google/wiki40b huggingface dataset:
הארמייה השנייה (צרפת)

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסה הארמייה ב-2 באוגוסט 1914, והתייצבה באזור לורן תחת פיקוד גנרל נואל דה קסטלנו. הארמייה השתתפה בקרב לורן וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבלום את המתקפה הגרמנית בקרב גראן קורונה. במהלך המרוץ אל הים הועברה הארמייה צפונה, ובשנת 1915 השתתפה בקרב שמפאן השני.
במהלך שנת 1916 השתתפה הארמייה בפיקודו של פיליפ פטן ולאחר מכן בפיקודו של רובר ניוול, בלחימה הנוראה בקרב ורדן, והצליחה לבסוף לבלום את המתקפה הגרמנית.
הארמייה המשיכה להילחם עד סוף המלחמה, והשתתפה במתקפת מאה הימים, וב-11 בפברואר 1919 פורקה.

מלחמת העולם השנייה

במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השנייה בפיקוד גנרל שארל הונציגר פרוסה בארדנים הצרפתיים, כחלק מקבוצת הארמיות הראשונה. ב-10 במאי 1940 פתחו הגרמנים במתקפה על צרפת וארצות השפלה, ולאחר כיומיים של התקדמות החלו לחצות את המז ב-3 נקודות, כשהעיקרית היא בסדאן בגזרת הארמייה השנייה. הצרפתים שלא ציפו למתקפה בגזרה זו נשברו במהירות, והארמייה נסוגה דרומה, על מנת להגן על קו מאז'ינו.
לאחר כניעת צרפת ב-22 ביוני 1940, נשארה הארמייה פעילה לתקופה קצרה, עד לפירוקה ב-31 ביולי 1940.
בת' ברס

שנותיה המוקדמות

ברס נולדה בפנסילבניה שבארצות הברית למשפחה נוצרית. ביתם הבכורה של דייוויד ומוירין ברס. ב-1989 עברה משפחה להתגורר בווירג'יניה. מגיל קטן הופיעה בתיאטרון ושיחקה כדורגל.
בגיל 15 עברה ברס עם משפחתה למחוז מרין שממוקם באזור מפרץ סן פרנסיסקו, קליפורניה, שם למדה בחוג לדרמה בתיכון. 
ברס עברה ללוס אנג'לס ב-2004 כדי ללמוד משחק בבית הספר לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה (UCLA). ב-2005 גילמה את תפקידה של סנדי בהפקה מקומית של המחזמר " גריז". בשנת לימודיה האחרונה כבר החלה ללכת לאודישנים וסיימה את לימודיה בשנת 2008 עם תואר ראשון בתאוריה ביקורתית.

קריירה

במרץ 2009 קיבלה ברס את תפקידה הראשון בסרט "אמריקן פאי מציגים: ספר האהבה". לאחר מכן היא ביצעה הופעות אורח בסדרות כגון "קאסל" ו-"NCIS: לוס אנג'לס".
ב-2010 החלה לשחק בתפקיד הראשי בסיטקום "מרוששות" ברשת CBS, לצדה של קאט דנינגס. הסדרה זכתה להצלחה וחודשה לשש עונות נוספות עד לביטולה במאי 2017.
ב-2013 השתתפה בתוכנית ריאליטי של ערוץ E! לצדו של בראד גורצקי. באותה שנה גם הגישה פרס במסגרת טקס פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי ודיבבה את דמותה של קארי בסרט האנימציה "בית ספר למפלצות".
במאי 2017 הוציאה לאור את ספר שכתבה בשם "The Total Me-Tox: How to Ditch Your Diet, Move Your Body & Love Your Life".
ב-2018 החלה לשחק בסדרה הקומית "The Neighborhood".

חיים אישיים

היא בת זוגו של השחקן מייקל גלדיס החל מ-2010 וב-10 ביולי 2016 השניים התארסו. ב-2018 הם נישאו. השניים הופיעו יחד בסרט קצר בשם "The Argument" בשנת 2012.
עומר גולדמן

ביוגרפיה

גולדמן נולדה וגדלה ברמת השרון, בוגרת תיכון אלון במגמת תיאטרון. היא חתומה על מכתב השמיניסטים, המסרבים להתגייס לצה"ל בשל פשעי המלחמה שלטענתם הצבא מבצע. גולדמן היא בתו של נפתלי גרנות, לשעבר סגן ראש המוסד. בעקבות סירובה לשרת בצה"ל, ב-22 בספטמבר 2008 היא נידונה ל-19 יום בכלא הצבאי. לאחר מכן נשפטה שוב לתקופת מאסר, ולבסוף שוחררה מצה"ל.
גולדמן מציינת את הרגע הקריטי שבו חוותה התעוררות פוליטית כאשר הלכה לביתו של פלסטיני בכפר שופא ונתקלה בחיילי צה"ל יורים כדורי גומי על מפגינים פלסטינים. עוד הוסיפה כי בעיניה מי שאמור היה להיות האויב שלה עמד לצידה, ואילו מי שהיה אמור להגן עליה ירה לעברה.]

