google/wiki40b huggingface dataset:
Unua Libro

"השפה האוניברסלית של ד"ר אספרנטו", לרוב ידוע כ-"Unua Libro" (הספר הראשון), או בשמו בעברית "שפה משותפת לכולם", הוא הספר הראשון שפורסם על שפת האספרנטו, שהייתה ידועה אז בתור "השפה האוניברסלית" (Lingvo Internacia). הספר פורסם לראשונה ברוסית ב-26 ביולי 1887 בוורשה על ידי אליעזר לודוויג זמנהוף, רופא עיניים יהודי. זמנהוף לא חתם בשמו על הספר, ואלא בתור "הדוקטור שמקווה" (או באספרנטו "Doktoro Esperanto"), ומכיוון שלשפה לא היה אז שם, השפה הופצה תחת השם "אספרנטו", וכך קראו לה לומדי השפה.
הספר כולל מדריך לכללי דקדוק של השפה המסוכמים על ידי 16 חוקים, תרגום של תפילת האדון, כמה קטעים מתורגמים מהתנ"ך, מכתב, כמה שירים ומילון המכיל 900 מילים בסיסיות.
הספר תורגם לשפות רבות, בהן אנגלית, פולנית, עברית (בשנת 1888), צרפתית, גרמנית וכו'. זמנהוף כתב בספר כי "שפה אוניברסלית, כמו שפה עממית, שייכת לכולם", ובכך שם את כל הזכויות של הספר והשפה ברשות הציבור.
צבי פרץ חיות

צבי פרץ חיוֹת (בגרמנית: Hirsch Perez Chajes; ‏1876 – 14 בדצמבר 1927), היה רב, היסטוריון וחוקר תנ"ך יהודי-אוסטרי, יליד גליציה.

קורות חיים

נולד בעיירה ברודי שבגליציה לשלמה חיות, סוחר ותלמיד חכם. נכדו של המהר"ץ חיות. למד אצל אביו ואצל דודו, רבי יצחק חיות, אב"ד ברודי והוסמך כרב על ידי הרב יצחק יהודה שמלקיש, ובנוסף למד באוניברסיטה. 
חיות כיהן כרב הקהילה בפירנצה מ-1901, עסק בהוראה בבית המדרש לרבנים בפירנצה ובהוראה לחקר המקרא באוניברסיטה המקומית. בפירנצה התקרב אליו בן הקהילה, ד"ר יהודה פצ'יפיצ'י, והושפע ממנו רבות. פצ'יפיצ'י, שהפך מאוחר יותר לאחד ממנהיגיה הבולטים של יהדות איטליה, ראה ברב חיות את מורו ורבו. ב-1912 היה לרבה של קהילת טריאסטה, והוציא לאור עיתון בשם איל מֶסָגֶרו אישראליטיקו ("מבשר ישראל").
משנת 1918 היה הרב הראשי של וינה. והקים שם את בית המדרש למורים בווינה ועמד בראשו (לימים, בית המדרש נקרא על שמו).
חיות היה מראשוני הרבנים שתמכו בציונות. והיה היושב ראש הראשון של הוועד הפועל הציוני בין השנים (1921–1925), הטיף לציונות ופעל רבות למען חינוך יהודי וציוני. חיות דגל בשלום בין העמים, והשתתף בוועידת השלום בסן רמו. בשנת 1923 ארגן את האגודה היהודית למען חבר הלאומים, ושימש נשיאה עד מותו.
הרב צבי פרץ חיות היה רווק כל ימיו. נפטר בווינה בשנת 1927. 
בשנת 1950 עצמותיו הועלו לארץ ישראל ביוזמתה של אניטה מילר-כהן, והוא נקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב. 
בית הספר היהודי המרכזי בעיר וינה קרוי על שמו. כמו כן קרויים על-שמו רחובות בחיפה, תל אביב ובשכונת נווה יעקב בירושלים.
הר פרני

מקור השם

ההר נקרא על שם ויליאם פרני (William Fernie) אשר יזם כריית פחם באזור עמק אלק. העיירה הסמוכה פרני נקראת אף היא על שמו.
הבלתי אנושיים

