google/wiki40b huggingface dataset:
סלימאן מנחם מני

ביוגרפיה

נולד בשנת 1850 (ה'תר"י) בבגדאד שבעיראק לסמרה ולרב אליהו מני. נקרא על שם סבו, סלימאן, ועל שם הרב מנחם די לונזאנו.
בשנת 1856 (ה'תרט"ז) עלו עמו הוריו לארץ ישראל, והתיישבו בירושלים. בשנת 1858 (ה'תרי"ח) עבר עם משפחתו להתגורר בחברון, שם למד תחילה מפי אביו, ובהמשך בתלמוד תורה ובישיבה. כן למד אצל הרב שלמה יהודה ליב אליעזרוב ובהמשך אצל הרב משה פרירה, חותנו לעתיד. בסיום לימודיו נישא לריינה פרירה מסרייבו שבבוסניה, הוסמך לרבנות והחל לסייע לאביו בהנהגת הקהילה בעיר.
בצעירותו התעמק בלימוד השפות עברית וערבית ודקדוקן, וכתב סיפורים, שירים בעברית ובערבית, ומאמרים בעיתונות העברית.
בשנת 1875 (ה'תרל"ה) נסע בשליחות אביו לדמשק שבסוריה, כדי לטפל ברכישת קרקעות הכפר סאנברה הסמוך לחברון, אך לבסוף לא הוכתרה שליחותו בהצלחה.
בשל עלילה מצד מושל טורקי, נאסר בשנת 1880 (ה'תר"ם) בדמשק למשך שלוש שנים. עם סיום ריצוי עונש המאסר, חזר לחברון, ובשנת 1884 (ה'תרמ"ד) נסע לארצות חו"ל כשד"ר בשליחות אביו.
כדי לא להתפרנס ממשרה רבנית, עסק לפרנסתו במסחר, ולשם כך גם נסע לעזה ולמדינות נוספות: בשנת 1888 נסע להודו ולקולקטה, בשנת 1892 נסע למצרים ובשנת 1893 נסע לתוניסיה ולאלג'יריה, שם שהה שם במשך שלוש שנים. בשנת 1896 חזר לחברון, לאחר שלא הצליח במקצוע המסחר, והחל לשמש כרב וכמורה. בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) החל לשמש כראש ישיבת "מעשה ניסים" בחברון.
עם פטירת אביו בשנת 1899 (ה'תרנ"ט), מונה לשמש כאב בית הדין בחברון, וכיד ימינו של הרב חיים חזקיהו מדיני. עם פטירת הרב מדיני בשנת 1904 (ה'תרס"ה) מונה לשמש כחכם באשי וכרבה של חברון. לאחר פטירת הראשון לציון, הרב יעקב שאול אלישר בשנת 1906 (ה'תרס"ו) מונה לשמש כמחליפו הזמני בתפקידיו, עד להכתרת מחליף קבוע בשנת 1907 (ה'תרס"ז), לאחר שסירב להמשיך לכהן במשרה.
בכהונתו כרבה של חברון, התפרסם כמשכין שלום, ויהודים וערבים כאחד היו פונים אליו כדי ליצור פשרה בסכסוכים שונים.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה, המשיך את פעילות ישיבת "מעשה ניסים", בניגוד לרוב שאר הישיבות, שנאלצו להיסגר בתקופה זו. באותה תקופה גם פעל להמתיק פסקי דין של בית המשפט הצבאי העות'מאני כנגד חיילים יהודים, וסייע לחיילים יהודים שעברו בחברון בדרכם לחזית.
עם עזיבת הצבא העות'מאני את חברון בסיום המלחמה, חששו נכבדי חברון הערבים לגורל יהודי העיר, ובמשך כשבועיים, התכנסו מדי לילה בחצר ביתו של הרב סלימאן, כדי להגן עליו ועל שאר יהודי העיר שחסו בצילו, עד להגעת חיילי הצבא הבריטי לעיר.
הלך לעולמו בי"ט באלול ה'תרפ"ד.
בנו היה עורך הדין אהרן מני, ואחיו היה מלכיאל מני.
נטשה ליון

ביוגרפיה

ליון נולדה בעיר ניו יורק לאהרון ולאיווט בראונשטיין. אמה נולדה בצרפת, ואביה, מתאגרף לשעבר ושדרן רדיו, נולד בארצות הברית. סביה של ליון משני הצדדים היו ניצולי שואה ושרדו את מחנה אושוויץ תוך שאיבדו רבים מבני משפחתם. ליון גדלה בבית יהודי אורתודוקסי.
בהיותה בת 8 עברה עם משפחתה להתגורר בישראל והתגוררה בקיסריה. במשך השהות בישראל הספיקה ליון להשתתף בסרט הילדים הישראלי "אחד באפריל" לצדם של ציפי שביט וספי ריבלין.
לאחר שנה וחצי התגרשו הוריה של ליון והיא עברה עם אמה ואחיה חזרה לארצות הברית. בארצות הברית נשלחה לבית הספר היהודי היוקרתי והפרטי "רמז" שם למדה תלמוד וארמית והייתה לתלמידה מצטיינת, עם זאת בגיל 16 סולקה מהלימודים בגין מכירת מריחואנה בשטחי בית הספר.