בטלוויזיה ובקולנוע

בשנת 2010 הנחתה פינה קבועה בתוכנית "דיבור חדיש", התוכנית ספגה הרבה ביקורת בגלל הדעות הפוליטיות של גולדמן וב-21 בפברואר 2010 פנתה ההנהגה הצעירה של מפלגת האיחוד הלאומי לשר התקשורת משה כחלון (ולגורמים נוספים, כגון הרמטכ"ל), בטענה על השתתפותה של עומר גולדמן, סרבנית גיוס מוצהרת, בפינה בתוכנית (שעסקה בתרבות מועדונים). בשנת 2011 השתתפה כחברת פאנל בתוכנית "הינשופים".
בנוסף שיחקה גולדמן בכמה סרטי סטודנטים קצרים.
החל משנת 2014 משחקת בתפקיד ראשי בסדרה "שכונה", בתפקיד ויקי, כשהיא אף השתתפה כתסריטאית בחלק מהסדרה.
בשנת 2016 גילמה את עמליה בסרט "להציל את נטע". באותה שנה ביימה קליפ יחד עם אייל אלישע לשיר של אסף הרץ והבוג'ה.
בשנת 2018 שיחקה בסדרות "שלטון הצללים" ו"כפולים". באותה שנה שיחקה במיני סדרה "מעורבבים".

בתיאטרון

גולדמן היא בוגרת לימודי משחק בסמינר הקיבוצים.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער שיחקה במחזה "בגן של ביאליק". בתיאטרון הערבי-עברי ביפו שיחקה במחזה "החדר".

בשנת 2019 גולדמן דיבבה את הדמות נעמית במשחק פיפוש - האודישן של חברת גליוטין.

חיים אישיים

ב-4 במרץ 2019 הציעה נישואין לבן זוגה אייל אלישע.
ווקסהול ויקטור

ווקסהול ויקטור (Vauxhall Victor)  היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת יצרנית הרכב ווקסהול מוטורס הבריטית, אשר יוצרה בין השנים 1957–1976.
"ווקסהול מוטורס" הייתה חברת-בת של ג'נרל מוטורס.

"ווקסהול מוטורס"

"ווקסהול מוטורס" משנת 2017 שייכת כמו יצרנית הרכב האחות אופל, לקבוצת PSA הצרפתית (פג'ו, סיטרואן, DS)

היסטוריה Vauxhall Victor

ווקסהול ויקטור הוגדרה כמכונית המיוצאת ביותר מבריטניה. הדגם יוצא ל- ארצות הברית, אוסטרליה, קנדה, ניו זילנד, דרום אפריקה, אסיה - ישראל, ציילון (היום סרי לנקה), הודו, פקיסטן, מלזיה, תאילנד, סינגפור.
יוצרו 1,225,907 יחידות בכל הגרסאות, (מלבד לסדרה VX שיוצרה בשנים 1976-1978).
סגנון הגוף של ווקסהול ויקטור נלקח מה- שברולט בל אייר שנת 1957
בתקופה מוקדמת יותר, בשנים (1953-1986) ייצרה חברת ג'נרל מוטורס ב- גרמניה באמצעות חברת אופל את ה"אופל רקורד" שהיה דומה במספר פרמטרים (עיצוב ומכניקה) לווקסהול ויקטור.

שיווק ווקסהול ויקטור בישראל

בישראל שווקה הווקסהול ויקטור על ידי "חברת המזרח למכוניות", באולמות תצוגה בתל אביב, חיפה וירושלים, החל מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד שנות ה-70.
תא ויגנר-זייץ

תא ויגנר-זייץ (Wigner–Seitz) של סריג מרחבי הוא תא יחידה פרימיטיבי של סריג ברווה, הכולל את הנקודות סביב נקודת סריג קבועה, שהן קרובות יותר אליה מאשר לכל נקודת סריג אחרת. תאים אלו ידועים גם בשם תאי וורונוי של הסריג. קרוי על שמם של הפיזיקאים יוג'ין ויגנר ופרדריק זייץ.
תא ויגנר-זייץ סביב נקודת סריג x מתקבל מהעברת האנכים האמצעיים (ישרים או על-מישורים) לאטומים הקרובים ביותר לאטום הנמצא במרכז תא היחידה הפרימיטיבי שנקבל. לכל סריג תא ויגנר-זייץ אחד ויחיד.
בפיזיקה של מצב מוצק, תא ויגנר-זייץ בסריג ההופכי נקרא גם אזור ברילואן הראשון.
יעקב גלינסקי

