google/wiki40b huggingface dataset:
כרומגן

היסטוריה

החברה הוקמה על ידי קיבוץ שער העמקים בשנת 1962 כמפעל לטיוב מתכות ברזיליות בתהליך הנקרא "כרומייזינג", שבו מוסיפים כרום לשכבה החיצונית של המתכת והופכים אותה לפלדת אל-חלד, העמידה בתנאים של טמפרטורה גבוהה, שחיקה, לחות גבוהה וכימיקלים. מכאן שם החברה - הלחם של המילים "כרום" ו"מגן". 
בסוף שנות השישים הפך המפעל למפעל ליצור דוודים. סקירת השוק העולמי העלתה כי הציפוי המקובל והטוב ביותר למטרה זו הוא ציפוי האמייל, ובראשית שנות השבעים נחתם הסכם עם חברה בינלאומית. בנוסף לידע בתחום הציפוי, כלל ההסכם גם מידע בתחום תכנון הדוודים, והוחלט על הקמת מבנה חדש ומעבר לציפוי פנימי באמייל. בהמשך החלה כרומגן לייצר קולטים ולשווק מערכות סולאריות שלמות המנצלות אנרגיה סולארית. 
בשנת 2002, נחנך מפעל חדש לקולטי שמש של כרומגן באזור התעשייה ציפורית.
בתחילה מכרה כרומגן את מוצריה בארץ בלבד. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 החלה לפעול גם בשוק הבינלאומי. החברה הקימה מפעלים בספרד בשנת 2001 בגאורגיה  בשנת 2005 ובמקסיקו בשנת 2007.
בשנת 2015, זכתה במכרז להתקנת מערכות סולאריות ברחבי עיר הבה"דים של צה"ל.

בעלות

ביולי 2007, רכשה קרן ההשקעות טנא מקיבוץ שער העמקים 26% ממניותיה של כרומגן, והגדילה מאוחר יותר את החזקתה בחברה ל־32% בהשקעה כוללת של 6 מיליון דולר.
באוקטובר 2015, מכרו קיבוץ שער העמקים וקרן טנא ימכרו את השליטה בכרומגן לפי שווי של 145 מיליון שקל, לחברת ההחזקות הצרפתית גרופ אטלנטיק (Groupe Atlantic).
אוויאן (מים מינרליים)

אוויאן (באנגלית: Evian) הוא מותג מים מינרליים ומשקאות קלים נוספים. החברה נמצאת בבעלות חברת דנונה הצרפתית. מוצרי החברה בישראל משווקים על ידי צרפת-ישראל ליינות איכות. 
עם תחילת שיווקם של מים בבקבוקים בצפון אמריקה נודעה האימרה "אביאן זה נאיב(פתי) מהסוף להתחלה" על לקוחות מוצר הצריכה החדש (מים בבקבוקים).
צבי בנימיני

ביוגרפיה

בנימיני נולד בביאליסטוק שבגוברניית גרודנו, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בפולין) בשנת 1875. הוא למד קרוב לשנה בישיבת וולוז'ין. בשנת 1925 עלה לארץ ישראל, והתיישב ברמת השרון (שנקראה אז "עיר שלום"), ב-1927, וכבר באותה שנה נבחר ליו"ר הוועד. 
באותה העת התגוררו ביישוב כ-50 תושבים, ורבים מבעלי הקרקעות נמנעו מלהתיישב בהן. בהנהגתו שינה הוועד את התקנון שלו, ונקבעה הוראה כי בעלי קרקעות שלא יתיישבו בהן יחויבו למכור אותן. ב-1929 כבר עמד מספר התושבים על כ-200, וב-1934 הגיע לכ-400. כן שונה שמה, ב-1932, מ"עיר שלום" ל"רמת השרון". בנוסף, פותחה תשתית מים יעילה יותר, שמנעה את הצורך להביא מים בחביות מהיישובים הסמוכים. כדי לסייע לתושבים שנקלעו לקשיים כלכליים, בנימיני הקים בנק שהעניק הלוואות לתושבים.
ב-1949, עם כינונה של המועצה המקומית, מונה לעמוד בראשה, וב-1950 נבחר לתפקיד בבחירות הראשונות שנערכו. במהלך כהונתו הוקמה מעברת רמת השרון בחלקה המזרחי של המושבה, והוחל ביישוב תושביה בשכונת קבע, שכונת מורשה. כן הוקמו שכונות נווה מגן ואזור התעשייה הסמוך לה. בשלהי כהונתו נאבק, ללא הצלחה, ביוזמה להקמת מחנות גלילות בשטחי הכפר אג'ליל, אותם ראה כהמשך לשטחים החקלאיים של המושבה.
ב-1955, כשהיה כבן 80, פרש מהתפקיד ולא התמודד על כהונה נוספת. באותה העת הגיע מספר התושבים ברמת השרון לכ-8,000. שנים ספורות אחר כך נכתב עליו בעיתון דבר:
לא בנקל עלתה לו פרישתו, שכן ראה בתפקידו לא שררה, אלא שליחות לאומית. אכן, זכויות רבות לצבי בנימיני בפיתוחה ושגשוגה של המושבה. ביזמתו הוקמו בה מוסדות כלכליים שונים. הוא ייסד, בין היתר, את הלוואה וחסכון חקלאי, הבנק הראשון, שניהל אותו הרבה שנים ללא כל תמורה, וסייע לכלל ולפרט להשתרש בחיי העבודה והמשק במושבה. הוא לא ידע על גינוני טקסים, נהג בעבודתו הציבורית בצניעות, והיה חס על כספי הציבור כעל ממונו שלו.
— דבר, 4 במאי 1961
ב-1964 הלך בנימיני לעולמו. על שמו של בנימיני קרויים הקונסרבטוריון של רמת השרון ורחוב ברובע אלון.
בנו, אליהו בנימיני, היה חקלאי נודע, ממפתחי החקלאות בישראל.
סמל האימפריה הרומית הקדושה