יצירת הגזע

בתחילת מלחמת קרי-סקרול, מיליוני שנים בקו-הזמן הנהוג בכדור הארץ, הגזע החייזרי הקרי הקימו תחנת מחקר על פני אורנוס, אשר שימש כנקודה אסטרטגית בית אימפריות הקרי והסקרול. בתחנה זו, מדעני הקרי גילו כי בעקבות התערבותם של גזע "השמימיים", גזע האדם התפתח למין בשם הומו ספיינס. הקרי החלו לבצע ניסויים על ההומו ספיינס, בניסיון ליצור גזע רב-עצמה שיועיל להם בלחימה נגד הסקרול. הקרי הצליחו, אך נטשו את הניסוי בעקבות נבואה כי הנבדקים - הבלתי אנושיים - יהרגו את מנהיגם, האינטלקט העילאי. הבלתי אנושיים יצרו חברה משלהם, ששגשגה בחשאי מכדור הארץ ופיתחה טכנולוגיה מתקדמת. ניסויים עם מוטגן ערפילי טריגן העניקו לדורות מאוחרים יותר של הבלתי אנושיים כוחות-על, במחיר מומים פיזיים. דבר זה הוביל להתהליך רבייה סלקטיבית מתמשך, בניסיון למתן את ההשפעות. הם השתקעו בעיר אטילאן, והחלו בקוד כבוד קשה הדומה לקאסטה. כל בלתי אנושי נחשף לערפילי טריגן, וכך מקבל כוחות-על. 
החל מתור הכסף של הקומיקס, הבלתי אנושיים הובלו על ידי המלך חזיז שחור ומשפחת המלוכה: מדוזה, קארנאק, גורגון, טריטון, קריסטל, מקסימוס המטורף והכלב לוקג'או. כאשר חזיז שחור ומדוזה הולידו ילד, מדוזה לקחה את הילד למועצת הגנטיקה, בחשש כי שושלתו של חזיז שחור מסוכנת להעברה. המועצה לקחה את הילד לבדיקה, ואסרה על קשר בין שני ההורים. חזיז שחור נקרע בין אהבתו למדוזה לבין מסירותו למועצה הגנטית וכך למלוכה, והתגלה כי המועצה קשרה קשר נגדו. חזיז שחור ויתר על הכתר, וחי הרחק מאטילאן אך חזר בשעת הצורך. הבלתי אנושיים סייעו לקבוצת דוגמת האוונג'רס, ארבעת המופלאים ואקס-מן נגד איומים כדוקטור דום, אולטרון-7, מגנטו ואפוקליפס.
לאחר תבוסת הקרי במלחמת קרי-שי'אר, רונאן המאשים רצה להשתמש בבלתי אנושיים כצבא נגד אימפריית השי'אר. הוא הופיע מעל אטילאן, תקף אותה ונתן לחזיז שחור בחירה אם לציית או שיהרוס את ביתם. הם שועבדו בכפייה בעולם הבית של הקרי, שם רונאן גילה על מוצאם ושלח חלק מהם למתקפות. בסופו של דבר, חזיז שחור איתגר את רונאן לקרב, שיכריע האם הבלתי אנושיים יישארו עבדים. חזיז שחור הביס את רונאן וחזר לאטילאן, אך הבלתי אנושיים לא היו מוכנים לחזור לאטילאן שבכדור הארץ. בעקבות שהותם באימפריית הקרי, הבלתי אנושיים פיתחו תקוה לחופש, וגאווה בכוחותיהם. הם גירשו את משפחת המלוכה מאטילאן, בכוונה לבנות חיים חדשים. משפחת המלוכה חזרו לכדור הארץ כדי למצוא את ייעודם, ולאחר שסבלו מצרות אופקים בלאטבריה, חזרו לאטילאן (אשר כעת מוקמה באזור הכחול של הירח). הם שלחו סטודנטים לאוניברסיטת ויסקונסין, וזאת כדי לטפח קשרים עם כדור הארץ.

האלפא פרימיטיבים

גזע האלפא פרמיטיבים נוצרו לפני אלפי שנים על ידי הגנטיקאי הבלתי-אנושי אוואדר על מנת לשמש כעבדים לבלתי אנושיים. הם חסרי יכולת רבייה, ומופקים באמצעות שיבוט. מקסימוס לקח שלושה מהם, וביצע בהם ניסויים שעירבו את ערפילי טריגן. הם כינו עצמם טריקון, ועזרו למקסימוס נגד אחיו, חזיז שחור. מאוחר יותר, טריקון הובסו והוגלו לאזור השלילי. מקסימוס המשיך לבצע ניסויים באלפא פרימיטיבים, ויצר אנדרואיד בשם אומגה שישמש כנציגם. כאשר הבלתי אנושיים הבינו שאומגה מונע על ידי רגשות-האשם שלהם על כך שהאלפא פרימיטיבים משמשים כעבדים, הם הפסיקו להשתמש בהם כך ואומגה נכבה. כאשר נלחם נגד הבלתי אנושיים והאוונג'רס העוצמתיים, The Unspoken חשף כי האלפא פרימיטיבים הם למעשה בני אדם, אשר נחשפו לגז מגבישי אקסרוגן של הקרי - אותם הקרי יצרו כנשק לבלתי אנושיים.
Love Rocks