קורותיו

נולד בקרינקי שבפולין לאברהם-צבי ולדבורה גלינסקי. למד בישיבת נובהרדוק בביאליסטוק שבראשה עמד הרב אברהם יפה'ן. בשנת 1941 הוגלה לסיביר עם כמאה בחורי ישיבה. במהלך המלחמה שהה גם בעיר טשקנט שבאוזבקיסטן, שם שימש כ'מלמד'. בט"ו אב תש"ה (25 ביולי 1945), לאחר מלחמת העולם השנייה, נישא לצביה, בת חיים בנימין הלוי ברוד, חסיד ברסלב. שהה במחנות העקורים בגרמניה ובשנת 1949 עלה לישראל והתיישב בבני ברק.
היה מקורב לחזון איש ולרב יעקב ישראל קנייבסקי. בשנות ה-50 עמד בראש ישיבה בראש העין ופעל בקרב צעירי העדה התימנית. בשנות ה-60 עמד בראש ישיבת נובהרדוק-חדרה, יחד עם הרב אלחנן פרלמוטר, אף הוא חניך נובהרדוק. לאחר סגירת ישיבת נובהרדוק הקים רשת כוללים לאברכים, בשם 'מרגניתא דאברהם', שלה סניפים בירושלים, מודיעין עילית ובית שמש. מוסדותיו מנוהלים על פי צוואתו, על ידי בנו הרב אלימלך ונכדו הרב אבא צבי גלינסקי.
נהג לפקוד יישובי עולים ולדרוש בפניהם. הוא הרבה לתבל את דבריו בסיפורים מלימודיו בישיבת נובהרדוק. משלים ואמרות כנף שלו משמשים דרשנים אחרים.
בין השנים תשע"א-תשע"ג הוציא הסופר הרב שלום מאיר ולך את סדרת הספרים "והגדת" על חמישה חומשי תורה ומועדי השנה, הכוללת דרשות, סיפורים ומשלים מהרב גלינסקי. דרשותיו ופירושיו משולבים גם בסדרת הספרים "להגיד".
נפטר בכ"ב בשבט תשע"ד, בגיל 93, והובא לקבורה בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז'.
בתו הבכורה נישאה לרב חיים ברמן, מרבני ישיבת פוניבז' (אחיו של הרב מרדכי שלמה ברמן). שניים מבניו הלכו לעולמם בחייו.
מתלמידיו הבולטים: הרב שמעון בעדני, חבר מועצת חכמי התורה של ש"ס, הרב יעקב שכנזי והרב צבי שפיץ.
שני אביב

ביוגרפיה

אביב נולדה בתל אביב להורים ילידי צרפת שעלו לישראל בשנות ה-80. אביב, היא השנייה מבין ארבע אחיותיה.

קריירת משחק

בשנת 2011 החלה לגלם את דמותה של ניצה בסדרת הנעורים "אליפים", ששודרה בערוץ הילדים ב-yes למשך 2 עונות.
באפריל 2013 החלה לגלם את דמותה של ענבל, בתם של ניסים (קובי מרסיאנו) ופזית (לירית בלבן) בסדרה הקומית "חברות" שיצרה ליטל שוורץ ומשודרת בערוץ 10. בנובמבר 2013 החלה לשחק בסדרת הדרמה "להיות איתה" שיצר אסי עזר ומשודרת בקשת, ערוץ 2.
בשנת 2014 שיחקה בתפקיד אורח בסדרת האקשן המשטרתית של ערוץ 10 "אחת אפס אפס", בה גילמה את דמותה של מוריה.
בשנת 2015 השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "משפחה שולטת" בערוץ הילדים לצד אורנה בנאי, ושבה לשחק בסדרה "חברות" לעונתה השנייה בדמותה של ענבל בתם של פזית וניסים.
בשנת 2017 החלה לשחק את תפקידה של סמדי בטלנובלה "פולמון" ב-Hot בידור ישראלי. באותה שנה חזרה לשחק בסדרות "להיות איתה" (עונה 2), ו"חברות" (עונה 3). אביב הצטלמה לסרט ההוליוודי "לחפות על דמשק" בכיכובו של ג'ון הרט.
חג המולד הראשון

חג המולד הראשון (באנגלית: The First Noel, מאוית גם Nowell ו-Noël) הוא מזמור לעונת חג המולד, אחד המוכרים בעולם דובר-האנגלית.
מקורו של הטקסט עלום, אם כי ככל הידוע נוצר בקורנוול במאה ה-17. "נואל" הוא שם חג המולד באנגלית תיכונה, כשם שהוא כך בצרפתית מודרנית. המילים פורסמו לראשונה בספר שיצא בשנת 1823. המזמור מתאר את לידת ישו, כולל הופעת כוכב בית לחם, סגידת הרועים וסגידת האמגושים. ל"חג המולד הראשון" אין נוסח סדור, ויש כמה וכמה גרסאות שנערכו על ידי כותבים שונים. המוכרת ביותר היא כנראה זו שחוברה על ידי ג'ון סטיינר1 ב-1871. 
המזמור נדפס ב-351 אסופות המנונים לפחות, וזכה לגרסאות כיסוי רבות. בין האמנים שכיסו אותו נמנים פרנק סינטרה, נט קינג קול, בינג קרוסבי, בוני אם, מריה קארי, Celtic Woman, ליידי אנטבלום, ג'וש גרובן בדואט עם פיית' היל, פנטטוניקס ועוד.
הוראה מקדימה בפסיכיאטריה

