google/wiki40b huggingface dataset:
עיבוד מקבילי

עיבוד מקבילי הוא מונח במדעי המחשב המציין עיבוד בו־זמני של מטלה מסוימת על ידי מספר מעבדים או מספר ליבות. המטלה מחולקת בין המעבדים כדי להגיע לתוצאות מהר יותר מבעיבוד טורי.
עיבוד מקבילי מבוסס על פיצול תהליך הפתרון של בעיה כלשהי למספר מטלות קטנות יותר, שאותן ניתן לבצע בו־זמנית, עם מידה מסוימת של תיאום.

ממשק העברת הודעות (MPI - Message Passing Interface)

במערכות ללא זיכרון משותף, הממשק לפירוק הבעיות וקבלת התוצאות מכל אחת מיחידות העיבוד מבוסס על העברת הודעות. MPI הוא תקן מקובל לעבודה במערכות מקביליות ללא זיכרון משותף.

סינכרון

במערכות מקביליות קיימת בעיה של אי־ודאות באשר לסדר הפעולות, היות שכל מעבד מבצע את התוכנית בקצב משלו. הבעיה עלולה ליצור טעויות אלגוריתמיות הנובעות מחוסר תיאום בין המעבדים.

מקביליות בחומרה: יחידות וקטוריות

בתכנות ישנם מצבים רבים בהם מתבצעות פעולות אריתמטיות זהות על פריטי מידע שונים (SIMD). כמו רבות מהשיטות המוזכרות פה הופיע הצורך לראשונה במחשבי־על ששימשו לסימולציות מדעיות מסובכות. פעולות אלה אופייניות כיום לפעולות גרפיות בתלת־ממד ואף בדו־ממד. לפיכך משולבות במעבד יחידות וקטוריות.
עקרון היחידה הווקטורית הוא שבמקום לפעול על פריט מידע בודד, נטען מהזיכרון אוסף של פריטים (וקטור), והפעולות מתבצעות בבת אחת על כל הפריטים.
בניגוד לצינורות, היחידות הווקטוריות הוסיפו אוסף פקודות מיוחדות למעבד שהיה צורך לעשות בהן שימוש כדי לנצל את היכולת. במעבדי אינטל הטכנולוגיה נקראה MMX, ובמעבדי IBM Power היא נקראה AltiVec. חסרונה העיקרי בכך שנדרשים מהדרים (קומפיילרים) מתוחכמים כדי לבצע וקטוריזציה עצמאית, או לחלופין התערבות מכוונת של המתכנת כדי להביא לשימוש ביחידות הווקטוריות.
בפעולות גרפיות פעולות וקטוריות הן מאוד נפוצות, ולפיכך יחידות וקטוריות (כמו גם צינורות) הפכו לחלק בלתי נפרד מכרטיסים גרפיים מודרניים, כאשר יצרן הכרטיס דואג ליישום הקוד הווקטורי לכל פעולה.
כריסטין אוהורוגו

ביוגרפיה

אוהורוגו נולדה ברובע ניוהאם של מזרח לונדון, להורים ממוצא איגבו. היא בוגרת של קולג' אוניברסיטת לונדון משנת 2005, בבלשנות.

2004

באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה אוהורוגו במקום ה-10 בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.00 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 50.50 שניות. בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:25.12 דקות, המנצחת הייתה ארצות הברית (3:19.01 דקות).

2005

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה אוהורוגו במדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:24.44 דקות, אחרי רוסיה (3:20.95 דקות) וג'מייקה (3:23.29 דקות).

2006

בתחרויות האתלטיקה של משחקי חבר העמים הבריטי שנערכו במלבורן, אוסטרליה בשנת 2006 זכתה אוהורוגו במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.28 שניות, לפני טוניק ויליאמס-דרלינג מבהאמה (50.76 שניות).

אלופת העולם

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה אוהורוגו בשתי מדליות. מדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.61 שניות, לפני בת ארצה ניקולה סנדרס (49.65 שניות) ונובלן ויליאמס מג'מייקה (49.66 שניות) ומדליית ארד בריצת שליחות 4x400 מטר בשיא בריטי חדש של 4:20.04 דקות, אחרי ארצות הברית (3:18.55 דקות) וג'מייקה (3:19.73 דקות, שיא ג'מייקני).

אלופה אולימפית

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה אוהורוגו במדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.62 שניות, לפני שריקה ויליאמס מג'מייקה (49.69 שניות) וסניה ריצ'רדס מארצות הברית (49.93 שניות). בנוסף, היא סיימה במקום החמישי בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:22.68 דקות, המנצחת הייתה ארצות הברית (3:18.54 דקות). היא הייתה לאתלטית הבריטית היחידה שזכתה במשחקים אולימפיים אלו במדליית זהב ולבריטית הראשונה שזוכה בריצת 400 מטר במדליית זהב.

2009

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיימה אוהורוגו במקום שלישי בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:25.16 דקות, אחרי המנצחת ארצות הברית (3:17.83 דקות).

