google/wiki40b huggingface dataset:
לאן (עיר)

גאוגרפיה

חלקה העתיק של העיר נמצא על גבעה המתנשאת עד לגובה של 183 מטר מעל פני הים, והמשקיפה על העמק הסובב אותה. המפלס העליון שעליו יושבת העיר מורכב מאבן גיר ומשכבת חול עבה. לרגלי חומות העיר העליונה נמצאים מקורות מים. מחצבות חול ואבן גיר מספקות חומר לתעשיית הצמנט ולבנייה. מצפון לגבעה נמצא עמק פיקרדי, ומדרומה - האגן הפריזאי רחב הממדים. ממרומי הגבעה ניתן להשקיף למרחק של כ-20 ק"מ.

היסטוריה

בתקופה הרומאית התקיים על הגבעה שעליה נמצאת כיום העיר לאן, כפר קטן שהרומאים כינו בשם אלודאנום. הם ביצרו כפר זה נגד התקפות השבטים הגאלים. כפר מבוצר זה עמד במשך הזמן בפני התקפות הפרנקים, הבורגונדים, הונדלים, האלאנים וההונים. סן רמי הארכיבישוף של ריימס, שהטביל לנצרות את כלוביס הראשון, מלך הפרנקים, הקים את בישופות לאן, ומאז הפכה העיר לאחת הערים הראשיות של ממלכת הפרנקים.
במרוצת המאה התשיעית, העניק שארל הקירח מלך פרנקיה המערבית לבישופות לאן נחלות רבות, והעיר לאן הייתה לעיתים מקום משכנם של מלכי השושלת הקרולינגית האחרונים. במאה העשירית נפלה העיר בידיו של איג קאפה, מלך צרפת. ב- 1112 גודרי, בישוף לאן ואחדים מעוזריו הוצאו להורג על ידי אזרחי העיר שדרשו לעצמם מגילת זכויות, והקתדרלה של לאן עלתה בלהבות והפכה לעיי חורבות. במלחמת מאה השנים נכבשה העיר על ידי דוכסות בורגונדיה. פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה מסר אותה לאנגליה שהחזיקה בה עד 1429 ופינתה אותה אחרי השבעתו של שארל השביעי, מלך צרפת.
בתקופת מלחמות הדת בצרפת, לאן שתמכה בקתולים נכבשה על ידי אנרי הרביעי, מלך צרפת (22 ביולי 1594). בתקופת המהפכה הצרפתית לאן איבדה את מעמדה כבישופות. ב-1814 בקרב לאן ניסה נפוליאון בונפרטה לכבוש את העיר מידי פון בליכר, אך ללא הצלחה. עם כניסת הגרמנים לעיר במלחמת צרפת פרוסיה בשנת 1870, עלה באש מחסן אבק השריפה של מצודת העיר, אנשים רבים נספו והקתדרלה ניזוקה.
ג'ונתן סטראוד

ביוגרפיה

סטראוד נולד ב-1970 בעיר בדפורד שבאנגליה.
את סיפוריו הראשונים כתב כבר בגיל שבע.
כשסיים ללמוד ספרות אנגלית באוניברסיטת יורק, התחיל בעבודה כעורך ספרי ילדים בבית הוצאה לאור בלונדון.
במהלך שנות ה-90 החל לפרסם את יצירותיו ועד מהרה נחל הצלחה.
במאי 1990 הודפס ספרו של סטראוד אש קבורה (בתרגום חופשי), הראשון בשורה ארוכה של ספרי פנטזיה ומיתולוגיה לילדים שכתב.
בין יצירותיו בולטת במיוחד טרילוגיית ברטימאוס שהייתה לרב מכר.
הספרים בטרילוגיה הם: הקמיע מסמרקנד, עינו של הגולם ושער תלמי. 
נכון ל-2007 סטראוד מתגורר בחבל הרטפורדשייר, שבאנגליה, עם אשתו ג'ינה ושני ילדיו.
מארי מבורגונדי, דוכסית סבויה

ביוגרפיה

מארי נולדה בספטמבר 1386 בדיז'ון, לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה ולמרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה, בתם של לואי השני, רוזן פלנדריה ומרגרט מבראבאנט, רוזנת פלנדריה. ב-30 באוקטובר 1401 התחתנה מארי עם אמדאו השמיני, רוזן סבויה, ממנו נולדו לה 9 ילדים. בשנת 1416 העלה זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את אמדאו למעמד של דוכס, ובשנת 1418 איחד אמדאו את כל נחלות בית סבויה לאחר מותו של לודוביקו מסבויה-אכאיה. ב-8 באוקטובר 1422 מתה מארי בתונון-לה-בן, והיא בת 36 שנים.
לאחר מות מארי הקים אמדאו את מסדר סנטי מאוריציו ולצארו יחד עם 6 אבירים אחרים, וחי עמם בהתבודדות בקסטלו די ריפאליה על יד ז'נבה. בשנת 1439 נבחר אמדאו על ידי ועידת בזל לאנטי-אפיפיור בשם פליקס החמישי לאאוגניוס הרביעי, ובעקבות כך מסר אמדאו את דוכסות סבויה לבנם לודוביקו, דוכס סבויה. אמדאו כיהן כאפיפיור עד לאפריל 1449, וב-7 בינואר 1451 הוא מת בקסטלו די ריפאליה.
מכבי עירוני רחובות

