google/wiki40b huggingface dataset:
חפציבה

היסטוריה

הקיבוץ הוקם בשנת 1922 על ידי עולים מצ'כוסלובקיה ומגרמניה מתנועת בלאו וייס (כחול-לבן) שהורכבה משתי קבוצות דוברות גרמנית, האחת מצ'כסלובקיה והשנייה מברלין. שם הקבוצה הגרמנית לפני עלייתה היה "מהפכה" והקבוצה נוסדה על ידי משה שובה.
הקיבוץ שוכן למרגלות הר הגלבוע. חפציבה הוא קיבוץ שכן לבית אלפא ושוכן מערבית לו. הקיבוץ הוקם על ידי הקרן הקיימת לישראל באדמות נוריס-מזרח (עמק יזרעאל המזרחי) שנקנו על ידי הקרן הקיימת. הקיבוץ הוקם גם הודות לתרומות של יהודי צ'כוסלובקיה שבתמורה לה ניתנה לקבוצה של יהודי צ'כוסלובקיה קדימות בהתיישבות. שמו של היישוב הוא כשם החווה על יד חדרה בה הוכשרו הראשונים לחקלאות. 
בקיבוץ חפציבה נמצא מרכז של תנועת המקויה. הקשר של התנועה עם הקיבוץ החל בשנת 1962, כאשר התלמיד הראשון מתנועת המקויה הגיע ללמוד עברית באולפן חפציבה. מידי חצי שנה מגיעה קבוצת תלמידים לאולפן במטרה ללמוד את שפת התנ"ך, לחזק את אמונתם ולהכיר את המקומות הקדושים ליהודים ולנוצרים. בחג היובל של חפצי-בה הקימה התנועה לרגלי הגלבוע גן יפני. הגן משלב אלמנטים ארצישראלים יחד עם תבנית מסורתית של גנים ביפן, ומכיל אלמנטים יפנים.
בשטח הקיבוץ שרידי בית כנסת עתיק, שהתגלה בשנת 1928 תוך כדי חפירת תעלת מים. בבית הכנסת "בית אלפא", אתר של רשות הטבע והגנים בכניסה לקיבוץ, נמצא פסיפס מפורסם גלגל מזלות, תיאור המקדש והוא ייחודי בשל תיאור עקדת יצחק.
בית התרבות של הקיבוץ נקרא ע"ש צבי דר, מחלוצי הקיבוץ. ממייסדי התעשייה הצבאית בישראל.
ביום חמישי כ"ד תמוז תשמ"ו - 31 ביולי 1986 בשעה 17:00 לערך, נהרגו תשעה נערים ונערות בני 15-17 בני הקיבוץ וחבר הקיבוץ שנהג ברכב, לאחר שנלכדו ברכב הטרנזיט בעת שהסיעם חזרה מקייטנה בקיבוץ פלמחים, ונשרפו למוות בעקבות התנגשות חזיתית עם סמי-טריילר בכביש התענכים. קרוב לעשרת-אלפים איש ליוו את ההרוגים בהלוויה שנערכה לאחר שלושה ימים בבית הקברות האזורי שלמרגלות הגלבוע. האסון השאיר חותם של עצב כבד בקיבוץ, ובעקבותיו גם סכסוך ארוך שנים בין כמה מחברי הקיבוץ.
בחפציבה ענפי גידולי שדה, פרדס, לול, מדגה ורפת. לחפציבה מפעל למוצרי פלסטיק בשם פלגל. מפעל נוסף "מדגלית" עוסק בתחום מוצרים להשקיה. 
בשנת 2003 עבר קיבוץ חפציבה הפרטה מלאה ולמעשה כל חבר דואג לפרנסתו. הקהילה דואגת לגמלאים שלה. 
ממערב לקיבוץ חפציבה הולכת ונבנית "הרחבה" קהילתית כאשר בשלב הראשון יבנו בה 110 יחידות דיור. בקיץ 2015 משפחות ראשונות החלו להתגורר בהרחבה.
פנינה פלאי

פנינה פֵּלאי (Peli;‏ 6 ביולי 1932 – 26 באוקטובר 2006) הייתה פעילת ציבור, מחלוצות הפמיניזם האורתודוקסי בישראל, מרצה בתחום לימודי היהדות ומעמד האישה.

ביוגרפיה

נולדה בניו יורק בשם רבקה פרל הכהן, בת לצבי ולאה הכהן, משפחה מהיישוב הישן בירושלים שירדה לניו יורק בתקופת מלחמת העולם הראשונה. בצעירותה הייתה פעילה בתנועת הנוער הציונית-הדתית "השומר הדתי".
בשנת 1951 נישאה בניו יורק לבן דודה פינחס פלאי-הכהן, ששהה בניו יורק כשליח הסוכנות היהודית. מכיוון ששם חמותה היה זהה לשמה, רבקה, אימצה את שמה השני והחלה להיקרא בשם פנינה (תרגום של פרל). כעבור זמן עלו השניים לישראל והתגוררו בירושלים.
פלאי היא מחלוצות הפמיניזם האורתודוקסי בישראל והייתה פעילה לקידום מעמד האישה. בשנות ה-70 התפרסמה כשהקימה בביתה מניין נשים שהתעטפו בטלית ועלו לתורה. בשנת 1996 ארגנה בבנייני האומה בירושלים כנס בינלאומי בנושא "האישה והיהדות, האישה וההלכה", שבו השתתפו ארגונים יהודים ותנועות נשים מכל העולם. פעלה והרצתה למען נשים עגונות ומסורבות גט.
יחד עם בעלה הקימה את "שבת יחד" - שבתות עיון משותפות לציבור הדתי והחילוני. הייתה פעילה בארגון נאמני הר הבית.

