google/wiki40b huggingface dataset:
דנייפר סמולנסק

היסטוריה

המועדון נוסד לראשונה בשנת 2004 בשם מועדון הכדורגל סמולנסק במקום מועדון קריסטל סמולנסק שפורק והתמודד בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה בשנים 2005 - 2007 ובעונת 2011. בשנת 2008 נקרא דנייפר ובשנים 2016—2018 פעל כמרכז לפיתוח הכדורגל במחוז סמולנסק, שבבעלות ממשלת המחוז והתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית של רוסיה. 
ב-2018 שונה שמו חזרה לדנייפר, אך שנה לאחר מכן פורק סופית.
האקטיביזם

היסטוריה

כשם שהתפתחות רשת האינטרנט העבירה פעילויות רבות מהזירה המוחשית אל הזירה הווירטואלית, כך הגיעו אליה במהרה גם המאבקים הפוליטיים, ומלחמות אידאולוגיות רבות מתנהלות היום ברשת. 
מקרה מובהק ראשון של פעילות האקינג אקטיביסטית ניתן למצוא כבר בשנת 1989, כאשר פעילים פוליטיים המתנגדים לשימוש בנשק גרעיני פרצו למערכות המחשוב של משרד האנרגיה האמריקאי ושל נאס"א והשתילו בה תולעת, שנודעה בשם W.A.N.K.- Worms Against Nuclear Killers. התולעת עצמה לא גרמה נזק רב, אלא שהחשש מפני נזק אפשרי כתוצאה מהחדירה למערכות המחשוב של נאס"א הביא לביטול שיגור מתוכנן של מעבורת לחלל.
מקרים מוקדמים נוספים ניתן למצוא בתקיפת מחשבי הממשלה בצרפת (1995), אינדונזיה (1998) ועוד רבות.

אנונימוס (Anonymous)

ככל הנראה קבוצת ההאקטיביסטים המוכרת ביותר לציבור. אנונימוס היא הקבוצה הדומיננטית ביותר של האקטיביסטים, אשר היו שותפים בפועל לפריצות מחשבים משמעותיות במהלך העשור האחרון. מבין התקפותיהם, תקיפת מניעת שירות מבוזרת (מאנגלית: DDOS). קבוצת פרטים זו מורכבת מאנשים מרחבי העולם.

ההקשר הישראלי

כמדינה במאבק מדיני מתמשך, לישראל יש היסטוריה ארוכה של מאבקים וירטואליים. הפעילויות, מן הצד הישראלי, כוללות בעיקר התארגנויות של גולשים להצפת אתרים של ארגוני טרור והפלתם ותגובה מאסיבית נגד ביטוי עמדות אנטי-ישראליות ברשתות חברתיות ואתרים שונים. מן הצד השני, ניתן למצוא מקרים של פריצה לאתרים ישראליים על ידי האקרים פרו-פלסטיניים מן ארצות ערב והעולם, והחלפת תוכנם בתעמולה אנטי-ציונית ופרו-פלסטינית.
פני אינדוסטריס

היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1992 בשם "טיקבש קבדרצי", הקבוצה הגיעה פעמיים לגמר הגביע המקדוני בעונת 1996/97, ובעונת 1997/98. בעונת 2005/06 החלה הקבוצה לשחק בליגה השנייה תחת השם הנוכחי שלה והעפילה מהמקום השני. בעונה שלאחר מכן (2006/07), החלה לשחק בליגת העל וסיימה במקום השישי. בעונות 2007/08 זכתה הקבוצה בדאבל היסטורי. ומאז נחשבת הקבוצה לקבוצת צמרת המתמודדת בכל עונה על תואר.

השתתפות באירופה

הקבוצה השתתפה בעבר בגביע קוראץ' (1993/94, 1996/97, 1998/99). בעונת 2008/09 הקבוצה החלה להשתתף ביורוהולד (הליגה הבלקנית) והגיעה עד לחצי גמר הפיינל פור. וכך גם בעונת 2009/10. בעונת 2010/11 הגיעה לגמר וניצחה את קבוצת רילסקי ספורטיסט הבולגרית 75-88, והניפה את הגביע. בעונת 2011/2 הגיעה עד לחצי הגמר.
בלאי

