קונסטנדינוס מיצוטאקיס

ילדות וצעירות

קונסטנדינוס מיצוטאקיס  נולד בשנת 1918 בשכונת חאלפה בחאניה שבכרתים במשפחה מעורה מאוד בפוליטיקה היוונית, והמיוחסת מצד אביו ומצד אמו למנהיג הלאומי הנודע אלפתריוס וניזלוס שהיה בן כרתים.  הסב מצד האב, קוסטיס מיצוטקיס , עורך דין, עיתונאי ולזמן קצר חבר בפרלמנט של כרתים בימי השלטון העות'מאני באי, ייסד יחד עם וניזלוס את המפלגה הליברלית של יוון, שכונתה "מפלגת היחפים" . הוא התחתן עם אחותו של וניזלוס, קטיגו, סבתו של קונסטנדינוס מיצוטאקיס. 
"חוזה חאלפה" שהבטיח  מידה של אוטונומיה לכרתים העות'מאנית נחתם בבית הסבים.  האב, קיריאקוס מיצוטאקיס האב,  כיהן בשנים 1920-1915 כחבר הפרלמנט היווני מטעם מחוז חאניה ופיקד על המתנדבים מכרתים  שנלחמו בצבא יוון  במלחמת בלקן הראשונה. הוא התחתן עם סטברולה פלומידאקי, בתו של חרלמבוס  פלומידאקיס, שהיה ראש העיר הנוצרי הראשון של חאניה וחבר בזמנו של הפרלמנט של כרתים העצמאית, ובנוסף בן דוד של אלפתריוס וניזלוס.
בצעירותו בימי מלחמת העולם השנייה השתתף קונסטנדינוס מיצוטאקיס בתנועת המחתרת נגד הכיבוש הגרמני בכרתים. 
למד אחר כך משפטים וכלכלה באוניברסיטת אתונה .

קריירה פוליטית

מיצוטאקיס נבחר לראשונה לפרלמנט היווני ב-1946 מטעם המפלגה הליברלית כנציג  מחוז הבחירה חאניה.  עד שנת 1981 כיהן 10 פעמים כחבר פרלמנט מטעם מחוז הולדתו.  יחד עם רוב חברי המפלגה הליברלית הישנה הצטרף בשנת 1961  לאיחוד המרכז של גאורגיוס פפנדראו האב. אולם בשנת 1965 הנהיג קבוצה פלגנית שנודעה כ"אפוסטטים מיולי" ונטש את מחנהו תוך כדי גרימת נפילת ממשלת פפנדראו השלישית.  מאז משך אליו עוינות מצד נאמני פפנדראו ובקרב חלק משמעותי של החברה היוונית. חוסר היציבות הפוליטית שהתעוררה באותה תקופה הביאה להפיכה הצבאית משנת 1967. מיצוטאקיס נעצר אז כמו רבים אחרים על ידי משטר הדיקטטורה של הקולנולים אך הצליח להימלט לטורקיה בעזרת שר החוץ הטורקי אהסאן סברי צ'לאיאנגיל וגלה לפריז עם משפחתו.  אחרי חזרת הדמוקרטיה ליוון שב לארצו בשנת 1974.

שר בממשלת קרמנליס

בבחירות באותה שנה רץ לפרלמנט כעצמאי ונכשל. ב-1977 נבחר לפרלמנט כמנהיג מפלגה קטנה שהקים - הליברלים החדשים.  בשנת 1978 התמזגה מפלגתו עם מפלגת הדמוקרטיה החדשה של קונסטנדינוס קרמנליס ושימש אחר כך כשר התיאום הכלכלי (1980-1978) וכשר החוץ (1981-1980).

באופוזיציה

ממשלת הדמוקרטיה החדשה נפלה בשנת 1981 עקב ניצחון המפלגה הסוציאליסטית הפאן-הלנית  PASOK של אנדראס פפנדראו , בנו של גאורגיוס פפנדראו, שהפך למנהיג של המחנה מרכז-שמאל ודמותו שלטה בפוליטיקה היוונית בעשור הבא.

משבר אלקטורלי, 1989

בבחירות ביוני 1989 הצליח מיצוטאקיס להביס את אנדראס פפנדראו שהסתבך בשערוריית הבנק של כרתים.  מפלגת PASOK הפסידה אז 36 מושבים באחת התבוסות הגדולות של ממשלה מכהנת בתולדות יוון המודרנית.  עם זאת, חודשיים קודם לכן, תוך תמרון שנוי במחלוקת,  שינתה ממשלת פפנדראו את שיטת הבחירות , כך שיידרש למפלגה המנצחת 50% מהקולות כדי להרכיב ממשלה.  כך שאף על פי שמפלגת הדמוקרטיה החדשה התמקמה במקום הראשון , אך השיגה "רק"  44% מהקולות. מיצוטאקיס לא הצליח  להרכיב ממשלה בעלת רוב  ונשיא בית המשפט העליון של יוון, יאניס גריבאס התמנה לראש ממשלה זמני שאירגן בחירות חדשות בנובמבר 1989.   
בבחירות החוזרות הושגו אותן התוצאות כמו ביוני. המפלגה של מיצוטאקיס זכתה ב-20 מושבים יותר מ-PASOK אבל רק ב-46.2% מהקולות וחסרו לה שלושה מושבים כדי שיהיה לה רוב.  קסנופון זולוטאס , נגיד בנק יוון לשעבר, התמנה לראש ממשלה זמני עד לבחירות חוזרות באפריל 1990.