קריירת משחק

ליון התגלתה על ידי סוכנות "פורד מודלס" בגיל 6 וכילדה שיחקה בטלוויזיה בקביעות בסדרת הילדים האמריקאית "בית השעשועים של פי ווי". בגיל 16, עת נשרה מבית הספר, גילה אותה השחקן והבמאי וודי אלן וליהק אותה לסרטו "כולם אומרים אני אוהב אותך". במשכורת שחסכה מהסרט נרשמה ללימודי קולנוע ופילוסופיה באוניברסיטת ניו יורק אך גם משם פרשה אחרי זמן קצר לטובת קריירה קולנועית. ליון שיחקה במהלך העשור שלאחר מכן ב-30 סרטים.
בשנת 1999 קיבלה את התפקיד הראשי בקומדיה "יחידה במינה" שם גילמה את מייגן, מעודדת מבית נוצרי שנשלחת למחנה אימונים מיוחד כדי לתקן את ההומוסקסואליות שבה.
ליון השתתפה בתפקיד קבוע בסאגת סרטי "אמריקן פאי" ולקחה חלק בסרט הפארודיה "מת לצעוק 2" שם השתתפה בסצנה פארודית על הסרט "מגרש השדים". בשנת 2003 שיחקה בתפקיד קטן בסרט הביוגרפי "פארטי מונסטר" בכיכובם של מקולי קאלקין וסת' גרין אודות חייו של ג'יימס סט. ג'יימס. 
בשנת 2009 שיחקה בדרמה הטלוויזיה של CBS, "לאהוב את לאה" לצד לורן אמברוז, ושיחקה בקומדיה "התפיסה ללא רבב של דיזל קטן" לצד מרשל אולמן. ב-2013 שיחקה בסרט "החבר הטוב ביותר". בשנת 2015 השתתפה בסרטים "לשכב עם אחרים" ו"שלום, קוראים לי דוריס".
מאז 2013 היא מגלמת את תפקיד האסירה ניקי ניקולס בסדרת הטלוויזיה הדרמה קומית "כתום זה השחור החדש" של רשת נטפליקס, וקיבלה מועמדות לפרס אמי לשנת 2014 על תפקיד משנה בסדרה קומית. במאי 2019 עלתה העונה השביעית והאחרונה בהשתתפותה.
בשנת 2015 שיחקה בקומדיה הרומנטית "לשכב עם אחרים" לצידם של ג'ייסון סודייקיס ואליסון ברי. כמו כן, שיחקה בסרט האימה "#אימה" בכיכובה של קלואי סביני, ובקומדיה הלסבית "פרזנו", בבימויה של ג'יימי באביט.  
ב-2016 שיחקה בסרטה של קליאה דובאל "ההתערבות" בתפקיד שרה, בת זוגה של ג'סי (דובאל), שיחקה בסרטו של קווין סמית' "יוגה הוזרז", ושיחקה בסרט האימה "ג'ק הולך הביתה" שביים תומאס דקר, ושיחקה בקומדיה "האלאדין של אדם גרין" שביים אדם גרין. ב-2017 כיכבה בסרט "האנדסום: סרט מסתורין של נטפליקס" בכיכובו של ג'ף גרלין, ובסרט "יום החברה" לצד בוב אודנקירק ואמבר טמבלין.  
בשנת 2018 שיחקה בסרט "מילה של כלב", ובסרט "משפחה" לצד טיילור שילינג. בשנת 2019 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה "בובה רוסית" שעלתה לנטפליקס. ליון הייתה שותפה ביצירת הסדרה ובהפקתה, והיא גם כתבה וביימה חלק מהפרקים בסדרה. באותה שנה שיחקה גם בסרט "אד אסטרה", לצד בראד פיט.

חיים אישיים

בשנת 2001 נעצרה על נהיגה בשכרות וגרימת נזק לתמרור רחוב. בשנת 2002 הודתה על נהיגה בשכרות ונקנסה ב-1,000 דולר וב-50 שעות עבודות שירות לקהילה.
בשנת 2012 עברה ניתוח לב פתוח לתיקון נזק שנגרם על ידי זיהום, ניתוח ממנו החלימה במהרה וחזרה לעבודה.
בשנת 2014 התחילה במערכת יחסים עם הקומיקאי פרד ארמיסן.
אחרית הימים

