google/wiki40b huggingface dataset:
וילם ברנץ

ביוגרפיה

ב-1594 עזב ברנץ את אמסטרדם עם שתי ספינות, על מנת לחפש את המעבר הצפון-מזרחי למזרח אסיה. הוא הגיע לחוף המערבי של נוביה זמליה, והמשיך עמו לכיוון צפון, כשהוא נאלץ לשוב על עקבותיו בקרבת הקצה הצפוני של החוף. 
שנה לאחר מכן הוא יצא בראש שבע ספינות, אשר הגיעו למצר הים שבין החוף האסיאתי והאי וייגאץ', אבל הגיע מאוחר מדי מכדי למצוא מעבר ימי. מסעו השלישי נכשל גם כן, והוביל למותו. במסע זה הוא פיקד על שתי ספינות, וכבר ביציאתו למסע זיהה את "אי הדובים" ואת סבלברד (שפיצברגן), שם נפרדו הספינות. ספינתו של ברנץ, שהגיעה לצפון נוביה זמליה וניסתה לשוט לכיוון צפון, נתקעה בקרח, והצוות נאלץ לבלות שם את החורף, תוך שהוא משתמש בעצי הספינה על מנת לבנות מחסה. בתחילת 1597, לאחר שהספינה לא שוחררה מן הקרח, ברנץ וצוותו נטשו את הספינה בשתי סירות קטנות ב-13 ביוני 1597. מרבית חברי הצוות הצליחו לשרוד, אך ברנץ עצמו נפטר ב-20 ביוני 1597. 
נגר האוניה, חריט ון ויר, פרסם ביומנו את עלילות החורף הנורא שבילו בנובה זמליה, ותיאר לראשונה תופעה אטמוספירית הנקראת כיום "אפקט נוביה זמליה" (מצב שבו השמש נראית כמשולש, ונראה כאילו היא זורחת מוקדם מכפי שהיא אמורה). 
בשנת 1871 התגלה המחסה שבנו ברנץ ואנשי צוותו על חצי האי, עם שרידים רבים, המוצגים בהאג וב-1875 נמצא חלק מיומנו של ברנץ.
ים ברנץ והיישוב בארנצבורג נקראים על שמו.
למון טוויגס

ביוגרפיה

למון טוויגס הוקמה על ידי האחים בריאן ומייקל ד'אדאריו בזמן שהיו תלמידים בתיכון היקסוויל בלונג איילנד, ניו יורק. שני האחים הם הסולנים, הגיטריסטים והמתופפים, ומוכשרים בנגינה על כלים נוספים.
באלבום Do Hollywood, כל אחד מהאחים הוביל בשירה ובגיטרה את השירים שהוא כתב והלחין, וכך נשמר המנהג גם בהופעות חיות.
חבריהם לספסל הלימודים זינקווסקי ואיילה מנגנים על בס וקלידים, בהתאמה. איילה הוא גם זמר משני.
הלהקה כותבת ומנגנת מוזיקה שמעדכנת רוק קלאסי משנות השישים, כדוגמת הביטלס, הביץ' בויז והזומביז, וכן הרכבי פאוור פופ וארט רוק משנות השבעים כדוגמת ביג סטאר והראמונס. כמו כן, הם מושפעים ממחזות הזמר של תיאטראות ברודוויי.
מכבי אחי נצרת

