google/wiki40b huggingface dataset:
מבדוק

מבדוק יבש (באנגלית: Dry dock) הוא מתקן אליו מביאים כלי שיט לתחזוקה או צביעה. השלבים האחרונים של בניית ספינות מתבצעים לרוב במבדוק יבש.
מבדוק יבש בדרך כלל נמצא באזור מתחת לפני הים, סמוך לים. המבדוק מכיל אמצעים לתמיכה בספינה כאשר אין בו מים. ספינות גדולות מוכנסות למבדוק היבש בעזרת גוררות.
לאחר שהספינה נכנסת למבדוק היבש, נסגרים שערים המופעלים בכוח הידראולי, המפרידים את הספינה ושטח המבדוק מהים. לאחר שהספינה מוצבת במקומה, משאבות חזקות שואבות את המים אל מחוץ למבדוק היבש בחזרה לים. תהליך זה עשוי להמשך זמן.
כל זמן שיש עדיין מים במבדוק, המאפשרים להזיזה, מבצעים צוללים עיגונים למיקום הספינה. צריך שהספינה תיוצב על לבני התמיכה, שכן אם תיפול אחרי הוצאת המים, יגרם לה נזק רב.
לאחר ששארית המים נשאבה מהמבדוק, אנשים יכולים ללכת באזור ולבחון ולתקן את הספינה כנדרש. כאשר מסתיימת העבודה על הספינה, מוצף המבדוק מחדש.
כדי להקים מבדוק יבש בדרך כלל חופרים באדמה על החוף. המבדוק היבש הגדול בעולם נמצא בבלפאסט שבצפון אירלנד. המבדוק היבש העתיק בעולם נמצא בבסיס הצבאי הימי בפורטסמות' שבאנגליה, ובו נמצאת הספינה אה"מ ויקטורי.

מבדוק צף

מבדוק צף הוא ספינה מיוחדת המשמשת לחילוץ, הנבנית עם תאי ציפה בצורת האות U לאורכה ומסוגלת לתמוך בגוף אוניה הזקוקה לתיקון. שסתומים מאפשרים את הצפת התאים במים לפי הצורך. כאשר התאים מוצפים הספינה שוקעת עמוק יותר בתוך המים, ואז ניתן לדחוף את הספינה הזקוקה לתיקון לתוך ה-U של המבדוק הצף. אז מרוקנים את התאים מהמים וספינת המבדוק הצף עולה שוב, ואז ניתן לגרור אותה, כאשר היא נושאת בתוכה את האוניה השנייה, לסדנא מתאימה.
מבדוקים צפים היו בשימוש רב במהלך מלחמת העולם השנייה וספקו שרותי תיקון במקומות נידחים. ניתן היה אף לצרף מספר מבדוקים שכאלו כדי להכיל ספינות ארוכות במיוחד.

אוניית מטען כבד שוקעת

לאוניית מטען כבד בעלות יכולת לשקוע חלקית יש גוף ארוך ונמוך שבתוכו שקע ארוך בין עמדת הפיקוד ואזור המכונות. במבט שטחי היא דומה לספינת משא או למכלית דלק. היא מתוכננת כך שניתן להשקיעה עד לנקודה שבה ספינה קטנה יותר יכולה לשוט לתוך החלל האמור, להתיישר עם הספינה הנושאת, שנמצאת באלכסון אליה. אז שואבים החוצה את המים מתוך מכלי הזיבורית, ששימשו להשקעת הספינה הנושאת, והיא יכולה לשוט ועליה הספינה הזקוקה לתיקון. בספינה כזו, ה-MV Blue Marlin נעשה שימוש כדי לשאת את המשחתת (DDG 67)‏ USS Cole מעדן שבתימן לפסקגולה שבמיסיסיפי לאחר שהקול נפגעה מסירת תופת ב-12 באוקטובר 2000.
אברהם פוקס

אברהם פוּקס (תרפ"ה, 1925 – תשס"ג, 2003) היה חוקר והיסטוריון ישראלי. חקר את תולדות היהדות האורתודוקסית בהונגריה במאה ה-20 ואת קורות רבניה וישיבותיה, וכן חקר את הפן החרדי-אמוני של השואה.