נבואות אחרית הימים בתנ"ך

הנבואות הראשונות על אחרית הימים מופיעות בתורה.
בַּצַּר לְךָ וּמְצָאוּךָ כֹּל הַדְּבָרִים הָאֵלֶּה בְּאַחֲרִית הַיָּמִים וְשַׁבְתָּ עַד ה' אֱלֹהֶיךָ וְשָׁמַעְתָּ בְּקֹלֹו
— ספר דברים, פרק ד', פסוק ל'
(א)והיה כי יבאו עליך כל הדברים האלה הברכה והקללה אשר נתתי לפניך והשבת אל לבבך בכל הגוים אשר הדיחך ה' אלהיך שמה:
(ב)ושבת עד ה' אלהיך ושמעת בקלו ככל אשר אנכי מצוך היום אתה ובניך בכל לבבך ובכל נפשך:
(ג)ושב ה' אלהיך את שבותך ורחמך ושב וקבצך מכל העמים אשר הפיצך ה' אלהיך שמה
(ד)אם יהיה נדחך בקצה השמים משם יקבצך ה' אלהיך ומשם יקחך:
(ה)והביאך ה' אלהיך אל הארץ אשר ירשו אבתיך וירשתה והיטבך והרבך מאבתיך:
(ו)ומל ה' אלהיך את לבבך ואת לבב זרעך לאהבה את ה' אלהיך בכל לבבך ובכל נפשך למען חייך:
— ספר דברים, פרק ל'

שינוי סדרי בראשית באחרית הימים

בדברי הנביאים קיימות נבואות המעידות על שינוי סדרי בראשית וחוקי הטבע באחרית הימים, כך בספר ישעיה כתוב: "וְגָר זְאֵב עִם כֶּבֶשׂ, וְנָמֵר עִם גְּדִי יִרְבָּץ".(ספר ישעיהו, פרק י"א, פסוק ו')
הרמב"ם לא מקבל זאת וטוען שהפסוקים כתובים על דרך משל:
"אל יעלה על הלב שבימות המשיח, ייבטל דבר ממנהגו של עולם, או יהיה שם חידוש במעשה בראשית; אלא עולם כמנהגו הולך. וזה שנאמר בישעיה "וגר זאב עם כבש, ונמר עם גדי ירבץ", משל וחידה. עניין הדבר שיהיו ישראל יושבין לבטח עם רשעי העולם, המשולים בזאב ונמר." (משנה תורה, הלכות מלכים, פרק יב הלכה א')
במדרש ספרא (פרשת בחוקותי א, ב) מוצגת עמדה יותר פשטנית:
"והשבתי חיה רעה מן הארץ - רבי יהודה אומר: מעבירם מן העולם. רבי שמעון אומר: משביתן שלא יזוקו. אמר רבי שמעון: אימתי הוא שבחו של מקום, בזמן שאין מזיקים, או בזמן שיש מזיקים ואין [=ואינם] מזיקים? אמור: בזמן שיש מזיקים ואין מזיקים... וכן הוא אומר: 'וגר זאב עם כבש ונמר עם גדי ירבץ... ושעשע יונק על חור פתן ועל מאורת צפעוני גמול ידו הדה' - מלמד שתינוק מישראל עתיד להושיט את ידו לתוך גלגל עינו של צפעוני ומוציא מרה מתוך פיו."

ביאת אליהו

המקור לביאת אליהו באחרית הימים הוא בספר מלאכי, פרק ג', פסוק כ"ג: "הנה אנכי שלח לכם את אליה הנביא לפני בוא יום ה' הגדול והנורא והשיב לב אבות על בנים ולב בנים על אבותם פן אבוא והכיתי את הארץ חרם"
על פי נבואה זו אליהו יתגלה באחרית הימים לפני בוא יום השם. יום השם הוא כינוי קבוע לאחרית הימים אצל נביאים רבים.
המשנה (עדיות ח ז) מבארת את תפקידו של אליהו:
"אמר רבי יהושע, מקבל אני מרבן יוחנן בן זכאי ששמע מרבו ורבו מרבו, הלכה למשה מסיני כד שאין אליהו בא לטמא ולטהר לרחק ולקרב, אלא לרחק המקורבין בזרוע ולקרב המרחקין בזרוע... רבי יהודה אומר, לקרב, אבל לא לרחק. רבי שמעון אומר, להשוות המחלקת.
וחכמים אומרים, לא לרחק ולא לקרב, אלא לעשות שלום בעולם, שנאמר: הנה אנכי שלח לכם את אליה הנביא וגו' והשיב לב אבות על בנים ולב בנים על אבותם."
על פי רוב הפרשנים (כולל הגמרא בעירובין) יממה לפני בוא המשיח יבוא אליהו הנביא.
בפסיקתא רבתי נכתב שלושה ימים.
בירושלמי, ברמב"ם ובסדר עולם נכתב שקודם יגיע המשיח ורק לאחר מכן יגיע אליהו.
על פי תוספות ותרגום ירושלמי (איכה ד כב) משתמע שהמשיח ואליהו הנביא יבואו יחד.
ולרי פוליאקוב

קורות חייו

פוליאקוב נולד בטולה, מחוז טולה, רוסיה הסובייטית ב-27 באפריל 1942. הוריו קראו לו ולרי איוונוביץ' קורשונוב, אך הוא החליט לשנות את שמו באופן חוקי בשנת 1957 לפי שם אביו המאמץ. למד בית הספר התיכון מספר 4 בטולה, וסיים לימודיו במוסד זה בשנת 1959.
נרשם ללימודי רפואה במכון ללימודי רפואה על שם סחנוב במוסקבה והוציא תעודת דוקטורט. לאחר מכן פנה ללימודי רפואה אווירית במשרד לבריאות הציבור במוסקבה. פוליאקוב הקדיש שעות רבות להתמחות ברפואת חלל בשנת 1964, לאחר שהרוסים שיגרו לראשונה רופא לחלל, בוריס יגורוב, על גבי החללית ווסחוד 1.

