google/wiki40b huggingface dataset:
S5 0014 +81

מאפיינים

s50014+81 הוא קוואזר ovv (משתנה אלים אופטי). זהו אחד הקווזרים המבהיקים ביותר הידועים, עם בהירות כוללת של מעל 41^10 וואט. החור השחור המרכזי של הקוואזר בולע כמות עצומה של חומר, שווה ערך ל -4,000 מסות שמש בכל קוואזר. מרחק הקוואזר מכדור הארץ הוא : 12.1 מיליארד שנות אור, בגלל מרחקו העצום אפשר ללמוד עליו רק על ידי ספקטרוסקופיה.
הכינוי של הקוואזר. s5 לקוח מן " Fifth Survey of Strong Radio Sources" ו-0014 + 81 הם הקואורדינטות שלו.

הגלקסיה המארחת

הגלקסיה המארחת של S5 0014 + 81 היא גלקסיה אליפטית ענקית שיש בה חור שחור על מסיבי במרכזו, אשר עשוי להיות אחראי לפעילות אינטנסיבית של s50014+81.
מודלים אבולוציוניים המבוססים על המסה של החור השחור העל-ממדי של S5 0014 + 81 מנבאים כי הוא יחיה בערך 1.342 × 99^10 שנים.
בשנת 2009, צוות של אסטרונומים באמצעות טלסקופ החלל סוויפט השתמשו בפלט הזוהר של S5 0014 + 81 כדי למדוד את המסה של החור השחור המרכזי. להפתעתם, הם גילו כי החור השחור המרכזי של S5 0014 + 81 הוא פי 10,000 יותר מאשר החור השחור במרכז הגלקסיה שלנו, החור שחור כה גדול ונוצר מוקדם כל כך ביקום, רק 1.6 מיליארד שנים אחרי המפץ הגדול. זה מצביע על כך שחורים שחורים על מסיבים נוצרו מהר מאוד.
ישנה מחלוקת על כמה מדויקים הממצאים הללו:
ראשית, השיטה ששימשה הייתה למעשה שיטה עקיפה של חישוב, ולא הערכה קפלרית של מסלול מסלולי
שנית הספקטרום המשומש הוא בעצם ספקטרום בגלים הארוכים, לא לפי גלי אור בפרמטרים הנראים לעין.
שלישית, הקוואזר מוקף בדיסקית גדולה, והוא זורח בכ-40% מבהירות אדינגטון.
יאן מרטין

משפחה

מרטין נולד לאם יהודיה-גרמניה, דוגמנית לשעבר, בשם שרה. הוא התגורר בילדותו בקיבוץ הדתי שדה אליהו בעמק בית שאן ושיחק בקבוצת הילדים של מכבי חיפה. אביו, פרננדו מרטין, היה הכדורסלן הספרדי הראשון בליגת ה-NBA. הוא שיחק בקבוצות אסטודיאנטס מדריד, ריאל מדריד ופורטלנד טרייל בלייזרס. בשנת 1989 נהרג האב בתאונת דרכים בדרכו למשחק. קבוצתו, ריאל מדריד לא השתמשה מאז מותו בגופייתו (מספר 10) במשחקיה עד היום.

קריירה

מרטין החל לשחק במחלקת הנוער של קבוצת אסטודיאנטס מדריד, המועדון בו החל אביו לשחק. מאז שנת 1997 החל לשחק בנבחרות הצעירות בספרד. בעונת 2004/2005 שיחק גם בנבחרת ספרד הצעירה.
בעונת 2005/2006 שיחק מרטין בליגה השנייה בספרד, בקבוצת המשנה של ריאל מדריד והעמיד שם ממוצעים של 15.5 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק.
בעונת 2008/2009 שיחק בקבוצת "לסקאס טולדו" שם שיחק 25 משחקים עם ממוצע של 6.5 נקודות למשחק.
בעונת 2009/2010 החל מרטין להתאמן עם מכבי תל אביב, אך לא שותף במשחקים. משם הגיע לאליצור יבנה מהליגה הלאומית, בה קלע 16.8 נקודות למשחק. בישראל מרטין אינו נחשב לשחקן זר בשל יהדותו.
בחודש ספטמבר 2010 חתם במכבי אשדוד, העולה החדשה לליגת העל הישראלית.
בעונתו הראשנה בליגת העל זכה מרטין בתואר תגלית העונה שהוא מעמיד שורה סטסטית של 6.4 נקודות ו-2.5 ריבאונדים ב-19.9 דקות למשחק בעונה הסדירה.
בחודש יוני 2011 חתם בהפועל גלבוע גליל מליגת העל הישראלית לקראת עונת 2011/2012, ולקראת עונת 2012/2013 חתם בהפועל אילת אך שוחרר לפני תחילת העונה בעקבות חתימתו של ליאור חכמון בקבוצה.
בספטמבר 2013 חתם בדפורטיבו אסטודיו מהליגה השנייה בספרד, ושוחרר ב-2014.
אסא קיסר