המשחק

תחילה, השחקן מקבל שלוש אבני חן (או אבני חן עם סמלים של כוכבים, כתר וכולי, תלוי לרמה של השחקן), ואז הוא צריך "לזרוק" אותם לעבר אבני חן אחרות שמופיעות במשחק. הזריקה של אבני החן לעבר אבני חן אחרות יוצרת פיצוץ, בתנאי שהיא תיצור קישור תואם לאותה אבן חן אחרת, לדוגמה: זריקה של אבן חן כחולה לעבר אבן חן כחולה תיצור פיצוץ של שתי האבנים ולקבלת נקודות. שחקנים יאבדו תור אם אבני החן שבמשחק יעלו על גדותיהן והשחקן לא יצליח לפוצץ אותן. השחקן מנצח כאשר אותו שלב הושלם. אם השלב לא הושלם מאבד השחקן "תקליט" שמשמש כ-"חיים". ניתן לקבל תקליט כל חצי שעה, או לקנות בכסף, או דרך התחברות לפייסבוק, ודרכים נוספות אחרות. 
יש שלבים אטרקטיביים אשר צריך לשבור את השיא של שאקירה עצמה ורק אז עוברים לשלב הבא, או שלבים שבהם יש "זכוכיות", ועל ידי חיבור של שתי אבני חן הזכוכית מתנפצת, ולאחר שכל הזכוכיות בשלב התנפצו השחקן עובר לשלב הבא. למשחק יש למעלה מ-300 שלבים, וכל פעם המשחק מתעדכן ומוסיף עמו שלבים רבים נוספים. במשחק ניתן לראות במסך הטעינה דברים ששאקירה אמרה, או רוצה שידעו עליה לדוגמה שאבן לידתה היא "אמטיסט". 
השלבים במשחק מחולקים לרחובות, ממלכות וכולי, שעליהם יש פירוט קצרצר, ובין לבין ניתן לראות "שלטי חוצות" באותו מקום ששם יש את תמונתה של שאקירה מאלבומה Shakira.
תוכנית בישול

תוכנית בישול היא תוכנית טלוויזיה שמציגה הכנת מאכלים, בדרך כלל במטבח שבאולפן צילומים. לעיתים התוכנית אינה מצולמת באולפן צילומים, לדוגמה התוכנית הישראלית "עושים שוק עם גיל חובב" שמצולמת ברובה בשווקים שונים ברחבי ישראל ובמקומות ממכר מזון אחרים. בדרך כלל, מנחה התוכנית, לרוב שף מפורסם, מכין מנת אוכל אחת או יותר במהלכה, מול קהל הצופים, ומדגים את כל שלבי הבישול של המנה. לעיתים אין זה שף אשר מכין את המאכלים, אלא טבח חובב, כמו בתוכנית "במטבח עם מרגול", בה מכינים את המאכלים אנשים שונים חסרי רקע מקצועי בבישול.
תוכניות בישול מייצגות את אחד הז'אנרים הוותיקים ביותר במדיום הטלוויזיוני, והן החלו להופיע בשנות החמישים בארצות הברית סמוך לחדירתו של מדיום זה. תוכניות אלה היוו גם במדינות אחרות את אחד הז'אנרים הטלוויזיוניים היציבים ביותר בלוח המשדרים. אף כי ניתן לראות במאה ה-21 שינויים מרחיקי לכת באופן שבו מוכנים המאכלים ומוצגים במהלך התוכנית, עדיין נשמרת מקומה של התבנית המסורתית, זו המאופיינת בדמות אחת הניבטת מהמסך כשהיא ניצבת מאחורי דלפק, וסביבה מוצרים ומכשירים לצד חומרי גלם שונים. הדמות מסבירה שלב אחר שלב את מה שרואה הצופה לנגד עיניו. עצם המראה של מהלך ההכנה, והתוצאה הסופית, מעניקים לצופה ביטחון שהמתכון 'היבש', זה המתכון הכתוב, איננו מצליח להעביר. לו משום כך יש יתרון מובהק לתוכניות טלוויזיה על פני ספרי בישול. עצם הופעת תהליך ההכנה מרמזת לצופה מה ראוי לו להכין ובאלו נסיבות, ולעיתים מקבל הצופה בונוס בדמות הצבת התבשיל בכלים המתאימים לצד 'טיפים' לסוג הארוחה שלה יתאים התבשיל. מבחינה זו משמשות תוכניות בישול כסוכן חברתי, קרי: כגורם השפעה המעצב נורמות חברתיות.
אף על פי שלרוב תוכניות הבישול אינן מגיעות למעלה טבלות הרייטינג, הן זוכות לפופולריות גבוהה יחסית מאז ימיה הראשונים של הטלוויזיה. ברוב המקרים, הן אינן יקרות מדי להפקה, ולכן ערוצי הטלוויזיה השונים מרבים להפיק אותן.
רנקגואה

היסטוריה

לפני בואם של הספרדים לאזור הוא היה מיושב על ידי שבט הפרומאוקאה (Promaucae), שהיו חלק מאנשי הפיקונצ'ה (Picunche).
במאה ה-18 הילידים מסרו את האדמות לשלטון הספרדי לשם הקמת עיר חדשה. העיר נוסדה ב-5 באוקטובר 1743 על ידי מושל צ'ילה חוסה אנטוניו מנסו דה ולסקו תחת השם "וייה דה סנטה קרוס דה טריאנה". בשלב מסוים לאחר מכן שם העיר שונה לרנקגואה, שהיה השם הילידי של האזור.
ב-1814, במהלך מלחמת העצמאות של צ'ילה, התרחש בעיר קרב רנקגואה. בקרב כוחות ספרד הביסו את הצ'יליאנים והוא היה השלב הסופי בכיבוש מחדש של צ'ילה בידי ספרד לאחר הכרזת העצמאות מספר שנים קודם לכן. בשל כך הקרב ידוע בצ'ילה בתור "אסון רנקגואה". צ'ילה השיבה לעצמה את עצמאותה מספר שנים לאחר מכן.

