google/wiki40b huggingface dataset:
מנסור מוידז'ה

קריירת מועדונים

מוידז'ה שיחק כילד במועדון נ.ק. זאגרב, ובשנת 2003 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ששיחקה בליגת העל הקרואטית. בעונת הבכורה שלו במועדון, 2002/03, ערך מוידז'ה 7 הופעות ליגה. החל מעונת 2003/04 הפך מוידז'ה לשחקן הרכב קבוע במועדון, שנע בין מרכז לתחתית הליגה הקרואטית. בעונת 2006/07 מוידז'ה ונ.ק. זאגרב סיימו את העונה במקום השלישי, שהבטיח להם השתתפות במפעל האינטרטוטו. בעונת 2007/08 חזרו מוידז'ה ונ.ק. זאגרב למרכז הטבלה, בעונה בה הבקיע מוידז'ה שלושה שערים. עונת 2008/09 הייתה העונה האחרונה של מוידז'ה בנ.ק. זאגרב. בעונה זו סיימה הקבוצה במקום החמישי, כשמוידז'ה מבקיע שער ליגה אחד. בתום העונה, עזב מוידז'ה את נ.ק. זאגרב, בה שיחק 16 שנים רצופות, החל מגיל תשע, ועבר לפרייבורג מהבונדסליגה. 
את הופעת הבכורה שלו במדי פרייבורג ערך מוידז'ה באוגוסט 2009 במשחק בונדסליגה מול באייר לברקוזן. בעונת הבכורה של מוידז'ה בפרייבורג, 2009/10, סיימה הקבוצה במקום ה-14 בבונדסליגה. בעונת 2010/11 הפך מוידז'ה לשחקן הרכב קבוע בפרייבורג, וקבוצתו סיימה את העונה במקום התשיעי בבונדסליגה. בעונת 2011/12 מוידז'ה היה פצוע בחלק ניכר מהעונה, אך הבקיע את שער הליגה היחיד שלו במדי פרייבורג בניצחון 4-1 על פ.צ. קלן. מוידז'ה חזר להרכב הקבוצה בעונת 2012/13, בה סיימה הקבוצה במקום החמישי המפתיע, כשמוידז'ה מהווה חלק מחוליית הגנה שכללה גם את מתיאס גינטר, אוליבר זורג ופאלו דיאן. בעונת 2013/14 מוידז'ה ערך שבע הופעות ליגה בלבד, וקבוצתו סיימה את העונה במקום ה-14 בבונדסליגה, והודחה בשלב הבתים של הליגה האירופית. בשנת 2015 מונה מוידז'ה כסגן הקפטן של פרייבורג. בעונת 2014/15 נשרו מוידז'ה ופרייבורג אל הבונדסליגה השנייה לאחר מאבקי תחתית צמודים, בעונה בה מוידז'ה ערך עשר הופעות. עונתו האחרונה של מוידז'ה בפרייבורג הייתה עונת 2015/16. בעונה זו פרייבורג סיימה במקום הראשון בבונדסליגה השנייה, כשמוידז'ה עורך 18 הופעות, והעפילה בחזרה אל הבונדסליגה. מוידז'ה עזב את פרייבורג בקיץ 2016, לאחר שערך במדיה 118 הופעות ליגה בשבע עונות. 
עם עזיבתו את פרייבורג, חתם מוידז'ה בקייזרסלאוטרן מהבונדסליגה השנייה והשתייך לסגל הקבוצה, אך פציעה שהתגלתה עוד לפני תחילת עונת 2016/17 מנעה ממנו לשחק. בנובמבר 2017  הודיע מוידז'ה על פרישה ממשחק פעיל, לאחר שלא ערך אפילו הופעה אחת במדי קייזרסלאוטרן.

קריירה בינלאומית

מוידז'ה שיחק בנבחרות הצעירות השונות של קרואטיה, אך בחר לייצג את בוסניה והרצגובינה בנבחרת הבוגרת. ביוני 2010 זומן מוידז'ה לסגל נבחרת בוסניה, במשחקי ידידות מול נבחרות שוודיה וגרמניה, בהם לא שיחק. כעבור חודשיים ערך מוידז'ה את הופעת הבכורה בנבחרת בוסניה במשחק ידידות מול נבחרת קטאר. מוידז'ה היה חלק מהנבחרת הבוסנית שהעפילה למונדיאל 2014, וערכה את הופעת הבכורה של בוסניה בטורניר גדול כלשהו. מוידז'ה זומן לסגל הבוסני למונדיאל 2014, ופתח בהרכב בשני המשחקים הראשונים של בוסניה בשלב הבתים, בהם הפסידה בוסניה 2-1 לנבחרות ארגנטינה וניגריה. במשחק השלישי, בו ניצחה בוסניה את נבחרת איראן בתוצאה 3-1, מוידז'ה לא שותף. בוסניה ומוידז'ה הודחו כבר בתום שלב הבתים של המונדיאל. מוידז'ה המשיך לשחק בנבחרת עד לשנת 2015, בה ערך את הופעתו ה-37 והאחרונה במדים הלאומיים.

