google/wiki40b huggingface dataset:
קווה קווה דה לה אומה

קְוַוה קְוַוה דֶה לַה אוֹמַה או "קְוַוה קְוַוה דֶה לַה אוֹמַר" הוא משחק ילדים.

מהלך המשחק

במשחק מסתדרים השחקנים במעגל, ומחזיקים את כף יד ימינם מעל כף יד שמאלו של השחקן אשר לימינם. בכל פעמה של שיר המשחק חובט משתתף אחד על כף ידו של המשתתף שלשמאלו. בפעמה הבאה, מגיע תורו של המשתתף שכף ידו נחבטה לחבוט הלאה. 
הסיבוב מסתיים בזוג שחקנים שמבצע את החבטה האחרונה בשיר. מטרתו של הימני מביניהם להכות על כף ידו של השמאלי. מטרת השמאלי היא למשוך את כף ידו מתוך ידו של הימני כך שהימני יכה על כף ידו שלו, אך אסור לו לעשות זאת בטרם החל הימני בתנועתו (בדומה למשחק ידיים אדומות). המפסיד יוצא מן המעגל והמשחק נמשך לסיבוב נוסף.
מכיוון שרוב הילדים אינם סופרים את מספר הפעמות בשיר, או מפני שאינם יודעים למצוא שארית, ומכיוון שהמשחק מתבצע בקבוצות גדולות שגודלן משתנה מתור לתור, קשה לנחש  תוך כדי משחק מי יהיה הצמד המתחרה בסיום השיר. הילדים מתייחסים אל זהות הצמד המסיים את הסיבוב כאל מעין הגרלה אקראית, כמו באן דן דינו.
פעולת החבטה, בייחוד האחרונה בסיבוב, עשויה להפוך אלימה בחוגים מסוימים, כאשר האתגר הוא לא להראות כי המכה כאבה. רמת האלימות ומהירות המשחק גוברות גם עם הצטמצמות המעגל.
שחקנים שיצאו מן המשחק יוצאים מתוך המעגל וממתינים שם עד אשר יש מספיק שחקנים שייצאו מן המשחק כדי להתחיל במשחק חדש. הם ממשיכים שם במשחק חדש, במקביל למשחק המתנהל בפנים. כדי להכריע את המשחק סופית, יש המשתמשים במלחמת אגודלים בשלב האחרון. ויש שמשחקים בגרסת קווה קווה לשני משתתפים.
המשחק מתבצע לצלילי שיר משחק, כאשר בכל הברה מוטעמת מתבצע מהלך.

גרסה קרובה לעברית

הגרסה הקרובה ביותר לעברית היא:
Quack a dilly oh my quack, quack, quack

Say cinco cinco, cinco cinco seis

Follow follow, follow follow follow

One, two, three, four, five
ובתרגום חופשי: גע שוטה אוי ווי גע גע גע (באנגלית) תאמרו חמש חמש חמש חמש שש (בספרדית) תעקבו תעקבו תעקבו תעקבו תעקבו אחת שתיים שלוש ארבע חמש (באנגלית)

ארגנטינה

בארגנטינה היה משחק לוח פופולרי שנקרא משחק האווז, El Juego de la Oca, ששימש השראה לשיר ילדים אותו היו שרים תוך כדי משחק ידיים.
El juego de la oca
Ya empezó
Ia ia oh
Es muy divertido
Si, si si
Es muy aburrido
No no no
Uno dos tres..
פר ארווידסון

ביוגרפיה

ארווידסון נולד בפינספנג.
באולימפיאדת מונטריאול (1976) סיים ארווידסון במקום 11 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.79 דקות, במקום 15 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 56.93 שניות. בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:42.84 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:55.84 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בינקפינג, שוודיה בשנת 1977 זכה ארווידסון בשתי מדליות, מדליית כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.58 שניות, אחרי רוג'ר פיטל ממזרח גרמניה (55.49 שניות) ולפני ג'ון מילס מבריטניה (55.98 שניות) ובמדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.37 דקות, אחרי מייקל קראוס ממערב גרמניה (2:00.40 דקות) ופיטל (2:00.55 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:52.16 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה במערב ברלין, לשעבר מערב גרמניה בשנת 1978 זכה ארווידסון במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.38 שניות, אחרי שיאן העולם ג'ו בוטום שקבע שיא תחרות חדש של 54.30 שניות וגרג ג'גנבורג 55.26 שניות, שניהם מארצות הברית. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.61 דקות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:50.58 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בפורט לודרדייל, פלורידה באוגוסט 1979 קבע ארווידסון במשחה ל-200 מטר פרפר שיא שוודיה חדש של 2:00.42 דקות, שיא זה החזיק מעמד עד שנת 2008.

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה באוסטין, טקסס ב-11 באפריל 1980 קבע ארווידסון במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 54.15 שניות, שיפור לשיא העולם שקבע ג'ו בוטם מארצות הברית 54.18 שניות.

