google/wiki40b huggingface dataset:
רטרוטרנספוזון

רטרוטרנספוזונים (מכונים גם רטרופוזונים), הם גורמים גנטיים שמעתיקים את עצמם ל־RNA ובאמצעות רוורס טרנסקריפטאז, חזרה ל־DNA. לרבים מהרטרוטרנספוזונים יש אזורי חזרות ארוכות בקצותיהם (LTRs=Long Terminal Repeats). אזורים שיכולים לכלול למעלה מ־1000 חזרות כל אחד. כמו טרנספוזון, הם יוצרים חזרות ישירות באתר החדירה שלהם לגנום, חזרות שניתן להשתמש בהן כדי לזהות אותם. משערים ש־40% מהגנום האנושי כולל רטרוטרנספוזונים.
מספר וירוסים, דוגמת HIV ו־HTLV-1, מתנהגים כמו רטרוטרנספוזונים ומכילים רוורס טרנסקריפטאז וגם אינטגראז, שהוא המקבילה הנגיפית של טרנספוזאז.
פסאודוגנים, (נקראים גם LINE = Long Interspersed Elements), הם מקטעי DNA ארוכים שמייצגים מולקולות RNA שעברו תעתוק לאחור (באמצעות רוורס טרנסקריפטאז) לאחר ששועתקו על ידי RNA פולימראז II ל־mRNA. הפסאודוגנים אינם מכילים אקסונים אולם יכולים לקודד לרוורס טרנסקריפטאז או אינטגראז, עובדה שמאפשרת להם להעתיק את עצמם כמו גם גנים נוספים. 
מכיוון שהפסאודוגנים נעים על ידי העתקת עצמם (בניגוד לטרנספוזונים שרק נעים ממקום למקום בגנום), הם מגדילים את הגנום. הגנום האנושי מכיל, לדוגמה, 500,000 פסאודוגנים, שהם בערך 16% של הגנום. הפסאודוגנים משמשים לזיהוי טביעת אצבעות גנטית (genetic finger printing).
מקטעי DNA קצרים שמכונים:  SINES  (short interspersed elements מפוזרים אף הם בגנום. 
הם מייצגים מולקולות RNA קצרות ששועתקו על ידי RNA פולימראז III במקור כדי ליצור tRNA (המולקולה שאחראית על תרגום RNA לחלבונים), rRNA (מרכיב מבני של הריבוזום) ומקטעי RNA גרעיניים אחרים. ה־SINEs הנפוצים ביותר מכונים אלמנטים מסוג Alu, מקטעים שאורכם 300 זוגות בסיסים, שאינם מכילים רצף מקודד, וניתן לזהותם על ידי אנזים ההגבלה AluI (מכאן השם). 
מעריכים שישנם כמיליון עותקים בגנום ולפיכך הם מהוים 11% מהגנום האנושי. 
רצפי ה־LINE־ים וה־SINE־ים מכונים DNA אנוכי, והיוו חלק ממה שכונה בעבר DNA זבל (junk DNA), מפני שלא ברור מהו תפקידם הביולוגי.
מעריכים כי הכנסת רצפים חוזרניים אלו לגנום העניקה יתרון סלקטיבי כלשהו לאורגניזמים הנושאים אותם, הואיל ואחרת הם היו נעלמים במהלך האבולוציה, בהתאם לעקרון הברירה הטבעית. במחקרים שנערכו לאחרונה מוצאים לרטרוטרנספוזונים, כגון Alu, תפקידים בבקרת ביטוי גנים. כמו כן, ישנן הערכות שאבולוציה של אזורי בקרה קושרי חלבון בגנום, כגון פרומוטורים החלה עם הכנסת מוטציות לרצפים חוזרניים, עקב יכולת חלק מהרצפים הללו לגייס חלבונים האחראיים לביטויים ולהעתקתם ממקום למקום ברחבי הגנום.
גורגאון

אקלים

הטמפרטורה הממוצעת השנתית באזור היא 18.8 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא יוני, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממוצעת היא 28.3 מעלות צלזיוס, והחודש הקר ביותר בשנה הוא ינואר, כאשר באותו החודש הטמפרטורה הממועצת היא 7.3 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 39.1 מילימטרים. החודש הגשום ביותר בשנה הוא אוגוסט, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 11.3 מ"מ והחודש היבש ביותר בשנה הוא אפריל, כאשר ממוצע המשקעים בחודש זה הוא 0.9.
פגודה

