google/wiki40b huggingface dataset:
אושן 13

עלילה

בתחילת הסרט נראה כי רובן משתף פעולה עם וילי בנק, איש העסקים המוערך ביותר בתחום המלונאות וההימורים ואשר ידוע בהפקרת שותפיו, ומתכנן להקים איתו קזינו חדש. אולם, בנק מנשל את רובן מהתוכנית, וזה האחרון מקבל התקף לב ומובהל לבית חולים. כשדני אושן והחבורה שומעים על כך הם מגיעים לבית החולים ומגלים שרובן במצב קשה. הם מציעים לבנק להחזיר את רובן כשותף אבל כשבנק מסרב הם מבינים שעליהם לנקוט באמצעים נוקשים יותר.
הפעולה מתבצעת בערב פתיחת הקזינו. החבורה מתכננת לעקוץ את בנק ולמנוע ממנו לקבל את פרס "חמשת היהלומים". הם מפתחים שיטות מיוחדות כדי לפצח את מערכת ההימורים בקזינו ולגרום לאנשים להרוויח הרבה כסף על חשבונו של בנק. אך עומד בפניהם מכשול קטן - קשה לרמות את מערכת האבטחה הניצבת במקום. המערכת מסוגלת לזהות אם הניצחון היה צפוי או מקרי וכך לדעת אם מדובר ברמאות. החבורה מחליטה לגרום לרעידת אדמה מלאכותית לבניין בלבד וכך להוציא את המערכת מכלל פעולה למספר דקות ובאותה ההזדמנות לגרום לאנשים לעזוב את המקום. בזמן שהמערכת לא פעלה הקזינו מפסיד מיליוני דולרים מבלי לדעת אם מדובר ברמאות.
סול מתחזה לנציג מטעם החברה שמעניקה את פרס "חמשת היהלומים" ומוענק לו הטיפול המסור ביותר מבנק ושותפתו בעת שהנציג האמיתי מוזנח - הזדמנות לדני וראסטי לטפל בו. דני אושן נאלץ לשתף פעולה עם טרי בנדיקט, קורבן הפשע מהסרטים הקודמים, מכיוון שהלה עומד בפני משבר כלכלי. בנדיקט מסכים לעזור במימון בתנאי שהחבורה תגזול מבנק את פרסי "חמשת היהלומים" שהוענקו לו. אושן מסכים ונעזר בליינוס קולדוול כדי לגנוב את היהלומים. זאת הוא עושה על ידי פיתוי שותפתו של בנק בעזרת חומר כימי. ליינוס מוביל אותה לחדר שבו שמורים היהלומים, שם הוא מצמיד מטעני נפץ למבנה הזכוכית שבו הם נשמרים כדי לנתק אותו ולהוציאו בשלמותו מהבניין באמצעות מסוק. על גג הבניין פוגש ליינוס במפתיע את פרנסואה טולור, "שועל הלילה", שהחליט לגנוב עבור בנדיקט את היהלומים למרות חוסר התעניינותו בהם לכאורה בתחילת הסרט. הוא מאיים על ליינוס שמעביר לו את היהלומים הגנובים וצונח מגג הבניין. מהקרקע רואה טולור את המסוק נושא את מבנה היהלומים ומבין שרומה בעצמו וגנב יהלומים מזויפים שהוכנו מראש. בנק נשאר פעור פה נוכח מראה המסוק עם יהלומיו היקרים.
החבורה עומדת וצופה במופע זיקוקי דינור, מרוצה מהצלחתה במבצע. את החלק של טרי בנדיקט ברווחים מחליט דני לתרום לילדים נזקקים. ליינוס, דני וראסטי יושבים בשדה תעופה ומסיימים במשפט "אראה אותך כשאראה אותך".
עמלציים

מקור השם

על פי האקדמיה ללשון העברית עמלץ הוא שמו של סוג כריש שראשיתו של שם מוזר זה בפירוש מקורי לפסוק בתהלים שהציע עמנואל לב (Löw; 1854–1944), חוקר יהודי הונגרי שכתב על בעלי החיים והצמחים של ארץ ישראל ועל שמותיהם העבריים והארמיים. בתהלים פרק ע"ד, פסוק י"ד, נאמר "אַתָּה רִצַּצְתָּ רָאשֵׁי לִוְיָתָן תִּתְּנֶנּוּ מַאֲכָל לְעָם לְצִיִּים". את המילים "עם לציים" הציע לב לקרוא בחלוקה אחרת: "לעמלצי ים", ופירש כי 'עמלץ' הוא טורף ימי ענק. בעקבות הצעתו נכנסה המילה עַמְלֵץ למילונים העבריים במשמעות 'כריש'.
חוה עציוני-הלוי

חוה עציוני-הלוי (נולדה ב-1934) היא פרופסור אמריטה במחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן וסופרת העוסקת בכתיבת רומנים תנ"כיים.

