מרי פיקפורד

ביוגרפיה

פיקפורד נולדה בשם גלאדיס לואיז סמית' (Gladys Louise Smith) בטורונטו, קנדה לשחקנית האמריקאית ממוצא אירי–קתולי שארלוט סמית' (לבית הנסי) ולג'ון צ'ארלס סמית', בן למהגרים אנגלים מתודיסטים. בהיות גלאדיס בת ארבע או חמש, היא לקתה בדיפתריה, וכסגולת מרפא, הוזמן כומר שהטביל אותה כקתולית והמיר את שמה האמצעי ל"מרי" (במקום לואיז). אחיה ג'ק פיקפורד ואחותה לוטי פיקפורד היו גם הם שחקני קולנוע שהתפרסמו בסרטים אילמים.
גדלה כנוצרייה קתולית לאחר שאביה האלכוהוליסט עזב את הבית כאשר הייתה בת שלוש.

תחילת הקריירה

פיקפורד החלה את דרכה כשחקנית בגיל 17 ב"תיאטרון הנסיכה" והתפרסמה בזכות הופעתה הראשית במחזמר "אוהל הדוד תום".
ב-1909 החלה פיקפורד לעבוד עם חברת הפקת הסרטים השקטים "ביוגרף" ושיחקה בסרטיו הקצרים של ד.וו גריפית' "החדר האטום", "הדוקטור הכפרי", "רמונה", "ים לא משתנה" ו"הוילה הבודדה".
בתחילת דרכה הרוויחה פיקפורד על עבודתה כשחקנית עשרה דולרים ליום, בעוד ששחקנים אחרים הרוויחו חמישה.
לאחר שנתיים של שיתוף פעולה עזבה פיקפורד את החברה ועברה לחברת ההפקה Independent Moving Pictures למשך שנה אחת.
ב-1912 חזרה למשך לשנה אחת לעבוד עם חברת ביוגרף ועם ד.וו גריפית'. סרטה האחרון עבור החברה "כובע ניו יורק" היה להצלחה גדולה ונחשב לאחד הבולטים בתקופת הסרטים האילמים.

תקופת ביניים

בשנת 1913 חזרה פיקפורד לעבוד בתיאטרון, הופיעה על בימת ברודוויי ושיחקה בסרט אבוד, "צ'פרייס".
בתחילת 1914 שיחקה עבור אדווין סטנטון פורטר בדרמה "טס של ארץ סוערת", סרט באורך מלא של 80 דקות הנחשב על פי ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית להיסטורי ולנקודת מפנה בתולדות הקולנוע.
בנוסף זכתה פיקפורד לשכר גדול יותר ופרסום נרחב יותר כששיחקה בסרט האבוד המוצלח של סטנטון פורטר "לבבות נישאים ברוח" אותו גם כתבה.
פיקפורד עבדה עבור חברת ההפקה "פרמאונט" ועם מקימה המפיק היהודי הונגרי אדולף צוקור במשך שנתיים והשתתפה ב-17 הפקות שלה.
מהמפורסמות אפשר למנות את "סינדרלה" בה שיחקה בתפקיד הראשי, "בחורת המחר" בה שיחקה לצידו של אחיה השחקן ג'ק פיקפורד ובעיבוד הקולנועי לאופרה "מאדאם באטרפליי" בתפקיד הגיישה צ'ו צ'ו סאן.
ב-1917 הופיעה פיקפורד בסרטיו הראשונים של ססיל ב. דה-מיל "האמריקאית הקטנה", סרט אותו גם הפיקה, "רומנטיקה ברדוודס" ו"גאוות קלאן".
לאותה השנה הוסיפה גם הופעות בדרמה הקומית "נערה קטנה וענייה" בתור הנערה העשירה והאומללה גוונדולין, בעיבוד הקולנועי לספר הילדים "נסיכה קטנה" אותו גם הפיקה ובדרמה "רבקה של חוות סאניברוק", שנעשה על ידי חברתה של פיקפורד "The Mary Pickford Corporation", סרט אשר זכה הצלחה קופתית מפתיעה.
ב-1918 שיחקה בדרמות "סטלה מאריס" בתור מיס סטלה מאריס ו"ארמלי של בגדים קו אלי".
בתקופת מלחמת העולם הראשונה השתתפה פיקפורד בארבעה סרטי תעמולה אמריקאיים.
ב-1919 הפיקה ושיחקה בתפקיד הראשי בעיבוד הקולנועי לספר "אבא ארך רגליים" בתור היתומה הנטושה ג'רושה אבוט.