בלאי של חפץ הוא שחיקת איכותו, בעיקר כתוצאה מהשימוש בו, אך לעיתים עקב פגעי הזמן, גם כאשר החפץ אינו בשימוש.
שימוש במוצר גורם לבלאי שלו. בגד, למשל, מתבלה כתוצאה מכביסות חוזרות ונשנות, לעיתים הוא נקרע עקב מגע בחפץ חד, נוצרים עליו כתמים שאינם יורדים וכו'. למוצרים שונים, כגון מוצרי גומי או מוצרי מזון, יש חיי מדף מוגבלים, ולכן מוצרים אלה יתבלו גם כאשר לא נעשה בהם שימוש. לצמצום בלאי על המדף ננקטות דרכי אחסון נאותות, כגון שימון או הוספת סיליקה ג'ל לאריזה, למניעת נזקי לחות.
לצמצום הבלאי של חפצים נדרשת תחזוקה שלהם. תחזוקה של נעליים, למשל, כוללת צחצוח שלהם. תחזוקה של מכונית כוללת טיפול שגרתי במוסך מדי תקופה מסוימת, לשם החלפה של חלקים שהתבלו. טיפול פחות שגרתי נדרש כאשר בעקבות תאונה נגרם בלאי לגוף המכונית. החלפת חלקים שהתבלו נעשית לעיתים לאחר שהתברר שהחלק אינו  ראוי יותר לשימוש, ולעיתים היא נעשית במסגרת תחזוקה מונעת, לאחר תקופת שימוש מסוימת, גם אם תוצאות הבלאי עדיין אינן בולטות.
עלייה ברמת החיים מתבטאת לעיתים בהעדפת רכישה של מוצר חדש על פני שיקום של מוצר שהתבלה. כך, למשל, ניתן לשקול האם לתקן נעל שסולייתה נשחקה, או לרכוש נעליים חדשות.
בדרך כלל בלאי מהיר אינו תכונה רצויה, מוצרים מסוימים מתוכננים דווקא לבלאי מהיר. דוגמה לכך הן שקיות לשימוש חד-פעמי, המיוצרות כך שיתכלו תוך זמן קצר, על מנת שלא יגרמו לנזק סביבתי.
בחשבונאות משתקף הבלאי בפחת שנקבע לחפץ, אך אין זהות בין השניים. הפחת מחושב לפי כללים חשבונאיים. ערכה של מכונית המשמשת עסק יופחת לאפס במהלך שבע שנים, אף שמחיר השוק שלה יהיה גבוה מאפס.
ניהול מלאי בארגון מביא בחשבון את הבלאי של המוצרים המשמשים את הארגון, בתכנון תקציב התחזוקה של חפצים אלה וברכישת מלאי נאות של חלקי חילוף.
משוואת ארניוס

משוואת ארניוס היא נוסחה פשוטה אך מדויקת מאוד המתארת את התלות של קצב התגובה הכימית בטמפרטורה, וליתר דיוק, את מקדם הקצב, כיוון שהמקדם הזה כולל את כל הגדלים שמשפיעים על קצב התגובה מלבד הריכוז. את המשוואה הציע לראשונה הכימאי ההולנדי ג'.ה ואן-הוף ב-1884; חמש שנים לאחר מכן, הכימאי השוודי סוונטה ארהניוס סיפק תמיכה פיזיקלית ופירוש מתאים למשוואה. בימינו היא מתוארת בצורה הכי טובה כיחס ניסויי.

פירושים קינטיים תאורטיים של משוואת ארניוס

ארהניוס טען שכדי שמגיבים יהפכו לתוצרים, ראשית עליהם לרכוש כמות מסוימת של אנרגיה, הנקראת אנרגיית השפעול Eₐ. בטמפרטורה מוחלטת T, ניתן לחשב את החלק היחסי של מולקולות שיש לו אנרגיה קינטית הגדולה מ-Eₐ מהתפלגות מקסוול-בולצמן הלקוחה מהתחום מכניקה סטטיסטית, ומתברר כי היא יחסית ל-. הרעיון של אנרגיית השפעול מסביר את האופי המעריכי של מערכת היחסים הזו, ובדרך כזו או אחרת, הוא נוכח בכל התאוריות הקינטיות:
מרואה (קמרון)

גאוגרפיה

העיר נמצאת כ-793.6 קילומטרים מיאונדה, בירת קמרון.

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 28 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (32 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא אוגוסט (23 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 842 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (261 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).

תנועה ותחבורה

העיר נמצאת ליד הכביש הלאומי N1 והכבישים המחוזיים P2 ו-P3. בנוסף בקרבת העיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי מרואה סאלאק .
ארנסט פרידריך השני, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן

ביוגרפיה

ארנסט פרידריך נולד ב-17 בדצמבר 1707 בהילדבורגהאוזן שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-הילדבורגהאוזן, לארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, וסופיה אלברטינה, רוזנת ארבאך-ארבאך, בתו של גאורג לודוויג, רוזן ארבאך-ארבאך. בשנת 1722 טייל ארנסט פרידריך עם אחיו לודוויג פרידריך מסקסוניה-הילדבורגהאוזן בצרפת, ואף השתתפו בטקס ההכתרה של לואי החמישה עשר, מלך צרפת.
בשנת 1724 מת אביו ארנסט פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, וארנסט פרידריך עלה לשלטון במקומו, אולם אמו שימשה כעוצרת עד לשנת 1728. אמו ניסתה להפחית את הוצאות הדוכסות, ולמעט את החובות, אולם לא הצליחה לעשות זאת. בשנת 1730 התיר ארנסט פרידריך ליהודים להתיישב בדוכסות, ובשנת 1732 קלט את היהודים שגורשו מזלצבורג.
בשנת 1733 ביקר ארנסט פרידריך בווינה בחצרו של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וקיבל דרגת גנרלוואכטמייסטר. בשנת 1743 קיבל ארנסט פרידריך פיקוד על רגימנט רגלים מקרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואף קיבל דרגת גנרלפלדצוגמייסטר.
ב-13 באוגוסט 1745 מת ארנסט פרידריך בהילדבורגהאוזן, ובנו ארנסט פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן עלה לשלטון במקומו.
בירה נשר

היסטוריה

בשנת 1934 החל ז'אק שפירא בהקמת בית חרושת בירה נשר. מאחורה עמדו משפחת רוטשילד, חברת פיק"א וחברה בנקאית מפריס בראשותו של גסטון דרייפוס שהקימו את "Palestine Brewery Ltd" או בשמה העברי "תעשיית בירה א"י בע"מ". המבשלה הוקמה בראשון לציון בסמוך ליקב שגם הוא היה בשליטת משפחת רוטשילד. שיווק הבירה מהמפעל החל בינואר 1936.
השוק העיקרי של המבשלה היה חיל המצב הבריטי בארץ ישראל והמתכון של בירה נשר פותח על ידי הברומייסטר מנחם ברלינר לפי טעמם של החיילים – בירה בסגנון פילזן. בנוסף יצרה המבשלה בירה שחורה בשם "ראשונייה", כנראה אב הטיפוס לנשר מאלט המוכרת לנו כיום.
בשנת 1941 נפתחה מבשלת בירה נוספת של החברה בבת ים. באפריל 1948 ניסו מטוסי חיל האוויר האנגלי לתקוף את מבנה המבשלה בבת ים. לטענת האנגלים הייתה המבשלה "מקום מסתור לטרוריסטים יהודיים... ממנו ירו הטרוריסטים על הערבים". בשל טעות בזיהוי תקפו המטוסים מבנה סמוך בו שכן מפעל דפוס. כיוון שהתקיפה נערכה בשבת, לא היו נפגעים.
בסוף 1961 נסגר המפעל בראשון לציון והועבר לבת ים. 
בראשית 1964 פתחה החברה את מפעל "בירה הגליל" במגדל העמק.
בשנת 1965 מוזגה "תעשיית בירה א"י בע"מ" עם "מבשלת שיכר לאומית". בשנת 1985 נרכשה חברת "מבשלת שיכר לאומית" ובירה נשר עמה על ידי "טמפו".

מגוון

בעבר יוצרו גרסאות של בירה נשר מאלט בטעם לימון, עם חיזוק ויטמין C, ולאחרונה גם נשר מאלט דיאט.

פרסום

לאורך השנים הוצמדו לבירה נשר מגוון סיסמאות.
את בירה נשר הלבנה ליוותה הסיסמה "בירה נשר לגבר". סיסמה נוספת, שהפכה לחלק מהסלנג הישראלי, היא "מה הקשר? בירה נשר!".
הפרסום לנשר מאלט יועד בעיקר לילדים ולפיכך הופיע בעיתוני ילדים. סלוגנים מפורסמים היו "בירה מאלט - משקה בריאות - מרווה צמא מפיג לאות", "החבר'ה קוראים לזה בירה שחורה", "הבירה המזינה והמרעננת בעיר", "הטעם המדליק במחיר המצחיק", "הכל מוכן, שימי מאלט על השולחן", "עברתי למאלט כי מאלט עולה מעט".

עיצוב

הלוגו של בירה נשר נשאר כמעט ללא שינוי לאורך כל השנים. בשנת 2011 הוא עבר תהליך של "הצערה", ורוב נוצותיו הלבנות של הנשר (שהוא בעצם עיט -ראה בהמשך-) שבלוגו נצבעו לשחור.
בשנת 2009 ערכה טמפו בשיתוף עם בית הספר שנקר תחרות לעיצוב הבקבוק של בירה נשר מאלט, לכבוד חגיגות 100 שנה לתל אביב. העיצוב הזוכה, של הסטודנט נדב שטריימר, שווק במהדורה מוגבלת.
עקב בלבול שמקורו באנגלית העוף על הלוגו הוא למעשה עיט.
פרס אוסקר לאפקטים הטובים ביותר