היסטוריה

מועדון הכדורסל מכבי רחובות נוסד בשנות ה-50 וברוב שנות פעילותו שיחקה הקבוצה הבוגרת בליגה א' ובליגה הארצית.
בשנות ה-90, כאשר שיחקה תחת הדרכתו של מוטי ארואסטי בליגה לאומית ב', הייתה הקבוצה קרובה לעלייה לליגה הבכירה אך לא הצליחה להשלים את המשימה.
בסיום עונת 2015/16 העפילה מכבי רחובות לליגה הלאומית אחרי 17 שנות היעדרות. באותה עונה הופעלה לראשונה שיטת הפלייאוף בליגה הארצית בסיום העונה הסדירה ורחובות ניצחה בחצי הגמר את מכבי בת-ים ובגמר את אליצור רמלה, כאשר בשתי הסדרות היא עשתה זאת ללא יתרון ביתיות.
בסיום עונת 2016-17 סיימה רחובות את הליגה הסדירה במקום השישי והעפילה לרבע הגמר הפליאוף, בו הודחה בידי הפועל באר שבע/ב"ש לאחר הפסד 2-0 בסדרת רבע הגמר הפליאוף.
את עונת 2017-18 סיימה רחובות את הליגה הסדירה במקום השלישי, והודחה בחצי הגמר לאחר הפסד 3-0 למכבי קריית גת.
את עונת 2018-19 סיימה הקבוצה במקום ה-13 בליגה הלאומית ונשרה לליגה הארצית לאחר שלוש עונות, זאת על אף שהחזיקה בתקציב השני בגודלו בליגה, הקבוצה נבנתה לעליה לליגת העל ובה שיחקו בין היתר יובל נעימי, דניאל איידן, גור פורת ואבירם זליקוביץ'. במהלך העונה פוטרו שני מאמנים, רועי חגאי ומיקי גורקה.
הקבוצה מפעילה מחלקת נוער אשר כוללת 13 קבוצות גיל.
סרט דק

סרט דק הוא שכבה של חומר המסודר ברצועות, יחדיו עם שכבות זהות אחרות, שעוביין ננומטר עד כמה מיקרומטרים.
אפוליוס

לוקיוס אפוליוס (לטינית: Lucius Apuleius;‏ 123/5 עד 180 לספירה) היה סופר ורטוריקן  לטיני ממוצא ברברי, ונודע בראש ובראשונה בשל הרומן הפופולרי שחיבר, חמור הזהב.

חייו

אפוליוס נולד למשפחה מבוססת בקולוניה הרומית מדאורה (Madaurus) שבנומידיה (צפון-אפריקה של ימינו). אביו כיהן כמגיסטראט פרובינקיאלי, ולוקיוס התחנך עוד מילדותו על ברכי התרבות היוונית-רומית ורכש את השפות היוונית והלטינית בגיל צעיר. משהתבגר רכש לוקיוס השכלה פילוסופית בקרתגו ובאתונה, ערך מסעות באסיה הקטנה ובמצרים, והתגורר זמן-מה גם ברומא, שם למד אוראטוריה ושימש כפרקליט. לאחר מכן הוא שב לקרתגו, והתמנה לכהן הפרובינציה. 
מקור המידע העיקרי לגבי הביוגרפיה של אפוליוס הוא ה"אפולוגיה" (Apologia) – נאום ההגנה שנשא ככל הנראה בשנת 158/9 לספירה במהלך משפט שנערך לו באשמת כישוף, וזאת לאחר שנישא לאלמנה עשירה בשם פודנטילה (Pudentilla). אפוליוס הואשם, כפי הנראה עקב קנאה, שהטיל על רעייתו כישוף שגרם לה לרצות להנשא לו. נאומו במשפט, שזיכה אותו מאשמה, חושף מידע חשוב על חיי היומיום בנומידיה הרומית, כמו גם על תפיסת עולמו הדתית של אפוליוס עצמו ועמדותיו לגבי סוגים שונים של מאגיה. בנוסף לכך השתמרו גם כמה מסות פילוסופיות שלו, שהחשובות בהן הן "פלורידה" (Florida) ו"על האל של סוקרטס" (De Deo Socratis). אולם החיבור הידוע ביותר שלו הוא ה"מטמורפוזות" (Metamorphoses), או בכינויו המוכר יותר, "חמור הזהב" (Asinus Aureus). רומן הרפתקאות זה הוא הרומן הלטיני היחיד שהשתמר בשלמותו.