הוראה מקדימה בפסיכיאטריה (Psychiatric advance directive - PAD), כחלק מההוראות הרפואיות המקדימות, היא מסמך משפטי שמתאר את רצונותיו של האדם לצורך יישומם בעתיד במקרה שיסבול מהפרעה נפשית בדרגה שתמנע ממנו להחליט החלטות לגבי עצמו באופן אפקטיבי. המסמך מספק מידע על הטיפול המועדף או הבלתי רצוי מפסיכיאטרים או מגורמים מקצועיים אחרים בתחום בריאות הנפש. האדם יכול גם למנות מיופה כוח שיקבל סמכות לקבל החלטות עבורו. ההוראה המקדימה בפסיכיאטריה נותנת מענה לאובדן האוטונומיה והבחירה בזמנים של משבר נפשי, ומאפשרת לאנשים להביע את רצונותיהם ואת העדפותיהם, ולתכנן את אופן הטיפול בזמן משבר עתידי.
מדינות רבות בעולם יישמו חקיקה מקבילה עבור חולים הלוקים במחלות נפש כדי לחייב את ההוראה המקדימה בפסיכיאטריה, ובהן קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד, סקוטלנד, אנגליה, וב-25 מדינות בארצות הברית. 
ב-1990 עבר בקונגרס האמריקאי חוק Patient Self-Determination Act המחייב בתי חולים, מוסדות סיעודיים, ארגונים לשירותי בריאות בבית, מוסדות הוספיס וספקי שירותי בריאות אחרים לתת למטופלים מידע באשר לזכותם למתן הוראות רפואיות מקדימות הן ברפואת הגוף והן ברפואת הנפש, כולל הזהרות מסוימות, המדגישות כי המטפלים חייבים למלא הוראות אלה. החוק הפדרלי מבטיח שאנשים הלוקים במחלת נפש זכאים להשתמש בהוראה מקדימה ולפרט בה שורה של נתונים הכוללים העדפות ובחירות בתחומי טיפול שונים. גם הרופאים ושאר צוות בית החולים הכופים התערבויות טיפול שונות חייבים ברוב המקרים לציית להנחיות אלה. עם זאת, במדינות שבהן נחקקה הוראה מקדימה בפסיכיאטריה קיים בהנחיות סעיף המקנה לאנשי המקצוע זכות לסרב לאכיפת המסמך ככתבו וכלשונו, אם מעריכים כי העדפותיו האישיות של האדם סותרות את ההערכה הרפואית ועלולות להביא להחמרה או להיעדר טיפול הולם במצבו. בכל מקרה של סירוב לאכיפת המסמך, יש להציג בצורה מפורטת את הסיבות שהובילו להפעלת שיקול הדעת בנדון. 
הנחיות אלה גם מספקות מידע רב וחיוני לגורמים המטפלים המסייע להצלחת הטיפול. למשל, היסטוריה של תופעות לוואי לתרופות שונות. כמו כן, רשימת סימפטומים בזמן משבר, תרופות מועדפות, בחירת בית החולים ו/או סירוב להתאשפז בבתי חולים מסוימים, רשימת אנשי קשר בזמן חירום, הנחיות מיוחדות לצוות המטפל, הנחיות כלליות בעניין תזונה, אלרגיות וכו'. 
ממחקרים שנערכו באוניברסיטת דיוק עולה ששימוש בהוראה מקדימה בפסיכיאטריה משפר את שביעות רצון המטופל מהטיפול, את תחושת העצמאות והאוטונומיה ארוכות הטווח, את הרווחה ואת היכולת לקבל החלטות בנוגע לחייו בקרב מי שלוקה במחלת נפש חמורה. מסמכים אלה הופכים יותר ויותר נגישים דרך העברה אלקטרונית ומספקים גישה מידית למידע רלוונטי על מקרים יחידים. סקר בקרב 600 אנשים מקצוע, פסיכיאטרים, פסיכולוגים ועובדים סוציאליים, הראה כי רוב רובם של אנשי המקצוע מצדדים בהוראה פסיכיאטרית מקדימה וסבורים כי תתרום להצלחת הטיפול.
אומגה (כוחות מיוחדים)