קריירה כקוסמונאוט

פוליאקוב נבחר להצטרף לתוכנית החלל הסובייטית ב-22 במרץ 1972. טיסת הבכורה שלו לחלל הייתה בשנת 1988 עם שיגור החללית סויוז TM-6. לאחר ששהה בתחנת החלל מיר במשך 240 ימים חזר לארץ על גבי החללית סויוז TM-7. 
טיסתו השנייה לחלל, בה שהה לבדו בחלל יותר מכל אדם אחר אי פעם, החלה ב-8 בינואר 1994 עם שיגורה של החללית סויוז TM-18. במשימה זו, היה בחלל מעל 437 ימים רצופים וביצע בדיקות וניסויים מדעיים בתחנת החלל מיר. בהיותו בתחנה, השלים למעלה מ-7,000 הקפות מסביב לכדור לארץ. ב-9 בינואר 1995, לאחר 366 הימים הראשונים של המשימה, שבר את השיא הקודם של שהיית אדם בחלל, שיא שנקבע 6 שנים קודם לכן על ידי ולדימיר טיטוב ומוסא מנרוב. הוא נחת בכדור הארץ ב-22 במרץ 1995 על גבי החללית סויוז TM-20. פוליאקוב בחר לעבור בעצמו את המרחק שבין החללית סויוז-TM לבין אזור האיסוף במקום שיסחבו אותו. בעשותו כן, הוא רצה להראות שבני אדם מסוגלים פיזית להתהלך ולעבוד על פני השטח של מאדים לאחר טיסה ארוכה בחלל.
פוליאקוב התנדב לצאת למשימתו בחלל בת ה-437 ימים כדי ללמוד כיצד גוף האדם יגיב לתנאי חוסר משקל לפני שישגרו אנשים למאדים. עם חזרתו לכדור הארץ, היה לשיאן השהייה בחלל מבין כל הקוסמונאוטים והאסטרונאוטים אי פעם. אולם, שיא זה נשבר על ידי סרגיי אבדייב ולאחר מכן על ידי סרגיי קריקלב. מידע שהתקבל לאחר טיסתו של פוליאקוב הועבר לחוקרים והם קבעו שבני אדם מסוגלים לשמור על בריאות מנטלית במהלך שהייה ארוכה בחלל, בדיוק כמו על כדור הארץ.
פוליאקוב עבר מבדקים רפואיים שונים לפני, במהלך ולאחר טיסתו לחלל. בנוסף, היה תחת שתי בדיקות מעקב במשך חצי שנה לאחר חזרתו ארצה. כאשר חוקרים השוו את תוצאות המבדקים, הם גילו שלמרות שלא סבל מליקויים קוגניטיביים, פוליאקוב חווה ירידה חדה במצב הרוח בשבועות הראשונים של תחילת המשימה ובשבועות האחרונים שלה. מצבו הנפשי השתפר בין החודש השני לחודש ה-14 ואפשר את יציאתו לחלל. כמו כן, עלה שפוליאקוב לא סבל מליקויים ארוכי-טווח לאחר חזרו לארץ. על אף כל אלה, החוקרים הסיקו כי מצב נפשי תקין ותפקוד תקין יכולים להתקיים במהלך טיסות ארוכות בחלל, כגון משימות מאוישות למאדים.

חיים אישיים

פוליאקוב פרש מתפקידו כקוסמונאוט ביוני 1995, לאחר שצבר קצת מעל 678 ימים בחלל. חבר בוועדה הרוסית הראשית הממונה על הסמכה ובחירה של קוסמונאוטים. בנוסף, מחזיק בחברות באיגוד הבינלאומי לחקר החלל ובאקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה. פוליאקוב נישא והביא לעולם ילד אחד.

מורשת

פוליאקוב זכה במספר פרסים על טיסותיו לחלל ועל עבודתו האקדמית, ביניהם גיבור ברית המועצות והפדרציה הרוסית, עיטור לנין ולגיון הכבוד. 
בכל משימותיו בחלל, הגיע לשיא מצטבר של 678 ימים בחלל. שיא זה נשבר בשנת 1999 על ידי סרגיי אבדייב שצבר 747 ימים בחלל בשלוש משימות שונות.
O.C.