ילדיה

לפינחס ופנינה פלאי ארבעה ילדים: ד"ר בטחה הר-שפי, מרצה לתלמוד בהיברו יוניון קולג', הסופרת אמונה אלון, בתשבע פלאי-סרי, פעילה בארגון קולך, ועורך הדין דעואל פלאי.
ארינדם צ'קרברטי

ביוגרפיה

צ'קרברטי נולד בבנגל. קיבל תואר ראשון ב-1976 ותואר שני ב-1978, מאוניברסיטת קולקטה . את הדוקטורט קיבל ב-1982 באוניברסיטת אוקספורד. הוא החזיק בעבר במשרת הוראה באוניברסיטת דלהי .
הוא חיבר ביחד עם סר פיטר סטרוסון את הספר "מושגים ואיכויות" (Concepts and Qualities).
נבחרת קוסובו בכדורגל

היסטוריה

הנבחרת קמה לאחר פירוק יוגוסלביה וב-14 בפברואר 1993 ערכה את משחקה הלא רשמי הראשון בו הפסידה 3-1 לאלבניה. לאחר קבלת העצמאות ב-17 בפברואר 2008, החליטה ההתאחדות לכדורגל של קוסובו להגיש בקשה לפיפ"א על מנת להתקבל כחברה בארגון, אך ב-22 במאי באותה שנה פיפ"א דחתה את הבקשה. בספטמבר 2012 מספר שחקנים מפורסמים בעלי מוצא קוסוברי, כגון: שרדאן שאקירי, גרניט ג'אקה, ואלון בהראמי ולוריק צאנה הגישו בקשה לפיפ"א לאפשר לנבחרת קוסובו להשתתף במשחקי ידידות. הבקשה נדחתה בעקבות מחאת התאחדות הכדורגל של סרביה, אך מאוחר יותר, ב-13 בינואר 2014 הנבחרת קיבלה אישור של פיפ"א לקיים משחקי ידידות, בתנאי שלא תציג במשחקיה סממנים לאומיים. ב-5 במרץ 2014 הנבחרת ערכה את המשחק הרשמי הראשון שלה נגד האיטי שנגמר בתיקו 0-0.
במרץ 2015, הודיע נשיא אופ"א, מישל פלאטיני, כי נראה שקוסובו תוכל להצטרף להתאחדות הכדורגל האירופית ב-2016. ב-3 במאי 2016 התקבלה הנבחרת לאופ"א וב-13 במאי 2016 התקבלה לפיפ"א, יחד עם נבחרת גיברלטר. נבחרת קוסובו משתתפת לראשונה בתולדותיה במוקדמות גביע העולם בכדורגל לקראת מונדיאל 2018. עם הצטרפותה של קוסובו לפיפ"א הצטרפו אליה מספר שחקנים ממוצא קוסוברי ששיחקו בנבחרות אחרות כגון: ואלון בארישה, הרולינד שאלה ואלבאן מאהה. במשחקה הרשמי הראשון במוקדמות מונדיאל 2018 סיימה הנבחרת את משחקה בתיקו 1-1 נגד פינלנד כאשר ואלון בארישה כבש את השער הרשמי הראשון של הנבחרת בדקה ה-60 של המשחק.
שבתי כהן

רבי שבתי כהן (הש"ך; ה'שפ"ב (1622) - א' באדר א' ה'תכ"ג (8 בפברואר 1663)) היה רב ופוסק הלכה, מחבר פירוש הש"ך על השולחן ערוך.

תולדות חייו

שבתי נולד בעיירה אמסטיבובה בפולין, שם שימש אביו, רבי מאיר הכהן (מכונה מהר"ם כ"ץ), תלמיד מהר"ם מלובלין, ברבנות. 
רבי מאיר היה תלמיד חכם ידוע, וראשית לימודו של היה אצלו. כבר בילדותו נודע כעילוי מופלג, ובגיל שתים עשרה נשלח ללמוד בקז'ימייז' בישיבה של ר' יהושע העשיל בעל "מגיני שלמה" ידידו ושותף לימודים של אביו. בהמשך נסע ללובלין ולמד אצל רבני העיר רבי העשיל, ורבי נפתלי כץ. בלולבין נישא לינטה-לאה, בתו של שמעון וולף, אחד מעשירי וילנא שהיה נכדו של הרמ"א, וישב בווילנא כשהוא סמוך על שולחן חותנו.
כבר בצעירותו נחשב לאחד מגדולי הפוסקים. בשנת תי"א מונה לחבר בית הדין של וילנא (אצל ר' משה לימא בעל החלקת מחוקק), על מקום רבי הלל בן נפתלי הירץ ה"בית הלל". בתקופת הגזירות שהחלה בעת המלחמה בין פולין לרוסיה, בעת כיבוש ווילנא בידי הרוסים בשנת 1655 גלה מווילנא ונדד ממקום למקום, עד שהגיע לעיר הלישוי שבצ'כיה, שם נתקבל לרב, אך נפטר לאחר זמן קצר.
אגדה מספרת שאיבד את בתו התינוקת ביער כשברח מביתו בשנת 1655, שנה בה כבשו הרוסים את ווילנא, ומלך או שר מקומי מצא אותה, וגידל אותה כנסיכה ללא שתדע את מוצאה היהודי, ובאורח פלאי, החליטה להצטרף לעם היהודי, ומצאה את אביה שזיהה אותה כבתו.