היהודים אצל אפוליוס

אפוליוס מתייחס לפחות פעמיים בכתביו ליהודים.
ב"אפולוגיה" הוא מציין את משה ואת המכשף יוהאנס (או יאנס) בין מכשפים ידועים שהיו פעילים לאחר זורואסטר ואוסטאנס .פליניוס הזקן ככל הנראה חשב את יאנס ליהודי, אולם על פי שאר המקורות, יאנס היה קוסם מצרי ויריב של משה, והוא בדרך כלל נזכר בצוותא עם קוסם מצרי אחר, יאמברס (Iambres).
ב"פלורידה" אפוליוס מציין כמה מהעמים שהודו נמצאת מעבר להם ומתאר אותם על פי פעולותיהם, לבושם או התוצרת הטבעית של ארצותיהם, אולם את היהודים בלבד הוא מתייג כבעלי אמונה טפלה.
ב"מטמורפוסיס", אפוליוס מספר שאשת הטוחן בזה לאלים, כאשר הצהירה על אמונתה במי שטענה שהוא האל היחיד. האשה בדתה מנהגים ריקים, הוליכה את כולם שולל, כולל את בעלה, והפקירה את גופה לשתיית יין החל משעות הבוקר, ולתאוותנות מתמשכת. התיאור רומז להשתייכותה ליהדות או לכת יראי-אלוהים, כלומר לחובבי הדת היהודית, אך סביר יותר שאפוליוס התכוון לכך שהייתה נוצריה.
איימי ברנמאן

ביוגרפיה

ברנמאן נולדה בניו לונדון, קונטיקט שבארצות הברית. אימה פרדריקה ג'ואן (לבית שונפילד), שופטת בבית המשפט העליון של מדינת קונטיקט היא יהודייה. אביה ראסל לנגדון ברנמאן הבן, עורך דין סביבתי ממשפחה נוצרית-פרוטסטנטית. ברנמאן כיום היא אפיסקופלית. דודתה הייתה העיתונאית בריל ד. היינס, שהייתה פעילה בתקופת המלחמה הקרה. ברנמאן גדלה בגלאסטונברי, קונטיקט, שם שיחקה בתיאטרון בנעוריה, הן בבית הספר והן בקבוצת תיאטרון מקומית. היא סיימה את אוניברסיטת הרווארד בתואר בדת השוואתית, בשנת 1987. בתקופת לימודיה בהרווארד הייתה שותפה לייסוד להקת התיאטרון קורנרסטון, שעמה סיירה במשך שנים אחדות לאחר סיום לימודיה.
ב-1995 היא נישאה לבמאי האמריקאי-יהודי בראד סיברלינג.

קריירה

ברנמאן החלה את הקריירה שלה בשנת 1992 בסדרה קצרת-ימים של CBS בשם "ימי הביניים". כעבור שנה לוהקה לתפקידה הגדול הראשון כשוטרת במדים הקשורה למאפיה האמריקאית, ג'אניס ליקאלסי, בדרמה המשטרתית של ABC ‏ NYPD Blue. סיפור העלילה שלה, שכלל גם יחסים רומנטיים עם דמותו של דייוויד קרוזו, נמשך לאורך העונה הראשונה של הסדרה (1994-1993) והפרקים הראשונים של העונה השנייה. היא הייתה מועמדת לפרס אמי פריימטיים לשחקנית אורחת מצטיינת בסדרת דרמה בשנה שלאחריה.
אחרי שסיימה את תפקידה בסדרה המשטרתית, החלה ברנמאן את קריירת הקולנוע שלה. ב-1995 הופיעה ב-Bye Bye Love וב"קאספר", וכן, בתפקידה המוכר ביותר בדרמת הפשע "היט" משנת 1995. ב-1996 שיחקה ברנמאן בתפקיד הנשי הראשי מול סילבסטר סטאלון במותחן אסונות "Daylight" וכן כיכבה בסרט "Fear" משנת 1996. ב-1997 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט הדרמה העצמאי "נבדה". בשנה שלאחריה כיכבה בסרט "חברים, שכנים ודברים אחרים" בבימויו של ניל לאבוט. בעונת 1998–1999 חזרה לטלוויזיה בקומדיה "פרייז'ר", כפיי מוסקוביץ.
ב-1999 הייתה ברנמאן ליוצרת והמפיקה בפועל של סדרת טלוויזיה משלה, המשפט של איימי, שבה שיחקה בתפקיד הראשי. ברנמאן גילמה אם גרושה, העובדת כשופטת בבית המשפט לענייני משפחה בהרטפורד, קונטיקט. רעיון הסדרה היה מבוסס על ניסיון חייה בפועל של אמה, פרדריקה ברנמאן, כשופטת בבית המשפט העליון של מדינת קונטיקט. הסדרה "המשפט של איימי" נמשכה שש עונות ו-138 פרקים, מ-19 בספטמבר 1999 עד 3 במאי 2005, ונהנתה מרייטינג טוב. פרדריקה ברנמאן הייתה מן הבוגרות הראשונות של בית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד והתמנתה לשופטת בבית המשפט לנוער בקונטיקט כשאיימי הייתה בת 3. ב-2002 הוענק לברנמאן "פרס לוסי" כהוקרה על מצוינות וחדשנות בעבודתה היוצרת, שהעצימה את הבנת הנשים באמצעות הטלוויזיה.
בשנים 2007 עד 2013 שיחקה בסדרת הדרמה "מרפאה פרטית" ברשת ABC. בשנת 2008 שיחקה בסרט "להוריד את ננסי" בכיכובה של מריה בלו. 
בשנת 2009 שיחקה בדרמה של רודריגו גרסיה "אמהות וילדים" בכיכובה של נעמי ווטס. בשנת 2013 שיחקה בדרמה הרומנטית "מילים ותמונות" לצד קלייב אוון.
בשנת 2014 החלה לשחק בסדרת המתח "הנותרים" ברשת HBO אשר זכתה בפרס פיבודי. באוקטובר 2015 שבה לעונה השנייה, ובאפריל 2017 שבה לעונה השלישית.
לינווד ברקלי