ביוגרפיה

נולדה בשנת 1934 בווינה, בירת אוסטריה. בילדותה נמלטה משם עם הוריה בתחילת 1939. במהלך מלחמת העולם השנייה שהתה עם הוריה באיטליה, בחלקן במחנה ריכוז. כאשר כבשו הנאצים את צפון איטליה נאלצה המשפחה להסתתר מפניהם.
ב-1945 עלתה עם משפחתה לארץ ישראל. עד 1948 למדה ב"כפר הנוער הדתי" ולאחר מכן למדה בבית ספר תיכון לילדי עובדים בעפולה. למדה סוציולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1955 קיבלה תואר ראשון, ולאחר מכן שירתה בצה"ל. בשנת 1969 קיבלה תואר שני באוניברסיטת תל אביב, על עבודה שכותרתה "הזדהות יהודית של סטודנטים", ובשנת 1971 קיבלה באוניברסיטת תל אביב תואר דוקטור, על עבודה שכותרתה "דפוסי גישות של סטודנטים ישראליים לירידה מן הארץ: עימות בין שאיפות אינדיבידואליות וזיקות קולקטיביות".
בשנת 1972 מונתה למרצה לסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 1976 עלתה לדרגת מרצה בכיר. בשנת 1978 עברה לאוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה. בשנת 1989 חזרה לישראל ומונתה לפרופסור באוניברסיטת בר-אילן, שם היא כעת פרופסור אמריטה. באותה עת חזרה בתשובה. 
כתבה ספרים ומאמרים בסוציולוגיה.  תחומי העניין שלה הם ליברליזם, דמוקרטיה, אליטות, סוציולוגיה פוליטית, ביורוקרטיה וארגונים, שינוי חברתי והחברה הישראלית.
עוסקת גם בכתיבת רומנים תנ"כיים, שבמרכזם נשות המקרא.
נשואה לצבי ולה שלושה ילדים. מתגוררת בתל אביב.
דאוד בשותי

אודות

דאוד בשותי נולד לחנא, שרברב, ונאהי, עקרת בית. הוא למד בבית הספר האורתודוקסי למרות היותו קתולי. הוא סיים את התיכון ללא תעודת בגרות. בגיל 16 הגיע לטכניון וסיים לימודי מתמטיקה בהצטיינות. הוא סיים דוקטורט בטכניון בשנת 1976 בהנחיית פרופסור דב אהרונוב. נושא המחקר שלו היה "Fitzgerald inequalities and a generalization of the Bieberbach conjecture".
השלים לימודי פוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של ציריך ובאוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון. אחר כך הצטרף כחבר סגל לפקולטה למתמטיקה בטכניון, ומאז מלמד בה. 
אחיו הוא הפרופסור למדעי המחשב נאדר בשותי.
שלום מנדלברויט

ביוגרפיה

הוא נולד ב-1889 בוורשה, אז בפולין הקונגרסאית. הוריו היו סלומן מנדלברוט ומרים רבינוביץ', שניהם ממוצא ליטאי. הוא למד בוורשה ובקרקוב, והושפע מהמתמטיקאי סרגיי ברנשטיין. בפולין השלים לימודים לתואר ראשון, ולאחריהם עבר לצרפת שם החל בעבודה מחקרית. ב-1923 השלים את הדוקטורט שלו באוניברסיטת פריז. ב-1924 עד 1926 הוענקה לו מלגת רוקפלר, ועבר לארצות הברית, שם הרצה במכון רייס שביוסטון בשנים 1926-1927. לאחר מכן שב לצרפת.
מנדלברוט היה מראשוני חבריה של קבוצת בורבאקי, שתחת שם עט בדוי פרסמה ספרים שעניינם הצגת גישה שיטתית ומדויקת לחקר המתמטיקה, בעזרת תורת הקבוצות. מנדלברוט נכח בפגישותיה הראשוניות של הקבוצה, אך למעשה הנושאים שחקר היו שונים למדי מאלו של שאר חברי הקבוצה, כפי שמלמדים פרסומיו - הוא חקר נושאים כמו: טור דיריכלה, פונקציות חסרות, פונקציות שלמות ונושאים מרכזיים אחרים באנליזה מרוכבת ובאנליזה הרמונית. ניתן להגדירו כממשיך דרכו של גודפרי הרולד הארדי; הוא ניצב בשורה אחת עם מתמטיקאים כמו נורברט ויינר וטורסטן קרלמן שהיו מהחוקרים המודרניים של אנליזת פורייה הקלאסית. עם תלמידיו נמנים: שמואל אגמון, ז'אן-פייר קהאן, יצחק קצנלסון ופול מאלייבו.
במהלך מלחמת העולם השנייה שהה בארצות הברית; הוא עבד מאז שנת 1940 במכון, והיה אחד מהמדענים הצרפתים הרבים שנתמכו על ידי תוכנית התמיכה שיזם לואי רפקין (Louis Rapkine).
ב-1983 נפטר בפריז, צרפת. המתמטיקאי ואבי תורת הפרקטלים בנואה מנדלברוט היה אחיינו.
ישראל דוד שלזינגר

הרב ישראל דוד שלזינגר (נולד בסביבות שנת תשכ"ד) הוא דרשן וראש קהילת שערי תפילה במונסי שבניו יורק.

