google/wiki40b huggingface dataset:
טיילר דורסי

ביוגרפיה

דורסי נולד בפסדינה, קליפורניה. סבתו של דורסי היא ישראלית וכשהיה בגילאי הנוער ניסו נציגי איגוד הכדורסל בישראל לגרום לו לייצג את ישראל, אך הוא העדיף לייצג את יוון, המדינה ממנה הגיעה אמו - ושיחק במדיה באליפות העולם לנוער שנערכה בכרתים בשנת 2015.
לאחר התיכון החל דורסי ללמוד באוניברסיטת אורגון, ושיחק במדי קבוצתה בליגת המכללות. דורסי קלע 13.4 נקודות כפרשמן ו-14.6 נקודות כסופמור. בשנת 2017 העפיל עם קבוצתו לפיינל פור של ליגת המכללות.
בשנת 2017 נבחר דורסי בסיבוב השני של דראפט ה-NBA על ידי אטלנטה הוקס, במקום ה-41. לאחר מכן חתם על חוזה לשנתיים. בנובמבר 2017 שלחה הקבוצה את דורסי לקבוצת הפיתוח של המועדון, קולג' פארק סקייהוקס המשחקת בליגת הפיתוח של ה-NBA. סך הכל, שיחק דורסי 83 משחקים במדי ההוקס וקלע בעונה וחצי במועדון 14.8 דקות בממוצע לערב. כמו כן הוא סיפק 6 נקודות, 2.1 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים.
ב-7 בפברואר 2019 הועבר דורסי בטרייד לממפיס גריזליס. בגריזליס שיחק דורסי 21 משחקים ורשם 9.8 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים. משחק השיא שלו היה בחודש מרץ, כשקבוצתו הפסידה 123:119 לאורלנדו מג'יק - הוא הוביל את קבוצתו עם 29 נקודות (5 מ-10 מחוץ לקשת) ותשעה אסיסטים. דורסי חילק את זמנו בין הגריזליס לבין קבוצת הפיתוח ממפיס האסל. ב-15 משחקים בליגת הפיתוח הוא קלע 21.6 נקודות לצד 6.7 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק, כשהוא קולע יותר משלוש שלשות למשחק ב-41%.
ב-17 באוגוסט 2019 חתם דורסי לשנה במכבי תל אביב עם אופציה לשנה נוספת. דורסי עשוי לקבל דרכון ישראלי בעקבות העובדה שסבתו היא ישראלית.
דורסי הוא חבר בסגל נבחרת יוון הבוגרת.
אנלוג פוסי

לפני ייסוד הלהקה

בהיותה ילדה הקימה ג'יגה את להקת "059" (אזור החיוג הישן של העיר אילת). הלהקה הופיעה באירועים בית ספריים ולא הקליטה דבר. בשנות נעוריה ניגנה בלהקות פאנק וטראש מטאל שלא זכו לתשומת לב מיוחדת. לאחר מכן ניסתה את כוחה גם כזמרת סולנית, והקליטה תחת שם הבמה כלילה שלמות שני שירי פופ: "תצא מדעתי" ו"תתחתן איתי", שכלל מילים פרובוקטיביות. השירים נכללו באלבום האוסף "החדששני" של ספי כרמל (1992), כאשר הקרדיט ניתן ל"כלילה שלמות ולהקתה". באותו אוסף השתתפה להקה נוספת שג'יגה הייתה הסולנית שלה, להקת הפאנק "Puke" ("קיא" באנגלית), בשיר "Nighty Night" שהושר באנגלית ועסק בהתאבדות. היא קנתה סינתיסייזר ולמדה לנגן בו ולתכנת את המלודיות, נגינת התופים והבס. היא שמעה על מומחה לסינתיסייזרים בשם ארז ג'ינו שהיה בעל אולפן. באותה תקופה ייצר ג'ינו מוזיקה אלקטרונית תחת השם Art Indust. השניים שוחחו בטלפון, נפגשו וייסדו את הלהקה.

