מטרונית

השם

שמה של המטרונית התקבל מבין כ-500 הצעות. הוא מרמז על שימושו של כלי התחבורה כאמצעי תחבורה מֶטרופוליטני ובנוסף, באמצעות הדמיון למילה "מַטְרוֹנִית" (שפירושה "גבירה"), הוא רומז לאלגנטיות של כלי התחבורה. השם גם קל לביטוי, קליט וייחודי. שיקול נוסף בבחירת השם "מטרונית" היה שהוא מזכיר לציבור שזהו כלי תחבורה דמוי "מטרו" וכן, עובדת היותו בעל צליל דומה לזה של השמות "הכרמלית" (הרכבת התחתית של חיפה) ו"השְכונתית" (המיניבוס השכונתי של חיפה).
למרות הבחירה בשם "מֶטרונית", ישנם רכבי מטרונית שעליהם מתנוסס שלט ובו מאוית השם תוך שימוש באות a (כ-"Matronit"), בין אם כתוצאה מטעות או בכוונה תחילה.

היסטוריה ובניית המיזם

תחבורה ציבורית מהקריות לחיפה ובחיפה עצמה, פועלת החל משנות ה-30 של המאה ה-20. עד ראשית העשור הראשון של המאה ה-21, פעלה התחבורה הציבורית בקריות במתכונת של מספר קווים האוספים נוסעים לאורך צירים בקריות, כאשר הנסיעה לחיפה מתבצעת ברובה המוחלט דרך כביש 4 (דרך חיפה-עכו, לאורכו נסלל בשלב מאוחר יותר נת"צ) ודרך צומת הצ'ק פוסט (למעט קו 58, שנסע בכביש שזכה להיות מכונה על שמו, "כביש 58"), אל שכונת הדר, וממנה אל התחנה המרכזית שפעלה אז בבת גלים (חלופות שונות פעלו דרך העיר התחתית). החלפת אוטובוסים לנסיעה לחלקים שונים של חיפה התבצעה בעיקרה בשכונת הדר, שהייתה מרכז העסקים של חיפה בשנות ה-50 וה-60. יחד עם קווי האוטובוס פעלו גם מוניות שירות בהיקף רחב. בתוך הקריות פעל קו פנימי (קו 53) שקישר בין קריית ים, קריית שמואל, קריית מוצקין, קריית ביאליק וקריית חיים. קו זה פעל עד 2007, עת הוחלף בשלושה קווים אחרים (11, 12, 13) בשל סגירת מעבר הכביש העילי בין קריית שמואל וקריית מוצקין. בעקבות החלטה של עיריית חיפה, החל משנות ה־90 פעלו באזור חיפה אוטובוסים רגילים בלבד, ולא פעלו בה רכבים מפרקיים, שקיבולת הנוסעים בהם גדולה יותר.
בעקבות עומס התנועה הרב שנוצר ברחובות הדר, וירידת מרכזיותה של השכונה, הוחלט על קיצור מסלולי הקווים שנכנסו לחיפה מצפון וממזרח, שהתחנה הסופית שלהם נקבעה במרכזית המפרץ שבסמוך לצומת הצ'ק פוסט. במסגרת שינוי זה שהונהג בראשית 2002, נקבעה התחנה הסופית של כל קווי הקריות (קווי 5X ו־6X) במרכזית המפרץ. מתחנה זו יצאו קווים עירוניים למרבית חלקי חיפה, והונהג כרטיס מעבר בן 60 דקות, במסגרתו ניתן לבצע נסיעת המשך ללא תוספת עלות (מאוחר יותר הוארך פרק הזמן ל־75 ול־90 דקות). דבר זה הוביל לכך שכל נסיעה מהקריות לחיפה חייבה החלפה במרכזית המפרץ.