כלכלה

כלכלת רנקגואה מתבססת על כרייה, מסחר, תעשייה וחקלאות, הכוללת בעיקר על גידול גפנים וייצור יין. בקרבת העיר נמצא מכרה הנחושת אל טניינטה, אחד הגדולים מסוגו בעולם.

חינוך

בעיר נמצאת אוניברסיטת רנקגואה.

ספורט

בעיר נמצאת קבוצת או'היגינס המשחקת בליגת העל הצ'יליאנית. הקבוצה משחקת באצטדיון אל טניינטה בעיר, אחד האצטדיונים שאירחו את מונדיאל 1962 ואחד האצטדיונים שמארחים את קופה אמריקה 2015.
פאלק שלזינגר

ביוגרפיה

שלזינגר נולד בהמבורג שבגרמניה לרב אליעזר ליפמן שלזינגר, בנו של הרב אליקים געצל שלזינגר, איש האסכולה הנאו-אורתודוקסית מיסודו של הרב שמשון בן רפאל הירש. למד רפואה באוניברסיטת המבורג. במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא בחיל הרפואה של הצבא הגרמני. לאחר המלחמה עבד בבית חולים בברלין וב-1923 פתח בעיר בית חולים פרטי ברוח היהדות. במקביל עסק בפעילות ציבורית באגודת ישראל בגרמניה, בקהילת "עדת ישראל" בברלין ולטובת בית החולים שערי צדק בירושלים.

בישראל

שלזינגר עלה לארץ ישראל ב-1933 והתיישב בירושלים. היה לעוזרו של ד"ר משה וולך, מנהל בית החולים שערי צדק, ושימש בבית החולים כרופא לרפואה פנימית. עסק גם בפרקטיקה פרטית. בירושלים היה שותף גם להקמת ישיבת קול תורה יחד עם אחיו, הרב יחיאל מיכל שלזינגר וכן היה שותף להקמת בית הכנסת חורב.
ב-1947 מונה שלזינגר במקומו של וולך למנהל בית החולים ולרופא הראשי בו. שימש בתפקיד זה עד פטירתו ב-1968. בימי כהונתו גדל והתפתח בית החולים ועמד במבחן הטיפול בפצועי הקרבות בירושלים במלחמת העצמאות וכן במלחמת ששת הימים. 
שלזינגר הביא את בית החולים לידי פיתוח מואץ, פתח מעבדה כללית, פיתח את בית הספר לאחיות, פתח מעבדות שונות כולל אימונולוגיות, אנדוקרינולוגית, ביוכימית, ואלקטרו-אנצפלוגרפית, הספיק לסיים את התוכנית למכון פתולוגי מודרני ומינה את המנהלת הראשונה. כמו כן הוסיף מספר מחלקות: ילדים, עיניים, אורתופדיה, ויחידה לטיפול נמרץ לב.
שלזינגר תואר כחלוץ בתחום האתיקה הרפואית המבוססת על ההלכה. בשנת 1966, עוד בימי חייו נקרא על שמו המכון לחקר הרפואה על פי התורה, שנוסד בבית החולים אותו ניהל.
פאלק שלזינגר היה נשוי לחנה שלזינגר ואב לשבעה. בתו אסתר הייתה נשואה עד לפטירתה למתמטיקאי וחתן פרס נובל לתורת המשחקים, ישראל אומן. בשנת 2005, לאחר פטירת הבת אסתר, נישאה בתו בתיה כהן, אחותה הגדולה של אסתר לאומן.
בת הגנרל

עלילה

עלילת הספר נפתחת כאשר מוטל על חוקר מיחלק החקירות הפליליות פול ברנר ועל שותפתו, המומחית לפשעי מין, סינתיה סנהיל, לחקור את נסיבות מותה של סגן אן קמבל מצבא ארצות הברית, שנמצאה באחד המטווחים של פורט הדלי, בסיס האימונים של חיל הרגלים בג'ורג'יה. גופתה של קמבל נמצאה עקודה לרצפה, בעירום ועם סימני התעללות. ברנר הוא חוקר מנוסה שבעברו הוכשר כצנחן וכסייר. הוא לחם במלחמת וייטנאם בשורות דיוויזיית הפרשים הראשונה ועוטר על גבורתו בכוכב הארד. אולם חקירה זו, המורכבת בשל העובדה שמדובר בחקירת פשע על רקע מיני בצבא, הופכת מורכבת ומסובכת בהרבה בשל העובדה שהנרצחת היא בתו של הגנרל ג'וזף "ג'ו הלוחם" קמבל, שזכה לתהילה על גבורתו כמפקד גדוד רגלים משוריין במלחמת וייטנאם וכפקד אוגדה במלחמת המפרץ, ועשוי להתמנות לתפקיד בכיר בממשל האמריקני. כנגד רצונו של ברנר לפענח את הפרשה ניצב האינטרס של מפקדי הצבא לטייח אותה.
מספר הרטוגס

