אלפונסו פורד

שנים מוקדמות

לאחר התיכון בעיר הולדתו גרינווד שבמיסיסיפי, הגיע פורד לאוניברסיטת מיסיסיפי ואלי סטייט, והיה הקלע המצטיין מבין שחקני השנה הראשונה ב-NCAA עם 29.9 נקודות למשחק. בעונתו השנייה קלע 32.9 נקודות למשחק, ודורג שני מבין כל שחקני הליגה. פורד היה לשחקן הראשון שקלע מעל 25 נקודות בממוצע למשחק בארבע שנים רצופות ב-NCAA ומדורג רביעי מבין קלעי כל הזמנים בליגה עם 3,165 נקודות.

NBA ו-CBA

פורד, שנבחר בדראפט ה-NBA של 1993 על ידי פילדלפיה 76', שיחק רק 11 משחקים בשתי עונותיו הראשונות ב-NBA: שישה משחקים במדי סיאטל סופרסוניקס וחמישה במדי פילדלפיה. במהלך שתי העונות הללו (1993/94 ו-1994/95) שיחק פורד גם בליגת ה-CBA בשורות קבוצת טרי-סיטי צ'יינוק, שם באה לידי ביטוי יכולת הקליעה שלו והוא סיים את עונתו הראשונה עם ממוצע של 22.8 נקודות למשחק. הופעותיו זיכו אותו בתואר רוקי השנה בליגה, קנו לו מקום בחמישיית העונה ובהשתתפות במשחק האולסטאר של הליגה. בעונה השנייה קלע בממוצע 24 נקודות למשחק והשתתף שנית במשחק האולסטאר.

המעבר לאירופה

לאחר שלא הצליח למצוא את מקומו ב-NBA עבר פורד לנסות את מזלו באירופה, בקבוצת אואסקה הספרדית. למרות שהציג יכולת טובה וסיים את עונת 1995/96 עם 25.1 נקודות בממוצע למשחק לא הצליח למנוע את ירידתה של הקבוצה לליגת המשנה. לאחר מכן עבר לליגה היוונית, שם סיים כמלך הסלים עם 24.5 נקודות בממוצע למשחק והוביל את קבוצתו פאפאגאו למקום השביעי המכובד. 
לפני פתיחתה של עונת 1997/98 אובחן פורד כחולה לוקמיה, מה שגרם לקבוצתו פאפאגאו להתיר את חוזהו. למרות טיפולים מפרכים שעלו לו בכך שהחמיץ את עונת 1997/98 במלואה, היה נחוש פורד לחזור ולשחק. הוא חתם על חוזה לעונה אחת עם קבוצת ספורטינג אתונה היוונית. פורד, שדרך הכדורסל הצליח להילחם במחלה בצורה מעוררת כבוד, סיים יחד עם קבוצתו במקום ה-11. 
פורד חתם לשנתיים בקבוצת פריסטרי, שהייתה גדולה יותר ובעלת ציפיות גבוהות יותר מאשר קבוצותיו הקודמות. הוא הוביל את הקבוצה למקום החמישי עם 22.5 נקודות למשחק, והצליח להשאיר את חותמו במועדון. בגביע קוראץ' הוא קלע 20.7 נקודות למשחק, עד אשר הודחה פריסטרי בשמינית הגמר על ידי אסטודיאנטס מדריד.

הפריצה וההצלחה ביורוליג

עונתו השנייה של פורד בפריסטרי (2000/01) סימנה את הפריצה שלו. פורד, שנבחר לMVP של הליגה היוונית, הוביל את קבוצתו למקום השלישי בליגה. באירופה הצליח פורד לככב במפעל החשוב ביותר באירופה, היורוליג, כשהוא מסיים כקלע המצטיין בטורניר עם 26 נקודות למשחק, כולל משחק שיא בו קלע 41 נקודות נגד טאו ויטוריה בשלב הטופ 16. בסיום אותה עונה נבחר פורד לחמישיית העונה ביורוליג. 
בעונת 2001/02 עבר פורד לאולימפיאקוס, שהציעה לו חוזה לעונה אחת בשווי מיליון דולר. פורד הובא על מנת להוביל את המועדון, שלא זכה בשום תואר מאז 1997, ולהחזיר אותו לצמרת הכדורסל היווני. אולימפיאקוס זכתה בגביע היווני, כשפורד מצטיין בחצי הגמר נגד פנאתינייקוס ובגמר נגד מארוסי. ביורוליג שוב סיים פורד כקלע המצטיין עם 24.8 נקודות למשחק, למרות שאולימפיאקוס הודחה בשלב הטופ 16, רחוקה משחק אחד בלבד מהעפלה לשלב הפיינל פור. פורד נבחר הפעם לחמישייה השנייה של היורוליג. בליגה הפסידה אולימפיאקוס בסדרת הגמר לאא"ק אתונה, כשפורד מחמיץ את שני המשחקים המכריעים בעקבות פציעה. 
לאחר עונתו באולימפיאקוס קיצצו הקבוצות היוונית בתקציביהן לטובת שיפור המתקנים לקראת אולימפיאדת אתונה, וחוזהו של פורד לא חודש. פורד חתם על חוזה בקבוצת מונטפסקי סיינה האיטלקית. אמנם ממוצע הנקודות שלו ירד ל-17.9 למשחק, אך סיינה העפילה לפיינל פור של היורוליג ופורד נבחר לחמישיית הטורניר, בפעם השנייה. בליגה האיטלקית סיימה סיינה במקום הרביעי.

הסוף

בעונת 2003/04 שיחק פורד בסקאבוליני פזארו האיטלקית, וקלע בממוצע 22.2 נקודות למשחק למרות השלב המתקדם של מחלתו. כתוצאה סיימה פזארו במקום הרביעי (המעניק השתתפות ביורוליג), וסיימה כסגנית מחזיקת הגביע.
בספטמבר 2004, פחות משבועיים לאחר שהכריז על פרישה מהיורוליג, נפטר פורד בממפיס שבטנסי כתוצאה ממחלתו. הנהלת היורוליג החליטה להנציח את זכרו על ידי קריאת פרס הקלע המצטיין על שמו. הראשון לזכות בפרס היה מחליפו של פורד בפזארו, צ'ארלס סמית'.
פורד הותיר אחריו אשה (פאולה) ושני ילדים: קארלדרק ואלפונסו ג'וניור.