ביוגרפיה

נולד לרב שמואל עקיבא מרגליות יפה שלזינגר, אב בית דין בשטרסבורג. למד בישיבת לוצרן אצל הרב יצחק דב קופלמן ונחשב לתלמיד מובהק שלו. בימים נוראים היה נוסע אליו לישיבתו ומתפלל לפני העמוד חלק מהתפילות.
חמיו הוא הרב אהרן פישר מבורו פארק. בימי החול הוא לובש חליפה קצרה, ובשבת לובש שטריימל וקפוטה. 
הוא רב בית הכנסת "שערי תפילה", שבו 400 מקומות ישיבה. שם בית הכנסת מבטא את עיסוקו הנמרץ בענייני תפילה. 
הוא נוהג לתקוף רבות את העיסוק במנהגים טפלים במקום בעיסוק בעיקר, כמו אכילת מאכלי חלב בשבועות לעומת קבלת התורה בחג השבועות.
הרב שלזינגר מוסר עשרות שיעורים בשבוע, בהם שיעור יומי בגפ"ת ושיעורים על תפילה, מנחת חינוך, פרשת שבוע ופרקי אבות. בשיעורי המוסר משתתפים כ-500 אנשים. את דרשותיו ושיעוריו מוסר ביידיש כצוואת החתם סופר שלא למסור שיעורים בשפת המדינה.
מיו (פוקימון)

רעיון ויצירה

בניגוד לדמויות הישנות בזיכיון המדיה פוקימון, פיתוחו של מיו לא היה תחת פיקוח של קן סוגימורי, אלא על ידי המתכנת שיגקי מורימוטו. מורימוטו תכנת את מיו והוסיף אותו למשחק בסתר, בתור מתיחה בין הצוות קצת לפני השקתו ביפן, מתוך כוונה שמיו יהיה פוקימון שרק חברי הצוות ידעו איך להשיג. בתום הפיתוח, נוסף מיו למשחק "פוקימון אדום וכחול" לאחר תיקון שגיאות במשחק.  על אף שמיו לא נועד להיות פוקימון רגיל במשחק, עקב תקלה, השחקנים היו מסוגלים להיתקל בו.
באביב 1996, נשיא גיים פריק, סאטושי טג'ירי השתמש ביומן המאנגה היפני "CoroCoro Comic" כתערוכה ניסיונית של מיו וחילק את הקלפים הראשונים שלו למשחק הקלפים כמתנות חינם, שהפתיעו רבים מצוות החברה, כולל מורימוטו. בעקבות ההצלחה של הניסוי ב-15 באפריל 1996, גיים פריק הכריזה על תחרות, כאשר 151 הזוכים יזכו במיו. טג'ירי תיאר את השימוש במיו ליצירת הייפ סביב "הדמות הבלתי נראית" בתוך המשחק, כדי להמשיך לעורר עליו עניין רב וכן שמועות ומיתוסים על המשחק שיועברו מפה לאוזן, אשר יגרמו להגברת המכירות של המשחק.

עיצוב ומאפיינים

כמו מיוטו, מיו הוא פוקימון מסוג על חושי ובעל סטטיסטיקות גבוהות. מורימוטו עיצב אותו בגוון ורוד חיוור, עם עיניים גדולות, וזנב דק וארוך. עורו של הפוקימון מכוסה בפרווה דקה וקצרה, אשר ניתן לראות רק במיקרוסקופ. הדנ"א משלב הרכב גנטי של כל הקיים במיני הפוקימון, והוא מוצג בתור מעין אב קדמון של כל הפוקימונים. מיו הוא פוקימון ביישן ונראה רק לעיתים רוקות על ידי בני אדם. הוא פוקימון אגדי, אם כי סווג בעבר בתקשורת שאינה יפנית כאגדי לצד הפוקימונים ארטיקונו, זאפדוס, מולרטס, ומיוטו. מספרו של מיו בפוקידקס הוא 151, ובכך הוא סוגר את הדור הראשון של פוקימון, כאשר הקודם לו הוא מיוטו במספר ה-150, והעוקב לו הוא צ'יקוריטה במספר ה-152. שמו של מיו מבוסס על אונומטופיה של יללת חתול בוכה, 'מיאו'.
במשחקי הווידאו, מיו מסוגל ללמוד כל מתקפה שניתן ללמד. יחד עם דיטו וסמירגל, מיו מסוגל לשנות את צורתו לשל פוקימונים אחרים. באנימה, הוא מסוגל ללמוד מהלכי טיסה, טלפורטציה, שינוי צורה, הפיכה לבלתי נראה, וזימון בועות אנרגיה להגנה, שעשוע, או למטרות אחרות.

במשחקי הווידאו

מיו מוזכר בפוקימון אדום וירוק באחוזת סיניבאר. במשך זמן מה, ניתן היה לקבל את מיו רק באופן לגיטימי במשחקי הפוקימון באמצעות נינטנדו. מיו נחשף לראשונה לציבור בגיליון אפריל 1996 של קורוקורו קומיקס. מיו מופיע גם כאחד הפוקימונים שניתן לשחרר מהפריט פוקדור בסדרת סופר סמאש ברוס.