היסטוריה

בשנת 1928, האקדמיה האמריקאית לקולנוע הכירה לראשונה בתרומתם של האפקטים המיוחדים לסרטים. היא העניקה באותה בשנה לסרט כנפיים את התואר "אפקטי ההנדסה הטובים ביותר", הסרט גם היה הראשון שזכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר (שנקרא אז " פרס ההפקה היוצאת מן הכלל ביותר").
אך רק בשנת 1938 הכירה האקדמיה בסרט על האפקטים שבו. הפרס שהעונק היה "הישג מיוחד על אפקטים מיוחדים" לסרט Spawn of the North. בשנת 1938 הפרס לאפקטים הטובים ביותר היה קטגוריה רשמית בטקסי האוסקר, למרות שבתקופות מסוימות היה רק סרט אחד ברשימת המועמדים לפרס, ללא מתחרים.
בין השנים 1939 ל-1963, הפרס ניתן גם על אפקטים מיוחדים אך גם על קול. ב-1964 ניתן הפרס על אפקטים מיוחדים בלבד, ואז גם שונה שמו של הפרס ל"אפקטים ויזואליים מיוחדים הטובים ביותר".
בין השנים 1972 ל-1977, לא היה פרס לאפקטים מיוחדים ולרוב ניתן פרס בנושא תחת הקטגוריה של "הישגים מיוחדים". ב-1977 הוחזרה שוב קטגוריה רשמית תחת השם המוכר כיום "האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר" ("Best Visual Effects").

זוכים ומועמדים

דניס מורין הוא שיאן הפרס עם 8 זכיות ו-15 מועמדויות.

המאה ה-20

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
פילומנה

פילומנה היא קדושה מעונה בתולה של הכנסייה הקתולית, נסיכה יוונית צעירה אשר מתה מות קדושים במאה ה-4. 
ההכרה הציבורית שלה כקדושה החלה במאה ה-19 לאחר הגילוי הארכאולוגי בקטקומבות של פריסילה, שם נמצאו עצמות של אישה צעירה אשר תוארו כשל קדושה מעונה. שום מידע לא היה ידוע עליה כקדושה, אך נמצאה כתובת על קברה, כדי לציין את שמה.
בשנת 1805 השרידים נלקחו ל"מוגננו דל קרדינלה" והפכו למוקד הערצה, במיוחד לאחר כמה ניסים שאירעו באזור אשר נזקפו לזכות השרידים, ובתוספת של פירושים על בסיס חזיונות של נזירה נפוליטנית מקומית.
ב-13 בינואר 1837, אישר האפיפיור גרגוריוס השישה עשר את אירוע החגיגה לכבוד פילומנה, ותוך זמן קצר הוכרה פילומנה כקדושה ברחבי איטליה על ידי חגיגות נוספות לכבודה.
קרב האולימפוס

תיאור המשחק

כשהוא דומה מאוד לפרק השני בסדרת משחקי האגדה של זלדה, קרב האולימפוס מתרחש ביוון העתיקה אשר נמצאת תחת שלטון טרור של האדס, אל השאול ושליטו האפל של העולם התחתון.
הלן, אהובתו של אורפאוס, נחטפת על ידי האדס שמחזיק אותה בשבי. מפה של יוון העתיקה מראה מבוכים שונים וערי מדינה מיוון העתיקה שעל השחקן לבקר במסעו. חרבות, מגינים, וגבישים מספקים כוח התקפי והגנתי לשחקן. שלושה שברים של אהבה, בצורת לבבות, פזורים ברחבי המשחק כדי להזכיר לאורפאוס את אהובתו הלן. האדס שולט בטרטרוס, שם חיים נתיניו החזקים ביותר לצדו.
במהלך מסעו, על אורפאוס להפגש עם האלים האולימפיים ולהשיג את טובתם, החל מזאוס, אבי האלים האולימפיים, שמעודד את האלים האחרים להעניק כוחות לאורפאוס. כוחות אלה באים לידי ביטוי בצורת נשק, מגן, וציוד מיוחד אחר כגון נבל, אשר מזמין את פגסוס, הסוס המעופף, שלוקח את אורפאוס למקומות רחוקים. ככל שהמשחק מתקדם, שחקנים נחשפים לצורות שונות של כלי נשק משודרגים. השחקן מתחיל עם מחבט עץ בסיסי. מאוחר יותר, מקבל השחקן פריטים כגון מטה השומר, אשר מסוגל להקרין את האש, חרב הנימפה והחרב האלוהית המסוגלת להקרין ברק. במהלך המשחק, אוסף השחקן כמה פריטים המוזכרים במיתולוגיה היוונית כגון הנבל של אפולו, החרב של הפייסטוס, המטה של פרומתאוס והסנדלים של הרמס.
המשחק כולל מפגשים עם יצורים מיתולוגיים כמו השור, למיה, קיקלופ, הידרה, קנטאור, טאלוס, המינוטאורוס, מדוזה, קרברוס, ציפורי סטימפליה, סלמנדרה, האריה מנמאה, וגם הרפיה. על השחקן להילחם בדרכו עמוק אל תוך השאול, להביס את האדס ולבסוף להציל את הלן.
טרינידד (קובה)