סמל האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית: Die Siegel der deutschen Kaiser und Könige) הוא שלט אצולה ששימש את קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומייצג את הסמכות הקיסרית העליונה. הסמל כולל כתבנית בסיס את העיט האימפריאלי (ה-Reichsadler; עיט הרייך) השחור כפול-הראש ובין כנפיו את אוסף שלטי הגיבורים של מדינות האימפריה. המבנה הפרטני של הסמל השתנה בין קיסר למשנהו. הצבעים השולטים בסמל הם שחור וזהוב. שלטי הנסיכים הבוחרים (ברנדנבורג, סקסוניה, טריר, מיינץ, קלן, פפאלץ ובוהמיה) מוצגים בדרך כלל בסמלים גדולים יותר מאשר שאר המדינות.
עמית יגור

ביוגרפיה

יגור הנה בוגרת בית ספר תלמה ילין אשר למדה בו בשנים 2010-2013, לאחר סיום התיכון התגייסה לתיאטרון צה"ל. 
בגיל 10 השתתפה במופע "שיר נולד".
את הקריירה הטלוויזיונית שלה החלה בגיל 17 כשלוהקה לעונה הרביעית של סדרת הנעורים "השמיניה" המשודרת בערוץ הילדים בתפקיד הגר ששון. יגור הופיעה מאוחר יותר באותה שנה ב-"X פסטיגל" בתפקיד הראשי, בתור הדמות סונו, לצדם של מריאנו אידלמן, יובל סמו, דניאל מורשת ואחרים. 
בשנת 2014 השתתפה יגור בתפקיד אורח בסדרה "משפחה שולטת" ובנוסף בחודשי הקיץ של אותה שנה במחזמר "ספר הג'ונגל" בספארי ברמת גן בתפקיד באנה, לסירוגין עם עמית פרקש. 
יגור השתתפה גם בהצגות ובמופעים שונים ובהם: "הנסיכה איבון", "פר גינט", "המים זוכרים" ועוד.
בשנת 2017 השתתפה בסרט הנעורים "כמעט מפורסמת", לצד ניב סולטן, עומר דרור ואחרים. מאוחר יותר באותה שנה שיחקה תפקיד שולי בעיבוד האמריקאי של  "החממה", הנקרא "Greenhouse Academy", בתור בקה, אחת מתלמידות בית העורבים.
פיתום ורעמסס

פיתום ורעמסס הן שתי ערים הנזכרות במקרא, שבנו בני ישראל במצרים. הערים כונו "ערי מסכנות", ככתוב: "וַיָּשִׂימוּ עָלָיו שָׂרֵי מִסִּים, לְמַעַן עַנֹּתוֹ בְּסִבְלֹתָם; וַיִּבֶן עָרֵי מִסְכְּנוֹת לְפַרְעֹה, אֶת פִּתֹם וְאֶת-רַעַמְסֵס" (ספר שמות, פרק א', פסוק י"א). "מסכנות" הן אוצרות לאחסון תבואה

העיר פיתום

מקובל כיום על החוקרים כי מקור השם פיתום הוא "פי אתום", שפרושו במצרית עתיקה בית (האל) אתום שהיה אל השמש.
עיר נוספת על שם האל אתום הייתה הליופוליס (ביוונית: "עיר השמש"), כיום בפרברי קהיר.
בעבר זוהו הערים בתל-מסחותה ובקנאטיר שבמזרח הדלתה של הנילוס, סמוך לוואדי תומילאת, שיש הרואים בו את ארץ גושן.