קריירה

OC נולד וגדל בבושוויק בברוקלין והתחיל להתעסק בראפ עוד כשהיה נער. הפריצה שלו באה בשנת 1991 כשהתארח אצל Organized Konfusion בסינגל הראשון שלהם, Fudge Pudge.
בשנת 1992 התארח אצל MC Serch ברמיקס של Back to the Grill יחד עם נאס (שגם היה ראפר מתחיל אז). בזכות ההופעות האלה הוא יצר לעצמו הייפ די גדול ובסופו של דבר חתם ב- Wild Pitch Records. בשנת 1994 יצא לאור האלבום הראשון שלו Word...Life שעד היום נחשב לקלאסיקה בעייני מעריצי היפ הופ רבים.
בזמן ההכנות לאלבום הראשון שלו, התחבר עם אנשים כמו Buckwild ו-Lord Finesse (שהפיקו לו חלקים נכבדים מהאלבום) ואחרי שאלבום הבכורה שלו יצא, הצטרף לצוות החדש של לורד פינס  D.I.T.C.
בשנת 1997 עזב את הלייבל הקודם שלו וחתם עם Pay Day Records. שם התחיל לעבוד על Jewelz, האלבום השני שלו. הוא המשיך לעבוד עם אותם מפיקים ובנוסף עם די ג'יי פרמייר, A.G ו-Da Beatminerz. הפעם הביא אורחים וביניהם Big L, Organized Konfusion, Freddie Foxxx ו-Yvette Michele.
האלבום השני, כמו הראשון, קיבל ביקורות חיוביות רבות והיה נערץ על אוהבי ההיפ הופ. עם זאת, המכירות לא היו מאד גבוהות.
בשנת 2001 הוא חתם אצל JCOR Entertainment והתחיל לעבוד על האלבום השלישי שלו, Bon Appetit.כשהאלבום יצא לבסוף הוא התקבל באכזבה. המבקרים בקרו בחריפות את האלבום וגם המעריצים לא ממש התלהבו אף על פי שרוב האלבום הופק על ידי Buckwi לאלבום היה סאונד מלוטש מדי ומעצבן.
אחרי האלבום השלישי שלו OC לקח הפסקה ובשנת 2005 חזר עם אלבום נוסף בשם Starchild, אבל בגלל הכישלון הקודם שלו, האלבום לא זכה לקידום מכירות נרחב ויצא לאור רק באירופה וביפן. למרבה ההפתעה האלבום דווקא התקבל אצל המבקרים בשבחים על הליריקס העמוק והתכנים המעניינים.
בזכות ההצלחה של האלבום הזה הוא מיהר לחתום אצל חברת התקליטים העצמאית Hieroglyphics Imperium Recordings. דרכם הוציא לאור אלבום נוסף בשם Smoke and Mirrors שכולו הופק על ידי Mike Loe. גם אלבום זה קיבל ביקורות חיוביות.
בשנת 2007 הוציא לאור אוסף בשם Hidden Gems של הרבה חומרים לא משוחררים שלו, רמיקסים, הופעות אורח וכמה שירים מהאלבום של  D.I.T.C וכלל 2 שירים חדשים.
בשנת 2009 הוציא לאור אלבום ביחד עם הראפר A.G שברובו הופק על ידי E-Blaze עם קצת עזרה מ-Lord Finesse, Statik Selektah ו-Showbiz.
חוליו דוס סנטוס

קריירת מועדונים

דוס סנטוס גדל במועדון הפרגוואי סרו פורטניו, ובשנת 2001, כאשר היה בן 18, עלה לקבוצה הבוגרת. דוס סנטוס הפך במהרה לשחקן הרכב, וזכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות, בשנים 2001, 2004 ו-2005. בשנת 2005 אף נבחר דוס סנטוס ככדורגלן השנה בפרגוואי. דוס סנטוס ניחן בראיית משחק מצוינת ובחוש להבקעת שערים, ובארבע השנים שלו בסרו פורטניו הבקיע 28 שערים ב-91 הופעות. הצלחתו גררה התעניינות ממועדונים באירופה, ובמהלך 2005/06 חתם דוס סנטוס בבאיירן מינכן, שם נחשב כיורש העתידי של מיכאל באלאק, שהיה צפוי לעזוב בהמשך. דוס סנטוס לא התאקלם בבאיירן מינכן, ומאמנו פליקס מגאת, הביע את חוסר שביעות רצונו מהתקדמותו של השחקן, שערך ארבע הופעות ליגה בעונת 2006/07, והופעות בודדות בליגת האלופות ובגביע הגרמני. בפגרת החורף של עונת 2006/07 הושאל דוס סנטוס לוולפסבורג לשארית העונה, אך נפצע ולא שיחק ולו משחק אחד. לקראת עונת 2007/08, פוטר פליקס מגאת מאימון באיירן מינכן והגיע מאמן חדש, אוטמאר היצפלד, והוחתמו שחקנים כפרנק ריברי, זה רוברטו, חוסה סוסה וחמיט אלטינטופ, שיצרו לדוס סנטוס תחרות בלתי אפשרית על המקום בהרכב, ועל כן דוס סנטוס יצא בעונה זו להשאלה לחצי עונה באלמריה הספרדית, שם לא שיחק כלל, ובגרמיו הברזילאית, שם ערך חמש הופעות. ביוני 2008 עזב דוס סנטוס את באיירן מינכן באופן סופי, וחתם באתלטיקו פרנאאנסה הברזילאית, שם שיחק עונה אחת והציג יכולת טובה, וזכה עם המועדון באליפות מדינת פרנה.
ביוני 2009 חזר דוס סנטוס למועדון נעוריו, סרו פורטניו, והחיה את הקריירה שלו, כאשר שיחק במועדון חמש עונות נוספות והפך לשחקן מפתח. בתקופה זו זכה דוס סנטוס בשתי אליפויות, וצבר 171 הופעות ליגה בהן הבקיע 31 שערים. התקופה הארוכה בה דוס סנטוס שיחק בסרו פורטניו בשתי הקדנציות, הופכת אותו לשיאן ההופעות בכל המסגרות של המועדון בכל הזמנים. בשנת 2014 השתתף עם סרו פורטניו בקופה ליברטדורס, והבקיע חמישה שערים, ועל אף שקבוצתו הודחה בשמינית הגמר על ידי קרוזיירו, דוס סנטוס סיים את הטורניר כמלך השערים, בצוותא עם ניקולס אוליברה האורוגוואי.
בדצמבר 2014 חתם דוס סנטוס בואסקו דה גאמה הברזילאית.

