google/wiki40b huggingface dataset:
מנואלה דבירי

מנואלה דבירי ויטאלי נורסה (נולדה ב-13 בינואר 1949) היא עיתונאית, פעילת שלום וסופרת ישראלית.

ביוגרפיה

מנואלה ויטאלי נורסה נולדה וגדלה בפדובה שבאיטליה ב-1949, למשפחה יהודית וציונית. ב-1968 עלתה לישראל. על אף היותה חילונית נישאה לאברהם דבירי, דתי חובש כיפה סרוגה, שהיה במהלך לימודי משפטים. לזוג נולדו שלושה ילדים - אייל, מיכל ויהונתן. דבירי סיימה תואר ראשון והייתה למורה. מאוחר יותר עבדה במחלקה לקשרי חו"ל במכון ויצמן למדע.
ב-26 בפברואר 1998 נהרג בנה, יהונתן (יוני) דבירי בעת שירותו הצבאי במוצב "כרכום" בלבנון. לאחר נפילת בנה עזבה דבירי את עבודתה במכון ויצמן והחלה לפעול להוצאת צה"ל מדרום לבנון. דבירי התפרסמה בכך שבחרה "להמשיך לחיות במקום לשחק אם שכולה", כדבריה. היא הצטרפה לתנועת ארבע אמהות, הפגינה מול בית הנשיא במחאה על שהיית צה"ל בלבנון וכתבה מאמרים רבים בעיתונות הקוראים לממשלה להוציא את צה"ל מלבנון.
לאחר נסיגת צה"ל מלבנון ב-25 במאי 2000, המשיכה בפעילות פציפיסטית. ב-2005 זכתה ביחד עם הפרופסורים מאסימו טוסקי ואנואר דודין ב"פרס השלום והפיוס" של מרכז פרס לשלום על מאמציה בפרויקט "Saving Children", שבו סייעה לילדים פלסטינים חולים לקבל בבתי חולים בישראל טיפול רפואי שלא יכלו לקבל בבתי חולים פלסטיניים, והצליחה לגייס כמיליון אירו לשם כך, תוך קידום הנושא באיטליה. 
נכון ל-2007, דבירי חברה בוועד המנהל של מרכז פרס לשלום ובוועד המנהל של עמותת קשב שמטרתה לקדם ערכים דמוקרטיים בישראל. 
דבירי כותבת באיטלקית בעיתון "קוריירה דלה סרה", מאמרי פובליציסטיקה בעברית בעיתון "הארץ" וכתבות צבע על איטליה באתר ynet. ב-2000 ראה אור ספרה, "ביצה של שוקולד", שכלל שנים עשר סיפורים קצרים שחלקם ראו אור ב"הארץ". ב-2003 כתבה מחזה, "ארץ זבת חלב ודבש", שהוצג בפריז ובלונדון.
נאוויס לוסוריה

נאוויס לוּסוֹרְיָה (בלטינית: navis lusoria) הייתה סוג של ספינת מלחמה קטנה משלהי האימפריה הרומית ששימשה להובלת חיילים. היא הונעה על ידי שלושים חיילים-חותרים ומפרש עזר. כלי שיט זה, שהיה מהיר תנועה ותמרון, בעל קווים חדים ושוקע נמוך, שימש את הרומאים בנהרות הריין והדנובה הסמוכים ללימס גרמניקוס, הגבול הגרמאני. הלוסוריה נזכרת בכתביו של ההיסטוריון הרומי אמיאנוס מארקלינוס, אך את עיקר ידיעותינו אודותיה אנו חבים לגילוי של ארבע טרופות מסוגה במיינץ שבגרמניה בחורף 1982/2.

הספינות הרומיות ממיינץ

בנובמבר 1981, במהלך עבודות לבניית מלון הילטון במיינץ, נחשפו סמוך לגדת הנהר ריין שרידי עץ שזוהו כחלקיה של ספינה עתיקה. במשך שלושת חודשי חפירת ההצלה, עד חידוש הבנייה, גילו הארכאולוגים את שרידיהן של עוד ארבע ספינות, שתוארכו בבדיקה דנדרוכרונולוגית למאה ה-4 לספירה. לאחר מדידה ותיעוד של שרידי הספינות במקום גילויין הן פורקו לחלקים, וב-1992 הובאו אל המוזיאון לספנות עתיקה במיינץ (Museum für Antike Schiffahrt) להמשך השימור והמחקר.
החוקרים העניקו לספינות את השמות "מיינץ 1", "מיינץ 2" ועד "מיינץ 5", ויחד הן נקראות "הספינות הרומיות ממיינץ" (Mainzer Römerschiffe). מדובר בכלי שיט של הצי הרומי, שהשתייכו לשייטת של הפרובינציה גרמניה, "קלאסיס גרמניקה" (classis Germanica). ארבע ספינות (מיינץ 1, 2, 4 ו-5) הן מובלות חיילים קטנות מסוג "נאוויס לוסוריה", ואחת (מיינץ 3) היא ספינת סיור.

