google/wiki40b huggingface dataset:
אייל ברקאי

אייל ברקאי (נולד ב-16 באוקטובר 1972). הוא שדרן רדיו ישראלי, קריין פרסומות ותקליטן.
ברקאי החל את דרכו הרדיופונית בתחנת הרדיו הפיראטית "רדיו 2", בה שידר תוכנית יומית. באותה תקופה, "רדיו 1", התחנה המתחרה, הפסיקה את שידוריה על מנת להשתתף במכרז להפעלת הרדיו האזורי של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ולזכות בזיכיון על אזור חיפה והקריות. כאשר זכתה במכרז והחלה לשדר בשם חדש - רדיו חיפה, הצטרף ברקאי לצוות השדרנים.
ברקאי הגיש מגוון תוכניות לקהלי יעד שונים, בהן תוכניות נוער, מגזין לנשים, תוכנית בוקר ותוכנית ששידרה בעיקר מוזיקה משנות ה-80.
הוא הגיש את התוכנית "זיג-זג" לצד ליהי שלו ולצד המיסטיקאית ריקי קיטרו.
ברקאי כתב את הספר "סקס, שקרים ומיקרופון" המבוסס על מונולוגים מהתוכנית שהגיש ברדיו חיפה- "ברקאי לנשים בלבד". בעבר הוא הנחה עשרות ערבי נשים וטקסים, והיה קריין של מחלקת הפרומו של הערוץ הראשון.
בדצמבר 2014 עזב את רדיו חיפה לאחר 19 שנים והחל לעבוד בתחנת הרדיו ״צפון ללא הפסקה״ מבית ״רדיו ללא הפסקה״ 
שם הגיש את מגזין הבוקר ״ברקאי ללא הפסקה״ כל בוקר בין 9:00-12:00. 
באפריל 2015, ביקש לצאת לחופשה שממנה לא שב. מאז ועד היום לא ניתן להשיגו, ולא ידוע מקום הימצאו.
סרט מגנטי

סרט מגנטי הוא סרט ארוך, עשוי מחומר פלסטי שבו חומר הניתן למגנוט, המיועד להקלטת אותות אנלוגיים או דיגיטליים.
סרט מגנטי בנוי מבסיס של סרט מחומר פלסטי דק, המצופה בשכבה דקה המכילה חלקיקים של תחמוצת הברזל, אשר משנים את התכונות המגנטיות שלהם בהתאם לשדה מגנטי שיוצר ראש ההקלטה של מכשיר ההקלטה. הסרט משמש להקלטת אותות אנלוגיים או דיגיטליים. רוחב נפוץ של סרטים מגנטיים היה 1/2 אינץ' (במחשבים) ו-1/4 אינץ' (ברשמקולים).
בראשית ימיו סרט מגנטי היה מלופף על גלגל יחיד, ולשם שימוש בו נדרש גלגל נוסף, ריק, שאליו עבר הסרט במהלך קריאתו או כתיבתו. בהמשך הוחלפו סרטים אלה בקלטות, המכילות במארז אחד שני גלגלים, אחד לאספקת הסרט והשני לקליטתו.
סרט מגנטי משמש באלקטרוניקה בידורית, להקלטה של צליל בפורמטים שונים על גבי סרטי הקלטה וכן בקלטת אודיו רגילה או קלטת אודיו דיגיטלית מסוג DAT, וכן להקלטה של תמונה וקול בקלטת וידאו. במחשבים משמש הסרט המגנטי לאחסון של נתונים.
אווה מנדז

ביוגרפיה

מנדז נולדה במיאמי, פלורידה, לזוג הורים קובנים, אביה היה מוכר מכוניות ואימה מורה. גדלה בפרבר גלנדייל של העיר לוס אנג'לס עם אימהּ, אחיה ושתי אחיותיה לאחר שהוריה התגרשו. גדלה כקתולית וחונכה להיות נזירה. דוברת ספרדית שוטפת. מנדז למדה שיווק באוניברסיטת המדינה קליפורניה בנורת'רידג', אך נשרה מהקורסים לטובת פיתוח קריירת המשחק שלה. מספטמבר 2011 מנדז נמצאת במערכת יחסים עם השחקן ריאן גוסלינג, איתו הביאה לעולם שתי בנות.

