קארן קרפנטר

שנות חייה המוקדמות

קארן קרפנטר נולדה בניו הייבן שבקונטיקט, ארצות הברית, לאגנס רואר-טאטום והרולד ברטרם קרפנטר. בילדותה נהנתה לשחק כדור-בסיס עם ילדים אחרים ברחוב. בתוכנית "אלו הם חייך", ציינה קרפנטר שהיא אהבה לשחק בתפקיד מטילת-הכדור. בשנות ה-70 המוקדמות היא שיחקה בתפקיד זה בקבוצת הסופטבול הרשמית של הקרפנטרז. 
אחיה של קארן, ריצ'רד, פיתח עניין במוזיקה ובגיל צעיר נחשב לעילוי בפסנתר. 
כחלק מטיפוח הכישרון של ריצ'רד, עברה משפחת קרפנטר ביוני 1963 לדרום קליפורניה, משכנם של אולפני הקלטות רבים כמו של חברות תקליטים רבות. 
כשהחלה קארן ללמוד בתיכון דאווני, היא ביקשה מריצ'רד לבדוק עם מנצח הלהקה האם תוכל להמיר את שיעורי הספורט בהשתתפות בלהקה. המנצח הסכים לצרפה ללהקה בתפקיד מצלצלת הפעמונית. לאחר שהתרשמה רבות מביצועי התיפוף של ידיד בשם פרנקי צ'אבז, היא ביקשה מהמנצח להמיר את הפעמונית בתופים. 
התיפוף בא בטבעיות לקארן קרפנטר והיא התאמנה מספר שעות ביום. אפשר לשמוע אותה על התופים ברבים משירי הקרפנטרז. כשמלאו לקארן 17 שנה, היא פצחה בדיאטה בשיטת "סטילמן" בהשגחת רופא והפחיתה ממשקלה בין 9 ל-11 ק"ג. 
בשנת 1968 נפגשו הקרפנטרז עם ג'ון ויין בתוכנית הכישרונות הצעירים Your All American College Show. ג'ון וויין המליץ לקארן להבחן לתפקיד בסרט בכיכובו "אומץ אמיתי". קארן נבחנה לתפקיד, אך בסופו של דבר נבחרה השחקנית קים דארבי.