ביוגרפיה

נולד בטשנד שבטרנסילבניה לאלתר-יעקב וצביה פוקס. בצעירותו למד בישיבה המקומית, בראשות הרב מרדכי בריסק. לאחר סגירת הישיבה בטשנד נסע לבודפשט, שם המשיך בלימודיו. לאחר כיבוש הונגריה בידי הגרמנים, בשנת 1944, גויס לגדודי העבודה של ההונגרים. עם סיום המלחמה שב לעיירת הולדתו טשנד ואז גילה לראשונה שרוב בני משפחתו הובלו יחד עם בני הקהילה לאושוויץ, שם נספו. הוא הגיע למחנה העקורים ברגן בלזן, שם פגש את אחותו. 
בשנת 1949 עלה לישראל. באמצע שנות ה-50 נישא לעדה, בתו של הרב מרדכי עטיה. בשנות ה-70 החל לעסוק בחקר יהדות הונגריה, רבניה וישיבותיה. בשנת 1973 פרסם את ספרו הראשון "טאשנד וישיבת מהר"ם בריסק", על עירו ועל ישיבתה. מפעלו המרכזי היה ספרו "ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן", המרכז את תולדותיהן ופועלן של כל ישיבות הונגריה במאה ה-20. הכרך הראשון יצא בשנת 1978 והשני בשנת 1987.
ב-1980, שנה לאחר פטירת האדמו"ר רבי יואל טייטלבוים מסאטמר, פרסם פוקס את הביוגרפיה שלו. 
פוקס חקר גם את הפן היהודי-חרדי של השואה. הוא חקר את פעילותו של הרב מיכאל דב ויסמנדל בתקופת השואה, ואת ממצאיו העלה בספר "קראתי ואין עונה", שיצא בשנת 1983. בספר מכתבים ומסמכים חדשים שלא פורסמו בספרו של הרב ויסמנדל "מן המצר". בשנת 2007 הוציא בנו של פוקס, יעקב, את "קינת מן המצר", קינה פיוטית על השואה מאת הרב וייסמנדל, וצירף לה ביאור ופירוש.  
ספרו האחרון של פוקס, שיצא ב-1995, היה "השואה במקורות רבניים: שו"ת ודרשות", אוסף דרשות ושאלות הלכתיות שנשאלו הרבנים בזמן השואה, מהן ניתן ללמוד על הלכי הרוח של היהודים בתקופה השואה, על האמונה באלוהים ועל ההקפדה בשמירת מצוות גם בתנאים הקשים של התקופה.
השיר על העם היהודי שנהרג

תוכן הפואמה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
הפואמה כוללת 15 פרקים, המשקפים את ההיסטוריה של השואה. הפואמה רוויה בתחושותיו של משורר שאיבד את משפחתו, ובו בזמן מודע לחוסר האונים שלו.

עיבודים

בשנת 1952 הלחין ארטור גלברון את "שיר קינה על יהודי הגטו" לבריטון, על יסוד שלושה בתים מהפואמה "השיר על העם היהודי שנהרג".
בשנת 1957 הוצגה במוזיאון לאמנות חדשה בחיפה תערוכת רישומים של הצייר מאנה כץ על פי "השיר על העם היהודי שנהרג".

רקוויאם: "השיר על העם היהודי שנהרג"

המלחינה הישראלית זלטה רזדולינה הלחינה יצירה סימפונית, רקוויאם, על פי הפואמה של יצחק קצנלסון "השיר על העם היהודי שנהרג". היצירה, בגרסתה האינסטרומנטלית באורך של כשעה, הוקלטה בצ'כיה בביצוע התזמורת הפילהרמונית של בירתה ההיסטורית של מוראביה אולומוץ בניצוחו של מאסטרו ויקטור פלדבריל מקנדה והופקה על גבי תקליטור. יצירה זו שודרה פעמים רבות בקול המוסיקה ובעוד כ-20 תחנות רדיו ברחבי העולם.
בשנת 2002 הזמין ארגון ICOR מניו יורק, העורך קונצרטים לזכר השואה, את זלטה רזדולינה לביצוע בכורה עולמי של הרקוויאם 'השיר על העם היהודי שנהרג'. הקונצרט בביצוע הפילהרמונית של ברוקלין עם זלטה בשירה בעברית והשחקן ההוליבודי פריץ וויבר בקריינות באנגלית התקיים בקתדרלת סנט ג'ון בפני קהל של 6,000 מאזינים והתקבל בהתלהבות על ידי הקהל.
סוזן קלווין

ביוגרפיה בדיונית

סוזן קלווין נולדה בשנת 1982, באותה שנה שבה החברות רובוטי ארצות הברית ואנשים מכניים התאגדו. בגיל 16 היא כתבה את המאמר הראשון שלה תחת השם "היבטים מעשים של הרובוטיקה". הפרסום של המאמר התרחש לאחר שסוזן השתתפה בסמינר פסיכו-מתמטיקה, שבו ד"ר אלפרד לנינג מרובוטי ארצות הברית הציג את הרובוט הנייד הראשון שצויד בקול.
לאחר שסיימה את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת קולומביה בשנת 2003, סוזן התחילה ללמוד תואר מתקדם בקיברנטיקה, ולמדה לבנות מוח פוזיטרוני כך שיהיה ניתן לחזות מראש תגובות לגרויים מסוימים. לאחר סיום הדוקטורט שלה, היא הצטרפה לרובוטי ארצות הברית בשנת 2008 כרובופסיכולוגית הראשונה שלהם. בשנת 2029, כאשר סוזן עזבה בפעם הראשונה את כדור הארץ. כדי לבקר בבסיס היפר, תוארה הרשמי היה רובופסיכולוגית ראשית.
סוזן פרשה מרובוטי אמריקה בשנת 2057, אך המשיכה לפעול כיועצת שלהם. סוזן מתה בשנת 2064, בגיל 82.
בסיפור "ראייה" כאשר שאלו אותה "אהה, ומבחינה מנטלית רובוטים שונים מבני אדם?", סוזן ענתה "הם מעולמות שונים. הרובוטים הגונים מיסודם". סיפוריו של אסימוב מתארים אותה כסובלת ממיזנתרופיה מאנשים אחרים, בלי לתת סיבה לתופעה.
אנמיה ממחלה כרונית

