נשים להגה

רקע

בשנת 1957 יצאה בריאד הכרזה על איסור נהיגת לנשים.  איסור זה הוא חלק ממערכת רחבה אשר שוללת מנשים זכויות, כמו למשל שיטת האפוטרופסות הגברית, לפיה לנשים אין חופש תנועה או חופש עיסוק, וחייבות את אישורו של גבר ממשפחתן - בדרך האב מעת הלידה, הבעל אחר הנישואים, ובן או קרוב אחר אחר התאלמנות - עבור כל פעולה, כולל לימודים או נישואים. על פי דו"ח מ-2012, זכויות נשים בסעודיה הן מהמוגבלות ביותר בהשוואה לסטנדרטים בינלאומיים.
בשנת 2002, כתב העת האקונומיסט העריך כי המשכורות של כ-500,000 הנהגים הנדרשים להסיע נשים בסעודיה מהוות 1% מההכנסה הלאומית.

מחאת הנהיגה של 1990

ב-6 בנובמבר 1990, 47 נשים סעודיות בריאד שלחו את נהגיהן הביתה, ונהגו במכוניותיהן בשיירה במחאה נגד האיסור. הנשים שנעצרו עוכבו למשך יום אחד, דרכוניהן הוחרמו, חלק פוטרו ממקומות עבודתן כתוצאה ממחאתן.

2007-2008 עצומה וסרטון ויראלי

בספטמבר 2007, האגודה להגנה על זכויות נשים בסעודיה, אשר נוסד על ידי וג'הה אל-הוויידר ופאוזיה אל-עיוניi, הגישו עצומה עם 1,100 חתימות למלך עבדאללה בבקשה לביטול האיסור על נהיגה לנשים.
ביום האישה הבינלאומי 2008, אל-הוויידיר צילמה את עצמה נוהגת, ולאחר שהסרטון פורסם ב-YouTube ונהיה ויראלי, המעשה שלה משך סיקור נרחב בתקשורת הבינלאומית. אל הוויידיר הביעה את תקוותה כי האיסור על נהיגת נשים יבוטל עד יום האישה הבינלאומי ב-2009.

2011-2012 

ב-2011, קבוצה של נשים כולל מנאל א-שריף התחילה קמפיין פייסבוק בשם "למדו אותי לנהוג, כדי שאוכל להגן על עצמי" או Women2Drive ("נשים להגה"), אשר בערבית גם כולל משחק מילים בין נהיגה להנהגה. הנשים אמרו כי הקמפיין שלהן בהשראת האביב הערבי.
הקמפיין קרא לנשים להתחיל לנהוג ב-17 ביוני 2011. הקמפיין הכה גלים וגרף אוהדים רבים בפייסבוק. אל-שריף תיארה את הפעולה כמתרחשת במסגרת זכויות נשים, ולא כמחאה. אל-הוויידיר התרשמה, והצטרפה אף היא לקמפיין.

סובארו

כחברה, סובארו משווקת את מכוניותיה בכבדות לנשים (בארצות הברית), לכן התאחדו פעילות זכויות נשים סעודיות וכן מספר ארגונים, כולל "נשים להגה", והן ביקשו מחברת האם של סובארו, פוג'י תעשיות כבדות, להפסיק למכור כלי רכב במדינות שבהן נשים לא יכולות לנהוג.

מנאל א-שריף

במאי, לפני הפתיחה הרשמית של הקמפיין, אל הוויידיר צילמה את אל-שאריף, נוהגת ברכבה. הווידאו פורסם ביוטיוב ופייסבוק. אל-שריף נעצרה ושוחררה ב-21 במאי ולמחרת נעצרה שנית. ב-30 במאי, א-שריף שוחררה בערבות, על תנאי שתחזור לחקירה אם תידרש, ושלא תדבר עם התקשורת, ולא תנהג. ניו יורק טיימס ו-Associated Press ייחסו את משך הזמן הארוך של אל-שריף יחסית למחאות קודמות עם הפחד של הרשויות בסעודיה מגל המחאות של האביב הערבי.

סוף מאי – תחילת יוני

ב-23 במאי, אישה נוספת נעצרה על נהיגה ברכב. היא נסעה עם שתי נשים ברכבה ב אר-ראס, ועוכבה על ידי משטרת התנועה בנוכחות כוחות הביטחון. היא שוחררה לאחר חתימה על הצהרה כי לא תשוב לנהוג. אך בתגובה למעצרה של אל-שריף, עוד מספר נשים סעודיות פרסמו סרטונים של עצמן נוהגות במהלך הימים הבאים.
ו'גנאט רחביני, שחקנית סעודית מפורסמת בעולם הערבי, הייתה בין הנשים שנהגו במכוניותיהן במחאה ב-4 ביוני בג'דה. היא נעצרה ושוחררה למחרת ללא ערבות.