חיים אישיים

אחיו הבכור של מנסור מוידז'ה, יסמין מוידז'ה, אף הוא היה כדורגלן מקצוען שייצג את בוסניה.
רישאר קנטיון

רישר קנטיון (באנגלית: Richard Cantillon;‏ 1680 - מאי 1734) היה אחד ההוגים החשובים הראשונים בתחום הכלכלה, פיסיוקרט שהשפיע רבות על הוגים כדוגמת אדם סמית'.

ביוגרפיה

קנטיון נולד בדרום אירלנד, ככל הנראה למשפחת בעלי אדמות קתולית, וחי בצרפת משך שנים רבות שם הפך לבנקאי עשיר שהשכיל להרוויח גם מספקולציות בבורסה ומעסקי מטבע זר. קנטיון היה מעורב ב"חברת מיסיסיפי" של ג'ון לו שהייתה בעלת מונופול על המסחר במושבות הצרפתיות בצפון אמריקה והצליח לצבור הון גדול מהבועה שיצרה. בשנת 1734 נרצח בביתו הלונדוני, רכושו נבזז וביתו נשרף, ככל הנראה כנקמה על ידי טבח שפוטר עשרה ימים קודם לכן. 
המוניטין של קנטיון מבוסס בעיקר על המסה שלו "מסה כללית על טבעו של המסחר" שפורסמה כעשרים שנה אחרי מותו בצרפתית בשנת 1755 (יש הטוענים כי הגרסה הצרפתית היא תרגום של המקור האנגלי). המסה נחשבת בעיני רבים למסה הכלכלית האמיתית הראשונה, בתפישתה את הכלכלה כמערכת שבה פועלים גורמים שונים, שפעולתם מצטלבת, המקושרים על ידי מערכת מחירים עם תזרים מחזורי מאוזן של הכנסות והוצאות בין גורמים שונים. המסה נחשבת לאבן היסוד גם בתאוריה הפיסיוקרטית וגם בתאוריה הכלכלית הקלאסית. 
קנטיון נשכח במידה רבה והוגים כדוגמת אדם סמית' (שציטט אותו בספריו) האפילו עליו. הוא התגלה מחדש בעבודתו של הכלכלן ויליאם סטנלי ג'בונס בסוף המאה התשע עשרה.
האדם השחור

שחורים הוא מונח נפוץ בארצות המערב לאנשים בעלי צבע עור חום כהה.

בארצות הברית נעשה שימוש בכינוי שחור (black) לצד אמריקאים-אפריקאים ה"שחורים" החיים בארצות הברית. בישראל היה מקובל בעבר הכינוי כושים, שהיא מילה שמקורה בתנ"ך לציון אנשים מממלכת כוש שלפי הפירוש המקובל שכנה בסודאן של ימינו, אולם, בהשפעה עקיפה של אי תקינותו הפוליטית של הביטוי "ניגר" בארצות הברית הפך גם הכינוי "כושי" בהדרגה לבלתי תקין פוליטית בישראל במהלך שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, ומסוף שנות ה-90 ואילך הוא נחשב ביטוי של גזענות.
בישראל שימש הביטוי "שחורים" לעיתים גם ככינוי (בדרך כלל, כינוי גנאי) לבני עדות המזרח וליוצאי אתיופיה. היו שהשתמשו גם בתרגום היידישאי של המילה - "שווארצע". כיום משמש הביטוי לעיתים קרובות במשמעות אחרת, ככינוי לציבור החרדי, בשל הלבוש האופייני.
יחסי טורקיה–קרואטיה

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות החלו בשנת 1991, במסגרת הכרתה של קרואטיה העצמאית על ידי טורקיה. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות הוקמו בשנת 1992. כיום מתגוררים כ-300 תושבים טורקים בקרואטיה.
היקף הסחר בין טורקיה קרואטיה הסתכם ב-$273.4 מיליון דולר בשנת 2006. באותה השנה יותר מ-22,300 תיירים קרואטים ביקרו בטורקיה.
מפרץ קבינט

גילוי המפרץ

הכף מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, וצולם מן האוויר על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה בדצמבר 1947.

מקור השם

המפרץ נקרא על שם הקבינט המלחמתי של בריטניה, אשר הקים את סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1943.

לקריאה נוספת

• Suzanne L. Bevan, Adrian Luckman, Bryn Hubbard, Bernd Kulessa, David Ashmore, Peter Kuipers Munneke, Martin O’Leary, Adam Booth, Heidi Sevestre, and Daniel McGrath
, Intense Winter Surface Melt on an Antarctic Ice Shelf, Geophysical Research Letters, 45. https://doi.org/10.1029/2018GL077899 
• Suzanne L. Bevan, Adrian Luckman, Bryn Hubbard, Bernd Kulessa, David Ashmore, Peter Kuipers Munneke, Martin O’Leary, Adam Booth, Heidi Sevestre, and Daniel McGrath
, Centuries of intense surface melt on Larsen C Ice Shelf, The Cryosphere, 11, 2743–2753, 2017 https://doi.org/10.5194/tc-11-2743-2017
ארץ חמדה (כולל)