ביוגרפיה

קיסר נולד למשפחת דתית לאומית מיוצאי תימן. את שירות החובה שלו בצה"ל עשה כמשגיח כשרות ולאחר מכן למד בישיבת בני עקיבא גבעת שמואל. במקצועו הוא סופר סת"ם.
לדבריו, כבר בילדותו הנהיג אביו בביתם תזונה צמחונית, כי ראה בהיתר אכילת הבשר לאחר המבול היתר בזוי. הוריו נהגו להתאים היבטים שונים של המסורת היהודית לשולחן הצמחוני, קיסר מספר שהם נהגו להחליף את המילים בפיוט "מה ידידות" המושר בליל שבת, ובמקום "מבעוד יום מוכנים תרנגולים מפוטמים" הם שרו "מבעוד יום מוכנות הביצים שבחמין". צמחונות הייתה חריגה בנוף ילדותו, והוא מספר שבבית הכנסת היו מקניטים את אביו על כך. בבגרותו עבר קיסר מצמחונות לטבעונות לאחר שהתוודע לצער שחווים בעלי החיים בתעשיית החלב והביצים.
קיסר נשוי ואב לארבעה. גר בפתח תקווה.

פעילות הסברה

קיסר מעביר הרצאות לפני קהל דתי וחילוני. סרטון על אודותיו שעלה בחודש מרץ 2018 הגיע לכשני מיליון צפיות.

הספר "ולפני עיוור השלם"

בספר מובאים מקורות מדברי חז"ל ופוסקי הלכה הסוברים שאיסור צער בעלי חיים הוא ציווי מדאורייתא. קיסר כותב שהאיסור אינו נשמר בתעשיית בעלי החיים בת ימינו, ומתאר פרקטיקות בתעשייה זו כגון הפרדת עגל מאמו, גריסת אפרוחים והשחיטה התעשייתית. לאור זה טוען קיסר טוען שאילו הייתה היום סנהדרין היא הייתה אוסרת מזון מהחי באיסור הנאה. באין סנהדרין קיסר מסתמך על ציווי אחר מן התורה, לפני עיוור לא תיתן מכשול, שלפיו מוטלת חובה על האדם שלא לגרום לאחרים לחטוא. קניית מוצרים מהחי אסורה לדעת קיסר משום שהיא גורמת ליצרנים להמשיך לעבור על איסור צער בעלי חיים.
בנוסף ניתן הסברו של קיסר לסיבת הקורבנות, למקור הביטוי "אין שמחה אלא בבשר", ולתכליתם של בעלי החיים לפי היהדות.
הספר, הכולל מאה עמודים, יצא בשנת 2018, הוא מופץ חינם בישיבות. הוא כולל הרחבה ותיקונים של קונטרס קודם מ-2015, שכלל 53 עמודים ונקרא "וְלִפְנֵי עִוֵּר". מהדורה זו הודפסה בעשרות אלפי עותקים, והופצה גם היא חינם. נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין שקיבל מקיסר את המהדורה המקודמת שלח לו בנובמבר 2017 מכתב שבו שיבח את פועלו של קיסר ואת הקונטרס, וכתב שמדובר "בלא פחות ממהפכה של ממש".
הספר קיבל הסכמות ודברי שבח מהרב משה צוריאל,הרב דניאל שפרבר, הרב דוד רוזן, והרב נתן לופס קרדוזו (Nathan Lopes Cardozo).
הרב פרופסור ארי צבי זיבוטפסקי ויוסף זיבוטפסקי פרסמו במקור ראשון ביקורת על המהדורה הראשונה ("ולפני עיוור") שבה טענו שמבט כולל על הספרות התורנית מעלה תמונה אחרת לחלוטין מזו של קיסר, וכן שכמה מהמקורות שהביא קיסר הוצאו מהקשרם. עוד טענו שלא בכל התעשייה ישנו צער בעלי חיים. לביקורת צורפה תגובה של קיסר.
נתן במברגר

