google/wiki40b huggingface dataset:
ועדות חקירה לארץ ישראל

ועדות חקירה לארץ ישראל הן מספר ועדות שנשלחו על ידי ממשלת בריטניה לארץ ישראל כדי לבחון את הבעיה היהודית ערבית באזור ולהגיש המלצות לביצוע לממשלת בריטניה.
הראשונה בהן הייתה ועדת פאלין שנשלחה לארץ ב-1920 על מנת לחקור את אירועי ירושלים במאורעות תר"פ. השנייה הייתה ועדת שו, אשר הגיעה ארצה בעקבות מאורעות תרפ"ט. המלצותיה הביאו לפרסום הספר הלבן השני ב-1930. לאחר מאורעות 1936 נשלחה לארץ ישראל ועדת פיל אשר עליה הוטל תפקיד רחב יותר של מציאת פתרון לבעיית הסכסוך והמנדט בארץ. הוועדה הייתה הראשונה להעלות את רעיון חלוקת הארץ לשתי מדינות. בעקבות הסערה וההתנגדות הערבית למסקנות הוועדה, שלחה בריטניה את ועדת וודהד ב-1938, גם ועדה זו לא נחלה הצלחה. הממשלה הבריטית זימנה ללונדון את נציגי היהודים והערבים תחת ועידת השולחן העגול, אולם זו נכשלה חרוצות. בעקבות מסקנותיה של ועדת וודהד, בעיקר על הגבלות העלייה וההתיישבות היהודית, פרסמה בריטניה את הספר הלבן השלישי. ב-1946, בעקבות לחץ למציאת פתרון לבעיית העקורים מצד ארצות הברית, הגיעה ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל. בריטניה לא שבעה נחת מהמלצות הוועדה, ובעקבותיה הועלתה תוכנית מוריסון גריידי. לאחר דחייתה מצד היהודים והערבים, הועברה שאלת ארץ ישראל אל האו"ם. ב-1947 ביקרה בארץ ועדת אונסקו"פ (הוועדה המיוחדת של האו"ם לענייני ארץ ישראל) מטעם האו"ם אשר רוב חבריה הציע חלוקה לשתי מדינות תוך שיתוף פעולה כלכלי ביניהן. המלצות הוועדה היוו בסיס לתוכנית החלוקה שאישר האו"ם בנובמבר 1947.
הנרי בסמר

חייו

הנרי בסמר, נולד בכפר צ'רלטון בדרום אנגליה. אביו היה אדם מבוסס, ממציא ובעל בית חרושת ליציקת אותיות.
הנרי בילה את זמנו הפנוי בסדנתו של אביו, ושם למד להשתמש בכשרונו המכני הטבעי.
בגיל 17 נשלח הנרי ללונדון, שם התחיל להשתמש בכשרונו בעודו מפסל פסלים יפהפיים שמאוחר יותר המלך והמלכה קנו, וכן יוצק דמויות אמנותיות ממתכת אשר "הגלריה המלכותית" הציגה אותן.
אחר-כך עסק בקישוט גלויות ובדים בפיתוחים.
בעודו בן 42, רשם פטנט על שיטה לזיקוק ברזל כדי שאפשר יהיה לעשות ממנו פלדה בזול ובקלות. שיטה זו, הנקראת על שמו, וכן מכונה, שגם היא נקראת על שמו, עודן משמשות בתעשיית הפלדה.
בסך הכל נרשמו לזכותו פטנטים על 114 המצאות. אחת היעילות ביותר הייתה שיטה לעשיית צבע בגוון הזהב. בכסף שקיבל תמורת המצאה זו, עשה ניסיונות ופיתח את התהליך שלו לייצור פלדה - החשובה בהמצאותיו.
למעשה חולל תהליך בסמר  את תעשיית הפלדה החדישה. לפני המצאתו של תהליך זה, אפשר היה לייצר רק כמויות קטנות של פלדה, ועל כן הייתה המתכת יקרה מאוד. תגליתו של בסמר איפשרה ייצור פלדה בקנה-מידה גדול. יש המונים את המצאתו עם ההמצאות הגדולות ששינו את פני העולם - הדפוס, המצפן והקטר.
בגיל 66, הוכתר בתואר-האבירות "סר" על שיטה להחתמת בולי הכנסה.
חומת מגן כלכלית

חקיקה

למימוש התוכנית שימשו שלושה חוקי הסדרים, שלוו בצעדי חקיקה נוספים. ראשית מימושה של התוכנית בחוק תוכנית החירום הכלכלית, שאושר בכנסת ביוני 2002, והמשכה בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2003), התשס"ג-2002 ובחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

ביקורת

התוכנית הצטיירה כמדיניות כלכלית אנטי-חברתית הפוגעת בשכבות חלשות ומגדילה את אי-השוויון במשק ובמהלכה הייתה עליה חדה במדדי העוני היחסי והפערים החברתיים הורחבו. כמו כן רווחות האשמות שנתניהו "מכר בזול" נכסי ציבור לאילי הון, ובכך למעשה העשיר משפחות בודדות על חשבון כלל אזרחי ישראל. חלק מהמתנגדים לתוכנית מכנים את המדיניות "גזרות ביבי". בעיתונות החרדית מקובל הכינוי "גזרות תשס"ג".
יו ביון סו

