ג'רי לוקאס

קריירת התיכונים

לוקאס נולד במידלטאון, אוהיו, וכבר בגיל 15 גובהו היה 2.03 והוא היה מוכר בשכונתו כאגדת כדורסל.
בילדותו לוקאס בנה לעצמו תרגילים ואימונים והתאמן בעיקר על קליעה וריבאונדים.
בשנים 1956 ו-1957 הוביל לוקאס את תיכון מידלטאון להיות שנתיים רצוף אלופת התיכונים של אוהיו, בעזרת קליעה טובה, מסירה טובה ובעיקר יכולת קליטת ריבאונדים מעולה.
באליפות 1956, עונת הג'וניור, לוקאס הצטיין ביכולת המסירה שלו. בחצי הגמר קלע לוקאס 53 נקודות ובגמר הוסיף עוד 44 כדי לקבוע שיא מכללה שקיים עד היום של 97 נקודות בשני משחקים רצופים ביחד כל זה עוד שבועיים לפני יום הולדתו ה-16.
באליפות 1957, עונת הסניור, לוקאס השתפר בקליעת הנקודות והוביל את קבוצתו לעוד אליפות והשיג מוניטין של אחד משחקני התיכונים הטובים ביותר בארצות הברית.
לוקאס היה כל כך טוב שבתקופה שאין טלוויזיה או מחשב או אינטרנט נסעו המון סקאוטים ומאמנים רק כדי לראות את לוקאס משחק, אף שחקן תיכונים לא משך כל כך הרבה תשומת לב כמו לוקאס עד לברון ג'יימס, בערך 40 שנה אחר כך.
בשנת 1958 הפסיד לוקאס וקבוצתו בחצי הגמר מה שזעזע את כל השומעים. 
לוקאס נבחר לשחקן חמישיית השחקנים הטובה ביותר בכל שלושת השנים בין 1956–1958 ובנוסף נבחר למר כדורסל של ארצות הברית ב-1956 ו-1957, חוץ ממנו רק כרים עבדול-ג'באר ולברון ג'יימס עשו זאת עד עכשיו.

קריירת המכללות

לוקאס כיכב באוניברסיטת המדינה של אוהיו יחד עם ג'ון האבליצ'ק. בשנת 1958 העמיד לוקאס ממוצעים של 26.3 נקודות ו-16.4 ריבאונדים למשחק והוביל את המדינה באחוזים מהשדה עם 63.7%. בעזרתו הובילה מכללתו את המדינה בנקודות למשחק, 90.4, כשכל שחקני החמישייה מעמידים ממוצעים של יותר מ-10 נקודות. 
ב-1960 סיים לוקאס במקום השני במרוץ לשחקן ה-NCAA של השנה אחרי אוסקר אוברטסון.
בטורניר האליפות של ה-NCAA ב-1960 הוביל לוקאס את מכללתו לגמר שם הפסידו בהארכה לסינסינטי. באותה שנה לוקאס זכה במדליית זהב באולימפיאדת 1960.
בטורניר האליפות של ה-NCAA ב-1961 הפך לוקאס לשחקן הראשון שמעמיד ממוצעים של 30 או יותר בשתי קטגוריות בטורניר, 33 נקודות ו-30 ריבאונדים, בשנה זאת שוב הפסידו אוהיו בגמר.
בסוף קריירת המכללות של לוקאס אוניברסיטת המדינה של אוהיו הוציאה את מספר גופייתו של לוקאס, #11, לגמלאות.

קריירה אולימפית

לוקאס נבחר לייצג את נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת רומא (1960), בה ניצחה ארצות הברית במדליית הזהב. באולימפיאדה לוקאס הוביל את קבוצתו בריבאונדים. בנקודות הובילו אוסקר רוברטסון ולוקאס ביחד את הנבחרת עם 17 נקודות למשחק. אחרי הזכייה במדליה מאמנו בנבחרת אמר:" אף פעם לא אימנתי שחקן טוב ממנו, או פחות אנוכי ממנו."

