google/wiki40b huggingface dataset:
ויקי באום

קורות חיים

באום נולדה בווינה למשפחה יהודית. את הקריירה האמנותית שלה החלה בתחום המוזיקה, כנבלנית. היא למדה בקונסרבטוריון הווינאי וניגנה בתזמורת בגרמניה במשך שלוש שנים. לאחר מכן עבדה כעיתונאית במגזין Berliner Illustrierte Zeitung של הוצאת אולשטיין-פרלאג הברלינאית. 
היא נישאה פעמיים: בפעם הראשונה, בשנת 1914, לעיתונאי אוסטרי, שהכניס אותה אל זירת התרבות הווינאית; ובשנייה, בשנת 1916, לריכרד לרט (Richard Lert), מנצח וחברה הקרוב מאז ימי ילדותם. בשנות מלחמת העולם הראשונה עבדה זמן קצר כאחות.
באום החלה לכתוב בנעוריה. ספרה הראשון, Frühe Schatten (צל מוקדם), יצא לאור כשהייתה בת 31. עיקר פרסומה בא לה מן הרומן "גראנד הוטל", משנת 1929. סרט באותו שם, שנעשה לפי הספר, זכה בפרס אוסקר. ספר זיכרונותיה, It Was All Quite Different יצא לאור לאחר מותה, בשנת 1964. ויקי באום כתבה יותר מ-50 רומנים, ולפחות עשרה מהם עובדו לסרטי קולנוע בהוליווד.
פיפ"א

היסטוריה

בעקבות הפופולריות הצוברת שרכש הכדורגל בעולם בתחילת המאה ה-20, היה צורך בגוף אשר ינהל ויפקח על התקדמות הענף. פיפ"א הוקמה בפריז ב-21 במאי 1904 ומכך נובע שמה הצרפתי. מקימי פיפ"א היו נציגי התאחדויות הכדורגל של צרפת, בלגיה, דנמרק, הולנד, שוודיה, שווייץ וספרד (יוצגה על ידי ריאל מדריד. התאחדות הכדורגל הספרדית נוסדה רק בשנת 1913). כעבור שנה הצטרפו התאחדויות הכדורגל של גרמניה, איטליה, אוסטריה והונגריה. בתחילה סירבה התאחדות הכדורגל האנגלית להצטרף לפדרציה החדשה, אך לאחר מספר חודשים הצטרפה אף היא. בשנת 1908 הצטרפה החברה הראשונה מחוץ לאירופה, דרום אפריקה, ואחריה הצטרפו ארגנטינה וצ'ילה (1912), ארצות הברית וקנדה (1913).

חוקת הכדורגל

פיפ"א אינה האחראית הבלעדית לחוקת משחק הכדורגל העולמי. הגוף האחראי על החוקה היא ועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB) אשר הוקמה ב-1886. בשנת 1913 הצטרפה פיפ"א לוועדה וקיבלה 2 קולות הצבעה, בנוסף ל-8 קולות ההצבעה שהיו להתאחדויות הבריטיות. ב-1958 מבנה הוועדה השתנה כך שלפיפ"א יהיה כח שווה לשאר חברי הוועדה (4 קולות הצבעה לפיפ"א, ו-4 קולות הצבעה להתאחדויות הבריטיות). כיום דרוש רוב של 6 קולות לשינוי חוקת המשחק.

המנון פיפ"א

בשנת 1994 אימצה פיפ"א כהמנון רשמי את יצירתו של המלחין הגרמני פרנץ למברט. המנון פיפ"א מושמע בפתיחת כל משחק וטורניר אשר מאורגן על ידי פיפ"א.
כפיה (חוזה)

עקרונות בסיסיים

עילת הביטול בשל פגם הכפיה מוצדקת משום שבמצב בו נכפה על אדם לכרות חוזה, רצונו החופשי פגום. אמנם יש פה רצון חלקי ובחירה כלשהי, היות שאותו אדם בחר באפשרות כריתת החוזה אל מול האפשרות של מימוש האיום. אך הואיל ואותה בחירה נעשתה מתוך כפיה ולא מתוך רצון מלא ושלם, המחוקק מאפשר את ביטולו של חוזה זה. זאת מכח עקרון חופש החוזים, המשמש עקרון על בדיני החוזים.

תוצאות

אדם אשר נכפה עליו לכרות חוזה רשאי לבטל חוזה זה בהודעה לצד השני תוך זמן סביר מאז שנודע לו שפסקה הכפיה. 
במקרה שאותו אדם אכן בחר לבטל את החוזה, חלה חובת השבה הדדית של התמורות שהחולפו עד לאותו רגע במסגרת היחסים החוזיים שבין הצדדים, ובמצב שבו השבה של דבר כלשהו איננה אפשרית- יש להשיב את שוויו.
כן, במקרה בו החוזה ניתן להפרדה לחלקים והכפיה נוגעת רק בחלק אחד מהם, ניתן לבטל את אותו חלק בלבד. אולם, אם הצד הנכפה לא היה מתקשר בחוזה כלל אילולא נכפה עליו לעשות כן- הוא רשאי לבחור בין ביטול מלא או חלקי של החוזה.
סטיבן סולומון