2011

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 פסלה אוהורוגו בריצת 400 מטר כבר בשלב המוקדמות. היא זכתה עם נבחרת השליחות 4x400 מטר במדליית ארד.

2012

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אוהורוגו במדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.70 שניות, אחרי סניה ריצ'רדס (49.55 שניות) ולפני דידי טרוטר (49.72 שניות) שתיהן מארצות הברית. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:24.76 דקות.

2013

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 זכתה אוהורוגו בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.41 שניות, לפני אמנטל מונטשו מבוטסואנה (49.41 שניות). מדליית כסף בריצת שליחות 4x400 מטר בתוצאה של 3:22.61 דקות, אחרי ארצות הברית (3:20.41 דקות).

השעייה

אוהורוגו הושעתה מאליפות אירופה באתלטיקה בשנת 2006, משום שלא התייצבה לבדיקת סמים בדם שלוש פעמים, באוקטובר 2005 ופעמיים ביוני 2006.
Evince

היסטוריה

כתיבת Evince החלה בשכתוב GPdf, אשר מפתחיה החליטו שהיא כתובה בצורה מסורבלת המקשה את התחזוקה שלה.
מהר מאוד Evince פותח ועלה ביכולתיו על GPdf. בספטמבר 2005 הוא החליף את GPdf ואת GGV והפך למציג המסמכים הרשמי של GNOME.

תבניות קבצים נתמכים

Evince תוכנן במיוחד לתמוך בתבניות הקבצים הבאים:
מאיה שעיה

מאיה שעיה (נולדה ב-22 במאי 1973) היא יוצרת, תסריטאית' מחזאית ובמאית.

ביוגרפיה

שעיה בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה "בית צבי" ובית הספר לתסריטאות בניהולה של עידית שחורי. 
בשנת 2002 כתבה לסדרת הדרמה "סיטי טאוור" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2004 החלה לכתוב לסדרת הדרמה המוזיקלית יומית של yes "השיר שלנו" וכתבה במשך ארבע עונותיה. 
בשנת 2005 כתבה לסדרה "אגדת דשא" בכיכובם של דניאלה וירצר, סמי הורי ונבו קמחי ששודרה בערוץ 10. 
בשנת 2007 כתבה לסדרה "הנפילים" ששודרה ב-yes במשך שתי עונותיה. 
בשנת 2008 כתבה לסדרה "דני הוליווד" ששודרה ב-yes.
עוד כתבה לסדרה "אליפים", "תנוחי" ועוד.
בשנת 2007 יצרה מאיה את המחזה "דולפינים", המחזה עלה בתיאטרון בית ליסין וזכה לאהדה רבה ולפרסים.
בשנת 2010 כתבה את המחזה "תרופה" (medicament) לתיאטרון "היידלברג" שבגרמניה, המחזה רץ שם בהצלחה.
בשנת 2012 ביימה את המחזה "מלאכים באמריקה" בתיאטרון תהל עם אלי דנקר בתפקיד רוי כהן.
בשנת 2017 כתבה וביימה את המחזה " שירות לקוחות" שעלה ב"בית צבי".
באותה שנה ביימה את המחזה תרופה שעלה בתיאטרון הספרייה שליד "בית צבי".
נעמי סקוט

ביוגרפיה

סקוט נולדה בלונדון לאב בריטי ואם ילידת אוגנדה וממוצא הודי. שני הוריה משמשים ככמרים בכנסייה בוודפורד שברדברידג', והיא עצמה החלה את קריירת השירה שלה בלהקת הנוער של הכנסייה. סקוט אף לקחה חלק בפעילויות מסיונריות. כמו כן, היא הופיעה בקביעות בהצגות ובמופעים המוזיקליים שהועלו בבית ספרה.

קריירה

תפקיד המשחק המשמעותי הראשון של סקוט היה בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני הבריטי Life Bites. ב-2011 גילמה את מוהיני בנג'רי בסרט Lemonade Mouth של ערוץ דיסני האמריקאי, ובאותה שנה היא לוהקה לסדרת המדע הבדיוני "טרה נובה" בתפקיד מאדי שאנון. באוגוסט 2014 הוציאה מיני-אלבום בכורה בשם Invisible Division. 
בשנת 2015 השתתפה בסרט "33 כנגד כל הסיכויים" בתפקיד אסקרלטה, והצטלמה לסצנות בסרט "להציל את מארק וואטני" שלא הגיעו אל הגרסה הסופית. כמו כן, באותה שנה היא לוהקה לתפקיד ראשי בסרט "פאוור ריינג'רס" בתפקיד קימברלי, הריינג'רית הוורודה. הסרט, המהווה עיבוד קולנועי לסדרת הטלוויזיה "פאוור ריינג'רס", יצא לבסוף לאקרנים ב-2017, וזיכה את סקוט במועמדות לפרסי בחירת הנוער בקטגוריית השחקנית בסרט מדע בדיוני. באותה שנה לוהקה סקוט לתפקיד הנסיכה יסמין בסרט "אלאדין" (2019),  גרסה מחודשת ומציאותית  לסרט ההנפשה של דיסני משנת 1992.