קריירה

מן ההתחלה, לאנלוג פוסי היה קשר הדוק עם עולם הסייבר. השירים הראשונים שלהם היו זמינים להורדה אינטרנט בפורמט MP3 שעות ספורות לאחר שהם היו מוכנים. שיטת שיווק זו הגדילה את קהל מעריציהם לפני שהתקליט יצא לאור. ההורדות באינטרנט חצו את רף המיליון.
בשנת 1999, לאחר שחזרו ממסע ההופעות האירופי שלהם, הם חתמו על חוזה עם חברת תקליטים גרמנית להוצאת התקליט הראשון שלהם, שמתוכו השירים Go Wacko ו-Psycho Bitch היו פרשנות מחודשת לסקס פיסטולס.
לצמד לא היה מנהל אישי והם מימנו את כל הוצאות הלהקה ובנו אולפן. בשנת 2000 הם עברו לגרמניה והקימו חברת תקליטים משלהם AP Records והוציאו את תקליטם השני Underground בשנת 2001.
באמצע שנת 2004 הם הוציאו את האלבום Trance N Roll שהכיל אלמנטים רבים של רוק כבד כולל נגינות סולו של גיטרות חשמליות.
כמו כן, הכיל האלבום את השיר Psycho Punko בו חזרה ג'גה למקורות הפאנק שלה. שיר זה היה פירוש מחודש ל-Smoke On the Water של דיפ פרפל.

פירוק הצמד

בשנת 2007, נפרדו ג'יגה וג'ינו ביחסיהם האישיים והמקצועיים והצמד התפרק.
המדריך לתזמורת לבני הנעורים

המדריך לתזמורת לבני הנעורים, אופוס 34 (באנגלית: The Young Person's Guide to the Orchestra) היא היצירה הפופולרית והמפורסמת ביותר של המלחין האנגלי בנג'מין בריטן. היצירה נקראת גם "וריאציות ופוגה על נושא של פרסל".

רקע

בריטן כתב את היצירה בשנת 1945 לסרט שהופק על ידי ה-BBC למטרת חינוך מוזיקלי לילדים. זאת אחת משלוש היצירות המפורסמות בחינוך מוזיקלי לילדים, ביחד עם "קרנבל החיות" של קאמי סן-סנס ו"פטר והזאב" של סרגיי פרוקופייב. בסרט בוצעה היצירה על ידי התזמורת הפילהרמונית של לונדון בניצוחו של מלקולם סרג'נט, ששימש גם בתור קריין המציג את כלי התזמורת. השחקן פיטר יוסטינוב מגיש קריינות בצרפתית בביצוע של היצירה עם תזמורת פריז בניצוחו של איגור מרקביץ'. כיום מבוצעת היצירה לרוב ללא קריין.
היצירה מתחילה בנגינת התזמורת כולה בנעימת הנושא הראשי שנכתבה על ידי הנרי פרסל למחזה "עבדלאזר, או נקמת הכושי" משנת 1695. לאחר השמעת הנושא בתזמור עשיר של ארבע קבוצות הכלים (כלי נשיפה מעץ, כלי נשיפה ממתכת, כלי מיתר וכלי הקשה) מופיעות 13 ווריאציות על ידי כלי התזמורת בתורם וכל כלי משנה את הנושא בהתאם לאפשרויותיו ואופיו.
טאונלי האס

ביוגרפיה

האס נולד וגדל בריצ'מונד, וירג'יניה. הוא לומד ומתאמן באוניברסיטת טקסס באוסטין בהדרכתו של אדי ריס.

2016

באליפות המכללות שנערכה באטלנטה, ג'ורג'יה ב-25 במרץ 2016 זכה האס במדליית זהב אישית במשחה ל-200 יארד חופשי בשיא עולם חדש של 1:30.46 דקות.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה האס במדליית זהב במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם קונור דווייר, ראיין לוכטה, ומייקל פלפס בתוצאה של 7:00.66 דקות, לפני בריטניה (7:03.13 דקות) ויפן (7:03.50 דקות). כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:44.14 דקות, התוצאה המהירה באולימפיאדה והשישית בכל הזמנים באותה העת. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.58 דקות.

