google/wiki40b huggingface dataset:
השליח ממנצ'וריה

עלילה

עלילת הסרט מציגה את דמותו של ריימונד שאו (בגילומו של לורנס הארווי), סמל ראשון בכוחות האמריקאיים שלחמו במלחמת קוריאה, שעבר שטיפת מוח בזמן שהוחזק בשבי הקומוניסטי במנצ'וריה הסינית ותוכנת לפעול כמתנקש במועמד לנשיאות ארצות הברית, בעת שזה ישא את נאום ההכתרה בוועידה הארצית שבחרה במועמדותו; זאת על מנת שהמועמד לתפקיד סגן הנשיא, שהיה סנטור רב מלל ומסית אנטי-קומוניסטי, ולמעשה סוכן סובייטי, יבוא במקומו וייבחר לנשיא שיהיה נשיא-בובה בשרות הסובייטים. משחקה של אנג'לה לאנסברי בדמות אמו השתלטנית של ריימונד שאו, שהייתה גם מפעילתו של בנה במשימת הרצח, ואשתו של הסנטור חדל-האישים שנועד למלא את תפקיד הנשיא-מטעם, וכן משחקו של פרנק סינטרה (שבסרט זה, בנוסף לסרט "סדנלי" - Suddenly משנת 1954, שב לשחק בסרט שנושאו התנקשות בנשיא), בתפקיד מפקדו של ריימונד שאו שחשף את המזימה, הפכו את הסרט למוערך מאוד בעת הקרנתו לראשונה.

תגובות לסרט

לאחר רצח קנדי עלו נקודות הדמיון שבין הסרט לבין אירוע רצח הנשיא: המתנקש בסרט היה "פתי" (patsy) שנשלט בידי כוחות חזקים ממנו, כפי שרוב תאוריות הקונספירציה בנוגע לרצח קנדי, מייחסות כינוי זה ללי הארווי אוסוואלד. הירי היה מתא הקרנה של אולם הוועידה שנמצא בגובה ממול לבמה. זווית הירי והמרחק מן המטרה היו דומים לאלו שבין מחסן הספרים בדאלאס לבין מכונית הנשיא. הירי היה אף הוא ברובה צלפים. ריימונד שאו התגייס לצבא לאחר אכזבה בחיי האהבה שלו בדומה ללי הארווי אוסוואלד שהתגייס לחיל הנחתים.
כשהחלו להיווצר תאוריות הקונספירציה על רצח קנדי, חלקן סבוכות ומסובכות מאד, קשה היה שלא למצוא מכנה משותף בינן לבין המזימה המתוחכמת שבסרט.
בעקבות כל אלה הפך הסרט לסרט פולחן (Cult Movie). לסרט מעלות משלו שאינן דווקא בהקשר לרצח קנדי: הבימוי של ג'ון פרנקנהיימר (שביים בין היתר את "איש הציפורים מכלא אלקטרז" ואת "שבעה ימים במאי"), גילום הדמויות האמין של בעלי התפקידים הראשיים, לורנס הארווי כריימונד שאו, שנבחר להיות בעל כורחו למתנקש, אנג'לה לאנסברי כאמו המפלצתית (במציאות הייתה לאנסברי מבוגרת בשלוש שנים בלבד מ"בנה" לורנס הארווי) ופרנק סינטרה כמפקדו של ריימונד שאו שהפך לקצין מודיעין וחשף את המזימה, דמות של קצין מיוסר ומהורהר.
יש לציין גם את משחקם של שני שחקני משנה שהשתתפו בסרט. ג'יימס גרגורי כסנטור אייסלין, דמגוג פוליטי רייקני ורברבן שהיה מיועד על-פי המזימה למלא את תפקיד "המועמד המנצ'ורי" לנשיאות ארצות הברית וכן קאי דיי (Khigh Dhiegh) כסוכן הסיני שהיה אחראי להפעלת המזימה. שחקן זה, אף שהיה ממוצא מצרי, גילם בקולנוע ובטלוויזיה תפקידים של סיני בגלל חזותו המונגולית, וזכור בתפקיד איש הביון הסיני באחדים מפרקי סדרת הטלוויזיה "הוואי חמש אפס".
הסרט זכה למועמדויות לפרס האוסקר בשנת 1963. אנג'לה לאנסברי הייתה מועמדת לשחקנית המשנה הטובה ביותר. הסרט קיבל מועמדות נוספת לאוסקר בקטגוריית "העריכה הטובה ביותר", וכן מועמדות לפרס גלובוס הזהב לג'ון פרנקנהיימר בקטגוריית הבימוי, וזכייה לאנג'לה לאנסברי כשחקנית המשנה הטובה ביותר.
הסרט יצא להקרנה מחודשת בשנת 1987 ומאז הוא מוקרן מדי פעם בטלוויזיה, לרבות פעמים אחדות בערוצי הטלוויזיה בישראל.
המכתש הגדול (באר שבע)