תולדות חייו

במברגר נולד בוירצבורג בכ"א בשבט תר"ב לרבי יצחק דב במברגר.
בשנת תר"ל נשא לאשה את חנה בת יוסף פרלשטיין מקופנהגן להם נולדו 12 ילדים.
לאחר שנפטר אביו בשנת תרל"ט כיהן בתחילה כשנה בתפקיד זמני כרב העיר וראש בית המדרש למורים. לאחר כשנה בג' סיון תר"מ נערכו בחירות בהם זכה ברוב קולות נגד ד"ר מרדכי קורף, אולם הוועד שנוהל על ידי מתנגדיו פסלו ארבעים קולות מצידו ובכך החל דיונים בפני הממשלה שבסופו של דבר אישרה לבמברגר להמשיך בתפקיד. המאבק נגדו היה בעיקר מצד הרפורמים והמשיך שנים עד שנת תרמ"ו אז הוכתר במברגר רשמית על ידי הממשלה לרב העיר וירצבורג והמחוז לכל ימי חייו.
במברגר פעל רבות עבור אנשי ארץ ישראל ועמד בקשר אישי עם הרב יוסף חיים זוננפלד והרב אברהם יצחק הכהן קוק (הרב במברגר היה זה שחילץ את הראי"ה ממאסרו בתחילת מלחמת העולם הראשונה, ואירח אותו בביתו עד שעבר הרב קוק לשווייץ). במשך שנות כהונתו אסף 2,475,000 מארקים גרמניים של ימיו עבור מוסדות חשובים בארץ ישראל כבית החולים שערי צדק ועוד, והיה מפרסם בקביעות רשימות התורמים מדרום גרמניה.
הרב במברגר היה במרכז מאבקים בין קהילתו לרפורמים בעניינים הלכתיים שונים ביניהם קבורת אנשים שצוו לשרוף את גופם, הימום בהמות קודם שחיטתן, עשיית תנאי בקידושין. 
הרב במברגר היה רוכש ספרים רבים ומעריכים שספרייתו התורנית הייתה הגדולה ביותר בגרמניה בימיו.
נפטר מהתקף לב בכ"ח בניסן תרע"ט, ונקבר בבית העלמין בהוכברג פרבר וירצבורג.
ורדי כהנא

ביוגרפיה

נולדה בתל אביב, גדלה בבית דתי ולמדה בבית הספר "צייטלין". למדה במדרשה לאמנות ברמת השרון, אך לא סיימה לימודיה, משום שהחלה לעבוד בירחון מוניטין בתחילה כאסיסטנטית של הצלם הראשי של הירחון, מיכה קירשנר.
החלה את עבודתה כצלמת עיתונות בירחון "מוניטין". ב-1983 הצטרפה לעיתון "חדשות" ועבדה בו עד לסגירתו. תצלום מפורסם שלה, מ-10 בפברואר 1983, הוא הפגנת "שלום עכשיו" בירושלים, שבו מופיע אמיל גרינצווייג דקות אחדות לפני הירצחו. 
החל מ-1995 עובדת כהנא כפרילאנסרית עבור מוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות". היא מרבה לצלם פורטרטים. על עבודתה אמרה: "אני מתייחסת אל הצילום שלי כאל אמנות ולא כפרנסה. לפעמים הצילום כל כך מושקע שאין כל היגיון בזה שלמחרת יעטפו בו דגים".
בתחילת 2007 יצא לאור, בהוצאת עם עובד, ספרה "פורטרט ישראלי", וכן השתתפה באותה השנה בתערוכה קבוצתית "במבט חטוף" בגלריה מרכז הקצה. בחודש יוני 2007 נפתחה תערוכה של צילומיה, "משפחה אחת", במוזיאון תל אביב. במשך 15 שנה תיעדה ורדי את משפחתה בארץ ובעולם, מתוך הבנה שמשפחתה, על גווניה הרבים, מייצגת את הסיפור היהודי-ישראלי שלאחר השואה. התערוכה הוצגה בניו יורק, ברלין ומילאנו.

עבודותיה של כהנא נמצאות באוסף מוזיאון ישראל, ירושלים ובאוספים חשובים אחרים. ב-2011 הייתה לזוכה הראשונה בפרס סוקולוב לצילום. ועדת הפרס נימקה: 
בשל סגולותיה הייחודיות בתור צלמת עיתונות, ובעיקר בזכות הגשר שיצרה בין הצילום העיתונאי לאמנות
— ידיעות אחרונות, 26 בדצמבר 2011
ורדי כהנא נשואה למפיק דני וסלי, והיא אם לשני ילדים.
Halo (להקת בנים)

פנדום

פנדום הלהקה נקרא 헤브 שזה ראשי תיבות של [헤일로 [HALO ו-[러브 [LOVE. באנגלית זה יהיה HALOVE, שילוב בין HALO ו-LOVE.
כמו כן, 헤브 מבוטא ונשמע כמו המילה האנגלית "HAVE" שתרגומה הוא "יש; להחזיק ברשות", משמעות הדבר היא שלמעריצי היילו, הלוא הם היילוב, "יש" את היילו.   
צבעי הפנדום הרשמיים הם Pantone 628C ,Pantone 2717 והצבע True Blue.

היילו וישראל

בכנס הבינלאומי, K-pop World Festival שנערך ב-18 ביולי, היילו השתתפו כאמנים אורחים והופיעו.   
במהלך שהותם בישראל כאורחים בכנס Kpop World Festival, היילו צילמו קליפ בישראל לשיר שלהם Travel Boy.  
בקליפ ניתן לראות את חופי העיר הרצליה, ואף את כר הדשא של השגרירות הקוריאנית בישראל.