פגודה היא מגדל מדורג שנפוץ בעיקר במדינות דרום-מזרח אסיה, כגון סין ויפן. פגודות רבות שימשו כמקום פולחן, בעיקר בודהיסטי או טאואיסטי, ובדרך כלל נבנו בתוך או ליד מקדשים. במיאנמר ובתאילנד יש חפיפה מסוימת בין המונח "פגודה" לבין "סטופה" או "צ'איטה", ואילו בווייטנאם נעשה שימוש במונח כשם גנרי לתיאור מבני פולחן.
מקורה של הפגודה הוא ככל הנראה בסטופה ההודית העתיקה מהמאה ה-3 לפנה"ס. הסטופה, שהיא מונומנט כיפתי, שימשה בהודו בעיקר להנצחה ואחסון של שרידים קדושים. היא אומצה ברחבי דרום-מזרח ומזרח אסיה, שם התבלטה כמונומנט בודהיסטי שהיה קשור למקדשים ולשרידים קדושים. במזרח אסיה שולבה האדריכלות של הביתנים הסיניים באדריכלות הפגודה.
האיקונוגרפיה הסינית מופיעה רבות בפגודה הסינית ובפגודות מזרח-אסייתיות אחרות. גם תמונתו של הבודהה מופיעה בפגודות רבות. 
בפגודות רבות היה קצה (Finial) מקושט, שעוצב כך שתהיה לו משמעות סימבולית בבודהיזם כגון ייצוג של הלוטוס. הקצה שימש גם ככליא ברק, וסייע להקטין את סכנת הפגיעה של ברקים בפגודה הגבוהה. הפגודות המוקדמות נבנו בין השאר מעץ, אך במשך השנים התמעט השימוש בחומר זה והחל שימוש בחומרים עמידים יותר.
זכי דרוויש

זכי דרוויש (בערבית: زكي درويش; נולד ב-1944) הוא משורר וסופר פלסטיני.

ביוגרפיה

נולד למשפחה מוסלמית בשנת 1944 בכפר אל-בירווה שבגליל המערבי. אביו היה בעל אדמות מוסלמי, ואמו אנאלפביתית. אחיו של זכי הוא המשורר המפורסם מחמוד דרוויש. לאחר שנחרב הכפר במלחמת העצמאות, נמלטה משפחתו ללבנון, תחילה לג'זין, ולאחר מכן לדאמור. שנה לאחר שנמלטו ללבנון, חזרה משפחתו לאזור עכו, והתיישבה בג'דיידה. סיים תיכון בכפר יסיף וסיים באוניברסיטת חיפה תואר ראשון ותואר שני. הוא היה מורה ואחר כך מנהל תיכון ומרצה במכללה האקדמית הערבית לחינוך בישראל שבחיפה.
דרוויש כתב סיפורים קצרים, נובלות באורך מלא, מחזות וכן מאמרים בנושאי תרבות, ספרות ופוליטיקה. כמו כן תרגם ספרים מערבית לערבית. בין סיפוריו המפורסמים: החורף והגלות (1970), הגשר והשיטפון (1972), האיש שרצח את העולם (1978), הכלבים (1978) ובין המחזות שלו: המוות הכי טוב (1979) ולא (1980).
נשוי ואב לחמש בנות, מתגורר בג'דיידה.
גרגורי קופה

קריירה

קופה החל את הקריירה שלו בשנת 1993 בסנט אטיין. בארבע שנים בקבוצה שיחק ב-88 משחקים. ב-1997 הוא עבר לשחק באולימפיק ליון. קופה היה השוער הראשון של הקבוצה שזכתה בשבע אליפויות רצופות והגיעה להישגים בליגת האלופות. ב-2008, לאחר מעל לעשור בקבוצה, עבר לאתלטיקו מדריד. הוא נאלץ להתמודד עם לאו פרנקו על המקום בשער הקבוצה. משחק הליגה האחרון שלו היה בהפסד 1–6 לברצלונה.
לקראת עונת 2009/2010 עבר קופה לפריז סן ז'רמן. ב-28 בנובמבר 2009, במשחק נגד אוסר, שבר קופה את קרסולו השמאלי. הוא חזר לשחק ב-27 באפריל 2010, סמוך לסיום העונה, בהפסד 0–4 לגרנובל. לאורך עונת 2010/11, שבסיומה פרש ממשחק, התמודד קופה על המקום בהרכב הראשון עם אפולה אדל שהחליף אותו בזמן פציעתו הממושכת בעונה הקודמת.
קופה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת בגביע הקונפדרציות 2001, בו נבחרתו זכתה. בגביע הקונפדרציות הבא, שנערך ב-2003, שיחק גם כן ושמר על רשת נקייה בשלושה מתוך חמשת משחקי הנבחרת, שזכתה בטורניר בפעם השנייה ברציפות.
הוא היה בסגל הנבחרת בטורנירי הגמר של גביעי העולם 2002 ו-2006 ובאליפויות אירופה 2004 ו-2008. במונדיאל 2006 פביאן בארטז הועדף על פני קופה, אף על פי שקופה שיחק היטב בזמן שבארטז היה מושעה במוקדמות הטורניר.
אמון