אפידמיולוגיה

שיעורי ההימצאות וההיארעות של אנמיה ממחלה כרונית עולים עם הגיל, והיא מהווה כ-20% ממקרי האנמיה בקשישים. בקבוצת אוכלוסייה זו הדבר מגביר פי חמישה תחלואה ותמותה.

אטיולוגיה

אנמיה ממחלה כרונית יכולה להיגרם מכל מצב דלקתי, אך במיוחד ממצבים הקשורים בהפרשת ציטוקינים מעודדי דלקת לאורך זמן. יחד עם זאת, ישנם מקרים של אנמיה הנובעים מדלקת חריפה ומסווגים אף הם תחת מחלה זו. עם הסיבות השכיחות לאנמיה זו נמנים זיהומים, סרטן, מחלות חיסון עצמי, אי-ספיקת כליות כרונית ומחלת השתל נגד המאכסן.

פתופיזיולוגיה

ציטוקינים מעודדי דלקת דוגמת אינטרלוקין 1, אינטרלוקין 6 ו-TNF מדכאים מספר מסלולים הקשורים בחומרי הגלם הדרושים לייצור תאי דם אדומים, בהם ברזל ואריתרופויאטין. אינטרלוקין 1 מדכא ישירות ייצור של אריתרופויאטין, ודרך מסלול של אינטרפרון גמא מדכא גם את התגובה של תאי האב האריתרואידים במח העצם לאריתרופויאטין. גם TNF מדכא את תגובת תאי מח העצם לאריתרופויאטין דרך אינטרפרון גמא. במקביל, רמות החלבון הפצידין עולות, ודרך דיכויים של ספיגת הברזל מן המזון ושחרור הברזל מן המאגרים בגוף, זמינות הברזל יורדת. נוסף על כך, אורך חיי תאי הדם האדומים מתקצר בזמן דלקת לכ-70–80 יום, במקום 120 יום.
באנמיה הנגרמת מדלקת חריפה גורמים הציטוקינים והחום הנלווה להם לתמותה מוקדמת של תאי דם אדומים המתקשים לשמור על שלמות קרום התא שלהם. ההמוליזה בטרם עת מביאה לירידה חדה של 2–3 גרם/ד"ל ברמות ההמוגלובין תוך יום–יומיים. עם זאת, באופן כללי אנמיה הנגרמת מדלקת חריפה היא קלה יותר, ועם הזמן מחמירה.

תסמינים וסימנים

על התסמינים של המחלה הקיימת ברקע, מתווספים התסמינים של אנמיה ממחלה כרונית, שאינם ייחודיים לאנמיה זו. עם התסמינים האלו נמנים: חולשה, תשישות וחוסר סבילות למאמצים, חיוורון, כאבים, עילפון או תחושת עילפון, כאבים בחזה, פעמת, הפרעות שינה, קושי בריכוז וחוסר תיאבון.

בדיקות מעבדה

חומרת האנמיה באנמיה ממחלה כרונית היא לרוב קלה, כשבמשטח דם תאי הדם האדומים יכולים להיות בעלי גודל תקין או קטנים (מיקרוציטיים). נתונים אלה מושפעים גם מאופי מחלת הרקע שבעטיה נגרמה האנמיה. רמות הברזל בדם נמוכות מהרגיל, פחות מ-50 מק"ג/ד"ל, אך לא נמוכות כמו באנמיה מחוסר ברזל. רמות הפריטין במצבי דלקת דווקא יכולות לעלות עד פי שלושה מרמתו הרגילה. רמות הטרנספרין, כפי שמבוטאות במדד קיבולת הקשירה של ברזל לטרנספרין (TIBC), נמוכות מהתקין, בניגוד לאנמיה מחוסר ברזל, וגם הרוויה של טרנספרין בברזל נמוכה, אך לא כמו באנמיה מחוסר ברזל.