כוח המשימה המיוחד "אומגה" (בגאורגית: "განსაკუთრებული დანიშნულების ქვედანაყოფი "ომეგა) הייתה יחידה גאורגית של כוחות מיוחדים, הראשונה מסוגה בגאורגיה באותם ימים, שפעלה בין השנים 1993-1995.
אומגה נוסדה בשנת 1993 תחת פיקוחה של "הלשכה לאיסוף מידע וניתוח אינפורמציה", כיורשת של הסניף הגאורגי של הק.ג.ב. הסובייטי, בראשות אירקלי בתיאשווילי. היחידה התמחתה בעיקר במשימות למניעת טרור ולמניעת הברחות. מפקדיה הבכירים של היחידה אומנו בארצות הברית, שסיפקה חלק מהחימוש המיוחד. בתקופת קיומה, 1993-1995, הייתה היחידה כפופה למשרד לביטחון המדינה של גאורגיה, וביצעה למעלה מ-200 מבצעים מיוחדים, רובם בהצלחה.
לאחר שידוד מערכות בצמרת הצבא הגאורגי, בעקבות מלחמת האזרחים הגאורגית, ושינוי האוריינטציה הזמני של הממשל הגאורגי להעדפת רוסיה, ירדה קרנה של היחידה, במיוחד תחת הנהגתו של איגור גיאורגדזה, השר לביטחון לאומי של גאורגיה באותם ימים. גיאורגדזה העדיף את היחידות המיוחדות שאומנו על ידי הרוסים, יחידה אלפא. מפקדי אומגה נתפסו כלא נאמנים לממשלה. בספטמבר 1995, הואשמו מספר קצינים של אומגה, בכך שהיו מעורבים בניסיון ההתנקשות בנשיא גאורגיה דאז, אדוארד שוורדנדזה, ב-29 באוגוסט של אותה שנה. היחידה הוכפפה לנשיא המדינה ישירות באופן רשמי, ולמעשה פוזרה בפועל. מפקד היחידה, ניקולוז קווזרלי, נאסר והואשם בארגון ההתקפה על שוורדנדזה. יחד עם זאת הוא לא נמצא אשם בכך בבית המשפט, וגזר עליו שבע שנות מאסר בגין שימוש לרעה בתפקידו. מאוחר יותר, נאסרו גם מספר קציני אומגה אחרים, וחלקם נמצאו מתים בנסיבות חשודות. מאוחר יותר קיבל קווזרלי מחילה ושוחרר, ובין השנים 1999-2008, הוא היה חבר הפרלמנט של גאורגיה. גנרל זאזא גוגאווה, מפקד צבא גאורגיה בין השנים 2006-2008, שרת ביחידת אומגה.
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-36

התסריט הטוב ביותר

נעדר - קוסטה גברס ודונלד סטיוארט
יו אס איירווייז

היסטוריה

US איירווייז הייתה חברת התעופה החמישית בגודלה בארצות הברית, צי המטוסים שלה מנה 338 מטוסים אשר שירתו כ-204 יעדים בצפון אמריקה, מרכז אמריקה, האיים הקאריביים, אירופה וישראל.
החברה הפעילה מוקדים מרכזיים בפיניקס, שארלוט, ופילדלפיה, ובפברואר 2005 פתחה מוקד כלל אמריקני בפורט לודרדייל. שאר נמלי התעופה העיקריים איתם עבדה החברה הם פיטסבורג, לה גוארדיה בניו יורק, רייגן-נשיונל בוושינגטון ובוסטון.
לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, יו אס איירווייז הייתה לראשונה מכמה חברות תעופה אמריקניות גדולות שהודיעו על הליך פירוק, דבר שאילץ אותה לסגור את אחד ממוקדי החברה בבולטימור ולפטר מאות עובדים. ב-2013 יצאה החברה ממצב של פשיטת הרגל.
החברה הייתה בעליה של חברת "אמריקה וסט איירליינס".
בפברואר 2013 הודיעו יו אס איירוויז וחברת התעופה אמריקן איירליינס, כי שתי החברות תמוזגנה בעסקה שיצרה את חברת התעופה הגדולה בעולם. בעסקה, שנחתמה ברבעון השלישי של שנת 2013, בעלי מניות חברת האם של אמריקן איירליינס; AMR מחזיקים ב-72% ממניות החברה החדשה, ובעלי המניות של יו אס איירוויז מחזיקים ב-28% הנותרים. החברה הממוזגת נושאת את השם אמריקן איירליינס. ב-31 במרץ 2014 הושלם המיזוג בין יו אס איירווייז ואמריקן איירליינס.
החברה הפעילה משנת 2009 טיסה יומית מתל אביב לפילדלפיה. לאחר האיחוד עם אמריקן איירליינס בשנת 2014, הטיסות הופעלו במטוסים ששימשו את US איירווייז, תוך שימוש בקוד "אמריקן איירליינס".
אולימפיק דונצק

היסטוריה

המועדון נוסד ב-15 ביוני 2001 ובין השנים 2001 ל-2004 שיחק בליגה הרביעית ברמתה באוקראינה; מ-2004/2005 עד 2010/2011 שיחקה בליגה השלישית; מ-2011/2012 עד 2013/2014 שיחקה בליגת המשנה האוקראינית בכדורגל והחל מעונת 2014/2015 מתמודד בליגת העל האוקראינית.
הישג שיא בתולדותיה היה מקום רביעי בסיום עונת 2016/2017. הישג זה איפשר למועדון לראשונה להשתתף במפעלים האירופיים והוא התמודד בסיבוב המוקדמות השלישי של הליגה האירופית בעונת 2017/2018 כשאירח בקייב את פאוק סלוניקי למשחק ב-27 ביולי 2017 שהסתיים בשוויון 1:1. משחק הגומלין שנערך ביוון הסתיים בהפסד 2:0 והקבוצה לא הצליחה להעפיל לשלב הבא. 
לקבוצה ישנה יריבות עם הקבוצה הבכירה של דונצק: שחטאר דונצק.