באנימה

הופעתו הראשונה של מיו בסדרת האנימה היה בפוקימון: הסרט הראשון, היכן ששימש כאחת הדמויות הראשיות. בעבר האמינו כי זה זמן רב שמיו מוגדר כנכחד, וידוע היה עליו כי הוא היה הפוקימון האגדי הנדיר והעוצמתי ביותר אי פעם. לאחר שנים של מחקר, מדענים הצליחו להשתמש ב-DNA של מיו על מנת ליצור את מיוטו (באנגלית: Mewtwo), שיבוט פוקימוני משופר גנטית של מיו, אשר הופך ליריבו העיקרי בסרט. 
הסרט השמיני, פוקימון: לוקאריו והמסתורין של מיו, סובב סביב כוחו של מיו, מגוריו ומקורו. בסרט מוצג עץ משפחה פוקימוני; בו הפוקימון הראשון הוא מיו, והאחרון הוא הו-הו, פוקימון אגדי מהדור השני.
פטריק קנדי (שחקן)

ביוגרפיה

קנדי נולד בלונדון. הוא שיחק בתפקיד ד"ר מייסון בסדרת הדרמה "אימפריית הפשע" והיה מועמד לפרס גילדת שחקני המסך כחלק מאנסבמל השחקנים. ב-2012 השתתף בסרט "סוס מלחמה" בבימויו של סטיבן ספילברג, ולוהק למיני-סדרה "הג'נטלמן האחרון" של HBO.
קנדי שיחק בסרט זוכה האוסקר "כפרה" בכיכובה של קירה נייטלי. הוא הופיע בסרט "The Last Station" לצדם של ג'יימס מק'אבוי ופול ג'יאמטי, ובסרט "אני ואורסון ולס" יחד עם קלייר דיינס. בטלוויזיה כיכב לצדה של קארי מאליגן בתפקיד ריצ'רד קרסטון במיני-סדרה של ה-BBC "בית קדרות", עיבוד לרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס.
עוד בטלוויזיה הופיע קנדי בסדרה "מרגלי קיימברידג'", ובתפקיד אורח בסדרה "ספוקס". הוא גם שיחק בסרט "גברת הנדרסון גאה להציג", בדרמה הקומית "שנה מופלאה" ובסרט "מינכן". הוא לוהק לסדרה "The Money" של HBO לצדם של ברנדן גליסון ונייתן ליין.
פס אקרובטיקה

פס אקרובטיקה (באנגלית: Tumbling) הינו ענף לא אולימפי בהתעמלות, המשלב בין יכולות גבוהות מתרגילי קרקע לבין אלו של טרמפולינה. המתעמלים- בנים ובנות מבצעים תרגילי אקרובטיקה על מזרן מיוחד מסוג פיברגלס באורך של כ-25 מטר.
על פי התאחדות ההתעמלות הבינלאומית, פס אקרובטיקה נחשב למעשה לתת-ענף של טרמפולינה, והתחרויות הבינלאומיות מתקיימות במסגרת התחרויות בטרמפולינה.
ארמיית המשמר המשוריינת השישית

היסטוריה

היחידה הוקמה בינואר 1944 על בסיס יחידות שריון שהיו מוצבות בגזרת החזית האוקראינית הראשונה. היא לקחה חלק בקרב קורסון-צ'רקאסי לאחר סיומו הועברה לגזרת החזית האוקראינית השנייה. במסגרת חזית זה היא השתתפה במבצע יאשי-קישינב, התקדמה מערבה ובמהלך אוגוסט 1944 נכנסה לבוקרשט ביחד עם יחידות הארמייה ה-53. היא המשיכה בהתקדמות ובספטמבר 1944 נכנסה לעיר קלוז'. ב-12 בספטמבר 1944 לארמייה הוענק תואר כבוד "משמר". 
במהלך המחצית השנייה של 1944 היחידה המשיכה לכיוון צפון-מערב ונכנסה לשטח הונגריה. היא לקחה חלק פעיל במצור על בודפשט ואחר כך במתקפת וינה וקרב על פראג.
לאחר סיום הקרבות בגזרה, יחידות הארמייה הועברו לשטח מונגוליה והשתתפו במבצע סערת אוגוסט.
בשנים 1946–1960 ארמיית המשמר המשוריינת ה-6 הייתה מוצבת באזור עבר הבייקל ובשנת 1960 הועברה לשטח אוקראינה הסובייטית.
זכריה בן הקצב

תולדות חייו

רבי זכריה בן הקצב היה כהן, וחי בירושלים בתקופת חורבן בית המקדש השני.
האמורא שמואל אמר עליו: "אפס זכריה" ופירש הרשב"ם: "אין הלכה כמותו".
מסופר בתלמוד כי מכיבוש ירושלים לא התייחד רבי זכריה עם אשתו, מפאת ההלכה. אל אף זאת רבי זכריה העיד עליו: "המעון הזה! לא זזה ידה מתוך ידי משעה שנכנסו עובדי כוכבים לירושלים ועד שיצאו". למרות זאת לא גירש רבי זכריה את אשתו אך עשה לה בית בחצר, והיה פוגש אותה לפעמים בנוכחות בניהם.