אמון הוא תודעה, המבטאת יחס כלפי המציאות, בו מאמין נותן האמון כי הגורם בו ניתן האמון, יכיל תכונה מוגדרת אחת או יותר בעתיד. לדוגמה, לרוב נוטים להעניק בני אדם, ויצורים חיים אחרים, אמון בכוח המשיכה, כלומר, מניחים כי תכונת החפצים ליפול באין משען, תתקיים בעתיד.
אמון בין בני אדם, הוא הנחה של נותן האמון כי האדם בו ניתן האמון מסוגל ליכולת מסוימת, יתנהג בצורה מסוימת בעתיד, או יחוש יחס מסוים כלפי המציאות. לדוגמה, אדם יכול לתת אמון ברעהו, כי הוא מסוגל לבצע מטלה מסוימת (יכולת), יסכים לבצעה (התנהגות מסוימת), וישמח לבצעה (יחוש יחס כלפי המציאות).

סוגי אמון

באופן כללי, מניחים את קיומם של שני סוגי אמון:
אמון נרכש הוא אמון, אותו מניח נותן האמון עקב צפייה במציאות שהוכיחה תכונה מסוימת על דרך האינדוקציה. לדוגמה, אדם עשוי לתת אמון נרכש בחברו, כי חבר זה יבוא לעזרתו בעת צרה, אילו חווה חוויות קודמות בהן נכון היה חברו לבוא לעזרתו. אמון נרכש ניתן לצמצום או לביטול אם המציאות תפעל על פי חוקיות שונה (לדוגמה, החבר יכזיב).
אמון מקדמי הוא אמון הנתון להחלטה של האדם, מודעת או לא-מודעת, בתכונות כלליות התקפות לגבי כל בני האדם. לדוגמה, אדם עשוי לתת אמון בכך שקיימת אהבה, כלומר, להאמין כי כל אדם מסוגל לאהבה, אם יתרחשו התנאים הנכונים.
עבור האמון המקדמי, יש הרואים באמון זה אמון נרכש, המוכל על כללים מקיפי כול, לדוגמה, האמונה כי אמון מקדמי באהבת בני אדם, מקורה באהבת אם לתינוק, שלא הכזיבה. על פי תפיסה זו, האמון המקדמי מושפע מאירועים מכוננים, כדוגמת יחס האם לתינוק בשנותיו הראשונות, או בגידה של בן זוג קרוב במיוחד.
מנגד, יש הרואים באמון המקדמי תוצר של הכרעה ערכית של האדם, כנובע אך ורק מיחסו לעצמו. בדוגמה הקודמת, האמון באהבה נובע מהערכת בן האדם כי אהבה היא ערך בו הוא מאמין, על מנת להגדיר את מצבו הנפשי כמצב הומני. על פי תפיסה זו, כל שינוי באמון כרוך בשינוי בערכיו של האדם, והם מחייבים זה את זה. התפיסות השונות כלפי אמון מקדמי אינן סותרות בהכרח, אך מייצגות זוויות בחינה שונות.
חביב לוי

ד"ר חביב לוי (אוקטובר 1886–1984) היה פעיל ציוני והיסטוריון של יהדות איראן. חיבר את הספר "ההיסטוריה של יהדות איראן" (تاريخ يهود ايران) בן שלושה הכרכים שפורסם לראשונה בפרסית.