חייו

סולומון נולד בסנט לאונרדס שבסמוך לסידני. אף שנולד למשפחה יהודית, למד בבית ספר פרטי אנגליקני. בגיל 6 החל לשחק כדורגל במועדון "הכח" המקומי. בשנת 2009 השתתף במכביה ה-18, כקפטן נבחרת הנוער של אוסטרליה.
במהלך 2009 החל סולומון להפגין יכולות גם באתלטיקה. הוא שבר את שיא אליפות בתי הספר בריצת 200 מטר, שנקבע ב-1959, קבע שיא אליפות גם בריצת 400 מטר, וגם ניצח בתחרות הקפיצה לרוחק לגילאי 16, וזכה במדליית הארד בריצת 100 מטר משוכות. בפעם הראשונה בה התחרה בריצת 400 מטר משוכות, שבר את שיא ניו סאות' ויילס בריצה זו. בשלהי אותה שנה, בתחרות לגילאי 17, זכה גם במדליית זהב בריצת 400 מטר ובמדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות. באותה שנה השתתף לראשונה גם בתחרות בינלאומית, אליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה במונקטון שבקנדה, במסגרת נבחרת השליחים האוסטרלית ל-400X4 מטרים. הנבחרת סיימה במקום הרביעי.
בשנת 2011 השתתף סולומון לראשונה באליפות העולם באתלטיקה, שנערכה בטגו. הוא השתתף רק במירוץ השליחים ל-400X4 מטרים, בו סיימה נבחרת אוסטרליה במקום העשירי. באותה שנה זכה לראשונה באליפות אוסטרליה בריצת 400 מטר, הישג עליו חזר גם ב-2012. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בברצלונה ב-2012 זכה סולומון במדליית הארד, לאחר שקבע שיא אישי חדש בריצת 400 מטר, 45.52 שניות. 
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים סולומון במקום שמיני בריצת 400 מטר בתוצאה של 45.14 שניות. בשלב חצי הגמר קבע שיא אישי חדש של 44.97 שניות, שיפור לשיאו בלמעלה מחצי שנייה בתוך פחות מחודש.
בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-19 זכה סולומון במדליית כסף בריצת 400 מטר, בתוצאה של 46.24 שניות, אחרי דונלד סנפורד מישראל.
אורית פרקש-הכהן

ביוגרפיה

פרקש-הכהן נולדה בפתח תקווה וגדלה באשדוד, למיכאל ושושנה. למדה באולפנת בני עקיבא "אמנה" בכפר סבא. עשתה שירות לאומי בבית החולים שערי צדק בירושלים. סיימה לימודי תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ועשתה את התמחותה אצל השופטת דליה דורנר בבית המשפט המחוזי ובבית המשפט העליון ולאחר מכן במשרד א.ש. שמרון, י. מלכו, פרסקי ושות'. עבדה במשרד כעורכת דין המתמחה במשפט אזרחי מסחרי ובליטיגציה. לאחר חמש שנים עברה לעבוד במחלקה המשפטית של הרשות להגבלים עסקיים ושימשה ראש צוות ליטיגציה.
ב-2003 מונתה ליועצת המשפטית של רשות החשמל. בשנים 2006–2007 למדה תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד, במסגרת תוכנית קרן וקסנר בישראל.
בספטמבר 2011 מונתה ליו"ר זמנית של רשות החשמל ובמרץ 2012 מונתה ליו"ר קבוע.
בתקופת כהונתה של פרקש-הכהן כיו"ר רשות החשמל, החלה תחרות בייצור חשמל בישראל והחלו לפעול יצרניות כוח פרטיות בשיעורים משמעותיים. נכון לשנת 2015, פועלות בישראל 6 תחנות כוח פרטיות המייצרות חשמל מגז טבעי. במהלך שנות כהונתה, הרשות קידמה מתווה לקידום מחלקי חשמל פרטיים היסטוריים, במסגרתם הצטרפו להסדרת פעילותם מעל ל-140 קיבוצים וארבעה כפרים דרוזיים. נוסף לכך, בתקופה זאת, התמקדה רשות החשמל בהעמקת הפיקוח הממשלתי על התנהלותה הפיננסית של חברת החשמל. בין היתר, התריעה הרשות על קיומו של חשבון נאמנות לעובדי החברה, שכלל מעל למיליארד ש"ח מכספי צרכני החשמל ותבעה מהנהלת החברה לפעול לאלתר לשחרור כספים אלה.] מהלך נוסף שהובילה הרשות בתקופה זה היה תיקון מודל הדיווח החשבונאי של חברת החשמל, על רקע שינוי היוון התחייבויות ההון של החברה בהתאם להגדרת שוק עמוק בישראל.
בשנת 2015, לאחר שנכזבה הציפייה לתחרות במשק הגז הטבעי, התריעה רשות החשמל בראשות פרקש-הכהן בפני ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר התשתיות הלאומיות, האנרגיה והמים יובל שטייניץ ביחס לצורך בטיפול דחוף בכשל היסודי במבנה משק הגז בישראל, אשר הוביל להסכמי גז מופרזים, ומחירי גז ומנגנוני הצמדה חריגים.
באוגוסט 2015 דווח כי פרקש-הכהן הודחה מתפקידה כיו"ר רשות החשמל על ידי הקבינט החברתי-כלכלי, בעקבות דרישת ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר האנרגיה יובל שטייניץ, ועל רקע המגעים להשגת פשרה מול מונופול הגז הטבעי. וכהונתה כראש רשות החשמל הסתיימה בסוף אותה שנה. עתירה לבג"ץ שהגישה התנועה לאיכות השלטון נגד ההדחה ונגד פירוק רשות החשמל, נדחתה ב-17 באוגוסט 2016.
ב-2017 הצטרפה למשרד עורכי הדין גולדפרב זליגמן כראש מחלקה של אנרגיה, רגולציה ותשתיות.
ב-2019 הצטרפה למפלגת חוסן לישראל בראשות הרמטכ"ל לשעבר בני גנץ, שהשתלבה לבסוף ברשימת כחול לבן ומוקמה במקום החמישה עשר ברשימה. הרשימה קיבלה 35 מנדטים ופרקש-הכהן נכנסה בחודש אפריל לכנסת העשרים ואחת, ולאחר הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, בה השיגה רשימתה 32 מנדטים, נכנסה בשנית לכהונה כחברת כנסת.

