google/wiki40b huggingface dataset:
בנזאלדהיד

ייצור

ניתן לייצר בנזאלדהיד בכמה דרכים. השיטה הנפוצה היא כלורינציה וחמצון של טולואן נוזלי. שיטות נוספות הן חמצון חלקי של בנזיל אלכוהול, הידרוליזה של בנזאל כלוריד ( Benzal chloride C₆H₅CHCl₂ ) או תגובת בנזן עם פחמן חד-חמצני. ניתן לסנטז בנזאלדהיד מסינאמאלדהיד המופק משמן קינמון על ידי חימומו בתמיסה מיימית / כוהלית בטמפרטורה שבין 90C ל-150C עם בסיס (כדוגמת סודה לשתייה) למשך 5-80 שעות.

מקורות טבעיים

בנזאלדהיד נמצא באופן טבעי בגלעיני שקדים, אפרסקים ותפוחים שם הוא נוצר מפירוק אנזימטי של אמיגדלין (Amygdalin) לגלוקוז, ציאניד ובנזאלדהיד.

תגובות

בחמצון בנזאלדהיד הופך לחומצה בנזואית, ניתן לקבל בנזיל אלכוהול מבנזאלדהיד בהידרוגנציה. תגובה עם נתרן אצטט ואנהידריד אצטי נותנת חומצה צינמית. בנוכחות בסיס מרוכז בנזאלדהיד עובר דיספרופורציונציה (תגובת Cannizzaro) : מולקולה אחת מחומצנת לחומצה בנזואית ואחת מחוזרת לבנזיל אלכוהול
כאשר מוחלף הבסיס באלקוקסיד (תגובת מתקבל אסטר במקום מולקולות חומצה וכוהל

שימושים

כתוסף מזון בנזאלדהיד מקנה ארומת שקדים למוצרים שונים, הוא משמש גם בתכשירים קוסמטים.
בתעשייה בנזאלדהיד הוא חומר גלם לחומרים אורגנים שונים המשמשים למגוון יישומים כתרופות ותוספי פולימרים. צבע האנילין מלאכיט ירוק מופק מבנזאלדהיד ודי-מתיל אנילין. מפיקים מבנזאלדהיד גם נגזרות של סינאמאלדהיד וסטירן.
יוהאן פלוגבייל

קריירה מוקדמת

פלוגבייל נולד בקניגשטיין שהשתייכה לאימפריה הגרמנית ב-24 באוגוסט 1882, והיה אחיו הבכור של קורט פלוגבייל. בשנת 1904 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-181 (הסקסוני המלכותי ה-15). פלוגבייל לחם עם יחידתו במלחמת העולם הראשונה ואף נפצע כמה פעמים, וב-24 בדצמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו במלחמה הוא קיבל עיטורים רבים, וביניהם צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בכסף, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

בין המלחמות

לאחר המלחמה הצטרף פלוגבייל לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1931 הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1933 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במרץ 1934 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-10 (הסקסוני), וב-1 באוקטובר 1936 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור. באוקטובר 1937 הוא מונה למפקד הלנדווהר בברסלאו, וב-1 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

מלחמת העולם השנייה

ב-26 באוגוסט 1939 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-221, והשתתף עמה במהלך המערכה בפולין ובמהלך המערכה על צרפת. ב-15 במרץ 1941 שונה שמה של הדיוויזיה לדיוויזיית האבטחה ה-221, ובמהלך מבצע ברברוסה הוא כבש עמה את העיר ביאליסטוק, ולאחר מכן ערכו חייליו פוגרום ביהודי העיר, ואף העלו באש את בית הכנסת יחד עם 700 יהודים שנאספו לתוכו. ב-11 באפריל 1942 הוענק לו עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-10 בספטמבר 1942 הוא מונה למפקד דיוויזיית ההכשרה ה-388. במאי 1944 שונה שם הדיוויזיה לדיוויזיית ההכשרה ה-155, וב-12 באוגוסט 1944 הוענק לו על פעולותיו בקרב מיטאו בלטביה עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בפברואר 1945 שונה שוב שם הדיוויזיה לדיוויזיית קורלנד, וזמן קצר לפני תום המלחמה הוא חזר לגרמניה.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התגורר פפולנגבייל בשטוטגרט, שם חי עד למותו ב-21 באוקטובר 1951.
פגוש את העיתונות (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