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכה ארווידסון במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.92 שניות, לפני פיטל (54.94 שניות) ודוויד לופז זוברו מספרד (55.13 שניות). בנוסף, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.61 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בספליט, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1981 זכה ארווידסון בשתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 54.60 שניות, אחרי אלכסיי מרקובסקי (54.39 שניות) ולפני ואדים דומברובסקי (55.00 שניות) שניהם מברית המועצות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.01 דקות, אחרי ברית המועצות (3:44.23 דקות) ולפני מזרח גרמניה (3:45.66 דקות)
באליפות העולם בשחייה שנערכה בגואיאקיל, אקוודור בשנת 1982 סיים ארווידסון במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:47.71 דקות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.15 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.10 שניות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1983 סיים ארווידסון במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.01 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:45.98 דקות.

השכלה

ארווידסון בוגר תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ותואר שני בפקולטה למנהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד.
נציבות קבילות החיילים

הגשת הקבילה

קבילה יכול להגיש כל חייל החש נפגע ממעשה שנעשה לגביו בעת היותם בשרות סדיר או בשרות מילואים פעיל. כמו כן רשאים לפנות הורי החייל שנפגע, או קרובי משפחה אחרים מדרגה ראשונה. אם אין לחייל קרובים כאמור, הוא יכול לבקש מאדם אחר לפנות בשמו. על מנת להגביר את המודעות לנושא הגשת קבילה, מקבל כל חייל שמתגייס דף מידע בנושא עם פרטי הנציבות.
מ-28 במרץ 2007, רשאים גם מיועדים לשירות ביטחון להגיש קבילות כנגד הגורמים הצבאיים המטפלים בענייניהם בטרם גיוסם. לכך נקבע סייג, ולפיו הערכתו, דירוגו או מיונו של מיועד לשירות ביטחון אינם מהווים נושא לקבילה, על מנת למנוע קבילות כנגד נושאים כמו דירוג הקב"א או השיבוץ.
קבילה אפשר להגיש על חייל בכל דרגה או על עובד בשרות צה"ל. חייל אינו חייב ליידע את מפקדיו או לקבל את אישורם להגשת הקבילה. לנקבל אסור למנוע הגשת קבילה או לפגוע בחייל הקובל.
קבילה יש להגיש בכתב במישרין לנציב הקבילות.
קבילה של אסיר או עציר תוגש במעטפה סגורה למפקד מתקן הכליאה הצבאי שבו הוא מוחזק, והמפקד יעביר את המעטפה, בלי שיפתחנה, לנציב הקבילות.

בירור הקבילה

כל קבילה מבוררת במחלקת הבירור על ידי ראש צוות - קצין בדרגת סא"ל, קצינים מקצועיים ומשפטנים.
הצוות שומר על חיסיון מלא בעבודתו, בעיקר בכל הקשור לצנעת הפרט.
הוא אוסף עדויות בכתב ובאופן בלתי אמצעי, כמו כן נערכים עימותי גרסאות בין קובלים לנקבלים במידת הצורך, ובמקרים מסוימים אף מגיע הצוות ליחידה על מנת לעמוד מקרוב ולהתרשם מהממצאים שעלו במהלך הבירור.
נציב הקבילות שמצא שקבילה מעוררת על פניה חשד שנעברה עבירה, רשאי להעביר את הקבילה, כולה או מקצתה, לפרקליט הצבאי הראשי.
נציב הקבילות יביא את הקבילה לידיעת האדם שקובלים עליו ולידיעת מפקדו ויתן להם הזדמנות נאותה להשיב עליה, והוא רשאי לדרוש מהם כי ישיבו על הקבילה תוך התקופה שיקבע בדרישתו.
לאחר סיום הבירור נקבע האם הקבילה הייתה מוצדקת או לא, ואז מורה הנציב כיצד ליישם את המלצותיו. הטיפול בקבילות יכול להביא לאחת משלוש המלצות: הסברה והטעמה של הפקודות הקיימות בעניין שבעטיו הוגשה הקבילה; שינוי הפקודות או הנהלים; ונקיטת אמצעים פיקודיים נגד מפקדים שלא פעלו כנדרש.
ככלל, המלצת הנציב היא הנחיה לביצוע ואינה ניתנת לערעור, ורק הרמטכ"ל, בתיאום עם הנציב, מוסמך לחרוג מנוהל זה. עד היום, בכל השנים שבהן קיים מוסד הנציבות, לא ניצלו הרמטכ"לים, ולו פעם אחת, סמכות זאת כדי לחרוג מהמלצות הנציב.
השעות