ביוגרפיה

חביב לוי נולד בטהראן באוקטובר 1886 למשפחה יהודית בת מעמד הביניים. אביו רחמים היה צורף מומחה שעבד בין השאר עבור חצר השאה האיראני. חביב למד בבית ספר אליאנס בטהראן, ובהמשך נסע לפריז והשלים תואר ד"ר ברפואת שיניים. בשעה שלמד בפריז כבר החל בפעילות ציונית, וחבר לאישים כגון אלכסנדר מרמורק.
עם חזרתו לאיראן הוא היה לפעיל מרכזי למען עלייה לארץ ישראל והציונות, במיוחד בעקבות הצהרת בלפור בשנת 1917. בשנת 1920 הוא נבחר כחבר לוועד המנהל של התנועה הציונית באיראן, ובשנת 1926 מונה לסגן-נשיא התנועה. הוא כיהן גם כחבר הוועד המנהל של אליאנס בטהראן, ונמנה בין מייסדי בית הספר היהודי "כורש" בעיר. בית ספר זה שם דגש על לימודי עברית ופרסית, בניגוד לבתי הספר של אליאנס ששמו דגש על צרפתית. בשנת 1929 נסע ד"ר לוי לקונגרס הציוני בשווייץ בו התקבלה ההחלטה על הקמת הסוכנות היהודית ומרגע ששב לאיראן החליט לבקר בקביעות בארץ ישראל ולהשקיע בבנייתה. אחד מבניו עלה לארץ ישראל בשנת 1936.
במקביל הוא עסק במקצועו כרופא שיניים. החל משנת 1922 הוא עבד בבית החולים הצבאי בטהראן, ורזא ח'אן היה בין מטופליו. בהמשך הוא פתח קליניקה פרטית ועסק גם ביבוא תרופות לאיראן.
במהלך מלחמת העולם השנייה הוא היה פעיל במרכז "הצעירים היהודים של איראן" שנועד לעזור לפליטים יהודים מהשואה, וסייע בין השאר להעברתם של ילדי טהראן לארץ ישראל.
במהלך שנות ה-40 הוא הקים שני מועדונים קהילתיים יהודיים בטהראן. בשנת 1949 הוא היה בין המייסדים של עיתון יהודי-איראני בפרסית בשם "העולם היהודי" (عالم یهود).
מלבד עיסוקיו הציבוריים השונים, במשך 40 שנה ד"ר חביב לוי אסף חומר ושקד על כתיבת חיבור היסטורי מקיף על תולדות יהדות איראן. הספר פורסם לראשונה בשנת 1960 בפרסית בשלושה  כרכים תחת השם "تاريخ يهود ايران" (ההיסטוריה של יהדות איראן), ובשנת 1999 הספר תורגם לאנגלית תחת השם  Comprehensive History of the Jews of Iran. ד"ר לוי שקד על כתיבת הספר, בעידוד יצחק בן צבי, לאחר שסקירת הספרות על תולדות עם ישראל הביאה אותו לדעה שיהדות פרס לא נחקרה דיו. לצורך כתיבת הספר ד"ר לוי נסע בין מדינות שונות בחיפוש אחר חומר ארכיוני ומקורות ראשוניים על יהודי איראן והקים אוסף גדול של ספרים ומסמכים שעוסקים בתולדות יהודי איראן, אותו הוא תרם בצוואתו לאוניברסיטת תל אביב.
לאורך השנים הוא פעל גם כאיש עסקים, תרם למוסדות ציונים והקים מלונות בתל אביב וירושלים, כולל את מלון "ארמון המלך שלמה" בירושלים. בבעלותו היה גם בית המלון "קלינס" בטהראן שהיה מקום אירוח עבור קצינים ופוליטיקאים ישראלים שביקרו באיראן בשנות הפריחה של יחסי ישראל-איראן טרם המהפכה האסלאמית. לאחר המהפכה לוי ומשפחתו נטשו את איראן באופן סופי מחשש לחייהם.
הוא נפטר בלוס אנג'לס בשנת 1984 והובא למנוחות בירושלים. לזכרו אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס מעניקה מלגה לפרופסורים מבקרים העוסקים בחקר יהדות איראן. מרכז אליאנס ללימודים איראניים של אוניברסיטת תל אביב מנהל "תוכנית ע"ש ד"ר חביב לוי" אשר "בהשראת חזונו ומחויבותו של ד"ר חביב לוי מיועדת [...] להוות קרקע פורייה למחקרים אקדמיים אינטר - דיסציפלינאריים ולפעילויות העוסקות באופן ישיר בהיסטוריה ובמורשת התרבותית של יהודי איראן".
בשנת 2010 יצאה לאור האוטוביוגרפיה של ד"ר חביב לוי בתרגום מפרסית לעברית.
הוא היה נשוי לזוליכה בת שלמה שנאס"א, ולהם מספר ילדים.
נד קלי

אדוארד "נד" קלי (באנגלית: Edward "Ned" Kelly; דצמבר 1854 - 11 בנובמבר 1880) היה שודד דרכים אוסטרלי, ראש כנופיה, ופורע חוק, אשר נחשב לאחרון ולמפורסם ביותר מבין שודדי הדרכים האוסטרלים . קלי היה ידוע בכך שלבש שריון ברזל שהיה חסין כדורים אשר יצר בעצמו במרדף האחרון שלו נגד השוטרים.
נד נולד בוויקטוריה כילד השלישי מתוך שמונה אחים לזוג אירי. אביו הואשם בגניבת חזירים על מנת להאכיל את המשפחה ונשלח לחצי שנה לכלא, ולאחר מכן מת כאשר נד היה בן 12, דבר שהכשיר את נד להיות הגבר הגדול ביותר בבית ולעזור לאמו. משפחת קלי הייתה ענייה בשל כך שאביו נחשב לאסיר, דבר שגרם לענישת המשפחה על ידי המשטרה. 
בגיל 14 הצטרף נד לכנופיה אזורית בשם כנופיית גרטה, אשר היו שודדי דרכים. בשנת 1870 נאסר ונשלח לשלוש שנים בכלא בעקבות שיתוף פעולה עם הארי פאוור  וגניבת סוס, לאחר שקיבל במתנה סוס שהתגלה כגנוב מבלי שנד ידע על כך.
אסתר כרמל-חכים

ד"ר אסתר כרמל-חכים היא חוקרת מגדר ונשים בתנועה הציונית וארגוניהן בתקופת היישוב במכון לחקר הקיבוץ של אוניברסיטת חיפה ומרצה באוניברסיטת חיפה ובמכללה האקדמית עמק יזרעאל.