2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה 2017 זכה האס ב-5 מדליות, 3 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, בלייק פירוני ונייתן אדריאן בתוצאה של 3:10.06 דקות, לפני ברזיל (3:10.34 דקות) והונגריה (3:11.99 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב כששחה בשלב המוקדמות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב כששחה בשלב המוקדמות. מדליית כסף אישית במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.04 דקות, אחרי סון יאנג מסין (1:44.39 דקות) ולפני אלכסנדר קרסניך מרוסיה (1:45.23 דקות) ומדליית ארד, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:03.18 דקות, אחרי בריטניה (7:01.70 דקות) ורוסיה (7:02.68 דקות), כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:44.58 דקות.

2018

באליפות המכללות שנערכה במיניאפוליס, מינסוטה ב-23 במרץ 2018 זכה האס במדליית זהב אישית במשחה ל-200 יארד חופשי בשיא עולם חדש של 1:29.50 דקות, לפני בלייק פירוני (1:30.23 דקות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי דין פריס (1:29.15 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכה האס בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.56 דקות, לפני אנדרו סליסקר מארצות הברית (1:45.74 דקות) וקצוהירו מצומוטו מיפן (1:45.92 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:04.36 דקות, לפני אוסטרליה (7:04.70 דקות) ויפן (7:08.07 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:43.78 דקות.
נומופוביה

נומופוביה היא פוביה (בעת) מאיבוד מגע עם הטלפון הנייד כתוצאה משכחה, אובדן, סוללה ריקה, תקלה וכיוצא בזאת.
המונח, קיצור של המילים no-mobile-phone phobia (בעברית: בעת באין טלפון נייד), נטבע במהלך מחקר של משרד הדואר הבריטי שנערך בשנת 2008 במטרה למפות את החרדות מהן סובלים משתמשי הטלפונים הניידים. המחקר, בהקף של 2,163 נשאלים, העלה שכ-53% ממשתמשי הסלולר בבריטניה נטו להיכנס לחרדה כאשר הם איבדו את מכשירם, או לחלופין כאשר הסוללה שלו התרוקנה, אשראי השיחות שלהם נוצל עד תום או שהם לא הצליחו לגשת לרשת הסלולרית כדי להוציא שיחות. המחקר מצא שכ-58% מהגברים ו-48% מהנשים סבלו מהבעת, ותשעה אחוזים נוספים נכנסו ללחץ כאשר המכשיר הנייד שלהם היה כבוי. 55 אחוזים מהנשאלים העידו שהסיבה העיקרית לחרדה היא אובדן הקשר עם משפחתם וחבריהם, 10 אחוזים העידו שהם נדרשים להיות זמינים בשביל עבודתם. המחקר גם השווה את רמת הלחץ שנוצרה בממוצע בגין נומופוביה לזו שנוצרת ביום החתונה בקרב בני הזוג ולזו הנוצרת בשל נסיעה לרופא השיניים. 
מחקר נוסף שנערך ב-2012 על ידי חברת SecurEnvoy העלה כי שיעור הסובלים מנומופוביה עלה ב-13% מאז בוצע המחקר הראשון, ומאפיין יותר נשים מאשר גברים (70% לעומת 61%), יותר צעירים מאשר מבוגרים (77% מבני העשרה).

ביקורת

למרות הממצאים שהעלו המחקרים השונים, פסיכולוגים נוטים שלא לראות בתופעה כ"פוביה", שכן גם אם נוצרת אצל הנומופוב חרדה, היא בגדר חרדה נורמלית שאינה מצריכה טיפול. כעדות לכך מציינים שאף מטופל לא הגיע למרכזים לטיפול בחרדה בשל סיבה זו.
לקרוא ולשרוף

הפקה

הסרט הוא סרטם הראשון של האחים כהן מאז צומת מילר (1990) שבו לא עבדו עם הצלם הקבוע שלהם, רוג'ר דיקינס. על הצילום הופקד הצלם המקסיקני עמנואל לובצקי. את פסקול הסרט הלחין קרטר בורוול, המלחין הקבוע של סרטי כהן. הפסקול כולל שימוש רב בכלי הקשה, במטרה ליצור אווירה בומבסטית המדגישה את החשיבות העצמית המופרזת של הדמויות.
את התסריט כתבו האחים בחלקו במקביל לעבודתם על התסריט של "ארץ קשוחה", סרטם האחרון לפני "לקרוא ולשרוף" שאופיו שונה לגמרי. הצילומים, שנערכו ברובם בברוקלין שבניו יורק, התחילו בסוף אוגוסט 2007 והסתיימו בתוך כחודשיים.