קריירה בינלאומית

דוס סנטוס החל לשחק בנבחרת פרגוואי בשנת 2004, והשתתף עמה בקופה אמריקה 2004, בו הבקיע שער ניצחון בשלב הבתים מול נבחרת קוסטה ריקה, ונבחרתו הודחה ברבע הגמר מול נבחרת אורוגוואי. בשנת 2006 השתתף דוס סנטוס במונדיאל 2006, שם בישל שער בניצחון 2-0 על נבחרת טרינידד וטובגו, אך פרגוואי הודחה בשלב הבתים. הטורניר הגדול האחרון בו השתתף דוס סנטוס היה קופה אמריקה 2007, ממנו הודחה פרגוואי ברבע הגמר לאחר תבוסה 6-0 לנבחרת מקסיקו. הופעתו האחרונה של דוס סנטוס במדים הלאומיים נערכה בשנת 2011.
ליין מסיבות

ליין מסיבות (נקרא גם בפשטות ליין), הוא סדרת מסיבות מוגדרת מראש או בלתי מוגדרת מראש, לרוב בתחום מוזיקלי כל שהוא, כגון מסיבות מטאל, או EBM. יש המעמידים תנאים מסוימים למגיעים למסיבות באותו ליין, כמו הקפדה במידת מה על קוד לבוש מסוים (למשל, דרישה נפוצה למסיבות של תרבות הדארק היא הגעה בלבוש שחור).

בעלות על ליין

לעיתים בעליו של מועדון מסוים הוא גם בעל הליין הנערך בו אך לעיתים ליין המסיבות נערך על ידי אדם חיצוני (או מספר שותפים) אשר שוכר מבעל המועדון את המקום למסיבה בליין הדומה לשכירת מועדון למסיבה פרטית; לא תמיד נשכר המועדון באופן קצוב או לחלופין מוגדר מראש, אלא לעיתים מבוצעת מסיבה אחת ואם היא מצליחה, נוצר ליין.
לעיתים בעלי הליין משלמים עבור שכירת המקום ולעיתים הם מתחייבים למכירת כמות מסוימת של משקאות אלכוהוליים מהבר לבליינים; דבר זה משתלם רק כאשר בעלי הליין יכולים להתחייב לבעל המועדון, בסבירות גדולה מאד, שאכן תגיע כמות מינימלית של בליינים שיקנו משקאות חריפים בכמות זו.

שיווק הליין

נכון לעשור השני של שנות ה-2000 הפצת ליינים בתחומים השונים מבוצעת בעיקר באתרי מדיה חברתית באינטרנט ובאפליקציות, ובאופן פחות בלוחות מודעות בריכוזים עירוניים גדולים.
יש השוכרים מעצב גרפי לעיצוב לוגו ובאנרים לליין. הבאנרים כוללים שמות ה-DJ ומידע על המסיבה כגון סגנונות מוזיקה, גיל מינימלי, מגדר (לעיתים הם כוללים מסר שעלול להחשב למיזוגני, כגון "נשים חינם"), נטייה מינית (כגון ליין גאה), מיקום, קוד לבוש (אם ישנו) ועוד. בבאנרים השונים נעשה, על פי רוב, שימוש נרחב באינפוגרפיקה.

ליין מחתרתי

ליין מסיבות מחתרתי (או ליין מחתרתי) הוא ליין מסיבות הפונה לקהל מצומצם מאד של אנשים בתחום מוזיקלי המזוהה עם תרבות שוליים/תרבות אלטרנטיבית, כמו למשל ליין פאנק, ליין מטאל, ליין פטיש, ליין EBM ועוד.
נעמה איזנברוך