תאריך הקמת הערים

העיר רעמסס הוקמה על ידי אחד הפרעונים הראשונים של השושלת ה-19, פרעה רעמסס הראשון או השני, על חורבות בירת החיקסוס אווריס. המאגורות הוקמו בעיר בתקופה שקדמה לשושלת ה-19, לאחר הכנעת החיקסוס בשנת 1530 לפנה"ס, כך שטווח התאריכים הנוגע לסיפור המקראי נע בין 1530 לפנה"ס ל-1300 לפנה"ס.
בפפירוס ליידן מספר 348, מצוין כי ניתנו הוראות לספק מזון לחבירו ולחיילים ש"סחבו אבנים למקדש רעמסס". כמו כן העיר נזכרת באוסטרקון שנכתב בכתב היראטי, שבו מוזכרים החבירו (אפשר לקרוא גם ע'פירו או עבירו) כעובדים בעבודת פרך בבניית העיר פר-רעמסס. היו חוקרים שהציעו כי החבירו הללו הם העברים המקראיים ששועבדו על ידי פרעה. בנוסף, נמצא כי ליד המקדשים, שנבנו מאבן, נבנו בתי לבנים, שיוצרו מחומר ומקש, בדומה לכתוב בספר שמות:"וַיְמָרְרוּ אֶת-חַיֵּיהֶם בַּעֲבֹדָה קָשָׁה, בְּחֹמֶר וּבִלְבֵנִים, וּבְכָל עֲבֹדָה בַּשָּׂדֶה אֵת כָּל-עֲבֹדָתָם אֲשֶׁר-עָבְדוּ בָהֶם בְּפָרֶךְ...וַיְצַו פַּרְעֹה...לֹא תֹאסִפוּן לָתֵת תֶּבֶן לָעָם לִלְבֹּן הַלְּבֵנִים כִּתְמוֹל שִׁלְשֹׁם הֵם יֵלְכוּ וְקֹשְׁשׁוּ לָהֶם תֶּבֶן...וַיָּפֶץ הָעָם בְּכָל אֶרֶץ מִצְרָיִם לְקֹשֵׁשׁ קַשׁ לַתֶּבֶן."
נהיגה בשכרות

נהיגה בשכרות היא נהיגה בהשפעת אלכוהול, שגורם לתגובות איטיות ופחות שקולות של הנהג. הנהיגה בשכרות עלולה לסכן את הנוהג ומשתמשי דרך אחרים ולכן נחשבת לעבירת תנועה חמורה ברוב מדינות העולם. 
על פי מחקרים בתחום, כבר בריכוז אלכוהול יחסית נמוך, בטווח שבין 100-50 מיליגרם אלכוהול ל-100 מיליליטר דם (0.05%-0.1%), ניתן להבחין בירידה בעכבות, עליה בביטחון העצמי, ירידה בתשומת הלב, שיבוש בשיקול הדעת – בעיקר בנוגע לזמן ולמרחק, דברת והפרעה תחושתית המהוות סכנה בעת נהיגה.
במדינות רבות, כולל ישראל, יכול אדם להיות מורשע בנהיגה בשכרות, או בשליטה ברכב במצב שכרות, גם אם רק ישב במושב הנהג והיה סיכוי שהוא עלול להתחיל בנסיעה מתוך שכרות.

בארצות הברית

הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בארצות הברית מגדירה תאונה הקשורה לנהיגה תחת אלכוהול, כל תאונה בה אחד הנהגים המעורבים היה בעל ריכוז של לפחות 0.08 גרם אלכוהול לדציליטר דם. בשנת 2008 נהרגו בתאונות כאלו בארצות הברית 11,773 בני אדם, ירידה של מעל 10% לעומת 2007. בשנים 2007-2008, 31.6% מההרוגים בתאונות דרכים נהרגו בתאונות הקשורות לאלכוהול. המדינות עם שיעורי הרוגים בתאונות הקשורות לאלכוהול הגרועים ביותר הם מונטנה, דרום קרוליינה ולואיזיאנה. לא כל תאונה הקשורה לאלכוהול נגרמה בהכרח בגלל אלכוהול כגורם יחיד או כגורם בכלל, שכן ייתכן שהנהג שאינו אשם בתאונה הוא זה שנמצא אלכוהול בדמו. ההערכות לגבי נפגעים בתאונות הן נמוכות בהרבה וההערכה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים בארצות הברית היא שכ-10% מהנפגעים בתאונות דרכים נפגעו בתאונות הקשורות לאלכוהול.