חיים אישיים

ביוני 2014 היא נישאה לשחקן הכדורגל האנגלי ג'ורדן ספנס, לאחר ארבע שנים של זוגיות.
סוויס אינטרנשיונל אייר ליינס

תולדות החברה

סוויס נוסדה לאחר התמוטטות "סוויסאייר" בשנת 2002 בעקבות הליך פירוק, שנגרמה מהתנהלות פיננסית לקויה. האסטרטגיה העסקית של סוויסאייר, שכללה התרחבות העסקים, רכישת מטוסים חדשים וכן רכישת חברת התעופה הבלגית סבנה, התגלתה כגורמת הפסדים; בעקבות פיגועי הטרור של ה-11 בספטמבר, שפגעו בכל חברות התעופה הגדולות, התגלה בציבור מצבה החמור של סוויס והיא נאלצה להכריז על הליך פירוק (סבנה פורקה עוד קודם לכן ). חברת קרוסאייר, שהייתה חברת הבת של סוויסאייר לטיסות קצרות, קיבלה את רוב נכסי סוויסאייר ושינתה את שמה ל"סוויס". עם רכישתה של סוויס על ידי לופטהנזה, היא התקבלה כחברה בברית סטאר אלייאנס, ברית חברות-התעופה בה חברה גם לופטהנזה, והצטרפה לתוכנית הנוסע המתמיד שלה - Miles & More.
בניסיון להתחרות בפעילותיהן של חברות התעופה הזולות, סוויס מפעילה היום את swiss sun - שירות המאפשר לנוסעים לטוס משווייץ אל יעדי נופש כגון לרנקה בקפריסין, ברצלונה, בורגס, וורנה במחיר מוזל. כמו כן, סוויס מפעילה את swiss europe - שירות שמציע טיסות בתוך אירופה לערי בירה מרכזיות במחירים מוזלים.
החברה זכתה ב-2017 בתואר "חברת התעופה הטובה בעולם לטווחים קצרים" ע"פ מדד הסקרים של The Telegraph.

פעילות החברה בישראל

החברה מפעילה 2 טיסות יומיות בקו בין נמל התעופה הבינלאומי ציריך-קלוטן לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במגוון המטוסים רחבי הגוף של החברה. בחודשי החורף חלק מהטיסות מופעלות באמצעות מטוסי האיירבוס צרי הגוף של החברה.
שלבי טאנר

שלבי טאנר (אנגלית Tanner stages), הידועים אף בשם דירוג טאנר, הם שלבים בהתפתחות הפיזיולוגית של בני אדם בתקופות הילדות, התבגרות ובגרות. השלבים מגדירים מדדים פיזיולוגיים של התפתחות המתבססים על מאפיינים מיניים חיצוניים, עיקריים ומשניים, כגון גודל השדיים, אורך הפין והתפתחות שיער ערווה. שיטת שלבי ההתפתחות הוגדרה לראשונה על ידי ג'יימס מוריליין טאנר ועל כן נושאת את שמו.
עקב הבדלים טבעיים בין בני אדם, אנשים שונים עוברים את שלבי טאנר בקצב שונה התלוי בתזמון תחילת ההתבגרות המינית. שלבי טאנר משמשים לקביעת סוג הטיפול שיינתן לילדים ונערים חולי HIV וכן בקביעת גיל אצל נערים שגילם אינו ברור.
יוג'ין סרנן

ראשית חייו והשכלה

סרנן נולד ב-14 במרץ 1934 בשיקגו, אילינוי לאבא ממוצא סלובקי ואמא ממוצא צ'כי. הוא למד לתואר בוגר במדעים בהנדסת חשמל מאוניברסיטת פרדו ב-1956 ומוסמך במדעים בהנדסה אווירונאוטית מבית הספר של הצי האמריקאי במונטריי, קליפורניה. ב-1978 השלים סמינר בכלכלת נפט וניהולו באוניברסיטת נורת'ווסטרן.

שירות צבאי

בשנת 1956 החל את שירותו בצי על סיפון ה-USS Saipan. באוקטובר 1956, לאחר סיום לימודיו באוניברסיטת פרדו, נכנס לבית הספר לטיסה של הצי. בתום הכשרתו, בדצמבר 1957, הוצב בטייסות התקיפה 26 ו-112 בתחנת האוויר הימית במיראמר, קליפורניה, ולאחר מכן למד בבית הספר לבוגרים של הצי. הוא הגיע לדרגת אלוף-משנה (קפטן) בצי האמריקאי.

שירות בנאס"א

היה בין 15 האסטרונאוטים שנבחרו באוקטובר 1963. היה טייס במשימת ג'מיני 9. במהלך משימה זו שהה שעתיים ועשר דקות בפעילות חוץ רכבית, והיה לאמריקאי השני שהלך בחלל.
לאחר מכן היה טייס הגיבוי של ג'מיני 12, וטייס הגיבוי של מודול הירח של אפולו 7.