השחזור

החוקרים בנו שחזור של לוסוריה בקנה מידה אחד לאחד, כשמיינץ 1 ו-5 משמשות להם כדוגמה. הספינה המשוחזרת מוצגת במוזיאון לספנות עתיקה. היא בנויה מעץ אלון, אורכה 21.0 מ', רוחבה 2.8 מ', גובהה עד הלזבזת 0.96 מ' ולה ליווח מְשׁוּוֶה (carvel built). מעטפת הגוף, שעוביה 2 ס"מ, בנויה מלוחות באורך 25 ס"מ בדרך כלל, המחוברים זה לזה על ידי מחבר חפייה בצורת Z. הספינה נבנתה בשיטת "השלד תחילה", כשהצלעות נמצאות במרחק של כ-33.5 ס"מ אחת מהשנייה ועובי השדרית 5 ס"מ בלבד. הספינה הייתה ספינת משוטים במהותה, אך שרידי התרנים מעידים כי צוידה גם במפרש, מפרש רוחבי על סקריה כנהוג באותה תקופה. ההיגוי נעשה על ידי שני משוטי הגה.
חישובי החוקרים מראים, כי הלוסוריה יכלה להגיע למהירות שיוט של 6-7 קשרים ולמהירות שיא של 10 קשרים.

רקע היסטורי

לאחר הקמת המצודה הצבאית במוגונטיאקום (Mogontiacum, מיינץ של ימינו) ב-12/13 לספירה, נעשה נמלה בסיס לאוניות הקלאסיס גרמניקה. העיר הלכה ושגשגה, ועד מהרה הפכה לבירת הפרובינקיה גרמניה העילית (Germania Superior). ספינות סוחר יצאו מנמלה אל מעלה ומורד הריין ואף מזרחה אל נהר מיין. השייטת תוגברה כאשר חיזק הקיסר יוליאנוס את ההגנה לאורך הריין במאה ה-4, ואמיאנוס מרקלינוס מספר כי הקיסר החזיק במוגונטיאקום 40 לוסוריות לשימוש חייליו. הגבול היה נתון באותו זמן לסכנה מתמדת, והרומאים השתמשו בלוסוריות להובלת חיילים אל המוצבים או לנקודות הלחימה. ברם, הוונדלים, הסואבים והאלאנים הצליחו בסופו של דבר לפרוץ את הגבול ולבזוז בסביבות 407 לספירה את מוגונטיאקום. קץ שלטונם של הרומאים היה גם סופן של אוניות השייטת. באין בהן כל שימוש נרקבו הלוסוריות במקום עומדן, ועם השנים כוסו בשפוכת, בוץ ואדמה.

שחזורים נוספים

רפליקה נוספת של לוסוריה, הנושאת את השם "רגינה" (Regina) נבנתה על ידי המחלקה להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת רגנסבורג והושקה ב-2004. ב-2006 הפליגה "רגינה" מרגנסבורג אל בודפשט, כשהיא גומאת עד 100 קילומטרים ביום, ומדגימה הלכה למעשה את הניידות הרבה שהעניקה ספינה מהירה זו לצבא הרומאי.
צלם קולנוע

צלם קולנוע הוא אדם שמקצועו הוא צילום של סרטי קולנוע. צלם קולנוע משתמש במצלמת קולנוע (מסרטה). בהפקות גדולות קיים תפקיד של סינמטוגרף או במאי צילום האחראי על כל תחום הצילום והתאורה. אחד מפרסי אוסקר ניתן עבור הסינמטוגרפיה הטובה ביותר.
בנוסף לתפעול המצלמה, אחראי הצלם על בחירת סרט הצילום, עדשות המצלמה, הפילטרים וכדומה, כדי לצלם את הסצנה בהתאם להנחיות הבמאי. טיב היחסים בין הבמאי לצלם משתנה. לעיתים נותן הבמאי לצלם חופש פעולה נרחב, תוך שהוא מתמקד בהבטים האמנותיים של הסרט, ולעיתים הבמאי מצמצם את חופש הפעולה של הצלם, ומקבל גם החלטות בנושאים טכניים.
אוניברסיטת טורקו

היסטוריה

האוניברסיטה הראשונה שהוקמה בטורקו הייתה אקדמיית אובו (נוסדה 1640), שהועברה 
לבירה החדשה הלסינקי בשנת 1828 ונקראת כיום אוניברסיטת הלסינקי. 
לאחר שפינלנד זכתה בעצמאות בשנת 1917, היו המשכילים הפינים מעוניינים באוניברסיטה ששפת ההוראה בה היא פינית, לא שוודית. במבצע גיוס הכספים שנערך למטרה זו התקבלו תרומות של 22,040 אנשים. העצמאות החדשה וגיוס התרומות משתקפים במוטו של האוניברסיטה, "מתנה מעם חופשי למדע החופשי". לכבודם של התורמים העניקה האוניברסיטה את השם "22,040" לליקר המיוחד המיוצר בה, שפותח על ידי כימאי המזון של האוניברסיטה.