טיפול

כמו באנמיות היפופרוליפרטיביות נוספות שבהן רמת האריתרופויאטין נמוכה, גם באנמיה ממחלה כרונית אריתרופויאטין חיצוני משמש לתיקון האנמיה. מאחר שבמתן אריתרופויאטין יש עידוד של יצירת תאי דם אדומים ותוך כדי כך ניצול של ברזל, בטרם המתן מתבצעת בדיקה שאכן מאגרי הברזל בגוף תקינים. אם אין הדבר כך, את הטיפול באריתרופויטין מקדים מתן ברזל. במצב של מאגרי ברזל תקינים, ניתן להגיע לרמות המוגלובין של 10–12 גרם/ד"ל תוך 4–6 שבועות. לאחר ההגעה ליעד ההמוגלובין מפחיתים את מינון האריתרופויאטין. גורמים שעלולים לפגוע בתגובת מח העצם לאריתרופויאטין הן רמות ברזל נמוכות, זיהום, הרעלת אלומיניום ופעילות יתר של בלוטת יותרת התריס. 
עירוי דם נשמר למקרים שבהם רמת ההמוגלובין נמוכה מ-8 גרם/ד"ל או למקרים של אנמיה עם מחלת רקע לבבית או ריאתית.
שרה קרטר

ביוגרפיה

קרטר נולדה בטורונטו, אונטריו וגדלה בוויניפג, מניטובה. היא למדה באוניברסיטת ריירסון.
קרטר היא היא הדוברת של ארגון "Breast Cancer Fund", מוסד ללא כוונת רווח, המסייע לחולים בסרטן השד. 
ב-19 ביוני 2011 העפילה קרטר להר שסטה יחד עם 34 מטפסים נוספים, כדי לגייס תרומות לארגון.
ב-2014 נישאה לקווין בארת', וב-2017 נולדה בתם הבכורה.

מוזיקה

בדצמבר 2009 הוציאה קרטר אלבום סולו בשם Before Three.
ב-2010 נוסדה להקת "SanguinDrake" שקרטר חברה בה כזמרת. ב-12 במאי 2012 הוציאה הלהקה אלבום בשם Pretty Tricks.
ארז כץ (קצין)

קורות חייו

כץ נולד וגדל במושב דישון. עם גיוסו לצה"ל בשנת 1984 שובץ בגדוד דוכיפת. הוא עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום קורס הקצינים שימש כמפקד מחלקה בגדוד, ובהמשך שימש כמפקד פלוגה וסמג"ד בחטיבת גבעתי. לאחר שהועלה לדרגת סא"ל מונה למפקד גדוד דוכיפת בשנים 1996–1998. בהמשך פיקד על בסיס האימונים החטיבתי של חטיבת גבעתי בשנים 1998–2001. בפברואר 2001 מונה למפקד גדוד שקד, והוביל אותו בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר שבאוגוסט 2001 חדרו שני מחבלים למוצב מרגנית שברצועת עזה והרגו שלושה חיילים, נרשמה בתיקו של כץ הערה פיקודית. כץ שימש בתפקידו עד 2002.
בשנים 2003-‏2005 פיקד על חטיבת הנגב, ובמקביל פיקד על בסיס האימונים הפיקודי (בא"פ) של פיקוד הדרום, ולאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדת עזה. בהמשך שימש כרמ"ח תורת לחימה באגף המבצעים.
מ-2011 עד 2015 שימש כץ נספח צה"ל בגרמניה.
חשבונאות נפשית

חשבונאות נפשית (באנגלית: Mental accounting) הוא מונח מתחום הכלכלה ההתנהגותית שטבע ריצ'רד ת'אלר, אשר נועד לציין את הדרך בה שיקולים רגשיים משפיעים על קבלת החלטות כלכליות. 
הדרך בה אנשים מנהלים את החשבונאות הנפשית שלהם גורמת להבדלים במידת ההנאה שאנשים מפיקים מזכייה או קנייה, עבור עסקה בערך נתון. ת'אלר מבחין בין תועלת הרכישה ותועלת העסקה. תועלת הרכישה היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין ערך המוצר לבין מחירו; תועלת העסקה (deal) היא ההנאה הנגרמת כתוצאה מן ההשוואה בין הסכום ששולם לבין נקודת התייחסות כלשהי. תועלת הרכישה היא רציונלית, בעוד שתועלת העסקה היא רגשית.
מחלף השלום

תוכניות עתידיות

החל משנת 2016 נעשו בתחנת הרכבת עבודות להרחבתה, בדרך של בניית טרמינל נוסף מדרום לטרמינל הקיים.
בעתיד מתוכננת הרחבה של מסילת איילון בהוספת מסילה רביעית ואף 2 מסילות רכבת נוספות אשר ישרתו רכבות מהירות.
נחל נחשון

מקור השם

שם הנחל בערבית הוא ואדי עלי. הוא נקרא כך על שם הקדוש המוסלמי האמאם עלי שלפי המסורת נקבר במרכז הואדי. בנוסף, באפיק היה מבנה על שמו ששימש מקום תפילה למוסלמים. לאחר שהסתיימה מלחמת העצמאות קבעה ועדת השמות הממשלתית את השם "נחל נחשון" ע"ש מבצע נחשון (אשר נקרא כך ע"ש נחשון בן עמינדב ונחום שושני) שהיה המבצע העיקרי והחשוב לפריצת הדרך לירושלים אשר הייתה מנותקת מאז פרוץ המלחמה.