היסטוריה

דייגו ולאסקס דה קואיאר הקים את העיר בשנת 1514 בשם Villa De la Santísima Trinidad ("עיר השילוש הקדוש"). העיר קמה על מישור בצילם של הרי סיירה דל אסקמבראי (Sierra del Escambray), כחמישה ק"מ מחוף הים הקריבי בדרומה של קובה, בערך במרכזו של האי. טרינידד הייתה העיר השלישית שהקימו הספרדים באי. בתחילה התגוררו בה ארבעים משפחות, והיא הייתה לנקודת מוצא למסעות הכיבושים שערכו הספרדים ביבשת. בין היתר יצאו ממנה פרנסיסקו הרנאנדס דה קורדובה לחצי האי יוקטן ב-1517, והרנאן קורטס הפליג ממנה ב-1518 כשיצא למסעו לכיבוש מקסיקו. בתחילה עסקו תושבי טרינידד בגידול בקר וטבק, אך כלכלתה לא שגשגה. מארבעים המשפחות המקוריות שהקימו את טרינידד נותרו בשנת 1544 שתים עשרה בלבד. 
שודדי ים אנגלים בזזו את טרינידד בשנים 1652 ו-1654, אך היא התאוששה ותושביה החלו לעסוק בהברחת סחורה בין קובה וג'מייקה. האנגלים שבו והתקיפו את העיר בעת מלחמת הירושה הספרדית בתחילת המאה ה-18, ושוב במלחמת אוזנו של ג'נקינס בין השנים 1748-1739.
מזלה של טרינידד החל להאיר לה פנים לקראת סוף המאה ה-18. בעיר התפתחה תעשיית גידול וייצור סוכר שהתבססה על עבדים שהובאו מג'מייקה. שדות הסוכר השתרעו בוואיה דה לוס אינחניוס בסביבותיה של העיר, וככל שתעשייה זו התפתחה, התעשרה העיר. הדבר ניכר עד היום בכמה ממבניה המפוארים של טרינידד. ב-1779 מנתה אוכלוסיית העיר 6,486 תושבים, וב-1827 כבר התגוררו בה 28,706 איש, מהם קרוב ל-12 אלף עבדים, שהועסקו ב-56 טחנות הסוכר בסביבה. העיר הגיעה לשיאה באמצע המאה ה-19, וב-1863 התגוררו בה 37,509 תושבים.
מרד עבדים שהתחולל באמצע המאה ה-19 והירידה בביקוש לסוכר, הביאו לחיסולה של התעשייה. בעיר ובסביבתה המשיכו לגדל סוכר בהיקפים מצומצמים יותר, לצד טבק ובקר, אך העיר איבדה מזוהרה. רק בשנות ה-50 של המאה ה-20 חזרה העיר להתפתח עם חיבורה בכביש לסיינפואגוס ולעיר סנקטי ספיריטוס. בשנות ה-60 קמו לאורך החוף הסמוך לעיר מספר אתרי נופש, והעיר עלתה על מפת התיירות.

אתרי העיר

התוואי העירוני של העיר נקבע במאתיים השנים הראשונות לקיומה, אולם מבני אבן היו נדירים בתקופה זו, ואלה הוקמו במהלך המאות ה-18 וה-19, עם הפריחה הכלכלית שהביאו מטעי הסוכר. לבתי העיר קומה אחת בדרך כלל, ובחזיתותיהם מרפסות הנתמכות בקורות עץ. קירות הבתים צבועים בצבעים שונים, ועל גגותיהם רעפי טרקוטה אדומים. המבנים הקולוניאליים במרכזה הקטן של העיר משומרים היטב, בין היתר בשל הקיפאון בו שקעה העיר משך מאה שנים, מאמצע המאה ה-19 ועד לאמצע המאה ה-20, והם מהווים מוקד משיכה לתיירים. ב-1988 הכריז אונסק"ו על טרינידד ועל אזור גידול הסוכר הסמוך, ואיה דה לוס אינחניוס, כעל אתר מורשת עולמית.
The Prismatic World Tour Live

רקע

ב-12-13 בדצמבר 2014, בסידני, שבאוסטרליה צילמה פרי את ה-DVD הראשון שלה לסבב הופעות המצליח Prismatic World Tour אשר יצא ב-30 באוקטובר 2015. ב-28 במרץ 2018, רשת השידור "Epix", שידרו את ההופעה של פרי בחינם באתר שלהם.
תחנת הרכבת ראש העין – צפון