קריירה מוזיקלית

בין השנים 1965 ל-1968, קארן לקחה חלק בשלישיית ריצ'רד קרפנטר, עם אחיה ריצ'רד וחברו לספסל הלימודים, ווס ג'ייקובס, הבסיסט ונגן הטובה.
השלישייה ניגנה ג'אז במועדוני-לילה רבים וגם במופע הכישרונות הצעירים Your All American College Show, אם כי להופעה בתוכנית הצטרף הבסיסט ביל סיסיואב. 
קארן, ריצ'רד ומוזיקאים אחרים, בכללם גארי סימס וג'ון בטיס, הופיעו גם כחלק מהרכב מוזיקלי בשם "ספקטרום". "ספקטרום" התמקד בצלילי הרמוניה ווקאלית והקליט קלטות-דמו רבות בסטודיו מאולתר של חברו הבסיסט ג'ו אוסבורן. 
קארן וריצ'רד קרפנטר חתמו על חוזה כלהקת "הקרפנטרז" עם חברת התקליטים A&M ב-22 באפריל 1969. היא שרה את רוב השירים באלבומם הראשון "כרטיס לנסיעה". הסינגל היחיד שיצא מאלבום זה, שנושא את שם האלבום, הגיע למקום ה-54 במצעד 100 הלהיטים בארצות הברית. אלבומם השני, "קרוב אליך" שיצא בשנות ה-70, הכיל 2 תקליטי-זהב: "קרוב אליך" ו"רק התחלנו". השירים הגיעו למקום ה-1 וה-2 בהתאמה. "רק התחלנו" נכתב על ידי פול ויליאמס ונועד לשמש כשיר רקע לפרסומת של בנק קרוקר הבינלאומי, שהראתה זוג צעיר עובר לדירה ראשונה. 
באמצע שנות ה-70, החלו ההופעות וההקלטות הרבות לתת אותותיהן בצמד וגרמו לקשיים מקצועיים שבאו לידי ביטוי לקראת סוף העשור. 
קארן כיכבה הן כסולנית והן כמתופפת. כיוון שהיא היחידה שהיא הייתה הסולנית המובילה באלבומים, לחצו עליה רק לשיר בעוד שאדם אחר יתופף במהלך ההופעות. בסופו של דבר הוחלט, שקארן תשיר בעמידה במהלך שירת הבלדות הפופולריות שלהם ותתופף בביצוע שירים אחרים.
לעיתים נדירות זכתה קארן לבחור את השירים שתבצע ולעיתים קרובות היא חשה שאין לה שליטה על חייה. העיתונות, שסיקרה בעיקר את ז'אנר הרוקנרול, התעלמה לרוב מהצמד המשפחתי ששר שירי אמצע הדרך ולפעמים כתבה ביקורת שלילית על הופעתם החיצונית ולבושם, תוך התעלמות מקולה של קארן או הסדר הדקדקני שבמוזיקה שביצעו. 
קארן התעסקה באובססיביות במשקלה עד שלקתה בהפרעת האכילה, אנורקסיה נרבוזה, שהתגלתה לראשונה בשנת 1975, כאשר קארן, שהייתה תשושה וכחושה, נאלצה לבטל מסע הופעות בבריטניה וביפן. 
באותה תקופה, ריצ'רד פיתח התמכרות לכדורי הרגעה, התמכרות שהשפיעה על הופעותיו לקראת סוף שנות ה-70 והביאה להפסקת סיבוב ההופעות החיות של הצמד למשך מספר שנים. ב-4 בספטמבר 1978, הופיעו הקרפנטרז בפעם האחרונה באולם הקונצרטים של אם.ג'י.אם בלאס וגאס ורק בשנת 1981, עם הופעת האלבום "תוצרת אמריקה", העניקו 5 הופעות אחרונות.

קארן המתופפת

כשרון התיפוף של קארן זכה לשבחים מפי מתופפים אחרים כגון: האל בליין, קאבי או'בראיין, באדי ריץ' והמגזין "המתופף המודרני". 
רוב האנשים אינם מודעים לכך שלקארן היה כישרון נדיר לתופים, כנראה משום שהם רצו לשמוע את קארן הזמרת ולא קארן המתופפת. אולם, בראיון שנתן, סיפר ריצ'רד, שקארן התייחסה לעצמה תמיד כ"מתופפת ששרה". 
קארן החלה לנגן בתופים בשנת 1964, לאחר המעבר לדאווני, קליפורניה. היא תמיד הייתה נלהבת מהנגינה ולימדה עצמה לתופף מקצבים מסובכים במיוחד, אותם כינה ריצ'רד בראיון לסרט התיעודי "קרוב אליך": "מקצבים עם חתימה אקזוטית." 
שירים שמדגימים היטב את כישרון התיפוף של קארן הם: "שיירה" משנת 1965 ו"תה קר" משנת 1966. 
בשנת 1973 יצא האלבום "אז ועכשיו", שהציג את קארן יותר כסולנית ופחות כמתופפת. 
בשנת 1981 הפסיקה קארן לתופף ושמשה כסולנית בלבד, כשהמתופפים האל בליין ורון טאט החליפו אותה על התופים.