שפתי כהן על השולחן ערוך

הרב שבתי הספיק לכתוב ספרים רבים וחשובים, המפורסם בהם הוא הספר 'שפתי כהן' (בקיצור ש"ך, ועל שמו כונה הש"ך) על שולחן ערוך יורה דעה וחושן משפט. את חיבורו על יורה דעה פרסם רבי שבתי בקרקא בשנת ת"ו 1646, בגיל 24.
באותה שנה יצא לאור בלובלין גם הספר 'טורי זהב' על חלק "יורה דעה" מאת ר' דוד הלוי סגל (הט"ז), שהיה פוסק זקן ומפורסם, וחתנו של הב"ח, הש"ך השיג על ספרו השגות בשם "נקודות הכסף", שעל חלקן השיב הט"ז ב"דף אחרון", ועל תשובות אלו ענה הש"ך בחריפות ב"קונטרס אחרון" (ה"דף" וה"קונטרס" נדפסו בסוף הכרך הראשון של חלק יו"ד, במהדורות הגדולות של השו"ע).
מעניינת התבטאותו של הש"ך אודות השגותיו על הט"ז, בה מתאר את ביקורו של הט"ז אצלו:
אל יעלה על לב הקורא בספרי זה שמפני שהיה לי ח"ו מחלוקת עם הבעל טורי זהב או שיש לי בלבי איזו טינא עליו חברתי השגות על ספרו, כי הלא נודע לכל כי נתקיים בנו "את והב בסופה", והתורה מחזרת אחר אכסניה שלה, שנעשיתי אכסניה להבעל טורי זהב, והיה אצלי שלשה ימים וכבדתיו כבוד גדול אשר לא יאומן כי יסופר וגם הוא נתכבד בי הרבה עד שנשקני על ראשי ושמח בי ממש כשמחת בית השואבה. ואל אלהים יודע ועד שלא חיברתי ספרי נקדות הכסף הלז רק לשם שמים.
— הקדמתו לספרו נקודות הכסף
בדפוסים המקובלים של השולחן ערוך, נוהגים להדפיס את דברי הש"ך והט"ז משני צידי דברי השולחן ערוך, ונקראים "אשלי רברבי".

עצמאותו בפסיקת הלכה

בכתביו לא נרתע מלחלוק על דברי השולחן ערוך ולהכריע נגד התוספות מכח סברה ובמקום אחר תמה על דברי השו"ע, הרמ"א ועוד: "וכל זה ברור כשמש בצהרים ולא הוצרכתי להאריך רק שהב"י ומהר"ם איסרליש, ובעל ספר לחם משנה ושארית יוסף וב"ח לא מצאו כל אנשי חיל את ידיהם ומקום הניחו לי מן השמים".
ראול דופי

חייו

ראול דופי נולד בלה הבר, נורמנדי למשפחה בת תשע נפשות. הוא עזב את בית הספר בגיל 14 לטובת עבודה בחברה ליבוא קפה. כשהיה בן 18 החל לקחת שיעורי ערב באמנות בבית הספר לאמנות בלה הבר. בין השאר למד על יצירותיו של אז'ן בודן במוזיאון בעיר.
הוא שירת שנה בצבא, ובשנת 1900 זכה במלגה בבית הספר הלאומי לאמנות בפריז. שם הוא למד בצוותא עם ז'ורז' בראק, והושפע מאמנים אימפרסיוניסטים כמו קלוד מונה וקאמי פיסארו.
בשנת 1905 נחשף ליצירה של אנרי מאטיס, שהשפיע על סגנונו וקירבה אותו לזרם הפוביזם.
דופי פגש לראשונה את זרם הפוביזם בסאלון דה אינפנדנטס בשנת 1905, ולאחר מכן התאים את הסגנון למטרותיו. במהלך חייו, האמן נסע הן בחו"ל והן בצרפת, מצייר נופים של הים התיכון בעיר ניס, כמו גם סצינות של מירוצי סוסים. במהלך שנות ה-20 עבד דופי במגוון של חומרים, בייצור קרמיקה, שטיחי שטיח, וקישוטים אדריכליים בקנה מידה גדול. העבודה שלו לביאנלה ה -26 של ונציה זכתה בו בפרס הגדול ביותר לציור ב -1952, שנה לפני מותו.
הוא צייר מספר ציורי קיר לבנייני ציבור ועסק בעיצוב אופנה בשיתוף עם המעצב הצרפתי פול פוירה.
הוא מת בצרפת ב-23 במרץ 1953 ונקבר בקירבה לאנרי מאטיס, בבית קרבות בסימיז, פרבר של ניס.
פסוריאזיס