ראש ממשלה 1993-1990

גם בבחירות אלה היו תוצאות דומות לשתיים הקודמות. מפלגת הדמוקרטיה החדשה זכתה ב-27 מושבים יותר מ-PASOK וקיבלה 150 מושבים, אחד פחות מהרוב הדרוש.  מיצוטאקיס הצליח להתמנות ראש ממשלה אחרי שהצטרף אליו הנציג היחיד של מפלגת התחייה הדמוקרטית.  
אף על פי שהייתה תוצאה של  אחד הניצחונות האלקטורליים המרשימים ביותר בהיסטוריה של יוון,  ממשלת מיצוטאקיס הייתה חלשה , עם רוב  שהתבסס על קול אחד. 
מיד עם כניסתו לתפקיד עבר מיצוטאקיס לבצע קיצוצים בהוצאות הממשלה, הלאים מפעלים ממשלתיים וערך רפורמה בשירות הציבורי. נוכח השינויים הגאו-פוליטיים  בעולם ובמזרח התיכון יזם את העלאת היחסים הדיפלומטיים עם  מדינת ישראל לרמת שגרירויות  והיה ראש הממשלה היווני הראשון שביקר במדינה זו.  הוא פתח מחדש  את המשא ומתן על הבסיסים הצבאיים האמריקאים ביוון והחזיר את האמון במדיניות של יוון אצל שותפיה הכלכליים והמדיניים . מיצוטאקיס היה ראש ממשלת יוון הראשון מאז 1974 שביקר בארצות הברית . הוא הבטיח למלא את התחיבויות יוון במסגרת ברית נאט"ו ולמנוע את השימוש באדמת יוון על ידי ארגוני טרור. כמו כן הבטיח לעצור את הרטוריקה האנטי-אמריקאית שהיית סימן ההיכר של שלטון אנדראס פפנדראו (שהיה בעצמו בעל חינוך אמריקאי)  . תמך בדיאלוג עם טורקיה אולם  כתנאי מוקדם להסכמים אחרים דרש ממנה התקדמות בפתרון לחלוקת קפריסין הממושכת. 
אנדראס פפנדראו שזוכה בבית משפט מיוחד (ב7 קולות נגד 6) בסוגיית שערוריית הבנק של כרתים, מתח בקורת על ממשלת מיצוטאקיס בנושאים כלכליים ולאומיים. 
הוא התנגד לפשרה שמיצוטאקיס הציע בנושא שמה של המדינה השכנה, מקדוניה - בחירת השם "נובה מקדוניה - מקדוניה החדשה". פפנדראו מתח בקורת גם על הגישה ה"רכה" מדי  בסוגיית קפריסין וגם על המדיניות הפרו-אמריקאית מדי, לטעמו. כמה מנציגי המפלגה של מיצוטאקיס בפרלמנט, ובראשם  אנדוניס סמראס הפסיקו את תמיכתם בממשלתו  והקימו מפלגת "האביב המדיני" ((Πολιτική Άνοιξη). ממשלת מיצוטאקיס החזירה על כנה את שיטת הבחירות הישנה מלפני 1989. הבחירות הוקדמו ב-1993  ואנדראס פפנדראו זכה ברוב ברור וחזר לראשות הממשלה.  מיצוטאקיס התפטר מראשות המפלגה ונשאר יושב ראש שלה לשם כבוד. 
בשנת 2004 הודיע כי פורש מהפרלמנט , 58 שנה מאז שנבחר בו לראשונה.

חייו הפרטיים

מיצטאקיס היה נשוי משנת 1953  למריקה לבית יאנוקו  ועד יום מותה בשנת 2012. נולדו להם 4 ילדים.  בנו, קיריאקוס מיצוטאקיס נבחר בשנת 2019 לראש ממשלת יוון, אחרי שמינואר 2016 הוביל את מפלגת הדמוקרטיה החדשה השמרנית וכיהן בממשלה בשנים 2015-2013.  הבת הראשונה,  דורה בקויאניס, הייתה חברת פרלמנט מטעם  מפלגת הדמוקרטיה החדשה ,ייסדה אחר כך את הברית הדמוקרטית, בשנים 2006-2003 כיהנה כראשת עיריית אתונה  ובשנים 2009-2006 כשרת החוץ של יוון.  הבת השנייה, אלכסנדרה מיצוטאקיס גורדן היא פעילה בתחום החברה האזרחית. הבת השלישית היא קתרינה מיצוטאקיס. 
בחייו הפרטיים התעניין מיצוטאקיס בעתיקות של כרתים ובמאבק על הגנת הסביבה.  הוא אסף אוסף גדול של עתיקות מכרתים, כולל מהתקופה המינואית, שאותו תרם למדינה.  כמו כן תמך בייעור מחדש של יוון, במיוחד של הרי כרתים.
קונסטנדינוס מיצוטאקיס נפטר באתונה במאי 2017 בגיל 98. הובא לקבורה ב-31 במאי 2017 בהלווייה ממלכתית.