קריירה

מנדז שוכנעה על ידי סוכן לבסס את קריירת המשחק שלה בהופעה בקליפים. הופיעה בקליפים של ויל סמית', Pet Shop Boys ואירוסמית'. לאחר מכן החלה לשחק בתפקידים מינוריים באופרות סבון. פריצתה הגדולה הייתה בסרט "יום אימונים מסוכן" בו שיחקה לצד דנזל וושינגטון ואית'ן הוק. בעקבות השתתפותה בסרט זה לוהקה לסרטים "תקועים לנצח" ו"היו זמנים במקסיקו" שעל השתתפותה בו הייתה מועמדת לפרס נבחרי הנוער ("Teen Choice Awards").
בשנת 2005 שיחקה בתפקיד הנשי הראשי בסרט "היצ'" לצד ויל סמית'. ב-2007 שיחקה בשובר הקופות "גוסט ריידר" לצד ניקולס קייג' וב-2009 שבה לשחק לצידו בסרט "פקד מושחת". בנוסף לקריירת המשחק, נבחרה מנדז לשמש כדוברת חברת הקוסמטיקה "רבלון" בדומה לשחקניות ודוגמניות אחרות כמו ג'וליאן מור, האלי ברי וסינדי קרופורד. הצטלמה בעירום לקמפיין נגד פרוות של ארגון זכויות בעלי חיים, "PETA". נבחרה מספר פעמים לרשימת הנשים הסקסיות בעולם.
קרוס-דרסינג

היסטוריה

קרוס-דרסינג מופיעה לאורך ההיסטוריה ובחברות רבות. ישנן דוגמאות רבות ולהן אחדות מהן:
במיתולוגיה יוונית - הפולחן ל-אפרודיטוס המאמינים לבשו בגדים שלא התאימו למגדר שלהם. גברים לבשו בגדי נשים ונשים לבשו בגדי גברים עם זקנים מלאכותיים.
במיתולוגיה נורדית אודין התלבש כמרפאה כחלק ממאמציו לפתות את Rindr.
בהינדו באחת האגדות האלה בהוצ'רה מטה מקללת את בפייה והוא הופך לאימפוטנט. הקללה הוסרה ממנו רק כאשר הוא התלבש והתנהג כמו אישה כסימן להערצת האלה.
בכמו כן ניתן למצוא מגוון דוגמאות בספרות, פולקלור, מוזיקה ותיאטרון, מרחבי העולם, של דמויות המתוארות כקרוס דרסר בדרגות שונות ובגלל מגוון רחב של סיבות. דוגמאות כוללות הקאבוקי ושמניזם קוריאני.

משמעויות של קרוס דרסר

ישנן שתי תופעות בולטות של קרוס דרסינג אשר לרוב נבדלות זו מזו בהיבט האטיולוגי; תופעה אחת של קרוס דרסינג היא עשייתו למטרת שעשוע, כלומר, כזה הנעשה על ידי זכרים בעלי זהות מגדרית גברית, שלרוב אינם הטרוסקסואלים, המתחפשים לדמויות נשיות ("דראג קווין"), או הנעשה על ידי נקבות בעלות זהות מגדר נשית, שלרוב אינן הטרוסקסואליות, המתחפשות לדמויות גבריות ("דראג קינג"), וכן אפשר שגם על ידי אינטרסקסואלים או ג'נדרקווירים. תופעה שנייה של קרוס דרסינג היא פאראפיליה (כלומר, התנהגות מינית לא נורמטיבית מבחינה סטטיסטית) מצד אדם, בדרך כלל גבר המרגיש כמיהה עזה ללבישת בגדים ופריטים המזוהים מבחינה תרבותית או סטטיסטית בנות המגדר הנשי בתרבותו, וזאת לצורך קבלת סיפוק מיני ואורגזמה מכך. שמה המקצועי הישן של תופעה זו היא פטישיזם טרנסווסטי, אם כי כיום יש גם העושים שימוש במונח אוטוגינפיליה, ונכון להיום לא ידועה הסיבתיות לתופעה זו. יש הרואים במונח "פטישיזם טרנסווסטי" או "אוטוגינפיליה" מונח מבזה, שכן הוא מרמז להיררכיית ערכים שבה המרכיב המיני של ההתנהגות הטרנסג'נדרית הוא בעל ערך שלילי.
קרוס דרסינג לשם בידור או שעשוע, נבדל ברמה האטיולוגית מאוטוגינפיליה והמכניזם המכונן התנהגויות אלה נחקר בעיקר על ידי פסיכולוגים, פסיכיאטרים, וחוקרים מתחומים קרובים.
אין לבלבל בין הטרנסווסטיט לבין טרנסקסואל שמאמץ התנהגויות או פרקטיקות אחרות המשותפות לאותו מגדר, או רוצה לעבור פרוצדורות רפואיות על מנת לבצע שינויים פיזיים, כי הוא חש כ"אישה הכלואה בגופו של גבר" (או "גבר הכלוא בגוף אישה").
בניגוד לאמונה הרווחת, חלק מהקרוס-דרסרס הגברים האוטוגינפיליים, מעדיפים, לפחות בדרך כלל, נשים, ואינם הומוסקסואלים. עם זאת, קשה לאמוד את אחוז הקרוס דרסרים אשר ביום יום נמשכים לנשים ואת אלה הנמשכים לנשים, מסיבות מתודלוגיות (למשל, מצב בו נבדקים במחקר משקרים לגבי האוריינטציה שלהם, כדי לא לבייש את עצמם, לשיטתם, בפני החוקרים).