היסטוריה

מועדון הכדורגל של מכבי אחי נצרת נוסד בשנת 1967 כשראשי הקבוצות אל-אהלי נצרת וא-סלאם נצרת החליטו להתאחד. בתחילת דרכה שיחקה הקבוצה בליגה ג', וב-1975 עלתה הקבוצה לליגה ב'. לאורך השנים, מכבי אחי נצרת הייתה הקבוצה השנייה בטיבה בעיר, אחרי בני נצרת ששיחקה בליגה א', אך במשך השנים התהפכה המגמה. בשנת 1998 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הארצית, ובעונת 1998/1999, העונה האחרונה של הליגה הארצית כליגת המשנה, העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הלאומית, שהפכה לליגת המשנה,לאחר ניצחון על הכח רמת גן.
בסוף עונת 2002/2003 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה בישראל, ליגת העל, תחת הדרכתו של המאמן עזמי נאסר. את העונה פתחה הקבוצה ללא ציפיות לעליית ליגה אך במהרה החלה  בסדרה של ניצחונות. את הקבוצה הוביל הקפטן נג'ואן גרייב, בן העיר שחזר לקבוצת נעוריו אחרי תקופה בהפועל חיפה ותקופה קצרה באסטון וילה. לצדו כיכבו בקבוצה שחקני הרכש חיים סילבס וקובי דנינו והבלם המקומי אשרף סולימאן. הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה הלאומית ועלתה לליגת העל לצד בני סכנין שסיימה במקום השני. עונתה הראשונה בליגת העל של אחי נצרת הסתיימה בירידת ליגה מהמקום האחרון. המאמן עזמי נאסר פוטר לאחר מספר מחזורים וגם בואו של המאמן שייע פייגנבוים לא הציל את הקבוצה לאחר שצברה 27 נקודות בלבד. בחלוף שנה אחת בלבד ירדה הקבוצה לליגה הארצית (אז הליגה השלישית) ורשמה ירידה של שתי ליגות תוך שנתיים.
למרות שתי הירידות הרצופות של הקבוצה הצליחה אחי נצרת להתאושש ולחזור חזרה לליגה הלאומית כבר בעונת 2006/2007, שנה אחת בלבד אחרי שירדה לליגה הארצית. לאחר ניצחון כפול נגד הכח עמידר רמת גן בפלייאוף העלייה לליגת העל בסיום עונת 2008/2009, עלתה מכבי אחי נצרת בשנית לליגת העל, ושיחקה בליגה הבכירה בעונת 2009/2010, אך נשרה חזרה לליגה הלאומית בחלוף עונה אחת לאחר שסיימה במקום ה-16 והאחרון בטבלה.
בעונת 2010/2011 סיימה אחי נצרת בפלייאוף האמצעי במקום התשיעי. בעונת 2011/2012 סיימה במקום הרביעי, ולאחר שבעונת 2012/2013 סיימה את העונה בפלייאוף התחתון, בעונת 2013/2014 שוב סיימה במקום הרביעי.
ב-29 באפריל 2015 הגיעה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לחצי גמר גביע המדינה, והודחה לאחר הפסד 0–3 ל-מכבי תל אביב. בליגה סיימה את עונת 2014/2015 במקום השביעי בטבלה, ובאותו מיקום סיימה גם את שתי העונות שלאחר מכן.
טיפוס סדר

בתורת הקבוצות, טיפוס סדר הוא תכונה של קבוצות שמוגדר עליהן יחס סדר מלא.
שתי קבוצות הן בעלות אותו טיפוס סדר אם הן איזומורפיות. אינטואיטיבית ניתן לומר ששתי קבוצות הן בעלות אותו טיפוס סדר אם יש להן את אותו מבנה של סדר.
את טיפוס הסדר של קבוצה סדורה  מסמנים ב-, ולעיתים כ-.
כל קבוצה סדורה היטב איזומורפית סדר לסודר יחיד, ולכן זהו טיפוס הסדר שלה. כלומר, סודרים הם נציגים קנוניים ממחלקת השקילות של קבוצות סדורות היטב איזומורפיות.
המושג נהגה ונחקר לראשונה על ידי גאורג קנטור.

הגדרה

נסתכל לדוגמה על הקבוצות  ו- (כלומר קבוצת המספרים הטבעיים ושדה המספרים הרציונליים עם יחס ההשוואה הרגיל). לשתי הקבוצות אותה העוצמה, אך מבחינת סדר הן שונות: הסדר על הטבעיים הוא סדר טוב, ועל הרציונליים לא; הסדר על הרציונליים הוא סדר צפוף ועל הטבעיים לא, וכן הלאה. מתבקש אם כן להגדיר תכונה דומה לעוצמה שתתחשב גם בסדר של הקבוצות. תכונה זאת מכונה טיפוס סדר.
שתי קבוצות הן בעלות אותו טיפוס סדר אם ורק אם הן איזומורפיות, כלומר קיימת פונקציה חד-חד-ערכית ועל שומרת סדר ביניהן (כלומר מתקיים ). זאת בדומה לעוצמה שבה שתי קבוצות הן בעלות אותה עוצמה אם ורק אם קיימת פונקציה חח"ע ועל ביניהן. אם לשתי קבוצות יש אותו טיפוס סדר, אז גם יש להן אותה עוצמה (כי הפונקציה של האיזומורפיזם היא בפרט חח"ע ועל) אך ההפך אינו נכון.
איזומורפיזם הוא יחס שקילות מעל קבוצה כלשהי של קבוצות סדורות, ועל כן ניתן להסתכל על טיפוס סדר כמחלקת שקילות של קבוצות סדורות.
בדומה לעוצמות, גם במקרה של טיפוסי סדר ניתן להגדיר את היחס  מעל קבוצה כלשהי של טיפוסי סדר, כקיום פונקציה שיכון: פונקציה שומרת סדר וחד-חד-ערכית (שאינה דווקא על). יחס זה הוא קדם סדר (כלומר הוא רפלקסיבי וטרנזיטיבי) אך בניגוד ליחס מעל העוצמות, הוא איננו אנטי-סימטרי ואיננו משווה. כך לדוגמה, 
 וכן 
 אך
.
וכמו כן, לא כל שתי קבוצות ניתנות להשוואה, כגון הקבוצות 
ו- אינן ניתנות להשוואה. אם מדברים על סודרים, אזי שתי התכונות מתקיימות.
הלילה שלפני