בישראל

בישראל מוגדרת נהיגה בשכרות כמצב בו ריכוז האלכוהול בדם הוא מעל 0.05% (50 מיליגרם אלכוהול ל-100 מיליליטר דם). בבדיקה במכשיר ינשוף, אדם נחשב בגילופין אם נמצא שיעור של 250 מיקרוגרם אלכוהול בליטר אוויר שנשף. בעקבות פסיקה של בית המשפט לתעבורה בירושלים, הועלה הרף ל-400 מיקרוגרם בנשיפה, אולם בעקבות ערעור של בית המשפט המחוזי, הוא הורד ל-290 מיקרוגרם. בשנת 2010 הוכנס תיקון לפקודת התעבורה בנוגע לנהגים חדשים, נהגים צעירים, נהגי רכב כבד (מעל 3500 ק"ג (דרגות רישיון C1 ו- C) ונהגי רכב ציבורי (דרגות רישיון D, D1, D2, D3), הקובע שהם יואשמו בנהיגה בשכרות כבר אם ריכוז האלכוהול בדם שלהם הוא מעל 0.01% אחוז (10 מיליגרם אלכוהול ל-100 מיליליטר דם) או 50 מיקרוגרם בנשיפה בבדיקת הינשוף.
על פי סעיף 39א לפקודת התעבורה, נקבע עונש מינימום של שנתיים שלילת רישיון על נהיגה בשכרות, למעט בנסיבות מיוחדות. 
על החומרה שבנהיגה בשכרות אמר השופט אדמונד לוי: "לא ניתן להפריז בחומרה שבנהיגה בגילופין, בה טמון סיכון משמעותי לשלומו של ציבור המשתמשים בדרך, לכך ניתן ביטוי בתקופת הפסילה המנדטורית בת השנתיים, אותה קבע המחוקק כעונש לנהגים שתויים, וממנה רשאי בית-המשפט לסטות אך בהתקיים נסיבות מיוחדות. בית-משפט זה עמד לא אחת על הצורך בביעור התופעה המסוכנת של נהיגה תחת השפעת משקאות משכרים באמצעות ענישה ממשית ומרתיעה. בהתאם לכך, נפסק כי השימוש בסמכות לסטות מעונש הפסילה המינימלי שמור למקרים חריגים ביותר."
כאשר נהיגה בשכרות מסתיימת בתאונה קטלנית (תאונה עם הרוגים), נוהגת התביעה, במקרים רבים, להעמיד את הנהג לדין על עבירת הריגה ולא להסתפק בהאשמה בגרימת מוות ברשלנות. בהתאם לכך, העונשים המוטלים על הנהגים מגיעים למספר שנות מאסר. בתחילת 2011 החמירו שופטי בית המשפט העליון עם נהג שהורשע בהריגה בעת נהיגה בשכרות והעלו את עונשו מ-4 שנות מאסר ל-5.5 שנות מאסר, מתוך מטרה מוצהרת להעלות את רף הענישה.
גאורגה מורשאן

קריירה

מורשאן נולד למשפחה ענייה בעיר טריטני במחוז קלוז' והחל לשחק כדורסל באוניברסיטת קלוז'. בשנת 1992 החל לשחק בצורה מקצוענית בקבוצת פו אורטז מליגת העל הצרפתית בכדורסל, והפך אטרקציה מיידית לאוהדים. בשנת 1993 נבחר במקום ה-30 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת וושינגטון בולטס, בשורותיה הוא שיחק שנה, ובעקבות פציעות מרובות חזר לקבוצתו הקודמת בצרפת.
לאחר שפתח את העונה בפו אורטז, וחזר לוושינגטון, נבחר מורשאן לשחקן המשתפר של העונה כשרשם ממוצעים של 14.5 נקודות, 9.6 ריבאונדים ו-2.26 חסימות למשחק, ובנוסף הוביל את הליגה באחוזי קליעה מהשדה עם 58.4% בעונת 1995/1996. בעונה העוקבת, עונת 1996/1997, המשיך מורשאן להוביל את הליגה באחוזי קליעה מהשדה, כשקלע 60.4% בממוצע למשחק.
בשנת 1998 עבר מורשאן לקבוצת ניו ג'רזי נטס במדיה שיחק שנתיים, אך שותף רק ב-31 משחקים. לקראת סיום הקריירה שלו, חזר מורשאן לצרפת, וסיים את הקריירה שלו בקבוצה בה החל, פו אורטז.
מורשאן שיחק עם המספר 77 לאורך הקריירה לו, כהתייחסות לגובהו (7 פיט ו-7 אינץ').
בשנת 1998 כיכב מורשאן, לצידו של בילי קריסטל, בסרט הקומדיה "הענק שלי". מורשאן גם השתתף בקליפ של אמינם בתפקיד פיתום.
ב-11 במרץ 2007 שיחק מורשאן במדיה של מרילנד גרינהוקס מליגת ה-ABA כחלק מהרכב הכדורסל הגבוה בהיסטוריה, היה זה משחקו הראשון בקריירה של מורשאן בו הוא לא היה השחקן הגבוה ביותר על המגרש, כששיחק לצידו של סאן מינג-מינג הסיני, הגבוה ממנו בחמישה סנטימטרים (2.36 מטר).
אביבה קרינסקי

אביבה קרינסקי (גוברמן) (נולדה ב-14 במאי 1939) היא חוקרת ומבקרת ספרות ישראלית ועיתונאית.