היסטוריה

התוכנית, המבוססת על התוכנית האמריקאית "פגוש את העיתונות" (Meet The Press) של רשת NBC, משודרת החל משנת 1996.
בתחילה הגישה את התוכנית אושרת קוטלר.
בשנת 1998 החליף גיא זהר את קוטלר בהגשת התוכנית. זהר עזב את התוכנית בשנת 2000 בעקבות מינויו לסמנכ"ל התוכן של חברת הכבלים תבל דיגיטל. לאחר עזיבתו, החלה שלי יחימוביץ' להגיש את התוכנית עד שנת 2005 שבה עזבה את חברת החדשות והגשת התוכנית והצטרפה לחיים הפוליטיים. בעקבות עזיבתה של יחימוביץ', נבחרה להגיש במקומה את התוכנית דנה ויס.
ב-18 בדצמבר 2012 הודיעה חברת החדשות על ביטולה של התוכנית במסגרת קיצוצים נרחבים שנעשו בתקציבה, שכללו בין היתר גם קיצור של מהדורת החדשות המרכזית ל-45 דקות בלבד. לאחר כשבועיים, בוטלו הקיצוצים והתוכנית שבה כסדרה.
במאי 2013 הוחלט על סבב הגשה מחודש בחברת החדשות: דנה ויס החלה להגיש את חדשות סוף השבוע, ורינה מצליח החליפה אותה בהגשת התוכנית.
החל מאוגוסט 2016 עורך את התוכנית דן דובין. בינואר 2019, בעקבות מיזוג רשת-עשר, התוכנית עברה להיות משודרת רק בערוץ 12, יחד עם שאר תוכניות חברת החדשות.

מבנה המהדורה

בכל תוכנית מתראיינת אישיות מוכרת ומרכזית ("הריאיון המרכזי"), בדרך כלל באחד מהתחומים הבאים: פוליטיקה, כלכלה, תקשורת, תרבות ולעיתים גם מתחומים נוספים. בחלקה האחר של התוכנית, מתקיים דיון העוסק בנושא אקטואלי מסוים, בפאנל המורכב מפרשנים של חברת החדשות ומאורחים ומפרשנים חיצוניים התואמים את התחום שעליו הדיון ("השולחן העגול"). בנוסף, מתקיים דיון נוסף, בפאנל אחר, על נושא מרכזי שהיה בכותרות באותו השבוע.
ג'יי. ג'יי. היקסון

ראשית חייו

היקסון למד בבית ספר תיכון בג'ורג'יה, ונבחר בשנת 2007 להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. בשנתו האחרונה בתיכון הוא השיג ממוצעים של 25.9 נקודות, 13.8 ריבאונדים ו-3.0 חסימות למשחק.
היקסון שיחק שנה אחת בלבד בכדורסל מכללות, ובשנה זו הוא שיחק בנבחרת של אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית. במשחקו הראשון במדי הקבוצה הוא קלע 31 נקודות בלי אף החטאה מהשדה. שיא העונה שלו היה 33 נקודות, אותם השיג במשחק אחר מאוחר יותר.
באותה העונה הוא נבחר 3 פעמים לתואר רוקי השבוע של אזור החוף האטלנטי. בנוסף הוא הגיע להישג דאבל דאבל 10 פעמים, וקלע יותר מ-20 נקודות שבע פעמים. הוא שבר שיא באזור החוף האטלנטי כשהשיג 23 ריבאונדים במשחק אחד. באותו המשחק הוא השיג גם 13 נקודות ו-4 חסימות.
ממוצעיו בעונה זו היו 14.8 נקודות עם 8.5 ריבאונדים (הוביל את כל שחקני השנה הראשונה בריבאונדים) כשהוא קולע ב-59% מהשדה בממוצע למשחק. הוא נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה באזור החוף האטלנטי, ובנוסף נבחר לאחד מחמישיית השחקנים הטובים ביותר באותו אזור.