עלילה

איתן (ג'וזף גורדון-לויט) הוא גבר כבן ה-30 שבשנת 2001 איבד את הוריו בתאונת דרכים בערב שלפני חג המולד, חבריו כריס (אנתוני מאקי) ואיזק (סת' רוגן) ניסו להשכיח לו את העצב בכך שהם יצאו למסיבה בערב חג המולד, מאז נהיה לשלושה מסורת שבה הם הולכים כל לילה שלפני חג המולד למסיבה והם תמיד מנסים להיכנס למסיבה הכי מפורסמת בעיר שנקראת "מפצח האגוזים" אך הם אף פעם לא מצליחים להשיג כרטיסים. בשנת 2015 איזק נשוי ומצפה עם אשתו להולדת ביתם הראשונה, כריס נהיה שחקן פוטבול מפורסם (שלוקח סטרואידים) ורק איתן נשאר מאחור ולא התקדם בחייו, הוא עובד בעבודות מזדמנות ולא מסוגל להיכנס למחויבות זוגית ועל כך נפרד מחברתו דיאנה (ליזי קפלן).
לקראת הולדת בתו של איזק השלושה מבינים שהם צריכים לסיים את המסורת שהם פיתחו, אך בבוקר שלפני הלילה שבהם הם יעשו את המסיבה האחרונה איתן מוצא כרטיסים למסיבת "מפצח האגוזים" שאילה כה רצו ללכת אך בערב הם מסתבכים בגלל השמוש הכבד של איזק בסמים ושל כריס במרדף אחרי סם שנגנב ממנו על ידי בחורה ששכב איתה כמה שעות לפני ונקלעים לשלל סיטואציות פרועות ומצחיקות.

ביקורות

הסרט התקבל בביקורות חיוביות לרוב, באתר Rotten Tomatoes הסרט קיבל 67% ביקורות חיוביות שרוב הביקורות כתבו שזה סרט קומדיה שמפתיע לטובה ומספק מספיק סצנות מצחיקות מאוד והוא יותר טוב מרוב סרטי חג המולד האחרים של השנים האחרונות.
בישראל הסרט התקבל בביקורות חיוביות שבאתר וואלה נכתב שזו קומדיה מאוד מצחיקה, הם שיבחו את המשחק בעיקר של סת' רוגן ושל שאר השחקנים ובנוסף כתבו שזה סרט חג המולד אילה חיכו כל כך הרבה זמן.
באתר ynet נכתב שהקומדיה מאוד מצחיקה למרות הסוף השמרני.
רוב הביקורות בעולם שיבחו את משחקו של מייקל שאנון בסרט בתור סוחר הסמים שלהם מימי התיכון.
תחנת הכוח ירושלים

רקע היסטורי להקמת התחנה

הרישיון ליצור חשמל באזור ירושלים הוענק על ידי נשיא עיריית ירושלים והמותצרף של סנג'ק ירושלים עוד בינואר 1914 ליווני בשם אויריפידס מברומטיס. החוזה כלל גם את הזכות להקים ולהפעיל רכבת קלה המופעלת בחשמל, במרחב העיר ירושלים. 
כשכבשו הבריטים את ארץ ישראל ניסה פנחס רוטנברג לקבל לידיו את הזיכיון לאזור ירושלים ולהוסיף אותו לחברת החשמל שהייתה בבעלותו. במהלך כל שנות המאבק לא התקדמה הקמת רשת החשמל בירושלים. בשנת 1926 הציב הנציב העליון אולטימטום למברומטיס וביקש לקבל לידיו את כל השרטוטים והתוכניות ברמה מקצועית עד לחודש ספטמבר 1926. מברומטיס החליט למשוך את ידיו מהצעתו ולאחר דיון בבית הדין הבינלאומי בהאג נמכר הזיכיון לחברה הבריטית "בלפור- ביטי", שהייתה בעלת ניסיון רב בייצור חשמל. החברה קיבלה זיכיון להקמת תחנת כוח, להולכה ולשיווק שירותי חשמל באופן בלעדי ברדיוס של 20 ק"מ סביב כנסיית הקבר שכלל את שכונות מערב ירושלים ומזרחה עד יריחו, צפון העיר עד רמאללה ואל-בירה ודרומה עד בית ג'אלא, בית סאחור ובית לחם. הרישיון נתן ל"בלפור ביטי" זיכיון בלעדי לייצור חשמל באזור לשישים שנה, שהועבר לידי חברת החשמל המזרח ירושלמית.