עלילה

למעט סצינות הפתיחה והסוף, אשר מתארות את התאבדותה בטביעה בנהר של וירג'יניה וולף, העלילה מתרחשת במהלך יום אחד בשלוש שנים שונות. בשנת 1923 הסופרת הידועה וולף החלה לכתוב את הספר "מרת דאלוויי" בביתהּ בעיר ריצ'מונד שבפרברי לונדון. בשנת 1951 עקרת הבית, לורה בראון, מנסה למצוא מפלט מחייהּ העצובים על ידי קריאת אותו ספר. ובשנת 2001 קלריסה ווהן היא התגלמות הדמות הראשית של ספרהּ של וולף כשהיא מבלה יום שלם בהכנות למסיבה לכבוד בן זוגה לשעבר, ריצ'רד, משורר שזוכה לקבל פרס למפעל חיים בספרות בעודו חולה באיידס.
וירג'יניה שחוותה התמוטטות עצבים מרגישה לכודה ומאוימת בתוך ביתה. לאחר שאחותה ונסה ביקרה אותה היא מחליטה לברוח ללונדון ברכבת. כאשר בעלהּ ליאונרד מוצא אותה בתחנת הרכבת, הוא מביע את חששו שתתאבד. היא עונה שגם היא פוחדת ממחלת הנפש, אך היא מעדיפה למות ולא לחיות בפרבר.
בהריון עם ילדהּ השני לורה מבלה את ימיה בביתה עם בנהּ. היא התחתנה עם בעלה דן זמן קצר לאחר מלחמת העולם השנייה, אך היא מרגישה אומללה. היא ובנהּ ריצ'י מכינים עוגת יום הולדת לכבוד יום הולדתו של דן, אבל הניסיון הראשון נכשל. לאחר ביקור שכנתהּ קייטי, במהלכו הן מתנשקות, היא לוקחת את ריצ'י להישאר עם גברת בריץ בזמן שהיא כביכול הולכת לכמה סידורים לפני ארוחת הערב. אך במקום היא הולכת למלון יוקרתי שבו היא מתכוונת להתאבד. אך לבסוף היא מתחרטת והיא חוזרת לחגוג לבעלהּ יום הולדת.
קלריסה ווהן מארגנת מסיבה לכבוד ריצ'רד שזכה בפרס יוקרתי, אך לאחר ביקור בדירתו נראה שהוא בכלל לא מעוניין במסיבה. קלריסה נשברת אך מחליטה להמשיך בהכנות למסיבה. כאשר היא באה לקחת אותו לטקס הוא מתאבד לנגד עיניה. מתברר שריצ'רד הוא ריצ'י, בנה של לורה. קלריסה מזמינה את לורה הקשישה שמגיעה בטיסה מטורונטו, ומספרת כיצד יום בהיר אחד, 50 שנה קודם לכן, עזבה את בעלה ושני ילדיה הקטנים ועלתה על אוטובוס לקנדה.
תאודור מוצקין

ביוגרפיה

מוצקין נולד ב-1908 בברלין. אביו, לאו מוצקין, החל קודם לכן דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת ברלין בהנחיית לאופולד קרונקר, אולם לא סיים את לימודיו בשל התמסרותו לפעילות ציונית. מוצקין הבן גילה כישרון למתמטיקה כבר מגיל צעיר והחל בלימודיו האקדמים בגיל 15. בהתאם למסורת הלימוד בגרמניה באותה תקופה, מוצקין עבר בין מספר אוניברסיטאות, אוניברסיטת גטינגן, אוניברסיטת פריז ואוניברסיטת ברלין. באחרונה הוא כתב את תזת הדיפלומה בהנחיית ישי שור על מבנים אלגברים. מוצקין השלים דוקטורט בשנת 1934 באוניברסיטת בזל בנושא אי-שוויונות ליניאריים בהנחיית אלכסנדר אוסטרובסקי. 
ב-1935 מונה מוצקין כ"מדריך" בחוג למתמטיקה באוניברסיטה עברית. בירושלים פגש את נעמי אורנשטיין ונישא לה. לזוג נולדו שלושה בנים: אריה לאו, יוסף אלחנן וגבריאל. מוצקין עבד כקריפטוגרף עבור הממשלה הבריטית בזמן מלחמת העולם השנייה. הוא כתב מאמר משותף עם אריה דבורצקי על אנליזה קומבינטורית. מוצקין נתקל בקשיים בקבלת מינוי באוניברסיטה, ובעקבות זאת היגר לארצות הברית ב-1948.
בארצות הברית שהה מוצקין שנתיים באוניברסיטת הרווארד ובאוניברסיטת בוסטון. ב-1950 קיבל מינוי במכון לאנליזה נומרית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ולאחר 10 שנים התמנה כפרופסור למתמטיקה. במכון עבד על תורת הקירובים ושיתף פעולה עם יוסף ואלש. נושא אחר בו עסק היה בעיות גאומטריות שחלקן מערב את תורת רמזי. מוצקין כתב מאמרים רבים על תורת הגרפים. הוא התעניין בקמירות ושילב זאת עם העניין שלו בגאומטריה ובתורת הגרפים.
שלושת בניו של תאודור מוצקין היו לאנשי אקדמיה.
בנו אריה ליאו מוצקין היה מזרחן (אשתו, דליה מוצקין, היא מתמטיקאית); בנו גבריאל מוצקין הוא פילוסוף באוניברסיטה העברית וכיום ראש מכון ון ליר; ובנו אלחנן מוצקין הוא מתמטיקאי.

