רחוב שטראוס

מרחוב יפו אל הצטלבות רחוב הנביאים

קצהו הדרומי של רחוב שטראוס נמצא ב"צומת האיקסים" בין בניין טרבלוס ממזרח לבניין "מעיין שטוב" ממערב. בניין טרבלוס מסמן את קצהו של מגרש הגובל ברחוב יפו ומשתרע מרחוב הרב קוק ועד רחוב שטראוס, השייך למשפחת קוקיא הוותיקה (חלק מ"גוש 50"). הבניין החד-קומתי הוקם לפני 1918 ובימי המדינה הראשונים שכנה בו מסעדת סטודנטים שנתנה לו את שמו. על כותלו של בניין "מעיין שטוב" מנגד, נמצא אריח מקורי עם שם הרחוב מימי המנדט, שהוכן על ידי אמני בצלאל ו"האגודה למען ירושלים".
הרחוב עולה בתלילות יחסית, במזרחו מגרש קוקיא, שעמד שנים רבות נטוש ובראשית שנות ה-2000 הוקם בו מיזם מודרני למגורים ולאחריו בית החולים הגרמני, שנקרא גם בית החולים "זיו" וכיום הוא אגף בבית החולים ביקור חולים. ממול ניצב המבנה המרכזי של בית החולים ביקור חולים. בקטע רחוב זה נטועים עצי ברוש ואורן גבוהים, ששימשו בחורפי שנות השמונים משכן ללהקות ענק של זרזירים, שהפכו למטרד של ממש.

צומת שטראוס-הנביאים

צומת רחוב הנביאים מעוטרת בשלושה מבנים מסיביים הקשורים לרפואה - חזיתות בתי החולים הגרמני וביקור חולים מדרום ומבנה "בית הרופא", משכן הסניף הירושלמי של ההסתדרות הרפואית בישראל בצפון-מערב הצומת.
בצידו המזרחי של הרחוב נמתחת שורת חנויות ובתי מסחר קטנים, חלקם ותיקים ביותר, בהן החנות המקורית של רשת הביגוד וציוד התינוקות הזולה "בזאר שטראוס".

מתחם נביא עוכשא, תורבת קאמריה ובית העם הישן

בנקודה הגבוהה ביותר ברחוב נפתח ממערב מתחם ובו מספר מבנים היסטוריים, בתוך גן שעשועים.
מסגד נביא עוכשא - נקרא על שם נבי עוכשא בן מוחסין, מבני חבורתו של הנביא מוחמד (אלצחאבה), שלפי המסורת, נקבר במקום. מסורת ערבית אחרת מייחסת את מיקום המסגד למקום קבורתם של משה, ישו ומוחמד, שלושת נביאי הדתות המונותיאיטיות - וזו אחת הסיבות בגללה הנציב הבריטי ג'ון צ'נסלור קרא לרחוב הסמוך רחוב הנביאים. 
במקום מבנה קבר מפואר מהתקופה האיובית, מסוף המאה ה-12, ולצידו מבנה ממלוכי וצריח מסגד מהמאה ה-19. שני עצי זית נטועים בסמוך, וגילם מוערך בכ-800 שנה.
בשנת 1929 הוצת המסגד על ידי יהודים בתגובה למאורעות תרפ"ט. עד 1948 התגוררה בסמוך משפחה ערבית שתחזקה את המתחם, אולם מאז מלחמת העצמאות המבנה נותר סגור ומשמש כמחסן של עיריית ירושלים. במהלך האינתיפאדה השנייה רוססו במקום כתובות נאצה, והיה ניסיון להצית את המסגד, ובדצמבר 2011 נערך שוב ניסיון הצתה ונכתבו עליו סיסמאות של תג מחיר.
הגבעה נחשבה על ידי מקובלים כ"פתחא דקרתא" (פתח העיר) ומקום מושבו של משיח בן יוסף, שיכשיר את הקרקע לבוא המשיח. לאחר הקמת הכנסייה האוונגלית הבינלאומית בשנת 1908 עבר מהמגרש עליו הוקמה לאתר זה "אוהל משיח בן יוסף" בו התפללו מקובלים מתלמידי הגר"א לביאת המשיח.
תורבת קאמריה - תורבה (מבנה קבר) המתוארך לתקופה הממלוכית. המאוזוליאום נקרא על שם חסאם א-דין אל-קמרי ובו שלושה קברים. על פי המסורת המוסלמית קבורים במקום בני משפחת קמריה, שנפלו בקרבות נגד הצלבנים בשנים 1251–1266.
כמו כן נמצא במקום קיר שהיה שייך לבית העם הישן של ירושלים העברית. הבניין הוקם בשנת 1906 ושימש כמועדון ספרותי, מקום לקריאת עיתונות עברית, למפגשים ולהרצאות. המקום מתועד ביצירתו של ש"י עגנון, "תמול שלשום" ובין היתר נהגו להפגש בו אליעזר בן יהודה, יהושע ברזילי, בוריס שץ, יצחק בן צבי ואשתו רחל ינאית בן צבי, ישראל דב פרומקין, זאב ז'בוטינסקי וכן צעירים חרדים מהשכונות הסמוכות.