ביוגרפיה

נולדה בקיבוץ שער העמקים. למדה לתואר ראשון בהוראת אנגלית כשפה שנייה באוניברסיטת קונקורדיה במונטריאול שבקנדה, ולתואר שני ושלישי בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2003 סיימה את הדוקטורט, בהנחייתם של פרופ' מרגלית שילה ופרופ' יעקב גולדשטיין. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה "מפעל ההכשרה המקצועית-חקלאית של נשים ביישוב ועזרתם של ארגוני נשים יהודיות 1911 – 1929".
כרמל-חכים היא יזמת מחקר ותיעוד של נשים בתנועה הציונית: יזמה והקימה, בשיתוף עם "המכון לחקר האישה היהודייה" בארצות הברית, את אתר האינטרנט נשים על המפה, ובו מידע על כל היישובים בארץ על שם נשים ועל הנשים שעל שמן היישובים; יזמה את שיחזורו של "צריף רמה" בקיבוץ משמר העמק; כתבה ערכים אחדים על נשים באנציקלופדיה לנשים יהודיות בעריכת משה שלוי ויחד עם פרופ' יעל קציר, יזמה הפקת סרטים על נשים ביישוב.
חברת קיבוץ רמת השופט משנת 1979. נשואה ואם לארבעה.
המדינה החופשית סקסוניה-ויימאר-אייזנך

היסטוריה

ב-9 בנובמבר 1918 התפטר וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הדוכסות, הפכה המדינה למדינה חופשית ברפובליקת ויימאר.
בשנת 1920 הצטרפה המדינה למדינת תורינגיה, לאחר שפרלמנט המדינה הכריע בעד המהלך, והפכה לאזור ויימאר ואייזנך בתורינגיה.
רוקסטדי

רוקסטדי (Rocksteady) הוא סגנון מוזיקלי שהיה פופולרי בעיקר בג'מייקה, החל מ-1966. מקור השם הוא מסגנון ריקוד שהוזכר בשיר של אלטון אליס. סגנון הרוקסטדי התפתח מן הסקא ומאוחר יותר התפתח בעצמו לסגנון הרגאיי.
סגנון הרוקסטדי התפתח בג'מייקה בתקופה בה צעירים רבים נהרו מן האזורים הכפריים של המדינה אל הבירה קינגסטון, שם התגוררו בשכונות עוני, דוגמת ריברטון סיטי, גרינוויץ' וטרנצ'טאון (בה התגורר אף בוב מארלי). צעירים אלו היו ממורמרים ומתוסכלים ונחשבו לעושי צרות ולכן זכו לכינוי הכולל "rude boys". אף כי תופעה זו התקיימה גם בזמן פריחת הסקא, היא באה לידי ביטוי בעיקר בתקופת הפריחה של הרוקסטדי. ההבדל העיקרי בין השניים הוא המקצב: הרוקסטדי איטי יותר מן הסקא, וכן נעשה בו יותר שימוש בבס.
מילות השירים עסקו בעיקר באהבה ותרבותם של צעירים אלו, אך רוב השירים נוצרו למטרת הנאה וריקוד ולאו דווקא להעברת מסרים.
כסגנון מוזיקלי, הרוקסטדי היה קצר ימים והתקיים במשך כשנתיים. הסקא הוסיף להתקיים במקביל אליו ולאורך מספר שנים, והרגאיי המקורי שהיה המשכו (רוטס רגאיי) התקיים במשך כעשור.
ג'וליאן רינד-טוט

ביוגרפיה

רינד-טוט נולד בווסט דרייטון שבלונדון, הצעיר במשפחה בת חמישה ילדים. בינו לבין אחיו הגדולים יש פער של עשר שנים. הוא למד בבית הספר ג'ון ליון ברובע הארו שבמידלסקס, שם שיחק בהצגות בהפקת בית הספר. באמצע שנות השמונים של המאה העשרים הופיע בתפקיד הראשי בדמות המלט בהפקה של בית הספר שהוצגה בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. אחרי שלמד אנגלית ותיאטרון באוניברסיטת ווריק, נרשם בית הספר למשחק "Central School of Speech and Drama" בלונדון. ב-1992 זכה בפרס "Carleton Hobbs" מטעם "BBC Radio Drama".