המבנה

מבנה תחנת הכוח עצמו תוכנן, ככל הנראה, על ידי האדריכל בנימין חייקין שתיכנן מבנים רבים בעיר באותה תקופה. 
המבנה בנוי אבן מעובדת בסיתות גס עם אולם מרכזי גבוה. משני צדדי הכניסה לאולם נבנו ביתנים קטנים בצורה סימטרית. בחלקו העליון של האולם נבנו חלונות קטנים להחדרת אור, בחזית חלונות עגולים ובאגפים חלונות מקושתים. במרווחים קבועים לאורך הקירות נמצאים פילאסטרים. 
עמודי הפלדה שמחזיקים את המבנה תוכננו ונוצקו במפעל בסקוטלנד. 
במהלך שנות המאבק שלפני קום המדינה נאטמו חלונות המבנה בבטון להגנה על התחנה.   
המבנה שימש כתחנת כוח של חברת "בלפור ביטי" עד לרכישתה על ידי חברת החשמל לישראל בשנת 1954. חברת החשמל המשיכה להפעיל את התחנה עד ראשית שנות ה-60 אז עברה התחנה למתכונת חירום. המבנה נעזב על ידי החברה בסוף שנות ה-80. בשנות ה-90 שומר המבנה על ידי חברת החשמל והוא משמש כתחנת משנה של החברה.
ב-1994 הועלתה בחלל התחנה הפקה יהודית-ערבית של המחזה רומיאו ויוליה בשיתוף פעולה של תיאטרון החאן עם תיאטרון אל-קאסבה מרמאלה בבימוי משותף של ערן בניאל ופואד עווד.
התחנה נכללת בסיורי "בתים מבפנים" באזור ירושלים
גרעין גלקטי פעיל

גרעין גלקטי פעיל הוא אזור קטן במרכז של גלקסיה שמהווה מקור לפליטה חזקה של אנרגיה שלא ניתן לשייך אותה לקרינה רגילה של כוכבים. עוצמת הקרינה משתנה מגלקסיה אחת לשנייה, אך באופייה היא דומה לקרינה הנצפית בקווזרים. קיים רצף ברור של עוצמת קרינה מגלקסיות הפעילות בעוצמה חלשה ועד לעוצמות הנצפות בקווזרים רחוקים, ולכן מניחים שהקווזרים הם ליבות של גלקסיות פעילות.
בין הגלקסיות הפעילות שנתגלו לראשונה היו NGC 1068 ו-NGC 4151, שהן קרובות יחסית לשביל החלב והפעילות במרכזן חזקה.
המודל המקובל על רוב החוקרים כיום להסברת מקור הקרינה של גלקסיה פעילה הוא מודל המבוסס על חור שחור על-מסיבי, בדומה למודל הסברת הקווזרים. ההבדל בעוצמת הקרינה בין גלקסיה אחת לשנייה מוסבר בגודלו של החור השחור, כמות החומר סביבו, ופרמטרים נוספים. ככל שמשתכללות טכניקות התצפית מגלים פעילות גם בגלקסיות שנחשבו "שקטות", וכיום נחשבות רוב הגלקסיות הספירליות לגלקסיות פעילות ברמה כזו או אחרת. נצפו גם גלקסיות אליפטיות פעילות, אם כי בדרך כלל הן פולטות בעיקר קרינת רדיו.

היסטורית שם

בעבר,היו קוראים לגרעין הגלקטי הפעיל כגלקסיה אקטיבית כיוון שלא הבינו מה מקור התופעה, לאחר זמן מה הבינו כי המינוח גלקסיות אקטיביות לא התאים לתיאור הגרעין הגלקטי הפעיל מבחינת הפיזיקה שלו. גלקסיות אקטיביות הן גלקסיות בפני עצמן אשר בעלות גרעין גלקטי פעיל שפולט אנרגיה רבה, ולכן כאשר אומרים גלקסיה אקטיבית לא מתכוונים לגרעין גלקטי פעיל אלה לגלקסיה אשר בעלת גרעין אקטיבי פעיל בליבת הגלקסיה.
יהושע דלין

יהושע דלין (באנגלית: joshua Dlin; ‏1907–1990) היה חזן בעל קריירה בינלאומית ארוכת שנים. מגיל צעיר שימש כחזן ראשי בבתי כנסת בבסרביה, פולין, ארץ ישראל וקנדה.

קורות חיים

נולד בקישינב, בסרביה (היום מולדובה), בשנת 1907.
כבר בילדותו נחשב כילד פלא והצטרף למקהלת בית הכנסת העירוני. התחנך בחינוך תורני בישיבה ובמקביל השתלם בלימודי המוזיקה בקונסרבטוריון העירוני בקישינב ולאחר מכן באקדמיה למוזיקה בוורשה. קיבל הדרכה לחזנות מהחזנים הנודעים דוד משה שטיינברג, דוד רויטמן ואברהם קורלניק.
בגיל 17 (1924) מונה לחזן הראשי בבית הכנסת "זובחי צדק" בקישינב. בגיל 20 התמנה לחזן בבית הכנסת "סיני" בוורשה, וכיהן שם במשך שלוש שנים. 
לאחר ניסיון שלא צלח, לעלות לארץ ישראל, התמנה לחזן בבית הכנסת הישן בבוקרשט, וכיהן בו במשך 7 שנים.
בשנת 1939 עלה לארץ ישראל, והופיע כחזן אורח בירושלים, בחיפה ובתל אביב. בסוף שנת 1941 נתמנה לחזן הראשי בבית הכנסת הגדול בתל אביב. בשנת 1948 נתמנה לחזן בבית הכנסת "בית דוד" במונטריאול, קנדה. גם לאחר המיזוג של בית הכנסת "בית דוד" עם בית הכנסת "תפארת ירושלים" בשנת 1965, המשיך בתפקידו כחזן בבית הכנסת המאוחד (שקיבל את השם באנגלית: "TBDJ synagogue") עד 1970, עת פרש לגמלאות.
בסוף שנת 1973, ערב מלחמת יום הכיפורים, הגיע לביקור בארץ, והתפלל את תפילת הסליחות, בבית הכנסת הגדול בתל אביב, בליווי המקהלה בניצוחו של מנשה לב רן. תפילה זו הוקלטה והופצה על ידי חברה מסחרית.
בשנת 1990 הלך לעולמו.