מיקום

המכתש מגיע לעומק של 25 מטר ורוחבו 200 מטר שטחו כ-30 דונם. המכתש מתוחם ברחובות יהודה הלוי, בר גיורא ורבי עקיבא הנמצאים בשכונה ד' בבאר שבע.
המכתש הוא חלק מקניון קדום שהשתרע לאורך של כ-100 ק"מ לפחות, מעבר הירדן של ימינו (וייתכן שאף מאזור ערב) עד שנשפך לים התיכון בין בארי לסעד. הקניון הגיע לעומק של 1.5 ק"מ באזור שפכו לים. הקניון ניקז את כל מזרח הנגב והמכתש מתחתר לתוך הכתף הצפונית של הקניון. מעריכים כי עומקו באזור באר שבע היה כ-275 מטרים ורוחבו כ-3 קילומטרים.

שימושים

בשנים 1900–1917 חצבו העות'מאנים מהמכתש אבני בניין לבניית רוב בתי האבן הראשונים בעיר העתיקה של באר שבע. המחצבה המשיכה לפעול אף בתקופת המנדט הבריטי, אולם עם כיבוש העיר באר שבע הכרייה נפסקה.
לאחר קום המדינה, השתנו שיטות הבנייה ולכן לא היה צורך באבן מהמחצבה. בתקופה זו הפך אזור המכתש למטווח ירי של תושבי העיר. ממצאים ארכאולוגיים מאוחרים, חשפו כי עוד לפני הטורקים, הבינו הביזנטים שאכלסו את בקעת באר-שבע במאות הרביעית – השביעית, את איכות האבן המצויה במכתש, וחצבו בו כדי לבנות מבנים. בעשור השני של המאה ה-21 האתר מגודר ברובו וניתן לגשת אליו רק מכיוון צפון, מרחוב רבי עקיבא ומרחוב יהודה הלוי.

פיתוח כפארק עירוני

בעקבות ממצאים גאולוגיים רבים שנמצאו במכתש יזמו בסוף שנות ה-80 צוות עבודה שכלל את: החברה להגנת הטבע, מהנדס העיר בעיריית באר שבע והמחלקה לגאולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון. תוכנית לפיה יקימו במקום פארק גיאו-בוטני שיהווה מבט אל עברה הגאולוגי וההיסטורי של בקעת באר שבע].
בשלהי שנות ה-80, בוצע שיקום חלקי של האתר בתרומת קהילת יהדות מונטריאול, והקרן לשיקום מחצבות במסגרתו הוקם במקום אמפיתיאטרון קטן אך המקום נותר מוזנח.
בשנת 2013 יזמו קרן ברכה ועיריית באר שבע, תחרות אדריכלים בינלאומית לעיצוב פארק עירוני במקום, ופנו לשלושה משרדי אדריכלים. לאחר שהתכנסו כל הצוותים, הוחלט לחבר בין כל המוזמנים לתחרות ולהקים צוות בינלאומי אחד שיעבוד על הפרויקט. על פי התכנון הקמת הפארק תושלם בשנת 2020.
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-23

פעילות הדיוויזיה

בינואר 1942 הגיעה הדיוויזיה לאזור נהר וולקוב והשתתפה בקרבות מול הצבא האדום. ביוני אותה שנה הועברה היחידה צפונה ולקחה חלק במצור על לנינגרד.
באפריל 1943 הוסבה הדיוויזיה לדיוויזיה ממוכנת, ובספטמבר 1943 הועברה ליוגוסלביה, שם נלחמה בפרטיזנים. בדצמבר 1943 הוחזרה היחידה לחזית המזרחית.
ב-22 ביוני 1944 החלו הסובייטים במבצע ברגטיון. הדיוויזיה נסוגה  לקו טננברג יחד עם שאר הצבא הגרמני, ספגה אבדות כבדות, והוצאה מן החזית. בהמשך 1944 הועברה היחידה ללטביה. מפקד הדיוויזיה, יורגן וגנר, הורה על הוצאה להורג של אזרחים בתגובה להתקפות של פרטיזנים על כוחות הדיוויזיה.
בתחילת 1945 הגיעה היחידה חזרה לגרמניה, שם הגנה על אזור הנהר אודר. באפריל 1945 עברה ההתקפה הסובייטית בין שני הרגימנטים של הדיוויזיה ופיצלה אותה. רגימנט אחד העדיף להיכנע לכוחות האמריקאים שנמצאו ממערב, ואילו השני הושמד לגמרי בקרבות. יורגן וגנר, מפקד הדיוויזיה, נמצא אשם בפשעי מלחמה והוצא להורג ביוגוסלביה בשנת 1947.
ניקולה ווקר