קריירה

פריצת הדרך של רינד-טוט הייתה ב-1994 כשגילם את הדוכס מיורק בסרט הקולנוע "טירופו של המלך ג'ורג'". בהמשך הופיע ברצף של תפקידים קטנים בטלוויזיה ובקולנוע. ב-1999 לוהק לתפקיד גדול יותר בדרמה על מלחמת העולם הראשונה "The Trench" מאת ויליאם בויד לצדם של פול ניקולס ודניאל קרייג.
רינד-טוט זכה להכרה רחבה יותר כשהחל לככב בסדרה "מחלקה אלטרנטיבית" והופיע בתפקיד המפקח מונטי פיפין בסדרת הפעולה האמריקאית "Keen Eddie". הוא הופיע בווידאו קליפ של השיר "Too Cold" של הראפר רוטס מנובה . ברדיו השתתף רינד-טוט ביותר מחמישים הפקות.
ב-2008 הופיע רינד-טוט בדמות המספר בסרט קצר לציון 60 שנה להכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם. ב-2015 שיחק בתפקיד לורד פמברוק בסדרת הטלוויזיה "The Bastard Executioner".

חיים אישיים

רינד טוט התחתן עם נטשה זאק (Nataša Zajc) מאפרת ומדריכת יוגה סלובנית. לבני הזוג יש בן בשם לוסיין.
טירספול (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1992 בשם "קונסטרופורול קישינב". לקבוצה אליפות אחת (1997) ו-3 זכיות בגביע המולדובי (1996, 2000, 2013).
הקבוצה החלה את הופעותיה באירופה בעונת 1996/1997 בגביע אירופה למחזיקות גביע. בסיבוב המוקדמות ניצחה את הפועל ראשון לציון ובסיבוב הראשון הקבוצה הפסידה לגלאטסראיי והודחה מהטורניר.
בשנת 2001 עברה הקבוצה לשחק בכפר צ'ובורצ'יו  שבטרנסיסטריה תחת השם "קונסטרופורול צ'ובורצ'יו", שנה לאחר מכן עברה הקבוצה בשנית, הפעם לטירספול, בירת טרנסיסטריה, אז שינתה את שמה ל"פ.צ. טירספול".
בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום ה-4 בליגת העל המולדובנית. ב-26 במאי 2015, עם סיום העונה הסדירה, פורסמה הודעה באתר הקבוצה על פירוקה. בהודעה נכתב כי בהנהלת הקבוצה הוחלט על פרישה מהליגה האירופית ומכל מסגרת כדורגל במולדובה. בהודעה נכתב גם על שחרור השחקנים, המאמנים ואנשי הצוות המקצועי מחוזיהם.
סאב פופ

היסטוריה

סאב פופ הוקמה בידי ברוס פאוויט בצורת פנזין שכונה "Subterranean Pop" ("פופ תת-קרקעי"), שם שקוצר ל"סאב פופ" החל מן הגיליון השני. סאב פופ החלה לצרף  אל גיליונותיה קסטות של להקות שונות. לאחר הגיליון התשיעי החלה סאב פופ לשווק קסטות בלבד. קים ת'אייל מסאונדגארדן הכיר בין פאוויט לג'ונתן פונמן והשניים החליטו להקים לייבל תקליטים ב-1986. לאחר שהחתים מספר להקות החל הצמד לנסות ולקדם את המוזיקה שלהן. צעדם הראשון היה לפתוח שירות שליחת סינגלים על בסיס חודשי בשם "סאב פופ סינגלס קלאב". מהלך זה הפך את החברה לבעלת עוצמה בשוק המקומי ושמה הפך לשם נרדף למוזיקה מאזור סיאטל, בדומה לאופן בו פעלה חברת מוטאון רקורדס בדטרויט. פאוויט ופונמן אף זימנו עיתונאי ממגזין המלודי מייקר הבריטי על מנת לסקר את סצנת המוזיקה של סיאטל.
למרות חשיבותה של החברה לקידומו של הגראנג', חלק ממעריצי גראנג' האשימו את אוויט ופונמן בכך שפעלו ממניעים אנוכיים ולא מתוך אהבת המוזיקה. החברה עלתה לכותרות גם בזכות נציגת המכירות מגאן ג'ספר, שאחראית לתרמית "שפת הגראנג'". בין הלהקות שעבדו עם סאב פופ: אפגן ויגס, L7, מאדהאני, נירוונה, סקרימינג טריז, סאונדגארדן, טאד, השינס והווייט סטרייפס.
כריס קופר

ביוגרפיה

קופר נולד בקנזס סיטי שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוריו הם מרי אן וצ'ארלס קופר דוקטור בחיל האוויר האמריקני ובעל חווה חקלאית, לקופר אח גדול בשם צ'אק.
קופר גדל ביוסטון ולמד במכללת "סטפנס" ובאוניברסיטת מיזורי, שם למד את תחומי החקלאות והדרמה.
לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה עבר קופר לניו יורק וזאת כדי לפתח את קריירת המשחק שלו.