קארן הזמרת

קולה של קארן זכה תמיד לשבחים על השליטה וההטעמה שבו, שהיו ללא רבב. גובה הצליל שלה היה תמיד מושלם, ללא קשר למצב. לקולה הייתה איכות מלנכולית, שבאה לידי ביטוי בלהיט "סופרסטאר" משנת 1971. קולה גם מקושר למנגינות חג-המולד, זאת בשל הלהיט האהוב בביצועה: "חג מולד שמח, אהובי" משנת 1970 (מאוחר יותר הוקלט מחדש בשנת 1978).
בשנות ה-60 קולה של קארן הפך צרוד ועמוק יותר, כפי שניתן לשמוע בשיר משנת 1966, "מחפשת אחר אהבה". אולם, במהלך שנות ה-70 השתנה קולה של קארן וקיבל איכות חלקה ונקייה יותר. ריצ'רד חזר בראיונותיו ואמר שהוא אמר לקארן להשתמש ב"מרתף", כשהכוונה למשלב קולה הנמוך יותר. 
במהלך תקופת הסולו של קארן בניו יורק בשנת 1979, תקופת מחלת האנורקסיה שלה, ניסתה קארן להקליט את שיריה במשלב-קול גבוה יותר. 
צוות אולפן ההקלטות של A&M לא הראה התלהבות, אז קארן החליטה שלא להוציא לאור את השירים שהוקלטו. בשנים 1983 ו-1989, ריצ'רד הוציא בהדרגה שירים בביצוע סולו של קארן, עד שבשנת 1996 הוציא את רוב שירי הסולו בביצועה של קארן באלבום שיצא לאור לאחר מותה.

אלבום סולו

בשנת 1979 לקח ריצ'רד קרפנטר שנת-חופשה כדי להתגבר על תלותו בכדורי-הרגעה. בשנה זו החליטה קארן להוציא אלבום סולו בעזרת המפיק, פיל ראמון. ריצ'רד הפציר באחותו לפנות לרופא בנוגע להפרעות האכילה שלה, אך קארן סירבה. 
כשהתארחה בבית משפחת ראמון, נטלה קארן חצי כדור-הרגעה והתעלפה, אך התאוששה במהרה. 
ניסיונה לשקם את תדמיתה בא לידי ביטוי בחומרים קצביים יותר בעלי צביון דיסקו-דאנס בוגר. השיר ("משהו חסר) בחיי", שלא נכלל באלבום, נותר בוסר ולא מחובר. שירי-סולו נוספים שלה, שלא יצאו באלבום, ניתנים להורדה מהאינטרנט. יצירות הסולו שלה שונות באופן ניכר מהעבודה של הקרפנטרז כצמד, עם שימוש בטקסטים מיניים יותר וטונים גבוהים יותר של הקול. 
בראשית שנות ה-80, המוצר הסופי נתקל בתגובה פושרת מצד ריצ'רד ומצד מפיק חברת התקליטים A&M, הרבּ אלפרט, דבר שגרם להססנות מצד קארן לגבי המשך הפרויקט, שהחליטה, בגיבוי חברת התקליטים, שלא להוציא לאור את השירים. עקב גניזת השירים, חויבה קארן, שלא לשמחתה, בקנס של 400,000$. 
מעריציה של קארן זכו לטעימה מהאלבום בשנת 1989, כאשר חלק מהשירים (שנערכו מחדש על ידי ריצ'רד) הופיעו באלבום "שורות אהבה". 
שבע שנים לאחר מכן, בשנת 1996, יצא לאור האלבום כולו. האלבום כלל מיקסים שהוכנו באישור שנתנה קארן לפני מותה ושיר בונוס אחד.