החל משנת 2000 הוחל בתכנון מערכת להסעת המונים במטרופולין חיפה. הרעיון המקורי היה רכבת קלה, ואף הופיעו במספר רחובות בעיר התחתית תמרורי אזהרה ובהם צללית של אוטובוס עם מעוין על גגו (כלומר חשמלית) — אך הם נעלמו כעבור אי-אלו שבועות. נפוצה אז שמועה, שיועציו של יונה יהב, ראש עיריית חיפה, פסלו את הרעיון באיבו בטענה (חסרת-בסיס כשלעצמה), כי "הרכבת הקלה לא תוכל לטפס בעליות של חיפה".] במסגרת התכנון הועלו אפשרויות שונות לכלי התחבורה שיופעל במערך - רכבת קלה, אוטובוסים רגילים ו־BRT. ובשנת 2005 הובא אוטובוס תלת מפרקי לנסיעת מבחן בחיפה. בהמלצתה של חברת יפה נוף, חברת התשתיות של עיריית חיפה נבחרה חלופת ה־BRT.
המיזם כלל סלילת מסלולי תחבורה ציבורית חדשים באזור חיפה (כאשר בדרך חיפה-עכו שבה כבר פעל נתיב תחבורה ציבורית, הועבר הנתיב מצידו הימני של הכביש לצידו השמאלי), הקמה ושדרוג של מסופי תחבורה ציבורית, ומרכז תחזוקה ותפעול. המימון לפרויקט התחלק ברובו בין משרד התחבורה (85%) ועיריית חיפה (15% בעבודות שנערכו בתחומה). ההסכם המקורי (שנחתם רק ב־2011, 4 שנים לאחר תחילת העבודות על הפרויקט) כלל נושאים שהיו באחריות עיריות בקריות, בלא ששותפו בפועל בעריכת ההסכם וחתימתו. מאוחר יותר נחתמו הסכמים נפרדים עם עיריות אלו, כאשר חלקם השתתפו במימון הפרויקט בשיעור מופחת, וחלקם לא השתתף בו כלל.
את העבודה להקמת התשתיות ביצעה חברת "יפה נוף", חברה עירונית בבעלות עיריית חיפה. בפועל, העבודות על מיזם המטרונית, שכללו עבודות תשתית, סלילה מחדש של כבישים והסדרת צמתים, החלו ב־2007. תאריך היעד נדחה מספר פעמים, עד שנקבע על אוגוסט 2013. במהלך העבודות על פרויקט המטרונית בוצעו מספר פרויקטים נוספים באזור, שלא היו שייכים לפרויקט עצמו, אך בוצעו על ידי חברת יפה נוף מתקציב הפרויקט. כך לדוגמה בוצעה סלילת מנהרת תשתיות ברחוב יל"ג שבשכונת הדר, עבודות בקמפוס הנמל שבעיר התחתית, ועבודות שונות בקריות. חברת "יפה נוף" ספגה ביקורת חריפה בדו"ח מבקר המדינה על הרשויות המקומיות, על כשלים מהותיים במהלך עבודות המטרונית.
במהלך העבודות נסלל מת"צ חדש ממרכזית הקריות דרך שדרות ירושלים/ורבורג בקריית ים/קריית חיים/קריית שמואל עד לצומת הרחובות האצטדיון/שנקר, וממרכזית הקריות לאורך דרך חיפה-עכו עד למרכזית המפרץ (על בסיס הנת"צ שכבר היה קיים לאורך מרבית התוואי בצידו הימני של הכביש). נתיב תחבורה ציבורית וכביש חדש נסלל ממרכזית המפרץ ועד לגשר פז. מגשר פז מתפצל הנת"צ לשני חלקים, כאשר מסלול אחד ממשיך מגשר פז עד לרחוב הנביאים בהדר, מסלול שני ממשיך עד למרכזית בת גלים בעיר התחתית, דרך רחובות צייזל/חטיבת גולני/פלי"ם, המושבה הגרמנית ורחוב המגינים, עד למרכזית בת גלים. בקריית אתא נסלל מת"צ מצומת הרחובות העצמאות/חנקין, ועד קצה רחוב יוספטל.