עבודתו המתמטית

מוצקין היה הראשון שהצביע על תחומים ראשיים שאינם חוגים אוקלידים, כגון . 
בעבודתו על פאונים רב-ממדיים, המערבת גם מערכות של אי-שוויונות, שכלל מוצקין שיטה של פורייה לכדי אלגוריתם לצמצום מספר המשתנים במערכת של אי-שוויונות ליניאריים. היה הראשון שפיתח את שיטת התיאור הכפול לספירת המקצועות של פאון רב-ממדי, שבו נעזרים בתחום הגאומטריה החישובית. 
בקומבינטוריקה נקרא על-שמו מספר מוצקין השווה למספר הדרכים השונות לחבר n נקודות על היקפו של מעגל, במיתרים שאינם חוצים זה את זה. מיוחסת לו האמירה על תורת רמזי, "חוסר סדר מושלם הוא בלתי אפשרי".
מלאקה (מדינה)

היסטוריה

מקורה של מדינת מלאקה הוא בסולטנות מלאקה שנוסדה בסוף המאה ה-14 על ידי פרמסווארה. פרמסווארה היה השליט של אזור סינגפור של היום והוא נאלץ לברוח משם עקב מתקפה של אימפריית מג'פהיט. לאחר שהוא ברח הוא התקדם צפונה לאורך החוף המערבי של חצי האי המלאי עד שעצר בנקודה מסוימת והקים את העיר מלאקה ובעקבותיה את הסולטנות שנקראה על שמה. היישוב החדש הפך למרכז מסחרי חשוב בדרום-מזרח אסיה תוך שנים מעטות.
ב-1405 ביקר בעיר מלאקה שליח מטעם קיסר סין. לאחר מכן פרמסווארה שלח שליח משלו לקיסר הסיני יונג לה, הקיסר השלישי משושלת מינג, וחיזק את הקשרים עם האימפריה הסינית. הקיסר החזיר עם השליח מכתב שבו הכיר רשמית בפרמסווארה כשליט מלאקה, ומלאקה הוכרה כמדינת חסות של סין. השליח חזר בצי של האדמירל ג'נג חה במסעו הראשון ב-1405.
ב-1434 הסינים הפסיקו להתעניין בנעשה מחוץ למדינתם והם הפסיקו לתמוך במלאקה, שהחלה להתבסס כסולטנות עצמאית. הסולטנות הדפה ניסיונות כיבוש של סיאם ב-1446 ו-1456. השנים שלאחר מכן נחשבות לתור הזהב של הסולטנות, במהלכן הייתה לה השפעה על מדינות שונות באזור והיא הפכה לגורם חשוב מאוד במסחר באזור.
ב-1509 הגיע למלאקה משלחת ספינות פורטוגזית מגואה שמטרתה הייתה ליצור קשרי ידידות ומסחר עם הסולטאן. לאחר ששוכנע על ידי סוחרים הודים וערבים שהמטרה האמיתית של פורטוגל היא להשתלט על הסולטנות הוא ניסה להשתלט על הספינות של הפורטוגזים, אך רובם הצליחו לברוח. עם זאת נתפסו מספר שבויים.
כעבור שנתיים, ב-1511, יצאה למלאקה משלחת פורטוגזית בפיקודו של אפונסו דה אלבוקרקי. לאחר שהסולטאן סירב לשחרר את השבויים הפורטוגזים תקפו והצליחו לאחר שני ניסיונות לכבוש את הסולטנות. הסולטאן ברח ושניים מבניו הקימו לאחר מכן את סולטנות ג'והור ואת סולטנות פרק.
במהלך שלטון הפורטוגזים ירד מעמדה של מלאקה כמרכז מסחרי חשוב. בהמשך המאה ה-16 ולאחר מכן בתחילת המאה ה-17 הפורטוגזים הצליחו לבלום ניסיונות פלישה של הולנד ושל סולטנויות ג'והור, פרק ואצ'ה. ב-1641 הולנד הצליחה לכבוש את מלאקה בעזרת סולטנות ג'והור. תחילה היה ניסיון של המושלים במלאקה מטעם חברת הודו המזרחית ההולנדית להחזיר את מלאקה לגדולתה, אך בסופו של דבר מאמצי ההולנדים הושקעו במושבתם בטאוויה (כיום ג'קרטה) באי ג'אווה.
ב-1795, לאחר הקמת הרפובליקה הבטאווית בהולנד, בריטניה השתלטה על מושבות הולנד באזור והחזיקה בהן עד 1818. ב-1824 נחתם חוזה בין אנגליה והולנד במסגרתו הבריטים קיבלו את מלאקה בתמורה לקולוניה שלהם בסומטרה. תחילה מלאקה נשלטה על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית ובהמשך היא הפכה למושבת כתר. ב-1826 היא צורפה לקולוניית התיישבויות המצרים, שכללה אותה ביחד עם עוד מספר שטחים קטנים של בריטניה בחוף מצר מלאקה, כמו סינגפור.
ב-1946 התיישבויות המצרים צורפו לאיחוד המלאי, שהפך ב-1948 לפדרציית מלאיה. ב-1957 פדרציית מלאיה קיבלה את עצמאותה והיא הייתה בין הישויות שהרכיבו את מלזיה ב-1963.