צבא

ב-11 ביוני, הסוכנות של היילו הודיעה רשמית שחבר הלהקה דינו יתגייס לצבא קוריאה הדרומית ב-28 ביולי.
מכל גז

מכל גז (קרוי גם בלון גז) הוא מכל המשמש לאחסון גז מעל ללחץ האטמוספירי.
המינוח מכל גז משמש לרוב עבור מכלי גז פחמימני מעובה המשמש לבישול והסקה, אם כי לא בהכרח. מכלי גז נמצאים בשימוש רפואי, עבור הובלת והעברת חמצן בריכוזים גבוהים ובלחץ רב עבור חולים הסובלים מבעיות נשימה. גם צוללים משתמשים בבלונים דומים על מנת לאפשר להם לצלול למרחקים ולעומק רב יותר.
תכנות אימפרטיבי

במדעי המחשב, תכנות אימפרטיבי (פקודתי) היא פרדיגמת תכנות השמה דגש על רצפים של פקודות (Statements) המורות למחשב לשנות את תוכן סביבת העבודה. פרדיגמה זו היא הפרדיגמה התכנותית הטבעית והנפוצה ביותר. פרדיגמה זו הפוכה מתכנות הצהרתי שבו התוכנית מתמקדת ב"מה" ולא ב"איך". לפרדיגמה של התכנות האימפרטיבי שייכות שפות תכנות פרוצדורליות ומונחות עצמים.
שפות התכנות הראשונות שהתפתחו משפת אסמבלי האימפרטיבית, באופן טבעי ירשו ממנה את התפיסה התכנותית. על השפות האימפרטיביות נמנות שפות כגון פורטרן, קובול, אלגול, PL/I, בייסיק, פסקל, C, שפת C++, JavaScript ו-לואה.

היסטוריה

את עידן שפות התכנות האימפרטיביות פתחה שפת פורטרן שפותחה על ידי ג'ון אקוס מ-IBM ‏(1953–1957). שפה זו הייתה שפת התכנות הגדולה הראשונה שהצליחה להתגבר על הבעיות שנבעו מקוד מכונה. שפה זו היא שפה מהודרת שאיפשרה להגדיר משתנים בשם, ביטויים מורכבים, תת-תוכניות, ותכונות רבות אחרות שכיום נפוצות בשפות האימפרטיביות. בשנות ה-50 המאוחרות ובשנות ה-60 פותחה שפת אלגול במטרה לאפשר ביטוי קל של אלגוריתמים מתמטיים, וכללה בתוכה חידושים תכנותיים, כמו בלוקים של קוד, הגבלת תחום ההכרה של משתנים, שתי דרכים שונות להעברת פרמטרים לפרוצדורה, וקריאה רקורסיבית בשפה אימפרטיבית. 
לאחריה פותחה שפת קובול (1959–1960) דמוית האנגלית שזכתה לפופולריות עצומה כשפה לפיתוח מערכות מידע בעולם העסקי. בשנות ה-60 פותחה בייסיק (1964) כשפת תכנות ראשונה לצורכי לימוד, וזכתה לפופולריות במחשבים האישיים שנפוצו עשרים שנה אחר כך. שפת PL/I פותחה באמצע שנות ה-60 על ידי חברת IBM. השפה ניסתה לאחד את הטוב מפורטרן, קובול ואלגול 6 ונועדה להיות שפה למטרות כלליות ולשמש ליישומים מדעיים, הנדסיים ומסחריים ואף לתכנות מערכות והופיעו בה לראשונה בשפה אימפרטיבית מספר רב של טיפוסי נתונים פרימיטיביים, תכנות מקבילי, מצביע כטיפוס נתונים, יכולת לטפל בחריגות ובניפוי שגיאות. 
בשנת 1970, פותחה שפת פסקל שהושפעה בעיקר מאלגול, על ידי ניקלאוס וירת אף היא כשפת לימוד. לאחריה נוצרה שפת C שבה עיקרון היעילות הוא העיקרון המנחה, המאפשרת ניצול מרבי של יכולות המחשב בדומה לשפת סף, על ידי דניס ריצ'י בעת שעבד במעבדות בל. שפת עדה, שתמכה בתחילה באופן חלקי בתכנות מונחה עצמים פותחה בשנת 1983.
The Neverhood