במסגרת עבודות בניית המטרונית נהרס ונבנה מחדש הגשר במחלף מוטה גור (חיפה) (צומת קריית אתא), על מנת לאפשר את מעבר מסלול המטרונית בצידו השמאלי של הכביש גם מתחת לגשר. עבודות אלו הובילו לעומסי תנועה כבדים באזור לתקופה ארוכה. עבודות הבנייה נעשו במקביל לעבודות על כביש עוקף קריות, שיועד עבור כלי רכב פרטיים.
במסגרת סלילת מסלול המטרונית בחיפה ובקריות בוטלו מספר מעגלי תנועה שהוחלפו בצמתים מרומזרים, נוספו רמזורים רבים להולכי רגל (במקום מעברי חצייה לא מרומזרים שהיו קודם לכן), ובוטלה אפשרות פנייה לכלי רכב בכיוונים שונים במספר צמתים.
על הפעלת המטרונית התמודדו ארבע קבוצות. בתחילת אוגוסט 2010 הוכרז כי חברת התחבורה "דן" היא הזוכה במכרז להפעלתו של המיזם בהתאם להצעה שהגישה בשותפות עם החברות "הארגז" ו"מאן". בחוזה שנחתם בנובמבר 2010 בין משרד התחבורה לחברת דן, הוענק הזיכיון להפעלת המטרונית לדן למשך 12 שנה, והיא חויבה להפעיל במסגרת המיזם 90 אוטובוסים. בשל העיכובים הרבים בסלילת הפרויקט, רכבי המטרונית הוכנו זמן רב קודם להשלמת הפרויקט, ועמדו ללא שימוש בחניון.
באביב 2013 החלו לפעול ששה קווים פנימיים חדשים בקריות, המקשרים בין חלקים שונים בקריות ושכונות בקריית אתא, ועוברים כולם בצומת קריית אתא ובמרכז קריית אתא. במקביל צומצמה מעט פעילות הקווים הפרבריים לחיפה, ושונו קווים אחרים. קווים אלו תוכננו בעיקרם לצורך קישור בין שכונות מרוחקות מקווי המטרונית, אל קווי המטרונית, ולצורך קישור פנימי בין גוש הקריות המערבי, לבין קריית אתא (תוואי שקודם לכן דרש החלפה של 2 קוי נסיעה).
המיזם החל לפעול לתקופת הרצה ב־2 באוגוסט 2013 ללא נוסעים. ב-16 באוגוסט המטרונית החלה לפעול עם נוסעים, במסגרת השלב השני של ההרצה, אך ללא גביית תשלום. במסגרת הפעלה זו בוטלו כמעט כל קווי האוטובוס הקודמים שקישרו בין חיפה לקריות, תוגברה פעילות הקווים הפנימיים החדשים, ונוספו 2 קווים נוספים. הפעלת המטרונית החלה כאשר לא היה די ציוד נייד (אוטובוסים ונהגים) בהתאם ללוח הזמנים שתוכנן, דבר שיצר עומסים קשים ותלונות של הנוסעים. עומס הנוסעים גבר גם בעקבות ההפעלה ללא תשלום, והפרסום הרב סביב פתיחת הפרויקט. המעבר לפעולה סדירה, אגב גביית תשלום, התבצע לאחר עיכובים נוספים רק ב-23 בדצמבר 2013.
במרץ 2018 החלו העבודות לפתיחת קו מטרונית מצומת יגור, דרך רחוב בר יהודה בנשר לשכונת הדר בחיפה. בחודש יולי 2018 החלו העבודות בעיר נשר בציר רחוב בר יהודה שכללו הצרת הנתיבים, הורדת מהירות התנועה ל-50 קמ"ש וכריתת כל עצי הדקל  שהיו נטועים לכל אורך שטח ההפרדה בין המסלולים עליו יבנה נתיב הנסיעה של המטרונית.

