המצור בווייקו

כת הדוידים

הדוידים (Davidians) היא כת פרוטסטנטית שנוסדה בשנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי איש הדת ויקטור האוטף (Victor Houteff). הנהגת הכת קבעה את מושבה בגבעות סמוך לעיר וייקו, ונתנה למקום את השם הר כרמל. 
התנועה החלה לצבור חסידים כשבשנת 1959 אלמנתו של האוטף הכריזה על הביאה השנייה של ישו וקראה למאמינים להתאסף במרכז הר כרמל. רבים מן הבאים בנו לעצמם בתים והתיישבו במקום.
לאחר כישלון הנבואה עברה השליטה בהר כרמל למשפחת רודן (Roden). אם המשפחה, לויס רודן, החשיבה את בנה ג'ורג' כלא ראוי לשמש בתור נביא, והחלה לטפח במקומו את ורנון האוול (Vernon Howell), שנודע מאוחר יותר בשם דייוויד כורש.
המאבק על זהות היורש הוביל לסכסוך ממושך בין חסידי רודן לבין חסידי האוול-כורש. ב-1987 פרצה במקום תקרית ירי בין הפלגים, שהסתיימה לבסוף בזיכוי בבית המשפט. בשנת 1989 ג'ורג' רודן אושפז בבית חולים לחולי נפש אחרי שרצח בגרזן את אחד מחברי הכת. ורנון האוול שינה את שמו לדייוויד כורש והשלים את השתלטותו הסופית על הר כרמל כשהקים במקום כנסייה גדולה.
כורש החל לפרסם קלטות בהן סיפר כי אלוהים ציווה עליו להתרבות עם נשות הכת, כדי להקים מחדש את 'בית דוד'. באותו הזמן הכת כבר הייתה מורכבת ממספר רב של משפחות, שהסכימו לכך שרק כורש יהיה רשאי לקיים יחסי מין עם הנשים.

הרקע למשבר

עם תחילת שנות ה-90, החלו דייוויד כורש וכת הדוידים למשוך תשומת לב בשל פעילויות שונות שהתרחשו בהר כרמל. סדרה של כתבות בעיתון מקומי בווייקו תיארה את כורש כמנהיג כת תמהוני, והאשימה אותו במעשי פוליגמיה, אינוס קטינות והתעללות שבוצעו במתחם. העיתון גם דיווח על מצבור גדול של נשק ותחמושת שנאגר במקום.
באותו הזמן, החלו חוקרים של ה-ATF לבדוק משלוחים של כלי נשק וחלקים לנשק שהגיעו להר כרמל. כלי הנשק נרכשו לכאורה בדרך חוקית, אך הסוכנים חשדו שאנשי הכת ביצעו בהם שינויים כדי להכשיר אותם לירי אוטומטי. לאחר מעקבים שנערכו במסגרת החקירה ודיווחים נוספים על יריות מנשק אוטומטי במתחם, השיג ה-ATF צו שופט המתיר חיפוש במרכז הר כרמל, וצוי מעצר למנהיג הכת כורש ולמספר חברים נוספים בכת באשמת אחזקת נשק.

הפשיטה הראשונה

בבוקר יום ראשון, ה-28 בפברואר 1993, החלו סוכני ה-ATF בביצוע צו החיפוש. התוכנית הייתה לתפוס את אנשי הכת לא מוכנים, אך יתרון ההפתעה אבד כאשר כתב עיתונות שקיבל מידע פנימי מוקדם על הפשיטה, הגיע לאזור וייקו וביקש הנחיות מעובד דואר מקומי, שבמקרה היה גם גיסו של כורש.
כורש ומאמיניו החלו מתחמשים ומתמקמים בעמדות הגנה, כאשר הנשים והילדים נשלחו לתפוס מחסה בחדריהם. אף על פי שנודע לצוותי הפשיטה כי אנשי הכת מודעים להגעתם, מפקד ה-ATF הורה להמשיך בפשיטה. הסוכנים הגיעו למתחם בשיירת רכבים והחלו להתקרב למבנה המגורים הראשי כששני מסוקים מחפים עליהם. לא ידוע מי ירה את היריות הראשונות, ומאוחר יותר כל צד טען כי הצד השני פתח באש ראשון.
במקום החל להתפתח קרב יריות עז בין הסוכנים שהקיפו את הבית ובין אנשי הכת המבוצרים בו. מספר סוכנים הצליחו להגיע לגג הבניין ולחדור פנימה, אך נאלצו לסגת אחרי שספגו אש כבדה. במהלך חילופי האש, שנמשכו כשעתיים, נהרגו ארבעה סוכנים ושישה מחברי הכת. לבסוף הצליח השריף המקומי ליצור קשר עם אנשי הכת, ולהסכים על הפסקת אש. המתבצרים איפשרו לפנות את ההרוגים והפצועים ונצרו את האש עד לנסיגת אנשי ה-ATF. מאוחר יותר, שלושה מאנשי הכת ששהו מחוץ למתחם ניסו לפרוץ פנימה ביריות ואחד מהם נהרג.