קמפוס האוניברסיטה

קמפוס האוניברסיטה משותף לאוניברסיטת טורקו, האוניברסיטה האקדמית של אובו, בית הספר לכלכלה ומנהל עסקים של טורקו ופארק המדע של טורקו. הקמפוס כולל גם את בית החולים האוניברסיטאי של טורקו וכפר סטודנטים. בניין המנהלה והמתחם שסביבו נבנו בשנות ה-50, באתר המכונה "גבעת האוניברסיטה". הקמפוס מתרחב בהתמדה. בין התוספות האחרונות לקמפוס אפשר למנות את בניין הפקולטה לחינוך, בניין הפקולטה למדעי החברה, בניין הפקולטה למדעי המחשב שהושלם לאחרונה, וכן כמה קסרקטינים צבאיים מהמאה ה-19 שהאוניברסיטה רכשה.
אל בורות המים (שיר)

אל בורות המים הוא שיר שכתבה והלחינה נעמי שמר על ארץ ישראל.

היסטוריה של השיר

השיר "אל בורות המים" נכתב והולחן בשנת 1982 על ידי נעמי שמר בעבור הסרט "אל בורות המים" שביים מוטי קירשנבאום. זהו גם שיר הנושא של האלבום "אל בורות המים" שהוציאה שמר בשנת 1982.
מלבד נעמי שמר את השיר ביצעו הגבעטרון, להקת הכל עובר חביבי, עמיר בניון, רונה קינן, דני רובס, דורית פרקש וסיון טלמור.

ניתוח

יש הרואים קשר לשיר "ירושלים של זהב", בעקבות השימוש החוזר בביטוי "בורות המים".
בשיר ירושלים של זהב בתחילה נאמר על בורות המים "איכה יבשו", ולבסוף, בבית שנוסף לאחר שחרור העיר ירושלים והר הבית – "חזרנו אל בורות המים".
בשיר "אל בורות המים" מתוארת השיבה לבורות המים כשיבה למולדת – בה ניתן למצוא "צל בקיץ" ולבנות "עיר ובית".

פזמון השיר

אל בורות המים, אל בורות המים

אל המעיין אשר פועם בהר

שם אהבתי תמצא עדיין

מי מבוע

מי תהום

ומי נהר
קליפורד אדמונד בוסוורת'

קליפורד אדמונד בוסוורת' (באנגלית: Clifford Edmund Bosworth;‏ 29 בדצמבר 1928 - 28 בפברואר 2015) היה היסטוריון ומזרחן אנגלי.

ביוגרפיה

בוסוורת' נולד בשפילד, בריטניה. קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת אוקספורד ותואר שני ושלישי מאוניברסיטת אדינבורו. שימש כמרצה באוניברסיטת סנט אנדרוז (1967-1956), וכפרופסור באוניברסיטת מנצ'סטר (1990-1967), ממנה פרש כפרופסור אמריטוס וכחבר כבוד. היה פרופסור אורח באוניברסיטת טורונטו (1965-6), אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1969), אוניברסיטת כווית (1975), אוניברסיטת פרינסטון (1984) ואוניברסיטת הרווארד (1997), התמנה לפרופסור כבוד באוניברסיטת ויילס ב-1997. בשנת 2004 החל לשמש כפרופסור אורח באוניברסיטת אקסטר.   
חיבר כמאה מאמרים בכתבי עת אקדמיים וספרים. פרסומיו האחרים כללו קרוב ל-200 מאמרים באנציקלופדיה של האסלאם, כ-100 מאמרים באנציקלופדיה אירניקה, כמו גם מאמרים באנציקלופדיה בריטניקה, באנציקלופדיה אמריקנה, במילון לימי הביניים, חיבר את המאמר "Caliphate, empire of the" באנציקלופדיה בריטניקה, מהדורה 15, מאקרופדיה; כתב פרקים בהיסטוריה קיימברידג' של אירן, בכרכים 3, 4 ו-5, בהיסטוריה קיימברידג' לספרות ערבית, כרכים 1 ו-3 ובהיסטוריה של אונסק"ו לציוויליזציות של מרכז אסיה, כרכים 4 ו-5. 
ספרו The Islamic dynasties תורגם לערבית ופרסית. הוא היה העורך הראשי של האנציקלופדיה של האסלאם וחבר במועצת המערכת של אנציקלופדיה אירניקה.
נפטר ב-28 בפברואר 2015.
OpenBSD

גרסאות

הגרסה הראשונה של OpenBSD הייתה 1.1, שהתבססה גרסה 1.0 של NetBSD.
החל מגרסה 2.0, שיצאה ב-1 באוקטובר 1996, מתקדמים מספרי הגרסאות בסדר פשוט. אין משמעות מיוחדת לשינוי "גרסה ראשית" (המעבר מ-2.9 ל-3.0 או 3.9 ל-4.0).
החל מגרסה 3.0 יש לכל גרסה גם סמל מיוחד וגם שיר.