עלילת המשחק

בראשית היה מלך בשם הובורג (Hoborg) שיצר את העולם שנקרא Neverhood. 
לאחר שיצר את עולמו החדש, חש הובורג מעט בודד והחליט ליצור לעצמו חברים.
היצור הראשון אותו יצר (מתוך זרע חיים מיוחד), נקרא קלוג (Klogg). הובורג הסביר לו כי כל מה שהוא רואה סביבו, שלו הוא, אך כשקלוג ניסה לקחת את הכתר של הובורג, דאג הובורג להבהיר כי הכתר הוא הדבר היחידי אותו לא יכול קלוג לקבל.
בעוד הובורג הלך לחשוב על אילו עוד חברים חדשים הוא ייצור, התמרמר קלוג והתחיל לחשוב איך להשיג את הכתר.
זמן מה לאחר מכן, הובורג ישב על כסאו כשהוא מחזיק זרע חיים חדש ודמיין את החבר הבא שייצור. בעודו יושב וחושב, חטף קלוג את כתרו והותיר אותו נטול מלוכה ונטול חיים (באותו הרגע, הסתבר לקלוג כי הכתר מעניק להובורג, מלבד המלוכה, גם חיים).
בינתיים, הביט מהצד חבר מסתורי של הובורג בשם ווילי טרומבון (Willie Trombone) אשר הזדעזע לראות את המעשה המרושע שעשה קלוג.
על כן, החליט ווילי לקחת את זרע החיים האחרון שנותר בידו של הובורג הרדום ולזרוע אותו בחדר רחוק.
מתוך הזרע הזה, נולד קליימן (Klaymen), גיבור המשחק.
את העלילה המלאה מספר המשחק רק בסיומו, לאחר שקליימן אסף את כל הדיסקים שפיזר ווילי ברחבי ה-Neverhood. בסצנת הסיום, צריך קליימן לבחור אם להחזיר את הכתר להובורג או להמליך עצמו למלך. הבחירה השנייה תסיים את המשחק בסוף ה"רע", בו קליימן הורג את קלוג ומשתלט על Neverhood, והבחירה הראשונה תסיים את המשחק בסוף הטוב, בו קליימן מחזיר להובורג את השליטה על הנברהוד, וקלוג בטעות מעיף את עצמו לחלל.

סוגה

ב-Neverhood, כמו במשחקי הרפתקה אחרים, יש לבצע משימות שונות על מנת להתקדם. בתוך מבנים וחדרים אחרים, השליטה בקליימן היא מנקודת מבט קבועה (גוף שלישי), ובשטחים פתוחים השליטה היא בגוף ראשון. המשחק משופע בחידות ומשחקי חשיבה שונים (כמו מבוכים, משחק זיכרון, משחקי התאמה וכו') אותם צריך לפתור כדי להמשיך או כדי לקבל רמזים להמשך המשחק.
חיים גינזבורג

חיים גינזבורג (Haim Ginsburg; ‏ 13 במאי 1933 – 20 בינואר 2013) היה פרופסור לביולוגיה מולקולרית, ממובילי המחקר בתחום תורת החיסון התאית בישראל.

קורות חיים

גינזבורג נולד בירושלים וגדל בראשון לציון. ב-1959 סיים תואר ראשון בזואולוגיה וביוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1962 קיבל תואר דוקטור במחלקה לווירולוגיה וגנטיקה במכון ויצמן, בהנחית פרופ' ליאו זקס. כיהן במכון ויצמן כחוקר במחלקה לביולוגיה של התא. מ-1972 ייסד וכיהן כפרופסור וראש המחלקה לאימונולוגיה תאית בפקולטה לרפואה של הטכניון בחיפה. היה פרופסור אורח במספר אוניברסיטאות ומכוני מחקר בארצות הברית, אנגליה, שווייץ וגרמניה.

מחקריו

גינזבורג היה מומחה בגידול תרביות של תאי דם לבנים וחקר את התמיינותם ומנגנון פעולתם. ב-1968 היה הראשון שגילה את מנגנון מערכת החיסון שאחראי לדחיית שתלים בגוף. מנגנון זה מורכב מתאי דם לבנים – לימפוציטים מסוג T, שתפקידם להשמיד תאי גוף מותמרים (תאים שהשתנו בעקבות חדירה של וירוסים או שינוי גנטי סרטני). גינזבורג גילה שמנגנון זה הוא האחראי לדחיית השתלים, שמזוהים למעשה על ידי מערכת תאי ה-T כתאים מותמרים.
גינזבורג ופרופ' ליאו זקס, גידלו לראשונה תרביות תאים שהפכו לסרטניים בעקבות חדירה של וירוסים. גינזבורג גם גילה שתאי LAK‏ (lymphokine-activated killer) מתפקדים כמפרישי חומרים בעלי תפקיד במערכת החיסון.
לגינזבורג יש עשרות פרסומים מדעיים ומחקריו תרמו להבנת מערכת החיסון התאית.
יחסי מונגוליה–נפאל

סקירה כללית

מונגוליה ונפאל כוננו יחסים דיפלומטיים ב-5 בינואר 1961. בדרג המדיני, לשתי המדינות אין שגריר קבוע ושגריר נפאל בבייג'ינג מוסמך לפעול בעניינים הקשורים למונגוליה, בעוד שגריר מונגוליה בניו דלהי, מוסמך לפעול בעניינים הקשורים לנפאל.
מהמאפיינים הבולטים של שתי המדינות, זה שהן מדינות ללא מוצא לים וגובלות בסין.
מונגוליה ונפאל הן חברות פעילות ומשתפות פעולה בפורום המדינות הבלתי מזדהות.

ביקורים

במרץ 1995, ביקר ראש ממשלת נפאל מאנמוהאן אדהיקארי, ביקור רשמי במונגוליה.
ב-2001, בין 5 ל-7 בינואר ביקר נשיא מונגוליה נטסגין באגאבנדי ב נפאל.
לאור הזמנתו של שר החוץ הנפאלי לשעבר, פראקאש שראן מהאט, ביקר שר החוץ המונגולי Tsend Munkh-Ogil, ביקור רשמי בנפאל בין 18 ל-20 בדצמבר 2016.