ניתוח

הסרט רווי במוטיבים החוזרים ונשנים בסרטיהם של האחים כהן: גירושין, בגידה, רצח ומוות סתמיים וטיפשות. העלילה, המתפתחת בשרירותיות, רק משמשת במה להצגת הדמויות האקסצנטריות. המסר של הסרט, אם ישנו כזה, נמצא בדבריו המסכמים של סוכן ה-CIA שאומר "צריך ללמוד לא לעשות זאת שוב, אמנם לא ברור בדיוק מה עשינו". בנוסף לכך, מציג הסרט ביקורת על טיב שפיותה של החברה האמריקאית באמצעות הדמויות הביזריות.
אולה שור-סלקטר

ביוגרפיה

שור-סלקטר נולדה בקישינב, בירת מולדובה, ובהיותה בת 13.5 עלתה עם משפחתה לישראל. אביה הוא במאי תיאטרון המלמד במגמת התיאטרון בבית הספר החקלאי ויצו נהלל. למדה בתיכון "ניר העמק" בעפולה במגמת פיזיקה-מחשבים. בצבא שירתה בלהקת פיקוד הצפון. למדה משחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי" (2001-1998). במהלך לימודיה זכתה במספר מלגות, ביניהן במלגת הצטיינות של קרן שרת אמריקה ישראל. זוכת פרס צבי קליר לתלמידה המצטיינת. 
שיחקה במשך חצי שנה בתיאטרון הספרייה, תיאטרון הבוגרים של בית צבי. 
משחקת מאז שנת 2002 בתיאטרון הקאמרי, בדרך כלל בתפקידים ראשיים. 
בטלוויזיה הופיעה ב"החצר", ב"בין השורות" וב"סוזנה הבוכייה", כמו כן הנחתה את התוכנית "חטף פתח" בטלוויזיה החינוכית, ועוד. 
לשור-סלקטר מופעי יחיד מוזיקליים בליווי נגנים המתקיימים בין היתר ב"קפה תיאטרון של הקאמרי", אותם היא גם מביימת ועורכת. מופע הג'אז "Twisted", מופע "לאור נרות" של רומנסות רוסיות וצועניות עתיקות אותם עיבדה מוזיקלית בצוותא עם יבגני (ז'קה) פיסק; מופע שירי משוררים: לאה גולדברג, רחל המשוררת ונתן אלתרמן, אותו עיבדה ביחד עם אורן אלדור. 
ב-2012 יצא לאקרנים הסרט "העולם מצחיק", בו שור-סלקטר מגלמת את דמותה של נטשה, אהובתו חולת הסרטן של שדר הרדיו גולן (אלי פיניש), שמנסה להקים מחדש את "הגשש החיוור".
היא משחקת בתפקיד הנשי הראשי של טניה, בסרטו של יבגני רומן, "איגור ומסע העגורים", שעלה במרץ 2013.
אולה שור-סלקטר נשואה לשחקן מיכה סלקטר ולהם שתי בנות. היא כלתו של השחקן אברהם סלקטר.
עושות חשבון