במתמטיקה, ובפרט, בתורת הקבוצות האקסיומטית, מספר הרטוגס הוא סוג מסוים של מספר מונה (קרדינלי). פרידריך הרטוגס הוכיח ב-1915 שניתן, באמצעות אקסיומות צרמלו-פרנקל בלבד (כלומר, ללא אקסיומת הבחירה) להראות כי לכל X קיים מונה סדור היטב שאינו קטן יותר מעוצמה של X.
אין זה הכרחי שקבוצה מסוימת תהיה סדורה היטב על מנת להגדיר את מספר הרטוגס שלה: אם X קבוצה כלשהי, אזי מספר הרטוגס של X היא הסודר המינימלי α כך שאין העתקה חד חד ערכית מ-α ל-X. גם אם לא ניתן להגדיר על X סדר טוב, α הוא המונה הסדור היטב הקטן ביותר שעוצמתו גדולה או שווה לשל X. ההעתקה המעבירה את X ל-α נקראת לעיתים פונקציית הרטוגס.
כאשר X ניתנת לסידור היטב, מספר הרטוגס שלה יהיה  - המונה הראשון הגדול מעוצמת X.

שימושים

קיום מספר הרטוגס מוכיח כי המחלקה של מספרי האלף (המונים הסדורים היטב) לא חסומה על ידי שום עוצמה (כלומר אין קבוצה X כך שכל סודר משוכן בתוכה בצורה חד חד ערכית).
בנוסף, מספרי הרטוגס (או וריאציות עליהם) נמצאים בבסיס ההוכחות שהשערת הרצף המוכללת גוררת את אקסיומת הבחירה כמו גם גרירות נוספות הקשורות לאקסיומת הבחירה.
הנודדת

הנודדת הייתה יחידה ניידת של ארגון "ההגנה" שפעלה בעיקר בתקופת המרד הערבי הגדול (מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט).
יחידות נודדות הוקמו כבר ב-1933 בעמק הירדן, בעמק יזרעאל ובתל אביב. ליחידות נבחרו חברים נבחרים של הארגון, שעברו אימונים צבאיים וניידותם הייתה על גבי מכוניות פרטיות ואופנועים שהיו ברשות החברים. היחידות התפרקו בהדרגה, מלבד היחידה בתל אביב שהמשיכה להתקיים במהלך השנים, גם לצידה של "הנודדת החדשה".
בימי מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט (1936-1939), לאחר שהתגברו מעשי ההצתה והביזה, הוחלט בפיקוד "ההגנה" להקים מחדש יחידה מחתרתית בעלת יכולת ניידות בשם "הנודדת", שתפגע בפורעים באופן ממוקד. התפקיד הוטל על יצחק שדה איש גדוד העבודה ואליהו בן-חור (כהן). יחידה זו החלה את פעולתה בשנת 1936 בירושלים ובסביבתה. היא הייתה כוח מצומצם מאוד של לוחמים שנע בשדות בלילות והתקיף את הכנופיות הערביות בעורפן. על לוחמי הנודדת נמנו ישראל בן יהודה (עַבְּדוּ), יוסי הראל, צבי ספקטור, בנו רותנברג, אורי יפה, ברוך יצהר, יעקב ינאי, אלדד אוארבך, מיכאל בן-גל ויעקב פת.
פעולות הנודדת היו שלב המעבר מהגנה פסיבית לפעולה אקטיבית שכונתה "היציאה מן הגדר". אנשי הנודדת לא המתינו לתוקפים ביישובים, אלא ארבו להם מעבר לגדרות היישובים וכן יצאו לתקוף כפרים שנתנו מחסה לפורעים. במהלך פעולתם רכשו חברי הנודדת ניסיון בשדאות ובלחימה. הנודדת הייתה המבשרת של פלוגות השדה ושל חיל השדה של ארגון "ההגנה", ולמעשה הייתה ליחידת הקומנדו הראשונה של ארגון "ההגנה", ולימים צה"ל.
קוליקיב

תולדות היישוב

לקוליקיב הוענקו זכויות עיר בשנת 1431, ועד אז נקראה בשם בושץ'. מהמחצית השנייה של המאה ה-17 היה היישוב בבעלות משפחתו של המלך יאן סובייסקי, ולאחר מכן היה בבעלות משפחת רדזיביל.
במאות ה-17 וה-18 נודע היישוב בשל תעשיית האריגה שבו. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בתחילת המאה ה-20 נודעה העיירה בשל הלחם המיוחד שנאפה בה, אשר שווק בלבוב.
חמסין (להקה)