לאחר נאס"א

לאחר שירותו בנאס"א הצטרף לחברת קורל פטרוליום כסגן נשיא בינלאומי. תפקידו היה לשפר את תוכניות האנרגיה של קורל בשוק הבינלאומי.
בספטמבר 1981 הקים חברה משלו, "תאגיד סרנן", שסיפקה ייעוץ בתחום האנרגיה והתעופה. במקביל, היה שדרן ברשת ABC בשידורי שיגור המעבורת ושידורים העוסקים בחקר החלל.
בתחילת שנות ה-90 שימש כיו"ר מועצת המנהלים של תאגיד ג'ונסון אנג'ינירינג, שסיפק לנאס"א פיתוח מערכות צוות טיסה, ופעל בתוך מרכז ג'ונסון ומחוצה לו. בנוסף לתכנון של סביבות חיים על המעבורת, סקיילאב, הירח ומאדים, הפעילה החברה גם שני מתקני אימונים לאסטרונאוטים בתוך מרכז ג'ונסון.
בשנת 1999 פרסם את האוטוביוגרפיה שלו, "האדם האחרון על הירח".
ב-16 בינואר 2017 הלך לעולמו ביוסטון, טקסס.
לאה עוז

ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
נולדה כלאה אוזבכר לישראל אוזבכר. היה לה אח. בילדותה השתתפה בפעילות "בימת הנוער" ברחובות, שהפעילה איה לביא.
הייתה בזוגיות עם חיים צינוביץ'.
בגיל 31 שמה קץ לחייה. נקברה בבית העלמין הישן ברחובות.

ברדיו

בשנים 1985–1988 הגישה את התוכנית "לא על הלוף לבדו" בגלי צה"ל.
בין השנים 1990–1993 הגישה את התוכנית "סיאנס" ברשת ג'.
בשנים 1994–1996 הגישה את התוכנית "קולה של אמא" בגלי צה"ל.

בטלוויזיה

בשנים 1987–1988 הנחתה נקודת שידור בתוכנית הטלוויזיה "רואים 6/6" בטלוויזיה החינוכית.
ב-1991 הנחתה בערוץ הראשון את תוכנית הטלוויזיה "עד פופ".
בניין אי גה פארבן

היסטוריה

בניין אי גה פארבן בנוי על קרקע שנרכשה על ידי החברה בשנת 1927 במטרה להקים עליה את מבנה המטה שלה וזאת מתוך הכרה במרכזיותה של העיר, ודרכי הגישה הנוחות אליה באוויר וביבשה. היסודות למבנה הונחו בסוף שנת 1928, ובקיץ 1929 החלו בהתקנת שלד הפלדה של המבנה. העבודה נמשכה סביב השעון, תוך שימוש בחומרים ובטכניקות בניה חדשניות, והמבנה הענק הושלם תוך פחות מ-24 חודשים.

מלחמת העולם השנייה ולאחריה

בתקופת מלחמת העולם השנייה הופצץ האזור ונהרס אך הבניין עצמו כמעט לא נפגע, ושימש כמקלט ומגורים לאזרחים חסרי הבית של פרנקפורט. בחודש מרץ 1945 נכבשו המבנה וסביבתו בידי כוחות בעלות הברית והגנרל אייזנהאואר קבע בו את מפקדתו. בשנים 1945-1947 שימש המבנה כמטה כוחות בעלות הברית באירופה, ובו שכנו מפקדת כוחות הכיבוש האמריקנים ומשרדי המושל הצבאי. בתקופה זו נאסר השימוש בשם "בניין אי גה פארבן" ושמו הוסב ל"בניין המפקדה של הפיקוד האירופאי". בשנים 1949-1952 שוכנו במבנה משרדי הנציב העליון האמריקני בגרמניה, וגילגולים שונים של כוחות צבא ארצות הברית בגרמניה, וכן של גופי ממשל אמריקנים נוספים כמו ה-CIA איכלסו את המבנה עד שנת 1994.

כיום

לאחר איחוד גרמניה הודיעה ארצות הברית כי בכוונתה להסיג את כוחותיה הצבאיים מאזור פרנקפורט ולהחזיר את החזקה במבנה לידי השלטונות הגרמניים. בשנת 1996 נרכשו המבנה וסביבתו בידי ממשלת מדינת הסה במטרה להפכו למבנה בקמפוס של אוניברסיטת גתה בפרנקפורט. המבנה עבר שיפוץ מקיף בעלות של כ-50 מיליון מרקים גרמניים.

המבנה

בניין אי גה פארבן בנוי משש כנפיים המחוברות ביניהן במסדרון מרכזי המתעקל בצורת קשת בסגנון "הריאליזם החדש" הגרמני (Neue Sachlichkeit). צורה זו מאפשרת תאורה ואוורור טבעיים לכל חלקי המבנה. הכניסה הראשית לבניין ממוקמת במרכזו של ציר הרוחב, בין הכנף השלישית והרביעית, והיא מובחנת באמצעות פורטיקו הבנוי מול דלתות הכניסה. הדלתות עצמן וכן דלתות המעליות עשויות ברונזה, התקרה וקירות האכסדרה מכוסות בלוחות ברונזה ונחושת באפריז. בלובי הפנימי ממוקמים שני גרמי מדרגות מעוקלים מעוטרי אלומיניום, והקירות מחופים בשיש. החזית האחורית של המבנה, בעלת העיקול הנוטה פנימה, מזוגגת, ומשקיפה לבריכת נוי ולפארק, אשר בקצהו, במרחק של 100 מטרים מן המבנה המרכזי, הוקם מבנה נוסף (הקזינו). בכל אחת מכנפי המבנה הותקנה מעלית ייחודית - מעלית מתמדת (Paternosteraufzug).