אמרותיו

קראו את המגלה באדר הראשון ונתעברה שנה צריכין לקרותה באדר השני, שכל מצוות שנוהגות באדר השני אין נוהגות באדר הראשון. ר' אלעזר בר' יוסי אומר משום ר' זכריה בן הקצב אין צריכין לקרותה באדר השני, שכל מצוות שנוהגות באדר השני נוהגות באדר הראשון.
— תוספתא מגילה פרק א' הלכה ז'
וכשם שהבן קודם את הבת בנכסי האב כך קודם הבן את הבת בנכסי האם. ר' אלעזר בר' יוסי אומר משם ר' זכריה בן הקצב וכן היה ר' שמעון בן יהודה איש כפר איבוס אומר משום ר' שמעון, אחד הבן ואחד הבת שוין בנכסי האם.
— תוספתא בבא בתרא פרק ז' הלכה ג'

מקום קבורתו

על פי מסורת מתלמיד הרמב"ן, רבי זכריה בן הקצב נקבר במערה בכפר ענן (כיום: כפר חנניה) שבגליל התחתון. על פי ספר טוב ירושלים נקברו לצידו גם תלמידיו. במשך כמה שנים, עד לשנת 2007 קברו היה מצוין במקום אחר מתיאורי עולי הרגל, המקום המדויק נמצא וסומן על ידי אגודת אהלי צדיקים. תוצאות המחקר פורסמו בספר מקומות קדושים וקברי צדיקים בגליל.
אירסה

מנגנון ביולוגי

אירסה הנקשרת באופן סלקטיבי לאזור הטירוזין קינז של החלבון EGFR (נקרא גם ErbB-1 או HER-1) ובכך מונעת קשירת ATP וזירחון עצמי (אוטופוספורילציה) של החלבון. מאחר שהזירחון חיוני להעברת סיגנל על ידי החלבון לפנים התא, התרופה מעכבת את מסלול העברת הסיגנל של EGFR.
נמצא כי החלבון EGFR מעודד את גידולם של רוב סוגי הסרטן מסוג קרצינומה כגון סרטן הריאה, סרטן השד, סרטן הערמונית וסרטן השחלות. עיכוב פעילות טירוזין קינז על ידי אירסה מעכבת את גידול התאים המכילים את החלבון ובכך מאריך את חיי החולה.

התוויה רפואית

נכון לשנת 2006, אירסה מאושרת אך ורק לשימושם של חולי NSCLC במצב מקומי מתקדם או גרורתי, אשר קיבלו בעבר טיפול כימותרפי אחר שנכשל, שהחלו להישתמש באירסה לפני שהוצאה מן השוק, ושהרופא המטפל בהם הצהיר כי לטיפול השפעה חיובית על החולה. בנוסף, אירסה נבדקת במספר ניסויים קליניים כדי למצוא את יעילותה לסוגים אחרים של סרטן.
אירסה היא מעקב ה-EGFR הסלקטיבי הראשון שנכנס לטיפול סדיר ועם הוצאתו לשוק נחשב להבטחה בתחום הטיפולים האנטי סרטניים, אלא שניסויים קליניים מאוחרים יותר הוכיחו כי אין יתרון שרידותי למשתמשים באירסה. ארלוטניב (טרסבה) היא תרופה אחרת המעקבת את פעילות הקינז של EGFR במנגנון דומה לאירסה, ברוב העולם טרסבה מחליפה את האירסה כטיפול קו שני בחולי NSCLC.
אחוות הוורד

תקציר עלילה

סול וכריס, שני יתומים, מאומצים על ידי סוכן חשאי ומאומנים כרוצחים שכירים. כאשר אביהם המאמץ מנסה לגרום למותם, שניהם משתמשים בידע הרב שצברו ובנאמנותם הרבה זה לזה כדי לשרוד.

עיבוד לסרט

בשנת 1989 נעשה עיבוד טלוויזיוני לספר. בתפקידים הראשיים כיכבו פיטר שטראוס ודייוויד מורס כסול וכריס (שנודעו גם בשם הקוד רמוס ורומולוס), רוברט מיצ'ם כג'ון אליוט וקוני סלקה כסוכנת המוסד אריקה ברנשטיין.
ביולי 2007, אולפני האחים וורנר רכשו את הזכויות ליצירת עיבוד קולנועי לספר, שייצא בשנת 2009.
ארקבוז

ארקבוז (Arquebus) הוא רובה נטען־לוע, שהיה בשימוש נרחב מהמאה ה-15 ועד המאה ה-17.
הארקבוז, שבתחילה הופעל באמצעות הצתת גפרור, ומאוחר יותר נעשה בעל בריח פתיל, היה הרובה הראשון שהיה בטוח יחסית לשימוש עבור היורה. אף שטווח הירי שלו היה מוגבל לכמאה מטרים ומשקלו היה כבד.
קצב הירי של הארקבוז היה איטי, ובשנות פעילותו הראשונות היה צורך באבטחה של נושאי חניתות וכדומה, כדי להגן על הארקבוזרים בשדה הקרב.
השימוש הנרחב הראשון ברובים אלו, נעשה בהונגריה בתקופת המלך מתיאש הראשון, שהכניס אותו לקראת סוף המאה ה-15 לשימוש סדיר ב"ארמייה השחורה" . בשנים שלאחר מכן נפוץ הרובה מאד ברחבי העולם כולו, והוא היה לכלי נשק בסיסי בשימוש חילות הרגלים.
הארקבוז הגיע ליפן בשנת 1543, ותוך עשורים ספורים היו ביפן מאות אלפי ארקבוזים, יותר מאשר בכל מדינה אירופאית.
כביש 5710