קריירת משחק

קופר התחיל את קריירת הקולנוע שלו בשנת 1987 בתפקיד ראשי בדרמה ההיסטורית "מאטאוון".
לאחר מכן הרבה קופר לשחק בסדרות טלוויזיה, ביניהן "חוק וסדר" ו"מיאמי וייס".
ב-1998 השתתף קופר בסרט "תקוות גדולות", דרמה רומנטית של אלפונסו קוארון המבוססת על הרומן באותו שם מאת דיקנס, לצד איתן הוק ובמערבון של רוברט רדפורד "הלוחש לסוסים".
ב-1999 שיחק קופר בסרט זוכה 5 פרסי האוסקר של סם מנדס "אמריקן ביוטי" שם גילם את דמותו של הקולונל פרנק פיץ, איש צבא קפדן וקשוח.
כמו כן באותה שנה שיחק קופר בדרמה הביוגרפית "שמי אוקטובר".
ב-2000 שיחק קופר בקומדיה "אני, עצמי ואיירין" ובדרמת המלחמה מועמדת 3 פרסי האוסקר של רולנד אמריך "הפטריוט", בסרט גילם קופר את דמותו של קולנל הנרי בורוול.
בשנת 2002 כיכב קופר בדרמה הקומית של ספייק ג'ונז "אדפטיישן", בסרט גילם קופר את דמותו של ג'ון לארוץ'. על תפקידו זכה קופר בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר כשהוא גובר על שחקנים כמו אד האריס, פול ניומן וכריסטופר ווקן.
כמו כן על תפקידו קיבל גם כן את פרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס באפט"א.
באותה שנה השתתף קופר גם במותחן הריגול "זהות כפולה", בסרט גילם קופר את דמותו של אלכסנדר קונקלין המשגיח על התוכנית המסווגת בה השתתף ג'ייסון בורן (מאט דיימון).
ב-2003 קיבל קופר מועמדות לפרס האמי על תפקידו בסרט "הבית באומבריה", כמו כן קופר גילם את דמותו של רוכב הסוסים טום סמית' בדרמת הספורט ההיסטורית מועמדת 7 פרסי האוסקר "אגדה אמריקאית - סיביסקיט".
ב-2005 שיחק קופר בסרטים זוכי פרס האוסקר " טרומן קפוטה ו"סוריאנה", כמו כן שיחק קופר גם לצד בדרמת המלחמה הביוגרפית של סם מנדס "ג'רהאד".
ב-2007 שיחק קופר במותחן "הפריצה" ובדרמת האקשן "הממלכה".
ב-2016 שיחק בסרט הדרמה "דרך שדה שיפון" (Coming Through the Rye). באותה שנה שיחק בדרמת הפשע "חי את הלילה", לצד בן אפלק (שגם ביים), זואי סלדנה וסיינה מילר.

חיים אישיים

קופר התחתן עם השחקנית מריאן לאוני בשנת 1983, כעבור 4 שנים נולד בנם ג'סי לאניר קופר.
עקב סיבוכים בלידה נולד בנם של הזוג עם שיתוק מוחין, דבר זה חייב את הזוג למצוא מוסד חינוכי מתאים לבנם.
בשנת 2005 נפטר ג'סי כתוצאה מסיבוכים במחלה, על שמו של ג'סי קופר הוקמה קרן זיכרונות שנקראה "קרן ג'סי קופר".
הפורום הישראלי לעירוניות

הפורום הישראלי לעירוניות (ע"ר) הוקם בסוף שנת 2014  כגוף של החברה האזרחית על ידי קבוצת פעילים מתכנני ערים, אדריכלים, עובדים סוציאליים, כלכלנים ואנשי אקדמיה, במטרה- לקדם ולטפח את הערים בישראל ולחזק תהליכים עירוניים "מלמטה למעלה". קווי היסוד של פעילות הפורום מתבססים על תפיסה חברתית הרואה את איכות החיים ורווחת האדם במרכז העירוניות, תוך קידום האג'נדה העירונית העולמית החדשה, העקרונות והיעדים הכלל עולמיים ((STG's . הוא מהווה פלטפורמה מתכללת ומקדמת שיח על עירוניות, המעודדת שיתופי פעולה בין ארגוני חברה ורווחה, תוך שיתופי פעולה בין - ארגוני חברה ורווחה, סביבה, נציגי תושבים, השלטון המקומי והמרכזי, המגזר העסקי, האקדמיה והתושבים, העמקתם והרחבתם. שיתופי הפעולה נועדו לשם יצירת מכפילי כוח ברמה המקומית והארצית בין החברה האזרחית לבין ארגונים במגזר הציבורי, ובכך, ליצור מכפילי כוח למען צמצום אי השוויון בעירוניות בישראל וקידום מנעד פעילויות הקשורות לרווחה ולאיכות חיים כוללת בערים עבור מגוון אוכלוסיות.
הפורום פועל כיום כעמותה אשר חזונה, ייעודה ומטרותיה הוגדרו בתהליך רחב ומשתף עם חברים ונציגים מהסקטורים השונים הללו, הגדרות אלה מפורטים להלן ומשמשים כמגדלור לפעילותה: 
חזון
הפורום הישראלי לעירוניות הוקם במטרה ליצור במה רחבה לקיום שיח בין-מגזרי ובין-תחומי בנושאים של עיר ועירוניות. במה זו תתרום לקידום עירוניות מקיימת בחברה הישראלית, כחלק מהשיח הבינלאומי.
דייגו פרוטי