כלכלה

כלכלת המדינה מסתמכת בעיקר על תעשייה, המרוכזת בעיקר בבירה מלאקה ובקרבתה.
יצחק אלקלעי

קורות חייו

יצחק אלקלעי נולד בסמוקוב שבנסיכות בולגריה לאברהם ורבקה אלקלעי. בילדותו עברה משפחתו לסופיה בירת נסיכות בולגריה ובהמשך לזמון שבממלכת סרביה, שם כיהן אביו כחזן. אלקלעי סיים בית ספר יסודי ופרו גימנסיה בזמון ובית ספר תיכון בבלגרד. הוא רכש תואר בפילוסופיה באוניברסיטת וינה ובהמשך הוסמך לרבנות בבית המדרש לרבנים בווינה. ב-1908 מונה לרב הראשי של יהודי בלגרד, ב-1909 לרב הספרדי הראשי של ממלכת סרביה וב-1911 מונה לרב הראשי של הממלכה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוקמה ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. לרב אלקלעי היו יחסים קרובים וחמים עם יורש העצר ולימים המלך אלכסנדר הראשון. ב-1919 נמנה עם מייסדי איגוד הקהילות היהודיות בממלכה. ב-1923 מונה יצחק אלקלעי ליושב ראש איגוד רבני הממלכה. ב-1932 מונה רשמית לרב הראשי של יהודי ממלכת יוגוסלביה. בשנה זו מונה לחבר הסנאט היוגוסלבי על ידי המלך אלכסנדר הראשון. ב-1936 השתתף כנציג יהדות יוגוסלביה בכינוס הראשון של הקונגרס היהודי העולמי.
בשלהי שנות ה-30 החלה ממלכת יוגוסלביה להתקרב לגרמניה הנאצית ותהליך זה לווה גם בחקיקה אנטישמית. באוגוסט 1940 החלו מגבלות לא רשמיות על רישום יהודים למוסדות חינוך. ב-4 באוקטובר 1940 פורסמו תקנות רשמיות שהגבילו את הפעילות הכלכלית של יהודי יוגוסלביה וקבעו נומרוס קלאוזוס במוסדות להשכלה גבוהה. אלקלעי נועד עם אנטון קורושץ שר החינוך היוגוסלבי במטרה להבין את מניעי הצעדים. קורושץ אשר בפועל היה מאדריכלי החקיקה האנטישמית, התחמק מתשובה. בהמשך, אולץ הרב אלקלעי להתפטר מתפקידו.
ב-6 באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. העיר בלגרד הופצצה במשך 6 ימים. לאחר ההפצצה לא אותר הרב בבלגרד ויהודי בלגרד סברו שנהרג במהלך ההפצצות. מאוחר יותר התברר, כי ב-21 באפריל עלה בידי הרב אלקלעי להימלט מבלגרד כחצי שעה לפני שהגיעו לבצע חיפוש בדירתו ובמשרדו, והוא היגר בהמשך לארצות הברית. ב-1943 מונה לרב הראשי של קונגרס הקהילות הספרדיות במדינה. במקביל, כיהן בממשלתה הגולה של יוגוסלביה. בתפקידו סייע הרב אלקלעי לקליטתם ושיקומם של פליטים יהודים בארצות הברית, ואיתור קרובי משפחה של חברי הקהילה מקרב שארית הפליטה. הוא כיהן בתפקידו כרב-ראשי עד 1968.
ניק נולטי

ביוגרפיה

נולטי נולד באומהה, נברסקה להלן קינג ופרנק נולטי. אמו שימשה קניינית בחנות כלבו. אביו, בנו של איכר ממוצא גרמני, עסק במכירת משאבות השקיה, עבודה שחייבה נסיעות לעיתים קרובות. אחותו הגדולה ננסי שימשה מנהלת בארגון הצלב האדום.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון למד נולטי במספר מכללות ואוניברסיטאות בארצות הברית, אולם ציוניו הנמוכים הניעו אותו לתחום התיאטרון.
לאחר שביצע מספר תפקידים בתיאטרון פסדנה ובאקדמיה למשחק של סטלה אדלר בלוס אנג'לס הוא נדד מספר שנים בארצות הברית והציג בתיאטראות מקומיים. משך זמן רב שיחק נולטי בסרטי קולנוע דלי תקציב וסרטי טלוויזיה. הוא פרץ לתודעה בשנת 1976 כשכיכב במיני סדרה "איש עשיר, איש עני", תפקיד שבגינו גם היה מועמד לפרס אמי. הוא כיכב ב-40 סרטים, ומגוון התפקידים שביצע הפך לאחד ממאפייני הקריירה הקולנועית שלו. מבנה גופו האתלטי הפך אף הוא לסימן ההיכר שלו. על פי מסמך שבבעלות ריצ'רד דונר, במאי סרטי סופרמן, נולטי היה מועמד לתפקיד סופרמן בסרט הראשון משנת 1978, אך התפקיד ניתן בסופו של דבר לשחקן כריסטופר ריב. נולטי גם היה מועמד לתפקיד האן סולו, בקלאסיקה מלחמת הכוכבים משנת 1977, אולם בסופו של דבר קיבל את התפקיד השחקן האריסון פורד.
בשנת 2012 הועמד נולטי בפעם השלישית בקריירה שלו לפרס האוסקר בקטגוריית פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמת הלחימה "לוחם", בה שיחק בתפקיד פאדי קונלון אביהם של לוחמי ה-MMA ברנדן (טום הארדי) וטומי (ג'ואל אדגרטון).
באוגוסט 2016 שיחק בסרט המתח "זר דופק בדלת" (Return to Sender) לצד רוזמונד פייק וראיין פיליפה.