היסטוריה

תחנת הרכבת נפתחה בשנת 2003 כחלק משלוחת תל אביב אוניברסיטה – כפר סבא, כיום עוברות בה רכבות  לרעננה ובעתיד לתחנת הרכבת הרצליה ותיווצר מסילה טבעתית סביב ערי דרום השרון. בחודשים הראשונים להפעלתה, התחנה כללה מבנה זמני. במהלך 2003 נבנה אולם הנוסעים של התחנה והוא נפתח רשמית ב-13 בספטמבר של אותה שנה. כמו כן הוכשר בסמוך לתחנה מגרש חנייה. את מבנה התחנה תיכננה האדריכלית בת-שבע שרמן. התחנה מחופה לבני טרה קוטה אדומות ומעוטרת בפסים אופקיים אפורים. גג המבנה מתכתי ומקומר ובחזיתו מגדל שעון המשמש לחדרי מכונות וחשמל: 
רצינו לחבר את התחנה לתחושה של האדמה, לכן השתמשנו בלבני טרה-קוטה, רצינו גם שהיא תשדר "אני כאן ואני רכבת", ושלא יטעו בה כמבנה אחר
— בת-שבע שרמן במאמר "תרדו קצת מהפסים", נועם דביר, מוסף הארץ
מוטיבים אדריכליים דומים – לבנים אדומות ומגדל שעון – מופיעים גם בתחנת הרכבת יוספטל שתוכננה על ידי אותו משרד.

מבנה התחנה

לתחנה רציף צד אחד ושני רציפי אי. היציאה מהתחנה אפשרית רק מצידה המזרחי הסמוך לרציף 1. בין הרציפים מקשר מעבר תת-קרקעי. רציף מס' 3 אינו פעיל באופן שוטף.
כריס טיילור

כריס טיילור (באנגלית: Chris Taylor) הוא מעצב משחקי מחשב ויזם, המוכר בעיקר בשל פיתוח המשחקים "Total Annihilation" וסדרת "Dungeon Siege", וכן על הקמת Gas Powered Games. בשנת 2002 קבע אתר האינטרנט Gamespy כי טיילור הוא אחד משלושים האנשים המשפיעים ביותר בתחום משחקי הווידאו.

ביוגרפיה

טיילור נולד בקולומביה הבריטית והחל לעבוד בתעשיית משחקי הווידאו בסוף שנות ה-80 ב-"Distinctive Software" בבורנבי. משחקו הראשון היה "Hardball II" שיצא ב-1989.
טיילור עבר לסיאטל בינואר 1996. שם הצטרף ל-Cavedog Entertainment כמעצב ומנהל המיזם למשחק האסטרטגיה "Total Annihilation" ולהרחבתו הראשונה, "Total Annihilation: The Core Contingency".
הוא הקים את Gas Powered Games במאי 1998 ועיצב את משחק הפעולה-תפקידים "Dungeon Siege". המשכו, "Dungeon Siege II", יצא ב-2005.
באוגוסט 2005, בכתבה במגזין PC Gamer, סופר על פיתוחו של "Supreme Commander", משחק האסטרטגיה בזמן-אמת של טיילור מאז 1997. המשחק תואר כממשיכו הרוחני של "Total Annihilation", אך שיווקו כך היה אסור כיוון שהזכויות על המשחק הקודם היו ברשות חברת Atari, על אף אי-התעניינותה להמשיך את המותג. Supreme Commander עצמו זכה בתואר "משחק האסטרטגיה הטוב ביותר של E3‏ 2006". המשחק יצא ב-16 בפברואר 2007 באירופה וארבעה ימים לאחר מכן בארצות הברית. המשחק זכה לשבחים וציונים גבוהים מאתרי אינטרנט ומגזינים גדולים.
דינקו שאקיץ'