ביוגרפיה

קרינסקי נולדה ב-1939 בישראל. למדה בתיכון חדש בתל אביב. בעת שירותה בצה"ל הפיקה וערכה חוברות לקצין הבכיר כראש לשכת ראש הג"א. הוסמכה להוראה בסמינר לוינסקי. בעלת תואר בוגר בספרות ותעודת הוראה על-יסודית, תואר מוסמך (בהצטיינות) מבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, ותואר דוקטור בהנחיית פרופ' נורית גוברין ופרופ' משה זילברשטיין בנושא הזיקה בין תאוריות בביקורת הספרות לבין הוראת הספרות - שלושת התארים מטעם אוניברסיטת תל אביב.
עד 1994 לימדה בבתי-ספר תיכוניים בתל אביב ושימשה כיו"ר וועדת העברית בעיריית תל אביב. מ-1986 הועסקה בבית הספר לחינוך ובמרכז האוניברסיטאי לפיתוח סגל בחינוך אוניברסיטת תל אביב כמפתחת תוכניות, מרכזת קורסים ומרצה בתחום הספרות והחינוך ובמקביל (מ-1988) לימדה ספרות במכללת לוינסקי לחינוך. פיתחה ערכה להוראת מושגי יסוד בספרות שהופקה בעידוד הפיקוח על הוראת הספרות במשרד החינוך והוצגה ביריד המזרח בתל אביב. כתבה תסריטים ותחקירים לטלוויזיה הכללית והחינוכית והועסקה כרעיונאית עבור שרות הסרטים הישראלי והטלוויזיה בין השנים 1980–1989. השתתפה בתוכניות רדיו וטלוויזיה בתחומי מחקריה וכתבה ספרים ועשרות מאמרים וביקורות ספרות. מחקריה מתפרסמים בבמות שונות: "עיתון 77", "מאזנים", "עיונים בחינוך", "עיונים בספרות ילדים", "חלקת לשון", "גג" וב"ביקורת ופרשנות". בשנים האחרונות (מ-2010) מתפרסמת במוסף תרבות וספרות בעיתון "הארץ" סדרת רשימות על מסעותיה בעקבות סופרים ומשוררים עבריים וישראליים. כיום (2013-2014) עוסקת גם בעריכת טקסטים ספרותיים אונליין כהכנה למבחני מחוננים וכן בהכנה אונליין לכתיבת חיבור למבחן יע"ל (ידע עברית לעולים) ופסיכומטרי במכון נועם. אם לבן וסבתא לנכדים.
פלאח

פלאח (בערבית: فلاح) הוא כינוי בערבית לעובד אדמה. פלאחים הם תושבי הכפרים והעוסקים בחקלאות במו ידיהם במדינות ערב, ובמיוחד, הכוונה כיום, לעוסקים בחקלאות במצרים ובסוריה.
מקור המילה בשפה הערבית, ופירושה "חקלאי".
המונח "פלאחים" הפך נפוץ באזור המזרח התיכון במהלך התקופה העות'מאנית. במקור שימש המונח כדי להבחין בין אוכלוסיית הנוודים (הבדואים), שמוצאם בערב, לבין אוכלוסיית התושבים הכפריים המקומית שעסקה בחקלאות (הפלאחים). בנוסף לאוכלוסיית החקלאים במצרים המונח שימש גם לתיאור התושבים הכפריים המקומיים שעסקו בחקלאות באזור סוריה ובאזור הלבנט.
עם השנים החלו רבים להשתמש במונח בעיקר לתיאור עובדי אדמה אשר חוכרים את אדמותיהם, כלומר אינם מחזיקים בבעלות על הקרקעות אותן הם מעבדים.
העיבודים הנפוצים ביותר בקרב הפלאחים הם גידולי שעורה ודוחן. הפלאחים נוהגים לעבד את אדמותיהם בעיקר במקומות בהם ישנה קרקע פורייה ומספיק מים לצורכי השקיה.
נכון לשנת 2005, עמדה אוכלוסיית הפלאחים במצרים עמדה על קרוב ל-60 אחוזים מכלל האוכלוסייה המצרית. רוב הפלאחים במצרים ממשיכים עד היום לקיים אורח חיים צנוע בבקתות בוץ לאורך נהר הנילוס, בדומה לאורח החיים של אבותיהם הקדמונים. בתחילת המאה ה-20 היה אחוז הפלאחים באוכלוסייה המצרית גבוה באופן ניכר, לפני הנהירה הגדולה של חלקים גדולים מאוכלוסיית הפלאחים לעיירות ולערים במצרים.
רוב הפלאחים בארצות דוברות ערבית הם מוסלמים, אף על פי שקיימים גם פלאחים מעטים המשתייכים לדתות אחרות אשר סיגלו לעצמם אורח חיים זהה לזה של הפלאחים המוסלמים.
ראוניון

היסטוריה

השייטים הערבים שהפליגו באזור כינו את האי "דינה מורגבין" ("האי המערבי"). הפורטוגלים היו הראשונים שעלו על האי בשנת 1513 וגילו כי אין בו מתיישבים. הם כינו את האי "סנטה אפולוניה".
בערך באותה התקופה העבירו הצרפתים את האי לשליטתם אם כי הדגל הצרפתי הונף באי רק בשנת 1638 בידי פרנציוס קאוצ'ה. השטח נכבש רשמית על ידי הצרפתים בשנת 1642 בידי ז'אק פרוניס, אשר היגלה לאי זה 12 מורדים צרפתים ממדגסקר, שהייתה אף היא בשליטה צרפתית. האסירים הוחזרו לצרפת מספר שנים מאוחר יותר, ובשנת 1649 קרא לאי מלך צרפת לואי השלושה עשר בשם לה בורבון, על שם ביתו המלכותי.
השם "ראוניון" ניתן לאי רק ב־1793 לאחר נפילת בית בורבון במהפכה הצרפתית. השם שפירושו הצטרפות, איחוד, מנציח את האלפים ממרסיי וממקומות אחרים שבאו לפאריס בקיץ 1792 כדי להתנדב למשמר הלאומי ובכך סייעו להפוך אותו ממלוכני לרפובליקני.
בשנת 1801 נקרא האי "לה בונפרטה" על שם נפוליאון בונפרטה. בשנת 1810 נכבש האי על ידי בריטניה והוחזר השם "בורבון". האי הוחזר לצרפת בקונגרס וינה בשנת 1815 ושמו נשאר "בורבון" עד 1848 ומהפכת 1848 בצרפת, אז הוחזר השם ל"ראוניון".
בין המאה ה־17 והמאה ה־19 היגרו לאי צרפתים, אפריקאים, מלאים, סינים והודים. הגירה זו יצרה את המגוון האתני הגדול הקיים באי כיום. לפני פתיחת תעלת סואץ שימש האי נקודת עצירה חשובה בדרך מאירופה למזרח הרחוק.
ב־19 במרץ 1946 זכתה ראוניון למעמד של מחוז בצרפת יחד עם האיים גוואדלופ, גיאנה הצרפתית ומרטיניק .
ב 29 ביולי 2015, עלה האי לכותרות עקב מציאת שרידי מטוס נוסעים מדגם בואינג 777 בחופיו של האי. ההערכה היא כי אלה שרידיו של המטוס שנעלם בטיסה 370 של מלזיה איירליינס.