קריירת מועדונים

יו, יליד טגו, שיחק בשנים 2007 עד 2008 שיחק בקבוצת הנוער הונגיק יוניברסיטי. ב-2009 הפך לשחקנה של אינצ'ון יונייטד. לראשונה במדי הקבוצה ביון סו הופיע ב-3 במרץ 2009 במשחק נגד פוסן אייפארק והבקיע שער. בעונת 2010 של ליגת העל הבקיע יו ביון סו 22 שערים ב-28 משחקים וזכה בתואר מלך השערים של העונה.
בשנת 2011 יו ביון סו ביצע מעבר לאל-הילאל הסעודית. ב-2 העונות שלו במועדון הוא הבקיע 16 שערים ב-44 משחקים.
ב-22 ביוני 2013 ביון סו חתם ברוסטוב על חוזה ל-3 שנים. ערך את משחק הבכורה שלו במדי הקבוצה ב-19 באוגוסט במשחק בית מול וולגה ניז'ני נובגורוד, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-81 והספיק להבקיע שער.

נבחרת לאומית

לזכותו של יו 3 הופעות במדי נבחרת קוריאה הדרומית.
ליאם פיין

ביוגרפיה

פיין נולד לקארן וג'ף פיין בוולברהמפטון, מערב המידלנדס, הממלכה המאוחדת. כילד, סבל פיין מהצקות בבית הספר ולכן למד אגרוף מגיל 12. הוא התחרה בריצה בצורה מקצועית וגם שיחק כדורסל. הוא היה סטודנט למוזיקה ולטכנולוגיה בוולברהמפטון קולג'.
בשנת 2008, כשהיה בן 15, נבחן לתוכנית הכשרונות "אקס פקטור", אך סיימון קוואל חשב שהוא עדיין לא מוכן וביקש ממנו שיחזור בעוד כמה שנים. הוא נבחן שנית ב-2010, אך לא צלח את מחנה האימונים וצורף לוואן דיירקשן.
ב-1 ביוני 2017 פרסם פיין שיר סולו ראשון בשם "Strip That Down" בשיתוף עם הראפר קוויבו (Quavo). שירו השני, "Get Low", בשיתוף פעולה עם זד, יצא ב-6 ביולי 2017. את שירו השלישי "Bedroom floor" הוציא ב-20 באוקטובר 2017. ב-26 בינואר 2018 יצא שירו הרביעי "For You" ביחד עם ריטה אורה. ב-20 באפריל 2018 יצא שירו "Familiar" בשיתוף עם ג'יי באלווין.
ביולי 2018 הכריז כי הוא ושריל קול נפרדו וחולקים משמורת משותפת על בנם.
עקרון המקסימום של האוסדורף

במתמטיקה, עקרון המקסימום של האוסדורף הוא ניסוח אלטרנטיבי ומוקדם יותר ללמה של צורן, אשר הוכח על ידי פליקס האוסדורף בשנת 1914. על-פי עקרון זה, בכל קבוצה סדורה חלקית, כל שרשרת מוכלת בשרשרת מקסימלית.
עקרון המקסימום של האוסדורף הוא אחת מתוך טענות רבות השקולות לאקסיומת הבחירה במסגרת מערכת האקסיומות של צרמלו-פרנקל בתורת הקבוצות.
קוקו רושה

חייה האישיים

רושה נולדה בטורונטו, אונטריו, ועברה לריצ'מונד, קולומביה הבריטית, בגיל צעיר מאוד.

משפחתה עובדת בתעשיית התעופה. אמה, חואניטה, היא דיילת אוויר ואביה, טרבר היינס, הוא מנהל מכירות כרטיסים.
רושה היא אחת הדוגמניות הבודדות שהתבטאו נגד הפרעות האכילה השכיחות בתעשיית האופנה. היא הודתה בלחץ בפניו היא עמדה כדוגמנית בתחילת דרכה ונזכרה שהיא החלה להתעסק באוכל באופן כפייתי אחרי טיול לסינגפור שבמהלכו היא העלתה עשרה פאונד. באימייל ל-Associated Press, היא מאירה צוהר לתוך עולם האופנה, באומרה: "לעולם לא אשכח את העצה שקיבלתי מאנשים בתעשייה כשראו את הגוף החדש שלי... הם אמרו, "את צריכה להפחית עוד משקל. המראה השנה  הוא אנורקסיה. אנחנו לא רוצים שתהיי אנורקסית, אבל אנחנו רוצים שתיראי כזאת."
רושה נישאה למעצב הפנים ג'יימס קונראן ב-9 ביוני 2010.