ביוגרפיה

ווקר נולדה בסטפני שבלונדון. היא החלה את קריירת המשחק שלה באוניברסיטה במסגרת "קיימברידג' פוטלייטס", יחד אתה היו בצוות התסריטאי דייוויד וולסטנקרופט והקומיקאית סו פרקינס. ב-1997 שיחקה בתפקיד החשוב הראשון שלה בטלוויזיה בסיטקום Chalk (גיר) של סטיבן מופאט, בדמות המורה סוזי טרוויס. היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה שונות כגון "דיאל ופסקו", "ג'ונתן קריק", "Pie in the Sky" וכן בסדרה "Broken News".
ב-1997 גילמה את דמות בלשית המשטרה סוזן טיילור בסדרת המתח "Touching Evil" של רשת ITV, בה כיכבה לצידו של רובסון גרין. היא השתתפה בשתי סדרות ההמשך בשנים 1998 ו-1999. עוד ב-1999 הופיעה בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "הרכבת האחרונה", ששודרה ב-ITV, ונכתבה על ידי התסריטאי מתיו גרהאם שהיה בין התסריטאים שכתבו לסדרה "ספוקס".
ב-2003 הצטרפה ווקר לצוות הקבוע של סדרת הטלוויזיה "ספוקס" בעונתה השנייה. היא גילמה את דמותה של רות אוורשד עד העונה החמישית, שאז בהיותה בהריון עם ילדה הראשון עזבה את הסדרה. ב-2009 חזרה ווקר לתפקידה ב"ספוקס" והשתתפה בעונות השמינית והתשיעית.
ווקר גילמה את דמותה של מולי בתסכית רדיו "Neuromancer" מאת ויליאם גיבסון. ב-2007 השתתפה בעיבוד טלוויזיוני של ה-BBC ל"אוליבר טוויסט" מאת צ'ארלס דיקנס, ובדרמה "לאחות את השברים" בתפקיד אישה החוטפת ילדה קטנה ומגדלת אותה כבתה.
בקולנוע היו לה תפקידי משנה קטנים. הבולט שבהם היה בסרט "ארבע חתונות ולוויה אחת" בתפקיד הזמרת המעצבנת ששרה בחתונה הראשונה את השיר "Can't Smile Without You". ב-2004 השתתפה בעיבוד הקולנועי של הסדרה הקלאסית "כנפי הרעם".
ב-2008 הופיעה בתיאטרון הלאומי במחזה 'Gethsemane' מאת דייוויד הר.
ב-2009 שיחקה בתפקיד המשרתת בעיבוד של "טבעת החנק", סיפור מאת הסופר הנרי ג'יימס, בכיכובם של מישל דוקרי וסו ג'ונסטון. ב-2010 גילמה את דמות אשתו של רוצח בדרמת המתח "לותר".
בדצמבר 2010 החלה לגלם ב"תיאטרון הלאומי" את דמותה של רייצ'ל במחזה "Season's Greetings" מאת המחזאי אלן אייקבורן. ב-2011 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "Being Human" בתפקיד עובדת סוציאלית.
ב-2015 כיכבה ווקר בסדרת הדרמה של ITV "בלתי נשכח" בתפקיד פקד בילוש קאסי סטיוארט. באותה שנה שיחקה במיני-סדרת הפשע הבריטית "ריבר" ברשת BBC One בתפקיד הסמלת בילוש ג'קי סטיבנסון.

חיים אישיים

ווקר נשואה לשחקן ברנבי קיי ולהם בן משותף.
אנג'לו הריצ'טי

ביוגרפיה

ב-1981, הורשע הריצ'טי ביחד עם עוד שלושה אחרים בקבלת שוחד בסך 50,000 דולר מסוכנים חשאיים של ה-FBI בתמורה לסיוע לשייח' ערבי פיקטיבי להיכנס לארצות הברית. תחבולת ה-FBI בה נתפס הריצ'טי הייתה חלק ממבצע Abscam.
פטר הרביעי, קיסר בולגריה

המרד כנגד האימפריה הביזאנטית

משנת 1018, מועד נפילת האימפריה הראשונה ובמשך 167 שנים, נתונה הייתה בולגריה לשליטת האימפריה הביזאנטית. לאחר סדרת קרבות מול ממלכת הונגריה ודספוטט סרביה, נחלש כוחו של צבאה ברחבי הבלקנים והתרופפה במקביל, השליטה המינהלית במחוזות השונים. כך, בשנת 1185, ניצלו האחים איוון אסן ופטר את המצב וארגנו מרד נרחב בשלטון הביזאנטי בסיוע ולאכים וקומנים כשפטר מכריז על עצמו כקיסר הבולגרים, תחת השם פטר הרביעי. השם בו בחר יצר קשר אתנוגרפי לשליט פטר הראשון, מתקופת האימפריה הבולגרית הראשונה, אף על פי שלא היה כל קשר אתני ביניהם. לאחר שנת קרבות, נאלצו הביזאנטים להכיר בישות בולגרית עצמאית, כאשר המרד המשיך והתעצם, אף מעבר לנהר הדנובה.