שער הגיא

שער הגיא (בערבית- באב אלואד) הוא מקום יציאתו של נחל נחשון אל השפלה. זהו המבוא המערבי החשוב ביותר בדרך לירושלים. חשיבות השער לירושלים גדולה מאוד, עד כדי כך ששמו מציין גם את קטע נחל נחשון החתור בין שער הגיא לבין שואבה (כ-6 ק"מ מהנחל). בשער זה נמצאים אתרים אחדים הקשורים לתולדות ירושלים, כגון מתקני דרך קדומים, מבני שמירה וביצור, פונדק, נקודות שאיבה בדרך צינור המים. נמצאים שם גם שרידי משוריינים שליוו את השיירות לירושלים במלחמת העצמאות.

הנוף הייחודי בשמורה

לאורך שמורת הטבע נמצאת צמחיית מים מגוונת ומרהיבה כגון פטל קדוש, שומר פשוט, עבקנה ועצי ערבה. בנוסף, בנחל מתקיימת אוכלוסיית טריטוני הפסים. בשמורה גדלים אקליפטוסים גדולים ומרשימים (שרידים ממשתלה שפעלה שם בעבר) וגם עץ בודד מסוג מילה סורית.
במקום תוכלו למצוא גם את באר עין חילה במורד השכונה בקרבת לטרון (רכס בעמק איילון). באר זו היא מפעל מים עתיק מהתקופה הרומית או הביזנטית ששופצה על ידי נזירי לטרון (מנזר השתקנים).
קווקיניו

קווקיניו (בפורטוגזית: Cavaquinho) הוא כלי מיתר ממשפחת הגיטרות האירופאיות, בעל ארבעה מיתרים. הוא נקרא גם: מאצ'ימבו, מאצ'טה, מאנצ'טה, מארצ'טה, בראגינייה או קווקו.
בברזיל הכלי משמש בעיקר לשני סוגי מקצב עיקריים: הסמבה והשורו.
הקווקיניו הוא כלי מיתר עיקרי במוזיקה הפורטוגלית, הברזילאית, וכן באזור האי כף ורדה שבאפריקה.
הקווקיניו, דומה בצורתו החיצונית ובצליליו ליוקללה מהוואי.
בישראל אמן הגיטרה אורי הרפז מצמד הפרברים מפורסם בנגינתו על כלי זה. גם האמנית סזריה אבורה משתמשת בו ברוב שיריה.
יוני ניר

קריירה קבוצתית

בצעירותו, שיחק ניר בקבוצת הנוער של מכבי תל אביב ואף נבחר לשחקן העונה של מחוז-דרום בליגת הנוער בעונת 2003/2004. בשנת 2004 החל את הקריירה הבוגרת שלו וחתם בהפועל ירושלים. בירושלים מיעט לקבל דקות משחק ולכן הושאל בעונת 2005/2006 לעירוני רמת גן. גם ברמת גן מיעט לשחק, על אף שקבע ממוצעים סבירים יחסית לדקות המשחק שקיבל - 4.2 נקודות ו-2.2 כדורים חוזרים בכ-9.5 דקות בממוצע. לשיאו הגיע במשחק האחרון של העונה נגד מכבי ראשון לציון, משחק בו קלע 17 נקודות, הוריד 9 כדורים חוזרים ומסר 4 אסיסטים. עם זאת לא הצליח למנוע את ירדתה של רמת גן לליגה הלאומית.
בעונת 2006/2007 עבר לבני השרון. גם בעונה זו מיעט לשחק ושיחק רק כ-4 דקות בממוצע. בעונה שלאחר מכן עבר למכבי ראשון לציון. אף על פי שבראשון קיבל דקות משחק רבות יחסית לעונות הקודמות, לא הצליח לשמור על יציבות והגיע למספרי קליעה דו ספרתיים רק שלוש פעמים במהלך העונה. בעונת 2008/2009 חתם במכבי גבעת שמואל. בגבעת שמואל קיבל דקות משחק רבות והיה אחד משני הישראלים המובילים של הקבוצה, יחד עם רועי ברקוביץ'. את העונה סיים עם ממוצעים של 7.5 נקודות, 5 כדורים חוזרים ואסיסט אחד למשחק, אך גבעת שמואל שסיימה את העונה עם 11 הפסדים רצופים ירדה לליגה הלאומית.
בעקבות יכולתו בעונה הקודמת הוחתם ניר בהפועל חולון לקראת עונת 2009/2010.
לקראת עונת 2010/2011 חתם ניר במכבי חיפה. לאחר 5 משחקים בלבד בעונה זו, קרע ניר את הרצועה הצולבת, במשחק מול נתניה. בעקבות הפציעה סיים ניר את העונה‏.
לקראת עונת 2011/2012 חתם ניר בעירוני אשקלון. לקראת עונת 2012/2013 חתם ניר בהפועל תל אביב. בחודש דצמבר 2013 הצטרף לקבוצת מכבי אשדוד. בעונת 2014/2015 שיחק בקבוצת מכבי קריית גת בעת ששיחקה בליגה הלאומית, והמשיך איתה שנה נוספת לאחר שעלתה לליגת העל. בעונת 2016/2017 הצטרף להפועל רמת גן/גבעתיים.