שכיחות המחלה

המחלה מופיעה אצל 3% מהאוכלוסייה בעולם. להערכת אגודת הפסוריאזיס הישראלית ישנם בישראל כ-240 אלף חולים. היא מופיעה יותר אצל אנשים ממוצא אירופי. היא עלולה להופיע בכל גיל. גיל ההופעה הממוצע אצל גברים הוא 29 ואצל נשים 27. גיל הופעה צעיר (מתחת גיל 15) קשור להתבטאות מחלה קשה יותר. המחלה מתפרצת בעיקר בשתי תקופות בחיים - גילאי 20 - 30 או גילאי 50 - 60. 
בישראל נרשמו מספר מקרים בהם חיילים אשר לקו במחלה בזמן שירותם הצבאי, הוכרו כנכי צה"ל. בית המשפט קבע כי אם הוכיח החייל קשר ישיר, לרוב בשל גורם פסיכולוגי, בין המחלה לשירותו הצבאי, אז שיש להכירו כנפגע צה"ל תוך מתן של עד כ-20 אחוזי נכות.

יום הפסוריאזיס העולמי

העשרים ותשעה באוקטובר, מדי שנה הוא יום המודעות העולמי למחלת הפסוריאזיס. מטרת היום היא הגדלת המודעות למחלה, שיפור נגישות לטיפולים חדשניים, שיפור הבנת למידת וחקר המחלה ולבנות קהילת תומכת של חולים.

פוטותרפיה

חשיפה לאור אולטרה סגול בתחום שנקרא UVB מרפאת את הנגעים בעור. אפשר לקבל את הטיפול במרפאות או לרכוש מנורה לשימוש ביתי. אפשר להחשף לאור UVB מהשמש גם בים המלח. יש צורך להשתזף בשמש 3–4 שעות כל יום במשך 3 שבועות רצופים. לאחר הריפוי בים המלח המחלה חוזרת בממוצע אחרי 4 חודשים. טיפול ב-UVB נמצא בסל התרופות של משרד הבריאות וזכאים לקבל אותו חברי קופות החולים ללא תשלום. קופות החולים גם משתתפות במימון השהייה במלון בים המלח.

טיפולים חדשים

תרופות חדשות פותחו החל משנת 2002 והן מבוססות על החלשת מערכת החיסון, שהיא הגורם לפריצת המחלה, בכך שמערכת החיסון תוקפת את תאי העור. תרופות אלה יקרות מאוד ויכולות לגרום לתופעות לוואי כתוצאה מהחלשת מערכת החיסון וחשיפת הגוף ללא הגנה. התרופות ניתנות רק אם שלושת סוגי הטיפולים האחרים לא עוזרים.

התפתחות במחקר

בשנת 2013 חוקרים מאוניברסיטת בן-גוריון מצאו דרך להשתמש בקולטן כימי מהונדס כדי להקטין משמעותית את אחד הגורמים המשמעותיים למחלה בגוף.
החוקרים פיתחו קולטן מהונדס לאינטרלוקין 17 שיכול לקשור בזיקה מאוד גבוהה את האינטרלוקין 17 הטבעי הנמצא בחולים ובכך להקטין משמעותית את כמות האינטרלוקין 17 בגוף כשבכך נמנעת המחלה. הקולטן המהונדס פותח בשיטה הנקראת אבולוציה מכוונת, שבה אוסף של קולטנים מוטנטים נבחנים במעבדה לאיתור של מוטנט משופר. 
התכונות המשופרות של הקולטן המהונדס מביאות לכך שיוכל לשמש כתרופה ניסיונית מבטיחה למחלת הפסוריאזיס.
מבצע חוק ברזל

מבצע חוק ברזל הוא מבצע צבאי שנערך במרץ 2011 על ידי שייטת 13 ושייטת ספינות הטילים של חיל הים הישראלי, שבמהלכו נתפסה אוניית המשא "ויקטוריה" (Victoria). האוניה, שהייתה שייכת לחברה גרמנית, הבריחה אמצעי לחימה איראניים (במסווה של סחורה אזרחית) דרך סוריה וטורקיה, ויועדה לארגון החמאס ברצועת עזה.
האוניה הוטענה תחילה בנמל לטקיה שבסוריה עם אמצעי לחימה איראניים בשילוב סחורות אזרחיות, משם יצאה לנמל מרסין שבטורקיה ומשם הייתה בדרכה לנמל אל-עריש שבמצרים ועליה מכולות בהן הוחבאו כ-50 טונות של אמצעי לחימה (בסדר גודל של הכמות שנתפסה בספינה קארין איי).

המבצע

בבוקר 15 במרץ 2011 השתלטו לוחמי שייטת 13 על האונייה שהייתה בדרכה לנמל אל-עריש במרחק של כ-200 מיילים ימיים מערבית לחופי ישראל. איש מצוות האונייה לא גילה התנגדות, לאחר ההשתלטות הובלה האונייה לנמל אשדוד בשעה 01:00 בלילה. על האונייה, מפוזרים ב-4 מכולות, נתפסו כ-50 טונות של אמצעי לחימה איראניים שנועדו על פי החשד לשימוש החמאס ברצועת עזה. המטען הכיל בין היתר: טילי חוף-ים מתבייתים מדגם C-704, מערכות מכ"ם ועמדות הפעלה לטילים, פצצות מרגמה בקוטר 60 ו-120 מ"מ, תחמושת לרובים ועוד. כמו כן נמצאו על האונייה הוראות הפעלה בפרסית חתומות על ידי משמרות המהפכה של איראן.
במקביל למבצע, שהתנהל מחוץ למים הטריטוריאליים של ישראל, פנו שגרירי ישראל לשלטונות ניגריה (שם הייתה רשומה הספינה), צרפת (שם נמצאים משרדי החברה המפעילה) וגרמניה (הספינה בבעלות חברה גרמנית), במטרה להסביר את הצורך בפעולה ולמנוע ביקורות עתידיות.
אליעזר יצחק פריד

רבי אליעזר יצחק פריד, (כונה בפי בני דורו: ר' לייב איצ'ה) (ה'תקס"ט (1809) - י"ט באלול ה'תרי"ג (1853)) היה רב העיירה וראש ישיבת וולוז'ין.