סינסינטי רויאלס

ב-1963 לוקאס חתם בסינסינטי רויאלס ובמהרה נהפך לכוכב פופולרי, בעיקר לאחר שה-NBA חתם על חוזה עם הטלוויזיה.
לוקאס הצטרף לכוכב הקבוצה אוסקר רוברטסון וקבוצתו נהפכה מיידית למועמדת בכירה לאליפות.
לוקאס הפך במהרה לריבאונדר בכיר בליגה, הוא הציג כמה משחקים של 30 ריבאונדים ואפילו אחד של 40 בפברואר, והוא בפך לשחקן היחיד עד היום שלוקח 40 ריבאונדים שהוא לא סנטר.
סינסינטי סיימו במקום הראשון ב-NBA בסוף העונה, במקום השני, גם במזרח, היו הבוסטון סלטיקס.
לוקאס, שנבחר לרוקי השנה, גם הוביל את הליגה בדקות יחד עם וילט צ'מברליין.
לוקאס שיחק בסינסינטי מ-1963 ועד 1969, הישגיו בשנים אלה הם: קבוצת האולסטאר בשנים 1964–1969, אולסטאר MVP בשנת 1965, קבוצת ה-NBA הראשונה בשנים 1965–1966, 1968, קבוצת ה-NBA השנייה בשנים 1964, 1967, קבוצת הרוקיז הראשונה 1964, והרוקי של השנה ב-1964.
לוקאס היה ידוע גם בזכות פעולותיו מחוץ למגרש. הוא הקים רשת מסעדות של אוכל מהיר, הוא היה קוסם מוצלח עם מאות קסמים, בעיקר של קלפים, עליהם מאוחר יותר הוציא ספר, וכך הפך לוקאס לאחד מ-3 בלבד מיליונרים ב-NBA, שאת רוב כספו מרוויח דווקא מחוץ למגרש. 
בקיץ 1969 שכרו הקבוצה מאמן חדש, בוב קוזי, שחקן העבר המצוין. קוזי, שהרגיש שקבוצתו לא משקיעה מספיק ולא נלחמת מספיק על הכדור, העביר אימונים קשוחים וקשים שגרמו לכאבי ברכיים חזקים כל כך ללוקאס שאפילו שקל פרישה בגיל 29. לבסוף הרויאלס העבירו את לוקאס תמורת 2 מחליפים ל סן פרנסיסקו ווריורס.

סן-פרנסיסקו ווריורס

לוקאס נפצע והפסיד את רוב עונת 1969–1970 וגם השמין ועבר את ה-113 קילו. הוא הפסיד המון כסף ונאלץ להכריז על פשיטת רגל. לוקאס התחיל לחזור לעצמו והתרכז רק בכדורסל בעונת 1970–1971 וכך נבחר להתחיל בחמישיית המערב של האולסטאר של שנת 1971 בתור פאוור פורוורד.
בעזרת נייט ת'ורמונד וג'רי לוקאס הגיעו הווריורס לפלייאוף.
לוקאס, שהצטיין ביכולת הריבאונדים שלו הועבר לניו יורק ניקס, שהיו צריכים גבוה טוב שיחליף את ויליס ריד ודייב דבושר.

ניו יורק ניקס

לוקאס פתח בחמישייה בעונת 1971–1972 בגלל פציעה של ויליס ריד והוביל את הקבוצה בריבאונדים ואחוזים מהשדה והיה שני רק לוולט פרייז'ר בנקודות ואסיסטים.
לוקאס עזר לקבוצתו לעבור את בולטימור בולטס ואת בוסטון בפלייאוף בדרך לגמר בו קבוצתו הפסידה בחמישה משחקים ללוס אנג'לס לייקרס.
בעונת 1972–1973 לוקאס החליף את ריד בסנטר וקיבל יותר דקות ממנו. לוקאס שהתרכז במסירות העמיד ממוצע גבוה של 5 אסיסטים למשחק שעזרו לניו יורק לזכות האליפות נגד הלייקרס במשחק 5.
כך לוקאס הפך לשחקן הראשון שלוקח אליפות בכל רמה: תיכונים, מכללות, אולימפיאדה וה-NBA.
בעונת 1973–1974 הפסידו ניו-יורק בגמר המזרח לבוסטון סלטיקס במשחק 5.

לאחר הפרישה

בסיום עונת 1973/1974 פרש לוקאס ממשחק, יחד עם שני שחקנים בולטים נוספים של הניקס – דייב דבושר ו-ויליס ריד. בפרישתו דורג לוקאס רביעי במספר הריבאונדים בכל הזמנים אחרי בוב פטיט, ביל ראסל ו-וילט צ'מברליין.
בשנת 1980 נבחר ג'רי לוקאס להיכל התהילה של הכדורסל יחד עם אוסקר רוברטסון, לס האריסון וג'רי וסט. בנוסף נבחר לוקאס לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.