אצטדיון הקבוצה

עד 2014 הקבוצה אירחה את משחקיה באצטדיון אולימפיק דונצק המכונה מתחם הספורט האולימפי המשולב. האצטדיון מכיל 4,500 מושבים ומאז פרוץ משבר אוקראינה מצוי בתפעול השלטונות הבדלניים של הרפובליקה העממית של דונצק. תשתית המתחם כוללת מגרש כדורגל בגודל 105х68, שלושה מגרשי אימונים קטנים ושני מגרשים למשחקי קטרגל.
מאז 2014 הקבוצה מארחת באצטדיון דינמו שבקייב, המכיל למעלה מ-16,000 מושבים.
קרן אור (שחקנית)

קורות חייה

קרן אור נולדה וגדלה בגבעתיים עד לגיל ארבע, אז עברה עם משפחתה ליבנה ובהיותה בת שבע עשרה עברה לתל אביב. קרן אור התחילה לשחק בילדותה בתיאטרון קהילתי ביבנה בהדרכת יאיר אליקים, אחר-כך למדה במגמת תיאטרון במקיף ה' בראשון לציון, בו עשתה בגרות בתיאטרון בהיקף של חמש יחידות, בהדרכתה של ליביה חכמון איילי. באותן שנים שיחקה בסדנת תיאטרון לנוער במוזיאון תל אביב בהדרכת נויה לנצט. היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האישה באפור", בבימויו של יוחנן ולר (1999). בתום לימודי התיכון, למדה קרן אור במשך שנה בתיאטרון החדר, לימודי אומנויות, במה ומסך בהדרכת אמיר אוריין, לימוד שיטת המעגל הפתוח. במקביל הייתה חברה בלהקת הרוק jay walk snail, שרה וניגנה על גיטרת בס.
קרן אור למדה משחק בבית הספר לאמנויות הבמה במכללת סמינר הקיבוצים (2004-2001). בין חבריה לכיתה היו הילה פלדמן, יפית אסולין, רון ביטרמן וערן לאור.
בתום לימודיה גילמה פושעת בסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם" בבימויו של ציון רובין (2005). אחר-כך למדה כתיבה אצל שלומי מושקוביץ והיא עובדת כיום על המחזה הראשון שלה.
אור גילמה זקנה בהצגה "ארגו", במסגרת פסטיבל דרמה פולנית בת זמננו. ב-2005 שיחקה חיילת בהצגה "שוברים שתיקה", שהוצגה בפסטיבל תיאטרונטו בתיאטרון הבימה. ההצגה מביאה סדרת מונולוגים של עדויות מהשטחים, שאספה טל בן סירא-מורג, הבמאית והמחזאית, ששירתה בשטחים.
קרן אור שיחקה בתיאטרון באר שבע בהצגות "איזבלה" ו"המדריך לחיים הטובים" שכתבה וביימה יעלי רונן בשיתוף השחקנים. היא שיחקה בהצגה "חורף בקלנדיה" מאת ליה נירגד, בבימויה של נולה צ'לטון, במסגרת התיאטרון הערבי-עברי ביפו. ההצגה מתארת את הנעשה במחסומי הצבא בשטחים.
מאז 2010 קרן אור חברה בקבוצה "החיפאית", להקת הצעירים של תיאטרון חיפה, שהקימו משה נאור, המנהל האומנותי של תיאטרון חיפה וארי רמז. שמונת חברי הקבוצה מתגוררים בחיפה ועובדים בפרויקטים למען הקהילה, אור מתנדבת בהוסטל טיפולי של נשים. במסגרת "החיפאית" שיחקה בהצגות המקור "איזראל ז'ורנל" פרי עטו של רוני סיני בבימויו של משה נאור, "תש"ח" פרי עטו של יורם קניוק, בבימויה של נויה לנצט ו"תופעות לוואי" פרי עטו של ארי רמז ובבימויו. כל ההצגות עובדו ונכתבו מחדש בידי הבמאים מתוך אימפרוביזציות עם השחקנים, חלק מהדיאלוגים שאור משחקת בהם היא כתבה בעצמה.
בשנת 2011 שיחקה בוידאו-ארט "פרויקט סוטה", בבימויה של עפרי כנעני, לצידם של משה איבגי וטלי שרון. הסרט מציג פרשנויות פרובוקטיביות לסוגיות תלמודיות. הוא הוצג בניו יורק ובגלריית רוטשילד 69 בתל אביב.
קרן אור שיחקה בקליפים של רמי פורטיס, אסף ארליך ועדי הראל.
אור למדה הילינג וריפוי אנרגטי ומטפלת בכך.
נורמן קוטה

קריירה מוקדמת

ב-1913 התקבל לאקדמיה הצבאית וסט פוינט אותה סיים ב-1917. שם הכיר את דוויט אייזנהאואר שסיים שנתיים לפניו. בשנים 1924–1928 שירת בהוואי ולאחר מכן למד בבית הספר לפיקוד ומטה פורט לוונוורת' אותו סיים ב-1931.