מאפיינים

בניגוד לרובה המוחלט של התחבורה הציבורית בישראל, התשלום במטרונית מתבצע במכונות מיוחדות ברציפי התחנות, ולא על ידי הנהג, העוסק בנהיגה בלבד. דבר זה מאפשר עלייה מהירה של הנוסעים בתחנות (ללא צורך בעיכוב לתשלום/תיקוף אצל הנהג), אך מנגד דורש תחזוקה מתמדת של המכונות, ומקשה על נוסעים בעלי מאפייני נסיעה ייחודיים (לדוגמה, חיילי מילואים, עיוורים). הבקרה על תשלום הנוסעים מבוצעת על ידי פקחי ביקורת, הפועלים מטעם החברה המפעילה.
מסלול המטרונית הייחודי לה מאפשר נסיעה מהירה יחסית בשעות שיא, בהן התנועה הרגילה נוסעת באיטיות בשל עומסי תנועה. בנוסף, המסלול הבלעדי מונע עיכובים הנגרמים בעת השתלבות אוטובוס בכביש לאחר עצירה במפרץ תחנת אוטובוס. העלייה והירידה מתבצעת מכל דלתות המטרונית, דבר המאפשר עלייה וירידה מהירה בדרך כלל, אך לעיתים גורם עיכוב בעת דוחק רב המקשה על סגירת הדלתות (בהשוואה לאוטובוס רגיל שהעלייה אליו נעשית מהדלת הקדמית, הסמוכה לנהג, בלבד). מנגד, המטרונית עוצרת בכל תחנה במסלולה, אף אם אין נוסעים המעוניינים לעלות ולרדת. זאת בניגוד לתכנון המקורי של הרכבים, עת הוכנסו אליהם פעמוני עצירה (אלה הוסרו לאחר מכן). מאפיין זה הופך את הנסיעה במטרונית לאיטית יחסית בשעות שפל (בהם אוטובוס רגיל יכול לנסוע במהירות בנתיב הרגיל, ללא עצירה בתחנות ללא נוסעים).
מסלול המטרונית שעובר במרכז כביש דו-מסלולי, הוביל לכך שתחנות המטרונית נמצאות בסמוך לצמתים. מאפיין זה הוביל לעיתים ליצירת קטעי דרך ארוכים ללא תחנה, ולביטול תחנות אוטובוס קיימות שהיו בסמוך לנתיב הימני של הכביש.
השימוש באוטובוסים להפעלת המטרונית וסמיכות מסלול המטרונית לכביש הרגיל מאפשר גמישות תפעולית ועקיפה בקלות של קטעי מסלול שנחסמו מסיבות שונות, בניגוד לרכבת הקלה בירושלים שאינה יכולה לעקוף חסימות במסלולה.
לאורך מסלול המטרונית רמזורים מיוחדים, כאשר ההבדלה בין שלושת מצבי הרמזור נעשית באמצעות צורה גאומטרית שונה, ולא באמצעות צבע שונה.
המטרונית עושה שימוש בכ־90 אוטובוסים מפרקיים. במטרונית מופעלת מערכת כרזה בשפות העברית והערבית המכריזה על שמות התחנות.