חיים אישיים

נולטי נודע באורח חייו הפרוע. הוא נהג לשתות כמויות גדולות של אלכוהול ולצרוך סמים. קתרין הפבורן העירה לגביו שנפל שיכור בכל ביב בעיר, והוא השיב לה "יש לי עוד כמה ליפול". נטייתו לאורח חיים פרוע, הביאה לכך שבאנגלית נעשה לעיתים שימוש בשמו כתואר: "אני מרגיש קצת נולטי הבוקר" (“I’m feeling kind of nolte this morning”). בשנת 2002, לאחר שנעצר בחשד לנהיגה בשכרות, הוא פנה לגמילה, ומאז, באופן כללי, הוא מנסה לשמור על אורח חיים בריא.
נולטי הוא אביו של בראוולי קינג נולטי, אף הוא שחקן, המוכר בעיקר בתפקיד בנו החטוף של מל גיבסון בסרט כופר משנת 1996.
ישראל במשחקי אסיה

ספורטאי ישראל השתתפו לראשונה במשחקי אסיה השניים שנערכו במנילה הפיליפינים בשנת 1954. ישראל השתתפה בסך הכל ב-5 משחקים (1954, 1958, 1966, 1970 ו-1974) וזכתה ב-53 מדליות, מהן 18 זהב, 16 כסף ו-19 ארד.
האתלטית אסתר רוט-שחמורוב זכתה במירב המדליות במשחקים אלה, 6 מדליות אישיות מהן 5 זהב ו-1 כסף. האתלטית חנה שזיפי זכתה ב-4 מדליות אישיות, מהן 3 זהב ו-1 ארד ונבחרת ישראל בכדורסל זכתה בשתי מדליות זהב ובמדליית כסף אחת.
במשחקי אסיה של 1962 ו-1978 נמנע מספורטאי ישראל להשתתף במשחקי אסיה מסיבות פוליטיות. בשנת 1962 סרבה אינדונזיה, המדינה המארחת, לאפשר את השתתפותם של ספורטאי ישראל מסיבות פוליטיות, מהפחד שהשתתפותם תיגרום לבעיות ביחסיה עם המדינות הערביות. ביולי 1976, 25 מדינות החברות בפדרציית משחקי אסיה עשו תעמולה נגד השתתפותה של ישראל במשחקי אסיה 1978.
בשנת 1981 החליט הוועד האולימפי של אסיה לשלול מספורטאי ישראל להשתתף במשחקי אסיה ובשנת 1982 הוצאה ישראל מהארגון.

אתלטיקה

נבחרת ישראל דורגה במקום השלישי
קאנה (אי)

החיים באי

ישנם כ-20 מבנים על האי, ביניהם שלוש כנסיות, חדר תה ומשרד דואר (שהיה פעם סככת גן). האי מבודד ותושביו חייבים לקנות את מצרכיהם ביבשת. יש באי חיבור טלפוני וגישה לאינטרנט, אך אין כיסוי לטלפונים סלולרים. באי אין פשיעה בכלל אך שוטר מגיע פעמיים בשנה מהיבשה, בעיקר כדי לבדוק רישיונות נשק. הרופא הקרוב ביותר נמצא באי אג והוא מבקר בקאנה פעם בחודש. הדרכים באי לא סלולות והן בבעלות פרטית, לכן הרכבים המקומיים לא צריכים לשלם מס דרך.
נמל טבעי גדול נוצר בין קאנה לסאנדי. המזח בקאנה ובשאר האיים הקטנים שופץ והוגדל בשנת 2005 והוא משמש למעבורת המחברת בין קאנה, רום, אג ומאק ליבשת.