17 ביוני 2011

ב 17-ביוני, כ-50 נשים נהגו במכוניות בערים שונות ברחבי סעודיה, כולל מהא אל-קהטיני ואימאן אל-נאפג'אן בריאד, ונשים אחרות בג'דה ו דמאם. בסיבובה השני של אל-קהטיני, היא קיבל דוח על נהיגה ללא רישיון סעודי. אל-קהטיני הייתה מרוצה מכך, ואמר לטיים מגזין, "זה דוח. תרשום את זה. אני האישה הסעודית הראשונה לקבל דוח תנועה."
בעיתון הגרדיאן דווח כי המשטרה הייתה תחת הוראות לא להתערב בפעילותן של הנשים ב-17 ביוני.

סוף יוני 2011

שתי נשים סעודיות צולמו נוהגות בריאד על ידי תומסון רויטרס ב-22 ביוני.
ב-29 ביוני, חמש נשים נוהגות נעצרו בג'דה. הבלוגרית הסעודית אימאן אל-נאפג'אן תיארה את המעצרים כ"מעשה ההדף הגדול הראשון מצד הרשויות". היא טענה שמחאות יוני 2011 היו משמעותיות יותר מאשר אלה של 1990, כי "למעשה ב-1990 המחאה הייתה רק בת ארבע עשרה מכוניות בהן היו 47 נשים, [בעוד מ-17 ביוני ועד סוף החודש היו כשבעים מקרים מתועדים של נשים נוהגות."

יולי–ספטמבר

בחודש יולי, הנסיכה אל-טאוויל, אשתו של אחיין של המלך עבדאללה, דיברה על התנגדותה לאיסור נהיגה לנשים בשידור רדיו אמריקאי, ב-NPR, וקראה לשוויון זכויות לנשים בשוק העבודה, במערכת המשפטית, ובחינוך. היא תיארה את זכויות האדם האלה כחשובות יותר מהזכות לנהוג.
בסוף ספטמבר, שאימה ג'סטניה נידונה ל-10 מלקות על נהיגה במכונית בג'דה. גזר הדין נפסק זמן קצר לאחר שהמלך עבדאללה קבע כי נשים יוכלו להשתתף בבחירות המוניציפליות ב-2015, והוא ביטל את גזר הדין.

נובמבר

ב-15 נובמבר 2011, מנאל אל-שריף הגישה כתבי תביעה בוועדת הקובלנות, משפט מתמחה שאינו בית משפט שריעה, נגד מנהל התנועה על דחייה של בקשתה לקבלת רישיון הנהיגה. אל-שריף הגישה בקשה לקבלת רישיון במאי 2011. התביעה הועברה אל משרד הפנים.

דצמבר

בתחילת דצמבר, חבר מועצת השורא, כמאל סובחי, הגיש דו"ח למועצה, ובו כתוב כי הסרת האיסור תוביל לזנות, פורנוגרפיה, הומוסקסואליות וגירושים וכן "הסוף לבתולין". ראש המועצה אמר לנשים הפעילות כי הוא "עדיין פתוח לשמוע את הטעונים להסרת האיסור".

פברואר 2012

ב-4 בפברואר, סמר בדאווי, פעילת זכויות אדם אשר נהגה באופן קבוע מאז יוני 2011 וסייעה לנשים אחרות שנהגו מול המשטרה ובתיקים המשפטיים הגישה תביעה דומה לזו של מנאל א-שריף, נגד הדחייה שקבלה בעקבות בקשתה לרישיון נהיגה. לא הייתה הכרעה בבית המשפט, שפשוט דחה את המועד.

יוני 2012

ב-29 ביוני 2012, כדי לחגוג את יום השנה של מחאת יוני 2011, הושק קמפיין מחודש למען הזכות לנהוג. אחת ממארגנות הקמפיין, עזיזה אל-יוסף, נהגה במכוניתה, ודיווחה שעוד כמאה נשים סעודיות נוהגות באופן קבוע מאז יוני 2011.

2013 – 2016

באוקטובר 2013, התחיל קמפיין שקרא לנשים להפר את האיסור לנהוג ב-26 באוקטובר, אליו הצטרפו מספר פעילות בוטות. בתגובה, אתר האינטרנט של הקמפיין נחסם בסעודיה, והשיח' צאלח אל-לוהיידן, אחד מאנשי הדת הבכירים בערב הסעודית, יצא בהצהרה שנשים שנוהגות מסתכנות בפגיעה בשחלות, ועלולות ללדת ילדים עם בעיות קליניות. משרד הפנים גם יצר קשר באופן אינדיווידואלי עם המנהיגות של הקמפיין והורה להן לא לנהוג. אולם, למרות זאת ולמרות נוכחות משטרתית כבדה, יצא הקמפיין לדרך, ותוך ימים ספורים עלו לפחות 12 סרטים ב-YouTube של נשים נוהגות, ורבות אחרות דיווחו שעשו זאת גם, אך ללא תיעוד צילומי. האקטיביסט הישאם אל-פאג'י פרסם ביוטוב סרטון ויראלי בתמיכה בקמפיין הנהיגה של הנשים, שעשה פרודיה לשירו של בוב מארלי השיר "No Woman No Cry", אשר נקרא "No Woman No Drive". את הסרטון הפיק בעלה של לוג'יין אל-הד'לול, פאהד אל-בוטיירי.