סגנונו

ניחן בקול טנור לירי. היה בעל "נוסח" תפילה יהודי מסורתי אך גם מקורי ומאופיין בסילסולים מיוחדים, שאימץ מנוסחי העדות השונות. תפילתו הייתה מלאה השתפכות הנפש, כהגדרת בני דורו, ואחרים שיבחו את הנוסח האקזוטי הרומני שלו השונה מהנוסח הליטאי/רוסי. תפילותיו היו מלאות רוח חיים, אנשים שהשתתפו בתפילותיו זוכרים זאת כחווית חזנות בלתי נשכחת. במקומות שבהם כיהן כחזן הצליח למשוך עשרות ומאות מתפללים, והקים לתחיה בתי כנסת שהיו כמעט ריקים ממתפללים.

יצירותיו

יצירותיו על קטעי התפילה: "כי לקח טוב", "אנא עבדא דקודשא בריך הוא", "ארבעה ראשי שנים הן", "מה אשיב" הוקלטו על ידי חברת קולומביה ו"היום הרת עולם" ו"אב הרחמים" (המוקדש לקדושי הגולה) הוקלטו על ידי חברת "זמרות הארץ".
פרקים מתפילת ה"סליחות" לימים הנוראים הוקלטו על ידי רדיו ירושלים.
פרפרוניים

אנטומיה

האורך הממוצע, אליו מגיעים הפרפרוניים - הוא כ-12–22 סנטימטר. המין הגדול ביותר, Chaetodon ephippium, מגיע לאורך 30 סנטימטר. יש להם פה קטן, הנמצא בדרך כלל בקצה בליטת מוארכת.
השיניים של הפרפרוניים קטנות ודמויות זיפים. סנפיר הגב וסנפיר השת - גבוהים וארוכים ומשמשים לשחייה. הצעירים לרוב שונים מן המבוגרים בצורתם ובעיקר בצבעיהם.

תזונה

הפרפרוניים, ניזונים מפוליפים של האלמוגים, מזואופלנקטון, אצות פלנקטוניות וחסרי חוליות. השוני בסוגי המזון בין המינים הרבים יוצר הפרדה אקולוגית המורידה את רמת התוקפנות בין המינים.

רבייה

הרבייה מתבצעת תוך כדי שחרור ביציות וזרע לגוף המים. הביציות צפות על פני המים והזכר מפרה אותם. אצל כמה מינים, בעיקר מהסוג פרפרון, מתרחשים חילופי מין, ונקבות מבוגרות הופכות לזכרים.
אפאטין

היסטוריה

היישוב נוסד ככל הנראה בשלהי המאה ה-14 או ראשית המאה ה-15 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1541 נכבשה אפאטין על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עברה אפאטין לחזרת ממלכת הבסבורג שתחת האימפריה הרומית הקדושה. במהלך המאה ה-18 חלה בעיירה גאות כלכלית, הוקמו מפעלי טקסטיל, מבשלות בירה, הורחב הנמל ומוסדו נתיבי מסחר דרך הדנובה.
במהלך המאה ה-19 נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרית ובהמשך האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה הועבר האזור לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. יוגוסלביה חולקה למספר אזורי כיבוש ואזור אפאטין נמסר לחזקת הונגריה. באוקטובר 1944 שוחררה העיירה על ידי צבא השחרור העממי של יוגוסלביה ולאחר המלחמה נכללה בשטחי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה נכללה אפאטין בשטחי סרביה.

