף ידע טבעי רב ככל שניתן, בו ניתן יהיה לעשות שימוש בניסוח כללים מאוחר יותר. החברה המלכותית שנוסדה בשנת 1662 על ידי מדענים ואינטלקטואלים דוגמת רוברט בויל, הושפעה באופן ישיר מקריאתו זו של בייקון.