גזר הדין

בתם משפט שנמשך שישה חודשים, שזכה לסיקור נרחב בקרואטיה ובתקשורת הבינלאומית ואיפשר לקרואטים להתמודד לראשונה עם עברם, הורשע שאקיץ' בפשעים נגד האנושות ונדון ל-20 שנות מאסר, העונש המקסימלי בחוק הקרואטי. בפסק הדין הורשע שאקיץ' באחריות לסבל הרב שנגרם לאסירי יאסנובץ', כולל מוות בהרעבה, עבודת פרך ועינויים. כמו כן הורשע באחריות להוצאתם להורג של אסירים חולים ו"בלתי מתאימים" לעבודה. האסירים נלקחו למבנה במחנה שנקרא "זבונרה" (פעמונייה), שם עונו ונרצחו. שאקיץ' נמצא אשם גם באחריות לפשעים שביצעו אוסטאשים אחרים תחת פיקודו.
השופטים מצאו את שאקיץ' אשם ברציחת קבוצה של 20 אסירים, בראשות מילה בושקוביץ'. בוסקוביץ' הוצא להורג על ידי שאקיץ' עצמו. כמו כן הורשע שאקיץ' ברציחתם של שני אסירים יהודים, אלברט ישראל וניסים קפר (חייט שתפר מספר כומתות לקצינים ללא בקשתם). ההוצאה להורג נעשתה במהלך מסדר של האסירים. שאקיץ' הורה לשני היהודים לצעוד צעד אחד קדימה ואז ירה בהם והרג אותם במקום. הגופות עברו תלייה והשפלה משך ימים מספר. באופן דומה רצח שאקיץ' שני יהודים נוספים, אברהם מונטיליו ולאון פררה.
שאקיץ' טען להגנתו כי הוא חף מפשע. הוא הכחיש כי בתקופתו נעשו פשעים כלשהם וטען כי העדים בודים את הסיפורים מדמיונם או שמדובר בתעמולה אנטי קרואטית. כשהעד יעקב פינצי טען שכשהצעידו אותו עם עוד 700 איש בצעדת מוות בת-עשר-שעות את כל 37 הקילומטרים מסטארה-גרדישקה ליאסנובאץ, ב-23 בספטמבר 1944, ושאוסטאשה הכה אותו בעורף בקת-רובה ואמר: "אתה עינית את ישו", שאקיץ' צחק, והשופט גער בו, והוא ענה: "אני קורא כדי להימנע מלהקשיב לשטויות". הגם שמעולם לא הכחיש שהיה אוסטאשה במחנה, ואף התגאה בזאת, הכחיש במצח נחושה כל קשר לתליית קבוצת-בושקוביץ' או לעצם קיומה, אך לקראת סוף המשפט, כשהראיות קרמו עור וגידים, שאקיץ' שינה את גרסתו וטען שמש"ק אוסטאשי שהיה חלק מהערכאה הצבאית-הניידת, רב-סמל מילאן סודאר, ירה בבושקוביץ'. שאקיץ' שיבח את אנטה פאבליץ' ואת וייקוסלאב לובוריץ' כגיבורים לאומיים. שאקיץ' קיבל את גזר הדין בתשואות לעג. דבריו האחרונים במשפט היו: "אין לי שום ייסורי מצפון".
משפטו של דינקו שאקיץ' זכה לביקורות שונות: מצד אחד, המשפט התנהל באופן סדיר ודינקו שאקיץ' זכה לגזר הדין המקסימלי בחוק הקרואטי. עם זאת, רבת חשיבות היא העובדה, ששאקיץ' לא הואשם כלל מלכתחילה ברצח-עם. ככלל, משפטו של דינקו שאקיץ' הצליח לאשרר את המידע הכתוב בדו"ח וועדת-החקר הממלכתית של קרואטיה לחקר פשעי הכוחות הכובשים ועוזריהם, שנחשב לעיתים כלא-מהימן. יתרה מזאת, במשפט הוזמו עדויותיהם של שאקיץ' עצמו ושל יוסיפ קולאנוביץ', היסטוריון שסינגר עליו בעדותו. בכלל, כל ההיסטוריונים שהעידו במשפט דיברו על מספרי מתים נמוכים במחנה, והועמדו על טעותם. בכתב-האישום גם נאמר, כי עדויות-שמיעה של עדים, על אירועים שלא חזו בהם במו עיניהם, אף הם מהימנים.
שאקיץ' מת ב-20 ביולי 2008, ובהלוויתו נשרף במדי האוסטאשה כמחווה של מאמיני תנועת-האוסטאשה, נאו-נאצים, אשר אחד מהם, כומר קתולי, שיבח את שאקיץ' כ"דוגמה ומופת לכל קרואטי".
נעמי שיהאב נאי

ביוגרפיה

שיהאב נאי נולדה בשנת 1952 בסנט לואיס שבמדינת מיזורי בארצות הברית. אביה, עזיז, הוא פלסטיני מוסלמי יליד ירושלים שהיגר לארצות הברית שם עסק בכתיבה ועיתונות, אמה היא אמריקאית נוצרית ממוצא גרמני שווייצרי. היא למדה בנעוריה בבית הספר הקווייקרי ברמאללה ובבית הספר הארמני בעיר העתיקה בירושלים. בארצות הברית למדה אנגלית ודתות ב-Trinity University בטקסס.
בשנת 2010 יצא ספר משיריה, "אמנות ההיעלמות", בתרגום מאנגלית של משה דור בהוצאת "מבע".
היא נשואה לצלם מייקל נאי ואם לבן.
קרניז

קַרְנִיז (נקרא בעברית כַּרְכּוֹב) הוא אלמנט אדריכלי המופיע בחלקה העליון של חזית המבנה או מעל פתחים מרכזיים בו. הקרניז מתאפיין בכך שהוא בולט תמיד מקו הקיר, הן לכיוון החזית והן לצדדי הקיר. מקור השם הוא במילה האיטלקית "Cornice".