חיים אישיים

פרקש-הכהן מתגוררת בירושלים, נשואה לעורך הדין עודד הכהן ואם לארבעה.
בית אהמן

בית אהמן הוא מבנה טמפלרי במושבה הגרמנית של ירושלים, ברחוב דרך בית לחם 22, אשר נבנה על ידי האדריכל פרידריך אהמן (Ahmann) בשנת 1905. אדריכל זה היה מאדריכלי בניין אוגוסטה ויקטוריה שעל הר הצופים, ובביתו, כמו במבנה אוגוסטה ויקטוריה, שילב אהמן מאפיינים של הסגנון הגרמני האופייני לאותה תקופה - סגנון היוגנדשטיל. מגדל פינה הבנוי בסגנון ניאו רומנסקי משמש חדר אורחים בקומת הקרקע. מגדל זה אינו אופייני לאדריכלות הטמפלרית, אולם במרכז חזית הבנייה גמלון אופייני לבניה הטמפלרית.
המבנה שופץ בשנת 1987, ונוסף לו אגף אחורי על פי תכנון של האדריכל הלל שוקן.
גיבון מצויץ

מאפיינים

משקלם הממוצע של מיני הגיבון המצויץ הוא 7–8 ק"ג בדומה לגיבון לבן-גבות, יותר מגיבון גיבון (5 ק"ג) ופחות מהסיאמנג. לנקבות צבע המצח שחור, שבולט על רקע שאר הפרווה הבהירה, השערות זקורות אך לא נוצרת ציצית.
הזכרים כמעט שחורים לחלוטין, לעיתים צבע הלחיים בהיר, בהתאם למין. צבע פרוות הנקבות צהוב בהיר, כתום בהיר או בז'. הפעוטים נולדים עם פרווה בהירה, דומה בצבעה לפרוות הנקבה הבוגרת. בסביבות גיל 1–2 מתכהה הפרווה עד לשחור כשל הזכרים. עם הבגרות המינית 5-8 שנים, מתבהרת שוב פרוות הנקבה. 
לזכרים גרון מעט אלסטי המשמש כתיבת תהודה, אך הוא לא בולט כשל הסיאמנג.
משיבון

משיבון הוא מכשיר העונה ומקליט שיחות טלפון כאשר אף אדם לא עונה לטלפון לאחר מספר צלצולים.
בתחילת דרכו המשיבון הקליט על קלטות אך כיום יש משיבונים המקליטים על SSD.

היסטוריה

בשנת 1926 פיתח תומאס אדיסון מכשיר שהקליט שיחות טלפון באופן אוטומטי על גלילי דונג, משיבון זה היה בשימוש על ידי בעלי קווים פרטיים כגון חברת הרכבות לשם תיעוד שיחות.
עשר שנים מאוחר יותר, בשנת 1936, חברה שווייצרית הוציאה מכשיר שהקליט אך היה צורך להגיע לחברה ולשאול מה היו ההודעות.
בשנת 1949 פיתחו מכשיר דומה למה שקיים היום שהיה ניתן גם להקליט את ההודעה המושמעת למתקשר.
המשיבון כונה "מזכירה אלקטרונית", שם שנזנח כיוון שאינו תקין פוליטית.
טכנולוגיית תא קולי מחליפה כיום את המשיבון.
צוות עזר אוויר במערך הרפואה

צוות עזר אוויר במערך הרפואה בחיל האוויר הישראלי, הוא השם הכולל של בעלי תפקידי רפואה, אשר מוסמכים לבצע פינוי רפואי בהיטס, במסגרת פעילותה של יחידת החילוץ והפינוי בהיטס של חיל האוויר – יחידה 669. תחת כותרת זו נמצאים רופאים מוטסים, פרמדיקים מוטסים וחובשים מוטסים. רובם המכריע של הצוותים הללו משרת בתפקיד במילואים ולא בסדיר.
תחילה פעלו רופאים מוטסים וחובשים מוטסים במסגרת יחידת הפינוי בהיטס ירפ"א 386 עד שבשנת 1978 היא אוחדה עם יחידת 669.