קריירה

ב-2002, ניגש הסוכן צ'ארלס סטיוארט לרושה בעת תחרות ריקוד אירי ושאל אותה אם היא מעוניינת לעסוק בדוגמנות. עד לשלב זה, היא מעולם לא חשבה לעסוק בדוגמנות.
רושה פתחה בקריירה מקצוענית ב-2004, חתמה בסוכנות SUPREME בעיר ניו יורק. רושה פגשה את צלם האופנה סטיבן מייזל. במהרה היא הופיעה במאמר מערכת ביחד עם ג'מה וורד ואמנדה מור. הכתבה הזניקה את הקריירה שלה, היא הופיעה בשער ווג איטליה בגיליון פברואר 2006. שבוע אחרי כן, היא הלכה בתצוגות אביב/קיץ 2006 בעיר ניו יורק עבור מספר מעצבים, הידועים שבהם הם Anna Sui ומארק ג'ייקובס.

אחרי שבוע האופנה בניו יורק, היא המשיכה ולקחה חלק בשבוע האופנה של פריז. היא הלכה בתצוגות של המעצבים סטלה מקרתני, שיאצי צ'ן, כריסטיאן לקרואה ועמנואל אונגרו.
במהלך התצוגה של ז'אן-פול גוטייה בהשראת הרי סקוטלנד של סתיו/חורף 2007 בפברואר 2007, פתחה רושה את התצוגה בריקוד אירי במורד המסלול. בגיליון מאי 2007 של ווג ארצות הברית, היא דיגמנה על השער ביחד עם דוגמניות נוספות כזן החדש של דוגמניות העל.
רושה הופיעה על שעריהם של מגזיני אופנה רבים בכללם ווג, Flare,‏ Fashion,‏ Numéro,‏ French,‏ W, הארפרס בזאר, Dazed & Confused, i-D,‏ Time Style & Design ועוד. מאז הופעת הבכורה שלה היא הייתה הפנים של מסעי פרסום רבים בכללם Americana Manhasset, באלנסיאגה, שאנל, דולצ'ה וגבאנה, דיור, לאנוון, גאפ, טומי הילפיגר, איב סאן לורן ורימל.
ווג פריז בחר בה לאחת מ-30 הדוגמניות המובילות של שנות האלפיים.
ביולי 2010 הופיעה רושה בווג באתר vogue.co.uk   מדי יום במשך חודש על מנת להציג את Today I'm Wearing. היא הלכה בעקבותיהן של Alexa Chung ואוליביה פלרמו  ועל והציגה את בחירותיה בבגדי ובסגנון באותו יום. חודש אחרי כן, רושה הופיעה על הבילבורד בכיכר טיימס בפרסומת עם מגזין מארי קלייר בשיתוף עם פרויקט מסלול שבו היא דיגמנה את הבגדים שעיצבה המתמודדת שניצחה. 
היא הנחתה את פרסי קליפי וידאו של ה-MTV לשנת 2010.
אלון בן זקן

תיאור הקריירה

בן זקן החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי אשדוד, ולאחר מכן במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ושיחק בבוגרים בעיקר בתור "נער פוסטר" עד לעונת 1992/93 בה קיבל דקות משחק ראשונות בתוך סדרת חצי גמר האליפות מול הפועל גליל עליון בעקבות פציעתו של הרכז הקבוע, גיא גודס. בהמשך שיחק במכבי תל אביב עד לעונת 1995/96 ולאחר מכן עבר למכבי אשדוד ושיחק בה מספר קדנציות בליגה הארצית ובליגה הלאומית. בין היתר שיחק עונה אחת בא.ס. רמת השרון.
בן זקן הוא ממארגני "קבוצת הוותיקים של מכבי תל אביב" ומשתתף באופן קבוע במשחקיה. מאז עונת 2004/05 שימש בן זקן  מנהל מקצועי בקבוצת מכבי בנות אשדוד. ובתחילת עונת 2010/11 החל לשמש כמנכ"ל קבוצת הגברים של מכבי אשדוד. בתחילת עונת 2014/15 עזב את מכבי אשדוד והחל לשמש כמנהל מקצועי של מחלקת הנוער במכבי תל אביב.
בן זקן נשוי ומתגורר באשדוד.
זטא בשור

תכונות

ζ בשור הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B1 IVe (לפעמים מסווג גם כענק כחול מסוג ספקטרלי B4 III), מסתו כ-11 מסות שמש, רדיוסו כ-5.5 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-19,300 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא לפחות פי 4,000 מעוצמת ההארה של השמש. מהירות הסיבוב של הכוכב על צירו גבוהה מאוד והיא לפחות 320 קילומטר בשנייה, וכתוצאה מכך הכוכב מעיף מפניו חומר היוצר דיסקה המקיפה אותו. הדיסקה מתחממת מהקרינה של הכוכב ופולטת קרינה תת-אדומה וכן ספקטרום פליטה של מימן (המצוין בתוספת e לסוג הספקטרלי). באמצעות זיהוי הקוטר הזוויתי של מקור הקרינה הזאת ניתן להעריך שגודלה של הדיסקה היא בין פי 8 לפי 11 מקוטרו של הכוכב, כלומר רדיוסה הוא בין 44 ל-60 רדיוסי שמש. אירועי זריקת החומר מפני הכוכב אל הדיסקה יוצרים שינויים בבהירותו של הכוכב ולכן הוא מסווג כמשתנה γ בקסיופאה.
שינויים מחזוריים במהירות הרדיאלית של ζ בשור מצביעים על קיומו של כוכב נוסף המקיף אותו במרחק של כ-1.2 יחידות אסטרונומיות בזמן הקפה של 132 ימים. בעבר שוער שמישור ההקפה מקביל לקו הראייה אל הכוכב וכתוצאה מכך בני הזוג מסתירים זה את זה, כך שמדובר בכוכב משתנה לוקה, אך מדידות נוספות העלו שאין התאמה בין השינויים בבהירות ובין מחזור ההקפה ולא מתרחשים ליקויים. עם זאת נראה שקיימת מחזוריות מסוימת בשינויי הבהירות שנעה סביב 1,400 ימים ומלווה בשינויים בספקטרום של הכוכב או של הפליטה מהדיסקה המקיפה אותו. לא ברור מהו המנגנון הגורם לשינויים מחזוריים אלה.