נבחרת לאומית

בשנת 2004, זומן ניר לסגל נבחרת הנוער של ישראל לקראת אליפות אירופה. באליפות עצמה הצטיין ניר ואף הוביל את הנבחרת בנקודות ובכדורים חוזרים. הוא הוביל את ישראל להעפלה לרבע הגמר לאחר ניצחונות בשלב הבתים על טורקיה וסרביה, נגדם קלע 16 ו-27 נקודות בהתאמה. בשנת 2005 זומן לנבחרת העתודה לקראת אליפות אירופה ואליפות העולם, אך לא בלט וקלע רק 7 נקודות בממוצע בשני הקמפיינים. בקיץ שלאחר מכן שוב זומן לסגל הנבחרת לקראת אליפות אירופה והפעם היה גורם משמעותי במיוחד בסגל. הוא קלע 14 נקודות והוריד 7.8 כדורים חוזרים, אך הנבחרת סיימה את האליפות ההחלשה בתולדותיה במקום ה-12.
בשנת 2007, זומן לראשונה לסגל הנבחרת האולימפית לקראת האוניברסיאדה, אך מיעט לקבל דקות וקלע רק 3.8 נקודות בממוצע. ב-2009, שוב זומן לנבחרת לקראת האוניברסיאדה, הפעם כשחקן מוביל. הוא קלע 7.4 נקודות והוריד 5 כדורים חוזרים בממוצע והוביל את הנבחרת למקום הרביעי בטורניר. בנוסף על כך הגיע עם הנבחרת למקום השני במשחקי המכביה השמונה-עשרה. עוד באותו הקיץ זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, אך נבחר לשמש כמחליף למקרה פציעה ולא לקח חלק באליפות אירופה 2009.
המוח הירוק

עלילה

העולם המתואר הוא עולם שבו כריתת היערות ובירוא השטחים שלוו בהדברה מאסיבית של החרקים, הביאו להתפתחות מואצת של החרקים, עד כדי מלחמה טריטוריאלית של ממש בין בני האדם לחרקים. 
הערים ויישובי האדם מוגדרים "אזור ירוק", בטוח ונטול חרקים, וכל חדירת חרקים למתחם מעוררת פאניקה ציבורית וגוררת אזעקת כוחות לחימה מיוחדים המתמחים בלוחמה מסוג זה.
"מרוץ החימוש" בין הצדדים מתבטא בהתקדמות בטכנולוגיית ההדברה של האנושות ומנגד - בהופעת מיני חרקים גדולים יותר וארסיים יותר. המלחמה נמשכת עד שנוצרת אפשרות לדיאלוג אמיתי עם התפתחות תבונה חרקית משותפת (רעיון דומה הופיע בספרי רוברט היינליין, אורסון סקוט קארד ורבים אחרים).
דוכן העיתונים (יישום)

תכונות

היישום נבחר על ידי מסך המגע וכאשר הוא נפתח רואים מדף חזותי, ישירות במסך הבית, בדומה לסגנון של iBooks. היישום מדמה חנות עיתונים במדפים מדומים שמחזיקים ומציגים כל עיתון ומגזין שהורד לצפייה ולקריאה, באותו מקום. סמליל היישום מתעדכן עם העטיפות האחרונות של המהדורות החדשות.
קיים גם מקש Shop בפינה הימנית למעלה, כדי לנווט לקטגוריית דוכן העיתונים ב-App Store, היכן שהעיתונים והמגזינים מורדים בחינם. מנויים בתוך היישום או כתבי עת בודדים ניתן לרכוש עם חשבון iTunes, כדי להוריד ולספק ברקע את המהדורה האחרונה של החדשות באופן אוטומטי.
שמות העיתון והמגזין הפופולריים והגדולים ביותר מפורסמים בתור תוכן דיגיטלי שתוכנן במיוחד עבור התקנים ניידים ומחשבי לוח, ולעיתים קרובות כולל תוכן אינטרקטיווי שאינו זמין בטופס מודפס.
למותגי עיתונים ומגזינים יש אפשרות להעביר יישומי iOS לתוך יישום דוכן העיתונים. לפני השחרור של היישום, מותגים רבים שחררו יישומים משלהם וזה העניק את האפשרות לקנן יישומים אלו עם דוכן עיתונים במקום להשאיר אותם בחוץ (אף על פי שמותגים יכולים לחלופין לשחרר גרסות חדשות של יישומי iOS כדי להשיג את זה במקום זאת), כדי להיות חלק מקטוגריית דוכן העיתונים הרשמית ב-App Store וכדי לנצל את התכונות השונות של דוכן העיתונים. אחד היישומים הראשונים שעשו את זה היה יישום הניו יורק טיימס, שעבר קודם מיישום iOS לתוך דוכן העיתונים, ביום שיחרור היישום.
היישום זמין כעת למכשירי iOS מאז שהותאמה ל-iOS 5 ועובדת עם iCloud, שניהם בסנכרון להורדה מחדש של העיתונים והמגזינים. טכנית, תאימות דוכן העיתונים נקבעת על ידי הערך הבוליאני "UINewsstandApp" במידע של היישום.
רם און