היסטוריה

אפרים שמיר, אוהד אינגר ואלון הלל החלו לפעול יחד ב־1978, עת הקליטו קטע אינסטרומנטלי בשם "טרינאו" לאלבום הבכורה של הזמר שלמה יידוב. זמן קצר לאחר מכן הקליטו שיר שהלחין שמיר למילים של עלי מוהר בשם "כמעט שלא עצוב", אך החליטו לגנוז את ההקלטה. ב־1979 יזמו המפיק מיכאל תפוח והמפיק המוזיקלי לואי להב הקמת הרכב רוק חדש שיופיע במועדון חדש שהקים תפוח בגני התערוכה בתל אביב בשם "אמצע הדרך". הם גייסו לפרויקט את שמיר, אינגר והלל, וכך קמה להקת "חמסין".
לאחר כשבעה חודשים של חזרות התחילה הלהקה להופיע ביוני 1980 במועדון "אמצע הדרך". במקביל החלו חבריה לעבוד על אלבום, שהוקלט הן באולפני טריטון והן בהופעות. שמיר הלחין את כל שירי הלהקה, פרט לשיר "כל זמן זה זמן", שהיה גרסה מחודשת לשיר של שלום חנוך, ובוצע בהופעות כהדרן. על ההפקה המוזיקלית הופקד להב, ואת המילים לשירים כתבו דורי בן זאב, יעקב גלעד, מאיר ויזלטיר, עלי מוהר, אסתר שמיר ויזהר פרונט. בין השירים באלבום הייתה גרסה מחודשת לשיר "כמעט שלא עצוב". בחלק מההופעות השתתף גם איתן גדרון כקלידן, והוא קיבל באלבום קרדיט של סיוע בהפקה.
האלבום "חמסין" יצא לאור ב־1980, במקביל להופעות וללא סינגלים קודמים ברדיו. הן האלבום והן ההופעות נחשבו לכישלון. הלהקה התאפיינה ברוק כבד יחסית, כנגד התדמית של שמיר עד אז כזמר של שירי פופ קלילים כפי שהיה מוכר בלהקת כוורת ובאלבומו המשותף עם אסתר שמיר, והקהל התקשה לקבל את סגנונו החדש. המבקר יוסי חרסונסקי ציין לרעה את סגנונה הכבד של הלהקה ואת עוצמת הצליל החזקה בהופעותיה. מנגד פרסם המבקר יואב קוטנר ביקורת אוהדת על אלבומה של הלהקה, ובה ציין לטובה את סגנון שירתו של שמיר ואת נגינתם של אינגר והלל. בחודשים אוקטובר–דצמבר באותה שנה צעדו במצעדי הפזמונים שירי הלהקה "שורפת את הלב" ו"מה את אומרת", שניהם ללא הצלחה. בעקבות כישלונן המסחרי של ההופעות התפרק ההרכב זמן קצר לאחר מכן.
אינגר והלל השתתפו בנגינה באלבומו הבא של שמיר, "רוקד לקול הבנות", שבו נכללה גם הגרסה המקורית של השיר "כמעט שלא עצוב". ביוני 1994 יצא אלבומה היחיד של הלהקה לראשונה על גבי תקליטור, כחלק מ"סדרת התפוז" של חברת NMC.
ב־9 בדצמבר 2014 נערכה הופעת איחוד חד־פעמית של הלהקה. את מקומו של אינגר, שפרש מאז ממוזיקה, תפס בהופעה זו הבסיסט יוסי פיין.
הר קאסלגארד

מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1918, על ידי המודד ארתור אוליבר וילר, אשר קרא להר בשם זה, בשל מראהו דמוי הטירה, הניצבת על המשמר וצופה על שדה הקרח.

הטיפוס על ההר

הטיפוס הראשון לפסגת ההר בוצע על ידי ועדת הגבול הבינפרובינציאלית (אשר קבעה את הגבול בין פרובינציית קולומביה הבריטית ופרובינציית אלברטה, לאורך קו פרשת המים) בשנת 1919.

לקריאה נוספת

• Robert W. Sandford, Ecology & Wonder in the Canadian Rocky Mountain Parks World Heritage Site, P 156
• E. J. Hart, Jimmy Simpson: Legend of the Rockies, PP 138, 142
• James Monroe Thorington, The Glittering Mountains of Canada: A Record of Exploration and Pioneer Ascents in the Canadian Rockies 1914-1924, PP 49-51
• Alan Carscallen, TSummer Ski-ing on the Columbia Icefields
• M. Ednie, M.N. Demuth, and B. Shepherd, Mass balance of the Athabasca and Saskatchewan sectors of the Columbia Icefield, Alberta for 2015 and 2016, GEOLOGICAL SURVEY OF CANADA OPEN FILE 8228, P. ii
צבי ג'וריני

צבי ג'וריני (בּוֹגוֹמוֹלְני) (1885, סורוקה, בסרביה, רוסיה – 24 בינואר 1960, תל אביב) היה זמר אופרה ישראלי.