אטיולוגיה

תיאור אטיולוגי (כלומר העוסק בסיבתיות) של תופעת קרוס דרסינג מגדיר קודם כל את סוג התופעה, כלומר, מדגיש אם מדובר בקרוס דרסינג לשם שעשוע (כגון הופעת דראג, המבוצעת לרוב על ידי הומוסקסואלים ולסביות), או פטישיזם טרנסווסטי שהמבצע אותו אינו בהכרח נמשך לבני או בנות מגדרו.

יחס הדתות לקרוס דרסינג

תרבויות לא-מערביות רבות מעניקות לגיטימציה לקרוס-דרסינג, לעיתים קרובות על רקע של ריטואל דתי.]

בדתות האברהמיות

התורה אוסרת קרוס-דרסינג מפורשות: "לא יהיה כלי גבר על אשה ולא ילבש גבר שמלת אשה" (דברים, כ"ב, ה'). הטעם שנתנו פרשנים לאיסור זה הוא שהאיסור בא להגן מחטא ניאוף וזנות שעלול להיגרם עקב התערבבות המינים. חז"ל דנו בסוגיה האם מאיסור זה נלמד שאל לה לאשה לצאת למלחמה.
הנצרות מוסיפה על איסורי הברית הישנה גם את האיסורים הכתובים בספר הברית החדשה, ויחסה לקרוס דרסריות הוא המחמיר ביותר.
יחס הקוראן לקרוס-דרסריות אינו חד-משמעי, אם כי הדבר מגונה בספרות החדית'.
מבצע טננבאום

מבצע טננבאום (בגרמנית: Unternehmen Tannenbaum) הייתה תוכנית מבצע לכיבוש שווייץ על ידי גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה שלא הוצאה אל הפועל.
לאחר השלמת כיבושה של צרפת, נותרו שווייץ וליכטנשטיין מכותרות בשטח כבוש על ידי הנאצים. תכנון המבצע לכיבושן החל ב-25 ביוני 1940, היום שבו נכנעה צרפת. המטה הגרמני הכין שלוש תוכניות פלישה למדינות נוספות באירופה, ומבצע טננבאום היה השלישי בהם. מסיבות שלא הובררו עד היום דחה היטלר את הפלישה לכיבוש שווייץ.
אסטוניה במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של אסטוניה למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שמונה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה עם העפלה לגמר קפיצה לרוחק נערות בה סיימו במקום הרביעי. ספורטאי המשלחת לא רשמו הישגים בענפים ג'ודו, חתירה, שחייה ושיט. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שאסטוניה שלחה עד כה. המשלחת מנתה 17 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפים. המשלחת רשמה הישגים בענפים אתלטיקה עם העפלה לגמר קפיצה לרוחק נערים ועם דירוג במקום החמישי בהדיפת כדור ברזל נערים, שחייה עם דירוג במקום השביעי במשחה 50 מטר בסגנון שחיית פרפר נערים, אופניים עם דירוג במקום השביעי לנבחרת הנערות והעפלה לרבע גמר בטורניר הנערות בכדורסל. המשלחת לא רשמה הישגים בענפים בדמינטון, ג'ודו ושיט.

אולימפיאדת הנוער אינסברוק (2012)

אסטוניה השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מראשיתם באולימפיאדת הנוער אינסברוק. המשלחת כללה 17 ספורטאים שהתחרו בשבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות כסף. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענף הביאתלון עם זכייה בשתי מדליות כסף בטורניר הנערים במקצועות ספרינט נגד השעון ומרדף. ספורטאי המשלחת הגיעו להישגים גם בענפים סקי נורדי משולב עם דירוג במקום השביעי בטורניר הנערים, סקי למרחקים עם דירוג במקום השמיני בגלישה ל-10 ק"מ נערים וסקי אלפיני עם דירוג במקום התשיעי במסלול סלאלום ענק לנערים ודירוג במקום ה-14 במסלול סלאלום לנערים ולנערות. המשלחת לא הגיעה להישגים משמעותיים בענפים החלקה אמנותית, קפיצות סקי ןקרלינג.

אולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר מנתה 17 ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת לא זכתה במדליות. בניגוד לאולימפיאדת הנוער אינסברוק, המשלחת לא זכתה במדליות בענף הביאתלון. יחד עם זאת ספורטאי המשלחת דורגו במקום החמישי במקצוע הספרינט נגד השעון נערים ובמקום התשיעי במקצוע מרדף בטורניר הנערים. בענף ההחלקה אמנותית המשלחת דורגה במקום העשירי בריקוד אמנותי. המשלחת לא רשמה הישגים משמעותיים בענפים החלקה מהירה, סקי אלפיני, סקי למרחקים, סקי נורדי משולב, קפיצות סקי וקרלינג.
סומבור

היסטוריה

תיעוד בכתובים ליישוב במקום מצוי מאמצע המאה ה-14, עת נשלטה העיר על ידי ממלכת הונגריה. בראשית המאה ה-16 נכבש האזור על ידי סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-1687 עברה העיר לחזקת ממלכת הבסבורג ובהמשך נכללה בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, הוכנעה ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית ואזור באצ'קה סופח להונגריה. לאחר המלחמה נכללה העיר בשטח יוגוסלביה ולאחר פירוק יוגוסלביה עברה לחזקת סרביה.