קריירה

אחרי שנה אחת בלבד במכללה החליט היקסון להתמודד בדראפט 2008 של ליגת ה-NBA. הוא נבחר במקום ה-19 בדראפט על ידי קליבלנד קאבלירס. במשחק הבכורה שלו בליגה נגד שארלוט בובקאטס הוא קלע 4 נקודות, משתי זריקות עונשין וסל שדה אחד. ב-26 בנובמבר השיג היקסון שיאי קריירה עד אז, עם 14 נקודות, 6 ריבאונדים ו-4 חסימות במשחק נגד אוקלהומה סיטי ת'אנדר.
ב-13 בינואר 2009 השיג היקסון 7 ריבאונדים במשחק נגד ממפיס גריזליס, וכך שבר את שיאו האישי. ב-24 בפברואר באותה שנה שוחק עוד משחק נגד הגריזליס בו שבר היקסון עוד פעם את שיאו כשהוריד 9 ריבאונדים. בסיום העונה הוא קלע 4.0 נקודות עם 2.7 ריבאונדים בממוצע למשחק.
במהלך עונת 2009/2010, עונתו השנייה של היקסון בקאבס, הוא פתח לראשונה בקריירה בחמישייה. בהמשך העונה הוא הפך לפותח קבוע בחמישייה, ובסיום העונה הוא לא פתח בחמישייה רק ב-8 מתוך 81 המשחקים ששיחק. ב-27 בינואר 2010 שבר היקסון את שיא הנקודות שלו כשקלע 23 במשחק נגד מינסוטה טימברוולבס. את העונה הזו סיים היקסון עם ממוצעים משופרים של 8.5 נקודות עם 4.9 ריבאונדים למשחק. בעונה זו היקסון השתתף לראשונה בפלייאוף, אך הציג ממוצעים נמוכים יותר מאשר בעונה הסדירה.
במשך קיץ 2010 החליטו הקאבלירס לממש את האופציה שלהם לארבע שנים על היקסון, כשהחתימו אותו מעשית על שנתיים נוספות. ב-2 בנובמבר באותה שנה קלע היקסון שיא קריירה של 31 נקודות במשחק נגד אטלנטה הוקס. ב-23 בינואר 2011 הוריד היקסון 20 ריבאונדים, שיא קריירה, ומהם 11 היו בהתקפה, עוד שיא קריירה, במשחק נגד שיקגו בולס.
ב-25 בפברואר באותה שנה הוא השיג 5 חסימות, שיא קריירה, בניצחון על ניו יורק ניקס. את עונת 2010/2011 הוא סיים עם ממוצעי קריירה של 13.5 נקודות, 8.5 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים, 0.7 חסימות ו-0.6 חטיפות למשחק.
ב- 30 ביוני 2011 הועבר היקסון לסקרמנטו קינגס בתמורה לעומרי כספי.
בזמן שביתת השחקנים בליגת ה-NBA, בעונת 2011/2012, חתם היקסון בקבוצת בני השרון מליגת העל הישראלית. הוא הספיק לשחק במדי הקבוצה משחק בודד, בו קלע 20 נקודות והוריד 8 ריבאונדים בטרם חזר לסקרמנטו. במהלך אותה עונה, ב-19 במרץ 2012, נופה מסגל הקבוצה של הקינגס. לאחר יומיים חתם בפורטלנד טרייל בלייזרס על חוזה עד סיום העונה.
לקראת עונת 2013/2014 חתם על חוזה בדנוור נאגטס, במדיה שיחק במשך שנתיים וחצי. ב-19 בפברואר 2016 שוחרר מהקבוצה, ולאחר כשבוע חתם בוושינגטון ויזארדס על חוזה עד לסיום עונת 2015/2016.
ב-15 ביוני 2018 נעצר היקסון בחשד שפרץ לצד שני שותפים לפשע לבית של אדם במחוז קואטה שבג'ורג'יה, איים עליו בסכין, לקח חלק בהכאתו ואף שדד חפצים מביתו.
יוני סער

יוני סער (נולד ב-1964) הוא המייסד והבעלים של חברת האירועים השיווקיים וקידום המכירות "פרומרקט", המובילה בתחומה בישראל.

ביוגרפיה

יוני סער נולד בניו יורק, ארצות הברית, כשהוריו שהו שם בלימודים. נכדו הראשון של מישאל שחם, שהיה ממפקדי ההגנה וצה"ל הראשונים. בנעוריו היה סער ראש נשיאות הנוער העובד והלומד, מדריך נוער וחבר גרעין של"ף (שמיניות לעיירות פיתוח) בחצור הגלילית.
בשנת 1982 התגייס לצה"ל ושירת ככתב ועורך בעיתון "במחנה" וכן כמפיק במדור ההפקות של צה"ל. עם שחרורו עסק בהפקות טלוויזיה והפיק בפועל את סדרת הטלוויזיה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", אותה ביים מיכאל בהגן. לאחר מכן הצטרף לצוות "רשת שוקן" וכיהן במגוון תפקידים בעיתון "העיר", ביניהם רכז המערכת וסגן עורך העיתון בין השנים 1985 עד 1990.
בשנת 1990 פרש סער מקבוצת "שוקן" והקים את חברת "פרומרקט", שהייתה באותם ימים אחת מחברות האירועים השיווקיים וקידום המכירות הראשונות בישראל. במהלך השנים כיהן סער כמנהל הקריאייטיבי והמקצועי וכנשיא חברת "פרומרקט".
"פרומרקט" אירגנה את כפר המוזיקה של קוקה-קולה בניצנים, פעילויות ומבצעי הקיץ של קוקה קולה לאורך יותר מעשרים שנה, וביניהם שידורי הגמר של "כוכב נולד".
יוני סער הקים וניהל את פסטיבלי "סלקום ווליום" ו"ווליום ערד"; היה אחראי לניהול מאות קמפיינים בתחום השיווק לחברות כמו סלקום, תנובה, קוקה קולה, אסם, yes, בזק, בנק הפועלים ולהשקות בישראל של מותגים כמו "קרלסברג".
במהלך השנים התרחבה עבודתו של סער כמנהל הקריאייטיבי של "פרומרקט" והקבוצה החלה לבנות מרכזי מבקרים רבים בארץ כשסער אחראי לניהול הקריאייטיב. מרכזי המבקרים לחברות תנובה, בתי הזיקוק, דואר ישראל, ידיעות אחרונות, מפעל השוקולד של עלית ואחרים.
בשנת 2008 התמנה סער, יחד עם חברת פרומרקט, למפיק הראשי של "ועידת הנשיא", שהגה נשיא המדינה שמעון פרס ומאז שימש כמפיק הראשי של הוועידה בכל שש שנות קיומה. במסגרת "ועידת הנשיא" הגיעו לישראל במהלך השנים, נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש, ולמעלה מחמישים ראשי ממשלות ונשיאים מכל רחבי תבל.
במהלך העשור 2008–2018 המשיך סער את פועלו בהפקת כנסים בינלאומיים רבים בישראל, ביניהם כנסים לסוכנות היהודית, האוניברסיטה העברית, קרן היסוד, וכן היה אחראי להפקת הכנס העולמי של יהדות ארצות הברית שהתקיים בישראל.
במקביל לעבודתו ב"פרומרקט" כתב סער במשך השנים טור שבועי בענייני שיווק בעיתון דה מרקר ושימש כמרצה בוועידות וכנסים רבים בתחומי השיווק והקמעונאות.
סער שימש כיועץ שיווקי לחברות רבות בישראל, ביניהן מפעל הפיס, בנק הפועלים, שירותי בריאות כללית ותנובה.
סער היה יזם ושותף למיזמים עסקיים בתחומים שונים, ביניהם חברת התוכן השיווקי C, חברת המכירות האלקטרונית "תלבושת" וחברת "פרימיום מרקט".
סער יושב בוועד המנהל של עמותת על"ה.
יוני סער נשוי לעיתונאית והסופרת רחל טלשיר. אב לארבעה ילדים: דנה, יהלי (שחקן ויזם), טליה ועילי.
אוריגמי מודולרי