קריירת מועדונים

פרוטי הצטרף בקיץ 2007 מדפורטיבו מורון מעיר הולדתו לסביליה. תחילה הוא שיחק בסביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של סביליה, שבאותה עונה בדיוק העפילה לליגת המשנה בספרד. ב-15 בפברואר 2009 פרוטי רשם את הופעת הבכורה שלו בקבוצת האם, כשנכנס כמחליף לרבע השעה האחרונה בניצחון 0–2 על אספניול. השער הראשון שכבש הגיע ב-23 במאי נגד דפורטיבו לה קורוניה בדקה ה-90, שער שהבטיח את המקום השלישי בליגה הספרדית ושלח את הקבוצה למפעל הליגה האירופית.
בעונת 2009/10 פרוטי זכה במקום בהרכב הפותח על חשבונו של דייגו קאפל. ב-16 במרץ 2010 הבקיע נגד צסק"א מוסקבה במסגרת ליגת האלופות, שער שלא הספיק לסביליה כדי לעלות לשלב רבע הגמר.
פרוטי רשם 58 הופעות בכל המסגרות במדי סביליה בין השנים 2011 ל-2014, כשבחלק ניכר מהזמן היה פצוע.
ב-2 ביולי 2014 פרוטי חתם לארבע שנים גנואה מהליגה האיטלקית. את הופעת הבכורה שלו רשם ב-31 באוגוסט בהפסד 1-2 לנאפולי.
ב-1 בפברואר 2016 הושאל לרומא בעבור מיליון אירו עם אופציה רכישה, שהאחרונה יכולה לממש בעבור 9 מיליון אירו. את השער הראשון שלו בקבוצה הבקיע שישה ימים בלבד לאחר ההצטרפות בניצחון הבית 2-1 על סמפדוריה. בסוף אותו חודש המועדון החליט לממש את אופצית הרכישה והחתימה אותו עד ליוני 2019.
ב-7 בדצמבר 2017 האריך פרוטי את חוזהו במועדון עד לשנת 2021.

נבחרת ארגנטינה

ב-9 בנובמבר 2009 פרוטי זומן לנבחרת ארגנטינה. את הבכורה במדי הנבחרת ערך חמישה ימים לאחר מכן כשנכנס ל-10 הדקות האחרונות כמחליף של ליונל מסי בהפסד 1–2 במשחק הידידות נגד ספרד.
סופה טרופית ים תיכונית

סופה טרופית ים תיכונית (לפעמים נקראת "מדיקן", באנגלית Medicane: שילוב בין Mediterranean - הים התיכון, ל-Hurricane - הוריקן) היא תופעה מטאורולוגית לא-שכיחה המתרחשת בים התיכון. עקב האוויר היבש בים בתיכון, הופעת סופה טרופית היא תופעה לא-מצויה, עם רק 99 סופות דמוי טרופיות מתועדות בין השנים 1948–2011, מרביתם מתפתחות באזור שמדרום-מזרח לאיטליה.
בשונה מהוריקן, סופה טרופית בים התיכון יכולה להתפתח גם כשטמפרטורת המים מתחת ל-26°C. התפתחות סופה טרופית מתרחשת בשני אזורים נפרדים של הים. האזור הראשון, האזור של מערב הים התיכון, בעל יותר סיכויים להיווצרות של סופה לעומת האזור השני, מהים היוני עד מזרח הים התיכון. הגאוגרפיה ההררית של האזור מעלה קשיים נוספים למרות היותו נוח להתפתחות של מזג אוויר סוער, ורק עם סיבות מטאורולוגיות לא רגילות יכול להתפתח מדיקן. 
מחקרים רבים על השפעת ההתחממות הגלובלית על סופות טרופיות ים תיכוניות הגיעו למסקנה שיופיעו סופות יותר אינטנסיביות.
ישנן הוכחות שמדיקנים פגעו בחופי המזרח התיכון, אך במאות השנים האחרונות התנאים באזור השתנו, והתופעה לא שכיחה כל כך.
איאן אוגילבי

ביוגרפיה

אוגילבי נולד בווקינג שבמחוז סארי בדרום-מזרח אנגליה, לפרנסיס פיירפילד אוגילבי ולשחקנית איילין ריימונד (שהייתה לפני כן נשואה לשחקן ג'ון מילס). הוא למד בבית הספר סאנינגדייל, באיטון קולג' ובאקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).

חיים אישיים

בשנים 1968 עד 1983 היה אוגילבי נשוי לדיאן הארט. לבני הזוג נולד ילד אחד. ב-1992 התחתן עם קתרין הולקומב. אחר כך קיבל אזרחות אמריקאית.