פיתוח

פרויקט OpenBSD השתמש במערכת בקרת התצורה CVS כבר מהתחלה. הוא היה פרויקט התוכנה החופשית הראשון שסיפק גישת CVS לא מזוהה דרך האינטרנט לקוד המקור של הפרויקט (בניגוד להפצת ארכיוני תוכנה שלמים של גרסאות כאשר הגרסאות יוצאות).
הפרויקט היה גם אחד החלוצים של הוצאת גרסאות לפי זמן. החל מגרסה 2.0 פרויקט OpenBSD מוציא גרסה חדשה פעם בחצי שנה ולא "זה מוכן כשזה יהיה מוכן"].
נארול

תולדות היישוב

נארול נוסדה בסוף המאה ה-16 כיישוב פרטי בבעלות אצולה, ובשנות ה-90 של אותה מאה הוענקו לה זכויות עיר, ונקבעו בה ימי שוק וירידים. באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי גייסותיו של חמלניצקי, ונטבחו בה אלפי תושבים, ובהם יהודים רבים. בשנת 1672 הביס המצביא הפולני יאן סובייסקי את הטטרים שפלשו לאזור העיירה.
בשנות ה-20 של המאה ה-19 הוקם בעיירה ארמון מפואר, ובתקופה זו נודעה העיירה בייצור רעפים. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית. הארמון שבעיירה נשרף בידי האוסטרים בשנת 1863, במהלך דיכוי מרד ינואר.

יהודי נארול

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1613, אולם במהלך פרעות ת"ח ות"ט באה כליה על הקהילה היהודית בעיירה, לאחר שכ-10,000 היהודים שישבו בה, רובם הגדול פליטים, נטבחו בידי הקוזקים, תוך שריפת חלקם בבית הכנסת המקומי.
במהלך המאה ה-18 שוקמה במעט הקהילה היהודית בעיירה, וצביונה עד ראשית המאה ה-20 היה חסידי. בשנת 1904 הופצה עלילת דם נגד יהודי העיירה, ובשנת 1907 נרצחה משפחה יהודית בסביבת העיירה. באפריל 1918 נערך פוגרום ביהודי העיירה בידי איכרי הסביבה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 734 יהודים, מתוך 1,817 תושבים, והתקיימה בה פעילות ציונית.
ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ורצח אקראיים בקרב יהודיה. בהמשך, הוטל על יהודי העיירה סכום כופר גבוה, והם נצטוו לבצע עבודות כפייה. עד סוף חודש ספטמבר גורשו כל יהודי העיירה לעבר תחום הכיבוש הסובייטי הסמוך, ורובם הגיעו לראווה רוסקה. משם הוגלו חלק מהיהודים לעומק ברית המועצות, ובזכות כך ניצלו כ-100 מהם.
מרים פריד

מרים פריד (נולדה ב-1946) היא כנרת ישראלית בעלת שם עולמי.

ביוגרפיה

מרים פריד נולדה ב-1946 בסאטו מארה שברומניה, ובגיל שנתיים, עם קום מדינת ישראל, עלתה לארץ עם משפחתה והתיישבה בהרצליה. אביה, טיבור, היה מנהל חשבונות, ואמה, לילי, מורה לפסנתר. בגיל שמונה החלה ללמוד כינור אצל אליס פניבש-רוזנברג ואחר המשיכה את לימודיה בארצות הברית (עם מלגה מטעם מפעל המלגות ע"ש שרת של קרן התרבות אמריקה-ישראל) אצל איוון גלאמיאן בג'וליארד ואצל ג'וזף גינגולד באוניברסיטת אינדיאנה.
מרים פריד הופיעה עם תזמורות מן החשובות בעולם, בהן התזמורת הסימפונית של בוסטון, התזמורת הסימפונית של שיקגו, תזמורת קליבלנד, תזמורת פילדלפיה ותזמורת פיטסבורג בארצות הברית, התזמורת הפילהרמונית הישראלית, סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית של לונדון, התזמורת הפילהרמונית המלכותית והתזמורת הסימפונית של וינה. כמו כן הופיעה בפסטיבלי מוזיקה וניגנה במרכזי מוזיקה חשובים באמריקה ובאירופה. מאז 1993 מנהלת מרים פריד את מרכז המוזיקה ברוויניה.
פריד מנגנת גם עם הרכבי מוזיקה קאמרית והיא חברה ברביעיית מנדלסון. בין השאר ניגנה עם אייזיק שטרן, עם פנחס צוקרמן ועם בעלה, הכנר-ויולן פאול ביס.
הוראות שורופק

הוראות שוּרוּפָּק (או משלי שורופק) היא ספרות חוכמה שומרית שנכתבה בעת העתיקה במסופוטמיה. הספרות כוללת הוראות ועצות חכמה ושייכת לסוגת הדרכה. הם נכתבו כשורה של הוראות כדי לתת כלים להתנהגות ראויה בקהילה, טיפוח המעלות וכללים המהווים מתכון להצלחה בחיים, וכדי לשמר את הנהוג והמקובל בקהילה. ההוראות מייצגות השקפת עולם שומרית לדרך חיים נכונה.

זיהוי המלך שורופק

העיר שורופק הייתה אחת מחמש הערים והאחרונה בהם ששלטו על שומר לפני בוא המבול. המלך האחרון לפני המבול היה אובר-תותו, ובנו היה זיאוסודרה. בהוראות שורופק מופיעה דמות נוספת בשם שורופק בין אובר-תותו לבנו. כשאובר-תות הופך לסב. באחת מגרסאות רשימת המלכים השומרית מופיע שורופק כדור ביניים נוסף. השערת החוקרים היא שהאב אובר-תותו נקרא ביצירה זאת על שם העיר "איש שורופק" וביצירה בטעות נרשם רק השם שורופק.