איתור

בדומה לתפקידי צוות עזר אוויר אחרים בחיל האוויר, שלרובם אין מסלול קבלה מובנה, מאותרים אנשי רפואה על ידי יחידת 669 ומפקדת קצין הרפואה החילי של חיל האוויר ונבחרים תוך מתן דגש על מקצועיות רפואית גבוהה, עבודת צוות ויכולת לעבוד תחת מצבי לחץ ואי וודאות. בהתאם למדיניות צה"ל, אין הבדלי קבלה בין נשים לגברים לתפקידים אלו.
הרופאים המגיעים לתפקיד רופא מוטס עוסקים בדרך כלל בהתמחויות רלוונטיות הנדרשות על ידי יחידה 669 בהתאם לאופי פעילות היחידה, ובהן כירורגיה כללית, טיפול נמרץ, הרדמה וכדומה. הפרמדיקים המאותרים לתפקיד עובדים באופן שוטף בניידות הטיפול הנמרץ של מד"א ונדרשים להיות מוסמכים לעבוד ללא רופא לפחות שנתיים. חובשים המגיעים לתפקיד נדרשים להוכיח מיומנויות גבוהות בעבודה מול רופא ובטיפול בפצועי טראומה, כמו כן על חובשי היחידה לעבור קורס חובשים תעופתיים מקדים המועבר על ידי מדור ההדרכה (ענף אוה"ד) של מפקדת קצין הרפואה החילי. כל צוותי הרפואה המוטסים עוברים מבדקי קבלה הכוללים מבחן עיוני, מבחן מעשי בשיטת OSCE וראיון קבלה עם מפקד גף פינוי וקצין ארגון הרפואה ביחידה. מבדקים אלו נחשבים לקשים ומורכבים.

הכשרה

לאחר הקבלה ליחידה נדרשים אנשי הרפואה המוטסים לעבור קורס צוותי רפואה מוטסים המועבר על ידי יחידה 669, בו לומדים החניכים להכיר את מבנה יחידה 669, את עקרונות הפינוי הרפואי בהיטס ואת הציוד הרפואי הייעודי ליחידה 669. החניכים לומדים את צורת העבודה מול הטייס ומול לוחמי היחידה במסוק ומתנסים בניווט ובמילוט ימי ויבשתי. כמו כן מתנסים החניכים בחילוץ בעזרת כבל, ובתרגולי טיסה וסנפלינג עם לוחמי היחידה. בתום הקורס נערכים מבחנים עיוניים ומעשיים, בשנית, והעוברים בהצלחה מוסמכים לפינוי בהיטס. 
לאחר שלב ההכשרה הראשוני, נדרשים צוותי הרפואה המוטסים לקחת חלק במספר פינויים מבצעיים בהיטס, ופעם בשנה נערך טקס מרוכז לכל המוכשרים אשר סיימו מספר פינויים או חילוצים ובו ניתנות תעודות ומוענקות כנפיים לצוות עזר אוויר במערך הרפואה. בתום התהליך מוכרים החניכים רשמית כצוות עזר אוויר במערך הרפואה.

פעילות

צוותי הרפואה המוטסים עובדים בתא הנוסעים של מסוקי חיל האוויר יסעור וינשוף, תוך שיתוף פעולה הדוק עם טייסי המסוק, המכונאים המוטסים ולוחמי יחידה 669.
צוותי הרפואה המוטסים פועלים באופן שוטף בכל פעילויות יחידת החילוץ והפינוי בהיטס, הן בחילוץ וטיפול באזרחים שנפגעו בעת טיולים, והן בחילוצים מבצעיים בלחימה. במהלך השנים השתתפו הצוותים בפעילויות רבות, והתפרסמו בזכות פעילות היחידה בשנות השהיה של צה"ל בלבנון, ובמלחמת לבנון השנייה.
תהיל"ה

תהיל"ה (תשתית הממשלה לעידן האינטרנט), היא המערכת המרכזית של ממשלת ישראל להפצת מידע ממשלתי באינטרנט והגוף המרכזי שמבטיח שירותי גלישה מאובטחים למשרדי הממשלה ולמוסדותיה.
מיזם תהיל"ה, הוקם בשנת 1997 במאמץ ממשלתי משותף שהובל על ידי החשב הכללי דאז שי טלמון וסגנו הבכיר איציק כהן מטרת המיזם הייתה לענות על איומים באבטחת המידע של הרשת הממשלתית הפנימית עם חיבורה לאינטרנט, ללא אמצעי בקרה והגנה. למן הקמתה ועד סוף 2009 ניהל בועז דולב את הפרויקט. בינואר 2010 מונה אילן יום טוב למנהל הזמני של הפרויקט.
נכון ל-2008, תהיל"ה מכילה חוות שרתים של מאות שרתי מידע. תהיל"ה אחראית להקמתה של תשתית מרכזית של מערכות מידע המבוססת על עיקרון הממשל הזמין, שכוללות בין השאר מערכת לניהול, מילוי והורדת טפסים רשמיים למיניהם ומאפשרת תשלום מקוון.
במרץ 2011 קיבלה ממשלת ישראל החלטה להקים את גוף המנמ"ר הממשלתי, ולהכניס את פעילות תהיל"ה תחת ניהולו של גוף זה, יחד עם פעילותו של אגף ממשל זמין, ופעילויות רוחביות נוספות.
מזקקת רמת הגולן