אוריגמי מודולרי הוא כינוי לאמנות בה ניתן ליצור צורות מורכבות מחיבור יחד של יחידות בסיס שכל אחת מהם מורכבת מקיפולי נייר פשוטים. זהו תת-ענף לאוריגמי, אמנות קיפולי הנייר היפנית שבה באמצעות קיפולים בלבד, ללא שימוש במספריים ובדבק, ניתן להפוך פיסת נייר מרובעת לצורות הדומות לפרחים, ציפורים ועוד. באוריגמי מודולורי, נבנות יחידות בסיס בעזרת שיטות של אוריגמי, ומשולבות יחד ליצירת צורות מורכבות. אוריגמי מודולרי מתעסק בעיקר ביצירתם של צורות מתמטיות: פאונים (בעיקר בעלי סימטריות רבות ומורכבות) וריצופים. אוריגמי מודולרי הוא כלי פופולרי להוראת המתמטיקה.

היסטוריה

העדות הראשונה לבניות שאותן ניתן לייחס היום לאוריגמי מודולרי נמצאת בספרון של היאטו אוקה (Hayato Ohoka) משנת 1734 בשם 'Ranma Zushiki'. הספר כולל מספר מודלים של אוריגמי וביניהם בנייה של קובייה, המתבססת על מספר יחידות בסיס. צורה נוספת מהאוריגמי המסורתי הבנויה מיחידות בסיס היא ה'קוסודמה' - כדור של פרחים. גם בקיפול הנייר הסיני המסורתי ישנם כמה צורות המבוססות על יחידות בסיס כמו נייר הג'וס.
האמנות המודרנית של אוריגמי מודולרי התחילה בשנות ה-60 של המאה ה-20 בעבודותיו של רוברט נייל (Robert Neale) בארצות הברית, ובעבודותיו של מיטסונובו סונוב (Mitsonobu Sonobe) ביפן. בעקבות עבודות אלו הפך העיסוק באוריגמי מודולרי לפופולרי מאוד ברחבי העולם, וגרם לשטף של יצירות רבות וחדשות.
דייוויד קארפ

דייוויד קארפ (באנגלית: David Karp, נולד ב-6 ביולי 1986), הוא מפתח רשת ויזם אמריקאי מניו יורק; מייסד ומנכ"ל טאמבלר.
בשנת 2010 הוגדר על ידי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כאחד מ-35 היזמים המצליחים ביותר בעולם מתחת לגיל 35, ובינואר 2013 הופיע בשער מגזין פורבס. הונו הוערך בכ-200 מיליון דולר, לאחר שמכר את האתר שהקים ליאהו! בסכום של 1.1 מיליארד דולר.

ראשית חייו

קארפ גדל במנהטן, לאבא מפיק קולנוע ולאמא מורה, אשר התגרשו כשהיה בן 17. בנעוריו, התחיל לעבוד עם שפת HTML ולעסוק בתכנון ובניית אתרים לעסקים מקומיים. בגיל 15 פרש מהלימודים והוא מעולם לא קיבל דיפלומה; עם זאת, האמין שחינוך ביתי ועשייה מגוונת היא דרך טובה להרשים אוניברסיטאות.