חייה הפרטיים

קארן גרה עם הוריה עד אמצע שנות ה-20 של חייה. עם הצלחת הקרפנטרז בראשית שנות ה-70 רכשו קארן ואחיה, ריצ'רד, שתי דירות בדאווני, שכונו: "קרוב אליך" ו"רק התחלנו". דירת "קרוב אליך" עדיין קיימת ושוכנת בדאווני שבקליפורניה. 
בשנת 1976 רכשה קארן 2 דירות יוקרה, אך כיוון שלא אהבה את הדירות, החליטה להפכן לבית דירות. פעמון הכניסה בבית הדירות, השוכן בשדרת הכוכבים מס' 2222, מנגן את ששת התווים הראשונים בשיר "רק התחלנו".
כמתנת חנוכת-בית, העניקה לה אמה אוסף של ספרות קלאסית בכריכת-עור. 
קארן הייתה אספנית של מזכרות דיסני, אהבה לשחק בסופטבול ובכדור-בסיס ועם חוג חברותיה נמנו הזמרות: פטולה קלארק, אוליביה ניוטון-ג'ון ודיון וורוויק. 
לוח הזמנים העמוס של קארן מנע ממנה לפתח מערכות יחסים ארוכות-טווח. בתקופות שונות היא הייתה בקשר רומנטי עם המוזיקאים מייק קרב ואלן אוזמונד והשחקנים טוני דנזה וסטיב מרטין. קשר רומנטי משמעותי היה לה עם כותב השירים, טום בהלר, ממנו נפרדה לאחר שגילתה כי הוא אב לילד מאישה נשואה. יש שהאמינו כי פרידה זו נתנה השראה לבהלר בכתיבת השיר "היא מחוץ לחיי" של מייקל ג'קסון, אך בהלר עצמו העיד כי כתב את השיר על פרידה מבת זוג קודמת, עוד בטרם התחיל את יחסיו עם קארן.  
לאחר רומן רצוף עליות ומורדות, קארן נישאה למפתח נדל"ן בשם תומאס ג'יימס בריס ב-31 באוגוסט 1980. כשהם נפגשו, בריס היה גרוש בן 39 וקארן בת 30. הם נישאו באולם הקריסטל בבית המלון בברלי הילס. בחתונתה, קארן שרה את שירה החדש "כי אנחנו מאוהבים" שהושמע לראשונה ברדיו בשנת 1981. הזוג יצא לירח דבש באי בורה-בורה. קארן התקשרה למשפחתה מהאי ותיארה את ירח הדבש כ"משעמם נורא". 
חיי הנישואין עלו על שרטון, והזוג הגיש בקשה לגט בנובמבר 1981. (הגירושין מעולם לא התממשו, היות שתאריך קבלתם נפל על יום מותה של קארן.)
קארן ותומס יצאו לחגוג עם הוריה של קארן את יום הולדתו של אביה, אך לאחר שחזרו לבית המשפחה בדאווני התפתח ריב בין בני הזוג. תומאס, שיצא בסערה מהבית קרא אחריו להוריה: "אתם יכולים לשמור אותה לעצמכם!". קארן ותומס לא נפגשו עוד לאחר אותו ערב. 
השיר "עכשיו", שהוקלט באפריל 1982, היה השיר האחרון שקארן הקליטה. היא הקליטה את השיר במהלך הפסקה של שבועיים מהטיפול אצל הפסיכותרפיסט הניו יורקי, סטיבן לבנקרון, שעמו נפגשה על מנת לטפל בבעיית האנורקסיה שלה, בעיה שכמעט ולא הייתה מוכרת באותם ימים. 
בתקופת החלמתה, היא התיידדה עם חולת אנורקסיה לשעבר, הזמרת והיוצרת, צ'רי בון, ורקמה צמיד עם הכיתוב "ניצחת, אני מרוויחה!" שאותו נתנה לסטיב לבנקרון. 
קארן תכננה לפרסם את דבר מחלתה לאחר שתירפא מהאנורקסיה.
מאוחר יותר באותה שנה, חזרה קארן לקליפורניה עם רצון עז להחיות את הקריירה שלה, להתגרש ולהתחיל בהקלטת אלבום חדש עם ריצ'רד. היא העלתה כ-13 ק"ג במשקלה במהלך שהייה של חודשיים בניו יורק, אך העלייה המהירה במשקלה, שברובה הייתה עקב הזנה תוך ורידית, החלישה מאוד את לבה, שהיה חלש גם כך משנים של הרעבה עצמית.
בשיא מחלתה נטלה קארן מנה גדולה פי 10 מהמנה המומלצת של כדורים לבלוטת התריס, שנועדו לזרז את חילוף החומרים שלה, בשילוב כמויות אדירות של כדורים משלשלים, דבר שגרם להחלשת מערכות הלב, העיכול והעצבים שלה.
ב-17 בדצמבר 1982 הופיעה קארן בפעם האחרונה בבית הספר ברקלי שבשרמן אוקס, קליפורניה. היא שרה מחרוזת שירי חג-המולד לחבריה. בסוף ינואר 1983 הצטלמו קארן וריצ'רד לתמונה קבוצתית של זוכי פרס גראמי בלוס אנג'לס. 
מספר שבועות לפני מותה של קארן, הפציר ריצ'רד באחותו להתאשפז בבית החולים, כיוון שלדבריו "היא לא נראתה טוב....עיניה היו כבויות." בפגישה משותפת עם וורנר וולפן, היועץ הכלכלי של הקרפנטרז, אמרה קארן לריצ'רד שיפסיק להתערב ושהכל תחת שליטה.