ζ בשור B

ζ בשור B לא ניתן לצפייה ישירה בשל קרבתו אל ζ בשור A ובשל הבדלי הבהירותו ביניהם. מהשינויים במהירודו הרדיאלית של ζ בשור A הוסקו נתוני המסלול של השניים ומהם מסתו של ζ בשור B, המוערכת בכ-0.94 מסת שמש. מכיוון שמסתו של ζ בשור B קטנה בהרבה ממסתו של ζ בשור A, סביר להניח שהוא נמצא בשלב התפתחות מוקדם יותר, כלומר שמדובר בכוכב הסדרה הראשית. אם כן, אז מדובר בכוכב הסדרה הראשית צהוב מסוג ספקטרלי G4 V עם רדיוס של כ-0.95 רדיוס שמש וטמפרטורה של כ-5,700 קלווין. לכוכב כזה עוצמת הארה של כ-85% מעוצמת ההארה של השמש השקולה ממרחקה של המערכת לבהירות מדרגה סביב 10.
רצ'ה

רצ'ה (בגאורגית: რაჭა) הוא חבל היסטורי קטן השוכן בקצה הצפון-מזרחי של מערב גאורגיה. גבולותיו: סוואנתי מצפון-מערב, הרי הקווקז הגדול מצפון, דרום אוסטיה וכארתלי ממזרח, אימרתי מדרום ולצ'חומי ממערב. רצ'ה מוקף מכל עבריו בהרים. מבחינה גאוגרפית רצ'ה הוא העמק הצר של הנהר ריוני בקטע זרימתו הצפוני. 
הרצ'אים הם אחת הקבוצות האתניות שמרכיבות את העם הגאורגי ודוברים בניב מקומי של גאורגית. אוכלוסיית המחוז מונה כ-55,000 איש (2001), ושיטחו מגיע ל-4,900 קמ"ר.
בחלוקה האדמיניסטרטיבית של גאורגיה אחרי עצמאותה ב-1991, צורף רצ'ה  אל החבל השכן לצ'חומי ואל חלקו הדרומי של שכנו סוואנתי (סוואנתי תחתית) ליצירת המחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית. בתת-חלוקה של מחוז זה משתרע רצ'ה על-פני שני ראיונים (נפות): אוני ואמברולאורי. בעבר, הייתה גם פינתו הצפון-מערבית של האזור הבדלני השכן דרום אוסטיה חלק מרצ'ה.

יהודי רצ'ה

ברצ'ה הייתה קהילה יהודית גדולה. בעקבות עליית היהודים לישראל, שהתגברה עם רעידת האדמה שהתחוללה באזור, נותרו במחוז יהודים בודדים בלבד. בית הכנסת הגדול בעיר אוני, שניזוקה אף הוא ברעידת האדמה, משמש את היהודים שנותרו.
קירה נייטלי

ביוגרפיה

נייטלי נולדה בעיר טדינגטון, מחוז מידלסקס שבאנגליה למשפחה נוצרית ממוצא אנגלי, ולשי וסקוטי. בתם של השחקן ויל נייטלי ושל כותבת המחזות שרמן מקדונלד. היא העבירה את מרבית חייה באחד מפרבריה של לונדון.