מסלול המטרונית

לאורך חלקו הגדול של נתיב קווי המטרונית נסלל מסלול תחבורה ציבורית ייחודי למטרונית בצידו השמאלי של הכביש. על מנת להפריד בין המסלול לשאר נתיבי הכביש, המסלול מוגבה ב־7 ס"מ מנתיבי הכביש האחרים, וצבוע במרכזו באדום. מאפיין זה יוצר סכנה של התהפכות לרכב דו גלגלי, בעת פגיעה לא מכוונת באבן השפה המוגבהת. בשל אילוצים שונים, מסלול המטרונית בחיפה עובר בקטעים שונים בצמוד לקטע שבו ישנה תנועה בכיוון המנוגד (סמוך לכיכר פריז). במקומות אחרים, עובר מסלול המטרונית מצד אחד של הכביש לצד השני (לפני מטה משטרת ישראל בעיר התחתית, ובמושבה הגרמנית).
בחלק שבין צומת דולפין (בעבר מרכזית בת גלים) ומרכזית חוף הכרמל, לא נסלל מסלול מיוחד למטרונית, והיא עושה שימוש בנת"צ - הנתיב הימני של הכביש. בחלקים שונים של מסלול קו 3 (ברחוב אריה שנקר) לא נסלל כלל נתיב או מסלול מיוחד, והמטרונית עושה שימוש בכביש רגיל, יחד עם תנועה פרטית וציבורית אחרת.
בין צומת אריה שנקר/ההסתדרות לגשר פז, מסלול המטרונית משותף ל־3 הקווים. מרבית המסלול שיועד למטרונית משמש את המטרונית באופן בלעדי, אך בחלקים שונים (צפון קריית ים, הדר, והנת"צ בין בת גלים לחוף הכרמל) נעשה שימוש בנתיב המטרונית גם על ידי תחבורה ציבורית אחרת.
עם זאת, כל מסלול המטרונית לאורך דרך חיפה-עכו (כביש 4) שמור בלעדית למטרונית, דבר הגורם לכך שהקווים הפנימיים של הקריות העוברים בחלק ממסלולם במקביל למטרונית, והקווים הבין-עירוניים לצפון היוצאים ממרכזית המפרץ, עושים שימוש בנתיבי הכביש הרגיל, ביחד עם התנועה הפרטית.

מערכת הכרטוס

התשלום במטרונית מתבצע באמצעות מכשירי כרטוס הממוקמים בתחנות הנסיעה, ללא מעורבות של הנהג, העוסק בנהיגה בלבד. לפני העלייה למטרונית מתבקשים הנוסעים לתקף את כרטיס הנסיעה, כך שהתיקוף מהווה אסמכתה לתשלום. בכל תחנה מוצבים ארבעה מכשירי כרטוס, כאשר שניים מהם מיועדים לתיקוף נסיעת מעבר (שהחלה באמצעי תחבורה אחר), או לתיקוף נסיעה חדשה, ובתנאי שבכרטיס הרב-קו טעון אמצעי תשלום מתאים אחד בלבד (לדוגמה, המכשיר לא יתקף נסיעה חדשה כאשר קיימים בכרטיס הרב-קו כרטיסיות של שני קודי נסיעה שיכולים להתאים לנסיעה מטרונית). שני מכשירים אחרים מאפשרים תיקוף נסיעה מבין מספר חוזים טעונים, וכן רכישת הסדרי נסיעה וכרטיס חד נייר חד-פעמי, כאשר שתי מכונות מאפשרות תשלום בכרטיס אשראי ואחת, במזומן.
למטרונית כרטוס משותף עם אגד ונתיב אקספרס במטרפולין חיפה, כך שבטווח של 90 דקות מרגע התשלום ניתן לבצע החלפה ללא הגבלה בין קווי האוטובוס למטרונית.
במסגרת המערך, קיימים במטרונית מספר "קודי נסיעה": קוד 1 לנסיעה בקריות (עד מרכזית המפרץ), קוד 2 (נסיעה בחיפה, נשר, טירת כרמל, עספיא ודאלית אל-כרמל), קוד 4 (נסיעה מהקריות, מאזור רכסים, כפר חסידים ועתלית לחיפה) וקוד 6 (נסיעה מהקריות ומחיפה ליקנעם עילית, קריית טבעון ועתלית, ונסיעה מיקנעם עילית וקריית טבעון לעתלית דרך חיפה). בנוסף ניתן לנסוע במטרונית במסגרת כרטיס חופשי-יומי הכולל את אזור חיפה.