היסטוריה

המזקקה הוקמה בשנת 2014 על ידי דוד ציבל, עולה מקנדה, שהתיישב בקצרין עם אשתו, אלונה וילדיהם, והחליט להפוך את תחביבו, הכנת ויסקי, למקצוע.
הויסקי הראשון זוקק בספטמבר 2014 ויושן בחביות ששימשו קודם לכן ביקבי רמת הגולן. מאוחר יותר גייס ציבל כספים בדרך של מימון המונים, על ידי מכירת בקבוקי ויסקי עתידיים ובקבוקי ויסקי לא מיושן.
בהמשך רכשה המזקקה שני דודי זיקוק, וישון הויסקי נעשה בחביות ממקורות ומסוגי עץ שונים, בהם עץ אלון אמריקאי חדש חרוך.
המזקקה מייצרת ויסקי סינגל מאלט, ליקר ויסקי בטעמים דבש ומייפל, ברנדי, ג'ין, אבסינת, ערק.
מוצרי המזקקה כשרים.
קלירסטרים

פרשיות והאשמות

בלוקסמבורג קיימת סודיות בנקאית קשוחה והיא מרכז פיננסים עולמי ידוע - בו קלירסטרים שחקנית מרכזית ואף אחת המעסיקות הגדולות בדוכסות. קלירסטרים ובעבר Cedel הואשמו מספר פעמים כמסייעות בהעברות כספים באופן שאינו ניתן לאיתור ובמתן תשתית להעלמות מס. במהלך השנים הואשמה החברה במספר פרשיות, בהן "הפרשייה הראשונה" אשר נחשפה כאשר עיתונאי צרפתי ראיין ופרסם ספר בעזרתו של בכיר קלירסטרים לשעבר ארנסט בקס הנוגע בעבירות פיננסיות חובקות עולם שנעשו באמצעות החברה, ו"הפרשייה השנייה" בה הואשמו מספר בכירים צרפתיים בהלבנת כספים דרך המסלקה, וביניהם ראש ממשלת צרפת לשעבר, ניקולאי סרקוזי. לאחר מכן הואשמה אף כי היא מחזיקה בחשבונותיה כספי טרור בסך 2 מיליארד יורו, שמקורם באיראן.
בתחילת המאה נקשרה המסלקה להתמוטטות קונצרן הענק "דייהו" ובעבר Cedel הייתה חלק מסנקדל בה היו מעורבות המאפיה האיטלקית ובנק הוותיקן. בנוסף נטען כי לאחר התמוטטות בנק האשראי והמסחר הבינלאומי (BCCI), המשיכו בכיריו לנהל את עסקי הבנק באמצעות חשבונות ב-Cedel. הפרשייה אף העניקה את ההשראה לסרט הקולנוע הבנק.
יום השירות לציבור של האומות המאוחדות

יום השירות לציבור של האומות המאוחדות (באנגלית: UN Public Service Day) הוא מועד בינלאומי המצוין מדי שנה ב-23 ביוני.

היסטוריה

היום נקבע לראשונה בהחלטת העצרת הכללית של האומות המאוחדות בשנת 2003, בהחלטה מספר A/RES/57/277.
היום מציין גם את יום השנה לתאריך שבו אימץ ארגון העבודה הבינלאומי את האמנה ליחסי עבודה של האו"ם (השירות ציבורי), בשנת 1978 (אמנה מספר 151). אמנה זו היא מסגרת לקביעת תנאי העבודה של כל עובדי המדינה ברחבי העולם.
החג חוגג את "הערך של השירות הציבורי לקהילה". המועצה הכלכלית חברתית של האומות המאוחדות קבעה כי ביום זה יחולק מדי שנה פרס השירות הציבורי של האומות המאוחדות לאלו שפעלו ותרמו למען שיפור, הנראות והיוקרה של השירות הציבורי.
אפקט הות'ורן

אפקט הות'ורן הוא תופעה שהתגלתה בתחום המחקר התצפיתי על קבוצות: התברר כי כאשר המשתתפים במחקר מודעים לעצם השתתפותם, עשויה להשתנות ההתנהגות הנחקרת גם אם אינם מודעים למהות המחקר.
התופעה התגלתה לראשונה במפעל הות'ורן (Hawthorne) של חברת Bell לייצור מרכזיות טלפוניה בארצות הברית, כאשר במסגרת ניסוי שנערך בין אפריל 1927 ליוני 1929 על מנת לגלות אילו שינויים רצוי לבצע בסביבת העבודה על מנת להגדיל את תפוקת העובדים, הראו התצפיות הראשונות כי כל שינוי שנערך הביא לתוצאה הרצויה - גם כשדובר בשינויים סותרים לחלוטין. לדוגמה: הגדלת כמות האור בשטח הייצור או הקטנתו הביאו שתיהן לאותה עליה בתפוקה.
מהמחקר התברר כי לא השינויים בסביבת העבודה הם שהביאו להגברת התפוקה, אלא עצם העובדה שהעובדים במפעל ידעו שהם משתתפים בניסוי הובילה להגברת התפוקה. יתרה מכך, במחקר זה אף ידעו הנבדקים את מטרת הניסוי, כך שלתוצאות נוסף האפקט של נבואה המגשימה את עצמה.
נערן (יישוב קדום)