ביוגרפיה

לינווד ברקלי נולד בשנת 1955 בדאריין שבמדינת קונטיקט בארצות הברית, בן למיוריאל ואוורט ברקלי. אביו היה מאייר, וכשלינווד היה בן 4 עברה המשפחה לקנדה לרגל עבודתו של אביו. בהיותו בן 16 נפטר אביו. עוד בצעירותו גילה עניין בכתיבת סיפורי בלשים, בהשראת ספריו של רוס מקדונלד. קיבל תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת טרנט. לאחר שלא הצליח למצוא מו"ל לספריו החל לעבוד כעיתונאי. בשנת 1981 עבר לעבוד בעיתון "טורונטו סטאר". בשנת 1993 החל לכתוב טור הומוריסטי בעיתון זה. טוריו קובצו בשלושה ספרים. בשנים 2004–2007 פרסם ארבעה ספרי בלשים שגיבורים הוא הבלש זק ווקר, העובד כבעל טור בעיתון. בשנת 2007 יצא לאור ספרו , No Time for Goodbye" (תורגם לעברית בשם "בלי לומר שלום") שזכה להצלחה רבה. הוא יצא לשנת שבתון מהעיתון לשם קידום ספרו, אך במהלכה פרש מהעיתון ופרסם את טורו האחרון ביוני 2008. מאז פרסם עוד 18 ספרים
ברקלי מתגורר באוקוויל, אונטריו עם אשתו, נית'ה. לזוג שני ילדים, ספנסר ופייג'.
פיאג'יו P.149

פיתוח ושירות

ה-P.149 פותח מהדגם שקדם לו, P.148, שהיה מטוס אימון בעל שני מושבים. ה-P.149 היה בעל ארבעה מושבים, בעל כנף יחידה נמוכה, הנתמכת בקורה מרכזית. למטוס היה כן נסע מתכנס בעל שלושה גלגלים. אב הטיפוס המריא לראשונה ב-19 ביוני 1953.
רק מטוסים מועטים נמכרו עד שהלופטוואפה גילה עניין במטוס למטרות אימון ותובלה קלה. פיאג'יו מכרה 72 מטוסים לגרמניה המערבית, ו-190 נוספים נבנו ברישיון בגרמניה על ידי חברת פוקה-וולף, תחת הסימול FWP.149D. הלופטוואפה הפעיל את המטוס בין השנים 1957 ל-1990. חמישה מטוסים הופעלו על ידי חברת סוויסאייר, שם שימשו כמטוסי אימון ראשוני בבית הספר לטיסה של החברה. 
באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 היו יחסי אוגנדה-ישראל בשיאם, והתבטאו גם בהקמת חיל האוויר האוגנדי ובמסגרתו הקמת בית ספר לטיסה, בראשו עמד קצין ישראלי, אלוף-משנה ברוך בר-לב ("בורקה"). ישראל המליצה לאוגנדה לרכוש ארבעה מטוסי פיאג'יו P.149, כדי שישמשו כמטוסי הדרכה, וכך נעשה; המטוסים היו מעודפי הלופטוואפה, ומטוסים נוספים נמכרו גם לניגריה וטנזניה. ואולם, לאחר כמה שנים בשירות באוגנדה הסתבר כי מנועי המטוסים סובלים מתקלות רבות בשל חוסר התאמה לאקלים באוגנדה. ב-1968 הופסקה פעילות המדריכים הישראליים וארבעת המטוסים הועברו לישראל. המטוסים הוכנסו לשירות בטייסת 100 ("הגמל המעופף") בעודם צבועים בסכמת הצביעה של חיל האוויר של אוגנדה, ושימשו לטיסות קישור. מטוס אחד נפגע בתאונה ויצא משירות, ושאר המטוסים נמכרו לאחר כשנתיים.
Music & Me

מצעדים ומכירות

With a Child's Heart הגיע למקום ה-50 במצעד הבילבורד הוט 100‏
ומקום 14 במצעד בילבורד רית'ם אנד בלוז.