הטבע באי

קאנה ידועה בשל עופות הים שלה, ביניהם יסעורים מצויים ותוכי ים. באי שוכנים גם מספר מינים נדירים של פרפרים ובמים ניתן למצוא דולפינים ולווייתנים קטנים. בשנים האחרונות גדלה אוכלוסיית חולדות החוף גדלה ל-10,000 פרטים וגרמה לבעיות רבות לתושבי האי וגם לעופות המקומיים.
דני פאורה

ביוגרפיה

פאורה נולד ב-8 במאי 1962 בדרום מערב אוגנדה להורים מסיישל. את מרבית לימודיו קיים בסיישל. לפאורה יש תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטה שבקובה. בשנת 1985 החל לעבוד במשרד החינוך. החל משנת 1998 החל לכהן כשר הממונה על תיקים שונים בממשלת סיישל. בתחילה היה שר החינוך ולאחר מכן היה גם שר האוצר והכלכלה. כשר, פאורה ביצע שורה של יוזמות כלכליות בהמלצת קרן המטבע הבינלאומית.
פאורה נכנס לתפקידו כנשיא באוקטובר 2016 לאחר שנשיא סיישל שקדם לו התפטר.
הוא גרוש ואב לארבעה.
ג'יפ וגוניר

יצרנים

בין השנים 1962–1970 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי Kaiser Jeep  בארצות הברית.
בין השנים 1971–1987 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי אמריקן מוטורס בארצות הברית.
בין השנים 1988–1991 יוצר דגם "ג'יפ וגוניר" על ידי קרייזלר בארצות הברית.
במצרים יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב המצרי Arab American Vehicles .
באיראן יוצר הדגם על ידי יצרנית הרכב האיראני "Pars Khodro" .
בארגנטינה יוצר הדגם על ידי Industrias Kaiser Argentina , חברת ארגנטינאית בשיתוף (Joint venture) יצרנית הרכב האמריקאית "Kaiser Motors" .

"וגוניר" בצה"ל

ה"וגוניר" שימש בצה"ל במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 כרכב לקצינים בכירים בתפקיד של מפקדי אוגדות.
הדגם מיועד לנסיעה בתנאי שטח קשים ומוגדר כרכב לצרכים מבצעיים.
יחסי סלובניה–סרביה

היסטוריה

במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה סלובניה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, אשר לחמה נגד ממלכת סרביה, ואף כבשה אותה בסתיו 1915. לאחר המלחמה התפרקה האימפריה האוסטרו-הונגרית, וסלובניה, קרואטיה ובוסניה והרצגובינה התאחדו עם סרביה ליצירת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בשנת 1929 לממלכת יוגוסלביה. בשנת 1941 נכבשה הממלכה על ידי גרמניה הנאצית, ובשנת 1945 הוקמה יוגוסלביה מחדש בראשותו של טיטו.
בשנת 1991 סלובניה קיבלה את עצמאותה לאחר מלחמת עשרת הימים, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-9 בדצמבר 2000. שתי המדינות חברות מלאות ביוזמה המרכז-אירופית וביוזמה השיתופית דרום - מזרח אירופה.

יחסים דיפלומטיים

סרביה מחזיקה בסלובניה שגרירות בליובליאנה וקונסוליה כללית בוויפאבה. מאידך, סלובניה מחזיקה שגרירות בסרביה בבלגרד וקונסוליה כללית בנובי סאד.
ראובן רוטשילד

ראשית חייו

נולד לכדורסלן העבר שלמה רוטשילד. למד בבית הספר אורט בעפולה במגמת אלקטרוניקה. בגיל 13 החל ראובן רוטשילד את קריירת הכדורסלן שלו, כשהצטרף לקבוצת הנוער של הפועל עפולה.