תולדות חייו

נולד לר' הלל פריד מגרודנא, ואסתר בתו של ר' חיים מוולוז'ין. את תקופת ילדותו עשה לצד סבו ר' חיים בוולוז'ין. נלקח על ידי דודו, ר' יצחק מוולוז'ין כחתן לבתו הבכורה רבקה. לאחר שאביו ר' הלל עבר לשמש ברבנות בגרודנא, התמנה פריד למשרת משנה ראש הישיבה בוולוז'ין לצד חמיו ר' יצחק. בכתב סמיכה שכתב לו אביו בשנת תקפ"ח (1828) נכתב כי הוא מוסר "מידי יום שעורים תמידים כסדרם בי מתיבתא קדישא דק' וואלאזין" והוא אך בן תשע-עשרה שנה.
סמוך לפטירת חותנו בשנת תר"ט (1849), התמנה ר' אליעזר יצחק לרבה של וולוז'ין ומיד לאחר מכן התמנה על ידי פרנסי הישיבה "להקים את שם כבוד אבותיו היקרים נוחם עדן על בית אולפנא דידהו... לעורר לב בתלמידים להתלמד מתורתו". בדומה לכל ראשי ישיבת וולוז'ין, טבע ר' אליעזר יצחק סיומת מיוחדת לצד חתימתו: 'מתאבק בעפר רגלי תלמידי חכמים פה וואלאזין'. ר' אליעזר יצחק היה ידוע כאיש חולי, ולאחר עשר שנים בהם עמד בראשות הישיבה והרבנות, נפטר ביום י"ט באלול תרי"ט, בהיותו בן ארבעים וארבע.
גיסו הנצי"ב רואה בו אחד משלושת עמודי התווך של ישיבת וולוז'ין:
זכות אבותי הצדיקים הביאני/ אל בית התלמוד הגדול בית מלוני/ מקור ששוני/ בה כל מעייני/ היא ד' אמות של הלכה אשר נוסדה/ לתורה ולתעודה/ על ידי הגאון הגדול אביר הרועים עין העדה אדמו"ר וחו"ז מ' חיים זצ"ל בוולאזין, ואחריו קם לעודדה/ בנו חותני אדמו"ר הגאון פאר ישראל מוהרי"צ זצ"ל, ואחריו תמך הודה/ מר גיסי הגאון חריף ובקי מ' אליעזר יצחק צ"ל, היא הבאר חפרוה שרי האלוקים ושרי התורה.
— העמק שאלה, קדמת העמק

עזבונו התורני

בנו ר' חיים הלל פריד כותב אודות אביו את הדברים הבאים:
הן מר אבא הגאון וצדיק ז"ל אשר עוצם שקידתו ידוע ומפורסם לכל, ובימי אבלו על אביו הגאון וצדיק ז"ל [= ר' הלל] כל תלתין יומין הוה מהדיר ליה לתלמודא דכולא ש"ס, וכל גאוני זמננו נשאו ונתנו עמו בשאלות שונות עוד בימי נעוריו לרגל גודל החריפות והבקיאות אשר הראה בעת העריך [!] השיעור בהישיבה הק'... ואף כי מצב בריאותו היה ברע מאוד ובחלישות נוראה בכל זאת מגודל אהבתו וחשקו אל התורה... אזר חיל להטיף אמריו בהישיבה שתי פעמים בשבוע... כן השיב תמיד לשואליו דבר הנוגע להלכה נחוצה, אך מגודל חלישותו לא היה בכחו לרשום ולכתוב הכל, והרבה מחידושיו נשארו תחת ידי תלמידיו אשר יצקו מים על ידיו.
— הקדמת חוט המשולש
במאסף שו"ת חוט המשולש, נדפסו ממנו חמישים ושמונה תשובות בהלכה ושמונה חידושי סוגיות. השאלות עוסקות בין היתר בהיתר עגונות. דרשה אחת לחג השבועות, נדפסה ב'פתיחה' לחוט המשולש, ובהקדמה לספר מציין בנו "כי עוד ספונים תחת ידי חידושי תורה מא"א הגאון ז"ל, בדרושים נפלאים על התורה אשר דרש בשבתות ובחגים ובימים נוראים והספדים ומהם על גפ"ת".