Music & Me נמכר בארבעה מיליוני עותקים ברחבי העולם, כאשר רק בארצות הברית נמכרו מיליון עותקים. למרות זאת, הוא נחשב כישלון מסחרי ביחס לאלבומיו הקודמים של ג'קסון.
אנדי סטטמן

ביוגרפיה

סטטמן גדל בקווינס, ובגיל 12 החל ללמוד לנגן על בנג'ו וגיטרה בהשראת אחיו. לאחר מכן החליט סטטמן לעבור לסקסופון, התמקד בעיקר בג'אז והופיע במקומות ציבוריים.
בין השנים 1969 ו-1970 למד מוזיקה באוניברסיטת ניו המפשייר, ובמקביל החל ללמוד לנגן על קלרינט ומנדולינה. זמן קצר לאחר מכן, הצטרף ללהקה קטנה באזור שבו גר.
סטטמן, אשר גדל בבית יהודי מסורתי, החל לחקור את שורשיו היהודיים. הוא שינה צורת נגינתו לסגנון הכליזמר והתחיל לעבוד על מוזיקה חסידית.
סטטמן הוציא מספר אלבומים לאורך עשרות שנים, האחרון שבהם בשנת 2014, אשר השפיעו רבות על מוזיקת הכליזמר. הוא שיתף פעולה יחד עם נגנים כגון יצחק פרלמן, והחל להופיע בקונצרטים רבים. בהמשך שיתף פעולה ביצירת אלבומים זרים ועבד עם אמנים רבים מהתחום.
בשנת 2007 זכה בפרס הגראמי במוזיקה. ב-2012 קיבל הוכרה מההקרן הלאומית לאמנויות.
סטטמן חזר בתשובה, והוא נשוי לברברה, אמנית ומורה לשעבר. לשניים יש 4 ילדים.
אביבעל

אביבעל (משמעות השם בכנענית: "הבעל הוא אבי"; ? - 980 לפנה"ס לערך) היה מלך צור ואביו של חירם הראשון.
אביבעל הוא הראשון במלכי צור הידועים לנו. הוא נזכר אצל דיוס, ומנאנדרוס איש אפסוס. כתביהם של השניים לא שרדו, אולם מצוטטים בספרו של יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון.
מלבד העובדה שהיה אביו של חירם לא ידוע עליו דבר.
HBsAg

HBsAg הוא אנטיגן לנגיף HBV, מחולל דלקת כבד נגיפית מסוג B. הימצאותו עשויה להצביע על הידבקות בנגיף זה. הקופסית (capsid), המעטפת החיצונית של הנגיף, בנויה מחלבונים משאר הנגיף. אנטיגן HBsAg נקשר לאחד החלבונים הללו, הבונים את מעטפת הנגיף. בכ-5% מהנבדקים מתקבלות תוצאות חיוביות שגויות, לרוב עקב מחלות אחרות.
כיום משתמשים בחיידקי קולי מהונדסים גנטית לייצור האנטיגן בכמויות הדרושות לבדיקת ELISA להימצאות נגיף HBV. הוא מצוי בסרום של נשאי נגיף HBV, כמו גם בנבדקים בריאים במדינות טרופיות ובדרום-מזרח אסיה. הימצאו עשוי להעיד על נשאות כרונית של הנגיף, אך דווקא התפתחות דלקת כבד נגיפית מסוג B כרוכה בירידת ריכוז מעטפת הנגיף בדם, המביאה לתוצאה שלילית בבדיקת HBsAg.
האנטיגן בודד לראשונה בשנת 1963 על ידי המדען האמריקאי היהודי ברוך שמואל בלומברג, בסרום של אוסטרלי אבוריג'יני. בלומברג ועמיתיו כינו את הממצא "אנטיגן אוסטרליה", אך כינוי זה אינו נפוץ עוד. על תגלית זו ותובנות נוספות בדבר דלקת הכבד הנגיפית הוענק לבלומברג פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 1976.
מועצה אזורית שדות נגב

גאוגרפיה

מועצה אזורית שדות נגב נמצאת במערב הנגב הצפוני, גובלת במועצת אשכול ממערב, מועצת מרחבים מדרום וממזרח ובמועצת שער הנגב מצפון. העיר נתיבות מוקפת ביישובי המועצה האזורית, אך אינה חלק ממנה.

היסטוריה

המועצה נוסדה בינואר 1951 תחת השם "מועצה אזורית הנגב הצפוני" והיא כללה בתוכה את היישובים שובה, תקומה, סעד, יושיביה (שכונה אז מוחרקה א'), שרשרת ובית הגדי (שכונה אז נתיב המולדת), יישובי הפועל המזרחי בנגב המערבי. לאחר מספר שנים הוסב שמה ל"מועצה אזורית עזתה". שם זה נותר בשימוש עד לשנת 2002, עת הוחלט להחליפו ב"שדות נגב".
בשנת 1956 הוקמה נתיבות כמרכז עירוני של המועצה ובמשך כמה שנים השתייך לשדות נגב, עד שהוקמה בה מועצה מקומית. בעשור השני של המאה ה-21 היא מאגדת בתוכה 16 ישובים: 12 מושבים, שני יישובים קהילתיים ושני קיבוצים.
עם הקמתה שימש אברהם קאופמן, תושב פתח תקווה, כראש המועצה מטעם משרד הפנים. בבחירות שנערכו כמה חודשים לאחר מכן נבחר אברהם רוזנמן, תושב קיבוץ סעד, שהחזיק בתפקיד 26 שנים. במרוצת השנים היו לרוזנמן סגנים אחדים. בשנת 1965, סגנו היה ראובן רוזנבלט. 
אחרי רוזנמן נבחר לתפקיד ראש המועצה מי שהיה במשך שנתיים סגנו של רוזנמן ומנהל בית הספר מעגלים, שמעון כלפה. כלפה היה תושב המושב שרשרת. בתקופת כלפה הוקם פארק תעשיות נ.ע.מ. הסמוך לצומת בית הגדי, וחודשו התשתיות במושבים בתוכנית משותפת ("מפנה 97") עם משרד ראש הממשלה, בעלות כוללת של למעלה מ-150 מיליון ש"ח. שמעון כלפה כיהן כראש המועצה במשך 18 שנה עד לפרישתו.
לאחר כלפה נבחר מאיר יפרח ששימש כיושב ראש הוועדה החקלאית של שדות נגב. יפרח המשיך בפיתוח המועצה והרחבת המושבים, וכיהן במשך 15 שנים כראש המועצה. בבחירות שנערכו בשנת 2012 נוצח יפרח, בהפרש של שלושה קולות בלבד, בידי תמיר עידאן, שהחליפו בתפקיד. תמיר עידאן, עו"ד במקצועו, ממשיך להוביל את המועצה ומפתח את היישובים והקיבוצים.