הקהילה היהודית

הקהילה היהודית בעיר נוסדה ככל הנראה בשלהי המאה ה-18. בעיר הוקמו בית כנסת ובית עלמין יהודיים. ב-1880 מנתה הקהילה 637 נפשות וב-1940 1,620 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית הועבר אזור באצ'קה ובכלל זה העיר סומבור לחזקת הונגריה והוחל ברדיפת יהודי החבל. מקצת מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים. בהמשך, גורשו יהודי סומבור
אל מחנות ההשמדה. לאחר מלחמת העולם השנייה שבו כ-200 יהודים להתגורר בסומבור. ב-1948, עם הקמת מדינת ישראל עלו חלקם לישראל. ב-1952 נמנו בסומבור 52 יהודים.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר רִיגִ'יצָה. קהילה קמה שם בשלהי המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1900 נחנך בית כנסת. הקהילה חרבה בשואה. מבנה בית הכנסת נהרס ב-1948. נכון ל-2002 עמד בית העלמין היהודי על תילו והיה במצב תחזוקתי סביר. כמו כן יהודי הכפר בָּאצְ'קִי בְּרֶסְטוֹבָאץ. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. ב-1880 הוקם בית הכנסת ובית עלמין יהודי. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות. נכון ל-2010 עמד על תילו בית העלמין היהודי. הוא לא היה מגודר ולא מתוחזק.
דיקטטורה של הפרולטריון

דיקטטורה של הפרולטריון הוא מושג שטבעו קארל מרקס ופרידריך אנגלס בספרם המניפסט הקומוניסטי.
משמעות המושג הוא שליטה בלעדית של מעמד הפועלים על אמצעי השלטון ועל אמצעי הייצור. מרקס טען, שבמדינות הבורגניות ישנה "דיקטטורה של הבורגנות", גם אם יש בהן דמוקרטיה מכיוון שנבחרי העם יכולים להיות רק בעלי אמצעים. בדיקטטורה של הפרולטריון, על פי מרקס תהיה דמוקרטיה פועלית, לדוגמה, עובדי מפעל ייבחרו את מנהליו. כמו כן, העובדים ייקבעו את מוסדות השלטון. על פי מרקס הדיקטטורה של הפרולטריון היא השלב האחרון בדרך לקומוניזם.
הייקו

הַייקוּ (ביפנית: 俳句) היא צורת שירה קצרה שמקורה ביפן המסורתית. שירי הייקו עוסקים בדרך כלל ברגע כלשהו בהווה, שהמשורר מתבונן בו ומתאר אותו באופן אובייקטיבי ומיידי ככל האפשר. מאז שנות ה־50 של המאה ה־20 ההייקו זוכה לפופולריות מחודשת בכל רחבי העולם.

היסטוריה

מקור ההייקו בשירת הטנקה שכללה שתי שורות נוספות בנות שבע יחידות. לטנקה ולהייקו קדמה שירת הרנגה, שהיא למעשה קבוצת שירי טנקה שמתכתבות אלה עם אלה. קיימת גם מסורת של הייקו היתולי, המכונה סנריו.
המשוררים המסורתיים הידועים של ההייקו הם באשו, איסא, יוסה בוסון ושיקי.
אזור השימור נגורונגורו

גאוגרפיה

אזור השימור הוא חלק מהמערכת האקולוגית סרנגטי, ובצפון-מערבו משתרעים שוליהם של המישורים הגדולים המאפיינים אותה, והמצויים ברובם בתחומי הפארק הלאומי סרנגטי. את גבולותיו הדרומי והמזרחי של אזור השימור מתווה השבר הסורי אפריקני.
בדרומו ובמערבו של אזור השימור משתרעות רמות געשיות, הכוללות הר געש פעיל אחד - אוֹל דוֹיִנְיוֹ לֶנְגָאִי (בשפת המסאים - "הר האלוהים"), שגובהו 2,878 מ' - ושישה הרי געש כבויים: לוֹאוֹלְמָסָאנִי (3,648 מ'), אֶמְפָּקָאָאִי (3,262 מ'), אוֹלְדֶאָנִי (3,216 מ'), מָקָרוֹט (3,132 מ'), אוֹלְמוֹטִי (3,100 מ') ונגורונגורו (2,200 מ').