היסטוריה

התוכנית עלתה לאוויר ב-13 במאי 2015 את התוכנית הגישו נטע אחיטוב ולינוי בר-גפן. התחקיר הראשון עסק בדירות המסתור של חברות הסלולר.
ב-5 באוגוסט 2015 החליפה סיון קלינגבייל את נטע אחיטוב בהגשת התוכנית מטעמי הפקה.
בעונה הראשונה שודרו תחקירים על: רופאי שיניים, מחדלי בנייה, אופניים חשמליים ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-9 בספטמבר 2015 ועסק בחתונות.
העונה השנייה התחילה ב-16 בפברואר 2016. תחקיר פתיחת העונה עסק בסלטים.
בעונה השנייה שודרו תחקירים על: הלוואות, מחדלי ביצים, דיאטות ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-7 באפריל 2016 ועסק במזרנים.
העונה השלישית התחילה ב-13 ביולי 2016. תחקיר פתיחת העונה עסק במקררים.
בעונה השלישית שודרו תחקירים על: תחליפי בשר, הסרת שיער בלייזר, תעשיית ההריון ועוד.
תחקיר סיום העונה שודר ב-27 בספטמבר 2016 ועסק ברכבים.
העונה הרביעית התחילה ב-23 בינואר 2017. תחקיר פתיחת העונה עסק בהמבורגר הבריא ביותר. תחקיר שזכה לתהודה רבה.
תחקיר סיום העונה שודר ב-3 באפריל 2017 ועסק במה השתנה לאחר התחקירים של התוכנית.
העונה החמישית התחילה ב-13 ביולי 2017. תחקיר פתיחת העונה עסק בבריכות השחייה.
תחקיר סיום העונה שודר ב-25 בספטמבר 2017 ועסק במה השתנה לאחר תחקיר על מחדל הביצים.
ב-15 בינואר 2018 עלתה העונה השישית, שבה טליה פלד קינן החליפה את לינוי בר גפן, שעברה לכאן 11. תחקיר פתיחת העונה עסק בתעשיית הפלאפל.
החל משנת 2019 תשודר בערוץ 13.
כילון איש ספרטה

מותו של כילון

האגדה טוענת כי מותו של כילון נבע משמחה כאשר בנו זכה בפרס האגרוף במשחקים האולימפיים, וכי בהלווייתו השתתפו כל היוונים שנאספו שם.
אירופה אירופה

עלילה

סאלק (שלמה) ומשפחתו חיים בגרמניה. משפחתו נוסעת לפולין במחשבה ששם בטוח יותר. כאשר הגרמנים תוקפים את פולין בספטמבר 1939, סאלק ואחיו נשלחים למזרח, לברית המועצות. בזמן הבריחה סאלק ואחיו נפרדים, סאלק נופל למים וניצל על ידי חייל רוסי. כאשר הוא מגיע לברית המועצות הוא עובר לבית יתומים.
הוא חי בבית היתומים במשך שנתיים, וכאשר הגרמנים תוקפים את ברית המועצות, בית היתומים ננטש וסאלק מופרד מיתר היתומים. הוא נתפס על ידי הגרמנים ומעמיד פני גרמני ארי, ואלו משתמשים בו כמתרגם, בשל היכרותו עם השפות גרמנית, רוסית ופולנית. הוא בונה לעצמו זהות חדשה, לפיה הוא גרמני בשם יוזף "יופ" פרייל מלטביה. רוברט, אחד החיילים שהתיידד עם סאלק והטריד אותו מינית מגלה שסאלק נימול, ומבין מכך שהוא יהודי, אך מבטיח לא לספר לאף אחד. השניים הופכים להיות חברים קרובים. עם זאת, סאלק מודע לסכנה האורבת לו, ומנסה לערוק לצבא הסובייטי לאחר מות חברו. בניגוד לתוכניותיו, הרוסים נכנעים, והוא נודע כגיבור בקרב הגרמנים. עובדה זו אפשרה לו לעזוב את החזית ולהצטרף לבית ספר לנערי היטלר בבראונשוויג. הוא מאומץ על ידי באנפיהרר בשם מורדהורסט שהיה אציל מפומרניה.
בבית הספר הוא מתאהב בנערה גרמניה בשם לני, נאצית קנאית, אך מכריח את עצמו לקבל את העובדה שאהבתם אינה אפשרית. אמה של לני חושדת שיוזף הוא אינו מי שהוא טוען להיות, והוא מתוודה בפניה שהוא יהודי. אמה של לני לא גילתה זאת לאיש, ודרכי השניים נפרדו.
נערי היטלר נשלחים לחזית, כעת בברלין, והוא מצליח להיכנע לרוסים. שוביו אינם מאמינים שהוא אינו גרמני, ועומדים לירות בו. למזלו, אחיו, שזה עתה השתחרר ממחנה ריכוז, מזהה אותו. משחררים אותו זמן קצר לאחר מכן, והוא מהגר לארץ ישראל (שהייתה באותו זמן בשלטון מנדט בריטי), שם הוא מאמץ בחום את מורשתו היהודית.
שלמה פרל עצמו מופיע בסרט, בסצנת סיום קצרה המוקדשת לו. בסצנה זו, כסיכום מרגש לסיפור המדהים שעבר, הוא שר בעברית את הפסוק "הִנֵּה מַה-טּוֹב, וּמַה-נָּעִים-שֶׁבֶת אַחִים גַּם-יָחַד" (תהילים קל"ג, א).
שטח פנים נגיש