הקטע המערבי

משנת 1966 מחבר קטע כביש המשתרע מצפון לדרום את קצהו המערבי של כביש 5710 לקצה הצפוני של נתניה. עם התפתחות העיר נתניה התגברה התנועה לצפון נתניה על דרך 5710 דרך חבצלת השרון באופן שלטענת תושבי חבצלת השרון היה למטרד סביבתי ובטיחותי. בשנת 2008 פנו תושבים מצוקי ים וחבצלת השרון לבית המשפט המחוזי בתל אביב בדרישה להורות על סגירת הקטע הדרומי של הכביש המאפשר מעבר לתוך נתניה. בית המשפט נענה לבקשה לאחר שהועדה המחוזית לתכנון ובנייה אישרה שמדובר בכביש לא חוקי וקבע שהכביש ייסגר תוך שלושה חודשים. לבקשת מלון בלו ביי ועירית נתניה הושהתה הסגירה עד בירור העניין בערעור ובאוקטובר 2010 הושב התיק לבית המשפט המחוזי לבירור נוסף. בדיון החוזר טענו מלון בלו ביי ועירית נתניה שאם הקטע הדרומי אינו חוקי, גם כלל הכביש מצפון לדרום אינו חוקי. במענה לכך, נציגם של תושבי צוקי ים וחבצלת השרון הסכים לסגירת כל קטע הכביש צפון-דרום. לבסוף הוסכם בפשרה שהכביש ייסגר תוך שלוש שנים, בסוף שנת 2013. במהלך שלוש השנים אמור להסתיים הליך אישור וסלילת כביש עוקף שיחבר את צפון נתניה לכביש החוף. תכנון כביש זה הוחל בשנת 1988 אך התנהל בעצלתיים, לטענת אנשי חבצלת השרון בגלל שעיריית נתניה פעלה לטרפד אותו. בתור חלופה לתושבי צפון נתניה נבנה מחלף חדש בין מחלף נתניה למחלף חבצלת על כביש 2, שנקרא מחלף איינשטיין.
בנימין זאב מבלטא

רבי בנימין זאב מבלטא (? - כ' בכסלו ה'תקפ"ג) היה אדמו"ר חסידי בעיר באלטה שבאוקראינה, מתלמידיו של רבי פנחס מקוריץ.

קורות חייו

נולד לרבי שמואל וחיה סג"ל ופעל כאדמו"ר בבאלטא שבאוקראינה. בשנת תקפ"ב עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת. בשנה זו עלה גם רבי נתן מברסלב וביקר בדירתו שבצפת.
טרם עלותו לארץ ישראל השאיר לתלמידיו "צעטיל" שבו מסר הנהגות שלו ושל רבו.
נפטר בכ' בכסלו ה'תקפ"ג ונקבר במערת רבי אריה לייב מוולטשיסק.
בנו היה רבי אברהם מסדילקוב. שאר בניו היו: רבי דוד ישראל, רבי עזריאל, רבי פנחס ורבי יעקב דב מטשיטשליניק.
אנדריאן קורדון

קריירה

באליפות ישראל בשנת 2002, קורדון זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. בשנת 2004 הוא התחרה באליפות אירופה שנערכה בבוקרשט וסיים במקום השביעי. 
באליפות אירופה 2005 שנערכה ברוטרדם שבהולנד, קורדון התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הארד. בקרב הראשון קורדון ניצח את איברו מילאדין מבוסניה באיפון תוך שתי דקות ו-41 שניות, ברבע הגמר הפסיד לאלוף העולם לשעבר אלכסנדר מיכאילין הרוסי ועבר לקרבות בית הניחומים שם גבר באיפון על מתיאס סראיי הסלובני ואיוון אילייב הבולגרי. בקרב על מדליית הארד קורדון פגש את בארנה בור ההונגרי ולאחר חמש דקות הקנו לו השופטים את הניצחון ביתרון של 'וואזארי' ו'קוקה' מול 'וואזארי' בלבד של בור. לאחר הזכייה אמר קורדון: "עבדתי קשה בחצי השנה האחרונה ואני לא מופתע, חשבתי לפני התחרות על זכייה במדליית כסף או זהב, וציפיתי לפחות להשיג את הארד".
בספטמבר קורדון התחרה באליפות העולם שנערכה בקהיר וסיים במקום השביעי. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון לאחר 40 שניות את קירק הופמן האמריקאי, בשמינית הגמר ניצח שוב באיפון את קדבאטר מונקבטר המונגולי, ברבע הגמר הפסיד לפאולו ביאנצ'סי האיטלקי ועבר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את וולטר סנטוס הברזילאי והפסיד לפייר רובין הצרפתי.
ב-22 באוקטובר 2005, השתתפו קורדון ונבחרת הגברים של ישראל באליפות אירופה לנבחרות שנערכה בדברצן שבהונגריה וזכו במדליית הזהב. באליפות השתתפו ארבע הנבחרות שהגיעו להישגים משמעותיים באליפות אירופה ליחידים ובהם הונגריה, צרפת ורוסיה. בחצי הגמר ישראל גברה 4:2 על צרפת כאשר קורדון הפסיד בקרב שלו לפייר רובין. בגמר ישראל פגשה את הנבחרת ההונגרית המקומית ולאחר שישה קרבות התוצאה הייתה 3:3, בקרב האחרון והמכריע ניצח קורדון את זולטן קשיזמדיה. באותה השנה הוא זכה בפעם השנייה באליפות ישראל שנערכה בתל אביב לאחר שגבר בגמר על ליס רוסטיק.
באליפות ישראל בשנים 2006 ו-2007, זכה קורדון במדליית הזהב.
פרויקט אגורה