קריירה

קארפ התחיל לעבוד בגיל 14 אצל חבר משפחה, מפיק אנימציות בשם פרד. קארפ הוקסם מעבודתם של מהנדסי המחשבים בסביבה החדשה וביקורו במקום העבודה הפך לקבוע. לאחר שעזב אל לימודי התיכון, קארפ התחיל ללמוד יפנית, ובמקביל, עם עבד על תוכנה לסיכויי זכייה בבלק ג'ק ופוקר עם מורו הפרטי למתמטיקה. יום אחד כאשר יוצר האתר UrbanBaby חיפש עזרה טכנית לאתרו, עובד של פרד המליץ על קארפ לעבודה. השניים יצרו קשר, וקארפ סיים עבורו פרויקט שהיה אמור לקחת כמה ימים לאחר 4 שעות בלבד; הודות לכך הוא מונה למנהל מוצר של החברה. בגיל 17 קארפ עבר לבד לטוקיו לתקופה של חמישה חודשים, ולאחר שהאתר שלהם נמכר ל-CNET בשנת 2006, קארפ יצר תוכנה משלו בעזרת הכסף שהרוויח ממכירת המניות שהיו לו בחברה. אדם בשם מרקו הצטרף לעבודתו כמהנדס לאחר שיצר קשר עם קארפ דרך הודעה שפרסם בקרייגסליסט. קארפ התעניין במיקרו-בלוגינג זמן מה, ולאחר שראה שהתחום לא מתקדם במשך שנה של המתנה, הוא ושותפו לעבודה התחילו לעבוד על אתר הבלוגים שלימים הפך לענק בתעשייה, טאמבלר, אשר שיצא יצא לאור לקראת סוף 2007. שבועיים אחר כך כ-75,000 משתמשים כבר היו רשומים, ולאחר חודש והצעה מפתה מכר קארפ כ-25% משווי מניות החברה לקבוצת משקיעים קטנה. ב-2013 החברה נמכרה ליאהו, אך קארפ המשיך לכהן כיו"ר שלה.

חיים אישיים

בשנת 2011 קארפ היה במערכת יחסית עם רייצ'ל איקלי, שפית במקצועה, אך השניים נפרדו לאחר 3 שנים. בשנת 2014, קארפ מונה למועצת המנהלים של ארגון Planned Parenthood. בבחירות האמריקאיות לנשיאות ב-2016 תמך במועמדת הילרי קלינטון. בנובמבר 2017 הודיע קארפ על כוונתו לעזוב בסוף השנה את החברה.
Crazy Little Thing

עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
שלגון

שִׁלְגּוֹן (הידוע גם בשמו העממי אַרְטִיק) הוא מעדן גלידה על מקל. בדומה לו, קרחון ("קרטיב") הוא מעדן קרח על מקל (בדרך-כלל בתוספת צבעי מאכל).
השם העממי "ארטיק", המשמש בפי רבים כשם גנרי למוצר, הוא במקורו שם מותג של מפעל וחברה "ארטיק" שפעלה בישראל ושיווקה מותג שלגון נפוץ. המפעל בתורו נקרא על שם המפעל בבלגיה שממנו נרכש הידע לייצור שלגונים. השם ארטיק הוא שיבוש של המילה האנגלית arctic שמתארת את חוג הקוטב הצפוני.

קרחון

נקרא עממית קרטיב (גם הוא במקור שם מותג) או ארטיק קרח, ובעבר אֶסְקִימוֹ.
קיימים מקורות פופולריים המייחסים את ההמצאה לאמריקאי פרנק אפרסון, אך לכך אין ביסוס - וקיימות עדויות למעדן דמוי שלגון-קרח עוד במאה ה-19. גם אם אפרסון לא היה הראשון שייצר שלגוני קרח, הוא היה הראשון שניצל את ההמצאה לייצור תעשייתי ומסחרי של המעדן. הקרחון הראשון שיוצר והוגן על ידי פטנט יוצר בארצות הברית על ידי חברת Popsicle של אפרסון ב-1924. השם "פופסיקל" עודנו שם גנרי בארצות הברית לשלגוני קרח.

שלגון

שורשי השלגון ב"סנדוויצ'י גלידה" (גלידת קסאטה), גלידה מצופה בשתי עוגיות - גלידות כאלו הופיעו במחצית השנייה של המאה ה-19 בניו יורק ובסן פרנסיסקו. בראשית שנות ה-20 החלו להופיע בארצות הברית מוצרי גלידה על מקל. אחד המוצרים הראשונים היה Good Humor, גלידה על מקל מצופה שוקולד שפיתח הארי ברט ב-1920. מוצר אחר שהופיע באותה תקופה היה ה-Eskimo Pie, שפיתח מהגר מדנמרק, כריסטיאן נלסון, שהוציא פטנט על המצאתו ב-1921 (תוקף הפטנט פג ב-1929). ה"אסקימו פיי" היו שלגונים בטעם וניל עם ציפוי שוקולד.
כיום מיוצרים גם שלגונים שאינם מורכבים מגלידה (על בסיס שמנת) אלא מסורבה, חלב סויה, ללא סוכר (עם תוספת אספרטם) ועוד. בישראל ידועים במיוחד שילובים של סוכריות (למשל בשלגון בטעם מלון) ושל מסטיק בשלגונים.
חמיימים