נַעֲרָן (גם: נַעֲרָה, נַעֲרָתָה ו- נעורן) היה יישוב מקראי מצפון ליריחו, שהמשיך להתקיים כיישוב יהודי בתקופת המשנה והתלמוד.
בספר יהושע נזכר היישוב בתיאור גבולות נחלת שבט אפרים: "וְיָרַד מִיָּנוֹחָה עֲטָרוֹת וְנַעֲרָתָה וּפָגַע בִּירִיחוֹ וְיָצָא הַיַּרְדֵּן".
לאחר מכן, בספר דברי הימים נזכר היישוב כגבול המזרחי של נחלת שבט אפרים: "וְלַמִּזְרָח נַעֲרָן וְלַמַּעֲרָב גֶּזֶר".
היישוב נזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו המוסר אודות הפקעת מחצית מכסת המים של נערן לטובת שדות ארכילאיס בידי ארכלאוס בנו של הורדוס . היישוב נזכר גם באונומסטיקון של אוסביוס (תחילת המאה ה-4 לספירה), המציין אותו כ"כפר קטן של יהודים" בשם "נערה", כחמישה מילים מיריחו.
היישוב נזכר גם בתלמוד הבבלי.
בתקופת המשנה והתלמוד נזכר המקום כיישוב יהודי אשר סבל מהתנכלות תושביה הנוכרים של יריחו הסמוכה: "צִוָּה ה' ליעקב סביביו צריו - כגון חלמיש לנוה, סוסיתא לטבריה, קסטרא לחיפה, יריחו לנוערן, לוד לאונו". גם במסורות הנוצריות נזכרו יחסי האיבה שבין נזירי דיר אל-קרנטל לבין יהודי נערן.
אולם בניגוד למקורות היהודיים, המספרים שהיהודים סבלו משכניהם הנוכרים, בספר "חיי כאריטוניוס הקדוש", שנתחבר במאה ה-6 או ה-7, מסופר על אלפידיוס (מת לפני שנת 419), הגמון המנזר בעין-דוק ליד יריחו, ש"השיב אחור את ההתקפות מלאי-קנאה רבה של העברים שישבו במקום נערן".
על פי "ספר הדרשות על שם אנטיוכוס", שנתחבר בשנת 514 על ידי סופר נוצרי, מתברר כי גם במאה ה-6 הייתה בנערן קהילה יהודית. בספר מסופר על נזיר נוצרי שעזב את מנזרו על הר סיני ובהשפעת חזיונות בא "לפלשתינה לנערא ולליביאס, שהם מרכזים ליהודים...התגייר ולקח לו אשה והיה מורה בגלוי את תורת היהודים נגד האמונה הנוצרית".
העיר הקדומה מזוהה כיום עם "תל ג'סר" שמצפון ליריחו, בה נתגלו שרידי בית כנסת קדום, עם רצפת פסיפס מרשימה.
בשנת 2016 הגיע לידי רשות העתיקות שטר פפירוס מן המאה השביעית לפני הספירה, בו נזכרת בכתב העברי הקדום העברת משלוח יין מנערתה לירושלים.
על שם היישוב הקדום נקרא קיבוץ נערן.
רופאים (ספר)

תוכן הספר

הספר עוסק בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת הרווארד בשנת 1962, עם הבלטה של שתי דמויות ראשיות: ברני לווינגסטון ולורה קסטליאנו. ברני ולורה גדלו בשכנות ותמיד שאפו להיות רופאים. במהלך הספר הקורא מלווה את ברני ולורה בילדותם והתבגרותם עד לשלב בו הם מצאו את עצמם בפקולטה לרפואה של הרווארד עם שאר הסטודנטים לרפואה.
בפקולטה לרפואה הם חווים אירועים וסוגיות שונות וכן פוגשים את שאר הדמויות שבספר שגם שואפים להיות רופאים: בנט לנדסמן, סת' לזרוס, האנק דוויר, מורי איסטמן, פיטר ויימן וגרטי אנדרסון.
לאחר סיום הלימודים פונה כל אחת מהדמויות לתחום אחר ברפואה (רפואת ילדים, רפואה משפטית, פסיכיאטריה, ועוד).
רופאים אחרים שמשאירים רושם על הקורא הם: לואיס קסטליאנו אביה של לורה, הולמס דיקן בית הספר לרפואה של הרווארד, אנדרו הימרמן, מרשל ג'פה ופול רודס. הספר יצא ב 2017 בהדפסה חדשה בהוצאת כתר הוצאה לאור.