היסטוריה ופעילות

הכולל הוקם בשנת ה'תשמ"ז (1987) על ידי הרבנים משה ארנרייך ויוסף כרמל, ותחת נשיאותו והדרכתו של הרב שאול ישראלי.
במכון לומדים כ-35 אברכים, בוגרי ישיבות הסדר וישיבות גבוהות, המוסמכים לרבנות. 
הכולל מקבל רק תלמידים ששירתו בצה"ל. 
בנוסף ללימוד הדיינות, משתתפים אברכי הכולל בפרויקט שאלות ותשובות בפקס ובמייל, הנקרא "במראה הבזק", שבו עונים לשאלות של רבני קהילות מכל העולם בנושאים שונים ומגוונים. שאלות ותשובות אלו מכונסות לספר. נכון לשנת ה'תשע"ח (2017) יצאו לאור תשעה כרכים.
בנוסף לכולל האברכים, מפעיל מכון ארץ חמדה גם את מכון "התורה והמדינה" ומכון "משפט והלכה בישראל", הכולל גם בית דין לממונות. 
בשנת ה'תשס"ח פתח המכון כולל קהילתי ברעננה המתמקד בלימודי רבנות ובפעילות קהילתית בעיר.
בשנת ה'תשע"ה פתח המכון את תוכנית הלימודים 'שנת השבע', תוכנית שבועית המלווה את שנת השמיטה ובנויה מחוברות הכוללות מקורות, שאלות למחשבה ועיון ומבחן אמריקאי.

בוגרי הכולל

בוגרי המכון משמשים לרוב כרבנים בישיבות הסדר, ראשי כוללים ורבני יישובים, והוא נחשב לאחד מהכוללים החשובים במגזר הדתי לאומי.
בשנת 2007 מונו לראשונה לדיינים שניים מבוגרי המחזור הראשון של הכולל, הרב ציון לוז והרב ישי בוכריס. מאז מונו דיינים נוספים מבוגרי הכולל. בשנת 2016 מונה הרב לוז לחבר בית הדין הרבני הגדול.
פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות

ביוגרפיה

פרננדו נולד ב-12 בינואר 1810 בפאלרמו, להוריו פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה.
בשנת 1830 מת אביו פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ופרננדו עלה לשלטון במקומו. בשנותיו הראשונות היה פרננדו מאוד פופולרי על העם, והוא השתדל לשפר את הביורוקרטיה והמיסוי בממלכה. פרננדו הפחית את המיסים במדינה, הפעיל את קו הרכבת הראשון באיטליה, את ספינת הקיטור הראשונה באיטליה, והקים את קו הטלגרף בין נאפולי לפלרמו.
בשנת 1837 פיזרו חייליו של פרננדו באלימות הפגנה בסיציליה, שקראה לפרננדו להעניק חוקה למדינה ולתת יותר חופש לעם.
בינואר 1848 פרצו מהפכות בפלרמו שבסיציליה בדרישה לעצמאות, ומשם התפשטו ההפגנות בכל רחבי הממלכה. כתוצאה מכך נאלץ פרננדו להעניק חוקה לממלכה, עם שני בתי נבחרים, עיתונות חופשית וערובות לחופש הפרט. אולם לאחר שההפגנות לא פסקו, שלח פרננדו ב-13 במרץ את צבאו לשבור את ההפגנות ולפזר את הפרלמנט הלאומי, על אף שלא ביטל את החוקה באופן רשמי. ב-13 באפריל הכריזה סיציליה על עצמאותה, ובתגובה שלח פרננדו כוח בן 20,000 חיילים תחת פיקוד קרלו פילנג'יארי, שכבשו במסע בן 9 חודשים את האי סיציליה מחדש.
לאחר דיכוי מהפכת 1848, כלא פרננדו עד לשנת 1851 למעלה מ-2,000 מתנגדים למשטרו, ורבים אחרים יצאו לגלות. במהלך ביקור של ויליאם גלאדסטון בנאפולי בשנת 1850, החל הלה תומך בהתנגדות הנפוליטנית לשלטונו של פרננדו, ובשל כך הגביל פרננדו את השפעתם של הבריטים והצרפתים בממלכה.
בשנת 1856 ניסה חייל להתנקש בחייו של פרננדו, וב-22 במאי 1859 מת פרננדו, ובנו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מותו ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות.
פיטר גרינוויי