ספרות החוכמה בעת העתיקה

ספרות מסוג זה הייתה מקובלת ונפוצה ברחבי המזרח הקדום במסופוטמיה הייתה מסורת של כתיבת הוראות חוכמה מתקופת אור 3 ועד המאה ה-5 לפנה"ס. המידע על הספרות השומרית מקורה בעיקר מתוך עותקים שנכתבו בבית ספר בעיר ניפור וערים נוספות בתקופת איסין-לרסה. המורים בבתי הספר נתנו לתלמידים שלהם לתרגל כתיבה על ידי העתקת יצירות שומריות קדומות.
דוגמאות נוספות לספרות חוכמה הן "הוראות אשורבניפל", משלי אחיקר ועוד. יצירות דומות נמצאו גם במצרים ונקראות "ההוראות המצריות" כגון "משלי אמנ-אמ-אפה", "הוראות פתחותפ" (The Instruction of Ptahhotep) מהמאה ה-24 לפנה"ס ועוד. ספרות זאת מזכירה את ספר משלי המיוחס למלך שלמה.
הירוקים של אנדורה

היסטוריה

המפלגה הוקמה בשנת 2003 והשתתפה מאז הקמתה בכל מערכות הבחירות במדינה (2005, 2009 ו-2011), אך מעולם לא עברה את אחוז החסימה ולא זכתה לייצוג אלקטורלי בפרלמנט. בכל מערכות בחירות זכתה המפלגה בכ-3% תמיכה: בבחירות שנערכו באפריל 2005, זכתה המפלגה ב-3.5% מקולות הבוחרים; בבחירות שנערכו ארבע שנים מאוחר יותר, באפריל 2009, זכתה המפלגה ב-3.17% מקולות הבוחרים; ולאחר שנתיים (אפריל 2011), נערכו בחירות בשלישית, שבהן זכתה המפלגה ב-3.35% מקולות הבוחרים.
כיום, עומד בראש המפלגה איזבל לוזנו מוניוז.
חבובוטף

תקציר העלילה

עלילת הסדרה התמקדה בדמויות "החבובות" כאשר היו זאטוטים אשר חיים יחד בחדר ילדים גדול תחת השגחתה של מטפלת המכונה "נאני". בעזרת דמיונם הפעיל הם נוהגים לצאת להרפתקאות בעולמות דמיוניים. אף על פי שלעיתים הם נקלעים למצבים מסוכנים, תמיד הם ניצלים בשנייה האחרונה כאשר "נאני" נכנסת לחדר על מנת לבדוק לשלומם ובכך למעשה מחזירה אותם למעשה למציאות. כמעט כל פרק הכיל שיר אחד, ולעיתים אף יותר. הסדרה המצוירת שונה מהסדרה המקורית ויותר מיועדת לגיל הרך.
התוכנית כללה גם פרודיות לסרטי קולנוע שונים בהם "מלחמת הכוכבים", "אינדיאנה ג'ונס", ועוד.
באפלו 66

העלילה

לאחר שריצה חמש שנים בכלא על פשע שלא ביצע, בילי בראון (וינסנט גאלו) חוטף רקדנית סטפס צעירה בשם ליילה (כריסטינה ריצ'י) ומכריח אותה להעמיד פנים שהיא אשתו. לליילה אין בעיה עם זה וגם היא נמשכת אל בילי בצורה רומנטית. בילי מתמודד עם הבדידות והדיכאון שלו ולבסוף הוא מאפשר לליילה לתת לו את האהבה והנוחות שהוא הזדקק לה כל חייו.
בהמשך רוקם בילי מזימה כנגד האיש שאחראי להיותו בכלא על פשע שלא ביצע, סקוט ווד, שחקן לשעבר של קבוצת הפוטבול "באפלו בילס", וזה שפיספס את השער במשחק הגמר, ושבגללו הקבוצה הפסידה במשחק הניצחון נגד "ניו יורק ג'איינטס" בשנת 1991.
גן הסנהדרין

גן סנהדרין הוא שמה של חורשה נטועה בשכונת סנהדריה שבצפון העיר ירושלים, מדרום לנחל צופים. במקום גדלים בעיקר עצי אורן וברוש, בשילוב עם עצי חורש גדולים לרבות עצי חורש ארץ ישראליים כגון כליל החורש ואלון התבור.
הגן הוא בעל תצורת נוף ייחודית בשל הטרשים המרשימים ומחשופי הסלע המשובצים בו שעליהם צמחיית כתלים אופיינית. בתוך מחשופי הסלע חצובות עשרות מערכות קבורה מרשימות מהתקופה הרומית שקיבלו את השם קברי הסנהדרין, והן שהקנו לגן את שמו. הגן, המתפרס על 28 דונם, עשיר בציפורי שיר].
בשלהי שנות השלושים ביקשה עיריית ירושלים לקנות חלק מקרקעות הקברים לשם בניית גן ציבורי באדמות הממשלה הסמוכות לקברים, אולם הרבנים הראשיים לארץ ישראל פסקו לבעלי הקרקעות כי אין למכור את השטח בשל קדושתו כמקום קבורה. בשנת 1942 נחתם הסכם שהסדיר את חלוקת הקרקעות. בעבר נהגו להגיע אל המקום מתפללים רבים אך כיום מקום הקברים בגן מוזנח ואינו משמש יותר כמוקד תפילה.
בשנת 2017 שופץ הגן על ידי עיריית ירושלים.
מייקל פרידמן