שטח פנים נגיש (באנגלית: Accessible surface area ובקיצור ASA או solvent-accessible surface area ובקיצור SASA) הוא שטח הפנים של מולקולה ביולוגית אשר נגיש לממס. יחידות המידה המקובלת ל-ASA  הן אנגסטרום רבוע. ASA תואר לראשונה ב-1971 על ידי ליי וריצ'רדס. אלגוריתם נפוץ לחישוב שטח הפנים הנגיש הוא אלגוריתם Shrake & Rupley שפותח ב-1973‏.
באלגוריתם Shrake & Rupley מציירים רשת של נקודות במרחק שווה ממרכז האטום, ומספר הנקודות שנגישות לממס מגדירות את שטח הפנים. הנקודות המצוירות ממוקמות ברדיוס ואן דר ואלס בתוספת רדיוס מוערך של מולקולת ממס, באופן הזהה לסיבוב כדור סביב האטום. עבור כל נקודה בודקים האם היא נפגשת עם שטח הפנים של אטומים שכנים, ומגדירים בהתאם האם היא נגישה או לא. לחישוב שטח הפנים מוכפל מספר הנקודות הנגישות בשטח הפנים שאותו הן מייצגות. בחירת רדיוס מולקולת הממס לצורך החישוב משפיע על שטח הפנים, כאשר בחירה ברדיוס קטן יותר עשויה להביא לפחות התנגשויות עם מולקולות שכנות ולשטח פנים גדול יותר. ערך נפוץ לחישוב כזה הוא 1.4Å כאומדן לרדיוס מולקולת מים. החישוב מושפע גם מבחירת רדיוס ואן דר ואלס של כל אטום. במקרים רבים נעשה החישוב על מודל ללא אטומי מימן ואז מוסף לרדיוס ואן דר ואלס של האטומים הכבדים גם רדיוס אטום המימן (group radii). החישוב נקבע גם ממספר הנקודות המגדירות את שטח הפנים, כאשר שימוש במספר נקודות רב יותר לדגימה יביא לפתרון מדויק יותר, אך יקר יותר לחישוב.
שיטה נוספת לחישוב שטח הפנים הנגיש, העושה שימוש בקירוב ליניארי של בעיה דו-גופית, היא LCPO ‏(linear combinations of pairwise overlaps).
עקרון הפיצה

עקרון הפיצה (באנגלית: Pizza Principle) או קשר הפיצה-סאבווי (Pizza-Subway Connection) הוא "חוק כלכלי" הומוריסטי, אך נכון היסטורית, המצביע על כך שמחיר כרטיס נסיעה ברכבת התחתית של ניו יורק ומחיר חתיכת פיצה בעיר שמרו על התאמה לאורך השנים.
מחיר הנסיעה ברכבת התחתית עלה דרמטית במהלך המאה האחרונה, מאז החלה הרכבת התחתית לפעול בעיר. ב-1904, עם התחלת השירות כרטיס נסיעה עלה 5 סנט. ב-1948, אחרי יותר מ-44 שנים הוכפל המחיר ל-10 סנט, ושוב הועלה ב-1953 ל-15 סנט. המחיר הועלה שוב ושוב, והגיע לדולר אחד ב-1986, ל-2 דולר ב-2003 ולמחירו הנוכחי - 2.75 דולר - ב-2015.
ה"חוק" הוצג לראשונה ב-1980 על ידי תושב העיר, אריק מ' בראם (Eric M. Bram). המונח התפרסם בתקשורת שוב חמש שנים מאוחר יותר, על ידי ההיסטוריון, הסופר ומבקר הקולנוע ג'ורג' פאסל (George Fasel), ושוב בראשית שנות ה-2000, כאשר העיתונאי קלייד הברמן (Clyde Haberman) צפה את עליית מחירי הפיצה בעיר, דבר שאכן התממש.
הוקו לילי