צאצאיו

ר' אליעזר יצחק הותיר אחריו בן יחיד, ר' חיים הלל פריד, ושתי בנות: שולמית ברכה ריינה אשת ר' מאיר נח לוין רבה של וולוז'ין, ובת שנישאה לר' אברהם דב, אב"ד איהומן.
תומאס מורלנד

תחילת דרכו

מורלנד נולד ב-9 באוגוסט 1865 במונטריאול שבקנדה, כבנם של הלן ותומאס מורלנד. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1884 התגייס לצבא בריטניה והוצב בקורפוס הרובאים המלכותי. ב-1890 הוא נשא לשה את מייבל סנט ג'ון, אשר ילדה לו שתי בנות. הוא נשלח לניגריה, והגיע לדרגת לוטננט קולונל. בשנת 1909, הוא סופח אל חיל הספר המלכותי המערב אפריקני (The West African Frontier Force (WAFF)) - כוח אשר הורכב משבעה גדודי ילידים מהמושבות הבריטיות במערב אפריקה (ניגריה, חוף הזהב, סיירה לאון וגמביה) ונועד לדאוג לביטחון האזור. הוא השתתף בקרבות כנגד ילידים, וב-25 באפריל 1902 עוטר באות השירות המצוין. ב-1905 הוענקה לו דרגת כבוד של קולונל והוא מונה למפקד  החיל. הוא פיקד על החיל עד 1908. ב-1910 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד הבריגדה ה-2.
יחידות מידה לא-תקניות

הצורך במערכת אחידה של יחידות מידה נוצר עוד בשחר האנושות. בטרם הומצאה השיטה המטרית (שהיא כיום התקן המחייב במדע ומערכת יחידות המידה המקובלת ברוב העולם) - לכל תרבות, גם לעתיקות שבהן, היו היחידות שלה. הטבלאות שלהלן מדגימות מספר מערכות יחידות מידה כאלה.

השיטה האמריקאית

יחידות האורך והמשקל האמריקאיות זהות (או מאוד דומות) לאלה הבריטיות, ולכן הן לא רשומות תחת סעיף זה, אך ביחידות הנפח ישנם הבדלים משמעותיים, ולכן מובאות מידות הנפח האמריקאיות בטבלה נפרדת.

יחידות אורך

ליגה (League) - יחידת אורך לא תקנית המציינת מהלך שעה של סוס או אדם. היא שווה לכ-5.15 ק"מ.
דוז'ה (योजन) - יחידת אורך וֵדית, ששמשה בהודו הקדומה ובתת-היבשת ההודית. אורכה של דוז'ה נתון במחלוקת, והוא נאמד בין כ-6 לכ-15 ק"מ.
דנוור

היסטוריה

בשנת 1858, בשיא הבהלה לזהב בקולורדו הוקם במקום בו שוכנת כיום העיר דנוור יישוב קטן על ידי מספר כורים מקנזס שהחליטו לקרוא לו "מונטנה סיטי". היישוב שהוקם לא זכה להצלחה והחל לסבול מהגירה שלילית לאחר זמן קצר. תוך חצי שנה ננטש היישוב לחלוטין ותושביו עברו לערים שכנות כמו אורורה שהייתה מהעבר השני של המכרה.
בנובמבר באותה שנה החליט הגנרל ויליאם לרימר להקים במקום יישוב חדש. לרימר קרא למקום החדש "דנוור סיטי" על שמו של מושל טריטוריית קנזס, על מנת לקבל פריווילגיות ולנסות להפוך את המקום לעיר הבירה של המחוז. לאחר שקיבל בעלות על הקרקע הוא החל למכור אדמות לכורים. היישוב צמח במהרה ובשנת 1861 הפך לעיר.
בשנת 1870 חוברה העיר לראשונה למסילת רכבת מה שתרם לצמיחתה באופן משמעותי.

גאוגרפיה ודמוגרפיה

דנוור שוכנת בצפון מדינת קולורדו למרגלות הרי הרוקי.
זו העיר הגדולה ביותר בקולורדו וה-24 בגודלה בארצות הברית. חיים בה כ-600 אלף תושבים ו-2.5 מיליון באזור המטרופולין. היא גם העיר המאוכלסת ביותר ברדיוס של כ-900 קילומטר.
רוב רחובות העיר הם רחובות שתי וערב המקל על הניווט בעיר מחד, ומאידך יוצר בעיה שבחלק מהרחובות הישנים במרכז העיר אין מספיק אור שמש הגורם לכך שבימי החורף השלג לא נמס מהר מספיק.

כלכלה

בזכות המיקום הגאוגרפי שלה, במרכז ארצות הברית על הדרכים המחברות את צפון מזרח ארצות הברית עם המערב ועצם היותה העיר הגדולה ביותר בטווח של כ-900 קילומטרים, הפכה דנוור למרכז תפוצה ואחסון של מטען המיועד למשלוח לכל חלקי ארצות הברית. 
בין היתר דנוור היא ביתם של חברות גדולות כמו AIMCO, שהיא חברת נדל"ן הגדולה בארצות הברית, Qwest שהיא חברת בת של ענקית התקשורת בל.
דנוור החלה את דרכה כעיירת כורים באזור עתיר משאבים כמו זהב ומינרלים. עד היום הכרייה מהווה חלק חשוב בכלכלת העיר וחברות כרייה ואנרגיה גדולות מיקמו בה סניפים ביניהן: נובל אנרג'י. האליברטון, סמית' אינטרניושנל, ריו טינטו, אנדרקו ועוד.
חברות נוספות להן סניפים בדנוור: מדיה ניוז גרופ, ניומונט (אחת מחברות התכשיטים הגדולות בעולם), לוקהיד מרטין ויונייטד איירליינס.