מותה של קארן

ב-4 בפברואר 1983, כחודש לפני יום הולדתה ה-33, לקתה קארן בדום לב בבית הוריה שבדאווני. היא הובהלה לבית החולים המקומי, שם הוכרז מותה מדום לב כעבור 20 דקות, בשעה 09:51. חוקר מקרי המוות קבע את סיבת מותה כתוצאה מ"אי-ספיקת לב עקב חוסר-איזון כימיקלי הקשור לאנורקסיה נרבוזה." 
דו"ח הניתוח שלאחר המוות ציין, כי מותה של קארן נבע מהרעלת דם אופיינית לאנורקסיה נרבוזה. בסיכום האנטומי בדו"ח צוין דום הלב כסיבת מוות ראשית ומחלת האנורקסיה כסיבה משנית. הסיבה השלישית, שצוינה בדו"ח, הייתה כחישות, שמאופיינת במשקל נמוך בצורה חריגה, חולשה וקריסת מערכות שמקושרת למחלות כרוניות. הרעלת הדם מרמזת על כך שקארן נהגה לשתות סירופ איפקק, שגורם להקאות (סירופ שמשמש במקרים רפואיים חריגים בהם יש צורך לגרום להקאה לאחר בליעת רעל). 
הן אמה של קארן והן אחיה, ריצ'רד, העלו ספקות לגבי ההשערה, כי קארן נהגה לשתות סירופ איפקק, מהסיבה הפשוטה שמעולם לא נתקלו בשאריות בקבוקים של הסירופ בדירה ומעולם לא מצאו הוכחות לכך שקארן נהגה להקיא. ריצ'רד אף טען שקארן לעולם לא הייתה גורמת לעצמה להקיא מחשש שהדבר יפגע במיתרי-קולה ולכן הייתה משתמשת רק במשלשלים כדי לשלוט במשקל גופה. 
בתוכנית תיעודית משנות ה-90 ציטטה מקורות רפואיים ואנשים נוספים מחוג מכריה, שטענו כי מותה של קארן נגרם מסיבוכי ההחלמה שלה מהאנורקסיה ולא מהמחלה עצמה. לדעתם, היא הייתה בשלבי החלמה, אולם ההזנה התוך ורידית, שגרמה לעליה חדה במשקלה תוך זמן קצר, העמיסה מאוד על לבה שהיה חלש ממילא משנים של תת-תזונה. 
ההלוויה התקיימה ב-8 בפברואר 1983, בכנסייה המתודיסטית המאוחדת שבדאווני. גופתה של קארן הולבשה בחליפה ורודה והונחה בארוך לבן פתוח. למעלה מאלף אנשים הגיעו לחלוק לה כבוד אחרון, ביניהם חברותיה: אלופת ההחלקה האומנותית על הקרח, דורותי המיל, הזמרות אוליביה ניוטון ג'ון, דיון ווריק ופטולה קלארק והדוגמנית כריסטינה פררה. תומאס בריס, בעלה הפרוד, נכח אף הוא בלוויה ובאקט אחרון של פרידה הוריד את טבעת הנישואין מאצבעו והשליך אותה לארון הפתוח.