קריירה

כבר בגיל תשע פרצה לאקרנים, בהופעתה בסרט A Village Affair ‏(1994). תפקידה הרציני הראשון היה בתפקיד סאבה בסרט אימת הפנטום, מסדרת סרטי מלחמת הכוכבים. יש הטוענים כי נייטלי לוהקה לתפקיד בשל דמיונה הרב לשחקנית נטלי פורטמן אשר גילמה את פאדמה אמידאלה באותו הסרט.]
נייטלי ידועה בעיקר בשל תפקידיה בסרט "שחקי אותה כמו בקהאם" ובסדרת סרטי שודדי הקאריביים. תפקידה של נייטלי ב"שחקי אותה כמו בקהאם" דרש ממנה מאמצים פיזיים רבים בשל האימונים שעברה כדי להתאים לדמות שגילמה, כדורגלנית. סרט זה נחשב לפריצת דרכה ההוליוודית ושובר הקופות "שודדי הקאריביים" נחשב כסרט אשר סלל את הצלחתה הבינלאומית.
בעקבות משחקה של נייטלי ב"שודדי הקאריביים", ציין לשבח המגזין Time את התמדתה ונחישותה להפוך מכוכבת קולנוע לשחקנית.
נייטלי בנוסף שיחקה בסרט הקומדיה "אהבה זה כל הסיפור" שיצא לאקרנים בשנת 2003, הסרט הבא שלה היה "המלך ארתור" אשר קיבל ביקורת שלילית.
ביולי 2004 נבחרה נייטלי על ידי קוראיו של המגזין Hello! ככוכבת הצעירה המבטיחה ביותר. קוראיו של המגזין "אמפייר מגזין" בחרו אותה כ"כוכבת הקולנוע הסקסית ביותר של כל הזמנים", בעוד מאחוריה משתרכות שחקניות ידועות רבות אחרות של הוליווד כדוגמת אנג'לינה ג'ולי, האלי ברי, שרליז ת'רון, ג'וליה רוברטס, מרילין מונרו ובריז'יט בארדו.
בשנת 2005 היא שיחקה בשלושה סרטים: "החליפה", "דומינו" ו"גאווה ודעה קדומה" ובשנת 2006 הייתה מועמדת לפרס אוסקר כשחקנית הראשית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט זה.
בשנת 2006 זכתה קירה נייטלי בפרס "האשה הכי יפה באנגליה", ובשנת 2007 בפרס "האשה הכי יפה בעולם".
בנוסף לקריירתה במשחק מדגמנת נייטלי עבור חברת המותרות הבריטית Asprey.
בשנת 2007 נייטלי שיחקה בסרטים "משי" וב"שודדי הקאריביים: סוף העולם" ובשנת 2008 בסרטים "כפרה" ו"הדוכסית".
בשנת 2014 הופיעה נייטלי בדרמה ההיסטורית "משחק החיקוי" בתפקיד ג'ואן קלארק, מפענחת צפנים העובדת עבור ארגון המודיעין הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה. נייטלי הייתה מועמדת על התפקיד שלה לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. באותה שנה שיחקה בקומדיה הרומנטית "התבגרות מאוחרת" לצד קלואי גרייס מורץ.
בשנת 2015, הופיעה בסרט אוורסט.
ב-2016 השתתפה בסרט "יופי נסתר", לצד ויל סמית', קייט וינסלט והלן מירן.

חיים אישיים

נייטלי יצאה בעברה עם הדוגמן ג'יימי דורנן והשחקן רופרט פרנד. בפברואר 2011 החלה לצאת עם המוזיקאי ג'יימס רייטון. הזוג נישא ב-4 במאי 2013 בווקלוז, וכיום מתגורר באיזלינגטון בלונדון. במאי 2015 נולדה לזוג בת.
נייטלי אוהדת נלהבת של קבוצת הכדורגל האנגלית וסטהאם יונייטד.
נייטלי פעילה למען זכויות אדם והשתתפה בקמפיין של אמנסטי אינטרנשיונל. בנוסף, ביום האישה הבינלאומי 2014, היא חתמה על עצומה שנשלחה לראש ממשלת בריטניה דייוויד קמרון למען זכויות הנשים באפגניסטן.
הצעת נישואין

הצעת נישואין מתרחשת בין שני בני זוג. אחד מהם מציע לשני לבוא בברית הנישואין. אם בן הזוג מסכים להצעת הנישואין, הם יקראו מעתה מאורסים אחד לשני/ה. תקופת האירוסין נמשכת מיום הצעת הנישואין ועד לחתונה (או עד ביטול האירוסין). רוב הצעות הנישואין נעשות על ידי הגבר]. הצעת הנישואין בתרבות המערבית מלווה בדרך כלל בהענקת טבעת אירוסין לאישה.

היסטוריה של הצעות נישואין

המושג "הצעת נישואין" לא היה קיים עד לפני 1,000 שנה.] רוב הנישואים נערכו בעקבות שידוך בין משפחות או כהסכמים פוליטיים בין מדינות.
נכון ל-2013, חלק ניכר מהזוגות הנשואים בחברה המערבית הם זוגות שעברו את שלב הצעת הנישואין.
התיעוד הראשון בהיסטוריה להצעת נישואין שמלווה בטבעת יהלום הוא משנת 1477 כאשר מקסימליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית, הציע נישואין לדוכסית בורגונדיה. על ידי הנישואים האלו הוא סיפח לידו את נחלותיה של בורגונדיה.