לוג'יין אל-הד'לול

ב-30 בנובמבר 2014, לוג'יין אל-הד'לול עשתה כותרות כאשר עשתה את חלקה למען תנועת הזכות לנהוג. בתור סטודנטית באיחוד האמירויות הערביות, הוציאה שם אל-הד'לול רישיון, ואז נסעה במכוניתה לגבול סעודיה וביקשה לחצותו. הייתה לרשויות הסעודיות התראה על מעשיה, מכיוון שמספר ימים קודם לכן העלתה ליוטוב סרטון בו היא נוהגת, אשר תוך ארבעה ימים קיבל יותר מ-800,000 צפיות, האשטאג בטוויטר, וגם למעלה מ-3,000 תגובות ביוטוב. כשהיא הגיעה לגבול ערב הסעודית היא צייצה בטוויטר כי פקיד מכס עצר אותה בגבול, והיא תקועה שם - לא נותנים לה לעבור, ולא מחזירים את דרכונה. היא המשיכה לצייץ במהלך 24 השעות בהם הוחזקה בגבול לקהל בינלאומי. למחרת, היא נעצרה על ידי המשטרה, והוחזקה במאסר למשך 73 ימים.

נסיך מוחמד בן סלמאן

נסיך מוחמד בן סלמאן דיבר בראיון ב-2016 על האיסור של נשים סעודיות לנהוג ואמר כי "ערב הסעודית לא מוכנה עדיין לנשים נוהגות". הנסיך אמר גם כי "נהיגת נשים אינה עניין דתי כמו שזו בעיה הנוגעת לחיי הקהילה עצמה אשר מקבלת או דוחה זאת." עם זאת, הוא היה מאוחר יותר מי שנחשב כמאחורי ההסרה של איסור הנהיגה בספטמבר 2017.

2017-2018

ב-26 בספטמבר 2017, המלך סלמן הכריז על הכרה בזכותן של נשים סעודיות לנהוג על פי השריעה. נקבע כי רישיונות נהיגה לנשים יונפקו החל מ-24 ביוני 2018. רשויות מיד יצרו קשר עם מנהיגות התנועה "נשים להגה" והורו להן לא לדבר עם התקשורת על הנושא.
בין 15–18 במאי 2018, הרשויות פשטו על בתיהן של פעילות "נשים להגה" וכן מתנועת ביטול שיטת האפוטרופסות הגברית בסעודיה, ועצרה רבות, כולל לוג'יין אל-הד'לול, אימאן אל-נאפג'אן, עאישה אל-מאנה, עזיזה אל-יוסף, מדיחה אל-עג'רוש, ועוד כמה נשים, וכן ושני גברים המעורבים בתנועה. Human Rights Watch מפרש את מטרת המעצרים כאמצעי הפחדה "נגד כל מי שמביע ספקנות לגבי האג'נדה של נסיך הכתר בנושא זכויות". הממשלה השיקה יחד עם המעצרים ההמוניים קמפיין מדיה בו קראו לפעילות "בוגדות", ושר הפנים הסעודי הצהיר שהן תחת חקירה על "מגעים עם גורמים זרים" וניסיונות לגייס פקידי ממשל במטרה להסב נזק לממלכה. העיתון הסעודי "אוקז", עיתון פרו-ממשלה, דיווח שעונש המוות עומד על הפרק עבור הנשים. עיתון סעודי אחר פרסם שאם יעמדו למשפט, צפוי לפעילות עונש של 20 שנים בכלא.

ארצות הברית

קמפיין ניו מדיה הושק ב-2015, ובה נשים אמריקאיות פרסמו תמונות, סרטונים, וציוצים של אנשים צופרים במכוניותיהם בתמיכה בקמפיין "נשים להגה", ביניהן חברת הקונגרס ננסי פלוסי ונהגת המירוצים ללאני מונטר.
ב-15 ביוני 2011, התארגנה מחאת סולידריות סביב שגרירות סעודיה בוושינגטון די סי, של נשים במכוניות, ובאותו החודש, שלוש נשים ממינסוטה הגישו תלונת אפליה מגדרית נגד חברה בבעלות סעודית על כך שהן פוטרו כנהגות על ידי החברה, כאשר הגשת התלונה נועדה לחפוף לקמפיין "נשים להגה".
הקליפ לשיר "Bad Girls" של M.I.A. שיצא ב-2 בפברואר 2012, הוא יצירת מחאה בהזדהות עם התנועה.