קורות חייו

מייקל פרידמן נולד בשנת 1951 בלוס אנג'לס, קליפורניה לבנדיקט פרידמן וננסי מרס פרידמן, סבו דוד פרידמן (אבי אביו) נולד ברומניה והיגר לניו יורק, שם הוא נהיה כותב מערכוני קומדיה לרדיו והצגות ברודוויי, סבו מת כשאביו היה בן 16. סבתו (אם אביו) האיצה באביו וכך אביו סיים את בית הספר בגיל 13. אחיו של אביו דודו של מיכאל, דוד נואל פרידמן, סיים את בית הספר בגיל 12 ונהיה פרופסור לתנ"ך. אחיהם הקטן טובי פרידמן לא הצליח כמותם וסיים את בית הספר בגיל 16 ולכן כונה "טובי הטיפש" והוא נהיה רופא הקבוצה לקבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס ולקבוצת הכדורסל לוס אנג'לס לייקרס. לאחר מות אביו, אביו של מיכאל החל לעבוד בכתיבת מערכוני קומדיה. הוא פגש את אמו של מיכאל, ננסי, רקדנית שחקנית וכותבת. בשנת 1941 הם התחתנו ועברו להוליווד. בשנת 1947 הוריו של מיכאל פרסמו את ספרם הראשון "גברת מייק" שנהפך לרב-מכר. בשנת 1951 נולד מיכאל. במהלך התיכון החל להתעניין באומנות והחל את לימודיו בקולג' בברקלי בשנת 1968 בלימודי אומנות ולאחר שנה עבר ללימודי מתמטיקה, לאחר ששמע הרצאה מעניינת על 4-manifolds וחקר אותם בתקופתו כמרצה בכיר באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו, לאחר שהוכיח כי קיימים מרחבי R4 אקזוטיים (exotic R4) לאחר שקיבל פרסים רבים על מחקרו החל לחקור מחשוב קוונטי מפני שהוא מקווה שמחשוב קוונטי יעזור לפתור בעיות מסוימות במתמטיקה, הוא הצטרף לMicrosoft StationQ תחנת מחקר במחשוב הקוונטי של מיקרוסופט בה הוא עובד עד היום.
נילי הרניק

תרומתה המדעית

מחקרה של פרופ' הרניק עוסק בשני תחומים עיקריים: תבניות זמירה באטמוספירה ומכניקת רצף גיאופיזית. מחקרה מאוד תאורטי ועוסק בהבנת תהליכים המייצרים תבניות זרימה גליות במערכת של אטמוספירה מפושטת, ואיך הגלים האלו - במרכזם גלי רוסבי (Rosby waves) - משפיעים ומושפעים מהזרימה הממוצעת עליה הם מתפתחים.
חלק ממחקריה עוסקים בהבנה מכניסטית של תהליך הנקרא "אי יציבות ברוקליני" (barcolinic instability). תהליך זה הוא אחד התהליכים המרכזיים באטמוספירה הקשור להיווצרות סופות מזג אוויר. פרופ' הרניק ופרופ' אייל חפץ ביחד הבינו כיצד שתי הגישות המרכזיות להסברת תהליך זה מתחברות ביחד.
חלק אחר ממחקריה של פרופ' הרניק עוסק בגלים פלנטריים שעולים לסטרטוספרה, במחקרה בנושא הזה הראתה פרופ' הרניק שלפעמים הגלים הפלנטריים שעולים לסטרטוספרה מוחזרים כלפי מטה, וההחזרה הזאת שקוראת בתנאים מסוימים מאוד משפיעה על כל הזרימה בסטרטוספירה ואף בטרופוספירה.
מחקרה החשוב ביותר של פרופ' הרניק הוא על ההשפעות של זיהום האוויר על מזג האוויר באמריקה הצפונית. במחקרה פרופ' הרניק הראתה שבאזור הדרום מערבי של אמריקה הצפונית יש כבר תהליך התייבשות משמעותי, והיא משערת שאם ההתייבשות תמשיך, מזג האוויר של האזור יהפוך לכמו בצורת ה"דאסט בואל" (dust bowl) של 1950.
במחקרה פרופ' הרניק השתמשה בתשעה עשר מודלים של מזג האוויר הנמצאים בדיווח ההערכה הרביעי של הפאנל הבין ממשלתי לשינוי מזג האוויר (IICP), ומצאה שהתחזית שהמודלים מראים עוקבת אחרי תרחיש הפליטה A1B, שאומר שפליטת הפחמן הדו-חמצני תעלה עד שנת 2050, ואחרי שנה זאת פליטת הפחמן הדו-חמצני תתחיל לרדת באיטיות.
רויס דה 5'9" (ראפר)