ביוגרפיה

למדה בתיכון "היובל החדש" בהרצליה. שירתה בצבא כמטארולוגית בבסיס חיל האוויר בדרום הארץ. בעלת תואר שני עם עבודת מאסטר בגאוגרפיה, עם התמחות באקלים מאוניברסיטת תל אביב. השלימה מחקר על איי חוֹם עירוניים והקשרם הסינופטי בישראל. 
איזנברוך שימשה חזאית בערוץ הראשון משנת 1997. בשנת 2003 הצטרפה לחדשות 10 והקימה את דסק מזג האוויר. במשך למעלה משנה שימשה המגישה היחידה בדסק. מגישה את התחזית לסירוגין עם דני רופ מאז שהוא הצטרף לערוץ 10 בשנת 2005.
מופיעה גם בתוכניות השונות של הערוץ: בנוסף לפינתה בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא", איזנברוך מגישה גם פינה בתוכנית "חמש עם רפי רשף".
לנעמה איזנברוך ילד אחד. מתגוררת ברעננה.
טוביה שלונסקי

טוביה שלונסקי (1874 – 22 במרץ 1928) היה חסיד חב"ד ופעיל בתנועת ההשכלה ובתנועת חובבי ציון באוקראינה, אז חלק מהאימפריה הרוסית ובאחרית ימיו ביישוב היהודי המתעורר בארץ ישראל. הוא ידוע כמלחין השיר "אני מאמין" ("שחקי שחקי") של שאול טשרניחובסקי וכאביהם של המשורר אברהם שלונסקי, המלחינות והפסנתרניות ורדינה שלונסקי ופניה וגמן שלונסקי וסופר המדע הפופולרי דב (בוריה) שלונסקי (ד' איבטוב / דב שליונסקי).

קורות חיים

טוביה שלונסקי היה בן למשפחת חסידי חב"ד, "איש המזיגה של חב"ד והשכלה וציונות, שהיה קורא שיעורים ב"תניא" בפני חסידים", מעריץ של אחד העם וחבר באגודתו, "בני משה". הוא היה משורר, מלחין וכנר חובב. לדברי בנו אברהם שלונסקי, "אבי בקיא גדול היה בתורת חב"ד מנעוריו, גם משכיל גדול בספרות העברית החדשה, הצטיין בכשרונות מוסיקליים... איש התרבות העברית והכללית ועם זה בעל רגשות רליגיוזיים, מין דתיות שבאה עליו ב"התקפות" פעם בפעם".
הסופר יעקב רבינוביץ, שפגש בטוביה שלונסקי בביקורו בעיירתו קריוקוב בחודש תשרי תרס"ה (1905), כתב לימים: "זה היה אדם בקי במכמני ספרותנו העברית ובבעיות ציבורנו, ויהודי חריף מאוד".
שלונסקי נישא לציפורה בת טוביה בּרָוֶורמן. צפורה, שמצד אמה הייתה נכדתו של הרב אברהם דוד לבוט, הייתה בעלת נטייה סוציאליסטית ובנעוריה לקחה חלק בתנועה המהפכנית ברוסיה והייתה חברת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ביתם היה בית-ועד למשכילים ציונים ומהפכנים.
בית המשפחה התאפיין בשילוב בין המסורת היהודית ובין מודרניות וקוסמופוליטיות. לדברי בנו אברהם, "בית-אבי היה בית לאומי-ציוני... בבית כיבדו את המסורת, שמרו על החגים וכו', אך בעניינים של כשרות, למשל, לא דקדקו ביותר.
לדבריו, בבית הייתה לאביו ספרייה גדולה, שהכילה ספרים תורניים לצד ספרי חול בעברית, ברוסית ובשפות נוספות שלמד אביו.
בשירו 'רמב"ם ובַקונין', שבו מתאר אברהם שלונסקי את בית ילדותו, מסופר:
"הערב הִבְהין בטרקלין המדֻמדם. / כָּתלי בית אבא דִכְּאוּני. / ר' משה בן מימון המכֻנה רמב"ם / צופה אל מול דיוקן בָּקוּנִין... והילד שומע בחוש, כי / בארון מתנגחים האדמור מלאדי / עם אלכסנדר סרגֶיֶביטש פושקין."
המשפחה התגוררה בעיירה קְריוּקוֹב (Крюков), פרוור של קרמנצ'וג, שם עבד שלונסקי כמנהל עסקיו של סוחר עצים גדול חסיד חב"ד.
בעקבות המצוקה הכלכלית לאחר פרעות 1905 עברה המשפחה ליקטרינוסלב, שם היה לקבלן של עבודות ציבוריות, ובנה עבור הממשלה בתי ספר ובנייני ציבור ושלטון ברחבי המדינה.
ביקטרינוסלב התגוררו במשך כמה שנים בבית אחד, דלת מול דלת, עם הרב לוי יצחק שניאורסון, רבה של העיר, שהיה קרוב המשפחה. הבן הצעיר אברהם למד ב"חדר" עם בנו של הרב, מנדל (לימים רבי מנחם מנדל שניאורסון, הרבי מליובאַוויטש).
בשנת 1923 עלתה המשפחה לארץ ישראל. היות שהתמחה בצד הטכני של עבודתו, סייע לאחר עלייתו בהוראת מקצוע המחצבות לחברי גדוד העבודה בירושלים. עבד כמחסנאי ומנהל חשבונות בבית החרושת "שמן".
בשבתו בארץ פרסם מאמרים בשאלות הזמן, שעליהם חתם "השילוני". בפרט כתב בענייני חינוך, ותמך בהכשרה החלוצית לבני הדור.
טוביה שלונסקי נפטר בחיפה במרץ 1928 לאחר מחלה קשה וממושכת, בן 56 במותו.
לאחר מותו התמוטטה המשפחה. בנו אברהם המשיך לפרנס את אמו ואחיותיו במקומו.
אלמנתו צפורה נפטרה בשנת 1961, בגיל 83.
ג'יימס מתיו ברי

