מיכאל וייגל

ביוגרפיה

וייגל נולד וגדל ברמת השרון כבן זקונים לזוג הורים ניצולי שואה וגדל כחילוני. אביו, שנולד באוסטריה, היה יו"ר אגודת הסטודנטים היהודים בווינה, ובישראל היה מנהל מחלקה אורתופדית בבית חולים השרון. אימו, חנה, נולדה בפולין והייתה אחות רנטגן.
בילדותו נמשך לשני תחומים: טבע ותיאטרון. הרבה לעשות הצגות לחבריו, להתחפש ולשחק מול המראה. אביו, שהיה קוסם בעברו, לימד אותו מספר קסמים ואיתם הופיע מול חבריו. על ילדותו סיפר וייגל בראיון לעיתון בשבע: "ביום חול רגיל הייתי מסוגל להתלבש, וללכת מדלת לדלת כדי לעשות הצגות לשכנים... בגיל 10 כבר העברתי לחברים מעין חוג דרמה במקלט השכונתי. מאוד אהבתי את זה". למד במגמת תיאטרון במחזור השני של תיכון ע"ש יגאל אלון ברמת השרון. בצה"ל שירת בתיאטרון צה"ל ואף פיקד שם על עודד מנשה, מיכל ינאי וניצן הס. מיד אחרי הצבא למד בסטודיו למשחק של ניסן נתיב.

קריירה בטלוויזיה ובקולנוע

בין השנים 1992–1993 גילם את הבובה "אפילו" בתוכנית הטלוויזיה "המחסן של כאילו" בכיכובו של אריה מוסקונה ושודרה בערוץ הילדים. בשנת 1994 השתתף לצד נאור ציון, שרון אלימלך ונבו קמחי בתוכנית המערכונים "נפלו על הראש" ששודרה בשידורי "קשת" בערוץ 2. בין השנים 1996–1998 גילם את אבי אדיר לצד גילי שושן, דני שטג, אורנה פיטוסי ועינת ויצמן בסדרת הטלוויזיה המצליחה "הפוך". בין השנים 1998–2000 גילם את הבובה לואי בתוכנית הטלוויזיה לילדים "הביגבגים" ששודרה בערוץ הילדים. לאחר חזרתו בתשובה, ב-2004 גילם בוחן אתרוגים בסרטו של גידי דר "האושפיזין". ב-2012 גילם את שטרייכר בסרטה של רמה בורשטין "למלא את החלל". ב-2013 שיחק בסדרת הטלוויזיה "שטיסל".

קריירה בתיאטרון

היה חבר (בין השאר לצד יוסי עיני, סיגלית פוקס, דוית גביש וגיא לואל) בקבוצה הראשונה של "צעירי הבימה" שהקים אילן רונן המנהל האמנותי של התיאטרון והעלתה הצגות בקו יותר צעיר ונועז. במסגרת קבוצה זו, בשנת 1996 גילם את ליגוריו במחזה "מנדרגולה", השתתף ב-1997 ב"ערב אימפרוביזציה - משחקי תיאטרון". באותה שנה גילם את יוסאריאן במחזה "מלכוד 22" שביים אילן רונן ע"פ ספרו של ג'וזף הלר והשתתף לצד אברהם רונאי, אלכס פלג, שלמה בר-שביט, שמעון לב-ארי, נחום בוכמן, דבורה ברטונוב, עדה טל, אושרי כהן, ליא קניג ואורנה רוטברג ב"סיפורי הבימה" - האירוע המרכזי של חגיגות 80 שנה לתיאטרון הבימה בו שחקנים וותיקים וצעירים מעלים את סיפור "הבימה". ב-1999 גילם את המספר ועוד דמויות במחזה שביים אילן רונן "מעגל הגיר הקווקזי" מאת ברטולט ברכט. בשנת 1998, לאחר סיום הסדרה "הפוך" גילם את יהודה עציון (מראשי המחתרת היהודית) בהצגה "מלחמת אחים" שכתב וביים אילן רונן ומשווה את הקוטביות הפוליטית של עם ישראל בימי בית שני לתקופתנו.

חזרתו בתשובה

כבר בשנת 1996, בראיון הראשון שנערך עמו בעיתון "פנאי פלוס", התגלו נטיותיו הרוחניות, כאשר תיאר התרחשויות מיסטיות שאירעו מאחורי הקלעים של הסדרה "הפוך". הוא סיפר שם שלדעתו יש אלמנט נבואי בתסריט הסדרה, ושדברים שקרו בה התרחשו אחר כך במציאות. כמו כן התגלה באותו ראיון כאדם צנוע המתרחק מפרסום יתר והערצה. במהלך העבודה על ההצגה "מלחמת אחים" השחקנים עשו במשך חצי שנה מחקר היסטורי-דתי-פילוסופי על העם היהודי בימים ההם, במהלכו שמעו שיעורים מרבנים וביקרו במנהרות הכותל. בעקבות כך התעניין וייגל ביהדות, החל תהליך של חזרה בתשובה בעזרת הרב יוסף שמואל גרליצקי והתקרב לחסידות חב"ד.
על תהליך חזרתו בתשובה אמר וייגל בראיון לעיתון "בקהילה": "דרך העבודה שעשיתי ביקרתי במנהרת הכותל ועסקתי בנושא, התעוררה בי הנקודה היהודית. כך שבעצם (תיאטרון) "הבימה" החזיר אותי בתשובה...כשחזרתי בתשובה היה לי משבר לא קל, כי הרב הורה לי להמשיך בשגרת החיים למרות התהליך. להמשיך בעבודה ב"הבימה" כשאתה אדם חרדי, זה פשוט לא שייך. הייתי רץ במוצאי שבת מבית הכנסת לתיאטרון ולקהל של מאות אנשים שחיכה לי. הייתי עושה הבדלה בכניסה לאולם. עד שזה היה בלתי נמנע, ובפרשת "לך לך", קראו לי למשרדי "הבימה" ואמרו לי "לך לך", לשמחתי הרבה". בשנת 2003 יצרה הבמאית שרית אשכנזי לוי, סרט תיעודי על תהליך חזרתו בתשובה בשם "חזרה אחרונה". 
מאז חזרתו בתשובה שיחק בעשרות סרטי DVD חרדים לילדים בהפקתם של האחים גרובייס "ניצוצות של קדושה" ו"עולם ומלואו". מלמד משחק בבית הספר למשחק "אספקלריא" ובתורת החיים - בית הספר לקולנוע יהודי.
ב-2018 גילם את אהרון מרגלית בהצגה "אתהלך" שכתב וביים בן לוין ע"פ הספר בעל אותו השם, בהפקת תיאטרון נקודה טובה.
וייגל נשוי לשולמית ואב לשמונה, מתגורר בכפר חב"ד.