תחבורה

דנוור שוכנת במרכז ארצות הברית בחיבור דרכים ראשיות המחברות את הצפון עם הדרום ואת המזרח עם המערב.
התחבורה הציבורית כוללת יותר מ-1,000 אוטובוסים, יותר מ-10,000 תחנות אוטובוס בכל 38 הרשויות המקומיות באזור המטרופולין של דנוור. 
בנוסף לכך ישנם 5 קווי רכבת קלה עם 36 תחנות וסך הכל 56 ק"מ של מסילות.
היות שדנוור היא מרכז לוגיסטי חשוב לחברות משלוחים עוברות בה מספר מסילות חשובות. אמטרק מפעילה את קו הרכבת קליפורניה זפר המחבר בין שיקגו וסן פרנסיסקו.
נמל התעופה הבינלאומי דנוור נמצא 30 ק"מ מדנוור. זהו נמל התעופה העשירי בעולם מבחינת עומס והרביעי בארצות הברית. זהו גם נמל התעופה הגדול ביותר בארצות הברית ואף יותר גדול מהאי מנהטן בניו יורק. הנמל הוא נמל הבית של חברת התעופה פרונטייר איירליינס. 
בניגוד לערים רבות בארצות הברית אשר יוצרות תלות ברכב בעקבות חוסר תכנון מדרכות ושבילי אופניים, דנוור היא עיר מאוד ידידותית להולכי רגל ורוכבי אופניים בפרט. רוב הרחובות במרכז העיר כוללים מסלולי אופניים מה שנתן לה את האות "עיר ידידותית לרוכבי אופניים" על ידי ליגת רוכבי האופניים של ארצות הברית.
באזור דנוור ישנם מעל 1,500 קילומטרים של שבילי אופניים.

חינוך

בדנוור פרוסים 73 בתי ספר ציבוריים המלמדים כ-80,000 תלמידים ו-15 אוניברסיטאות ומכללות. המפורסמת בהן היא אוניברסיטת דנוור.
איזבלה, נסיכת ספרד

ביוגרפיה

איזבלה נולדה בסגוביה ב-12 באוגוסט 1566, כבתו של פליפה השני, מלך ספרד ואשתו השלישית, אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת. סבה וסבתה מצד אביה היו הקיסר קרל החמישי ואיזבלה, נסיכת פורטוגל. מצד אמה, היו סבה וסבתה אנרי השני, מלך צרפת וקטרינה דה מדיצ'י. אחותה קתרינה מיקאלה, נסיכת ספרד נולדה בשנת 1567 והאם נפטרה בדיוק שנה לאחר מכן במהלך הלידה של בן שנפטר אף הוא. איזבלה ואחותה גדלו בחצר המלוכה תחת השגחתה של המינקת מאריה דה מסה. פליפה השני נישא לאחר מות אשתו לאחייניתו, אנה, שהייתה בתו של הקיסר מקסימיליאן השני. בין האם החורגת לבנותיה נרקם קשר חם ואמיץ. גם יחסיה עם האב היו הדוקים ביותר, שלא כמו יחסיו עם בנו מנישואיו הראשונים, יורש העצר קרלוס.
ב-1 בדצמבר 1633 מתה איזבלה בבריסל.
ערן פרייס

ביוגרפיה

ערן פרייס נולד בעפולה, שעה שהוריו היו חברי קיבוץ עין דור. לאחר מכן, המשפחה התגוררה בבית חרות. פרייס למד בבית-הספר על שם רופין בעמק חפר. היה חבר קיבוץ מגל במשך חמש שנים. סיים את שירותו הצבאי בנח"ל. התחתן עם אנדרייה שהייתה עולה חדשה מארצות הברית. בארץ נולדו להם שלושה בנים. 
למד משחק בסמינר הקיבוצים בתל אביב ולאחר מכן, בימוי וכתיבה בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1974 ביים באוניברסיטה את "לתקן את התנ"ך", מאת אוריאל זוהר בהשתתפות נטע פלוצקי ומשה אסם, שחקני תיאטרון החאן.
החל משנת 1979 מחזותיו הועלו בתיאטרונים מרכזיים בארץ.
בשנת 1982 הסרט "אות קין", של אורי ברבש וערן פרייס זכה בפרס כינור דוד.
בשנת 1983 כתב (ביחד עם בני ברבש) את התסריט לסרט מאחורי הסורגים. הסרט היה מועמד ב-1984 לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.
אלווה מירדאל

אלווה ריימר מירדאל (בשוודית: Alva Reimer Myrdal) ‏(31 בינואר 1902 - 1 בפברואר 1986) הייתה סוציולוגית, פוליטיקאית ודיפלומטית שוודית וכלת פרס נובל לשלום לשנת 1982. הייתה נשואה לגונאר מירדאל, חתן פרס נובל לכלכלה.

תחילת דרכה

מירדאל נולדה באופסלה שבשוודיה הייתה אחת מחמשת ילדיהם של אלברט ריימר, קבלן בניין שהיה חבר מועצת העיר אסקילטונה במזרח שוודיה, ולובה לרסון ריימר. מירדאל התעמתה עם אמה על מנת שזו תאפשר ללכת ללמוד בבית ספר תיכון ואף הציעה לממן את לימודיה שלה. היא למדה באוניברסיטת סטוקהולם שפות סנקדנביות וספרות והיסטוריה של הדת ועבדה בספרייה לפרנסתה. ב־1924 היא נישאה לגונאר מירדאל. הזוג מירדאל למד בעיות חברתיות וכלכליות בלונדון, במשך שבע שנים בלייפציג, בסטוקהולם, בז'נבה ובארצות הברית, לשם הם נסעו בזכות מלגת רוקפלר. ב-1934 היא קבלה תואר שני בפסיכולוגיה חברתית מאוניבריסטת אופסלה.