הקהילה היהודית

יהודים הגיעו לאפאטין ככל הנראה בשלהי המאה ה-18 והוקצתה להם חלקת בית עלמין. המצבה הקדומה ביותר במקום מתוארכת ל-1780. קהילה יהודית מאורגנת, נוסדה באפאטין ככל הנראה במחצית השנייה של המאה ה-19. הקהילה השתייכה לזרם הנאולוגי. ב-1885 הוקם בית הכנסת. ב-1880 התגוררו באפאטין 169 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה הגיעו לאפאטין פליטים יהודים ואוכלוסיית העיירה גדלה לכדי 251 נפשות ב-1921. בני הקהילה עסקו ברובם במסחר. ב-1931 נמנו באפאטין 202 יהודים.
לקהילה זו השתייכו יהודי הכפר סוֹנְטָה. קהילה נוסדה שם בשלהי המאה ה-19. ב-1900 הוקם בית כנסת. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר 58 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת שם. כן השתייכו יהודי הכפר פּרִיגְרֶבִיצָה. קהילה נוסדה שם במחצית השנייה של המאה ה-19. הוקם בית עלמין יהודי וב-1880 נחנך בית כנסת. ב-1940 התגוררו שם 75 יהודים. הקהילה חרבה בשואה. בית העלמין נהרס ולא ניתן לאתרו. ב-1948 הרסו השלטונות את מבנה בית הכנסת.
במהלך שנות ה-30 חלה ירידה משמעותית במספר בני הקהילה באפאטין. בפרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו באפאטין 60 יהודים ובשנת 1944 התגוררו שם 40 יהודים
לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית, סופח האזור להונגריה. מרבית יהודי העיירה הובלו למחנות ההשמדה במקביל להשמדת יהדות הונגריה. לאחר המלחמה לא התגוררו יהודים בעיירה. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוסב מבנה בית הכנסת לכנסייה בפטיסטית ובהמשך נעזב. שרידיהם של בית הכנסת ובית העלמין היהודי עדיין מצויים במקום. בית הכנסת מעורר עניין רב בקרב חוקרים משום שתקרתו מעוטרת בציור של לוחות הברית בתוך ענן כאשר עשרת הדברות כתובות באופן נדיר בכתב ראי.
בנייה (מאכל)

בֶּנְיֶיה (באנגלית: Beignet) הוא מאפה העשוי בצק מטוגן (בדומה לסופגנייה), האופייני למטבח הקריאולי של העיר ניו אורלינס במדינת לואיזיאנה שבארצות הברית.
המאפה נאכל כקינוח או כחלק מארוחת בוקר.

היסטוריה

בעת העתיקה (יוון העתיקה ורומא העתיקה) נהגו לטגן בצק בשמן זית (סופגניות). המסורת הרומית השפיעה על המטבח הצרפתי. לפי מקור אחר, מקורם של מאכלים אלה במטבח האנדלוסי הספרדי.
המאכלים המטוגנים מהמטבח הצרפתי הגיעו לקוויבק הצרפתית שבקנדה - ושם נקראו "בנייה" - מילולית "שמנמן" - המתאר את צורת הסופגניה.
מהגרים מצרפת לניו אורלינס שבלואיזיאנה הצרפתית במאה ה-18, וכן מהגרים צרפתיים מאקדיה שבקנדה, לניו אורלינס הביאו מאכל זה איתם.
בשנת 1986 הוכרז הבנייה כמאכל הרשמי של מדינת לואיזיאנה.

במטבח הניו אורלינסי

הבנייה הם מאכל ארוחת הבוקר הפופולרי בניו אורלינס. הבנייה מוגשים שאבקת סוכר מפוזרת מעליהם. מקובל להגישם שהם טריים וחמים (היינו מיד לאחר הטיגון).
הקפה דו מונד (Café du Monde) הוא בית קפה שנודע בהתמחותו בעוגות הבנייה.
איסור עשיית פסל

דיני המצווה

העבירה נעשית עוד במהלך בניית הפסל, אף-על-פי שהוא עדיין אינו פסל של עבודה זרה. מכיוון שכך, הראשונים סוברים שעל כל פעולה של בניית הפסל אדם צריך לקבל עונש מלקות בנפרד. לפי הרמב"ם הטור והשולחן ערוך, אסור לאדם לבנות פסל, הן לעצמו והן לאחרים. עוד מחלוקת היא, האם נלמד מכאן רק איסור עשיית פסל או גם איסור קניית פסל.
האיסור כולל גם עשיית פסלי אדם לנוי, מחשש שמא יטעו לאחר מכן ויחשבו את הפסל לעבודה זרה; אך עשיית צורה שקועה מותרת. כן חל איסור "ליצור דמות חמה ולבנה כוכבים ומזלות ומלאכים", "ואפילו על הלוח" (רמב"ם משנה תורה הלכות עבודה זרה ג, יא); יש המפרשים שהכוונה היא לדמויות האליליות המסמלות אותם, אך יש המפרשים זאת כציור צורת החמה והלבנה עצמן, ועל כן נזהרים שלא לצייר אותם שלמים.
העונש על עבירה זו הוא מלקות.
אגוז הקיא

שימושים רפואיים

הפרי רעיל מאוד ומסוכן. בימי הביניים שימש אגוז הקיא לטיפול בשיתוק הפנים ולעידוד הקאה. אין שימוש בפרי ברפואה המודרנית, אך ברפואה המסורתית משמש כמרכיב בטיפול במחלת הנפילה.
פולינום אלכסנדר