היסטוריה

גרעין ההקמה של רם און, שהורכב מבני מושבים ובוגרי בתי ספר חקלאיים מהנח"ל, שהשתייכו לארגון שלח, עלו ביוני 1958 באופן זמני לנורית שעל הגלבוע. בשנת 1961 ירדו החברים מהגלבוע אל ההיאחזות הקבועה, שבה נמצא המושב כיום.
במושב הוקמה חברת פולירם העוסקת בפיתוח, הנהלה המפעל, ייצור ושיווק חומרי גלם לתעשיית הפלסטיק.
המושב נקרא על שמו של רמאון פלדי, בנו של הצייר ישראל פלדי, ממייסדי היישוב, שנפל בהיאחזות הנח"ל כרם אבשלום בשנת 1957.
בתחילת דרכו של המושב היה חדר אוכל משותף ומכבסה משותפת.
נועה מנהיים

ביוגרפיה

נועה מנהיים היא בוגרת תואר ראשון במדעי הרוח ובספרות (2014). למדה לתואר ראשון גם קולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב,. כן למדה ביבליותרפיה בסמינר הקיבוצים. לומדת לתואר שלישי ספרות השוואתית.
כתבה ביקורת ספרים עבור תפוז אנשים, שימשה כמבקרת ספרים בידיעות תקשורת ובידיעות אחרונות, וניהלה את פורום מדע בדיוני ופנטזיה ב-ynet.
במשך שלוש שנים הנחתה תוכנית ספרות, "על המדף", בערוץ 23 יחד עם יורם מלצר. בשנת 2002 זכתה בפרס גפן על תרגום ספר המדע הבדיוני, פרנהייט 451 לו כתבה גם אחרית דבר. כתבה אחרית דבר גם לספרים המתורגמים ינקי מקונטיקט בחצר המלך ארתור ומפנקסו של שרלוק הולמס.
בשנת 2005 הצטרפה כעורכת להוצאת הספרים כנרת זמורה-ביתן דביר. משנת 2009 משמשת כעורכת ספרות המקור הראשית של ההוצאה. ערכה עשרות כותרים. בשנת 2008 נמנתה עם השופטים בתחרות פרס עינת.
מפרסמת טור דו-שבועי במוסף הארץ, העוסק בהיסטוריה של התרבות הפופולרית וברשת הקשרים הסמויה שטווה התרבות האנושית לאורך ההיסטוריה והגאוגרפיה של התפתחות הציוויליזציה.
מלמדת קורסים שונים בנושא עריכה וסוגה ספרותית. מרצה בבית הספר "אסכולות", לימודי חוץ של האוניברסיטה הפתוחה. מנחה סדנאות עריכה יחד עם ליאת קפלן במקום לשירה.
מנהיים נשואה ואם לילד.
מהימנות (שיטות מחקר)

שימוש במחקר

מדידה בעלת מהימנות מלאה היא מדידה מדויקת אשר תפיק תוצאות זהות בבדיקות חוזרות של אותם נבדקים.
הצורך בבדיקת המהימנות נובע מההנחה שבכל מדידה של מדעי ההתנהגות יש טעות כלשהי, היכולה להיגרם מסיבות הקשורות למטרת המדידה או מצב הנבדק. זאת אומרת שכלי המדידה יכולים להפיק נתונים שונים, גם כאשר המדידות החוזרות נערכות בתנאים מבוקרים מאוד. זאת משום שהמערכת האנושית היא מורכבת ומסובכת, כך שאינה מאפשרת בידוד מושלם של המרכיבים שמבקשים למדוד. בנוסף, על פי רוב המדידה נעשית באופן עקיף שיכול ליצור משתנים מתערבים המשפיעים על הביצוע של הנבדק ואינם בשליטת הבוחן.
מאחר שלמהימנות יש השלכות לגבי השימושיות של תוצאות המדידה, הצורך בדיוק גדל ככל שחשיבות ההחלטות המבוססות עליהן גדלה.
שינסגה