ממדים

המבנה בעל 9 קומות, בגובה של 35 מטרים ומשתרע לאורך של 250 מטרים. נפחו הכולל של המבנה כ-280,000 מ"ק. המבנה עשוי ממסגרת פלדה במשקל 4,600 טון, הרצפות והתקרות בנויות מבלוקים חלולים והקירות הפנימיים בנויות מלבנים. שטח המשרדים הנוצר בחלל הענק הוא יותר מ-55,000 מטר רבוע. המבנה מצופה בחלקו החיצוני ב-33,000 מ"ר של שיש טרבטין.
כיוון הנדידה

תקציר העלילה

העלילה מתרחשת במאה ה-21, ומתמקדת בדֶלֵרובּיָה - עקרת בית ואם צעירה לשני ילדים קטנים החיה בתנאי עוני בחווה בעיירת שוליים בטנסי, מנותקת מקצב החיים הפועם של אמריקה המתקדמת. לדלרוביה היו שאיפות לא אופייניות לעיירה זו בה בבית הספר המקומי אין פיקוח על תוכנית הלימודים והמורים חסרי מוטיבציה: היא נסתה להתקבל לאוניברסיטה, אבל עם הרקע ההשכלתי הדל שלה לא היה לה סיכוי. בגיל שבע-עשרה נכנסה להריון, נישאה בנישואים חפוזים לקאב, עברה להתגורר בחוות הוריו השתלטנים, ילדה שני ילדים, וחייה נתקעו. יום אחד, כאשר דלרוביה מתכוונת להפגש עם בחור שהכירה כדי לבגוד בפעם הראשונה בבעלה ובכך בעצם להשליך את חייה המוכרים, היא בוחרת לא להרכיב משקפי הראייה שלה, כדי שתיראה במיטבה. במעלה ההר שליד החווה המשפחתית היא רואה חיזיון שהיא מתארת כ"שריפה ללא עשן" שלאחר מכן יתברר שהיו אלו מיליוני פרפרים מסוג דנאית מלכותית ותנועת הכנפיים הכתומות שלהם. החיזיון מוכרז כנס בעיירה ההררית הענייה, אבל כשחוקר פרפרים מקים מעבדה בקרוואן שבחצר ביתה של דלרוביה הוא מספק להם הסבר מדעי לתופעה. נדידת הדנאית מאזורים קרים בצפון אמריקה לדרום החם היא תופעה ידועה, אלא שהפעם במקום להגיע להרי מקסיקו הגיעו הפרפרים לאזור הררי בארצות הברית. החוקר מזהיר ששינוי ההתנהגות של הפרפרים הוא סימפטום מטריד של ההתחממות עולמית ושהפרפרים בסכנת הכחדה בעקבות שינוי מסלול חייהם. חיי העיירה השלווים משתנים בעקבות הופעת תקשורת וקהל רב של מבקרים וגם חייה של דלרוביה עוברים תפנית חדה. לראשונה היא עובדת בשכר (כעוזרת של החוקר) ומגלה עניין מחודש במדע.
הספר משלב מגוון של נושאים: ההתחממות הגלובלית והשפעת האדם על הטבע, הפערים הבין-חברתיים בארצות הברית, פערי מדע-אמונה, יחסים בתוך משפחה – חמות-כלה, הורים-ילדים – הגשמה עצמית, וחברות.

השראה

קינגסולבר סיפרה בראיונות שרצתה במשך שנים רבות לכתוב רומן על איך אנחנו חושבים ומדברים על שינוי האקלים, ומדוע אנחנו לא מדברים על זה ולמה כל כך קשה לדבר על זה כי סיפורים וספרות יכולים לעזור לנו לשקול להסתכל על העולם אחרת. היא מרגישה שבעזרת פרוזה ניתן לארוז את המדע באופן שאינו מאיים עבור קהל גדול יותר ולעורר אמפתיה.
הרעיון לאירוע שיפעיל את הסיפור, הופיע לה בחלום בו ראתה את מיליוני הפרפרים ודמיינה איך מחצית האנשים יראו בו נס שאורגן על ידי אלוהים והאנשים האחרים יראו בכך הוכחה מחרידה להתחממות הגלובלית.
הספר גם עוסק באימהות. לטענת הסופרת אימהות בחברה שלנו עברה רומנטיזציה עד כדי כך שזה כמעט נגד החוק לומר שיש רגעים ביום שאת שונאת את הילדים שלך ולכן זה היה אתגר ליצור דמות שהיא אמא כזו, שאוהבת את ילדיה, אך האימהות לא מספקת אותה בכלל.
ארדואינו

אַרְדוּאִינוֹ (מאיטלקית: Arduino) הוא מיקרו-בקר בעל מעגל מודפס יחיד (Single Board MicroController), עם סביבת פיתוח משולבת (IDE) ברישיון קוד פתוח, אשר מטרתה ליצור סביבה נוחה וזולה לפיתוח פרויקטים המשלבים תוכנה עם רכיבי אלקטרוניקה.
לארדואינו קהילת משתמשים גדולה ומדריכים מקוונים המסייעים להוריד את חסם הכניסה לתחום הפיתוח המשלב חומרה ותוכנה.