נגישות לבעלי מוגבלויות

כיוון שהמטרונית מהווה חלק מהיצע התחבורה הציבורית בארץ, חלות גם עליה התקנות הרלוונטיות של משרד התחבורה בנושא נגישות לבעלי מוגבלויות. לכן, העלייה והירידה מרכבי המטרונית מתאפשרת גם לבעלי מוגבלויות, כאשר אין מדרגות בין רציף העלייה ודלת המטרונית, למעט בדלת האחורית. עם זאת, בשל בליטה של הגלגלים מהרכב, המטרונית מתקשה להצמד במלואה לרציף, ונותר רווח בינה לבין הרציף. בתחנות המטרונית מסומן פס מיוחד לשימוש לקויי ראייה ועיוורים, ולוח הגעות בזמן אמת עם כריזה קולית המודיעה על מספר הקו. בתוך המטרוניות מוכרז שם התחנה הקרובה. גם כלי הרכב עצמם מחויבים לעמוד בכל התקנים הקשורים לנגישות.

איכות הסביבה

מרבית המטרוניות שפועלות במטרופולין חיפה הן למעשה אוטובוסים רגילים בעלי מנועי דיזל מונעי סולר בתקן יורו 6. בנוסף, המפעיל חויב לרכוש מספר מצומצם של מטרוניות היברידיות, בעלות מנוע משולב דיזל-חשמל. המטרוניות ההיברידיות תפעלנה תחילה במתכונת של ניסוי, על מנת לוודא כי הן מתאימות לשימוש כאמצעי תחבורה ציבורית אמין בישראל. אם הניסוי יצליח, תהפוכנה המטרוניות ההיברידיות לחלק מצי המטרוניות הקבוע.
בדומה למערכות תחבורה ציבורית אחרות, הצלחת מערכת המטרונית אמורה להביא לצמצום מסוים בשימוש ברכב פרטי. צמצום השימוש ברכב פרטי עשוי להוביל לקיטון בעומסי התנועה בכבישים, ברמות זיהום האוויר והרעש ובכמויות הדלק הנצרכות במטרופולין חיפה.

הציוד הנייד

אף שעיריית חיפה הכריזה בעבר בפרסומיה שהמטרונית היא רכבת קלה, המטרונית היא למעשה אוטובוס ארוך מפרקי ורב-קיבולת, הנוסע על כביש, ולא על מסילת רכבת. הבחירה בשיטת תחבורה ייחודית זו התקבלה משיקולים שונים, שעיקרם אי-כדאיות כלכלית.

פיתוח עתידי

במקביל לתחילת פעילותה של המטרונית, נבחנת הרחבת רשת המסלולים שלה. הבחינה כוללת, בין היתר, את חיבור טירת כרמל, נשר, עכו ושכונת נווה שאנן, למערכת המטרונית וכן את כניסת המטרונית למרכז קריית אתא, כלומר הפעלתה לאורך רחוב העצמאות בעיר. רעיונות נוספים כוללים את הארכת הקו האדום לכיוון עכו וחיבור רכס הכרמל למערכת. הבסיס לכל הרעיונות הללו הוא הרצון לחבר את כל חלקי מטרופולין חיפה ברשת תחבורה ציבורית היררכית מלאה, שתכלול את כל המרכיבים הדרושים על מנת לספק שירות ונגישות מכל חלקי המטרופולין ואליו.
בחודש מרץ 2018 החלו העבודות לסלילת מסלול המטרונית עד למחלף יגור, דרך נשר, שם מתוכנן להיבנות חניון חנה וסע. הצפי לסיום העבודות הוא בשנת 2021.
בנוסף, עיריית חיפה בתקופתו של יונה יהב קידמה את תכנונו של ציר הרכס, בו הייתה אמורה לעבור המטרונית מתחנת הכרמלית בגן האם ועד לאוניברסיטת חיפה. בתוך כך, נבחנה גם האפשרות לכרות מנהרה מכיכר חורב עד לצומת כיכר ספר, אולם עם היבחרותה של ד"ר עינת קליש-רותם לראש העיר תוכניות אלו נגנזו והתקציב בסך של שישה מיליארד שקלים חדשים שהוקצה לפרויקט יועבר להארכתו של מסלול המטרונית מעכו לנהריה.