תולדות חייו

ברי נולד בכפר קירימוּיר שבסקוטלנד, למשפחה ענייה. קיימת השערה כי הוא סבל מגמדות פסיכוסוציאלית בעקבות הזנחה מתמשכת של אמו לאחר מות אחיו. לאמו הייתה השפעה רבה עליו, והיא דחפה אותו ללימודים. לאחר גמר לימודיו בתיכון החל ללמוד באוניברסיטת אדינבורו.
בגיל 23 החל בקריירה עיתונאית וספרותית, ולאחר שכמה ממאמריו ראו אור, החל בקריירה של עיתונאי עצמאי בערים נוטינגהאם ולונדון. יצירותיו הספרותיות הראשונות היו רשימות על כפר ילדותו, ותיאור חוויות יום-יום דרך עיניהן של דמויות שונות. מאוחר יותר פרסם ספרים ומחזות.
באביב של שנת 1896 פגש בגני קנסינגטון שבלונדון שלושה אחים ממשפחת לואלין דייוויס (בהמשך נולדו עוד שני אחים במשפחה) איתם פיתח מערכת יחסים חמה והחל לספר להם סיפורים שהמציא על פיות ועל הרפתקאות הילד פיטר פן, שברח מבית-הוריו וסירב לגדול. השם לקוח משמו של הבן השלישי של סילביה לואולין דייוויס, פיטר (1897-1960). לאחר מות אימם סילביה מסרטן, קיבל ברי עליהם משמורת משותפת עם סבתם ולמעשה אימץ אותם. 
לאחר שאחדים מסיפורי פיטר התפרסמו במסגרת ספרו הציפור הלבנה הקטנה, ובעידודם של הילדים, כתב ברי מחזה המבוסס על סיפורים אלה. באביב של שנת 1904 סיים את כתיבת המחזה, וב-27 בדצמבר הועלתה הצגת הבכורה של המחזה בלונדון. המחזה, שהציג בין השאר ילדים עפים באוויר וקרבות מבוימים של שודדי-ים, זכה להצלחה מידית. בשנת 1911 עיבד ברי את סיפור המחזה לספר, פיטר וונדי; זהו הספר המוכר לנו היום בתור פיטר פן. המחזה הוצג ברחבי העולם מאות פעמים ופיטר פן הפך לסמל לילדות. לאחר כתיבת פיטר פן המשיך ברי לכתוב ספרים ומחזות. ב-1913 קיבל תואר אצולה מידי מלך אנגליה. בשנת 1928 קיבל תואר רקטור של כבוד מאוניברסיטת אדינבורו.
זמן קצר לאחר הצגת מחזהו האחרון הנער דוד (המספר על נעוריו של דוד המלך) מת ברי בלונדון ב-19 ביוני שנת 1937.
בשנת 2004 יצא הסרט "למצוא את ארץ לעולם לא" שהציג עיבוד חופשי לסיפור מפגשו של ברי עם ילדי משפחת לאולין-דייוויס, אשר הוביל ליצירת פיטר פן. בסרט ברי מגולם על ידי ג'וני דפ שהיה מועמד לפרס האוסקר על משחקו בסרט זה.

האללהאקבריז

בשנת 1887, ייסד ברי קבוצת קריקט חובבנית בשם "אללהאקבריז". מקור השם הוא במחשבה מוטעית שפירוש הביטוי "אללה אקבר" (אלוהים גדול) בערבית הוא "Heaven help us" (שאלוהים יעזור לנו).
הקבוצה פעלה במשך כשלושים שנה ובין חבריה, שלא נודעו כשחקני קריקט מוצלחים במיוחד, היו ארתור קונאן דויל, ג'רום ק. ג'רום, א"א מילן, פ. ג'. וודהאוס, רודיארד קיפלינג והרברט ג'ורג' ולס.
אגאתיוס הקדוש

הערצת זכרו

ב-630 הועברו שרידיו לכנסייה בסקילצ'י שבאיטליה. שריד מזרועו הובא מאוחר יותר לגארדאבלה על ידי בישוף סקילצ'י, ומאז אגאתיוס נחשב לקדוש המגן של העיר. חלקים משרידיו הובאו גם לקואנקה ולאווילה שבספרד.

גם בסלובניה מוקדשות כמה כנסיות לשמו, כאשר שורשי פולחנו נטועים במאה ה-16, כשנחשב לקדוש המגן על הנאבקים בשלטון העות'מאני. בדומה לכך, עמידתו העזה בפני השלטון הרומי נחשב בקרב תושבי חצי האי מאני שביוון לסמל מאבקם הממושך בשלטון העות'מאני.