הקרניז הקלאסי

באדריכלות הקלאסית הקרניז היה הרצועה הגבוהה ביותר באנטבלטורה אשר הופיע מעל האפריז והארכיטרב. תפקידו של הקרניז היה ליצור כותרת עליונה לכלל המבנה. הקרניז נבנה מעל האפריז וגם אם מעליו נוסף גמלון, הייתה סיומת הגמלון בעלת קרניז אלכסוני נוסף. הסדרים הקלאסיים הגדירו סוגים שונים של קרניזים בעלי פרופורציות אחרות ועיטורים התואמים את שאר הרכיבים. במבנים בעלי גג משופע משתלב הקרניז עם תמיכת הגג התחתונה ותפקידו הנוסף הוא למעשה הרחקת מי הגשמים המתנקזים על הגג מחזית הבניין. אלמלא הקרניז, המים המתנקזים לאורך משטח הגג היו זורמים על מישור קיר החזית ומלכלכים אותו לאורך זמן כמו גם עלולים לחדור בקלות יותר אל פנים המבנה.

קרניז מודרני

גם באדריכלות סגנון מודרני נעשה שימוש בקרניזים, אלא עיטוריים פחות. הקרניז בעיקר נועד להדגיש את הקו האופקי של הבניין ולעיתים ליצור מעין משחק חזיתי בין הקווים האנכיים והאופקיים. לעיתים רבות הקרניז משמש גם להצללה מעל חלונות. הסגנון הבינלאומי עושה שימוש בקרניזים בעלי צורה גאומטרית תיבתית ברורה ופשוטה מעל חלונות מסוגים שונים.
בבנייה הישראלית נהוג להשתמש במושג קרניז גם לתיאור כל בליטה אורכית בקיר, גם כאלו בפנים המבנה המשמשים כמסתור לתעלות מיזוג אוויר או בסיס לתאורה.
הרשל ג'ונסון

הרשל ג'ונסון (באנגלית: Herschel Johnson;‏
1894–1966) היה דיפלומט אמריקאי. כיהן כשגריר ארצות הברית בשוודיה בין השנים 1941 ו-1946. לאחר מכן שימש כשגריר ארצות הברית באו"ם, בין השנים 1946 ו-1947.
ראשיא

היסטוריה

בנובמבר 1925 חדרו כוחות דרוזים לאזור דרום לבנון כחלק מהמרד הדרוזי. כ-3,000 לוחמים דרוזים ניסו לכבוש את מצודת ראשיא, בה התבצר סקוודרון פרשים מלגיון הזרים הצרפתי. הלחימה העזה, שנמשכה כחמישה ימים, הסתיימה במפלתו של הכוח הדרוזי, ובמותם של כ-600 מלוחמיהם. הפסד ראשון זה של הדרוזים היווה נקודת מפנה במרד, ומכאן ואילך נטתה הכף לטובת הצרפתים. עם זאת, בזמן הלחימה ובמהלך השנה שלאחר מכן, חוותה העיירה הרס נרחב: 429 בתים של נוצרים במקום נהרסו, ותושביהם הפכו לפליטים. גם בתקופה שלאחר מכן עוד נותר מתח רב בין העדות המרכזיות באזור; הנוצרים והדרוזים.
ב-11 בנובמבר 1943, בזמן המנדט הצרפתי על סוריה ולבנון, עצרו כוחות צרפת החופשית מנהיגים לבנוניים בולטים וכלאו אותם במצודת ראשיא. בין מנהיגים אלו היו: בשארה אל-ח'ורי, ריאד א-סולח, פייר ג'ומאייל, כמיל שמעון ועאדל אוסיראן. מאסר זה הביא לעניין בינלאומי נרחב וללחץ על הצרפתים, אשר לבסוף נכנעו ושחררו את המנהיגים הלבנוניים ב-22 בנובמבר 1943. תאריך זה נקבע כיום העצמאות של לבנון.
במלחמת שלום הגליל ניצב באזור ראשיא מערך סורי עליו הגנה חטיבת השריון ה-91 מדיוויזיה 1 הסורית. הכוח הישראלי שפעל באזור היה אוגדה 252 ואת העיירה עצמה כבש בפעולה לילית גדוד צנחנים שסופח לחטיבה 7 בליל 10 ביוני 1982.