נתונים עדכניים

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2016, מתגוררים במועצה אזורית שדות נגב 9,900 תושבים (מקום 160 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎4.9%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2016, למועצה אזורית שדות נגב דירוג של 5 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ו (2015-‏2016) היה 69.0%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2015 היה 8,738 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,868 ש"ח).
ד'ארטניאן

ד'ארטניאן (בצרפתית: D'Artagnan) הוא שמה של דמות ספרותית המככבת בכמה מספריו של אלכסנדר דיומא האב ומבוססת על דמותו של המוסקטר הצרפתי שארל דו בָּה או דה בה קסטלמור ד'ארטניאן (בצרפתית:Charles de Batz-Castelmore d'Artagnan), שהיה קפטן מוסקטרים בשירותו של המלך הצרפתי לואי ה-14, מפקד הפלוגה הראשונה של חטיבת המוסקטרים.

הדמות ההיסטורית

ד'ארטניאן נולד כנראה בין השנים 1611 - 1623 במבצר קסטלמור, במחוז לופיאק, שבגסקוניה, בדרום מערב צרפת ונהרג ב-25 ביוני 1673, במסטריכט, במהלך מלחמת הולנד-צרפת.
בהמלצת קרוב משפחה בעל דרגת פיקוד בין המוסקטרים, גויס ד'ארטניאן למשמר המלכותי ושירת ביחידות שונות ובכמה מערכות צבאיות. המלך הכיר אותו וסמך עליו, לכן הטיל עליו משימות עדינות, כמו מעצר/ליווי של נכבדים מסוימים ובהם גם הקרדינל מאזארן וניקולא פוקה, שהיה שר האוצר והאיש העשיר ביותר בצרפת - ד'ארטניאן ביצע זאת היטב וכך גם התקדם בדרגות.
ד'ארטניאן ייחס לעצמו תואר אצולה, כנראה ללא ביסוס אמיתי ולאחר מותו נפתחו משפטים נגד בניו על השימוש בתואר האצולה. המלך, שזכרו של ד'ארטניאן היה יקר לו, דאג להפסיק את המשפטים.

הזכרונות המזויפים

העיתונאי והסופר גאסיין דה קורטיל דה סנדרה (1644 - 1712) השתמש לאחר מות ד'ארטניאן בחלק מידיעותיו על תולדות חייו, כדי לחבר את זכרונותיו כביכול. דה קורטיל הירשה לעצמו תחת אצטלת ה"זכרונות" לגבב סיפורי אהבים, אנקדוטות והרפתקאות שהיו או לא היו ופרסם אותם בכמה נובלות: Mémoires de M.L.C.D.R., 1687; Mémoires de M. d'Artagnan, 1700; Mémoires de M. de B.; 1711.

דיומא האב וספרי קורטיל

הסופר אלכסנדר דיומא האב, שקרא את ספרי דה קורטיל, בנה על דמויותיהם של ד'ארטניאן ורעיו את ספריו הנודעים "שלושת המוסקטרים", "אחרי עשרים שנה" ו"הוויקונט דה בראז'לון". דמותו של ד'ארטניאן בספרי דיומא שונה מדמותו בספרי קורטיל, ולדעת היסטוריונים היא קרובה יותר לדמות ההיסטורית.
ספרי דיומא זכו לתפוצה גדולה מאוד ותורגמו לשפות רבות. על בסיס ספריו הופקו סרטים רבים בהם מככב ד'ארטניאן, ודמותו זכתה לחיקויים רבים.
הרמאי (ספר)