כלכלה

ייצור הסוכר היה בעבר ענף היצוא המוביל בראוניון. עכשיו התיירות היא מקור ההכנסה החשוב באי. כמו כן חלק גדול מהממון השייך לראוניון מגיע מצרפת. באי ישנן קבוצות סוציו־אקונומיות שונות: אנשים אמידים מהודו או צרפת לצד תושבים עניים מחוסרי כל מאפריקה.
האבטלה והעוני הן בעיות חריפות באי. אחוז המובטלים עמד ב־2014 על 30%. לפי לה מונד 42% מהאוכלוסייה נמצאת מתחת לקו העוני.

דמוגרפיה ושפה

הקבוצות האתניות הן: צרפתים, אפריקאים, מלגשים, סינים, פקיסטנים והודים.
הדת העיקרית (86 אחוזים) היא קתולית, בנוסף ישנם מיעוטים הינדים, מוסלמים ובודהיסטים.
השפה המדוברת באי היא שפה קריאולית (בצרפתית: créole réunionnais).

גאוגרפיה

האי נמצא באוקיינוס ההודי, מזרחית למדגסקר. אורך החופים של ראוניון הוא 207 ק"מ. האי מצוי תחת איום התפרצויות הר הגעש פִּיטוֹן דֶה לָה פוּרנֶז (Piton de la Fournaise, בצרפתית: "פסגת הכבשן") הנמצא בדרומו של האי, וכן סופות ציקלון.
השורש הריבועי של 2

הוכחה לא בונה

שורש 2 משמש תפקיד מרכזי בדוגמה מפורסמת להוכחה לא בונה (הוכחה המראה קיומו של עצם מבלי להראות כיצד ניתן להשיגו). ההוכחה מראה קיום מספר אי-רציונלי בחזקת מספר אי-רציונלי הנותן תוצאה רציונלית. נתבונן בשורש 2 בחזקת שורש 2, כלומר: . אם הוא רציונלי, מצאנו. אחרת, נעלה מספר זה בחזקת שורש 2 ונקבל את התוצאה הרציונלית 2.
בזכות משפט גלפונד-שניידר ידוע כי במקרה הזה  מספר טרנסצנדנטי ולכן גם אי-רציונלי.

תכונות

השורש הריבועי של 2 הוא מספר אלגברי, ויתר על כן, הוא שלם אלגברי, שכן הוא שורש של הפולינום המתוקן .
 בחזקת עצמו אינסוף פעמים שווה ל-2 (ראו מגדל חזקות).

שימושים

לגליונות נייר בתקן ISO 216 יחס של  בין אורכי צלעותיהם. כך יחס הצלעות נשמר בקיפול מדויק של הגיליון לשניים. לדוגמה, מידות דף A4 הן 210 על 297 מילימטרים – יחס מדויק עד הספרה הרביעית אחרי הנקודה העשרונית. סדרות הגליונות בתקן זה מוגדרות כך שכל דף קצר פי  במידות האורך מקודמו בסדרה (A4 קצר פי  מ-A3), וכך תוצאת קיפול או חיתוך גיליון לשניים מתקבלת במידותיו של הגיליון הבא בסדרה.
היחס בין תווים מוזיקליים שהמרווח ביניהם הוא טריטון בתדר שלהם הוא 1:.
אוהב אותך איסה