מלחמת העולם השנייה

בשנים 1942 -1943 היה ראש מטה של הדיוויזיה ה-1. הוא השתתף בנחיתה בצפון אפריקה (מבצע לפיד) ובפלישה לסיציליה (מבצע האסקי) והועלה לדרגת בריגדיר גנרל. הוא נשלח לבריטניה והשתתף בתכנון הפלישה לנורמנדי. ערב הפלישה מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-29. הוא התנגד לנחיתה באור יום אך הפיקוד העליון האמין שלהפצצות אוויריות ועליונות טכנולוגית יש סיכוי גדול יותר באור יום.
לאור יום ה-6 ביוני 1944 החלה נחיתת האמריקאים בחוף אומהה. הם נתקלו באש קטלנית מעמדות הגרמנים על הגבעות. לקראת הצהרים הגיע מספר ההרוגים למעלה מ-1000 והועלתה אפשרות של פינוי הכוח דרך הים.
קוטה סבר שהתמוטטות ההתקפה בחוף אומהה תביא להתמוטטות הפלישה כולה. בנקודת המשבר הוא הצליח לאסוף כמה קציני הנדסה שהצליחו לפוצץ את עמדת הבטון הגרמנית שחלשה על החוף. דבר זה איפשר את פריצת הכוחות ויצירת ראש גשר שאיפשר הנחתת כוחות שריון. על חלקו של קוטה בכיבוש חוף יוטה עוטר בצלב השירות המצוין.
בסרט היום הארוך ביותר מגלם השחקן רוברט מיצ'ם את דמותו של קוטה. 
ב-14 באוגוסט 1944 מונה קוטה למפקד הדיוויזיה ה-28. לאחר שחרור פריז התכבד קוטה לצעוד בראש חייליו לאורך השאנז אליזה ב-29 באוגוסט 1944, כמייצגים את צבא ארצות הברית.
קוטה ואוגדתו השתתפו בקרב יער הורטגן שם היו להם אבידות כבדות. קוטה קיבל על כך הערות ממפקדיו למרות שהיו לו השגות על תכנון הקרב עוד לפני שהתחיל. בתקופה זו ערק החייל אדי סלוביק מיחידתו ונשפט למוות. פסק הדין אושר על ידי קוטה שאמר לאחר מכן שאלה היו 15 הדקות הקשות בחייו אבל לא הייתה לו ברירה אלא לאשר את גזר הדין כדי שיוכל להמשיך להסתכל בעיני חייליו. סלוביק היה אז החייל האמריקאי הראשון שהוצא להורג בעוון עריקה מאז מלחמת האזרחים האמריקאית.

לאחר המלחמה

ב-30 ביוני 1946 פרש קוטה משירות פעיל בדרגת מייג'ור גנרל. הוא מת בוויצ'יטה, קנזס ב-4 באוקטובר 1971 ונקבר בבית הקברות וסט פוינט.
מיכה גולדמן