ביוגרפיה

צבי הירש (הרשל) בן מוניש בוגומולני נולד בעיירה סורוקה שבבסרביה, רוסיה. בנעוריו עזב את עיירתו ונסע ללמוד זמרה וקומפוזיציה בקונסרבטוריון. שירת בצבא כמורה לזמרה ומנצח על תזמורת צבאית. במלחמת העולם השנייה נסע לאיטליה להמשיך בלימודי זמרה. באיטליה החל להופיע עם גדולי הזמרים דאז, ואימץ לעצמו את שם הבמה "ג'וריני". לאחר מכן היה לזמר באופרה הממלכתית של רומניה  שבבוקרשט.
ב-1923 ביטל חוזה הופעות באופרה הממלכתית בעקבות פנייתם של אנשי הבמה מהיישוב מרדכי גולינקין ומרים ברנשטיין-כהן לבוא לארץ ישראל ולהשתתף בהקמת האופרה הארצישראלית. הוא עלה ארצה והיה למעמודי התווך של האופרה של גולינקין, הן כסולן והן כמנהל הסטודיו שליד האופרה, שהכין את הזמרים הארצישראליים.
ב-1927 נסע לסיבוב בערי ארצות הברית וליווה את שליחי המוסדות הלאומיים. הופיע מעל במות האופרות הגדולות באירופה ובדרום אפריקה.
ג'וריני חיבר שירים ולחנים שהושרו בפי זמרים והועלו על גבי תקליטים.
בשנותיו האחרונות שקד על מחקר וחיבור לחנים לפי מקור הזמר הישראלי העממי, שנותרו בכתובים.
התגורר ברחוב אדוארד ברנשטיין 11 בתל אביב.
תואר כ"איש נלבב, בעל שיחה נעימה ומתובלת הומור עסיסי ועממי".
צבי ג'וריני נפטר בינואר 1960, בגיל 74.
נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הותיר את אשתו פרימה ואת בנו היחיד, גדעון ג'וריני, ומשפחתו.
אלמנתו פְּרומָה נפטרה ב-1976. בנו גדעון (שהיה המושל הצבאי של יריחו לאחר מלחמת ששת הימים) נפטר ב-1992.
שדה המחלקה של הילברט

שדה המחלקה של הילברט, עבור שדה מספרים נתון K, הוא ההרחבה הקטנה ביותר שבה כל האידיאלים בחוג השלמים של K נעשים ראשיים. שדה המחלקה הוא הרחבת גלואה של K, וחבורת גלואה של ההרחבה איזומורפית לחבורת המחלקות של K.

הגדרה

יהי K שדה מספרים (הרחבה מממד סופי של שדה המספרים הרציונליים ). שדה המחלקה של הילברט  הוא הרחבת גלואה האבלית הלא-מסועפת המקסימלית של K.

מסקנה

מתכונות אלו ברור ש- הוא תחום ראשי אם ורק אם , כלומר: הוא שדה המחלקה של עצמו. במקרה זה חבורת גלואה של ההרחבה היא טריוויאלית, ואז גם חבורת מחלקות האידיאלים טריוויאלית: כלומר - כל האידיאלים בחוג השלמים הם ראשיים.
תשלום מבוסס מניות

בתחום החשבונאות ומנהל עסקים, תשלום מבוסס מניות מתאר פעולה של תשלום או תגמול לעובד או לזכאי אחר (כגון ספק) באמצעות מכשיריה ההוניים של החברה או בסכומים המבוססים על מכשיריה ההוניים של החברה (כגון מניות או אופציות).

התקינה האמריקאית

בתקינה האמריקאית, תשלום מבוסס מניות לעובדים מטופל על סמך FAS123.
מקס אולארצ'יק

ביוגרפיה

אולארצ'יק הוא בנם של הזמר אלון אולארצ'יק ודיאנה, במאית ומורה לאנגלית ונכדו של המוזיקאי אדוארד אולארצ'יק. חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה של אולארצ'יק הייתה בשנת 2004 כאשר שיחק בתפקיד רוני קמפיאנו בסדרת הטלוויזיה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים. לאחר מכן גילם את דמותו של אדם צוקרמן בטלנובלה הישראלית "פיק אפ" ששודרה בערוץ 10.
בשנים 2008-2009 השתתף בתוכנית הילדים "א-בה-גא-ד!" ששודרה בערוץ הופ!. בשנת 2009 שיחק בסדרת הטלוויזיה "אלכס בעד ונגד" ששודרה בערוץ הילדים. באותה שנה הופיע במופע "מותק של פסטיבל 2".
בשנים 2011-2012 שיחק בשתי עונות בסדרת הטלוויזיה "אליפים" את משה דינר. בשנת 2012 גילם את דמותו של אורי בסרט הקולנוע "בקבוק בים של עזה". במהלך השנים 2013-2012 דיבב בסדרת האנימציה "טבע תום".    
בשנת 2013 דיבב בסדרת האנימציה "גוליית חברי הענק", וכן תרם את קולו לסדרת האנימציה "גרוג'בנד" ששודרה בערוץ זום. מדצמבר 2013 עד פברואר 2014 השתתף בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולסטאר" בהוט 3.
מאז 2015 מתגורר בניו יורק ובסיסט בלהקת האינדי Big Thief . הלהקה הוציאה עד כה שני אלבומים בלייבל סאדל קריק.
מרואן כבהא