ההכנות להצעת נישואין

רוב הצעות הנישואין נעשות על ידי הגבר, ללא ידיעה מוקדמת על כך מצד האישה, וישנן הכנות שנעשות לפני ההצעה עצמה.
הצעד הראשון הוא רכישת טבעת האירוסין. רוב הגברים מעדיפים לא לערב את בת הזוג בבחירת טבעת האירוסין כדי לשמור על אפקט ההפתעה. יש כאלו שמערבים את חברותיה של הכלה המיועדת או בנות משפחתה כדי להצליח לקלוע לטעמה של בת הזוג בטבעת האירוסין.
לאחר רכישת טבעת האירוסין בא שלב תכנון ההצעה עצמה. מחווה נפוצה להצעת נישואין היא כריעת ברך של הגבר מול בת זוגו והצגת השאלה: "התינשאי לי?". אולם בשנים האחרונות חלק מהצעות הנישואין עברו שינוי, ובניסיון לשמור על מקוריות, מחפשים הגברים דרכים שונות להציע נישואין, החל מקפיצה ממטוס, ועד לפרסום הבקשה בשלט חוצות.
יחסי אזרבייג'ן–קובה

סקירה כללית

קובה הכירה בעצמאות אזרבייג'ן ב-26 בדצמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-27 במרץ 1992. ב-2004, ממשלת קובה מינתה את שגריר רוסיה כשגריר הממונה על אזרבייג'ן. ב-9 באפריל 2004, שר החוץ של אזרבייג'ן, אלמר ממדיארוב, קיבל בברכה את השגריר הרוסי. השגריר הציג עותק של כתב האמנתו, וציין כי הוא רואה את המשך שיתופי הפעולה בין קובה לאזרבייג'ן. באותו היום, נשיא אזרבייג'ן, אילהם אלייב, קיבל את כתב אמנתו המקורי.
לואיזה קרלוטה, נסיכת שתי הסיציליות

ביוגרפיה

לואיזה קרלוטה נולדה ב-24 באוקטובר 1804 בנאפולי, לפרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה איזבלה מספרד, בתם של קרלוס הרביעי, מלך ספרד ומריה לואיסה מפארמה. בילדותה שהתה משפחתה בסיציליה אליה ברחה מפני נפוליאון, ושהתה שם עד לשנת 1814, ובשנת 1816 איחד אביה את ממלכת נאפולי וממלכת סיציליה לממלכת שתי הסיציליות.
ב-15 באפריל 1819 התחתנה לואיזה קרלוטה על ידי שליח עם דודה האינפנטה פרנסיסקו דה פאולה מספרד, וב-9 ביוני אותה שנה נערך טקס הנישואים הרשמי במדריד. לואיזה קרלוטה תפסה עד מהרה עמדה חשובה בחצר המלוכה, ואף התחבבה על המלך. הזוג התגורר בעיקר במדריד, אולם גם שהה לעיתים בגראנחה, ארנחואס וסביליה, ונולדו להם 11 ילדים.
בשנת 1829 מתה אשתו השלישית של פרננדו השביעי, מלך ספרד - מריה יוזפה אמליה, נסיכת סקסוניה, ולואיזה קרלוטה שכנעה את פרננדו השביעי להתחתן עם אחותה מריה כריסטינה, נסיכת שתי הסיציליות. בדצמבר אותה שנה התחתן פרננדו עם מריה כריסטינה, ובשנת 1830 נולדה בתם איזבלה. בשנת 1833 ביטל פרננדו את החוק הסאלי על מנת שבתו תוכל לרשת את הכתר לאחר מותו, וגירש את אחיו האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה ומשפחתו שהתנגדו לכך. זמן קצר לאחר מכן מת פרננדו השביעי, ובתו איזבלה השנייה, מלכת ספרד ירשה את השלטון, תוך שאמה מריה כריסטינה משמשת כעוצרת בשמה.
בעקבות התנגדותו של האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה למהלך, פרצה מלחמת אזרחים בממלכה. על אף שפרנסיסקו דה פאולה תמך באחייניתו ובליברלים, הוא התאכזב מכך שלא ניתן לו מקום בממשלה החדשה. בשנת 1837 סירבה מריה כריסטינה לתת לפרנסיסקו דה פאולה מקום בסנאט, ובעקבות כך ניסו פרנסיסקו דה פאולה ולואיזה קרלוטה לחתור תחת מעמדה של מריה כריסטינה, ובתגובה לכך היא גירשה אותם מהממלכה.
בני הזוג התיישבו בצרפת בחצר לואי פיליפ, מלך הצרפתים, אולם בשנת 1840 הדיח בלדומרו אספרטרו, נסיך ורגארה את מריה כריסטינה מהעוצרות, ובני הזוג חזרו להתגורר בספרד. בלדומרו אספרטרו סירב להם להתיישב במדריד, ובשל כך התיישבו בני הזוג בבורגוס. בשנת 1842 ניסו בני הזוג ללחוץ על בלדומרו אספרטרו לחתן את בניהם פרנסיסקו, דוכס קדיס והאינפנטה אנריקה, דוכס סביליה עם המלכה איזבלה והאינפנטה לואיסה פרננדה בהתאמה, אולם בלדומרו אספרטרו גירש אותם בעקבות כך לסרגוסה. בנובמבר אותה שנה נעשה ניסיון להדיח את בלדומרו אספרטרו מהעוצרות, ולמנות את פרנסיסקו דה פאולה במקומו, אולם כשהתגלתה התוכנית גירש בלדומרו אספרטרו את פרנסיסקו דה פאולה ומשפחתו מספרד, והם עברו להתגורר בבריטניה. בשנת 1843 הודח בלדומרו אספרטרו מהעוצרות, ולאחר לחץ מצד לאופולדו או'דונל ורמון מריה נרוואאס, הכירה הממשלה במלכה איזבלה כבגירה למרות היותה רק בת 13, ובעקבות כך שבו פרנסיסקו דה פאולה ומשפחתו למדריד.
ב-29 בינואר 1844 מתה לואיזה קרלוטה כתוצאה מחצבת, והיא נקברה באחוזת הקבר המלכותית באל אסקוריאל.
יקינתון (פרח)