בית ההסתדרות

בשנות החמישים הוקם סמוך לראש הגבעה בניין ההסתדרות בירושלים. הבניין תוכנן על ידי זוג האדריכלים דר' יהודית סטולצר-סגל ואויגן שוטולצר.  ההסתדרות עברה למקום ממשכנה הקודם ברחוב ההסתדרות, במרכז העיר. לדברי עוזי ברעם המבנה הוקם במיקום זה לפי החלטת אביו משה ברעם, מזכיר מועצת פועלי ירושלים באותה עת, דווקא בגבול האזור החרדי, כדי להוות מעוז חילוני מצפון לרחוב יפו. אולם המעוז החילוני נותר אי מבודד באזור שרק הלך מאז והתחרד.
במקום היו מגרש הפועל ירושלים ובית הקולנוע "מיטשל".

בית הבריאות שטראוס

בצידו המזרחי של הרחוב, לאחר רחבה הנקראת "רחבת חיי אדם", על שם הרחוב הסמוך ובה מבנה מודרני של קופת חולים כללית נמצא המבנה שנתן לרחוב את שמו, בית הבריאות שטראוס.
המבנה, בתכנונו של האדריכל בנימין צ'ייקין, נחנך ב-1929 על ידי ההסתדרות הציונית הדסה ביוזמת הנרייטה סולד ובתרומתו של נתן שטראוס על מנת לשמש כמבנה מרפאות, מרפאות שיניים, מוקד להתייעצות רפואית ולהדרכה, היגיינה ותזונה. שמו המלא, החרוט מעל כניסתו הוא "בית הבריאות על שם נתן ולינה שטראוס לבני כל הגזעים והדתות". כיום המבנה שייך לבית החולים הדסה ומשמש למרפאות חוץ ולמשרדים.
לפני הקמת בית הבריאות שכנה על מגרש זה טחנת קמח גדולה מופעלת בקיטור שהוקמה על ידי שלמה הכהן מילנר. הטחנה עלתה באש זמן קצר לפני שנבנה במקום בית הבריאות.

מבית הבריאות ועד ככר השבת

בירידה צפונה לאחר בית הבריאות מקבל הרחוב צביון חרדי יותר ויותר. ממזרח לרחוב נמצאת השכונה החרדית הקטנה בתי ויטנברג ולאחריה, סמוך לרחוב מאה שערים, שכונת בתי ורשה. במערבו מהווה הרחוב את גבול זיכרון משה. מספר בתים מקוריים של השכונה, הבנויים סגנון בינלאומי-ירושלמי השתמרו.
בחלקו הנמוך והצפוני ביותר, מתמזג רחוב שטראוס עם רחוב ישעיהו, מתרחב מאד והופך למעשה לחלק מכיכר השבת.
חלק זה של הרחוב משמש לעיתים קרובות כשטח ההפגנות של החרדים בירושלים. פעמים רבות נסגר הרחוב על ידי המשטרה כמו כן במאבקי השבת בירושלים שהתנהלו בשנת 2009 ובהפגנות בכיכר השבת. בהפגנות האם החשודה בהרעבת בנה שימש הרחוב כמוקד לעצרות של העדה החרדית ובהפגנות נגד מצעד הגאווה שימש הרחוב כמוקד הפגנות שם התנהלו עימותים קשים מאד בין המשטרה לגורמים חרדיים. מוקד חשוב מבחינה זו הוא בניין זופניק (שטראוס 26), מבנה מודרני הקרוי על שמו של ישראל זופניק ומשמש כמושב בית הדין של העדה החרדית ובו גם משרדיה של העדה החרדית האשכנזית בירושלים. רחבת הבניין מהווה מקום מפגש לעצרות ויציאה להפגנות ומחאות של הציבור החרדי.
כמו כן חלקו התחתון של רחוב שטראוס הנחשב כחלק משטחן הרחב של השכונות החרדיות נסגר לתנועה בשבתות וחגי ישראל.