פולינום אלכסנדר (Alexander Polynomial) הוא אינווריאנט קשרים נפוץ, המתאים לכל קשר פולינום לורן סופי במקדמים שלמים. זהו אינוריאנט קשרים בסיסי וחשוב, שמהווה אינווריאנט טוב אך לא שלם. אי שלמותו מתבטאת בכך שישנם שני קשרים המתאימים לאותו פולינום, כך שהפולינום לבד לא יכול להבחין בין כל זוג קשרים. 
הפולינום נחשב לפולינום הקשרים הראשון, והוצג בשנת 1923 על ידי המתמטיקאי ג'יימס אלכסנדר, שתרם רבות לטופולוגיה בכלל ותורת הקשרים בפרט. פולינום אלכסנדר עוזר במיון קשרים. לפולינום הוצגו מספר שיפורים והכללות, על ידי ג'ון קונווי בפולינום ג'ונס-קונווי, והן על ידי פיטר פרייד, דייוויד ייטר ואחרים, שהציגו את פולינום ה-HOMFLY - פולינום לורן עם מקדמים שלמים בשני משתנים.

הגדרה

פולינום אלכסנדר הוא איבר בחוג הפולינומים , הניתן להגדיר במספר דרכים.

הגדרה אלגברית-טופולוגית

להלן הגדרה אלגברית-טופולוגית. מן החבורה היסודית של המשלים לקשר תמיד קיימת הטלה לחבורה הציקלית האינסופית, , המשרה סדרה קצרה מדויקת 
בסדרה הזו מופיע -כיסוי של המשלים לקשר, שאותו מסמנים ב-. פולינום אלכסנדר הוא הסדר של המודול  מעל  (הסדר הוא האידיאל הגדול ביותר הנוצר על ידי מינורים בגודל קבוע i במטריצת היחסים של המודול).

הגדרה בעזרת צמות והצגת בוראו

הגדרה נוספת היא בעזרת הצגת בוראו המצומצמת של חבורת הצמות , הנתונה על ידי שליחת היוצרים: .
בעזרת הצגה זו ניתן להגדיר את פולינום אלכסנדר - כידוע, לכל קשר  קיימת צמה סגורה המממשת אותו; בהינתן קשר מוצאים צמה כזו , ואז פולינום אלכסנדר נתון על ידי:  .
טונגה (קמרון)

גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-90 ק"מ מבירת המחוז באפוסם וכ-200 ק"מ מבירת המדינה יאונדה. בנוסף, העיירה נמצאת כ-182 קילומטרים מהגבול של קמרון עם ניגריה.

תנועה ותחבורה

טונגה ממוקמת ליד הכביש הלאומי N4.

אוכלוסייה

98% מהתושבים בטונגה הם חקלאים שעבודים בשדות קקאו וקפה.

כלכלה

בטונגה יש קניון ותחנת דלק.
מעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון

מעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון הוא מאגדות החורבן המופיעות בתלמוד. וזו לשון האגדה במסכת גיטין (הסוגריים המרובעים - פירוש רש"י):
אמר רב יהודה אמר שמואל, ואיתימא רבי אמי, ואמרי לה במתניתא תנא: מעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון [ילדים למשכב זכור וילדות לפלגשים], הרגישו בעצמן למה הן מתבקשים, אמרו: אם אנו טובעין בים אנו באין לחיי העולם הבא? דרש להן הגדול שבהן: "אמר ה' מבשן אשיב אשיב ממצולות ים" "מבשן אשיב" [בשן – בין שן נוטריקון] - מבין שיני אריה, "אשיב ממצולות ים" - אלו שטובעין בים. כיון ששמעו ילדות כך, קפצו כולן ונפלו לתוך הים. נשאו ילדים קל וחומר בעצמן ואמרו: מה הללו שדרכן לכך [לתשמיש ואין קלונן מרובה כקלון שלנו] - כך אנו, שאין דרכנו לכך - על אחת כמה וכמה. אף הם קפצו לתוך הים. ועליהם הכתוב אומר "כי עליך הורגנו כל היום נחשבנו כצאן טבחה".
— תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ז, עמוד ב'
סיפור דומה מופיע בילקוט שמעוני למגילת איכה:
אמרו מעשה בשבעים בתולות שנשבו, והושיבון בספינה להלוך ולהושיבן בקרונות והיו אותן הבתולות אומרות זו לזו בואו ונקדש שמו של הקב"ה ואל יחללונו עובדי אלילים ערלים, מה עשו עלו לגג ונפלו לים וטבעו עצמם בים.
— ילקוט שמעוני איכה - פרק א - רמז תתריז
בהלכה קיים איסור על התאבדות. במסגרת הדיון ההלכתי בנסיבות החריגות שבהן רשאי אדם להתאבד עולה
המעשה בד' מאות ילדים וילדות שנשבו לקלון, ומובאים דברי רבנו תם, המסתמך על מעשה זה: "דהיכא שיראים פן יעבירום עובדי כוכבים לעבירה, כגון על ידי יסורין שלא יוכל לעמוד בהם, אז הוא מצווה לחבל בעצמו". השולחן ערוך, ברוח זו, פוסק שאין להחשיב אדם שהתאבד בנסיבות כאלו לרשע: "גדול המאבד עצמו לדעת, והוא אנוס כשאול המלך, אין מונעין ממנו כל דבר".
3 ימים להרוג