קיסר בולגריה

לאחר שהוכרו כשליטי ישות עצמאית, החלו פטר ואחיו איוון, לשחק במגרש המשחקים הפוליטי של אירופה בעת ההיא. במהלך מסע הצלב השלישי, הציעו את עזרתם הצבאית לקיסר פרידריך ברברוסה מנהיג הצלבנים, אשר יחסיו עם הקיסר הביזאנטי לא היו מן המשופרים, בשל חבירתו של האחרון לסלג'וקים ולמוסלמים. בקיץ שנת 1190, לאחר מותו של פרידריך ברברוסה וקריסת המחנה הצלבני הגרמני, הצליח איסאאקוס אנגלוס השני, הקיסר הביזאנטי לחדור ללב השטח הבולגרי ולצור על עיר הבירה טרנובו, אך נאלץ לסגת מפני תגבורת מאסיבית של מיליציות קומניות ובדרכו לקונסטנטינופול, נפל למארב שטמן לו צבאו של איוון אסן. הקיסר נחלץ בעור שיניו, אך צבאו הוכה קשות ושלל ורכוש רב נפלו בידי הבולגרים.

אחריתו

אחיו של פטר, איוון זכה בתהילת הניצחונות הצבאיים כנגד הביזאנטים ובלחץ אהדת ההמונים אליו, מינה אותו פטר לקיסר משותף בשנת 1189. איוון אסן מלך מטרנובו והיה המפקד הצבאי העליון בהמשך המאבקים כנגד הביזאנטים, בעוד שפטר פרש מבלי לוותר על הכתר, לעיר פרסלב. בשנת 1196, לאחר רציחתו של אחיו, בידי בן דודם איבאנקו, אשר פעל כשכיר חרב של הביזאנטים והכריז על עצמו כקיסר, הוביל פטר את הצבא הבולגרי אל עבר טרנובו וצר עליה. איבאנקו נמלט אל פטרוניו הביזאנטים ופטר חזר למעמדו כצאר. כהונתו הייתה קצרה ובשנת 1197, נרצח אף הוא בידי גורמי אופוזיציה, מקרב משפחות האצולה ולכס השלטון עלה אחיו הצעיר קאלויאן.
הרשת העמוקה

נפח

הערכות מחקר שנערך באוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנת 2001, שיערו כי הרשת העמוקה הכילה אז מידע בנפח של כ-7,500 טרה בייט. ד"ר שסטקוב ואחרים זיהו בשנת 2004 כ-300,000 אתרי רשת עמוקה באינטרנט בכללותה. לפי שסטקוב, היו 14,000 אתרים עמוקים במרחב הרוסי בלבד בשנת 2006.

גישה

כדי לגלות תוכן על הרשת, מנועי חיפוש משתמשים בזחלני רשת שעוקבים אחרי היפר-קישורים דרך פרוטוקול מספרי פורטים וירטואליים ידועים. השיטה הזו אידיאלית לגילוי משאבים ברשת שעל פני השטח, אולם לרוב לא אפקטיבית במציאת משאבי רשת עמוקה. לדוגמה, הזחלנים לא מנסים למצוא דפים דינמיים שהם תוצאה של שאילתות מסדי נתונים עקב המספר האינסופי של שאילתות אפשריות. ניתן לפתור זאת חלקית על ידי מתן קישורים לתוצאות השאילתה, אבל הדבר יכול לנפח באופן בלתי מכוון את הפופולריות של אתר ברשת העמוקה.
ב-2005, יאהו! הפכה חלק קטן מהרשת העמוקה לאפשרי לחיפוש על ידי שירות Yahoo! Subscriptions. מנוע החיפוש הזה מחפש בכמה אתרים הדורשים רישום כמנוי בלבד. חלק מאתרי המנוי מציגים את התוכן המלא שלהם לרובוטי מנוע החיפוש כך שהם יוצגו בחיפושי המשתמש, אולם אז מציגים למשתמשים דף כניסה או רישום כשהם לוחצים על דף בתוצאות החיפוש.