ביוגרפיה

גרינוויי נולד בשנת 1942 בשכונת פועלים בניופורט שבויילס, לאב אורניתולוג. לאחר שלא התקבל ללימודי קולנוע ב-Royal College of Art Film School החל גרינוויי בהכשרתו כצייר ב-Walthamstow Art School. עם תום לימודיו מצא גרינוויי עבודה זמנית, תחילה כשומר-סף ואחר כעוזר שלישי לעורך במכון הסרטים הבריטי. מאוחר יותר מצא גרינוויי עבודה כעורך ב-COI, משרד ההסברה הבריטי, ובמקביל השלים לימודי תואר שני בקולנוע. במהלך עבודתו כעורך רכש גרינוויי מצלמת 16 מ"מ צנועה והחל לצלם סרטים קצרים ולפתח תאוריה לגבי קולנוע לא-נרטיבי הנשען באופן בלעדי על הדימוי. תאוריה זו נבעה, לטענתו, בעיקר מחוסר תקציב.
סרטיו הקצרים הראשונים של גרינוויי הושפעו מקולנוע אנטי-נרטיבי של יוצרי האוונגרד האמריקאי כגון הסטרקטורליסט הוליס פרמפטון, שלא הראו, לדבריו, שום ניסיון להגיע לאמת האובייקטיבית כמו במסורת הדוקומנטרית של ג'ון גרירסון. כמו כן הוא הושפע מצורתם של הסרטים הדוקומנטרים-אינפורמטיביים הממשלתיים. במספר סרטים קצרים שלו מאותה תקופה ניתן למצוא סממנים פארודיים על סוג זה של סרטים דוקומנטרים אותם יצר בעצמו במסגרת עבודתו במשרד ההסברה.
כבר בסרטו משנת 1975, "חלונות", ניתן למצוא מאפיינים רבים שמלווים את סרטיו בהמשך דרכו: סטטיות, משחקי מילים, הומור שחור, נוף כפרי אידילי, מוזיקה ומבנה כללי.
הסרט "חלונות" (Windows) מורכב מבחינה חזותית מסדרה של צילומי חלונות סטטיים, מהם עם דגש על מסגרת החלון ומהם על הנוף הכפרי הנשקף מהם, כאשר בפסקול נשמע קריין המקריא שורה של עובדות סטטיסטיות לגבי אנשים שנפלו מחלונות בשנת 1973: " […] of the 18 men, 2 jumped deliberately, 4 were pushed, 5 were cases of misadventure and one under the influence of an unknown drug, thought that he could fly". בסרטיו הקצרים של גרינוויי ניתן למצוא מתח וניגודיות בין התמונה והפסקול. נוף פסטורלי, תצלומי מפות, רישומים, כרטיסי ברכה ותמונות סטילס מלווים בקריינות של סיפורים, רשימות והיסטוריות פיקטיביות.
בשנת 1980, במקביל לעזיבתו את עבודתו במשרד ההסברה, ביים גרינוויי את סרטו הראשון באורך מלא, The Falls, סרט מוקומנטרי שאורכו שלוש שעות. הסרט היה לסרט הבריטי הראשון מזה שלושים שנה שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר של ה-BFI.] הסרט מביא בצורה חיצונית של סרט דוקומנטרי הממומן על ידי משרד רשמי, את ה"ביוגרפיות" של 92 נפגעי ה-VUE (ראשי תיבות של אירוע אלים בלתי ידוע), ששמותיהם מתחילים באותיות F-A-L-L. אלה מופיעים בסרט ממוספרים ועל פי סדר האלפבית, כפי שנלקחו, כך על פי הסרט, מהמילון של הוועדה החוקרת את האירוע האלים הבלתי ידוע.
הסרט שביסס את גרינוויי כבמאי מסחרי היה הסרט "חוזה השרטט" (The Draughtsman's Contract), הפקה משנת 1982 שהופיעה מאז בכל פסטיבל קולנוע נחשב בעולם. בעקבות סרט זה הצליח גרינוויי להשיג מימון בינלאומי לסרטיו הבאים וכך לביים עוד סרטים עליליתיים רבים, רובם ככולם מובנים דרך עקרונות ארגון כגון מספור, רשימות סטטיסטיות, אלף-בית או על פי סדרות של ציורים. מאז ביים גרינוויי סרטים רבים באורך מלא, כתב תסריטים, הפיק סרטים קצרים, עבד בטלוויזיה, פרסם את תסריטיו וכן רומנים, הציג תערוכות רבות בכל רחבי אירופה וביים אופרה.
באחד עשר מסרטיו שיתף גרינוויי פעולה עם המלחין הבריטי מייקל ניימן. בין השאר הלחין ניימן את הפסקול לסרטים "חוזה השרטט", "טובעים במספרים" ו"הטבח, הגנב, אשתו והמאהב" שיצא כאלבום בשם זה. המלחין הפלמי-בלגי וים מרטנס כתב את המוזיקה לסרטו "כרס של ארכיטקט".
Unusual vs. unusual

Unusual vs. unusual היא קונבנציית הגנה בברידג' כנגד הכרזות דו-סדרתיות (הכרזות מלאכותיות המראות אורך של חמישה קלפים לפחות בשתי סדרות). Unusual vs. unusual מגדירה אופן הכרזה כאשר ההכרזה הדו-סדרתית מגדירה באופן מדויק את שתי הסדרות, למשל: Cue Bid בקונבנציית Michaels cuebid לאחר פתיחה בסדרת מינור, ואופן הכרזה אחר לאחר הכרזה דו-סדרתית בה מוגדרת רק אחת משתי הסדרות, למשל: הכרזה דו-סדרתית המתארת אורך ב ♥ ובמינור.
יבגני פוסטני