היסטוריה

האתר הוקם בשנת 2006 על ידי צור טאוב וירון בן-עמי. טאוב עבד במחסן אופנה, וחשב על הרעיון אחרי שנתקל בקולבים רבים שהושלכו לאשפה.
נכון ל-2013, ל"אגורה" הצטרפו מאות אלפי ישראלים, ובמהלך 2010 נמסרו דרכו מעל 70,000 חפצים שונים.
החפצים מחולקים לקטגוריות ותת-קטגוריות, ומסומנים בדרגות שונות של מצב פיזי - החל מ"כמו חדש" ועד "טוב כחומר גלם".
בנוסף, ב"אגורה" מתפרסמות גם מודעות לגבי שירותים התנדבותיים בחינם, וכך הפרויקט מנוצל לפעילויות פילנתרופיה ועזרה לקהילה.
הפרויקט מגדיר עצמו כעסק חברתי אשר מקיים את עצמו כלכלית, וכן נעזר בתמיכה כספית מרצונם הטוב של משתמשיו.
על מנת לעודד מסירת חפצים בקרב המשתמשים ולא רק קבלתם, ומתוך אמונה שלכל אחד יש משהו בבית שאינו צריך ויוכל לתת לאחר, האתר מחייב למסור לפחות חפץ אחד פעם בחודשיים על מנת לראות מודעות על חפצים מהיממה האחרונה. כאשר מתפרסמים חפצים טובים במיוחד, הם בדרך כלל נמסרים תוך דקות ספורות, ולכן יש אינטרס לראות את החפצים בהקדם האפשרי.
האתר פופולרי במיוחד בקרב סטודנטים, אשר נוטים לחסוך בעלויות הבית ומשתתפים בפרויקטים חברתיים, וגם בקרב זוגות צעירים, חיילים, בחורי ישיבות ואף פנסיונרים.

אמנת הפרסום המיטיב

"אגורה" שואף להשפיע לטובה על התפתחותם של האדם, החברה והסביבה.
מתוך הבנה שפרסום הוא כוח אשר יכול להשפיע לטובה ולרעה, הוחלט שבאתר יופיעו רק פרסומות המשפיעות לטובה, או לכל היותר אינן פוגעות בהתפתחותם של אלה. בעקבות כך נוסחה אמנה שמבהירה אילו סוגי פרסומות לא יוכלו להיות מוצגות באתר.

פרסים

"אגורה" זכה בכמה פרסים בתחרויות שונות, במרחב האינטרנטי ובמרחב הממשי, כמו פרס מלאכים ברשת ופרס "האתר הטוב ביותר" בטקס פרסי האינטרנט.
ביזון

תיאור

הביזון דומה מעט לפרה, אך הוא גדול וחזק יותר. הביזון האירופי והביזון האמריקאי הם בין המינים היבשתיים הגדולים ביותר באירופה ואמריקה הצפונית בהתאמה. לביזון פרווה עבה, בייחוד באזור הראש, רגליים עבות וקרניים אצל הזכרים והנקבות כאחד (הקרניים של הנקבות הן לרוב קטנות יותר). הביזון מסתובב עם ראש רכון כל הזמן, כי הוא אינו מסוגל להרים את הראש מעל גובה הכתפיים. 
ביזונים חיים לרוב בעדרים של כמה עשרות פריטים. לרוב העדר מורכב מנקבה מבוגרת אחת, כמה זכרים מבוגרים, וכמה דורות של צאצאיהם.

התנהגות

ביזונים מבלים את רוב היום באכילה ובמנוחה. לרוב העדר נשאר באותו מקום במשך כמה ימים, ואז מתקדם לנקודה אחרת. ביזונים מתקדמים לרוב ממקום למקום בהליכה מהירה, אם כי הם מסוגלים גם לרוץ. חרף חזותם המגושמת, הם מסוגלים להגיע למהירות של 65 קילומטר לשעה. 
התנהגותם של הביזונים כלפי בעלי חיים אחרים ובני אדם היא אמביוולנטית: לפעמים הם יניחו לבעל חיים אחר להתקרב בלי להגיב, ולעיתים הם יבצעו מנוסת בהלה בגלל הפרעה שולית. בעת התקפה, העדר מתאגד יחדיו, כאשר המבוגרים מגנים על הצעירים.