מכתש נגורונגורו

האתר הידוע ביותר באזור השימור, והוא שהעניק לו את שמו, הוא מכתש נגורונגורו. מכתש זה, שהוא הקלדרה השלמה הגדולה בעולם, נוצר עם קריסתו של הר געש לפני כ-2 מיליון שנים. עומקו 610 מ' ושטחו 260 קמ"ר. מורדותיו התלולים יוצרים מתחם סגור, ובעלי חיים כמעט שלא נכנסים ויוצאים ממנו.
מקור המים העיקרי במכתש הוא נחל מוּנְגֶה, שזורם בצפונו לאגם המלוח מָגָאדִי. בדרום המכתש זורם נחל לֶרָאִי, שמגיע אף הוא לאגם מגאדי, אך רק כאשר יורד מספיק גשם. בנוסף, נובעים לדפנותיו של המכתש מספר מעיינות, שחלקם משמשים את המסאים.

פאונה

בשטחו הקטן יחסית של מכתש נגורונגורו חיים כ-25,000 בעלי חיים גדולים, וניתן למצוא בו את רוב בעלי החיים המאפיינים את מזרח אפריקה. עם בעלי החיים הנמצאים במכתש נמנים קרנפים צרי-שפה, שמספרם הידלדל מ-108 בשנות ה-60 ל-14 בלבד ב-1995, וב-2007 עמד על 23. במכתש מספר רב של פרסתניים, ובהם גנו כחול, זברות, אילנדים מצויים, צביי תומסון, דאמאליסקי הסהר ותאואים אפריקנים. אוכלוסיית הטורפים כוללת, בין היתר, אריות, נמרים וצבועים. כמו כן יש במכתש פילים והיפופוטמים.
במישורי הסרנגטי שבצפון אזור השימור עוברים מדי קיץ עדרים עצומים של גנו (כ-1.7 מיליון), זברות (כ-260 אלף) וצבאים (כ-470 אלף).

תיירות

ריכוזם של בעלי חיים רבים בשטחו הקטן יחסית של מכתש נגורונגורו, וקרבתו לעיר ארושה הם גורמים מרכזיים בהפיכתו לאחד מאתרי התיירות החשובים בטנזניה. רוב התיירים מגיעים למכתש במסגרת טיול ספארי.
מוקדי משיכה נוספים לתיירים הם כפרי המסאים שברחבי אזור השימור והמוזיאון הפרה-היסטורי הסמוך לקניון אולדובאי, וכן אזור הרמה הוולקנית, המתאים לטרקים ולטיפוס הרים.
נחל גרוף

זיהום הנחל

במשך השנה, מתמלא ערוץ הנחל באשפה רבה המגיעה אליו בעזרת הרוח הצפונית, מרחבי השחמון. החשש שעם השיטפון הראשון תגיע אשפה זו אל לב מפרץ אילת. מתנדבים רבים באים מדי שנה כדי לנקות את הנחל.

טיילת הנחל

בשנת 2014 פרסם משרד הבינוי והשיכון להקמת טיילת בנחל גרוף באילת. הקבלן הירושלמי זלמן בראשי זכה במכרז ולאחר קבלת כל האישורים, העירייה הוציאה צו התחלת עבודה לטיילת החדשה, המשקיפה לנחל גרוף הסמוך לרובע 10 בשכונת שחמון. אורכה של הטיילת תוכנן להיות כקילומטר.
בפברואר 2015 העבודות הופסקו בשל ביצוע בדיקות קרקע על ידי משרד הבינוי. בדיקות הקרקע שהתקיימו באזור אחרי החפירות של אדמת המילוי נועדו לסייע בהנחיות המקצועיות לקבלן הביצוע, אולם תוצאותיהן טרם התקבלו, ולכן מתעכב המשך העבודה במקום.
קאזה מילה

המבנה

גאודי הקים את המבנה בסגנונו האופייני, תוך שימוש בקווים גאומטריים פשוטים, והמאפיין העיקרי של הבית הוא שאין בו קווים ישרים. המבנה המתעקל מזכיר גלי ים או דיונת חול, והוא נישא לגובה שש קומות ומקיף שתי חצרות פנימיות - האחת עגולה והאחרת אליפטית. כל חזיתו של המבנה עשויה אבן גיר למעט חלקה העליון, המשלב אריחים לבנים היוצרים דימוי של הר מושלג. על הגג פתחים גדולים המהווים את מוצאם של גרמי המדרגות המובילים אליו, והם מעוטרים בפיסות אבנים בצורת צלבים הפונים לארבעה כיוונים. הארובות מצופות באריחי קרמיקה, והן מזכירות ראשי 
לוחמים חבושי קסדות. הגג נתמך בשורה של קשתות פרבוליות. 
זה נמצא בבעלות וקרנה קטלוניה La Pedrera
מעקות הברזל במרפסות מזכירים צמחים מטפסים בינות לסלעים או אצות-ים. בחזית שער גדול ועל המשקוף שמעליו רשום המשפט הראשון מתפילת אווה מריה: "Ave Maria gratia plena, Dominus tecum" ("הו, מריה מלאת החסד, אדוני עִמך"). גאודי תיכנן להעניק לחזית משמעות דתית עמוקה ולהציב בה פסלים בגובה של ארבעה מטרים של הבתולה ושל המלאכים גבריאל ומיכאל משני צדדיה, אולם התוכנית לא יצאה אל הפועל. פרטים אחרים בבניין כוללים סימבוליסטיקה של הבונים החופשיים, שגאודי נמנה עם חבריהם. העיטורים הפנימיים מחקים סביבה ימית וכוללים תקרות המעוצבות כך שיזכירו את גלי הים, ועיטורים בדמות תמנונים, קונכיות וצמחייה ימית.