ביוגרפיה

יבגני פוסטני נולד בנובוסיבירסק שבברית המועצות. הוא התחיל לשחק שחמט בגיל חמש בהדרכת אביו. בשנת 1995 הוא היה אלוף רוסיה לגילו. בשנת 1999 הוא זכה במקום השני באליפות אירופה (עד גיל 18) ובמקום השלישי באליפות העולם (עד גיל 18).
בשנת 2001 הוא זכה באליפות ישראל הפתוחה.
הוא זכה במספר תחרויות: בודפשט 2002-2003, מץ 2006, ועוד.
פוסטני השתתף בגביע העולם בשחמט בשנים 2011 ו-2013 בהם הודח בסיבוב הראשון.
פוסטני היה חבר נבחרת ישראל באולימפאדות השחמט, אליפות אירופה ואליפות העולם לקבוצות.
משחק בליגה הלאומית מטעם מועדון באר שבע, והיה שותף למספר אליפויות.
ברברה הפוורת'

ביוגרפיה

הפוורת' נולדה בוייקפילד (Wakefield) שבמערב יורקשייר, שם שימש אביה כמודד קרקעות, ומאוחר יותר כחבר מועצה. ב-1920 היא החלה את הכשרתה כפסלת בבית הספר לאמנות לידס (Leeds School of Art). בשנת 1921, לאחר שזכתה במלגה, החלה ללמוד בקולג' המלכותי לאמנות (Royal College of Art) בלונדון. מאוחר יותר בילתה זמן מה בלימוד פיסול באיטליה.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 הצטרפה הפוורת' אל חוג האמנים "הפשטה-יצירה" ("Abstraction-Création") שהיה מזוהה עם האמנות הקונסטרוקטיביסטית. מאוחר יותר הייתה שותפה להקמת "מעגל", חוג אמנים בריטי שהוציא בשנת 1937 קובץ מאמרים קונסטרוקטיביסטי ובו התייחסויות לאמנותם של פיט מונדריאן ונחום גאבו. 
בשנת 1938 נישאה הפוורת' לאמן בן ניקולסון (Ben Nicholson), נישואים שהחזיקו מעמד עד שנת 1951. בשנת 1965 זכתה בתואר דיים (Dame). בשנת 1975 היא נספתה בעת שריפה בביתה שבסנט איב (St Ives) קורנוול. במבנה זה, בו מוקם הסטודיו שלה, נפתח, בשנת 1980 מוזיאון ברברה הפוורת' המוקדש ליצירותיה במסגרת גלריית טייט.
מרץ

שמו

שמו של החודש נגזר משמו של מרס, אל המלחמה במיתולוגיה הרומית. ייתכן שהסיבה לכך היא משום שבחודש זה מתחילה עונת האביב, בו נמסים השלגים, וניתן שוב לערוך קרבות. כמו כן, השנה הרומאית החלה בחודש מרץ, כאשר באותה התקופה, מתרחשת התחדשות של הטבע במקביל לתחילתה של עונת האביב.
הצורה מרץ חדרה אל העברית מן השפה הגרמנית, שבה שם החודש הוא März, ובעיקר מן היידיש שבה שם החודש הוא מערץ.

מאפיינים

בחודש מרץ יש 31 ימים, והוא מתחיל 
בכל שנה באותו יום בשבוע שבו יתחיל חודש נובמבר שלאחריו. בנוסף, בשנים שאינן מעוברות, גם  חודש פברואר שלפניו התחיל באותו היום בשבוע.
לקראת סוף מרץ (בדרך כלל, בין היום ה־20 לבין היום ה־21 בחודש) חלה אחת משתי נקודות השוויון בשנה. לכן, באזור חצי הכדור הצפוני, מרץ הוא ברובו חודש חורפי ובחלקו אביבי ואילו באזור חצי הכדור הדרומי, מרץ הוא ברובו חודש קיצי ובחלקו סתווי.
קרחון ויצ'ה

גילוי הקרחון

הקרחון מופה לראשונה בשנת 1961 על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית.

מקור השם

הקרחון נקרא על שם מצודת ויצ'ה, מצודה ימי-ביניימית בצפון-מזרח בולגריה.
רישום עסק

בעלות אישית

בבעלות אישית בעל העסק והעסק הם גוף אחד. זכויות העסק וחובותיו הם של בעליו ועל אחריותו, גם רווחי העסק הם של הבעלים, לאחר ניכוי המס המגיע לשלטונות המס. אם העסק דורש השקעות נוספות - על הבעלים להוסיפן מכיסו. אם העסק מפסיד - הבעלים מפסיד מכספו.

שותפות

עסק על בסיס שותפות עם אדם אחד או יותר. השותפות יכולה להתחלק באופן שווה או להיקבע על ידי כל חלוקה מוסכמת אחרת.