קריירה

כבהא נולד בעין אל-סהלה, ולאחר ששיחק בקבוצות הילדים והנערים של מכבי תל אביב ומכבי ברקאי הגיע בגיל 17 לקבוצת הנוער של מכבי פתח תקווה. ב-3 באפריל 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 2-2 נגד הפועל עכו, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-90 של המשחק. ב-31 ביולי 2010 הבקיע כבהא את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 3–1 נגד הפועל רמת גן במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2011/2012 הפך לחלק משמעותי בהרכב הקבוצה. ב-17 בספטמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1-1 נגד הפועל פתח תקווה. כבהא היה שותף לירידה של המועדון בסיום העונה לליגה הלאומית. ב-14 בספטמבר 2012 קיבל כרטיס אדום ראשון בקריירה, בניצחון 1–0 נגד הפועל כפר סבא. בסיום עונת 2012/2013 חזר עם מכבי פתח תקווה לליגת העל.
ב-26 במאי 2015 חתם לשלוש שנים בקבוצת מאריבור, אלופת סלובניה. ב-14 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במאריבור בניצחון 1–0 נגד אסטנה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש שער אחד ב-30 הופעות בלליגת העל הסלובנית, וזכה עם הקבוצה בגביע. בעונתו השנייה בקבוצה כבש שער אחד ב-20 הופעות ליגה וזכה עמה באליפות, ובקיץ 2017 העפיל עמה לשלב הבתים של ליגת האלופות, לאחר שבמשחקי המוקדמות הדיחה את הפועל באר שבע.
ב-31 בינואר 2018 חזר כבהא לישראל וחתם לארבע וחצי שנים בהפועל באר שבע. ב-10 במרץ 2018 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–0 על בני סכנין. בסך הכל כבש שער אחד ב-11 הופעות עד תום עונת 2017/2018, וזכה עם הקבוצה באליפות. בעונת 2018/2019 ערך 32 הופעות ליגה וכבש שער אחד.

נבחרת ישראל

לזכותו של כבהא 14 הופעות במדי הנבחרת הצעירה של ישראל. ב-17 בנובמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 נגד בלארוס. כבהא השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערכה בישראל ביוני 2013, ואת הופעתו האחרונה בנבחרת ערך במשחק הראשון בטורניר, שהסתיים בתיקו 2-2 מול נורווגיה.
ב-26 באוגוסט 2017 זומן כבהא לראשונה בקריירה לנבחרת הבוגרת, ואת הופעת הבכורה שלו ערך ב-2 בספטמבר 2017, במשחק מול מקדוניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

חיים פרטיים

כבהא נשוי ואב לבת.
צו הריסה

צו הריסה היא הוראה של השלטון להרוס מבנה.
ישנם מספר גופים המוציאים צווי הריסה בישראל. צווי הריסה שמוצאים על ידי ועדה מקומית לתכנון ובנייה נקראים צווי הריסה מנהליים. בית המשפט רשאי להוציא צו הריסה במסגרת הליך פלילי.

צו הריסה מנהלי בישראל

צו הריסה מנהלי הוא צו המוצא על ידי ועדה מקומית לתכנון ובנייה. הצו מוצא כנגד בנייה ללא היתר בנייה של מבנה שחורג מתוכנית בניין עיר או תוכנית מתאר מקומית או תוכנית מתאר ארצית או כנגד שימוש חורג ללא היתר או תוך סטייה מהיתר. יושב ראש הוועדה מקומית לתכנון ובנייה רשאי להוציא צו הריסה בתנאי שהוגש לו תצהיר חתום ממהנדס הוועדה המקומית או מהנדס הרשות המקומית. את צו ההריסה המנהלי יש להדביק על הקיר החיצוני של המבנה המיועד להריסה וניתן לבצע את ההריסה בתום 24 שעות משעת הדבקתו, או בכל מקרה אחר בתום 72 שעות משעת הדבקתו. למי שהוצא נגדו צו הריסה מנהלי יכול לפנות לבית משפט ולבקש למנוע את צו ההריסה.
ביהודה ושומרון כל בנייה צריכה אישור של צה"ל ושר הביטחון. כל מבנה ללא אישור שלהם מועמד להריסה. לטענת המתנחלים אי מתן האישורים נובעים מסיבות פוליטיות. על הריסות אלה יש פעמים רבות עימותים בין משטרת ישראל והמתנחלים. בהריסת המבנים בעמונה עימותים אלה יצאו מכלל שליטה.

התמשכות ההליכים

במקרים רבים עוברות שנים רבות מעת שהוצא צו הריסה עד שהוא מבוצע בפועל. למשל, צו הריסה שהוצא על ידי בית משפט לעניינים מקומיים בתל אביב יפו בשנת 1994 לא בוצע עד אמצע שנת 2010. 
על תופעה זאת של התעלמות מצווי הריסה במשך שנים רבות כתב השופט אליעזר ריבלין:
העתירה אכן מעוררת שאלה – אך לא זו המתוארת בה ... אין ולא יכולה להיות שאלה כי בית-משפט זה אינו צריך ואינו מוסמך ליתן "צווים" המבטלים פסקי-דין של ערכאה מוסמכת במשפט פלילי ... השאלה האחת היא כיצד קורה כי במדינת חוק לא מבוצעים צווים של בתי משפט במשך למעלה משלושים ושלוש שנים – ואין פוצה פה אך יש מצפצף.
—  בג"ץ 5757/07