קשרים כלכליים

בין מונגוליה ונפאל, מדיניות סחר חופשי. הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות די מוגבלים. על פי נתוני היקף הסחר בין שתי המדינות, עולה כי בשנים 2015–2016, סך הייצוא והייבוא בין מונגוליה לנפאל, הסתכם ב-3.75 מיליון ו-38.03 מיליון רופי נפאלי.
סיניסטר גייטס

חייו

גייטס נולד בהאנטינגטון ביץ', קליפורניה. יש לו אח ואחות צעירים. הוא קיבל את הגיטרה הראשונה שלו מסבו ומסבתו כשהיה ילד. אחד השירים הראשונים שהוא למד היה "Stairway to Heaven". הוא למד לנגן על פי שמיעה בלבד.
הוא למד בתיכון אושן ויו בקליפורניה, ומאוחר יותר למד לנגן בגיטרה באופן מקצועי ב-MIT בהוליווד.
גייטס הצטרף לאוונג'ד סבנפולד בסוף 1999, כשהיה בן 18, זמן קצר לפני שהחלו ההקלטות לאלבום הראשון "Sounding The Seventh Trumpet". הוא ניגן בפסנתר בשיר "Beast And The Harlot" למרות שבעבר הבסיסט הקודם ג'סטין סיין ניגן על הפסנתר.
גייטס טוען שהגיטריסטים האהובים והמשפיעים עליו הם: ג'אנגו ריינהארדט, סלאש, דיימבאג דארל וג'ון פטרוצ'י.
בשנת 2006, זכה גייטס בפרס "Metal Hammer" בקטגוריית "Young shredder", ובתואר גיטריסט השנה של גיליון "Total Guitar".
גייטס היה חלק מפרויקט צדדי שנקרא "Pinkly Smooth" יחד עם דה רב ועם הבסיסט לשעבר ג'סטין סיין. הם הודיעו כי כרגע הפרויקט לא פעיל עקב מותו של ג'יימס סאליבן ("המכונה גם The Rev").
באלבומם השישי של אוונג'ד סבנפולד, Nightmare, סיניסטר כתב את השיר So Far Away שזה השיר הראשון שכתב, השיר נחשב לאחד המוערכים באלבום.
בלודנץ

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
ממצאים ארכאולוגים שנמצאו בעיר, מעידים על התיישבות רצופה באזור מתקופת הברונזה ועד לתקופת לה טן. השם בלודנץ ניתן לה על ידי הקלטים, בשנת 600 לפנה"ס היה בבלודנץ מחנה אימונים צבאי של הרומאים.
האזכור הראשון לבלודנץ נמצא במסמך משנת 830, שבו פורטו אחוזות שבשליטת האימפריה הפרנקית בחבל רייטיה. את מעמדה כעיר קיבלה בלודנץ בשנת 1274.
הדוכס פרידריך הרביעי ברח לעיר בשנת 1416 לאחר שהוטל עליו חרם קיסרי בעקבות תמיכתו באנטי אפיפיור יוחנן העשרים ושלושה בועידת קונסטנץ.
ProMUNers – בית הספר הרב-תחומי למנהיגות וניהול

תוכנית מועדון מודל האו"ם

בית הספר מתמחה בהקמה וניהול של  קבוצות נוער אשר לוקחת חלק פעיל בפעילויות הרשות המקומית (מועדוני מודל או"ם) לתלמידי תיכון (כיתות י'-י"ב) ולתלמידי יסודי (כיתות ה'-ו'). 
ההקמה של הקבוצות מתבצעת בשיתוף פעולה עם הרשות המקומית ומתאפשרת במתווה של תוכנית שנתית, סדנה מקוצרת של 15 מפגשים או סדנה מקוצרת של 5 מפגשים.
מודל האו"ם הוא הדמיה של האו"ם שמשקף את דרכי הפעולה של הוועדות והגורמים השונים באו"ם. במהלכו של מודל האו"ם, כל תלמיד לוקח על עצמו תפקיד של דיפלומט זר, ובכובע זה מייצג את ארצו בגופי האו"ם השונים.
התוכנית נערכת בשפה האנגלית ובמסגרתה עוסקים התלמידים בסדנאות בתחומים שונים (כגון: סדנת רטוריקה ועמידה מול קהל, סדנת עבודה עם גורמי תקשורת, סדנה לכתיבת מסמכים רשמיים), נחשפים להרצאות אורח של מיטב המומחים בארץ בתחום ולסיורים מקצועיים ברשויות ממשלתיות ובמוסדות האו"ם בארץ.
באמצעות שימוש בכישורים דיפלומטיים ויכולות תקשורתיות שונות, מודל האו"ם מציע התמודדות חזיתית עם בעיות אקטואליות שונות שעולות בעולם. פתרון אותן בעיות נעשה במקביל לשמירה על האינטרסים של המדינה אותה התלמיד מייצג. על-מנת להתמודד באופן הטוב ביותר עם אתגרים אלו, החניכים נדרשים לערוך מחקר על המדינה אותה הם מייצגים, ולהיות מוכנים להתווכח, לשכנע ולדון בכך, תוך כדי חשיבה מחוץ לקופסה והגיית רעיונות יצירתיים להתמודדות עם הבעיה המונחת לפתחם.
בשנת 2012 הוקם מועדון מודל האו"ם העירוני הראשון לתלמידי תיכון בראשון לציון. 
בשנת 2013 נפתחו 3 מועדוני מועדוני מודל או"ם נוספים של ProMUNers: במועצה אזורית עמק חפר, במועצה אזורית חוף השרון ובמועצה אזורית גזר.
בשנת 2014, נפתחו מועדוני מודל או"ם עירוניים נוספים של ProMUNers ברשויות מקומיות נוספות, לרבות: קריית אונו, הוד השרון, פתח תקווה, נס ציונה ואריאל. בשנה זו אף נפתח בפעם הראשונה בארץ, מועדון מודל או"ם לתלמידי יסודי המיועד לתלמידי כיתות ה'-ו' 
בעקבות ההצלחה של מועדוני מודל האו"ם העירוניים של ProMUNers הוקמו אף מועדוני מודל או"ם של ProMUNers הפועלים ברמת התיכון הבודד: בתיכון רוטברג למדעים ולאומנויות ובתיכון אחד-העם בפתח תקווה.