עלילה

עלילת הספר נפתחת בעת שמנהיגי ארצות הברית וברית המועצות מקדמים הסכם לקירוב היחסים בין המעצמות, ולצמצום הנשק הגרעיני שבידיהן. סם מקרידי, אשר שירת כחייל בחיל המודיעין הבריטי וכסוכן חשאי במזרח גרמניה מטעם השירות החשאי הבריטי. אולם בשנת 1983 מונה לנהל אגף בשירות הביון ששמו "הונאה, הולכת-שולל ומבצעים פסיכולוגיים". בשל כך זכה לכינוי "הרמאי".  בשנת 1990, לאור סיומה הקרב ובא של המלחמה הקרה, הוחלט בשירות לקצץ בתקנים, לסגור את האגף ולחייב את מקרידי לפרוש לגמלאות. סגנו, דניס גונט, דורש כי יתקיים שימוע בעניינו של מקרידי. בשימוע זה נפרשות מספר פרשיות בהן עסק האגף בראשות מקרידי. 
בין היתר מתוארת פרשה בה הצליחו סם ואנשיו להשיג את ספר סדרי הכוחות של הצבא האדום, מבצע במהלכו הסתנן מקרידי למזרח גרמניה, כנגד הוראות מפקדיו, במטרה לחלץ את אחד מאנשיו. בפרשה אחרת ערק הקולונל אורלוב לידי ה-CIA וטען כי ראש אגף בארגון הוא מרגל בעבור ברית המועצות. על מקרידי הוטל לְהָזֵם את החשדות כי העריקה אינה אלא מזימה מתוחכמת של ה-KGB, ולחלץ במהלך החקירה סוכן שגייס היישר ממוסקבה. בפרשה נוספת מתואר כיצד מנע האגף, בסיוע טום ראוז, סופר מותחנים וסרן  ברגימנט ה-SAS לשעבר שלחם בצפון אירלנד ובפעולת ההשתלטות על מטוס לופטהאנזה במוגדישו, מאנשי הביון הלובי להבריח נשק למחתרת האירית.
כוחה של אהבה (שיר של נטלי פרץ)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ניסים מרי, הופק על ידי אלי קשת והולחן על ידי אבי גוטמן. השיר זכה להצלחה רבה, וכעבור כמה ימים מצאתו, הודיעה פרץ בעמוד הפייסבוק שלה כי השיר הפך לאחד מן השירים העבריים המושמעים ביותר באפל מיוזיק, במרץ 2018.
קליפ המילים שיצא לשיר זכה להצלחה נאה, ונכון ל-26 במאי 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-364 אלף צפיות.

ביקורת

אתר המוזיקה "הכותל הישראלי" סקר את השיר ואמר עליו כי: "יש כאן יותר מדי שבירות של מילים בביצוע ומשיכה של אחרות, אבל בסך הכלל נטלי פרץ מפגינה יכולת ביצוע מצוינות. החוזק שיוצא מהשירה שלה מבטא היטב את המילים של האישה שלא נותנת עוד הזדמנות לגבר שנטש לטובת אחרת: בטוחה בעצמה, יציבה, אמינה".
תרופת מרשם

תרופת מרשם היא תרופה שאסורה למכירה ללא מרשם רפואי. על האריזה של תרופות מרשם מופיעה אזהרה שהתרופה חייבת מרשם מרופא (באנגלית: POM - Prescription Only Medicine).
ישנם תרופות המותרות למכירה רק על ידי רוקח (מסומנות ב- P - Pharmacist) וישנם תרופות הנמכרות במכירה חופשית (נקראות גם GSL – General Sale List), בישראל החל משנת 2005, מותר למכור תרופות מסוימות בחנויות שאינן בתי מרקחת כמו סופרמרקטים ותחנות דלק, שקיבלו לכך רישיון ממשרד הבריאות.

תאריך תפוגה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

עלות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
דומיטרו ברטיאנו

דומיטרו (דימיטריה) ברטיאנו (ברומנית: Dumitru (Dimitrie) Brătianu‏; 1818 - 8 ביוני 1892) היה אחד ממפעילי מהפכת 1848 לצד אחיו יון ברטיאנו ואלכסנדרו יואן קוזה. בשנת 1881 נבחר כראש ממשלת רומניה ושירת בתפקיד למשך זמן קצר מה- 22 באפריל ועד 21 ביוני.
אנטגוניסט (דמות)

אַנְטָגוֹנִיסְט (יוונית: Ανταγωνιστής; מילולית: מנוגד, מתנגד, מתחרה) היא הדמות הספרותית הראשית שמתנגדת לגיבור הראשי - הפרוטגוניסט. ייתכן שקיימות דמויות רבות המקשות על הגיבור אך רק אחת מהן - לעיתים זאת שעומדת בראשן ולעיתים הדמות המפריעה ביותר לגיבור - היא האנטגוניסט. בדרך כלל המונח "נבל" מתייחס לאנטגוניסט, אך לא כל דמות המתנגדת לגיבור מהווה נבל ולא כל נבל משמש כאנטגוניסט - ישנם כמה סרטים (בעיקר סרטי אימה), בהם הדמויות הראשיות הם נבלים.