סיווג משאבים

קשה לקבוע אוטומטית האם משאב רשת הוא חלק מהרשת שעל פני השטח או מהרשת העמוקה. אם משאב מאונדקס על ידי מנוע חיפוש, הוא לא בהכרח חלק מהרשת שעל פני השטח, מפני שייתכן שהמשאב נמצא על ידי שיטה אחרת (לדוגמה, פרוטוקול Sitemap, mod oai, OAlster) במקום זחילה מסורתית. אם מנוע חיפוש מספק קישור מפנה למשאב, ניתן להניח שהוא ברשת שעל פני השטח. לרוע המזל, מנועי חיפוש לא תמיד מספקים קישורים מפנים למשאבים. אפילו אם קישור מפנה קיים, אין דרך לקבוע אם המשאב המספק את הקישור הוא בעצמו ברשת שעל פני השטח, ללא זחילה על פני כל הרשת. זאת ועוד, משאב עשוי להימצא ברשת שעל פני השטח, אבל הוא טרם נמצא על ידי מנוע חיפוש. לכן, אם יש לנו משאב שרירותי, לא נוכל לדעת באופן מלא אם המשאב נמצא ברשת שעל פני השטח או בזו העמוקה ללא זחילה מלאה של הרשת.
רוב עבודת סיווג תוצאות החיפוש היא קטלוג הרשת שעל פני השטח לפי נושאים. לשם קטלוג משאבי הרשת העמוקה, איפיירוטיס ואחרים. הציגו אלגוריתם שמסווג אתר רשת עמוקה לקטגוריה שמייצרת את המספר הגדול ביותר של בחירות של שאילתות שנבחרו בקפידה לפי נושאים. תיקיות רשת עמוקה תחת פיתוח כוללות את OAlster באוניברסיטת מישיגן, Intute באוניברסיטת מנצ'סטר, Infomine‏ באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד, ו-DirectSearch (על ידי Gary price). הסיווג הזה מציב אתגר בסריקת הרשת העמוקה, בו נדרשות שתי רמות של קטלוג. הרמה הראשונה היא קטלוג אתרים לנושאים אנכיים (לדוגמה, בריאות, נסיעות, כלי רכב) ותתי-נושאים לפי טבע התוכן הנמצא במסדי הנתונים שלהם.
האתגר המסובך יותר הוא לקטלג ולמפות את המידע שנלקח ממספר משאבי רשת עמוקה לפי צורכי משתמש הקצה. דוחות חיפוש ברשת העמוקה לא יכולים להציג כתובות URL כמו דוחות חיפוש מסורתיים. משתמשי הקצה מצפים שכלי החיפוש שלהם לא רק ימצאו את מה שהם מחפשים במהירות, אבל גם יהיו אינטואיטיביים וידידותיים למשתמש. כדי להיות בעלי משמעות, דוחות החיפוש חייבים להציע עומק לטבע התוכן הנמצא במשאבים הללו, אחרת משתמש הקצה יילך לאיבוד בתוך אינסוף כתובות URL שלא מצביעות על התוכן הנמצא בהן. המבנה בו תוצאות חיפוש מוצגות משתנה לפי נושא החיפוש ולפי סוג המידע המוצג. האתגר הוא למצוא ולמפות פרטי מידע דומים ממשאבים מרובים שונים, כך שתוצאות החיפוש יוצגו במבנה אחיד בדו"ח החיפוש, ללא קשר למקור שלהם.
האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים

האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בישראל בכל הזמנים כוללים אלבומי אולפן, אלבומי אוסף ואלבומי הופעה.
הקריטריון להופיע ברשימה הוא מקור מהימן למידע (כגון נתוני אקו"ם, מקור חדשות מוסמך, או מעמד האלבום כפלטינה כפולה ומעלה) שאימת כי האלבום מכר למעלה מפלטינה כפולה (60 אלף עותקים לפחות). בשל כך, אלבומים ותיקים שנחשבים למצליחים במיוחד, אינם מופיעים ברשימה, בהיעדר הוכחה מהימנה להצלחתם. למשל, יש מי שמייחס לאלבום הביכורים "אלינור" (1983) של זהר ארגוב כחצי מיליון מכירות, אך נעדרת אסמכתא לכך. גם אלבומים מסוימים של יהורם גאון, טיפת מזל (1989) של זהבה בן, וגם הקלפן וכוכב שנות התשעים, של עופר לוי, נחשבים לאלבומים שמכרו במאות אלפי עותקים אך נעדרים נתונים מהימנים מדויקים. האלבום הוותיק ביותר שמכירותיו ידועות ונכנס לרשימת הנמכרים ביותר הוא סיפורי פוגי (1973) של להקת כוורת, אחריו כמו צמח בר (1975) של חוה אלברשטיין ושלישי - בהפרש של עשור שלם מ"סיפורי פוגי" - האלבום האשה שאתי (1983) של דייוויד ברוזה.
האלבום הנמכר ביותר בישראל על פי נתונים עדכניים לשנת 2018, הוא אלבום הפריצה של אייל גולן, "בלעדיך", ואחריו שני האלבומים הבאים של גולן, "חייל של אהבה" ו"הסתכלי אלי" (את שלושתם הפיקו זאב נחמה ותמיר קליסקי דרך חברת ההפקה העצמאית "שולטן"). גולן הוא גם האמן שהכי הרבה אלבומים שלו נכנסו לרשימת האלבומים הנמכרים ביותר, ומספרם הוא 18. שלמה ארצי הוא האמן השני בעל מספר האלבומים הגבוה ביותר ברשימה, עם 13 אלבומים; אחריו שרית חדד עם 6 אלבומים; ואחריה ריטה עם 5 אלבומים (ועוד אלבום הופעה מוקלט עם בעלה דאז, רמי קליינשטיין - "המופע המשותף"). שרית חדד היא הזמרת האישה שאלבומיה הם הנמכרים ביותר בישראל, ואחריה כמובן ריטה.
האלבום שנמכר בחנויות בזמן השיא הוא ילדה של אהבה (2002) של שרית חדד, שהגיע ל-80 אלף עותקים ביומיים; אחריו רחוק מכאן (2016) של אייל גולן, שהגיע ל-60 אלף עותקים בתוך יומיים; דרך לחיים (2010) של גולן שמכר 40 אלף עותקים ב-24 שעות; ואחריו תפתח חלון (1999) של ריטה שמכר 20 אלף עותקים ב-24 שעות.
Unplugged (אליס אין צ'יינס)