היסטוריה

ארדואינו החל כפרויקט לסטודנטים במכון לתכנון אינטראקציה, איווריאה, איטליה. השם "ארדואינו" הוא כשמו של בר באיווריאה, היכן שכמה ממייסדי הפרויקט נהגו להיפגש. הבר עצמו קרוי על שמו של ארדואין מאיוורה מרקיז איווריאה בין השנים 990-999 ומלך איטליה בין השנים 1002 עד 1014.

רישוי

תרשימי הבנייה של הארדואינו פתוחים ומוגנים ברישיון קוד פתוח. מותר לבנות ולמכור לוחות ארדואינו, ולכנותם 'תואמי ארדואינו'.
ברם, על מנת להשתמש במותג "Arduino", יש צורך לרכוש רישיון שהכנסותיו משמשות לקידום פרויקטי ארדואינו, ולעמוד בדרישות איכות. 
בפועל, קיימים בשוק לוחות משני הסוגים הנ"ל.
צ'ארלס יוסט

ביוגרפיה

יוסט נולד בעיירה ווטרטאון (Watertown) שבמדינת ניו יורק ב-6 בנובמבר 1907. הוא למד בבית הספר הוצ'קיס (Hotchkiss), וב-1924 היה חברם לכיתה של רוזול גילפטריק  (לימים סגן מזכיר ההגנה ותת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית) ופול ניטשה  (לימים מזכיר הצי של ארצות הברית). לפני שסיים את לימודיו הגבוהים באוניברסיטת פרינסטון ב-1928, הוא למד לתואר שני באקול פראטיק דה אוטז אטיד שבפריז. בשנה שלאחר מכן ערך מסעות רבים בז'נבה, ברלין, ברית המועצות (בחברת הסופר קרוסוול באוון ), פולין, רומניה, הונגריה, יוגוסלביה, ספרד ווינה.
יוסט הצטרף לשירות החוץ של ארצות הברית ב-1930 על פי עצתו של מזכיר המדינה לשעבר רוברט לנסינג. הוא שירת כדיפלומט באלכסנדריה שבמצרים כפקיד קונסולרי ואחר כך עבר לנציגות הדיפלומטית של ארצו בפולין. ב-1933 עזב את שירות החוץ ופצח בקריירה ככתב זר עצמאי באירופה וסופר בניו יורק. לאחר נישואיו לאירנה רוביץ'-אולדקובסקה, שב יוסט למחלקת המדינה של ארצות הברית ב-1935 ונתמנה לעוזר ראש אגף בקרת נשק ותחמושת ב-1936. הוא השתתף בוועידת דמברטון אוקס בוושינגטון די. סי. מאוגוסט עד אוקטובר 1944, כשעבד על ניסוח הפרק השישי והשביעי של מגילת האומות המאוחדות. לאחר מכן הוא לקח חלק בוועידת האומות המאוחדות בנושא ארגון בינלאומי שנערכה בסן פרנסיסקו באפריל 1945 כעוזרו של מזכיר המדינה אדוארד סטטיניוס. ביולי אותה שנה הוא היה מזכירה הכללי של ועידת פוטסדאם.
ב-1945 הוחזר יוסט לשירות החוץ. שנה לאחר מכן היה לממונה על היחסים בתאילנד במהלך שלטונו הקצר של ראמה השמיני, מלך תאילנד. במהלך שנות הארבעים המאוחרות ובראשית שנות החמישים, הובילו אותו שליחויותיו לצ'כוסלובקיה, אוסטריה ויוון. ב-1954 מונה לציר בלאוס, ונהפך לשגריר הראשון ארצות הברית שם כעבור שנה. בשלהי 1957 מונה לשגריר בסוריה. זמן קצר לאחר מינויו התמזגו סוריה ומצרים לרפובליקה הערבית המאוחדת, וארצות הברית התבקשה לסגור את שגרירותה בסוריה. יוסט הועבר לשגריר במרוקו ב-1958.
ב-1961 החל את עבודתו הראשונה באו"ם כסגנו של השגריר עדלי סטיבנסון. אחרי מותו של סטיבנסון ב-1965 נשאר יוסט כסגן השגריר תחת ארתור גולדברג. ב-1964 הועלה יוסט לדרגת קריירת שגריר, דרגת שירות החוץ המקצועית והגבוהה ביותר, בהוקרה על שירות מכובד במיוחד למשך תקופה ממושכת. ב-1966 התפטר סופית משירות החוץ במטרה להתחיל את הקריירה שמעולם לא התחיל כסופר, במועצה ליחסי חוץ וכמורה באוניברסיטת קולומביה. ב-1969, הנשיא ריצ'רד ניקסון קרא ליוסט לחזור בו זמנית מפרישתו על מנת למנותו לשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות. הוא התפטר מתפקיד זה ב-1971 והוחלף בג'ורג' הרברט ווקר בוש, לימים נשיא ארצות הברית. מיד לאחר מכן חזר לכתוב וללמוד בבית הספר לשירות החץ באוניברסיטת ג'ורג'טאון.
ב-1974, הוענק ליוסט גביע שירות החוץ על ידי עמיתיו שם. ב-1979, יוסט היה יושב ראש משותף של "האמריקאים עבור סאל"ט-2", ​​קבוצה שדחפה את הסנאט של ארצות הברית ליישום המעבר לאסטרטגיית הגבלת נשק. הוא היה נאמן של האוניברסיטה האמריקאית בקהיר, ומנהל מכון אספן לחילופי תרבות עם איראן.
יוסט נפטר ממחלת הסרטן ב-21 במאי 1981 בבית החולים של אוניברסיטת ג'ורג'טאון בוושינגטון.
פסגת בוס