ביוגרפיה

רויס נולד וגדל בדטרויט, בגיל 18 הוא התחיל את קריירת הראפ שלו, בשנת 1998 הוא חתם על חוזה הקלטה בחברת התקליטים טומי בוי רקורדס אולם עזב אותה בעקבות חילוקי דעות אומנותיים וחתם בקולומביה רקורדס, שבה הוציא את אלבומו הראשון "רוק סיטי" בשנת 2002.
רויס חייב חלק גדול מפרסומו לקשר האומנותי שלו עם אמינם, קשר שהתחיל עוד לפני שהראפר הלבן פרץ לתודעה הציבורית בשנת 1999 עם הוצאת אלבומו "The Slim Shady LP" שרויס התארח בו. מלבד שיתוף הפעולה אמינם באלבום, הצמד הקליט עוד מספר שירים.
בעקבות העיכובים בהוצאת אלבום הבכורה שלו רויס עזב את קולומביה רקורדס וחתם בחברת התקליטים העצמאית קוך רקורדס, שבה הוא הוציא את אלבומו השני "Death is Certain". האלבום התקבל בהתלהבות על ידי המבקרים ונחשב לקלאסיקה ולאלבומו הטוב ביותר של רויס עד עתה.
רויס הוציא את אלבומו השלישי, "Independendent's Day", בשנת 2005 בחברת התקליטים M.I.C. Records, בה הוציא גם את האלבום "The Album" בשנת 2008.
בשנת 2011 הוציאו רויס ואמינם ביחד (בשמם המשותף "Bad Meets Evil") אלבום ושמו "Hell: The Sequel" הכולל את הלהיטים Lighters ו-Fast Lane.
ב-9 באוגוסט 2011 הוציא רויס את אלבומו "Success Is Certain" בו נכלל גם שיר שלו עם אמינם.
ב-5 באפריל 2016 הוציא רויס את אלבומו "Layers".
נמל התעופה קולצובו

היסטוריה

שדה התעופה המקורי בשטח עליו נמצא הנמל היום נבנה בין 1928–1930 על פי דרישת מכון חיל האוויר של ברית המועצות, ונבנה במקור בעיקר לשימושים צבאיים. ב-1932 דיוויזיית חיל האוויר ה-33 הועברה לבסיס קולצובו. יום לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה הוחל בבניית מסלול נחיתה באורך קילומטר. הבנייה החלה ביום למחרת והושלמה לאחר שלושה חודשים - זמן שיא לשנות ה-40.
ב-15 במאי 1942 נערך ניסוי במטוס הסילון הראשון של ברית המועצות בטיסה שיצאה מנמל תעופה זה. רפליקה של המטוס מדגם BI-1 נבנתה בכיכר שמול הטרמינל של נמל התעופה לזכר אותו מאורע. ב-10 ביולי 1943 קיבל נמל התעופה אישור לביצוע טיסות פנים. עובדה זו הפכה את נמל קולצובו לראשון בברית המועצות שיש לו במקביל סטטוס צבאי ואזרחי. טיסות מהנמל למוסקבה בוצעו על בסיס יומי. בדצמבר 1943, בדרכו חזרה מטהרן, עצר נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט ללילה אחד בנמל התעופה.
מפת אורביס טרארום

מפת אורביס טרארום (בלטינית: Orbis Terrarum; מילולית: "עיגול הארצות") או מפת T-O היא סוגה של מפות עולם (מפה מונדי) אשר צוירו בימי הביניים כדי לתאר את מראהו של העולם הידוע באותה עת. לעיתים מפות אלה נקראות "מפות ביאטיניות" על שם מפת ביאטוס - אחת הדוגמאות הראשונות של מפה מסוג זה, אשר צוירה על ידי ביאטוס מליבאנה, נזיר ספרדי בן המאה השמינית.

השקפת העולם בבסיס המפות

בשיאם של ימי הביניים, ההשקפה השלטת הייתה כי העולם שטוח, וכי הוא מחולק לשלוש יבשות. השקפה זו מופיעה לראשונה בכתביו של המלומד הספרדי איזידור מסביליה, בן המאה השביעית, בפרק 14 של ספרו "אטימולוגיאה":
העולם המיושב עגול, כמו מעגל עגול, כמו גלגל... ומסיבה זו האוקיינוס המקיף אותו אף הוא עגול. העולם מחולק לשלושה חלקים: האחד נקרא אסיה, השני אירופה והשלישי אפריקה.
— פרק 14, אטימולוגיאה
בכתביו של אריסטו מחולק העולם למספר אזורי אקלים. מפות אורביס טרארום מתייחסות רק למחצית העליונה של הארץ, לאזור האקלים הממוזג הצפוני לפי השקפה זו. חלקים אחרים של הארץ נחשבו בלתי אפשריים למגורי אדם, ולכן לא צוירו.
בין היבשות מפרידים ימות ונהרות בצורת האות T - כאשר רגל האות היא הים התיכון, ושתי זרועותיה של האות הן הנהרות הנילוס והדון (המכונה גם טאנאיס). במפות מופיעה אסיה בראש המפה (היינו המפה פונה לכיוון מזרח, ולא לכיוון צפון), אירופה בצדה השמאלי התחתון של המפה ואפריקה בצדה הימני התחתון. ירושלים מופיעה במרכז המפות ונחשבת למרכז העולם.
מרבית מפות אלה היו סכמטיות, ולא מפורטות, אולם צוירו מפות מפורטות בשיטה זו, המציגים אתרים, ערים ואירועים היסטוריים שונים.
בוגאטי ויירון סופר-ספורט