לאחר מותה

מותה של קארן העיר את תשומת לבה של התקשורת והוליד התעסקות מתמשכת בהפרעות האכילה, אנורקסיה נרבוזה ובולימיה. מותה נתן דחיפה לידוענים נוספים לחשוף את בעיות האכילה שלהם. בין המפורסמים היו השחקנית טרייסי גולד והנסיכה דיאנה. 
החשיפה הובילה לפניות למרכזים רפואיים ולבתי חולים המטפלים בהפרעות אכילה. לפני מותה של קארן לא היה בציבור מידע מספק לגבי האנורקסיה והבולימיה ולכן היה קושי בזיהוי ובטיפול בהפרעות אלו. ייתכן שעקב העובדה שהייתה מפורסמת ובעלת תדמית נקייה היה קושי לאנשים להתעמת עם האפשרות שיש לה בעיה, ויתרה מכך – להתערב בבעיותיה. משפחתה ייסדה קרן לזכרה, שנועדה למטרות איסוף כספי מחקר בנושא האנורקסיה והפרעות אכילה. כיום נקרא הארגון "קרן משפחת קרפנטר" ובנוסף למימון מחקר בנושאי הפרעות אכילה, עוסק הארגון במימון אמנויות, בידור ולימודים. 
ב-12 באוקטובר 1983 הוענק כוכב ע"ש הקרפנטרז בשדרת הכוכבים בהוליווד. הכוכב ממוקם בשד' הוליווד מספר 6931, מטרים ספורים מאולם קודאק. ריצ'רד, הרולד ואגנס קרפנטר נכחו בחניכת הכוכב, בנוכחות מעריצים רבים. 
בשנת 1987 הבמאי טוד היינס עשה שימוש לא חוקי בשיריהם של הקרפנטרז בסרטו "סופרסטאר: סיפורה של קארן קרפנטר". הצמד הוצג בסרט כבובות ברבי. ריצ'רד החליט לתבוע את היינס על הפרת זכויות יוצרים וזכה בתביעה. לאחר התביעה נאסרה הפצת הסרט. 
ב-1 בינואר 1989 עלה לשידור ברשת CBS סרט הטלוויזיה "סיפורה של קארן קרפנטר", עם השחקנית סינת'יה גיב בתפקיד הראשי. בסרט נראית גיב כשהיא שרה את שירי הקרפנטרז בקולה של קארן. 
להקת הרוק-האלטרנטיבי, סוניק יות', הקליטה לזכרה של קארן את השיר "טוניקה – שיר לקארן" שמספר על האנורקסיה של קארן. השיר מופיע באלבומם משנת 1990 "Goo".

המאוזוליאום של משפחת קרפנטר

ב-11 בדצמבר 2003 בשעה 12:30, הוצאו ארונותיהם של אגנס, קארן והרולד מקבריהם שבפארק הזיכרון בקיפריס קליפורניה והוטמנו מחדש ב-3 קברים מתוך 6 שמרכיבים את המאוזוליאום של משפחת קרפנטר שהוקם בפארק הזיכרון שבווסטלייק וילג' בקליפורניה. המאוזוליאום מורכב ממבנה של 20 טון בסגנון קלאסי שנבנה בטקסס במשך 7 חודשים. המאוזוליאום צבוע בצבעי שקיעה ומקושט בתבניות בצורת קריסטלים. המבנה ממוקם בחלקת גני השלווה שבבית הקברות. עלותם של מבנים דומים מאותה התקופה נאמדת בכ-600 אלף דולר. 
על המצבה המאוזוליאום נכתב "מלאך על האדמה – מלאך בשמים".