ביוגרפיה

לאחר שחרורו מצה"ל החל גולדמן לעבוד כרכז תרבות וספורט במועצה אזורית הגליל התחתון ולמד ביחידה למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה. באמצע שנות השבעים נבחר לראשות המועצה המקומית כפר תבור (תפקיד שהיה עד אז התנדבותי) שהייתה במצב קשה.
במהלך כהונתו, על בסיס תוכניות פיתוח שהחל לגבש קודמו בתפקיד מקס אופיר, החל גולדמן בפעולה שיפור התשתית הפיזית במושבה ולהגדלת האוכלוסייה, על ידי תכנון שכונות חדשות, בצמוד לגרעין הכפר שכונה מאז "שכונת המייסדים". גולדמן רתם למפעל את מוסדות המדינה ובראשם את משרד השיכון, והסתייע רבות בבן הכפר שנעשה לאחד ממנהיגי המדינה, יגאל אלון. אוכלוסיית כפר תבור צמחה מאוד. בשלב הראשון, התשתית ב"שכונת העולים" הושוותה באיכותה לזו של שכונת המייסדים. בהתאם גם ניתן שם לשכונה: "שכונת הגפנים". בהדרגה, במהלך שלושים השנים הבאות, הוקמו שכונות חדשות (חלקן הוקמו לאחר כהונתו על בסיס תוכניות שפותחו בימיו כראש מועצה): השקדים, הזיתים, הרימונים, התאנים, החרובים, השזיפים והאלונים.
כן הוקמה במהלך תקופת כהונתו אזור תעשייה ועסקים מקומי, וחברה לרשויות המקומיות בסביבה לפיתוח אזור תעשייה אזורי משותף, "אלון תבור", השוכן בין כפר תבור לעפולה. גולדמן נענה ליוזמת משרד החינוך והקים בכפר בית ספר על-אזורי מחוזי לילדים מחוננים. מוסד חינוכי זה הוסיף יוקרה ציבורית למושבה והוסיף מקומות תעסוקה. המועצה המקומית עודדה גם יזמים פרטיים להקים ולפתח עסקים מסוגים שונים בכפר. בין השאר הושם דגש על עסקים בעלי אופי תיירותי ומשרדי שירות ותכנון עסקי שונים.
תשומת לב ניתנה גם לפיתוח התשתית הציבורית במושבה: הוקם מתנ"ס על שמו של יגאל אלון, שכולל בין היתר אולם כינוסים ובית קולנוע. כן הוקמו בריכת שחייה ציבורית, אולם ספורט גדול שנקרא על שם השר אברהם עופר, מגרש כדורגל, מגרשי טניס, בית נוער עבור תנועת "הנוער העובד והלומד", ספרייה ציבורית, ובתים לקופת חולים כללית ולקופת חולים מאוחדת).
על מנת להבטיח שירותים ציבוריים נאותים, נהגה המועצה המקומית להציע לעובדים נדרשים מגורים בשכר דירה נוח בדירות שהוקמו והיו בבעלותה מראשית שנות השבעים של המאה ה-20.
המועצה המקומית השקיעה גם בפיתוח האסתטי של הכפר. ברבות השנים פיתוח הגינון והניקיון ברחובות הכפר פרסם מחדש את היישוב בכל רחבי הארץ. נוכח הפיתוח האינטנסיבי היישוב הפך בהדרגה לאבן שואבת לתושבים רבים אשר מצאו את פרנסתם בסביבה במגוון רב של מקצועות ועיסוקים. 
בסוף 1988 נבחר לכנסת ה-12 מטעם המערך, ובמהלך כהונתו בכנסת זו המשיך לכהן כראש המועצה המקומית כפר תבור. 
עם מינויו לסגן שר החינוך (הממונה על תחום הספורט) בממשלת רבין, בשנת 1992, פרש מראשות המועצה המקומית, ואת מקומו תפס יוסי דולה. בשנת 1998 התמנה ליו"ר ועדת הפנים ואיכות הסביבה, בהתאם להסכם רוטציה בינו לבין סאלח טריף. הוא הספיק לכהן בתפקיד שנה אחת בלבד, בטרם התפזרה הכנסת ה-14. במקביל עמד בראש ועדת חקירה מיוחדת להפקת לקחי אסון גשר המכביה.
בבחירות לכנסת ה-15 דורג במקום ה-31 ברשימת ישראל אחת, ונותר מחוץ לכנסת. הוא יכול היה לחזור לכנסת בשנת 2001, עם התפטרותו של אהוד ברק, אך העדיף להישאר בעולם העסקים, שבו פעל בין השאר כשדלן בכנסת.
בשנת 2004 היה מועמד "הפועל" לתפקיד יו"ר איגוד הכדורסל, אך הפסיד למועמד "מכבי", ירמי אולמרט. בינואר 2008 מונה מיכה ליו"ר הנהלת הקרן לקליטת חיילים משוחררים, שליד משרד הביטחון. בתחילת שנת 2009 מונה ליו"ר החברה הלאומית לדרכים (מע"צ לשעבר). בינואר 2012 סיים את תפקידו כיו"ר החברה הלאומית לדרכים ומונה לקדנציה נוספת בקרן לקליטת חיילים משוחררים.
שימש כעד במשפט נאשמי הולילנד.
אסטרונומיה גלקטית

אסטרונומיה גלקטית היא ענף של האסטרונומיה החוקר את גלקסיית הבית של כדור הארץ ומערכת השמש, שביל החלב. זאת בניגוד לאסטרונומיה חוץ גלקטית, שחוקרת את כל היקום שמחוץ לשביל החלב, כולל גלקסיות אחרות.
אין לבלבל את ענף האסטרונומיה הגלקטית עם חקר היווצרות והתפתחות גלקסיות, שבו חוקרים גלקסיות באופן כללי; את אופן היווצרותן, המבנה שלהן, המרכיבים שלהן, היחסים והתנועות הפנימיות בהן וצורותיהן. 
גלקסיית שביל החלב, שבה נמצאת מערכת השמש של כדור הארץ, היא הגלקסיה הנחקרת ביותר. זאת, למרות שחלקים ממנה עדיין נסתרים בשל אבק קוסמי. התפתחות טכנולוגיות לחקר החלל, כגון אסטרונומיית אינפרה אדום, אסטרונומיית הרדיו והשימוש בגלים מילימטריים ותת-מילימטריים במהלך המאה ה-20 איפשרו לראשונה למפות את האבק ומצבורי הגז בשביל החלב .