ארגון הבוגרים של ProMUNers

לבית הספר ארגון בוגרים פעיל אשר נוסד על ידי בוגרי בית הספר בשנת 2013.
בנוסף ליושב ראש הארגון ולסגנו, הארגון מחולק לנציגים של כל הקבוצות ברחבי הארץ אשר סיימו את שנת הפעילות ומיוצגים כל אחד על ידי יו”ר וסיו”ר. 
מטרת הארגון היא לייצר ולשמור על קשרים אישיים ומקצועיים בקרב חברי הארגון כדי לעזור אחד לשני בהמשך דרכם המקצועית של החברים. בנוסף, ארגון הבוגרים מאמין בערך ההתנדבות והתרומה לקהילה ומקדם פעילויות במישור זה הן ברמה הארגונים והן ברמה האישית של כל בוגר.
הבוגרים לוקחים חלק פעיל בפעילויות של הקבוצות החדשות, משתתפים בסימולציות, לוקחים חלק בפגישות עם דיפלומטים ואף מגיעים לסיורים הלימודיים השונים שנערכים מטעם בית הספר.
מחנה הפליטים אל-ירמוכ

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
 
מחנה הפליטים אל-יַרְמוּכּ (בערבית: مخيم اليرموك, תעתיק מדויק: מח'ים אלירמוכ) הוא מחנה פליטים פלסטינים בדמשק שבסוריה, והמרכז הגדול ביותר של פליטים פלסטינים בסוריה. המחנה שוכן בדרום-מזרח דמשק, בתוך גבולותיה המוניציפליים, כ-8 ק"מ ממרכזה. בסמוך לו נמצאים מחנה הפליטים פלסטין ושכונת א-תדאמון. בשנת 2002 היו רשומים במחנה 112,500 פליטים, ובשנת 2011 עמד המספר על מעל 144,000.
אל-ירמוכ הוקם בשנת 1957 על שטח של 2.1 קמ"ר על מנת לשכן פליטים פולשים. המחנה לא הוגדר רשמית כמחנה פליטים, אף על פי שהפליטים הרשומים בו מקבלים סיוע מאונר"א, סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם.
המחנה מאוכלס בצפיפות, רחובותיו צרים, והבתים בו עשויים בטון שאינו מחופה. יחד עם זאת, תנאי המחיה במחנה טובים יותר מאשר במחנות פליטים פלסטיניים אחרים בסוריה. תושבי המחנה עוסקים בעבודות שונות, החל מרופאים, מהנדסים ופקידים וכלה בפועלים מזדמנים ורוכלים. בשני הרחובות הראשיים במחנה חנויות רבות, ויוצאים מהם מיניבוסים ומוניות לכל רחבי המחנה.
במחנה ארבעה בתי חולים ושני תיכונים ממשלתיים. אונר"א מפעילה במחנה 20 בתי ספר יסודיים ושמונה חטיבות ביניים, וכן מממנת שני מרכזים לנשים. בנוסף, מפעילה אונר"א במחנה גם שלושה מרכזים רפואיים, אשר שניים מהם שודרגו ב-1996 בתרומת ממשלת קנדה. ב-1997 שודרגו שישה בתי ספר בתרומת ארצות הברית ונבנה גן ילדים בתרומת ממשלת אוסטרליה.
משנת 1999 פועלת ממחנה הפליטים הלשכה המדינית של החמאס. כן פועלת במחנה החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית של אחמד ג'יבריל. 
מלחמת האזרחים בסוריה גרמה נזק רב למחנה. חלק מיושביו החליטו להזדהות עם המורדים ואף החלו להילחם בנציגי המשטר. בשאר אסד הגיב בהפצצה כבדה על המחנה שהרגה רבים מיושביו, אך כוחות המורדים לא נכנעו. לאחר מספר ניסיונות כושלים של כניסה קרקעית עם כוחות חי"ר, הצבא הסורי הטיל מצור על המחנה. רוב יושבי המחנה ברחו ללבנון, ואלפים נוספים מתו ברעב ובהפצצות. נכון לשנת 2015 נותרו בו רק כ-18 אלף תושבים.
בתחילת אפריל 2015 כבש ארגון הטרור המדינה האסלאמית את רוב המחנה.
ועדה אירופית שבחנה את אירועי הכיבוש של המחנה על ידי המשטרה, אמרה כי יותר מ-80 אחוז מהבתים במחנה ומהתשתיות שהיו שם הושמדו במהלך מכוון של המשטר וכי אין כרגע אפשרות להחזיר את התושבים שגרו שם בעבר אל בתיהם. 
על פי פרסומים זרים, במחנה הייתה קבורה גופתו של זכריה באומל, עד להבאתו לקבורה בישראל בשנת 2019.
מוריץ פון אופנברג