היסטוריה

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד (שנערך בין השנים 1963- 1964), בשל דמיון הפסגה לבליטת מגן וכן לזכר סר ארנסט שקלטון שכונה "הבוס".
בית החולים לילדים של פילדלפיה

היסטוריה

הרעיון להקמת בית החולים נרקם על ידי דוקטור פרנסיס ווסט לואיס, בהשראת ביקורו בלונדון בבית החולים גרייט אורמונד סטריט, שהוקם ב-1852 והיה בית החולים לילדים הראשון בבריטניה. הוא שכנע את שניים מעמיתיו דוקטור תומאס טי יוסון ודוקטור ריצ'רד אלכסנדר פולרטון פנרוז להצטרף למיזם הקמת בית החולים לילדים הראשון בארצות הברית.
בית החולים נוסד בפילדלפיה ב-1855 והכיל בתחילה 12 מיטות אשפוז ובית מרקחת. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית עבר בית החולים למיקום חדש בעיר והכיל 35 מיטות, ב-1916 עבר פעם נוספת, ב-1922 הוקמה בו לראשונה מעבדת מחקר. ב-1974 עבר למיקומו הנוכחי בגדה המערבית של נהר סקוקל, בסמוך לאוניברסיטת פנסילבניה.
בית החולים מכיל 527 מיטות, פוקדים אותו ואת רשת המרפאות שלו מעל מיליון מטופלים מדי שנה. הוא כולל גם מרכז מחקר מהגדולים ומהמובילים בעולם בתחום רפואת הילדים, מרכז שיקום לילדים ורשת של מעל 50 מרפאות לילדים הפרוסה ברחבי פנסילבניה וניו ג'רזי.
מרבית החוקרים במרכז המחקר של בית החולים הם חברי סגל באוניברסיטת פנסילבניה. בית החולים כולל שש מחלקות אקדמאיות: רפואת ילדים, כירורגיה, הרדמה, טיפול נמרץ, פתולוגיה ופסיכיאטריה. מחלקת רפואת הילדים פועלת בשילוב מלא עם האוניברסיטה וחמש המחלקות הנוספות פועלות בשיתוף פעולה עם המחלקות המקבילות בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה.
בית החולים נמנה עם בתי החולים לילדים הטובים בעולם. על פי U.S. News & World Report הוא מדורג בין הראשונים בארצות הברית בכל עשר המומחיות הרפואיות המדורגות על ידי המגזין. נכון ל-2015 הוא ממוקם ראשון בנאונאטולוגיה ובאורתופדיה, שני באורולוגיה, שלישי בטיפול בסרטן, גסטרואנטרולוגיה, נוירולוגיה ונוירוכירורגיה, פולמונולוגיה, רביעי בקרדיולוגיה וניתוחי לב ושישי בנפרולוגיה.
בית החולים היה החלוץ בארצות הברית בתחום הטיפולים הרפואיים לילדים במקרים רבים, בהם: מתן הכשרה מעשית רשמית לרופאי ילדים, הפעלת יחידת טיפול נמרץ לתינוקות, תוכניות טיפול לילדים עם לקות דיבור, אינקובטורים סגורים לתינוקות, שימוש בצנתר בלון לטיפול בבעיות לב, גילוי הגורם למונונוקלאוזיס זיהומי ("מחלת הנשיקה"), חיסונים לחזרת, שעלת, שפעת וRotavirus.
משה וישגרודסקי

ביוגרפיה

וישגרודסקי התאמן בקבוצת הפועל חיפה.