מאפיינים

ההוקו הוא עוף בינוני הדומה לתרנגול שחור ובעל ציצות נוצות שחורות וראש גדול. הוא מצוי באמריקה הדרומית בברזיל, פרו, קולומביה, אקוודור וונצואלה ביער האמזונאס ובכמה ביצות טרופיות וסובטרופיות.
אורכו של ההוקו 66 ס"מ. הוא גבוה ובעל רגליים ארוכות ונוצות חומות עם נוצות כנפיים חומות-אפורות ובטן אדומה. הזנב ארוך וכחול. הראש שחור סביב העיניים ישנו עור כחול והגבות צהובות. להוקו ישנו מקור מעט מעוקל בצבע אדום. עיניו של ההוקו גדולות כדי לקלוט הרבה אור בשעות הלילה.
ההוקו חי ביערות ומסוגל לעופף ולחיות על ענפים נמוכים, אך יעדיף להיות על הקרקע. הוא מחפש מזון קטן כמו פירות, זרעים ויצורים קטנים.
דמונולוגיה

דמונולוגיה הוא ענף מחקר בתחום התאולוגיה, העוסק בחקר שדים (באנגלית Demon) ואמונות לגבי שדים.
התחום עוסק בחקר אמונות שונות בפולקלור לגבי מגוון סוגים של שדים: כאלו המאופיינים כ"טובים" ונדיבים, ואלו המאופיינים כשליליים; המתוארים כדמויות אנוש, דמויות בלתי אנושיות (לעיתים כאנימיזם) או רוחות שאינן מתקיימות בתוך גוף כלשהו; ועוד. חוקרי התחום עוסקים באופן בו תופסות תרבויות שונות את דמויות השדים וכוחותיהם במסגרת המיתולוגיות והסיפורים העממיים שלהן. כן עוסק המחקר בתופעות חברתיות, דתיות ותרבותיות שונות הקשורות בתפיסות אלו בתוך כל תרבות.
מקור השם הוא מהמילה היוונית Δαίμooν ‏(daimōn), שמשמעה כוח אלוהי או על-אנושי.
מגבעת קנייטש

מגבעת קנייטש (נהגה: kneitsch, ביידיש "קמט"; מקורב לגרמנית, knaut­schen, "לקמט") הוא סוג של כובע שגברים חרדים, ליטאים וחסידי חב"ד נוהגים לחבוש. נקרא כך על שם הקיפול הנעשה בחזית הכובע. הקנייטש עשוי בדרך כלל מלבד, ולעיתים מקטיפה. הכובע ידוע בעולם בשם פדורה (fedora).

צורתו

בכיפתו של הכובע ישנו קמט אחד מרכזי לכל אורכה של הכיפה. בקדמתה של כיפת הכובע (במקום אחיזת הכובע) ישנם גם עוד שני קמטים קטנים יותר ("עיניים"). הכובע מיוצר כאשר התיתורה המקיפה אותו מוטה כלפי מעלה בדומה לקאפעלוש.

ליטאים וספרדים

חרדים בני הזרם הליטאי והספרדי חובשים לראשם את כובע הקנייטש אשר שוליו הקדמיים נוטים כלפי מטה. כובע זה עשוי לבד ולעיתים נדירות קטיפה. כובעי הקנייטש מיוצרים בעיקר באיטליה ובהונגריה וגם בצ'כיה. חברות הייצור המובילות בייצור כובעי הקנייטש הן בורסלינו וברנדולינו.
ליטאים נוהגים לחבוש את הקנייטש בכל ימות השבוע (ימי חול ובשבתות) ואף בחגים. בקרב ספרדים יש החובשים בעיקר בשבת. גם בשמחות ואירועים המתלבשים אליהם בלבוש שבת, נהוג לחבוש את הקנייטש.