קריירה

ב־1934 אלווה וגונאר מירדאל כתבו ביחד הספר "Crisis in the Population Question" ("משבר בשאלת האוכלוסייה"). הספר דן בירידת שיעור הילודה בשוודיה ובפתרונות לסוגיה. ספרם זה עסק בחיפוש אחר רפורמות חברתיות שיאפשרו קיום חופש הפרט (במיוחד עבור נשים), לצד עידוד ילודה. לטענתם הסיבה לירידה בשיעור הילודה אינה קשורה לבעיות מוסריות, כפי שטענו השמרנים בשוודיה אלא למבנה הכלכלי והחברתי. זוגות משתמשים באמצעי מניעה ויולדים פחות ילדים משום שילדים הפכו לעול כלכלי ואמהות נדרשות להפסיק לעבוד על מנת לגדל אותם. על מנת לעודד נטליזם (עמדה פילוסופית המייחסת להולדה ולריבוי טבעי ערך חיובי) משפחות עם ילדים צריכות לקבל תמיכה בצורת רפורמות שונות כגון טיפול רפואי חינם, ארוחות צהריים חינם בבית הספר, דיור בר השגה ושכר דירה מסובסד. הרעיון ששני ההורים יכולים לעבוד מחוץ לבית וכי התפיסה המשפחתית הפטריארכלית השלטת (האב מפרנס העיקרי והאם עקרת בית ועוזרת בפרנסה) צריכה להשתנות באופן משמעותי. השינוי יבוא באמצעות מסגרות מתאימות שהמדינה נדרשת להקים. הספר השפיע על התכנון וההוצאה לפועל של מדיניות הרווחה הלאומית במדינות סקנדינביה.
מירדאל פעלה במסגרת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה, מטעמה היא פעלה באופן רשמי משנות הארבעים של המאה ה-20. כנציגת המפלגה היא מונתה לראש צוות במסגרת הכנת מדיניות הרווחה של האומות המאוחדות בשנת 1949. בשנים 1950–1955 הייתה מירדאל יו"ר החטיבה למדעי החברה באונסק"ו, האישה הראשונה לשאת בתפקיד בדרגה בכירה במוסדות האו"ם. לאחר מכן הייתה שגרירת שוודיה בהודו.
בשנת 1962 נבחרה מירדאל לחברת הפרלמנט השוודי. מאותה שנה ועד 1973 היא נשלחה כנציגת שוודיה לדיוני ועדת האומות המאוחדות לפירוק החימוש, ובשנים 1966–1973 הייתה מירדאל יועצת בנושא התפרקות מנשק לממשלת שוודיה. מתוקף פעילותה לקידום פירוק הנשק העולמי, הוענק לה בשנת 1982 פרס נובל לשלום, במשותף עם אלפונסו גרסיה רובלס.

פרסים

בנוסף לפרס נובל לשלום זכתה מירדאל גם בפרס השלום של גרמניה המערבית בשנת 1970, יחד עם גונאר מירדאל, בפרס השלום על שם אלברט איינשטיין ב-1980 ובפרס פרס בראט רטנה להבנה בינלאומית, שנה לאחר מכן.
פלוגלהורן

פלוגלהורן (Flugelhorn; בעברית: קַרְנוֹן) הוא כלי נשיפה ממתכת. יש הטוענים שהוא משתייך למשפחת הסקסהורן  שפיתח אדולף סקס, ממציא הסקסופון. לעומת זאת, היסטוריונים אחרים טוענים שהוא משתייך למשפחת הביוגלים עם שסתומים, כמו החצוצרה.
הפלוגלהורן נבנה באותו גובה צליל בסי במול (Bb) כמו החצוצרה והקורנט. בדרך כלל יש לו שלושה שסתומים ישרים ואותו אצבוע כמו בשאר כלי המתכת. פלוגלהורן עם ארבעה שסתומים ופלוגלהורן עם שסתומים מעוגלים קיימים גם כן, אך הם פחות נפוצים. נגני חצוצרה ונגני קורנט יכולים לנגן על הפלוגלהורן ללא קושי מיוחד, הודות לדמיון ביניהם. מנגנים בו בעזרת פייה עמוקה ומשולשת יותר מהפייה של החצוצרה והקורנט, אך לא עמוקה ומשולשת כשל קרן היער.
הטון של הפלוגלהורן רחב ולעיתים נחשב למסתורי וחשוך. יש לו אותו טווח צלילים כמו לקורנט אך יותר קשה לשלוט בצלילים הגבוהים בו. בפלוגלהורן משתמשים בדרך כלל כדי להוסיף רכוּת ושקיפוּת ליצירה, ולעיתים רחוקות כדי להוסיף אגרסיביות ובהירות. משתמשים בו בעיקר בג'אז ובתזמורת כלי מתכת , ולעיתים אף בתזמורת סימפונית.