אלוף ישראל

בשנים 1948 - 1952 זכה וישגרודסקי באליפות ישראל במרוץ אופני כביש.
במכביה השלישית שנערכה בשנת 1950 זכה וישגרודסקי במדליית כסף במרוץ אופני כביש, למרחק של 50 ק"מ בתוצאה של 1:20,40 שעות, אחרי מרטין ואן-גלדר מהולנד (1:20,35 שעות), שנתיים לאחר מכן, בכינוס הפועל החמישי שנערך בשנת 1952 הוא זכה במדליית זהב בתחרות ל-50 ק"מ בתוצאה של 1:16,22 שעות, לפני אליעזר טגנסקי (1:18,7 שעות) ויצחק כרמל (1:19,31 שעות) ושנה לאחר מכן, במכביה הרביעית שנערכה בשנת 1953 הוא סיים במקום רביעי במרוץ אופני כביש, למרחק 76 ק"מ (מתל אביב לנתניה ובחזרה). 
לאחר שפרש מספורט תחרותי הפך וישגרודסקי למאמן ולשופט.
אגדת חורף

עלילת המחזה

המחזה הוא סיפורו של פוליקסנס, מלך בוהמיה, שמבקר אצל חבר ילדותו לאונטס, מלך סיציליה. לקראת סיום הביקור לוחץ לאונטס על פוליקסנס שימשיך ביקורו. בשלב מסוים מצטרפת גם הרמיון, אשתו של לאונטס לדרישות, מכיוון שהיא מאוד נהנית מסיפוריו על ילדותו עם לאונטס ומחברתו באופן כללי. לאחר ניסיונות שכנוע רבים, פוליקסנס לבסוף נכנע. הביקור נמשך, והרמיון מגלה יותר ויותר חיבה לפוליקסנס. לאונטס שם לב לכך, ומתחיל לחשוב שמא בנו, ממיליוס, הוא פרי אהבתם. חשדו נעשה כפייתי כל כך, שהוא מורה למשרתו קמיליו להגיש לפוליקסנס משקה מורעל. קמיליו ממרה את פי מלכו בשם הצדק, ומזהיר את פוליקסנס כי לאונטס רוצה במותו. פוליקסנס וקמיליו בורחים בחשכת לילה, דבר אשר רק מחזק את טענתו של לאונטס כי הוא אכן אשם בניאוף. בכעסו, הוא משליך את הרמיון לכלא, למרות ניסיונות השכנוע של הרמיון בחפותה. הוא אף שולח אנשים לאורקל מדלפי, כדי לשמוע את פסק דינה בעניין וכך להוכיח את צדקתו.
בינתיים, בכלא, הרמיון יולדת בת. לאונטס מתכחש לבתו שאך נולדה ומצווה לנטוש אותה בחוף מבודד בבוהמיה. השליחים מהאורקל חוזרים, משפטה של הרמיון נערך, וגזר הדין נגלה: הרמיון זוכתה; פוליקסנס חף מפשע; ואילו לאונטס הוא עריץ אכול קנאה, ואם בתו לא תימצא, ייוותר ללא יורש. לאונטס מבטל במחי יד את דברי האורקל ומגדירם כשקר, אך אז הוא מקבל ידיעה מרה: בנו נפטר מצער, מכיוון שלא הורשה לראות את אמו. לפתע מבין לאונטס את גודל הטעות שעשה, ומצטער צער רב על טעויות שיפוטו. לאונטס לא מספיק לפגוש את אשתו המסכנה, והנה הוא מקבל ידיעה מרה נוספת: הרמיון מתה גם היא מצער. לאונטס שולח משלחת לחפש את בתו יחידתו, אך המשלחת כולה נהרגת במהלך המסע, ואין איש יודע מה עלה בגורלה של בתו. בינתיים, הרחק בבוהמיה, מגלה נער רועים את התינוקת ואביו מאמץ אותה לבת.
שש-עשרה שנים עוברות, והמלך פוליקסנס מודאג בקשר לבנו פלוריזל, הנפגש תכופות עם פרדיטה, בתו בת ה-16 של רועה. פוליקסנס לא מרוצה מהעובדה שבנו מתרועע עם פשוטת עם. כאשר הוא מגלה על תוכניתם להינשא, הוא נמלא זעם רב ומאיים כי יפגע בכל מי שיעז לעזור לזוג לממש את תוכניתם. קמיליו, משרתו של פוליקסנס משכבר הימים, נמלט עם פלוריזל ופרדיטה מזעם פוליקסנס. יחד הם מגיעים לארמונו של לאונטס בסיציליה. לאונטס מברכם ומארח אותם, ובו-בזמן פוליקסנס רודף אחריהם. לבסוף, זועם כולו, הוא מגיע ולאונטס פונה לדבר עם שניהם, פוליקסנס ופלוריזל. לאונטס מגלה כי בתו של הרועה היא למעשה בתו האבודה פאולינה. המשרתת של לאונטס לוקחת אותו אל הארמון כדי שיראה פסל של הרמיון. כשהוא מגיע לביתו הוא מגלה כי למעשה אין זה פסל אלא הרמיון אשתו האמיתית; היא התחבאה כל השנים, והתפללה לשובה של בתה. שמחתם על האיחוד גדלה לאחר שהם חוגגים את חתונתם של פרדיטה ופלוריזל.

עיבודים

בשנת 2009 יצא לאקרנים סרט קולנוע בריטי המבוסס על המחזה, בבימויו של ווריס האוסיין ובכיכובו של דוגרי סקוט.