ספורט נכים

ספורט נכים הוא פעילות בענפי הספורט השונים, הנערכת בהשתתפות אנשים עם מוגבלויות שונות, תוך התאמות המאפשרות את השתתפותם בענפי ומקצועות ספורט מגוונים  תוך הקפדה על הנגשות רלוונטיות. ההתאמות מתבטאות בשינוי חוקי המשחקים כך שיכילו שחקנים עם יכולות מגוונות, שמירה על הוגנות (יצירת קטגוריות על פי חומרת הנכות) ושימוש באביזרי שיקום וניידות כמו ריצה עם רגלים תותבות ושימוש בכיסאות גלגלים שעוצבו לענף ספורט ספציפי.
לפעילות גופנית תרומה רבה לכל פרט, אבל יותר מכל היא תורמת לבעלי נכויות שונות המגבילות את תפקודם היום יומי בכל תחומי החיים. השתתפות בתנועה, בפעילות גופנית ובספורט תורמת לשיפור בריאותם הנפשית והפיזית של אוכלוסיות אלו. ישנן תרומות פיזיות-גופניות רבות כגון: פיתוח שרירים, התנסות תנועתית שמסייעת להורדת מתח השרירים, שיפור תגובות שווי המשקל, שיפור הבקרה היציבתית באזור המותני, סיבולת לב-ריאה, שיפור ביציבות של הראש והצוואר ועוד.  השתתפות והתנסות בפעילות פיזית מעמידה בפניהם אתגרים קוגניטיביים, פיזיים, נפשיים וחברתיים ותורמת למסוגלותם הנפשית.  ספורט מסייע לנכים להתגבר על חוסר האונים הגופני והוא אף גורם בעל ערך פסיכולוגי רב שביכולתו לרומם את רוחם של הנפגעים, למנוע את התדרדרותם הנפשית ולהביא לידי השתלבותם מחדש בחברה.
בנוסף, האדם עם המוגבלות מקבל חינוך שנותן לו מוטיבציה וכוח להמשיך להילחם ולהצליח. תופעות אלה עוזרות לספורטאי הנכה בכך שהן הופכות אותו לאדם אופטימי יותר, שמח יותר ומעצימות את התכונות החיוביות הטמונות בו, כגון ביטחון עצמי, מסוגלות, אומץ ועוד.
מניעת יתרון לנכים קלים בתחרות מול נכים קשים נעשית באמצעות קיום אירועים נפרדים בהתאם לדירוג רמת המוגבלות של הספורטאים (בדומה לקטגוריות המשקל בתחרויות איגרוף וג'ודו). שיטת הדירוג בספורט נכים נקראת קלאסיפיקציה. ככל שהקלאס של האדם נמוך יותר, כך הוא פחות עצמאי והנכות שלו יותר קשה. בתחרויות נכים, המקצים נערכים לפי הקלאס, לדוגמה יהיה מקצה לנכים בעלי קלאס 8 (S הוא הסימון לקלאס).
ישנם מספר סוגי ספורט הנכללים בהגדרה זו: ספורט עממי, ספורט שיקומי וספורט הישגי.
שיאו של ספורט הנכים הוא אולימפיאדת הנכים, המתקיימת מיד לאחר האולימפיאדה הרגילה.

ציוד

ספורט נכים דורש הרבה פעמים ציוד טכנולוגיה מסייעת ייעודי לענף הספציפי, כגון מגלשי סקי לקיטע, רגל תותבת המותאמת לריצה, כיסא גלגלים המותאם לכדורסל או כיסא גלגלים המותאם לטניס. גם אם חלק מהציוד הזה דומה לציוד שהספורטאי נזקק לו בחיי היומיום, הוא לא יכול להשתמש בציוד זה עבור חיי היומיום (כיסא גלגלים המותאם למירוצים אינו מאפשר, לדוגמה, תפקוד סביר בבית או במשרד). 
מחירם של כיסאות גלגלים ותותבות לחיי היומיום הוא יקר מאוד. מחירם של פרטי ציוד המותאמים לענף ספורט ספציפי, עשוי להיות יקר עוד יותר בשל הכמות הקטנה המיוצרת מהם. מעבר לזאת, ציוד ספורט נכים אינו ממומן לרוב על ידי הביטוח הלאומי או ביטוח בריאות. 
ענפי ספורט נכים שאינם דורשים ציוד מיוחד, או לפחות לא ציוד יקר, הם, למשל, כדור שער וכדורעף נכים, שמשוחקים בישיבה על הרצפה או ענפי ספורט הקשורים בקליעה למטרה, שניתנים להשתתפות בכיסאות גלגלים רגילים.
בדיקת רמת הכושר של הספורטאים הנכים:
בדיקת רמת הכושר של הספורטאים הנכים נעשית באמצעות מכשיר הארגומטר גלילים. מכשיר זה בודק את רמת הכושר הגופני של אנשים שנפגעו בגפיים התחתונות והוא נעשה בפרקי זמן קצרים ובעוצמה גבוהה.

כיסאות הגלגלים הידניים של ספורט הנכים

ככלל, כיסאות הגלגלים הידניים הם בעלי מגוון תכונות ואינם דומים זה לזה. אולם, ישנן תכונות של כיסאות גלגלים לשימוש יומיומי שלא ימצאו לעולם בכיסאות גלגלים לספורט. כיסא גלגלים לספורט לא יהיה בעל יכולת קיפול, לא יהיו לו ידיות דחיפה למסייע אישי ולא יהיו לו מעצורים. משטחי גלגליו הגדולים של כיסא הגלגלים לשימוש היום יומי יהיו אנכיים או כמעט אנכיים למישור הרצפה (כך שיתפוס שטח צר יותר אך יהיה פחות יציב).
כללית, ישנן שלוש שלדות מקובלות לכיסאות גלגלים ידניים: השלדה המוצלבת - המאפשרת התקפלות, שלדת הגשר התלוי - השלדה הקלה והמינימליסטית ושלדת הקופסה - החזקה ביותר. כיסאות הספורט יהיו או בעלי שלדת קופסה או בעלי שלדה ייחודית שאינה נמנית עם שלושת הסוגים שהוזכרו.