היסטוריה והשפעה

הקמת המבנה התעכבה בשל חריגות מאישורי הבנייה העירוניים ובשל מחלוקות בין גאודי לבין בעל הבית בעניין העיצוב הפנימי. יחסיהם הורעו, וגאודי עזב את הפרויקט ב-1909. בעת בנייתו לעגו תושבי ברצלונה למבנה וכינו אותו "המחצבה", כינוי שדבק בו עד היום. במשך השנים שופץ פנים המבנה והותאם לצורכי דייריו המשתנים, בהם גם חברות שהקימו בו משרדים. כל עיצוב הפנים המקורי של גאודי אבד למעשה, אך הקומה הרביעית שוחזרה והיא פתוחה למבקרים. עליית הגג של המבנה משמשת כמוזיאון לתולדות הסגנון האדריכלי של גאודי, וגם אזור האחסון פתוח לקהל הרחב. יתר קומות המבנה משמשות למגורים.
המבנה העניק השראה למבנים נוספים שתוכננו במאה ה-20, ובהם מגדל איינשטיין שנבנה בשנת 1921 בפוטסדאם על ידי האדריכל אריך מנדלסון, ההונדרטוואסרהאוס שבנה פרידנסרייך הונדרטוואסר בווינה, ו"הבית המשוגע" ברחוב הירקון בתל אביב, ששאב ממנו השראה באופן ישיר.
מתחם ווטרגייט

מתחם ווטרגייט (באנגלית: Watergate complex) הוא קבוצה של חמישה בניינים בשכונת פוגי בוטום בוושינגטון הבירה בארצות הברית. המתחם, בן 40 אלף מטרים רבועים, כולל בניין משרדים, שלושה בנייני דירות, ומבנה של מלון-משרדים.
בניית המבנים במתחם החלה באוגוסט 1963, ולוותה בחילוקי דעות בין האדריכלים, גורמי ממשל וגורמים אחרים, לגבי גובה הבניינים וסגנונם האדריכלי. הבנייה הסתיימה בינואר 1971. המתחם הפך לאחד הפופולריים בוושינגטון למטרות מגורים ומשרדים, בין השאר עבור חברי הקונגרס ואנשי ממשל אחרים. המתחם נמכר מספר פעמים במהלך שנות ה-80; החל משנות ה-90 המתחם חולק ובנייניו נמכרו בנפרד לקונים שונים מספר פעמים.
המתחם עלה לכותרות ב-1972, לאחר פריצה שהתגלתה במטה המפלגה הדמוקרטית בקומה השישית בבניין המלון-משרדים. נמצא כי צולמו מסמכים והותקן ציוד האזנה במקום. חקירת המשטרה העלתה כי מאחורי הפריצה ומעשים בלתי-חוקיים נוספים, עמדו אנשים בכירים בממשלו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. הפרשה זכתה לכינוי פרשת ווטרגייט, על שם המתחם, והיא הובילה לבסוף להתפטרותו של ניקסון ב-9 באוגוסט 1974. מילית הסיומת "-גייט" הפכה בהמשך לעיתים קרובות למקושרת עם פרשיות ושערוריות פוליטיות דומות בארצות הברית וברחבי העולם.
אלג'יר (להקה)