עלילה

איסבלה פסקואלי (איסה) היא ילדה בת 14, שחיה בקראקס בוונצואלה. לאיסה יש אחות גדולה, אח קטן וכלב. איסה מאוהבת באלכס, אך כריסטינה, האויבת של איסה, הופכת להיות חברתו. גם אחותה הגדולה של איסה, מרינה, היא האויבת של אחותה הגדולה של כריסטינה, רבקה. השתיים אוהבות את כריסטובל, אך הוא מעדיף את מרינה.
כריסטינה ורבקה גרות בבית מפואר כיוון שאביהן הוא מנהל בנק והן עשירות מאוד. לחברתה הטובה ביותר של איסה קוראים לינדה לונה, והיא מאוהבת בריי, החולם להיות כוכב רוק גדול, אשר מאוהב בכריסטינה שלא שמה לב אליו ומאוהבת באלכס.
חברו הטוב ביותר של אלכס הוא מיקי אחיו הקטן של כריסטובל. בבניין שבו גרה איסה גרים גם מספר חבריה לכיתה, אלכס, לינדה, ריי, ומיקי. איסה היא ביתם של אנטוניו וכרמינה, אשר אימצו אותה כשהייתה תינוקת, אך הוריה הביולוגיים הם חוליו וג'ניפר. חוליו וג'ניפר יודעים שיש להם בת, אך הם לא מעלים בדעתם שהבת הזאת זו איסה והיא בכלל לא יודעת שהיא מאומצת. חוליו הוא אדם ישר, טוב לב והגון אשר אוהב מאוד את איסה כאילו הייתה הבת שלו עוד לפני שהוא יודע שביתו זו היא. גם איסה אוהבת מאוד את חוליו ומבטיחה לעזור לו במציאת ביתו. ג'ניפר מצטרפת כבר באמצע העונה והופכת להיות מורה להיסטוריה בבית ספר בו לומדת איסה. השתיים לא ממש מחבבות אחת את השנייה, אך רואים שיש בהן הרבה דמיון, חיצוני וגם פנימי, הן עושות את אותן תנועות ואפילו מתנהגות ממש דומה. לפני שחוליו וג'ניפר מגלים שאיסה היא הבת שלהם חוליו אומר לג'ניפר שאיסה הבטיחה לעזור לו במציאת ביתו והרעיון לא ממש מוצא חן בעיני ג'ניפר, אך חוליו מתעקש לגרום לג'ניפר לאהוב אותה. כשחוליו וג'ניפר כבר מגלים שהם ההורים של איסה ג'ניפר מתחילה לאהוב אותה ולנסות להתידד איתה ולגרום לאיסה לאהוב אותה בחזרה. 
להוריה המאמצים של איסה יש פיצריה שאחרי כמה זמן רבקה חושקת בה כדי להרוס למרינה את החיים ואז היא הופכת ללהיות בעלת הפיצריה, אך משאירה את הוריה של איסה להיות העובדים שם.

שיר הנושא

שיר הנושא של הטלנובלה נקרא Ven A Bailar (בואו לרקוד) ומבוצע על ידי כוכבי הסדרה. השיר הוא גם השיר הראשון בפסקול של הסדרה.
אורי שוחט

ביוגרפיה

שוחט נולד בראש פינה ובצעירותו עברה המשפחה להתגורר למשך שנתיים בבריסל ושנה בדטרויט בעקבות עבודתו של אביו. בשנות ה-90 היה חלק מהרכב ראפ בשם "הרביעייה הפותחת".
בשנת 2010 הוציא את האלבום הראשון שלו, "אוכל סרטים" שהוקלט בשנת 2005 והופק במלואו על ידי שוחט.
בשנת 2012 הוציא את האלבום השני שלו שנקרא "Always Ready", בו התארח באחד השירים הזמר נצ'י נצ'. ב-2018 הוציא אלבום נוסף בשם "Unicorn" בו הוא אירח את הראפרים מיכאל מושונוב וצ'ארלי באבז. בשנת 2019 הפיק אלבום משותף עם הראפר נורוז בשם "אבוד".
שוחט החל לשמש כמפיק בתקופתו כתלמיד תיכון וכחייל בצה"ל, בעיקר לזמר סאבלימינל. בין היתר הפיק עם מג׳יק מהרביעייה הפותחת את השיר "הפינאלי" שבוצע על ידי סאבלימינל, הצל ואלונה טל. בין האמנים איתם עבד ניתן למנות את פלד, ליל שיפי, תאמר נפאר, עדי אולמנסקי, נורוז, אורטגה, נצ'י נצ', איזי, שי להב, רועי כפרי, דודו פארוק, כהן, מושון, מיכאל סוויסה, סגול 59 ולוקץ'.
מכון צומת

תחומי פעילות

המכון מפעיל צוותי מחקר ופיתוח בתחומי האלקטרוניקה, המחשבים, הטכנולוגיה והמכניקה העדינה. מהנדסי המכון עוסקים בהתאמת מיכשור רפואי לשימוש בשבת ובחגי ישראל - בבתי חולים, בבתי אבות, ובבתי נכים וקשישים; וכן בפתרונות הלכתיים לכוחות הביטחון - צה"ל ומשטרת ישראל, על מנת לאפשר את פעילותם החיונית באופן סדיר, בהתאם לתנאי ההלכה היהודית. 
במחלקת ההוצאה לאור של המכון עורכים את כתב-העת תחומין העוסק בסוגיות הלכתיות, חברתיות, מדיניות ומשפטיות, מתוך השקפת עולמה של היהדות; וכן את גיליון השבת שבת בשבתו המופץ מדי שבת בבתי הכנסת של הציבור הדתי-לאומי.
בשנת התשע"ד (2014) פתח המכון מרכז מבקרים בשם 'חווית צומת', בו לומדים המבקרים על פעילות המכון ומתנסים בפיתוחיו השונים.
באתר האינטרנט של המכון, בעברית ובאנגלית, ניתן לקרוא חלק ממאמרי כתב העת "תחומין", לצד מאמרים בנושאי הלכה וטכנולוגיה, חברה ומדינה. בנוסף, קיים באתר מדור שאלות ותשובות בנושאי הלכה וטכנולוגיה, וכן ניתן לקרוא בו את מאמרי עלון השבת "שבת בשבתו".
בשנת 2016 ציין המכון 40 שנות פעילות והשיק לוגו חדש.
אליוד קיפצ'וגה