הפקה

האלבום שיצא ב-1996 הוא חלק מסדרת הקונצרטים MTV Unplugged ומתעד את הופעתה הראשונה של הלהקה לאחר שלוש שנים. חברי הלהקה הציגו בו 12 משיריהם המוכרים בעיבודים אקוסטיים, וכן שיר חדש בשם "Killer Is Me". עם הלהקה הופיע גיטריסט נוסף, סקוט אולסן מלהקת הארט, על מנת להעשיר את צליל הגיטרות. 
במהלך ההופעה הייתה בריאותו הלקויה של ליין סטאלי ברורה לעין, מה שלא מנע מהאלבום לקבל ביקורות משבחות, להגיע למקום השלישי במצעדי המכירות ולצאת גם כ-DVD. עם הזמן הגיע האלבום למעמד של פלטינה משולשת. במהלך ההופעה ציין סטאלי: "אני חייב לומר שזו ההופעה הטובה ביותר שקיימנו מזה שלוש שנים" בעוד שון קיני עונה לו "אבל ליין, זאת ההופעה היחידה...".
על הגיטרה של מייק אינז מופיע המשפט "Friends don't let friends get haircuts" תוך התייחסות לחברי להקת מטאליקה שישבו בקהל ובדיוק הסתפרו, לפני הוצאת אלבומם Load.
מובמבר

מובמבר (Movember הלחם בסיסים של המילים Moustache (שפם) ונובמבר) הוא אירוע שנתי שנערך בחודש נובמבר, ובו מגדלים גברים שפם כדי לעורר מודעות ולאסוף תרומות לנושאי בריאות הגבר. האירוע נוסד בשנת 1999 על ידי קבוצה של גברים ממלבורן, אוסטרליה.
מאז 2004, ארגנה קרן הצדקה מובמבר אירועים באוסטרליה וניו זילנד להעלאת המודעות לבעיות בריאות של גברים, כמו סרטן הערמונית ודיכאון. בשנת 2007, הושקו האירועים באירלנד, קנדה, ספרד, בריטניה, וארצות הברית. כיום משתתפים באירוע עשרות אלפי אנשים ברחבי העולם (כולל בישראל), וסך התרומות הגיע לעשרות מיליוני דולרים.
אלאפ

יהודי אלאפ

בכפר חיה קהילה יהודית קטנה. בשנת 1944 מנתה הקהילה 16 יהודים להם בית כנסת ובית עלמין. יהודי הקהילה נשלחו לגטאות שונים ובסופו של דבר נלקחו למחנה ההשמדה באושוויץ.
המטרו האחרון

עלילה

הסרט מספר על במאי תיאטרון יהודי ואשתו הגויה אשר בזמן הכיבוש הגרמני בפריז במהלך מלחמת העולם השנייה מחביאה אותו מהנאצים במרתף, בזמן שהיא מבצעת את עבודתו הקודמת, מביימת בתיאטרון שלו. דרך תהפוכות אישיות והיסטוריות רבות, התנהגותה של מריון שטיינר וחבריה היא ביטוי נוסף לאמירה האמריקאית המפורסמת, "ההצגה חייבת להמשך". 
כמו בסרטו המוקדם יותר של טריפו, ז'יל וג'ים, יש משולש אהבים בין שלוש הדמויות הראשיות: מריון שטיינר (דנב), בעלה לוקה (היינץ בנט) וברנאר גראנז'ה (דפארדיה), שחקן בהפקה האחרונה של התיאטרון.

הפקה

במאי הסרט, פרנסואה טריפו, אמר כי שנים רבות לפני יצירת הסרט ידע כי יום אחד יצור סרט שיעסוק בתקופה בה פריז הייתה תחת השלטון הנאצי, תקופה אותה חווה כילד בפריז, אך רק בשנות ה-70 הציבוריות הצרפתית החלה לעסוק בנושאים אלו. הוא בחר למקם את העלילה בתחום התיאטרון בפריז מאחר שהכיר אותו היטב. טריפו ציין כי אמנם עלילתו המרכזית של הסרט היא בדיונית, אך סצינות מסוימות מבוססות על אירועים אמיתיים המבוססים על זכרונותיהם של דמויות מתחום התיאטרון הצרפתי. לדוגמה, התגרה בין השחקן גראנז'ה (בגילומו של דפארדייה) ובין מבקר התיאטרון הפרו-נאצי דאקסיה (בגילומו של ז'אן-לואי רישאר). סצנה זו מבוססת על עימות שהיה בין השחקן ז'אן מארה ובין מבקר התיאטרון אלן לוברו (צר') שעבד בעיתון "Je suis partout" .
מאיר (מייקה) מסטאי