היסטוריה

אלג'יר הוקמה בתחילת שנות התשעים על ידי אביב גדג', יחד עם חבריו למושב תלמי אליהו - גבריאל בלחסן ודביר לביא. חיים שמש, מפיק מחברת הד ארצי, ראה את הלהקה מופיעה בתל אביב והחתים את הלהקה על חוזה בחברה. בדצמבר 1995 יצא האלבום הראשון של הלהקה שנקרא "נאמנות ותשוקה" והופק על ידי אסף שריג, חבר להקת "איפה הילד?". להקלטות הצטרף אחיו של אביב גדג', שלום גד, בגיטרה בס. סגנון האלבום היה רוק שהושפע ממוזיקה אתנית ומחזנות והוא לא הצליח מסחרית.
לאחר הוצאת האלבום הראשון עברו חברי הלהקה חוויות שונות, ביניהן תקופה של חזרה בתשובה, ניסיונות התאבדות ואשפוז מרצון של גיטריסט הלהקה בלחסן בבית החולים הפסיכיאטרי "אברבנאל". שמונה שנים אחרי הוצאת "נאמנות ותשוקה" חתמה הלהקה על חוזה עם שאול מזרחי מנהל הבארבי, בלייבל "בארבי רקורדס", בו הוציאו בשנת 2004 את אלבומם השני, "מנועים קדימה", מתוכו בעיקר בלטו השירים "בתוך הצינורות", "דם על הים", "דבר אליי", "קיטש" ועוד. הרכב הלהקה באלבום השני השתדרג, וכלל את המייסדים גדג, ובלחסן, אביב ברק בתופים (מלהקת נקמת הטרקטור), עמי רייס בקלידים וגיל פדידה בגיטרה בס. אל ההקלטות הצטרף הגיטריסט רון בונקר (רון בונקר הוא כיום חלק מההרכב הקבוע שמלווה את גדג' בהופעותיו כאמן סולו). האלבום השני הצליח מבחינה מסחרית וזכה לביקורות נלהבות. לאחר צאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ארוך, שבחלקו לא השתתף בלחסן מסיבות בריאותיות, ועופר קורן החליף אותו כגיטריסט. חלק מההופעות לוו על ידי רביעיית מיתרים ובחלקן התארחו אמנים שונים, כמו אהוד בנאי, ברי סחרוף, שלום גד ועוד. אלג'יר קיימה גם שתי הופעות עם הרכב מיוחד שהקים גדג' לצורך ההופעות ונקרא התזמורת האנדרלמוסית. ביוני 2005 סיימו את סיבוב ההופעות ויצאו להפסקה.
ב-2005 הודיע גדג' על פירוק הלהקה.
טייגלעך

טייגלעך (או טייגלאך, מיידיש: "בצק קטן") הוא מאכל מתוק המשתייך למטבח היהודי האשכנזי. הטייגלעך הן יריעות בצק קשורות בלולאה אותן נהוג לטגן בסירופ מתוק או דבש. הטייגלעך מוגש ככיבוד בחגים ראש השנה, סוכות, שמחת תורה ופורים.

היסטוריה

מקורו של הטייגלעך עוד מימי הרומאים, הם לקחו פיסות בצק, בישלו אותם בדבש וקראו למאכל ורמיקולוס. יהודי איטליה אימצו את המאכל למטבחם אך הוא נעלם בהדרגה בתקופת ימי הביניים. בתחילת המאה ה-12 רבנים שחיו בשטח גרמניה וצרפת של ימינו, ציינו כי הם אוכלים יריעות בצק מתוקות מצופות בדבש להם קראו ורמסל או ורימילש וכי המאכל מוגש כמנת פתיחת בארוחת השבת. המנה עברה שינוי שמות, בתקופה מסוימת הוא נקרא גרמסל ולאחר מכן חרמסל במזרח אירופה. הטייגלעך מוגש בעיקר בראש השנה, שכן בחג זה נהוג לאכול מאכלים מתוקים או מצופים בדבש כדי לסמל מעבר נעים ומבורך לשנה חדשה.
צבי אבינר ופני

צבי אבינר ופני (Vapni) (נולד בשנת 1963 בפתח תקווה) הוא סופר ודיפלומט ישראלי. כיום מכהן כראש חטיבת צפון אמריקה במשרד החוץ.

קורות חייו

ופני הוא צאצא של שלמה זלמן צורף ויואל משה סלומון מאבות היישוב ופורצי החומות בירושלים. אביו, משה ופני היה מנהל בית הספר מורשת משה ברמת גן ונהרג במלחמת ששת הימים. בית הספר קרוי מאז על שמו.
למד היסטוריה של עם ישראל והיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים. הוא בעל תואר מוסמך בהיסטוריה כללית. 
ב-1991 הצטרף לשורות משרד החוץ. במסגרת תפקידיו שירת בשגרירות ישראל בסופיה, בקונסוליה הכללית לדרום מזרח ארצות הברית באטלנטה ובקונסוליה הכללית למערב ארצות הברית בלוס אנג'לס. בין השנים 2007 ל-2011 כיהן כשגריר ישראל בפיליפינים.בין השנים 2013 ל-2015 שימש כיועץ דיפלומטי במטה לביטחון לאומי. בין השנים 2015 ל-2019 כיהן כשגריר ישראל בסלובקיה. 
במהלך השנים פרסם סיפורים קצרים בכתבי עת שונים ובהם "קשת החדשה", "שבו" ו"מסמרים".
בשנת 2010 ראה אור ספרו הראשון, "אמרי שאת זוכרת", קובץ סיפורים קצרים בהוצאת אבן חושן. 
ספרו השני, הרומן "כל שאר התביעות מוגזמות", התפרסם בפברואר 2013 בהוצאת בבל.
צבי נשוי ללימור ואב לשניים.
אגם הנקיק