תקציר העלילה

איתן רנר (קוסטנר) הוא סוכן CIA ותיק, החבר בצוות שמטרתו ללכוד את אלבינו, סגנו של סוחר נשק בשם וולף. אלבינו מזהה את אחת הסוכנות והורג אותה וכך המבצע משתבש. רנר מצליח לירות כדור ברגלו של אלבינו אך זה נמלט. מתנקשת בכירה של ה-CIA, ויוי דלי (אמבר הרד) שהייתה אמורה להרוג את וולף במהלך המבצע, מזהה שרנר ראה את וולף, אף כי לא ידע שזהו וולף, ולכן יוכל לזהותו בעתיד.
בינתיים, מופיעה על צג הסלולרי של רנר תזכורת כי היום יום הולדתה ה-16 של בתו - זואי, הוא מנסה להתקשר אליה אך מגיע לתא קולי.
במהלך כל תקופת עבודתו ב-CIA הוא הרחיק את משפחתו מהעבודה ולבתו סיפר שהוא איש מכירות, הרופאים מאבחנים אצל רנר סרטן שיגרום למותו בטווח של 3–5 חודשים, ה-CIA מוציא אותו לגמלאות והוא מחליט לבלות את שארית חייו בפריז, בקרבת אשתו, כריסטין (קוני נילסן) ובתו זואי (היילי סטיינפלד) ולנסות לשקם את יחסיו איתם. בפריז הוא מחזיק דירה נפרדת מזו של משפחתו וכאשר הוא מגיע אליה הוא מוצא בה משפחה אפריקאית פולשת שהשוטרים אומרים לו שאין באפשרותו לפנות עד האביב ולכן הוא חולק אתם את הדירה.
רנר יוצר קשר עם כריסטין ומספר לה על מצבו הבריאותי ועל כך שפרש מהשירות ב-CIA, היא מאפשרת לו להיפגש עם זואי וכאשר היא נאלצת לנסוע לנסיעת עסקים ל-3 ימים היא משאירה אותו כאחראי על הילדה.
סוכנת ה-CIA ויוי, מוצאת את רנר ומבטיחה לו סכום כסף ניכר ותרופה ניסיונית למחלתו אם יסכים לאתר ולחסל את וולף. בחוסר רצון רנר מקבל עליו את המשימה, כדי לזכות ביותר זמן עם משפחתו.
לתרופה יש תופעות לוואי ואותן ניתן לסלק רק על ידי שתיית אלכוהול. רנר צריך לתמרן בין פעילותו לטובת ה-CIA לבין השגחה על זואי. תוך כדי כך זואי מתעמתת עם רנר וטוענת שאילו הוא היה אבא רגיל הוא היה מלמד אותה לרכוב על אופניים ולרקוד. רנר מנסה לעשות זאת ומצליח בנוסף להציל את זואי מניסיון אונס ושילוב כל אלו מקרב בין זואי לרנר.
במהלך הניסיונות להשיג את אלבינו - רנר חוטף את נהג הלימוזינה, מתייעץ איתו בנושא גידול בנות ומקבל מבנותיו של הנהג פיענוח של סמל שמצא, שעוזר לו למצוא את זואי. הוא חוטף את ראה החשבון ומקבל ממנו מתכון לרוטב לספגטי, לטובת ארוחה שזואי רוצה להכין לחבר שלה.
רנר עוקב אחרי וולף ואלבינו לרכבת התחתית, אבל הוא מושבת על ידי ההזיות שנגרמות מהתרופה. אלבינו מנסה להרוג אותו כשהוא דוחף את רנר מול רכבת מתקרבת, אך רנר מצליח לדחוף את אלבינו על המסילה ולהינצל. ואילו וולף מצליח להימלט.
רנר ומשפחתו מוזמנים למסיבה שמארגן אביו של החבר של זואי, שבמהלכה מסתבר כי האב הוא שותף עסקי של וולף. רנר מצליח להגן על כריסטין וזואי, להרוג שכירים של וולף שיורים לעברו, ללכוד את וולף במעלית, לירות בכבל המעלית ולנתק אותו ובכך לגרום לתא המעלית לקרוס על רצפת המרתף. וולף זוחל החוצה פצוע, רנר מושבת שוב עקב מחלתו, ויוי מגיעה אליהם והורגת את וולף.
סצנת הסיום מעידה על כך שרנר נותר בחיים מעבר לתוחלת החיים שהקציב לו הרופא.