המצור

לאחר כישלון ניסיון הפשיטה הראשון ונסיגת הכוחות, תפס ה-FBI פיקוד על המתחם, והסוכן ג'ף ג'אמר (Jeff Jamar) מונה למפקד האחראי בזירה. הר כרמל הושם תחת מצור ולמקום זרמו כוחות רבים, ביניהם יחידת חילוץ בני הערובה של ה-FBI, שהחלו לנהל משא ומתן עם כורש ואנשיו.
לאחר מספר ימים, 19 ילדים עזבו את המתחם בהסכמת כורש, אך הוא עצמו טען בשיחות עם ה-FBI כי אלוהים ציווה עליו להשאר במתחם. ככל שעבר הזמן ולא חלה התקדמות במשא ומתן, החלו להתגלות חילוקי דעות בין מפקדי ה-FBI במקום לגבי הטקטיקה אותה נכון לנקוט במצב הזה. חלק מהסוכנים צידדו בהמשך המשא ומתן בניסיון להביא לסיום הפרשה בצורה שלווה. מצד שני, היו שטענו כי לא ניתן לדבר בהגיון עם קנאי דתי כמו כורש, והדרך היחידה לפתור את המשבר היא באמצעות כוח. ה-FBI ניתק את אספקת המים והחשמל להר כרמל ואנשי הכת המבוצרים התקיימו ממי גשם שנאספו ומנות קרב.
המצב המתוח נמשך, וסוכני ה-FBI החלו לחשוש שהתנאים המתדרדרים בהר כרמל יובילו את כורש הלא יציב ואנשיו למעשה התאבדות המוני, בדומה להתאבדות ההמונית בג'ונסטאון, בה התאבדו או נהרגו 909 אנשים. כמו כן הועלו חששות לשלום הילדים הנמצאים במתחם. לאחר 50 ימים של מצור אישרה לבסוף התובעת הכללית ג'אנט רינו את המלצת ה-FBI לפרוץ בכוח למתחם.

ההתקפה הסופית

בבוקר ה-19 באפריל יצאה לדרך תוכנית ה-FBI להשתלטות על הר כרמל. האירוע הועבר בשידור ישיר בטלוויזיה בזמן שמאות סוכנים חמושים הקיפו את המתחם וכלי רכב משוריינים החלו לשבור חורים בקירות הבניינים. דרך החורים שנוצרו נורתה כמות גדולה של גז מדמיע אל תוך המבנים. המטרה הייתה לגרום ליציאתם ללא פגע של אנשי הכת המתבצרים. במקום הוצבו רמקולים גדולים דרכם הודיעו סוכני ה-FBI לאנשי הכת כי לא מתוכננת מתקפה עליהם, והם יכולים לצאת בבטחה ולהיכנע. ירי הגז נמשך כשש שעות, במהלכן אף אחד מאנשי הכת לא עזב את המתחם. סוכני ה-FBI העריכו שחברי הכת מסתתרים בבונקר כלשהו ומצוידים במסכות גז.
בשעות הצהריים החלו לפרוץ שרפות בשלושה מוקדים שונים. האש התפשטה במהירות רבה ופיצוצים החלו להשמע ברחבי המתחם, כשחלקים מהמבנים התמוטטו ואנשי הכת נלכדו בלהבות. כעבור שעה מתחילת השרפה האש החלה לדעוך ורוב המבנים במתחם נחרבו. בשעה 15:45 הודיעו רשויות החוק שדייוויד כורש מת.
76 מחברי כת הדוידים (51 מבוגרים ו-25 ילדים) מצאו את מותם ביום האחרון של המצור, תשעה בלבד שרדו. בין ההרוגים בהר כרמל היה אזרח ישראלי בשם פבלו כהן.
רוב מקרי המוות באירוע היו כתוצאה מהשרפה, אם בגלל שאיפת עשן או בעקבות קריסת המבנים. בנתיחות לאחר המוות שנערכו בגופות נמצא כי לפחות עשרים מאנשי הכת נורו למוות, כנראה מידי חבריהם ומתוך רחמים, אחרי שנלכדו באש.
מתחם הר כרמל כולו נהרס על ידי הרשויות בשבועות שאחרי השריפה. כיום נותרו באתר רק יסודות הבניינים שנהרסו וכנסייה קטנה שהוקמה שנים לאחר האירועים.