חברה בעירבון מוגבל

חברה בע"מ בנויה על בסיס של ישות משפטית אחת או יותר, כאשר כל אחד מחזיק במספר מניות שווה או בלתי שווה, בהתאם להון שכל אחד משקיע. עד לחוק החברות החדש נדרש מינימום של שני בעלי מניות; מגבלה זו הוסרה בחוק החדש.
לכל חברה יש תזכיר ותקנות, שבהם נקבע באספת בעלי המניות מי ישמש מנהל החברה.
גופים מסוימים ובכללם חברות ממשלתיות וציבוריות עובדים רק עם ספקים שהם חברה בע"מ. גופים פרטיים לא יכולים לגשת למכרזים או לקבל עבודות והזמנות להספקת סחורה.
מרכז סוני

היסטוריה

קודם למלחמת העולם השנייה היה אזור כיכר פוטסדאם אזור מסחרי הומה ומרכז תחבורה. האזור כולו נהרס כמעט לחלוטין בהפצצות בעלות הברית בשלהי המלחמה. לאחר המלחמה ננטש האזור בשל קרבתו לחומת ברלין. לאחר נפילת החומה הוחלט על פיתוח מחודש של האזור. המתחם תוכנן על ידי האדריכל הלמוט יאן. הוא הוקם עבור חברת סוני בשנת 2000 בעלות של 750 מיליון אירו. בפברואר 2008 נמכר המתחם תמורת כ-600 מיליון אירו למשקיעים מהממלכה המאוחדת ובהם בנק מורגן סטנלי.

תיאור המתחם

המתחם, המשתרע על שטח של 132,500 מ"ר, כולל חנויות רבות, מרכז כנסים, מלון, בנייני משרדים, מתחם בתי קולנוע ו-IMAX וכן מוזיאון לתולדות הקולנוע.
בכיכר המרכזית של המתחם נערכים אירועים ציבוריים ומוקרנים על מסכים אירועי ספורט (כגון משחקי מונדיאל 2006).
קוסמופוליטיות

קוסמופוליטיות, היא תפיסה המבקשת לראות את האנושות כיחידה אורגנית אחת, ומקדשת את הנאמנות למין האנושי כולו, על-פני החלוקה ללאומים. כמו כן ניתן להתייחס לקוסמופליטיות בתור זהות גלובלית החוצה תרבויות ומדינות והמאגדת בתוכה אלמנטים תרבותיים ממקומות שונים בעולם. באופן רחב יותר תרבות קוסמופוליטית היא כזאת הלוקחת השפעה ומקיימת קשרים עם תרבויות רבות ורחוקות, והיא מאפיינת לרוב ערים גדולות, ואליטות כלכליות ואינטלקטואליות.
השימוש בביטוי קוסמופוליטיות (בניגוד לאינטרנציונליות) היה נהוג כביטוי לסטייה אידאולוגית במשטר הסטליניסטי (שאופיין בהתכנסות ב"סוציאליזם במדינה אחת") בעיקר בשנותיו האחרונות של סטלין (1948–1953). האנטישמיות ורדיפת היהודים בשנותיו האחרונות של סטלין מצאו ביטוי לא מפורש בכינוי "קוסמופוליט" או "קוסמופוליט נטול שורשים" או חסר מולדת. לביטוי שורשים קודמים בהתייחסות לאינטליגנציה היהודית.
אשלי ויליאמס

קריירת מועדונים

ויליאמס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וסט ברומיץ' אלביון, אותה עזב כשהיה בן 16. לאחר מכן הוא עבר לשחק בהאדנספורד טאון. כעבור שנתיים במועדון הוא עבר לסטוקפורט קאונטי בה הפך לקפטן כבר בהופעת הבכורה שלו במועדון. במרץ 2008, ויליאמס הושאל לסוונסי סיטי עד לסיום העונה עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו. בסיום העונה עלתה סוונסי לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ לראשונה מזה 24 שנים וכרטיסו של ויליאמס נרכש על ידי המועדון תמורת 400 אלף פאונד, סכום שיא בתולדות המועדון באותה תקופה. ב-16 בספטמבר 2008, ויליאמס הבקיע את השער הראשון שלו בסוונסי בתיקו 1-1 נגד דרבי קאונטי. בנובמבר 2009 זכה בתואר "הכדורגלן הוולשי של השנה". בתום עונת 2009/2010 נכלל בנבחרת השנה של הליגה, כאשר הוא היה שחקן הרכב משמעותי במערך של המועדון שספג רק 37 שערים ב-46 משחקים. בעונת 2010/2011 ערך את הופעתו ה-106 ברציפות במדי המועדון ובכך השווה את שיא המועדון. בתום העונה העפילה סוונסי לפרמייר ליג. ב-24 בספטמבר 2011, ויליאמס הבקיע את שער הבכורה שלו בפרמייר ליג בהפסד 4-1 לצ'לסי. באוקטובר 2012, ויליאמס חתם על חוזה לשלוש שנים נוספות בסוונסי. בעונת 2012/2013 זכה עם סוונסי בגביע הליגה האנגלי. ב-19 באפריל 2015 נכלל בהרכב העשור של המועדון.
ב-10 באוגוסט 2016 חתם לשנתיים באברטון. ב-20 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-1 על ווסט ברומיץ' אלביון. ב-13 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון בניצחון 2-1 על ארסנל. ב-2 באוגוסט 2018 הושאל לסטוק סיטי מהצ'מפיונשיפ לעונה אחת. ב-23 באוגוסט 2019 חתם בבריסטול סיטי לעונה אחת.