בוגאטי ויירון סופר-ספורט היא מכונית-על, גרסה משופרת של הבוגאטי ויירון שהייתה בעבר המכונית המהירה ביותר בייצור סדרתי. ב-2016 היא הוחלפה בדגם חדש, עוצמתי ומהיר יותר: בוגאטי שירון.
MacBook Air

תיאור כללי

כדי להפחית את גודל ומשקל המחשב, אפל זנחה תכונות ורכיבים שנקבעו כסטנדרט במחשבים נישאים. זה המחשב הראשון של אפל מאז PowerBook 2400c ללא כונן אופטי מובנה.
משתמשים יכולים לרכוש בנפרד כונן Super Drive שמתחבר דרך חיבור ה USB הזמין במחשב. 
זהו מחשב בעל מסך 11 ו-13 אינץ'.
כמו גם סדרת ה PowerBook Duo, המקבוק אייר מחסיר כמה פונקציות שנמצאות במחשבים גדולים יותר פיזית כמו סלוט הביטחון של קנסינגטון
או חיבור Ethernet (למרות שניתן לרכוש ממיר USB ל- Ethenet בנפרד).
המקבוק אייר מציע 2 חיבורי USB ואינו מציע חריץ Cardbus או Expresscard שמהווים חריץ חובה בכל מחשב נישא ישן כחדש.
גם חיבור ה FireWire לא זכה להיכנס לרשימת רכיבי המחשב. לעומת זאת, למקבוק אייר יש חריץ SDXC (דגמי 13 אינץ'), חיבור 3.5 מ"מ לאוזניות וחיבור Thunderbolt. 
המעבד המקורי של המקבוק אייר היה מעבד בתכנון ייחודי של אינטל Core 2 duo שאיפשר הקטנת שטח המעבד בכ-60 אחוזים.
המעבד שקיים היום במחשבי מקבוק אייר הוא Flash storage
למקבוק אייר מערכת נעילה מגנטית וכיסוי אלומיניום דומה לזה של ה MacBook Pro.
משטח המגע (המשמש גם כעכבר) - מוגדל ומאפשר אפשרות נגיעה במספר מקומות בדומה ל iPhone של אפל, מדובר בשיפור ניכר ממשטחי המגע הקודמים של מחשבי החברה.

דיסק מרוחק

המקבוק אייר מאפשר גישה לכוננים אופטיים הן של מחשבים מחברת מקינטוש והן של מחשבי PC מבוססי Windows, ובתנאי שעליהם מותקנת תוכנת דיסק מרוחק המאפשרת התקנת תוכנות מ CD או DVD. תוכנה זו נמצאת באתר של אפל להורדה.
תכונת הדיסק המרוחק תומכת גם ב Netbooting כך שמקבוק אייר יכול למעשה לעשות אתחול ממחשב מרוחק.

שירות למשתמש

שלא כמו קודמיו למשפחת MacBook, המקבוק אייר לא מאפשר החלפת חלקים על ידי המשתמש בגישה ישירה. הדיסק הקשיח, הזיכרון, הסוללה סגורים הרמטית בתוך המארז כאשר הזיכרון מולחם ישירות על הלוח. ראוי  לציין שלא כמו iPod או iPhone, את הדיסק הקשיח במקבוק אייר ניתן להחליף אך בצורה לא נוחה. 
כחלק מהשירות ללקוח מאפשרת אפל להחליף את הסוללה במעבדותיה בתמורה לעמלה, ניתן לעשות זאת גם בחנויות צד שלישי אך עדיין לא ברור אם הדבר פוגע באחריות המוצר.

התחשבות בסביבה

אפל כללה מספר מאפיינים אשר הופכים את המקבוק אייר לידידותי יותר לסביבה. כתגובה טען ארגון Greenpeace העולמי, "אנו יכולים להגיד שאפל הופכת לירוקה יותר, אך אינה ירוקה מספיק".

ביקורות

נמתחה ביקורת על המקבוק אייר על כך שמחירו גבוה מדי באופן יחסי למחשבים נישאים דומים או בעלי מפרט טכני טוב יותר. ביקורת נמתחה גם על בעיית ההרכבה של חריץ ה-USB ושקע האוזניות בטענה שהם הורכבו קרוב מדי ודורשים מהמשתמשים לרכוש מפצל USB חיצוני.
המחסור בחיבור FireWire אינו מאפשר העברת נתונים ישירה דבר המאט את קצב העברת הנתונים בין דיסקים חיצוניים ומחשב המקבוק אייר.
כשהושקו דגמי 2010 - 2011 (שעוצבו מחדש) המקבוק אייר ספג ביקורות טובות למדי, ככל הנראה לאור הוספת קורא כרטיסי sd, כניסת usb ומעבדי הsandy bridge של אינטל. כיום הוא נחשב לאחד "האולטרא בוקים" (מחשבים ניידים קלים במיוחד) הטובים בשוק.