ביוגרפיה

קיפצ'וגה נולד בננדי הילס שבקניה, בן למשפחה שעסקה בחקלאות. הוא נהג לרוץ כשלושה קילומטרים מדי יום בדרכו לבית הספר. כנער נבנתה לו תוכנית אימונים על ידי שכנו פטריק סאנג זוכה מדליית הכסף באולימפיאדת ברצלונה ושתי מדליות כסף באליפויות העולם בריצת 3000 מטר מכשולים.
ב-2002 סיים חמישי בגילאי נוער באליפות העולם בריצות שדה שהתקיימה בדבלין וב-2003 זכה במדליית זהב לגילאי נוער באליפות העולם שהתקיימה בלוזאן. באותה שנה הפתיע כשזכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר באליפות העולם באתלטיקה בשיא אליפות של 12:52.79 דקות, הוא הקדים בריצה שניים מגדולי הרצים בכל הזמנים, הישאם אל גרוז' וקנניסה בקלה. באולימפיאדת אתונה (2004) זכה במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:15.10 דקות, אחרי אל גרוז' ובקלה. ב-2006 זכה במדליית ארד בריצת 3000 מטר באליפות העולם באתלטיקה באולם אחרי בקלה וסאיף סעיד שאהין. באליפות העולם באתלטיקה 2007 זכה במדליית כסף אחרי ברנרד לגאט האמריקאי בתוצאה של 13:46.00 דקות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר אחרי בקלה, בתוצאה של 13:02.80 דקות. באליפות העולם באתלטיקה 2009 סיים חמישי. במשחקי חבר העמים הבריטי זכה במדליית כסף אחרי מוזס קיפסירו מאוגנדה ובאליפות העולם באתלטיקה 2011 סיים שביעי.
לאחר שלא הצליח להעפיל לאולימפיאדת לונדון (2012) בריצת 5000 מטר החליט קיפצוג'ה לעבור להתחרות בריצות ארוכות יותר. באליפות העולם בחצי מרתון ב-2012 סיים שישי בתוצאה של 1:01:52 שעות. ב-2013 זכה במרתון המבורג בשיא מסלול של 2:05:30 שעות, במרתון ברלין סיים שני בתוצאה של 2:04:05 שעות לאחר המנצח וילסון קיפסנג שקבע שיא עולם של 2:03:23 שעות. ב-2014 זכה במרתון רוטרדם ובמרתון שיקגו. ב-2015 זכה במרתון ברלין בשיא אישי של 2:04:00 שעות ובמרתון לונדון. ב-24 באפריל 2016 זכה בפעם השנייה ברציפות במרתון לונדון בשיא אישי ושיא מסלול של 2:03:05 שעות, באותה עת, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים בריצת מרתון.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו זכה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:08.44 שעות. במהלך 2017 השתתף בפרויקט מיוחד של חברת נייקי "Breaking2" שמטרתו לאמן וליצור תנאים לרץ הראשון שיירד מתחת לגבול שתי השעות בריצת מרתון. בריצת הסיכום שהתקיימה במסלול המירוצים במונצה קבע תוצאה של 2:00:25 שעות, שאינה נחשבת לשיא עולם בשל כך שלא נערכה בתנאים של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, בהם שימוש במכתיבי קצב שנכנסו לפעולה במהלך הריצה.
ב-2018 ניצח במרתון לונדון בתוצאה של 2:04:17 שעות. ב-16 בספטמבר 2018 קבע שיא עולם בריצת מרתון כשניצח במרתון ברלין בתוצאה של 2:01:39 שעות. על הישגיו נבחר לאתלט השנה בעולם.
במרתון לונדון 2019, קיפצ'וגה ניצח בפעם הרביעית, בתוצאה של 2:02:38 שעות, שהייתה השנייה בטיבה אי פעם כשנקבעה. ימים ספורים לאחר זכייתו במרתון לונדון, הודיע קיפצ'וגה כי ינסה פעם נוספת לרוץ מרתון בפחות משעתיים, במסגרת פרויקט בשם אתגר INEOS 1:59. ב־12 באוקטובר 2019 בפארק פראטר שבעיר וינה, הוא רץ 4.4 הקפות בזמן של 1:59:40, ובכך הוא שבר בהצלחה, אך לא רשמית, את מחסום השעתיים. הריצה לא הוכרה כשיא עולם, מכיוון שלא התקיימו בה כללי תחרות סטנדרטיים לגבי מכתיבי הקצב והגשת הנוזלים ולא היה זה אירוע פתוח למשתתפים נוספים.