קריירה בינלאומית

ויליאמס אמנם נולד בוולברהמפטון הנמצאת במחוז אנגליה, אך בסופו של דבר החליט לייצג את ויילס מאחר שסבו מצד אמו הגיע משם. ב-26 במרץ 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס. ב-14 בנובמבר 2009 ענד לראשונה את סרט הקפטן של הנבחרת בניצחון 0-3 נגד סקוטלנד. ב-11 באוגוסט 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-5 נגד לוקסמבורג. באוקטובר 2012 מונה לקפטן הנבחרת באופן רשמי.
יעקוב אבן כיליס

בעיראק, בארץ ישראל ובמגרב

אבו אלפרג' יעקוב אבן יוסף אבן כיליס נולד בבגדד ב-930 במשפחה יהודית מכובדת. בילדותו (כנראה סביב 940) היגר עם משפחתו לארץ ישראל. בעיר רמלה הפך לסוכן הסוחרים (וכיל אלתג'אר) בתקופה בה האחשידים שלטו על מצרים וארץ ישראל בחסות בית עבאס.
בתפקידו כנגיד הסוחרים הלשין בפני אבו אל-מיסכ כאפור, עוצר מצרים (והשליט בפועל) על כסף שהסתירו סוחרים יהודים. הכסף הוחרם וקרנו של אבן כיליס עלתה.
אבן כיליס נהיה פקיד ממשל (יועץ כלכלי) תחת השליט כאפור אל אח'שידי במעמד של מומחה כלכלי והיה בעל תפקיד של ניהול מערך הכספים המצרי. אבן כיליס שאף להתקדם למשרת הווזיר, אבל תפקיד זה נמנע ממנו בשל יהדותו ולכן התאסלם ב-967.
לאחר מותו של כאפור, אבן כיליס הסתכסך עם יורשו, הושלך לכלא, הצליח להשתחרר וברח לאיפריקיה שבמגרב, אל השטח שבשליטת הפאטימים. הוא התחבר עם קבוצת יהודים שהיו מקורבים לשלטון ובאמצעותם התקרב לשליטים הפאטימים. כאשר אל-מועיז יצא לכבוש את מצרים, היה אבן כיליס בפמליה של אל-מועיז.

במצרים

עם ההשתלטות על מצרים הטיל אל-מועיז על אבן כיליס את המשימה של ארגון המערכת הכלכלית של האימפריה הפאטימית במצרים.
ב-974 אלמועז מת ובנו, אלעזיז עלה לשלטון. אלעזיז מינה ב-979 את אבן כיליס להיות הווזיר של הפאטימים בתואר הווזיר הגדול (אל וזיר אל אג'אל). אבן כיליס נשאר וזיר עד מותו ב-991.
אבן כיליס היה פטרון המדע והתרבות, היה שותף להפיכת מסגד אל-אזהר למוסד ללימודי דת האסלאם ב-988. בהקדמה לספר התפילה של סעדיה גאון כתוב שהוא הוצג במסגרת מג'לס (מועצה) שערך אבן כיליס.
ב-980 אבן כיליס חיבר ספר חוק איסמאילי ("כתב פי אלפקה" - ספר דינים), המבוסס על פסקי האמאמים אל-מועזז ואל-עזיז, ספר זה הפך לספר לימוד מקובל לאנשי משפט איסמאעילים ושרד עד היום.
בית הכנסת אהל לאה

היסטוריה

יהודים הגיעו לראשונה להונג קונג, מאז העברת הריבונות מסין לבריטניה בשנת 1842. סוחרים יהודים (בעיקר מעיראק, מומבאי וקולקטה) העבירו את משרדיהם מהעיר השכנה גואנגג'ואו, כדי לפתח את הנמל החדש. 
אבן הפינה של מבנה בית הכנסת הנוכחי הונחה ב-7 באוגוסט 1901 על ידי אברהם יעקוב ריימונד, בשטח שנקנה על ידי הברונט יעקב דוד ששון, בן למשפחת ששון. המבנה נחנך בשנת 1902.
בשנת 1904 נבחר מושל הונג קונג סר מתיו נייתן לכהן כנשיא כבוד של בית הכנסת, תפקיד בו נשא עד שנת 1907. בשנת 1922 הותקנה בבית הכנסת מנורה לכבודו של הנדבן סר אליס כדורי.
בשנות מלחמת העולם השנייה, בזמן הכיבוש היפני של הונג קונג בין השנים 1942–1945 הופסקה פעילות בית הכנסת, והמבנה שימש כאורווה של צבא יפן.
מבנה בית הכנסת שופץ בשנת 1998 בעלות של 6 מיליון דולרים. המבנה הוכרז בשנת 2007 כמבנה היסטורי לשימור. בית הכנסת נקרא על שם לאה ששון, אמו של יעקב.
כיום התפילה בבית הכנסת היא בנוסח ספרד.
בבית הכנסת מתקיימות שלוש תפילות ביום חול וכן תפילות בערבי וימי שבת וחג.
קנצלר גרמניה