מאפיינים

היקינתון הוא גאופיט בעל בצל רב שנתי. עליו הצרים מרוכזים בבסיס הצמח, והפרחים דמויי פעמון או משפך וסדורים באשכול על עמוד תפרחת בלתי מסועף. צבעי הפרח משתנים ממין למין כאשר הגוונים הנפוצים הם כחול, תכלת, סגול, ורוד ולבן.
הצמח תורבת בהולנד בסוף המאה השש-עשרה ומשמש בעיקר לנוי. הוא טופח בשני כיוונים: לתפרחת צפופה יותר, רבת פרחים, ולזנים צבעוניים. זהו הפרח היחיד כמעט שלא השתנה בצורתו התרבותית מצורת הבר.
מקור השם הוא במיתולוגיה היוונית. יקינתון (יאקינתוס) היה שמו של נער יפה תואר, בנו של פיראוס מלך מקדוניה, שאפולו, האל האולימפי, התאהב בו. משהתחרה אפולו עם יקינתון בזריקת דיסקוס, קינא בו אל רוח המערב זפירוס ולכן גרם לכך שהדיסקוס שהשליך אפולו יפגע בראשו של יקינתון. הנער מת, ומדמו עלה צמח הנושא את שמו.
חוקרים רבים נוטים לזהות את היקינתון עם השושנה הנזכרת בתנ"ך, בספר "שיר השירים".
לאה גולדברג כתבה את שיר הילדים "פזמון ליקינתון", אותו הלחינה רבקה גוילי, ולו ביצועים רבים.
אקרון

היסטוריה

ב-1811 התיישב באזור העיר של היום פול ויליאמס. כעבור כמה שנים הוא הציע לגנרל סיימון פרקינס, שהיה הסוקר של השמורה המערבית של קונטיקט (Connecticut Western Reserve; כיום צפון-מזרח אוהיו), להקים ביחד אתו עיירה בנקודה הגבוהה ביותר של תעלת אוהיו ואירי (Ohio and Erie Canal) המתפתחת. השניים יסדו את העיירה ב-1825. מקור שמה של העיר הוא במילה היוונית "אקרון" (ἄκρον) שמשמעותה היא "פסגה", והוא ניתן לה בשל מיקומה בפסגת התעלה.
ב-1833 נוסדה העיירה נורת' אקרון (מילולית: אקרון הצפונית) ושמה של אקרון שונה לסאות' אקרון (מילולית: אקרון הדרומית). המצב נותר כך עד שתי העיירות התאחדו לאחת בשם אקרון ב-1836. ב-1840 נוסד מחוז סאמיט ואקרון הפכה לבירתו כעבור שנה. ב-1865 קיבלה אקרון מעמד של עיר.
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 נפתחו בעיר מספר חברות גדולות לעיבוד גומי וייצור צמיגים, בהן גודייר ופיירסטון, והעיר כונתה "בירת הגומי העולמית". בהמשך החברות תרמו לגדילת העיר בכך שהקימו שכונות לעובדיהן.
תעשיית הגומי המשיכה לצמוח בעשורים שלאחר מכן וקידמה את התפתחות העיר. מצב זה נמשך עד לשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, בהן החלה הצטמצמות של תעשיית הגומי.

כלכלה

למרות השקיעה של תעשיית הגומי, היא עדיין מהווה חלק חשוב בכלכלת העיר, כשהבסיס הראשי של חברת גודייר עדיין נמצא בעיר, וגם לחברת הצמיגים היפנית ברידג'סטון, שרכשה את חברת פיירסטון ב-1988, יש בסיס משני בעיר. כמו כן, הכלכלה המקומית נשענת על מספר תעשיות נוספות. משרדי ההנהלה של מספר חברות גדולות נמצאות בעיר, ביניהן GOJO, הבנק FirstMerit, רשת השיווק Acme ועוד.

גאוגרפיה

אקרון שוכנת על גדות נהר קויאהוגה הקטן בצפון-מזרח אוהיו. העיר נמצאת על רמת אלגייני (Allegheny Plateau) באזור הימות הגדולות, והיא נמצאת במרחק של כ-63 קילומטרים דרומית לימת אירי.

חינוך

בעיר שוכנת אוניברסיטת אקרון אשר הוקמה ב־1870, ידועה במרכז הגדול שלה לחקר פולימרים.

