טירת ואוול

היסטוריה

אנשים חיו על גבעת ואוול באתר בו שוכנת הטירה כיום לפני לפחות 50,000 שנים בתקופה הפלאוליתית. היישוב היה, ככל הנראה, שוקק חיים והתושבים עסקו במסחר, מלאכת יד שונות וחקלאות מקומית. לפי האגדה נוסדה קרקוב במאה ה-7 על ידי הנסיך קראק שבנה אותה מעל למערה בתחתית הגבעה בה התגורר הדרקון של ואוול (Smok Wawelski). במאה ה-9 הוקם על הגבעה קסטרום (מחנה מבוצר) של שבט הוויסטולאנים (Wiślanie) הסלאבי. שליט פולין הראשון משושלת פיאסט, מיישקו הראשון, כבש את המקום בסוף המאה ה-10 וקבע בו את אחד מאתרי מגוריו (לאחר פוזנן וגנייזנו). יורשיו המשיכו בכך והמלך ולדיסלב הראשון הרמן קבע את קרקוב כבירתו ב-1038. ב-1320 הוכתר בקתדרלת ואוול ולדיסלב הראשון (ארוך האמה) ומאז הוכתרו בה כל מלכי פולין.
טירת ואוול הוקמה במהלך המאה ה-14, בימיהם של קז'ימייז' השלישי (הגדול), ולדיסלב השני יגיילו וידוויגה, מלכת פולין. בתחילת המאה ה-16 הביאו המלך זיגמונט הראשון, מלך פולין ואשתו את מיטב האמנים המקומיים והזרים, כולל אדריכלים איטלקים, פסלים ומעצבי פנים גרמנים, כדי להפוך את הטירה לארמון מפואר בסגנון הרנסאנס. עד מהרה הפכה הטירה למופת של מגורים מפוארים במרכז ובמזרח אירופה ושימשה מודל בכל רחבי האזור.
באש של 1595 נשרף החלק הצפון-מזרחי של הטירה. המלך זיגמונט השלישי, מלך פולין ושוודיה בנה אותו מחדש. למרות מאמציו נותרו כיום רק מדרגות הסנטור (Schodowa Senatorska) והאח בחדר הציפורים (Sala Pod Ptakami). ב-1609 העביר המלך זיגמונט את הבירה לוורשה, והחלה תקופה קשה לטירה. הן הטירה והן בניינים אחרים הוזנחו למרות מאמצים של השליטים המקומיים. הפלישות השוודיות לפולין בשנים 1655–1657 וב-1702 תרמו להתדרדרות נוספת בטירה.
הצבא הפרוסי כבש את הטירה ב-1794. אביזרי המלכות נגנבו ולא הושבו מעולם (מלבד השצ'רבייץ). לאחר החלוקה השלישית של פולין הרסו האוסטרים את מרבית הטירה, והנותר חודש ונוספו לו חומות מגן. פנים הטירה שונה, וחלק מהמבנים נהרסו. בחלק השני של המאה ה-19 תכננו האוסטרים את חומות המגן מחדש והפכו אותן חלק מהמבצר. עם זאת, ב-1905 הורה הקיסר פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, לכוחות האוסטריים לעזוב את הוואוול. החלה עבודת שחזור, ובמהלכה התגלתה רוטונדה של מריה הבתולה וכן שרידים אחרים מהעבר. השיפוצים בגבעת ואוול מומנו על ידי תרומות מהציבור.
לאחר מלחמת העולם הראשונה החליטו שלטונות הרפובליקה העצמאית החדשה (הרפובליקה הפולנית השנייה) כי טירת ואוול תיהפך לבניין ייצוגי של המדינה הפולנית, ושהמושל ישתמש בה ולאחר מכן הנשיא עצמו. בשנת 1921 קיבל הפרלמנט של פולין החלטה שהעניקה לוואוול מעמד רשמי כמקום מושבו של נשיא פולין.
בתקופת הכיבוש הגרמני (1939–1945) הייתה הטירה המשרד ומקום המגורים של הנס פרנק, המושל הכללי של השטחים הכבושים בפולין, והגרמנים עשו שינויים רבים בטירה. במהלך הכיבוש גנבו הגרמנים יצירות אמנות רבות מטירת ואוול ומכל רחבי קרקוב.
בעקבות החורבן של מלחמת העולם השנייה הפכה טירת ואוול למוזיאון לאומי בצו של המועצה הארצית הלאומית.

המבנה

הטירה היא מבנה בן שלוש קומות הבנוי משלושה אגפים, הכולל חמישה מגדלי מגורים, וסגור בחומה מצדו הדרומי. מבנה שער כניסה צמוד לצד הצפון-מערבי של הטירה וכולל שער כניסה בגובה שתי קומות ושני שערים קטנים יותר. השער מוביל אל מרכז המבנה ובו קלויסטר, חצר מרובעת הסגורה מארבעת הצדדים על ידי שלושת האגפים של הטירה, החומה, ומבניין שנוצר מהחיבור בין מבנה המטבח ומבנה הכרכרות בתקופת הכיבוש הנאצי. החצר מוקפת בארבעת צדדיה בארקדות, ובמרכזה רחבה מרוצפת. המבנה ועיצוב החדרים מערבים סגנונות רנסאנסיים, בארוקיים וקלאסיים.

האוצר המלכותי והנשקייה

האוצר המלכותי שוכן בחדרים הגותיים ההיסטוריים ששימשו מהמאה ה-15 לאחסנת אביזרי ההכתרה בפולין ותכשיטי הכתר. בתצוגה חפצים יקרי ערך מאוצר המלכים ששרדו ביזה, בהם מזכרות של מלכי פולין, כולל בני משפחותיהם ואישים דגולים, כגון הכובע והחרב שהעניק האפיפיור ליאן סובייסקי לאחר קרב וינה, וכן חרב ההכתרה, השצ'רבייץ.