רייכסקנצלר

לפני מלחמת העולם הראשונה, נקראה משרת ראש ממשלת גרמניה בשם "רייכסקנצלר", שמשמעותו היא "קנצלר קיסרי" או "קנצלר של הרייך". באימפריה הגרמנית של 1871, הרייכסקנצלר לא נבחר על ידי הפרלמנט (רייכסטאג), ולא נשא באחריות כלפיו. במקום זאת, הוא מונה על ידי הקיסר. בשל כך לא ניתן לקרוא לאימפריה הגרמנית דמוקרטיה, גם אם הרייכסטאג היה פרלמנט נבחר.
מצב עניינים זה השתנה רק ב-29 באוקטובר 1918 בתיקון שהוכנס לחוקת 1871. עם זאת, השינוי לא יכול היה למנוע את התפרצותה של מהפכה כמה ימים לאחר מכן.
על פי החוקה החדשה של רפובליקת ויימאר ב-1919, הרייכסקנצלר אמור להיבחר על ידי הנשיא, אך לפרלמנט יש את הזכות לפטר את הקנצלר, או את כל אחד מן השרים שלו. למעשה, רוב הממשלות של רפובליקת ויימאר נשענו בצורה חזקה על שיתוף פעולה עם הנשיא, בשל חוסר היציבות שבפרלמנט. הרייכסקנצלר האחרון  בסדרת הקנצלרים של רפובליקת ויימאר היה אדולף היטלר, שמונה ב-30 בינואר 1933.
אנדרו ריי

ביוגרפיה

ריי נולד בשם אנדרו אולדן (ריי היה שם הבמה של אביו) בסאותגייט שבמידלסקס (צפון לונדון). אביו היה טד ריי  קומיקאי שהיה מפורסם מהופעותיו ברדיו ואמו דורותי סיביל. חייו השתנו כשהיה בן עשר ולוהק לסרט "The Mudlark", סרט בהפקת פוקס המאה ה-20 ובכיכובם של אלק גינס ואיירין דון. הוא גילם דמות של ילד רחוב שבסופו של דבר פוגש את המלכה ויקטוריה. הסרט נבחר ב-1950 לבקשת בית המלוכה  והזניק את ריי למעמד של ילד-כוכב.
בשנים הבאות הופיע במספר רב של סרטים בהם "הבלון הצהוב" (1953), "Escapade" (מ-1955), "Woman in a Dressing Gown" (מ-1957), "The Young and the Guilty" (מ-1958), "Serious Charge" (מ-1959) עם קליף ריצ'רד, "Twice Round the Daffodils" (מ-1962), ו-"The System" (מ-1964). ב-1974 גילם את הרברט פוקט בסרט "תקוות גדולות" על פי ספרו של צ'ארלס דיקנס לצדו של מייקל יורק. ב-1980 שיחק בסרט "Rough Cut", ב-1981 הופיע בסרט "הבונקר", ב-1984 בסרט הביוגרפי "האפיפיור יוחנן פאולוס השני" וב-1988 שיחק בסרט "פריז של לילה".
בתיאטרון שיחק ריי במחזה "Flowering Cherry" יחד עם סר רלף ריצ'רדסון וסיליה ג'ונסון, והופיע בברודוויי במחזה "A Taste of Honey" לצדן של אנג'לה לאנסברי וג'ואן פלורייט.
אחרי תקופה חלשה בשנות העשרים שלו הופיע ריי במשך השנים בתפקידים רבים בקולנוע, בתיאטרון ובטלוויזיה. בין השאר גילם את דמותו של הפיזיקאי קלאוס פוקס ואת המלך ג'ורג' השישי במחזה "Crown Matrimonial" על הבמה ועל מסכי הטלוויזיה. הוא נחל הצלחה רבה בגילום דמותו של ג'ורג' השישי, עד כדי כך שלוהק לשחק באותו תפקיד (אם כי בדמות הנסיך אלברט, דוכס יורק) בסדרת הטלוויזיה "אדוארד וגברת סימפסון" (1978).
בטלוויזיה שיחק ריי בשני פרקים בסדרה "Tales of the Unexpected" והופיע בדרמה התקופתית "על אדונים ומשרתים". עוד השתתף בסדרה הבלשית "המפקח מורס" ובסדרת הדרמה "Peak Practice".
ריי היה חבר ב-Equity איגוד השחקנים הבריטי  ושימש כחבר מועצה של האיגוד.

חיים אישיים

בגיל 19 התחתן עם השחקנית ילידת רודזיה סוזן בורנט . לבני הזוג נולדו שני ילדים.
אנדרו ריי נפטר ב-2003 בגיל 64 מהתקף לב. אחיו, רובין ריי, שהיה איש רדיו וטלוויזיה ידוע נפטר ב-1998 גם הוא בגיל 64.