מאפיינים

הבסיס נועד לשמש כמרכז האסטרטגי של המבצע הרוסי בסוריה. קיומו נחשף על ידי ארצות הברית.
הבסיס הפך למבצעי ב-30 בספטמבר 2015. הוא משרת מטוסי אנטונוב An-124, מטוסי תובלה מדגם איליושין Il-76, ולמעלה מ-50 מטוסי קרב מדגם סוחוי Su-24, סוחוי Su-25 וסוחוי Su-34. בבסיס נמצאים גם כמה טנקים מדגם T-90, נגמ"שים מדגם BTR-82, ומסוקי קרב מדגם מיל מי-24 ומיל מי-8. בנובמבר 2015 הוצבה בבסיס סוללת מערכת הגנה נגד טילים S-400. בינואר 2016 צורף מטוס סוחוי Su-35 אל הטייסת הרוסית שבמקום. בפברואר 2016 הצטרף גם מטוס הביון טופולב Tu-214.
מותק, הילד השתגע 2

תקציר העלילה

בן הילי ובנו ג'וניור עוזבים את "קולד ריבר" ועוברים לעיירה חדשה ושלווה בשם "מורטוויל", שם ג'וניור מתמודד מול יריבים ותיקים כגון פיבודי (גילברט גוטפריד) ויריבים חדשים כגון מרף, אשר נשאר כיתה מאז 1970 וכמובן טריקסי (אייביאן שאן), הבת המרדנית של השכונה. כאשר בן הלך לקחת את ג'וניור הביתה, הוא נפגע מצלחת הלוויין שהפיל עליו מרף כמטרה לנקום בג'וניור. בן טופל על ידי אחות בית הספר הנחמדה וטובת הלב אנני יאנג (אמי יסבק). כמו כן, בן יוצא לדייטים על מנת להתחתן ולמצוא אמא לג'וניור.
בהמשך מתגלה כי האישה העשירה והמרשעת לואנדה (לריין ניומן) עברה לגור בביתם וביג בן הסבא מאלץ את בן להתאהב בה על מנת להשיג כסף מפשיטת הרגל, ג'וניור ידע שלואנדה שונאת אותו כי היא שמעה עליו ולכן הוא עושה הכל כדי להפטר ממנה כגון: להביא נמלים לאוכל שלה, אולם אביו לא מאמין לו ולואנדה איימה על ג'וניור שלא יעז להתעסק איתה. כאשר הם הלכו ליום הפתוח בבית הספר, צפה בן בתיאטרון הבובות וכאשר דברים נוראים יצאו מפי הבובות, בן חשב שזה ג'וניור והוריד את הבובות, אולם זו הייתה טריקסי ושאנני רצה אליה בן וג'וניור גילו שטריקסי היא הבת של האחות אנני יאנג.
מאוחר יותר בן וג'וניור הלכו לפיצריה ופגשו שם את אנני וטריקסי, בן ואנני דיברו ביניהם וג'וניור וטריקסי התיידדו ביניהם והתעללו בפיבודי כך שזרקו עליו זייתים, בן, אנני, ג'וניור וטריקסי החלו להשתתף בקרב פיצות וסולקו מהפיצריה. ג'וניור הציע לטריקסי שבן יצטרך להתחתן עם אנני וטריקסי הסכימה. ג'וניור וטריקסי ברחו מביתיהם על מנת למצוא את סלע האהבה הגדול וכאשר בן ואנני חפשו אותם הם מצאו אותם ישנים ליד הסלע והחזירו אותם הביתה.
בחתונה, בן עמד להתחתן עם לואנדה המרשעת, למרות התעלול של ג'וניור להאריך לה את האף שלא ממש הצליח, למרבה המזל טריקסי הגיעה עם הדחפור ועליו סלע האהבה הגדול והצליחה לדרוס את לואנדה באמצעות הסלע. אנני הגיעה והתנצלה בפני בן, אולם בן אמר שאנני היא הבחורה שהוא רוצה וגם שכנע את ביג בן להתחתן עם לואנדה. הסרט מסתיים כאשר בן, ג'וניור, אנני וטריקסי מטיילים יד ביד בעודם מאושרים.
לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט

ביוגרפיה

לודוויג נולד ב-24 בספטמבר 1577 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, לגאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולמגדלנה מליפה, בתם של ברנהרד השמיני, רוזן ליפה וקתרינה מולדק-אייזנברג.
בשנת 1596 מת אביו גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולודוויג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1604 מת לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, ובעקבות מותו פרצה מלחמה בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט על חלוקת הירושה. בנוסף היה יריבות בין הרוזנויות עקב כך שרוזנות הסן-קאסל הייתה קלוויניסטית, ואילו רוזנות הסן-דרמשטאדט הייתה לותרנית.
במהלך מלחמת שלושים השנים לחמו הרוזנויות זו בזו, מכיוון שרוזנות הסן-קאסל צידדה בנסיכים הפרוטסטנטים, ואילו רוזנות הסן-דרמשטאדט צידדה בקיסר ובבית הבסבורג.
ב-27 ביולי 1626 מת לודוויג, ובנו גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט עלה לשלטון במקומו.
קלארק קנט (סמולוויל)

גילום

את הדמות גילם השחקן טום ולינג, ואת קלארק קנט הילד גילמו מספר שחקנים ילדים בסצנות פלשבק ובתמונות. לאורך עשר עונות הסדרה, טום ולינג היה מועמד פעמים רבות לפרסי בחירת הנוער ולפרס סאטורן בקטגוריית "השחקן הטוב ביותר" על תפקידו בסדרה כקלארק קנט.

תפקיד בעלילה

פרק הבכורה של הסדרה מתחיל בפרולוג: פלשבק ל-1989, ליום שבו נחתה בעיירה סמולוויל החללית שקאל-אל הפעוט נשלח בתוכה לכדור הארץ. עם החללית הגיעה סופת מטאורים מקריפטון, כוכב הבית של קאל-אל שהתפוצץ, ומטאוריטים נחתו בעיירה וגרמו לנזקים לחיים ולרכוש. קאל-אל יצא מהחללית שנחתה בשדה תירס, ומצא את מרת'ה וג'ונת'ן קנט  (אותם מגלמים אנט אוטול וג'ון שניידר). עלילת הסדרה מתחילה כעבור 12 שנים: קאל-אל, שכיום נקרא קלארק קנט, הוא נער בכיתה ט', בנם המאומץ של הזוג קנט, השומע לראשונה מאביו המאמץ על מוצאו החוצני.

קלואי סאליבן

חברתו הטובה ביותר של קלארק, קלואי סאליבן (אותה מגלמת אליסון מאק), עברה מהעיר מטרופוליס  לעיירה סמולוויל בגיל 13., החלה ללמוד בכיתתו של קלארק והשניים התיידדו. קלואי ניהלה את "הלפיד" (The Torch), עיתון בית הספר התיכון, שבו קלארק פרסם מדי פעם כתבות קטנות. קלארק וקלואי המשיכו לשמור על קשר קרוב גם לאחר שסיימו את לימודיהם. קלואי היא שותפתו ובת-סודו הנאמנה של קלארק.

לויס ליין

דודניתה של קלואי, לויס ליין (אותה מגלמת אריקה דוראנס), עברה לעיירה סמולוויל בעונה הרביעית והתגוררה לזמן מה בבית משפחת קנט. קלארק ולויס  נהנים לעקוץ זה את זה, אך נמנעים מעלבונות בנושאים רגישים, להם הם מודעים מאחר שהם משתפים זה את זה בתחושות ובחוויות מהעבר ובהווה עם המשפחה, החברים ובני הזוג. קלארק ולויס מכירים באהבתם בעונה השמינית, יוצרים זוגיות בעונה התשיעית ומתארסים בעונה העשירית.

לאנה לאנג

שכנתו של קלארק ואהבת נעוריו, לאנה לאנג (אותה מגלמת קריסטין קרוק), מנהלת איתו מערכת יחסים רומנטית, אך הקשר בין השניים בלתי יציב ובלתי רציף, בעיקר בשל חוסר נכונותו של קלארק לשתף את לאנה בסודו, ועם השנים וההיכרות - גם בשל ההבנה ההדדית שאינם מתאימים להיות זוג.

לקס לות'ר

בשנים שלמד בבית הספר התיכון בעיירה סמולוויל, היה קלארק מיודד עם לקס לות'ר (אותו מגלם מייקל רוזנבאום) שגר באחוזה בעיירה, והשניים נעשו חברים טובים לאחר שקלארק הציל את לקס מטביעה בנהר . גם הקשר הזה התערער בשל חוסר נכונותו של קלארק לשתף את לקס בסודו, ובשל המאמצים החוזרים של לקס לגלות את הסוד שקוממו את קלארק.
יששכר באהליך

יששכר באהליך היא רשת ליטאית של כוללי אברכים, ובה כ-36 סניפים בישראל (נכון ל-2019).
בראש הרשת עומד הרב אלחנן ויסבורד.
שם הרשת נגזר מהסכם יששכר וזבולון, הנלמד מהפסוק:"וְלִזְבוּלֻן אָמַר שְׂמַח זְבוּלֻן בְּצֵאתֶךָ וְיִשָּׂשׂכָר בְּאֹהָלֶיךָ".