קריירה מוקדמת

פון אופנברג נולד בטרופאו ב-22 במאי 1852. בשנת 1871 התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי והחל ללמוד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, ובשנת 1878 השתתף בכוח שכבש את בוסניה.
פון אופנברג מילא תפקידי פיקוד ומטה שונים, בשנת 1905 מונה למפקד הדיוויזיה ה-36, בשנת 1909 מונה למפקד הקורפוס ה-15. בשנת 1911 מונה לשר המלחמה של האימפריה, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1912, תוך שבמהלך תפקידו פעל רבות לייעול הצבא האוסטרו-הונגרי ולקידומו.

מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, קיבל פון אופנברג את הפיקוד על הארמייה הרביעית, ופיקד עליה בקרב גליציה. בתחילה נחל פון אופנברג ניצחון גדול בקרב קומרוב, אולם בהמשך נחל תבוסה משפילה בקרב רווה. לאחר כישלונו בקרב רווה, הודח פון אופנברג מתפקידו ב-30 בספטמבר 1914, ומסר את הפיקוד על הארמייה ליוזף פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה, למרות שההוראה להחלץ לעזרת הארמייה השלישית הגיע ממפקד החזית קונרד פון הצנדורף.

אחרית ימיו

ב-22 באפריל 1915 קיבל פון אופנברג מהקיסר תואר אצולה גראף פון קומרוב כאות הוקרה על ניצחונו בקרב. במאי 1915 נשפט פון אופנברג על הדלפת מידע סודי כשכיהן כשר המלחמה, אך זוכה מכל האישומים. לאחר המלחמה התגורר פון אופנברג בווינה וכתב 2 ספרים על המלחמה. ב-18 במאי 1928 נפטר פון אופנברג בווינה בגיל 76.
התזמורת הסימפונית של מדיסון

התזמורת הסימפונית של מדיסון (באנגלית:  Madison Symphony Orchestra) שוכנת דרך קבע במדיסון, ויסקונסין, ארצות הברית. מנצחה הוא ג'ון דה מיין, המכהן בתפקיד זה מאז שנת 1993. התזמורת נוסדה ב-1925 כהרכב קהילתי קטן והתפתחה לתזמורת בגודל מלא.

אולם אוברטור

תזמורת מדיסון מופיעה באוברטור הול במדיסון, אחד משני תיאטראות במרכז אוברטור לאמנויות במדיסון, מתנה שהעניקו למדיסון פטרוניה מזה שנים של התזמורת, ג'רום פראוטצ'י ורעייתו. מתנת הזוג פראוטצ'י בולטת בייחודה כאחת הגדולות ביותר שניתנו אי-פעם לאמנויות הבמה מתורם יחיד בהיסטוריה האמריקאית, יותר, למעשה, מכלל התקציב של "המענק הלאומי לאמנויות". תרומתם נתנה השראה לגל של מתנות לאמנויות הבמה ברחבי ארצות הברית. 
אוברטור הול מתואר כ"אחד האולמות המעולים ביותר מבחינה אקוסטית בארצות הברית" בפי אמנים אורחים, מנצחים ומופעי אורח כאחד; בין שאר מאפייניו הראויים לציון נהנה האולם מעוגב קונצרטים מפואר, שנבנה במיוחד בשביל מרכז אורבטור בידי בונה העוגבים יוהנס קלייס מבון, גרמניה. העוגב של קלייס, שמשקלו 20 טון, הוא החפץ הנייד הגדול ביותר מכל אולם תיאטרון אחר באמריקה, העוגב מורכב באופן שאפשר להזיזו לשם אחסונו ושינועו על מסילות רכבת. העוגב מעניק לתזמורת צליל מרהיב בעוצמתו ביצירות כגון "כה אמר זרתוסטרא" של ריכרד שטראוס או "סוויטת כוכבי הלכת" של גוסטב הולסט.