עלילת הספר

העלילה מתחלקת לשני חלקים עיקריים: החלק הראשון סוקר בהרחבה את ילדותם והתבגרותם של לורה וברני בברוקלין  של תחילת המאה העשרים ואת תקופת לימודיהם והתמחותם ברפואה. חלק זה משמש גם כסקירה כללית על תולדות המאה העשרים בארצות הברית. חלקו השני של הספר עוסק בעלילות השונות שחוו ברני ולורה לאחר שסיימו את לימודי הרפואה שלהם ופנו לעסוק במקצוע זה, כמו גם את עלילותיהם של חבריהם למחזור הלימודים.
ז'ולייט רקמייה

ז'אן-פרנסואז ז'ולי אדלד ברנאר רקמייה (בצרפתית: Jeanne-Françoise Julie Adélaïde Bernard Récamier, ידועה גם כז'ולייט רקמייה או מאדאם רקמייה; 4 בדצמבר 1777 - 11 במאי 1849), אשת חברה בולטת בצרפת בראשית המאה ה-19.
נולדה בליון שבצרפת, בתם של ז'אן ברנאר, נוטריון במקצועו, ומארי-ז'ולי מאטון. ב-1793, בהיותה בת 15, נישאה לז'אק רקמייה, בנקאי אמיד בן 42, שהיה מאהבהּ של אמהּ במשך שנים רבות. באותה העת שרר בצרפת שלטון הטרור של רובספייר. ייתכן כי רקמייה היה אביה הביולוגי של ז'ולייט, ונישא לה כדי להבטיח שתירש אותו אם יוצא להורג, דבר שלא קרה. 
ב-1800 מונה ז'אק רקמייה לנשיא הבנק המרכזי של צרפת. מעמדו החדש של בעלה פילס את דרכה לצמרת החברה הפריזאית. המגזין Journal des Dames et des Modes דיווח על רעיונותיה בתחום האופנה, והיא אירחה בסלונה את האליטה הפוליטית והספרותית. בין באי ביתה היו קרל הארבעה עשר, מלך שוודיה, ז'אן ויקטור מארי מורו, מאדאם דה סטאל ובנז'מין קונסטן.
ב-1803 אסר נפוליאון בונפרטה על מאדאם רקמייה לארח בביתה, בטענה שהמקום משמש לכינוסים של יריביו הפוליטיים. בתחילה חזרה רקמייה לעיר הולדתה ליון, ואחר כך עברה לרומא ולנפולי, בה התיידדה עם יואכים מוראט, ורעייתו קרולין בונפרט, שהיו מעורבים בתוכניות להדיח את נפוליאון ולהשיב לכס השלטון את המלכים לבית בורבון. בסופו של דבר פתחה מחדש את הסלון שלה בקופה שבשווייץ, שם שהתה חברתה מאדאם דה סטאל.
ב-1805 ספג ז'אק רקמייה הפסדים כלכליים קשים. ז'ולייט תכננה להתגרש ממנו ולהינשא לנסיך אוגוסטוס פרדיננד מפרוסיה, אך אף שרקמייה הסכים, הדבר לא יצא לפועל.
לאחר הפלת שלטונו של נפוליאון, וחזרתו של לואי השמונה עשר, שבה רקמייה לפריז, וב-1817 פתחה מחדש את הסלון. בין אורחי הסלון הקבועים בתקופה זו היו פרנסואה-רנה דה שאטובריאן, פייר-סימון בלאנש וז'אן-ז'אק אמפר.
בערוב ימיה איבדה מאדאם רקמייה חלק ניכר מהונה, היא סבלה ממחלות שונות וראייתה נחלשה. אף על פי כן, לא איבדה את השפעתה ומעמדה בחברה הגבוהה בפריז. ב-1849 נפטרה רוקמייה ממחלת הכולרה, ונקברה בבית הקברות של מונמארטר.
שמה של רקמייה נקשר ברהיט דמוי ספה עליו היא שרועה בציורו המפורסם של ז'אק-לואי דויד. הרהיט קרוי "ספת רקמייה" והוא למעשה כעין מיטה קצרה עם משענת בצדה האחד. קרוי גם "ספת הסבה".
ג'ייסון מראז

חייו האישיים

מראז נולד בווירג'יניה והוא בעל אזרחות צ'כית, שכן סבו היגר מהמדינה לאמריקה בשנת 1915. הוא התארס לזמרת טריסטאן פריטימן, בחג המולד של 2010 ונפרדו כשישה חודשים לאחר מכן.
בעודו מאורס לפריטימן הודיע כי אין בכוונתו להינשא עד שלא יאושרו נישואים חד-מיניים בארצות הברית ויוענק "שוויון אזרחי וחוקי", לדבריו, בנושא זה.
ב-25 באוקטובר 2015 פרסם מארז הודעה בדף שלו בפייסבוק, שהתחתן באופן חשאי עם חברתו קריסטינה (טינה) קרנו.
מראז עוסק רבות בפעילות חברתית והוא זכה בכמה פרסים על רקע פעילויות בהן היה מעורב. הוא תומך בארגונים למען ילדים במדינות עולם שלישי וארגונים למען זכויות להט"ב. מראז הוא טבעוני נלהב, והתבטא בתקשורת לגבי השיפור שחווה בחייו האישיים בעקבות המעבר לטבעונות.
נוקולאלאה

היסטוריה

הספינה האירופאית הראשונה שביקרה בנוקולאלאה הייתה ספינת צייד ליווייתנים בפיקודו של ג'ורג' בארט (Barrett) ב-1821. ב-1861 נסחף לאטול מיסיונר מאיי קוק שספינתו נטרפה וכך הגיעה הנצרות לאי. בתקופה זו מנתה אוכלוסיית האטול כ-300 תושבים. בשנים 1862-1863 נלקחו על ידי סוחרי עבדים פרואנים כ-200 מתושבי האטול לעבודה במכרות הגואנו, חלקם מרצון וחלקם במרמה. בין השנים 1865-1890 חכרה חברת גואנו גרמנית את האי המזרחי של האטול. עד שנת 1983 תבעה ארצות הברית את הבעלות על האטול על פי חוק איי הגואנו.
סטפ אפ 5