היסטוריה

בשנת 1945 שינסגה נרכשה על ידי קונצרן סמסונג הדרום קוריאני.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 שינסגה התפצלה מסמסונג לצד חברות אחיות נוספות בקונצרן, כחלק מתהליך של ארגון מחדש.
מלבד המותג "שינסגה" הקבוצה מחזיקה גם בחברת "E-Mart", המפעילה רשת חנויות כלבו מוזלות. שתי החברות נמצאות בתחרות באופן ישיר מול "לוטה" ורשת חנויות הכלבו של "יונדאי".
בשנת 1967 שינסגה החלה להנפיק כרטיסי אשראי, והייתה לחברת כרטיסי האשראי הראשונה בדרום קוריאה.
בשנת 2000 היא מכרה פעילות זו ל-"קורהם בנק" שמאוחר יותר נרכשה על ידי "סיטי בנק".
נכון ל-2019 שינסגה היא רשת חנויות הכלבו הגדולה ביותר בדרום קוריאה. יושבת ראש דירקטוריון שינסגה היא לי מיונג-היי, בתו של מייסד חברת סמסונג, לי בייונג-צ'ול.
מרידיאן (איידהו)

היסטוריה

העיר הוקמה ב-1891 על בסיס חוות אונווילר שמצפון למיקומה הנוכחי של העיר ונקראה אז "הנטר" (Hunter). שנתיים לאחר מכן התארגן במקום סניף של המסדר העצמאי של העמיתים יוצאי הדופן, שקרא לעצמו מרידיאן בשל מיקומו על המרידיאן (קו האורך) של בויסי, ובהתאם שונה שם העיר. תעלת ההשקיה של המתיישבים, שנחפרה ב-1892, הפכה את האזור הצחיח לקהילה חקלאית יצרנית שהתאגדה ב-1902 וב-1903 קיבלה מעמד של עיר.
למתיישבים הראשונים שהגיעו לאזור לא היה ידע בהשקיה באמצעות תעלות. הם הגיעו מאזורים בהם מי הגשמים סיפקו את כל הצרכים לשתייה ולחקלאות. עד מהרה היה צורך דחוף ליצור מערכת השקיה. כריית תעלות ההשקיה הייתה עבודה מפרכת. שעות ארוכות של עבודה באתים קדמו לשיטות חדישות יותר, אך עבודה זו הייתה עדיין משימה יומיומית לעוסקים בחקלאות. רבים ממתיישבים ראשונים אלו שבו לאזורים ברוכי הגשמים מאחר שלא יכלו לעמוד במשימה קשה זו. אלה שנותרו באיידהו היו החזקים שביניהם.
ב-1893 היה מיקומה המקורי של מרידיאן על אדמה שהוענקה על ידי הממשלה לאליזה אן זנגר. בן זוגה, כריסטיאן, קיבל את החלקה וקרא לה מרידיאן. המתיישבים הראשונים, רבים מהם קרובי משפחה, עזבו את בתיהם במיזורי ונדדו מערבה, בין אם על ידי נסיעה בקרונות והן בנסיעה ברכבת. הם ייסדו מוסדות מקומיים זמן קצר לאחר הגעתם ויישבו את חלקות האדמה שקיבלו. במילים אחרות הם נדדו למרידיאן כקהילה.
בראשית המאה ה-20 נטעו המתיישבים מטעי פרי והקימו בתי אריזה ומתקנים לייבוש לאורך תוואי מסילת הברזל. במטעים אלו גודלו זנים שונים של תפוחים ושל שזיפים. ענף ייצור זה המשיך לפעול עד לאמצע שנות הארבעים של המאה ה-20 כאשר רווחיותו ירדה והעסקים הללו נסגרו. ב-1941 השתנה מעמדה של מרידיאן מכפר לעיר.
ב-1908 גויס סכום של 4,000 דולר ומרידיאן חוברה לרשת מסילות הברזל. המסילה הגיעה עד למרכז היישוב. ב-1912 נבנו תחנת הרכבת ובניין תחנת הכוח המקומית הקטנה ומסילת הברזל הוארכה עד לנמפה. ב-1928 נכנסה החברה שהחזיקה את הקו לפשיטת רגל לאחר שבמשך 20 שנה סיפקה שירותי תעבורה ליישובים סביב למרידיאן. ב-1900 נפתחה שלוחת הרכבת של חברת יוניון פסיפיק וכיום היא מפועלת על ידי חברת הרכבת של עמק בויסי. חברות תעשייתיות רבות ממשיכות להעביר באמצעותה מטענים מענפי היערנות, החקלאות והתעשיות הכימיות.
ימי השיא של השפל הגדול היוו דווקא תקופת הצלחה עבור אנשי תעשיית החלב המקומית כאשר המחלבה השיתופית של המחוזית החלה לפעול ב-1929. המחלבה ביצעה בדיקות איכות לחלב של חברי הקואופרטיב, אפשרה להם לשלם את מסיהם וסיפקה מזון למשפחותיהם. חברים אחרים בקהילה הובילו את החלב שייצרו למחלבה והועסקו על ידה בייצור חמאה.
המחלבה פעלה שבעה ימים בשבוע במשך 40 שנה ובתקופה זו היא הורחבה ושופרה. בשנות פעולה האחרונות ייצרה המחלבה גם מזון לתינוקות.