ביוגרפיה

מסטאי נולד וגדל במושב ישרש. את לימודיו התיכוניים עשה במכללת בזק בירושלים והוסמך כטכנאי אלקטרוניקה ותקשורת בזק. הוא התגייס לצה"ל ביולי 1984 למסלול ייעודי לקציני קשר גדודיים ושירת כקצין קשר גדודי בחטיבת גבעתי, כמפקד פלוגת התקשוב של חטיבת גולני ומפקד גדודי התקשוב של אוגדת עזה ואוגדת הגליל. בהמשך מונה לראש מערך התקשוב בפיקוד הצפון, למפקד בית הספר הארצי לקשר, תקשוב וסייבר ובין השנים 2011 - 2014 היה ראש חטיבת התקשוב בזרוע היבשה שם הוביל את פרויקט צי"ד והיה אחראית להטמעתו ביחידות הזרוע כולל במבצעים ברצועת עזה עופרת יצוקה ועמוד ענן.
לאחר השחרור מצה"ל הקים מסטאי את תנועת "הגיע זמן גליל" הפועלת לקידום הגליל ויצירת תוכנית לאומית לחיזוק הפריפרייה הצפונית באמצעות שיפור התשתיות, הטבות מס לתושבים ושילוב אוכלוסיות. מסטאי פועל במסגרת התנועה וכן לשילוב בני העדה הארמית (ערבים נוצרים ישראלים) והעדה הדרוזית בישראל ולמיסוד השירות צבאי והלאומי בקרבם.
בשנת 2015 מונה ליועץ בחטיבה הביטחונית והסייבר של חברת מוטורולה ובהמשך מונה לראש חטיבת התקשוב והסייבר הביטחוני בחברה.
מסטאי הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני במנהל ציבורי מאוניברסיטת בר-אילן, מתגורר בקיבוץ שמיר, נשוי ליפעת ואב לשניים.
השמש העירומה

תקציר העלילה

ביילי נקרא לחקור את מקרה הרצח הראשון שאירע על ארץ שמש (סולריה בתרגומים אחרים), מושבת חלל שאוכלוסייתה מונה כעשרים אלף בני אנוש ומספרם של הרובוטים בה עומד על מאתיים מיליון (עשרת אלפים רובוטים לכל אדם). בספר זה מתגלה כי בעוד בני האדם שעל כדור הארץ סובלים כולם מאגורפוביה כתוצאה מתנאי חייהם בכרכים סגורים בלא גישה לאוויר הפתוח, הרי שגם במושבות החללאים ישנן תופעות של פוביות חברתיות, ובמקרה זה פחד ממגע אנושי ומקרבה לבני אנוש אחרים, הנובע מבידודם של בני האדם זה מזה בכוכב שבני האדם בו התרגלו כי כל המגע עם בני האדם האחרים נעשה באמצעות צפייה הולוגרפית מרחוק.
הנרצח, ריקאין דלמאר, היה מהנדס עוברים שאחראי לכך שעוברי ארץ שמש ייוולדו בריאים. העוברים גדלים בחווה אליה הם מועברים חודש לאחר ההתעברות, ועוברים אנליזת גנים על מנת לאתר מראש פגמים בצופן הגנטי שלהם. הילדים מחונכים ומגודלים על ידי רובוטים, ולאחר תקופת הילדות בה הם מורשים לשחק זה עם זה, הם לומדים להתרחק זה מזה ולהתבודד, כמקובל בארץ שמש. מרגע הגיעם לבגרות לא יראו עוד אדם, אלא רק את בן זוגם (במטרה להתרבות), או רופא, במקרה שבו יש צורך בניתוח.
בתום החקירה מתברר כי ג'ותן ליביג, רובוטיקאי ושכנו של דלמאר, תימרן רובוטים לסייע ברציחתו של דלמאר, ובהרעלתו של האחראי על הביטחון בארץ שמש. ליביג ניסה לתכנן מלחמה גלאקטית באמצעות ספינות חלל רובוטיות שישתמשו במוחות פוזיטרוניים, אך לא יידעו כי הם פועלים בניגוד לחוק הראשון של הרובוטים. מטרתו של ליביג הייתה לשמר את דרכה של ארץ שמש על מנת שלא להכניס השפעות תרבותיות זרות, כגון מפגשים פנים אל פנים עם בני אנוש אחרים. היכרותו של ליביג עם הפסיכולוגיה של הרובוטים אפשרה לו להבין כיצד להשתמש ברובוטים על מנת לסייע ברצח. הוא הורה לרובוט להושיט לאשתו של דלמאר, גלאדיה, את ידו הניתקת כשתהיה מלאת חימה, דבר שהוביל אותה להשתמש ביד ככלי נשק ולהרוג את בעלה, והורה לרובוט אחר לתת לאחראי הביטחון רעל, שלא ביודעין. מוחותיהם של שני הרובוטים נפגעו באופן בלתי הפיך כתוצאה מהמהלך. המניע לרצח היה סירובו של דלמאר לשתף פעולה עם תוכניותיו של ליביג.
גלאדיה עוקרת לאורורה, וביילי חוזר לכדור הארץ כגיבור. לאור מה שלמד בארץ שמש הוא מבין כי החברה הארצית נידונה לכליה אם לא תצא מכדור הארץ ותיישב את העולמות החיצוניים.

תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית פעמיים.
התרגום הראשון משנת 1975 יצא לאור בהוצאת מסדה בתרגומו של חיים גליקשטיין. לאורך השנים נשמעה ביקורת על תרגומיו של גליקשטיין (שתרגם את שני הספרים הראשונים בסדרה), ובעיקר על האופן המאולץ שבו בחר לעברת את שמות הגיבורים (לייג'ה תורגם לאליה, ג'סי תורגם לאיזה וכן הלאה), ועל מבנה המשפטים התואם יותר תחביר אנגלי.
בשנת 2007 יצא לאור תרגומו של רמי שלהבת בהוצאת ינשוף.
חאבייר גארידו

קריירת מועדונים

גארידו הצטרף למועדון ריאל סוסיאדד כבר בילדותו, והחל להתאמן בקבוצות הצעירות של המועדון. בין השנים 2002 ו-2004, הוא היה חלק משחקני ריאל סוסיאדד ב', קבוצת המילואים של סוסיאדד, ושיחק עבורה 50 פעמים בליגה השלישית בספרד.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ריאל סוסיאדד במשחק גביע המלך הספרדי ב-8 באוקטובר 2003, שהסתיים בניצחון קבוצתו 1-2 על ריאל אוביידו. הקריירה המקצוענית של גארידו החלה ב-2004, כאשר הוא הפך לחלק קבוע בקבוצה הבוגרת בעונת 2004/2005, לאחר שהחליף את אגוסטין ארנזבל שעבר לריאל סרגוסה בעונת המלפפונים. גארידו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הספרדית במשחק מול לבאנטה ב-29 באוגוסט 2004. בשלוש עונותיו עם ריאל סוסיאדד בליגה הספרדית, הוא שיחק ב-86 משחקים וכבש שער אחד, והיה הקשר האחורי השמאלי החשוב ביותר של הקבוצה בשנים אלו. אף על פי שהחל את עונת 2007/2008 בסוסיאדד, הוא עזב את הקבוצה לנוכח הבעיות הכלכליות של המועדון, שבאו לאחר ירידתו לליגה השנייה בעונת 2006/2007.
ב-2 באוגוסט 2007, גארידו חתם במנצ'סטר סיטי תמורת 1.5 מיליון ליש"ט (2.2 מיליון אירו), בחוזה למשך ארבע שנים. בכך הוא הפך לשחקן הבסקי הראשון במועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-11 באוגוסט, במשחק כנגד וסטהאם יונייטד. גארידו היה שותף לפתיחה מוצלחת ביותר עונת 2007/2008, עם ארבעה ניצחונות וארבע ספיגות שערים בלבד בששת המשחקים הראשונים. עם זאת, הוא הוחלף בהרכב הפותח על ידי מיכאל בול לפני פגרת חג המולד. מנצ'סטר סיטי סיימה את העונה במקום התשיעי בפרמייר ליג, והעפילה למוקדמות גביע אופ"א באמצעות זכייה בדירוג המשחק ההוגן של אופ"א.
גארידו הבקיע את שערו הראשון עבור מנצ'סטר סיטי מבעיטה חופשית במשחק מול ליברפול בהפסד 3-2 ב-5 באוקטובר 2008.
ב-2010 חתם בלאציו האיטלקית שם שיחק עד שהושאל לנוריץ' סיטי באוגוסט 2012. לאחר ששיחק עונה אחת במדי הקבוצה כשחקן מושאל, רכשה נוריץ' את כרטיס השחקן של גארידו, והשחקן חתם לעונה נוספת בקבוצה. בשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת  לאס פאלמס. בתום העונה, לאחר שסייע לקבוצתו להינצל מירידת ליגה, שוחרר מלאס פאלמס וחתם בא.א.ק. לרנקה הקפריסאית.

קריירה בינלאומית

גארידו שיחק עבור נבחרת ספרד עד גיל 19, וזכה עמה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2004. בהמשך שיחק ארבע פעמים במדי נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21. נכון ל-2009, עדיין לא זומן למשחקי הנבחרת הלאומית של ספרד.