הקמת הרשת

רשת הכוללים יששכר באהליך הוקמה בשנת תשס"ד בשכונת רמה א' בעיר בית שמש. הסניף הראשון של הרשת היה כולל אברכים קטן שנקלע לקשיים ועמד בפני סגירה, הרב אלחנן ויסבורד נטל על כתפיו את הוצאות הכולל בהוראת הרב אהרן לייב שטינמן. בהמשך השנים הוקמו סניפים נוספים בכל רחבי הארץ כאשר חלק ניכר מהם היו כוללי אברכים שנקלעו למשבר כספי וצורפו לרשת הכוללים כדי שיוכלו להמשיך להתקיים. 
נכון ל-2016 מונה הרשת למעלה מ-2500 אברכים בכל סניפי הרשת ונחשבת לרשת הכוללים הגדולה בישראל.
למרות היותה רשת כוללים גדולה, גובה המלגה הניתן לאברכים מדי חודש נחשב גבוה יחסית ועומד על 2100 ש"ח (בסה"כ) לאברך, בלא קשר לגובה ההשתתפות של משרד החינוך.

הסניפים ברחבי הארץ

סניפי רשת הכוללים פרוסים ביישובים: ירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, בית שמש, ביתר עילית, אלעד, פתח תקווה, כרמיאל, נתיבות, אור יהודה, אופקים, רכסים, עפולה וסביון. בחלק מן הערים הגדולות יש לרשת מספר סניפים מרכזיים.
בשנת תשע"ז פתחה הרשת סניף ראשון מעבר לים בעיר ניו ג'רזי.
באפריל 2014 נקלעה הרשת למשבר חמור, כאשר לאחר הקיצוצים בתקציבי האברכים לא שולמו המלגות לאברכי הרשת במשך ארבעה חודשים. הנהלת הרשת הודיעה כי תסגור חלק מן הסניפים בשל אי יכולתה לעמוד בהתחייבויות. אולם לאחר שבועיים, הושגה תרומה שאפשרה את המשך קיום הרשת ואף את הגדלת סניפי הרשת.
בשנת תשע"ז התקשתה רשת הכוללים שוב לשלם את המלגות לאברכים, ונוצר איחור של עשרה חודשים לכ- 1400 אברכים שהם כשני שלישים מכלל האברכים בכולל, כאשר כ- 800 אברכים אחרים מוחזקים על ידי תורמים קבועים אשר כל תורם מחזיק כולל אחר ואותם כוללים קיבלו את משכורתם בזמן.  ולקראת סוף השנה הצליח ראש הכולל לגייס חלק גדול מהכסף, המספיק לשבעה חודשי איחור, וחילק את המלגות לאברכים.
פלמינגו צ'יליאני

מאפיינים

אורכו 110-130 ס"מ. נוצותיו כהות מעט יותר מאלה של הפלמינגו המצוי, אך בהירות מאלה של הפלמינגו האמריקני, אך הוא נבדל מהם ברגליו האפורות ובכמות הצבע הצבע השחור על מקורו – יותר מחצי. מקורו המעוקל של הפלמינגו הצ'יליאני, כמו זה של כל שאר הפלמינגואים, משמש לסינון פלנקטון ממי אגמי המלח ששם הוא מקים מושבות.
הפלמינגואים הצ'יליאניים חיים בטבע בלהקות עצומות, ודורשים תנאים צפופים לרבייה מואצת. במהלך עונת הרבייה, הזכרים והנקבות מתנהגים בדרכים מגוונות כדי למשוך נקבות, דוגמת סיבוב הראש מצד לצד, ופתיחה וסגירה של הכנפיים. הזכר והנקבה בונים יחד קן מבוץ, ושניהם דוגרים במשך תקופה של 27-31 ימים על הביצה שהוטלה על ידי הנקבה. האפרוח משמיע צלילים מספר שעות לפני הבקיעה עוד בתוך הביצה, כדי שהנקבה תוכל למצוא אותו מבין אלפים של ביצים במושבה. מיד לאחר הבקיעה יש לגוזלים פלומה בצבע אפור, והם יקבלו את צבע הבוגרים לאחר יומיים עד שלושה ימים. הזכר והנקבה מאכילים את הגוזל בחומר בצבע אדום דמוי חלב יונקים שמיוצר בזפק שלהם. כבר לאחר 5-12 ימים הגוזלים עוזבים את הזכר והנקבה והולכים ל"פעוטון" - קבוצה של גוזלי פלמינגואים בני גילם. הפלמינגואים הצ'יליאניים קרואים על ידי השבטים הילידים "צ'וגוגו" בשל הצלילים שהם משמיעים בזמן אכילה או מעוף. חלק מהילידים משתמשים בשומן הפלמינגו לריפוי שחפת, וחלקם אף אוכלים את הפלמינגו ואת ביציו.
תוחלת חייו של הפלמינגו בטבע היא בין 20 ל-30 שנה, וישנם מספר פרטים בשבי שעברו את גיל השישים.