אנטגוניסט ראשי

משום שהאינטרסים של הגיבור הם לרוב חיוביים, האנטגוניסט הראשי של סדרה או סרט הוא לרוב מרושע, אך לא בכל סרט או ספר. האנטגוניסט לרוב אינטליגנטי, ערמומי ושאפתן, תכונות שמאפשרות לו לצבור כוח ולתכנן מזימות רחבות היקף. רצונותיהם של הגיבור והאנטגוניסט כמעט תמיד מנוגדים - אם האחד רוצה שדבר מה ייעשה האחר מעוניין למנוע זאת. האנטגוניסט הוא בעל עוצמה - בין אם עוצמתו היא פיזית, אינטלקטואלית, מושגת באמצעות שליטה בכוחות על-טבעיים, או באמצעות שימוש בדמויות רבות אחרות שעובדות עבורו.
סופרים רבים נוטים ליצור קווי דמיון בין האנטגוניסט והפרוטוגוניסט כדי להראות שאותם כישורים, תכונות וקורות חיים - יכולים לשמש לטובה או לרעה. כמו כן, שימוש זה הוא אמצעי אמנותי כדי להביע סימטריה בין שני הצדדים בסיפור העלילה. כך, למשל, לורד וולדמורט, האנטגוניסט מסדרת ספרי הפנטזיה "הארי פוטר", מוצג כדומה להארי פוטר עצמו, מכיוון שהוא הטביע בהארי חלק מתכונותיו, אך הארי עושה בחירות שונות מוולדמורט במהלך עלילת הסיפור. גיבור אנטגוניסט ידוע אחר בספרות הוא יאגו, הנבל התככן שהסית את אותלו הגיבור הטוב במחזהו של שקספיר, כנגד דסדמונה, עד שהביאו לידי כך שרצח אותה על לא עוול בכפה.

דוגמאות לאנטגוניסטים

דוגמאות ידועות נוספות לאנטגוניסטים הן איש החידות, אחד מיריביו הבולטים של באטמן, הנוהג לעיתים להציג חידות היגיון מתוחכמות במהלך מתקפותיו נגד באטמן או קפטן הוק המנסה להרוג את יריבו המושבע פיטר פן. סדרות ספרים אחרות בהן נעשה שימוש בשני סוגים אלה של דמויות הן שרלוק הולמס, ג'יימס בונד ועוד.
מסיב טאמו

מסיב טאמו הוא הר הגעש הגדול ביותר בכדור הארץ. חרוט המגן התת-ימי שוכן ברכס שטסקי, כ-1,600 ק"מ מזרחית ליפן, וגילויו פורסם ב-5 בספטמבר 2013.
מסיב טאמו הוא גם אחד ההרים הגדולים ביותר במערכת השמש: הוא קטן בכ-20% בלבד מהר הגעש אולימפוס מונס במאדים – ההר הגדול ביותר במערכת השמש.

מאפיינים

גובהו של מסיב טאמו כ-4.4 ק"מ מקרקעית האוקיינוס השקט – שעומקה באותו אזור 6.4 ק"מ. פסגתו מצויה 1,980 מטרים מתחת לפני הים.
כיפתו העגולה משתרעת לאורך 650 ק"מ ולרוחב של 450 ק"מ על שטח של 260,000 קמ"ר – שטח הדומה בגודלו לזה של ניו מקסיקו או של האיים הבריטיים, וגדול לאין שיעור מזה של מאונה לואה – הנחשב להר הגעש הפעיל הגדול ביותר בכדור הארץ ושטחו 5,000 קמ"ר.
תלילות מורדותיו נעה בין חצי מעלה בבסיסו לבין מעלה שלמה סמוך לפסגה.

מחקר

ויליאם סאגר, גאופיזיקאי ימי מהמחלקה למדעי כדור הארץ והאטמוספירה באוניברסיטת יוסטון, טקסט, החל לחקור את הר הגעש בשלהי המאה ה-20 עת שכיהן כפרופסור לגאולוגיה באוניברסיטת טקסס A&M. הוא וצוותו יפרסמו את מסקנות המחקר בגיליון ספטמבר 2013 של המגזין Nature Geoscience.
לדבריהם, מסיב טאמו הוא "חרוט המגן הגדול ביותר שהתגלה אי פעם בכדור הארץ". בנוגע למבנים געשיים גדולים אחרים – דוגמת רמת אונטונג ג'אווה, משטח בזלת נרחב בדרום האוקיינוס השקט – טרם נקבע אם הם מורכבים ממבנה יחיד או שהם מתחמים געשיים.

גאולוגיה

מסיב טאמו הוא המבנה הגעשי הגדול והעתיק ביותר ברכס שטסקי. הוא נוצר בקרטיקון תחתון לפני כ-145 מיליון שנים, ומורכב כולו מזרמי בזלת.
החוקרים עשו שימוש בהדמיה מגנטית קווית, וגילו בהר שלושה גבהים בתימטריים ורכס נמוך – עובדות הרומזות על קיומם של שלושה הרי געש נפרדים. עם זאת, בהתבססם על מודל ראש תימרה שנערך ברמת שטסקי הגיעו החוקרים למסקנה כי מדובר בהר געש מסיבי יחיד. תמיכה לסברה כי מדובר במבנה יחיד התקבלה גם משימוש במאפיינים סייסמיים ומהרכב של סלעים בקידוחים שונים.

מקור השם

השם TAMU נוצר מראשי תיבות של אוניברסיטת טקסס A&M

– Texas A&M University – המוסד בו כיהן סאגר כפרופסור לגאולוגיה. השימוש במילה מסיב מתייחס להר הגעש כאל מקטע בקרום כדור הארץ התחום בהעתקים ובקמטים.