עלילה

שון וחבורתו נמצאים בלוס אנג'לס אחרי שקיבלו
מנייקי חוזה לרקוד בשבילם. לאחר שנגמר להם החוזה החבורה ממשיכה ללכת לאודישנים בלי סוף
עד שאנדי והחבורה מציעה לחזור למיאמי ושון אינו מוותר ונשאר בלוס אנג'לס עד שהוא מוצא דרך לחזור למסך בתוכנית ששמה "המערבולת" שמתקיימת בלס וגאס שון צריך לאחד קבוצה לכן יוצר קשר עם "מוס" שביחד הם מביאים את כול הרקדנים שהיו בכול הסרטים הקודמים בשם אלמנטריקס .
במערבולת שון מגלה שדה מוב מתחרים גם הם התחרות אשר יוצרת סוג של לחץ ומתח ביניהם.
בתחרות שתי הקבוצות מעפילות לחצי הגמר עד שהם נלחמות אחד מול השני לבסוף אלמנטריקס מנצחים למרות הרמאות שלפני הגמר מגלה הקבוצה שהתוכנית מכורה לקבוצה אחרת "דה כגריים נייט" אשר תכננה מהתחלה להיות המנצחת.
אחרי השמועה שהרעידה את כולם שון מאחד את שתי הקבוצות. לקבוצה אחת גדולה שנלחמות ביחד בגמר הגדול.
עליית הגג - הסתרת אנה פרנק

עלילה

בשנת 1940 פולשים הנאצים להולנד. מיפ חיס (מרי סטינבורגן) היא עובדת צעירה בסניף חברת אופקטה באמסטרדם. הסניף מנוהל בידי אוטו פרנק (פול סקופילד) היהודי. ביולי 1942 מתחיל פרנק לחשוש לגורל משפחתו, וביחד עם מיפ ועובדים נוספים במשרד, הוא בונה את "האגף הנסתר" בבניין בו הוא מסתתר עם אשתו אדית (אלינור ברון) ובנותיו מרגוט (גאורגיה סלוב) אנה (ליסה ג'ייקובס). אליהם מצטרפת גם משפחה נוספת - משפחת ואן-דאן ויהודי נוסף בשם אלברט דוסל (ג'פרי רוברט). לכל אורך המלחמה, מתאמצת מיפ להמשיך ולהסתיר את שמונת היהודים וכן לדאוג למחסורם. כל מאמציה נהרסים ב-4 באוגוסט 1944, עת חוליית שוטרים בפיקודו של קרל זילברבאואר (טום וילקינסון) מתפרצת לבניין ועוצרת את כל המסתתרים. זילברבאואר עוצר גם חלק מהמסתירים, אולם מרחם על מיפ ומשחרר אותה. מיפ מנסה לשחד את זילברבאואר כדי שישחרר את חבריה, אולם לשווא. היא חוזרת למחבוא ואוספת מהרצפה את דפי יומנה של אנה פרנק. היא מסתירה את הדפים במגירתה ולא מעזה לקרוא בהם. עם סיום המלחמה, חוזר אוטו פרנק לאמסטרדם, ומיפ מחכה לו ומבשרת לו שאשתו, וכן משפחת ואן-דאן ואלברט דוסל נהרגו במחנות השמדה. עם זאת, לא ידוע גורלן של אנה ומרגוט. אוטו מפתח ציפות לגביהן, אולם אז מגיע מכתב המודיע שגם אנה ומרגוט נספו. מיפ מוציאה מגירתה את דפי היומן שבו לא קראה ומעניקה אותם לאוטו. אוטו שוקע בקריאה, ומיפ חומקת בחשאי מהחדר ומתיישבת בכיסא שהיה שייך פעם לאנה פרנק. לאחר מכן היא מדוושת חזרה לביתה על אופניה.
בלו איינג'לס

המלאכים הכחולים (באנגלית : Blue Angels) היא טייסת ראווה השייכת לצי האמריקאי ויעודה הוא ביצוע מצעדים ומופעים בהם מוצגים כישורי האווירובטיקה של הטייסים.
הטייסת הוקמה בשנת 1946 כטייסת ראווה להגדלת המורל של אנשי הצי. בשנת 1949 קיימה הטייסת מופע ציבורי ראשון, עד אז מופעי הטייסת היו פתוחים לאנשי הצי הימי בלבד. בסיס הקבע של הטייסת מצוי באריזונה.
הטייסת נוהגת להופיע ב-4 ביולי במגוון מקומות בארצות הברית, כולל ניו יורק, לוס אנג'לס ווושינגטון ומשמשת כפותחת אירועי יום העצמאות האמריקאי. פרט לכך מבצעת הטייסת 70 מופעים בשנה ב-34 בסיסים צבאיים שונים בארצות הברית. כל המופעים פתוחים לקהל הרחב ועלותם היא 5$ לכל צופה מעל גיל 15.

מטוסים שבעבר טסו בטייסת

מקדונל דאגלס F-4 פנטום-F9F פאנת'ר והווט F-8 קרוסיידר