צייד ביזונים

בני האדם הם האחראיים העיקריים לדלול אוכלוסיית הביזון האמריקאי כמעט עד הכחדתה. במהלך המאה ה-19 מתיישבים אמריקאים צדו כ-50 מיליון ביזונים. פיתוח מסילות הרכבת לאורך ארצות הברית איפשרו גישה קלה לעדרי הביזונים ואף יצרה "ספורט" המכונה "צייד מסילות ברזל" בו נוסעי הרכבת היו יורים בביזונים תוך כדי נסיעה כתחרות לפגוע בכמה שיותר פרטים. צייד אינטנסיבי זה הפחית את אוכלוסיית הביזונים באמריקה מעשרות מיליונים לכמה מאות בודדות.
קונאל נייאר

ביוגרפיה

נייאר נולד בלונדון שבממלכה המאוחדת למשפחה ממוצא פנג'אבי. הוא גדל בניו דלהי שבהודו. ב-1999 עבר ללמוד באוניברסיטה בארצות הברית.

קריירה

נייאר כיכב כאורח במספר פרקים של הסדרה "NCIS" כטרוריסט, יוסוף זידאן. הוא התארח בתוכניתה של בוני האנט באפריל 2009, ובתוכנית הלילה של קרייג פרגוסון במאי 2009.
בשנת 2007 התחיל להופיע בסיטקום "המפץ הגדול" בתור ראג'ש קוטרפאלי בתפקיד קבוע.

חיים אישיים

ב-2011 הוא נישא למיס הודו 2006, נהה קאפור. הם מתגוררים בלוס אנג'לס.
תחרות שמונה האומות

המדינות המשתתפות בתחרות

  אירלנד 
  בלגיה 
  ויילס 
  ישראל 
  נורווגיה 
  פינלנד 
  סקוטלנד 
  שווייץ 

בשנות ה-60 השתתפה   פורטוגל 

בשנות ה-70 השתתפה   איסלנד 

בשנות ה-80 פרשה   ספרד החזקה

היסטוריה

לראשונה נערכה התחרות בשנת 1961 בלה-לובר בבלגיה בהשתתפות בלגיה, ספרד ושווייץ. בשנים 1962 ו-1963 נערכה התחרות בברצלונה, ספרד אליהן הצטרפו פורטוגל וווילס. בשנת 1964 הצטרפה למסגרת נורווגיה בתחרות שנערכה בלוזאן, שווייץ. בשנת 1966 נערכה התחרות באוסלו, נורווגיה לראשונה בהרכב מלא של 6 מדינות. בשנת 1969 בתחרות שנערכה בקרדיף, ספרד לא השתתפה פורטוגל ובמקומה הצטרפו לראשונה ישראל וסקוטלנד. ישראל סיימה במקום רביעי מתוך 6 מדינות. 
לראשונה, נערכה בשנת 1971 התחרות בישראל, בבריכת גלי גיל ברמת גן, בהשתתפות 7 מדינות. ישראל סיימה במקום שישי.
בשנת 1972 ביקשה פורטוגל לשוב למסגרת אך זו הייתה מלאה בשמונה מדינות, איסלנד הצטרפה וכל אדני הזינוק בבריכת השחייה (8) היו כבר תפוסים. בשנת 1978 נערכה התחרות בפעם השנייה בישראל, בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב. ישראל דורגה במקום חמישי כללי ובמקום ראשון מבין הגברים לראשונה בתולדותיה.
בשנת 1986 נערכה התחרות בתל אביב, בפעם השלישית.
בשנת 1992 השתתפו לראשונה שני שחיינים ושתי שחייניות בכל משחה.
היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית

היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית (יאל"כ) היא יחידה במשטרת ישראל המופקדת על מאבק בעבירות פליליות בעלות מאפיינים כלכליים הגורמות לפגיעה בקופה הציבורית.
היחידה למאבק בפשיעה הכלכלית הוקמה בשנת 2004 על פי החלטת הממשלה לאחר שזוהו תופעות פשיעה ברמות חומרה שונות, אשר גורמות נזק כספי ישיר ועקיף לקופה הציבורית, ונוכח תובנה כי בחברה הישראלית התפתחו נורמות פסולות להוצאת כספים מהקופה הציבורית במרמה. נורמה פסולה זו הצליחה לחדור לרבדים רחבים בחברה, הן בשל אדישותה ולעיתים בעידוד ובשיתוף פעולה מצד גורמים עבריינים שונים.

חזון

היחידה תוביל מאבק כלל מערכתי לצמצום תופעות של פשיעה כלכלית במטרה ליצור שינוי ערכי ביחס של החברה בישראל לקופה הציבורית. היחידה תתמחה בטיפול בתופעות פשיעה כלכלית ותנחיל ידע מקצועי לכלל משטרת ישראל.

ייעוד

הובלה של מאבק כלל מערכתי לצמצום תופעות של פשיעה כלכלית - הוצאת כספים או מניעת כספים מן הקופה הציבורית או אובדן/נזק לנכסים ציבוריים.