היסטוריה

אגם הנקיק נוצר על ידי חברת "מניב" ב-1992 ביחד עם אגמון הסופרלנד. ליד האגם מצויות משאבות מים שתפקידן לשאוב מים מהאגמון הנמצא ליד הסופרלנד כאשר יש סכנת הצפה. דרומית לאגם הנקיק שכנו בעבר בריכות ההחדרה של השפד"ן ואחרי שיובשו נהפכו לכר מרעה פורה לבעלי חיים כגון צבאים ועופות. בהמשך ניטעה סביב אגם הנקיק חורשת אקליפטוסים. סביב אגם הנקיק יש שביל אופניים ופארק בתהליכי הקמה.
האגם מהווה אתר צפרות וטבע עירוני. סביבו נטועה חורשת אקליפטוסים והוא מהווה מקום מפלט לעופות מים, ציפורים וחרקים רבים. באגם עצמו יש דגים שונים בהם אמנונים ושפמנונים והדיג בו מותר. דרומית לאגם ניתן לראות צבאים, תנים ויונקים אחרים הפעילים בעיקר בלילה.
הכניסה למי האגם, השחייה בו והשתייה ממנו אסורה. עם זאת, הדיג באגם מותר והוא משמש אתר נופש לפיקניקים ודיג בשתי גדות האגם. סביב האגם ישנם מספר שבילי אופניים ובעתיד מתוכנן לקום במתחם פארק עירוני ומרכז בילוי ונופש מטרופוליטני.
ליד האגם נמצאים מספר מוקדי בילוי. מצפון לו נמצא אגמון הסופרלנד (שממזרח לו נמצא אצטדיון הברפלד, אצטדיון הכדורגל העירוני של ראשון לציון). ממזרח לאגם הנקיק נמצא מנחת ראשון לציון המשמש לתעופה ספורטיבית.
שאול אש

ביוגרפיה

אש נולד בשנת 1921 בשם שאול אֶשוֶוגֶה בהמבורן (Hamborn ) שבגרמניה, בן הרב יצחק דב אשווגה, ממשפחת רבנים נודעת המתייחסת לרב יצחק דב במברגר. בנעוריו הצטרף להכשרה של צעירים דתיים ובשנת 1938, זמן לא רב לפני מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל בעליית הנוער. למד במקווה ישראל, בישיבה ובבית המדרש למורים מזרחי בירושלים. לאחר תקופה ששימש מורה ומדריך בכפר הנוער הדתי, החל בשנת 1945 ללמוד היסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים.
במלחמת העצמאות השתתף בהגנה על הרובע היהודי בירושלים, נפל בשבי הלגיון הערבי בירדן, ושוחרר כעבור כמה חודשים. בשנת 1949 סיים את לימודיו לתואר מוסמך באוניברסיטה. בשנות ה-50 למד באוניברסיטת ציריך, ובשנת 1957 קיבל ממנה תואר דוקטור על דיסרטציה שכותרתה: "הקדוש (ברוך הוא): לתולדותיו של שם אל עברי בתר-מקראי" (העבודה ראתה אור באותה שנה כספר בהוצאת בריל).
עם שובו לישראל התמנה כעורך הפרסומים הראשי הראשון של "יד ושם", שהוקם שנים ספורות קודם לכן, ושימש בתפקיד זה מ-1956 עד 1960. ערך את ארבעת הקבצים הראשונים של המוסד.
ב-1959 הצטרף לסגל האוניברסיטה העברית, היה מראשוני המכון ליהדות זמננו והגיע לדרגת מרצה בכיר. עם הצטרפותו של אש, שנחשף למחקר השואה במסגרת עבודתו ביד ושם, נמצא מי שיוכל ללמד את נושא השואה באוניברסיטה העברית, וכבר עם כניסתו לתפקידו כמרצה העביר את הקורס הראשון בנושא באוניברסיטה.
את מחקריו בנושא השואה כתב מתוך השקפה יהודית לאומית. כן הדגיש את הקשיים המתודולוגיים המיוחדים הקשורים בחקר מדעי של השואה, הן מבחינת הכלים העומדים לרשות החוקר והן מבחינת המעורבות הרגשית הכרוכה במחקר זה.
כפילולוג בהכשרתו, התחקה אחר לשונם המיוחדת של הנאצים במחקרו "מלים ומישמען: כ"ה דוגמאות מלשון הנאצים" (1963). המושג "קידוש החיים", שהכניס לשימוש נתן עק, בצטטו את האימרה המיוחסת לרב יצחק ניסנבוים מגטו ורשה, כי "זוהי שעה של קידוש החיים ולא של קידוש השם במוות", זכה לפיתוחו של אש במאמרו "קידוש החיים בתוך החורבן: על הגדרתה של תקופת השואה" (תשכ"א), הנחשב לנדבך קלאסי בספרות המחקר על השואה, זכה להדים רבים והביא להפצתו של המונח.
בראשית שנת 1968 צורף אש למועצת מכון ליאו בק.
בתחילת חודש אפריל אותה שנה נהרג בתאונת דרכים בכביש 2, ליד זכרון יעקב. בן 47 במותו. הותיר אישה, אם ואחות.
נקבר בבית העלמין בהר הזיתים, סמוך לקבר אביו.
לאחר מותו ראה אור קובץ מאמריו "עיונים בחקר השואה ויהדות זמננו" (ירושלים תשל"ג).