שנות ההצלחה

ב-1920 הופיעה בתפקיד מכונן בקריירה שלה במלודרמה הקומית המצליחה "פוליאנה" אותה היא גם הפיקה.
ב-1921 הפיקה ביחד עם אחיה ג'ק את העיבוד הקולנועי הקלאסי לספר הילדים "לורד פונטלרוי הקטן" ושיחקה בתפקיד סדריק ארול הדרמה הקומית. בנוסף הפיקה את הסרט "דרך הדלת האחורית" והופיעה בתפקיד הראשי.
ב-1924 פיקפורד שיחקה, הפיקה והייתה שותפה בבימוי הדרמה ההיסטורית "דורת'י ורנון של האדון הול", הסרט היה הראשון אותו ביימה פיקפורד ביחד עם מארשל ניילן.
ב-1925 שיחקה בקומדיה "אנני רוני הקטנה" בתפקיד נערת הרחוב הקשוחה אנאבל רוני.
ב-1926 זכתה להערכה רבה על הפקתה "דרורים" בה שיחקה בתפקיד מולי, צעירה המחלצת תינוקות שנחטפים.
ב-1927 כיכבה בקומדיה הרומנטית המוערכת אותה הפיקה "הבחורה הכי טובה שלי" בתפקיד המחסנאית מגי ג'ונסון.
בשנת 1929 הפכה פיקפורד לזוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר השנייה בהיסטוריה, כאשר זכתה בפרס על הופעתה בסרט הסאונד הראשון בקריירה שלה "מגונדרת" אותו גם הפיקה.
כמו כן הפיקה פיקפורד ושיחקה בעיבוד הקולנועי הראשון למחזה השייקספירי "אילוף הסוררת" לצידו של דאגלס פיירבנקס.
ב-1933 הפיקה והופיעה בתפקידה האחרון במערבון "סודות" לצידו של לסלי האווארד.
בשנת 1950 פרשה פיקפורד מקולנוע לאחר שהפיקה את הקומדיה "אהבה שמחה" ביחד עם דייוויד מילר.

נישואיה

פיקפורד הייתה נשואה בחייה שלוש פעמים.
ב-1911 נישאה לשחקן אואן מור איתו התקשתה להיכנס להריון, הזוג חי ביחד ולחוד במשך כ-9 שנים עד לפרידתם בעיקר בשל בעיית האלכוהוליזם של מור.
שבועות ספורים לאחר שהתגרשה התחתנה פיקפורד עם השחקן והבמאי המפורסם דאגלס פיירבנקס, נישואים שהחזיקו מעמד 16 שנה עד לגירושין.
נישאה בפעם השלישית לשחקן צ'ארלס רוג'רס, איתו אימצה בן ובת.
הזוג חי ביחד 42 שנים עד לפטירתה של פיקפורד.
לאחר שפרשה מקולנוע פיתחה פיקפורד בעיית שתייה כפי שפיתחו מרבית בני משפחתה ובעלה הראשון.
פיקפורד איבדה את אמה שארלוט ממחלת סרטן השד בשנת 1928, את אחיה ג'ק ממחלת העצבים נוירופתיה פריפרית ואת אחותה לוטי איתה ניהלה מערכת יחסים מתוחה מהתקף לב.

מוות

פיקפורד נפטרה במאי 1979 מדימום מוחי כשהיא בת 87, נקברה ב"פארק הזיכרון פורסט לאן" שבעיר גלנדייל לצד בני משפחתה.