קריירה

בשנת 1973 השתתף במדי נבחרת הקדטים של ישראל באליפות אירופה שנערכה באיטליה. בעונת 1974/1975 רשם את עונתו הראשונה בליגה הבכירה במדי הפועל עפולה, אך הקבוצה, תחת המאמן רני כהנא רשמה עונה חלשה וירדה לליגה השנייה, כאשר רוטשילד קלע בממוצע של 10.1 נקודות למשחק. בשנת 1975 התגייס לצה"ל וכשחקן נבחרת ישראל, זכה למעמד של ספורטאי מצטיין והוצב לשרת בתפקיד מקצועי, בבסיס חיל האוויר ברמת דוד, הקרוב לביתו. במהלך כל הקריירה שלו ככדורסלן, שירת רוטשילד בשירות קבע.
בעונת 1975/1976 שיחק רוטשילד במדי עפולה בליגה השנייה וסייע לה להעפיל חזרה לליגה הראשונה. בשנת 1976 השתתף רוטשילד עם נבחרת הנוער באליפות אירופה לנוער בספרד. כן בשנת 1976 ייצג את חיל האוויר בגביע הרמטכ"ל בכדורסל. בעונת 1976/1977 סיימה עפולה במקום ה-11 בליגה, אך מכיוון שהייתה יורדת אחת, היא ניצלה מירידה. רוטשילד קלע בממוצע של 12 נקודות למשחק. בשנת 1977 הוזמן רוטשילד את נבחרת ישראל הבוגרת באליפות אירופה שנערכה בבלגיה, תחת המאמן רלף קליין. הנבחרת רשמה הישג שיא כאשר סיימה את הטורניר במקום החמישי, אך רוטשילד לא שותף בטורניר. כן באותה שנה ייצג את נבחרת ישראל בכדורסל במכביה העשירית.
בשלושת העונות הבאות הייתה עפולה קבוצת תחתית אך הצליחה להישאר בליגה, ורוטשילד רשם ממוצעים של 12, 11 ו-13.6 נקודות למשחק. בעונת 1980/1981 לא השתתף רוטשילד במשחקי הליגה ושהה בארצות הברית, ללמוד את מערכת בקרת הירי של מטוסי ה-F16 לאחר שצה"ל רכש מטוסים. בהמשך רשם רוטשילד עוד שתי עונות בעפולה, ובסיום עונת 1982/1983 עבר לקבוצה השנייה של העיר - הפועל יזרעאל/עפולה, ולא חזר לשחק עוד בליגה הראשונה.
סך הכל שיחק רוטשילד 7 עונות בליגה הראשונה בכדורסל, בהן רשם 110 משחקים, קלע בממוצע של 9.3 נקודות למשחק, והוא מדורג במקום השישי בטבלת קלעי הפועל עפולה בכל הזמנים.
בנבחרת ישראל בכדורסל שיחק רוטשילד 9 משחקים והשתתף באליפות אירופה 1977.
בשנת 2018 נבחר רוטשילד על ידי אתר mynet, לאחד מעשרת הכדורסלנים הגדולים של עפולה בכל הזמנים.
מעריב השבוע

היסטוריה

העיתון הוקם על ידי הג'רוזלם פוסט שבשליטת אלי עזור, בתחילה הוא יצא במהדורת סוף שבוע בלבד. המהדורה הראשונה של העיתון פורסמה ב-14 בדצמבר 2012 תחת השם "סופהשבוע".
בדצמבר 2012 תשדיר פרסומת של העיתון, נפסל לשידור ב"קול ישראל", בגלל הזיקה שבין שם העיתון למוסף עיתון מעריב "סוף השבוע".
ב-6 באפריל 2014 אישר בית המשפט המחוזי בירושלים את מכירת עיתון "מעריב" לקבוצת "ג'רוזלם פוסט" שבבעלות אלי עזור תמורת 4 מיליון ש"ח. העסקה קיבלה גם את האישור של הממונה על ההגבלים העסקיים. העיתון מותג מחדש תחת השם "מעריב השבוע" ומהדורת סוף השבוע נקראה "מעריב סופהשבוע" (שזה למעשה איחוד של "מעריב" והשבועון "סופהשבוע"). כ-50 מעובדי "מעריב" נקלטו בחברה במתכונת החדשה של העיתון. כתוצאה מהאיחוד, שבו לכתוב בעיתון עיתונאים שפרשו ממעריב בתקופת שלמה בן-צבי, ובהם בן כספית, רון מיברג, יהודה שרוני, נועם אמיר, נתן זהבי, ליאור דיין, מאיר שניצר, גיל מלמד וליאורה גולדנברג-שטרן. ב-2 במאי יצא לאור הגיליון הראשון של "מעריב סופהשבוע" וב-12 במאי יצא לאור הגיליון הראשון של "מעריב השבוע".
לחיזוק החלק המגזיני של העיתון גויס מחדש אליק מרגלית, לשעבר עורך המוסף הפוליטי של העיתון "מוספשבת". למערכת החדשות הצטרף עורך החדשות אריה אפלטוני, ולכתב המשפט והפלילים של העיתון מונה אבירם זינו. התחקירן קלמן ליבסקינד שפוטר מ"מעריב" גויס מחדש. כותבים נוספים בעיתון הם יוסי מלמן, גדעון קוץ (פריז), שלמה שמיר (ניו יורק), דרור רפאל, אבי בניהו, ניר קיפניס, טליה לוין, רונן שובל, הילה קורח, מנחם גשייד ורון קופמן.
ביוני 2014 הורה השופט דויד מינץ בבית המשפט המחוזי בירושלים להעביר את שם המתחם www.maariv.co.il לבעלותו של העיתון "מעריב השבוע", לאחר שהעיתון "ישראל היום" דרש להעביר את שם המתחם לקישור לאתר nrg שנקנה על ידיו.

מהדורת "מעריב השבוע"

המהדורה היומית, שיוצאת גם במהדורה דיגיטלית באתר האינטרנט של העיתון, יוצאת לאור מדי יום חול, כוללת כ-32 עמודים: עמודי הכותרת, עמודי חדשות, מוסף כלכלי מובנה של העיתון גלובס ומוסף יומי בן 32 עמודים בשם "המגזין", שהיה גם בשנים קודמות המוסף היומי של "מעריב" ואשר כולל כתבות בנושאי אקטואליה, תרבות, תיירות, רכב וסגנון חיים.