תחבורה

את העיר משרת נמל התעופה האזורי אקרון-קנטון, הנמצא בעיר גרין במרחק של כ-16 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר. הנמל משרת גם את העיר קנטון. בתוך העיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי אקרון פולטון, שלמרות שמו המטעה משמש בעיקר לתעופה כללית.
העיר נמצאת על המסלול של כביש בין-מדינתי 77, המקשר בין העיר קולומביה בקרוליינה הדרומית והעיר קליבלנד בקרבת אקרון, וכביש בין-מדינתי 76, המקשר בין מדינת אוהיו והעיר קמדן בניו ג'רזי.
האגיס

האגיס (באנגלית: haggis) הוא מאכל סקוטי מסורתי.
המרכיבים המסורתיים של האגיס הם חלקי פנים קצוצים של כבש (ריאות, כבד, לב) מעורבים עם בצל, קמח שיבולת שועל, שומן-כליות, תבלינים, מלח וציר. את התערובת דוחסים לקיבה ומבשלים כשלוש שעות. המאכל דומה מעט לקישקע מהמטבח האשכנזי.

היסטוריה

למרות שמקובל להתייחס להאגיס כמאכל סקוטי במקורו, אין עדויות רבות לכך. היסטוריון האוכל אלן דוידסון מציין כי הרומאים הם העם הראשון הידוע במאכלים דמויי האגיס.
יש המשערים כי מקור המאכל בתקופה בה סקוטים מצפון המדינה (מהאזור המכונה Highlands) רכבו לשוקי אדינבורו, לסחור שם בבקר. כצידה למסע הארוך הכינו נשותיהם תערובת מהמרכיבים הזמינים בבית וארזוה בקיבת כבש לנוחות הנשיאה לאורך זמן. השערות אחרות נסובו סביב מנהגי השחיטה של השבטים הסקוטים. כשראש שבט נזקק לשחיטת צאן או בקר למאכל, נותרו חלקי הפנים בידי אנשי השבט. למרות שמסורות כאלו מקובלות ברבים, הסבר סביר הוא שהאגיס נולד כמאכל של כורח, כדרך לנצל את החלקים הזולים, שכן בתקופות של רעב המוני אכלו כל מה שיכלו להשיג.
היסטוריונית המזון קלריסה דיקסון רייט טוענת כי מקור ההאגיס בסקנדינביה וכי הומצא על ידי ציידים כדרך מיידית לבשל חלקי פנים הנוטים להתקלקל במהירות, בסמוך לאתר הצייד ומבלי להזדקק לכלי בישול שיצטרכו לשאת עימם. הם קצצו את חלקי הפנים, מילאו בהם את הקיבה, ועור הבהמה שימש ככלי הבישול.
למרות המחלוקות אודות מקורו של המאכל, ההאגיס מוכר כיום כמאכל סקוטי אופייני, בין השאר בעקבות התשבחות שהרעיף עליו המשורר הסקוטי הלאומי, רוברט ברנס, ביצירתו "שיר הלל להאגיס" (Ode Tae a Haggis).
בימיו של ברנס, במאה ה-18, האגיס היה מאכל פופולרי של העניים, שכן היה זול אך מזין, והוכן מחלקי פנים של כבש (חיית המשק הנפוצה ביותר בסקוטלנד), שהיו אמורים להיזרק לולא שימוש זה.
כיום חוגגים בשבוע של ה-25 בינואר את חגו של ברנס (המכונה "סעודת ברנס"), בין השאר באכילת האגיס.

האגיס כיום

מסורתית, ובפרט בסעודת ברנס, ההאגיס מוגש עם "ניפס וטאטיס" - מחית תפוחי אדמה ולצידה מחית סווייד (swede, נקרא גם Rutabaga, סוג של לפת) ועם ויסקי סקוטי. רוטב מודרני, של ציר ויסקי, מלווה לעיתים את המנה.
האגיס נמכר במהלך השנה כולה בסופרמרקטים רבים ברחבי סקוטלנד ובאזורים מסוימים באנגליה. מותגים זולים ותעשייתים, לרבות כאלו הנמכרים מחוץ לסקוטלנד, לרוב אינם ארוזים בקיבה אלא במעי מלאכותי, כמו נקניקיות.
ישנן גם גרסאות צמחוניות, האגיס בקופסת שימורים וכן האגיס מחלקי פנים של חזיר במקום כבש.
במזנוני פיש אנד צ'יפס סקוטים נמכר האגיס המטוגן בטיגון עמוק בבלילה. "האגיס בורגר" הוא קציצת האגיס המוגשת בתוך לחמנייה. בתערובת ההאגיס משתמשים לעיתים למילוי חזה עוף ולמתכונים אחרים המצריכים בשר טחון.
בארצות הברית נמכר האגיס מתוצרת מקומית, אך כיוון שחוקי בטיחות המזון אוסרים על שימוש במוצרים מסוימים (למשל, ריאות) למאכל אדם - ישנם מהגרים סקוטים "המבריחים" האגיס מקורי מסקוטלנד.