חב"ד

חסידי חב"ד חובשים אף הם בכל ימות השבוע את כובע הקנייטש אשר שוליו הקדמיים נוטים כלפי מטה, אולם הקמט המרכזי בכיפתו של הכובע קנייטש עמוק ורחב יותר. חלק מהחסידים מעצבים את הקמט בצורת משולש.
בוריאטיה

היסטוריה מוקדמת

בתקופה הקדומה התגוררו בשטחה של בוריאטיה שבטים נוודים. לפי ממצאים בני ימינו הם יצרו כלים מנחושת, ארד וזהב והתקיימו בעיקר מציד איילים ודיג. מתקופתם נותרו ציורי קיר במערות קבורה.
במאה האחרונה לפני ספירת הנוצרים התחזקו באזור שבטי ההונים שהקימו לראשונה ממלכה עצמאית וכבשו את כל שטחי השבטים האחרים. כעבור 300 שנה החלו ההונים בפלישה לאירופה ועזבו את האזור, שבו נשארו שבטי המונגולים והאבנקים.
בשנת 1206 התחיל יליד האזור ג'ינגיס חאן במלחמה עם השבטים השכנים ועד מהרה הקים אימפריה שהשתרעה מגבולה המזרחי של סין עד פולין והונגריה באירופה, ובדרום עד איראן. תושבי האזור נטלו חלק פעיל בכיבושי ג'ינג'יס חאן והובילו ליצירת העמים המונגוליים של אסיה המרכזית ואירופה, כדוגמת הקלמיקים. לאחר מותו של ג'ינג'יס חאן התפרקה הקיסרות שלו לחאנויות קטנות, שהחשובה בהן באזור סיביר הייתה אורדת הזהב.
במאה ה-16 החלו הרוסים (המוסקבאים), שהשתחררו מעול אורדת הזהב, במסע כיבושים משלהם, ולאחר שהכניעו את חאנות קאזאן ב-1552 ואת חאנות סיביר, הגיעו ב-1582 למזרח סיביר ואזור ימת באיקל והתחילו בקולוניזציה של האזור והעמים היושבים בו.
בשנת 1666 הוקם אוסטרוג "ורכנאודינסק" שעם הזמן התפתח לעיר אולן-אודה. בהתאם להסכם נרצ'ינסק שנחתם בשנת 1689 השטח עבר לשליטת רוסיה הצארית.

במהפכה הרוסית ובמלחמת אחים 1917-1920

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

היסטורית החבל בגבולותיו הנוכחיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

ממשל ופוליטיקה

בראש בוריאטיה עומד נשיא, כיום אלכסיי צידנוב שמונה למלא את מקומו של ויצ'סלב נגוביסין, שכיהן בתפקיד במשך עשור בשנים (2007 - 2017). הנשיא נבחר בבחירות כלליות של הרפובליקה (מצב זה היה מוגבל עקב הרפורמה של ולדימיר פוטין בשנים 2003–2012). לבוריאטיה פרלמנט (המכונה חורל) בן 65 מושבים.

מיקום גאוגרפי

הרפובליקה נמצאת בדרום מזרח סיביר מדרום ומזרח של ימת באיקל. המרחק ממוסקבה הוא כ-5,532 קילומטר. הרפובליקה גובלת בצפון ובמערב במחוז אירקוטסק, בדרום-מערב ברפובליקת טובה, בדרום במונגוליה ובמזרח במחוז צ'יטה.

דמוגרפיה

אוכלוסיית הרפובליקה מנתה בשנת 2005 כ-969,100 תושבים. צפיפות האוכלוסייה הייתה 2.8 איש לקילומטר רבוע והקבוצות האתניות הגדולות ביותר ברפובליקה היו בוריאטים (27.8%) ורוסים (67.8%). השפות הרשמיות בבוריאטיה הן בוריאטית ורוסית. הרפובליקה כוללת 21 אזורים, 6 ערים, 17 יישובים עירוניים. בירתה  של בוריאטיה היא אולן-אודה. ערים גדולות נוספות הן סברובייקלסק, גוסינואוזיורסק וקיאחטה.
חאן אל-עומדאן

היסטוריה

החאן הוקם ב-1784, בתקופת שלטונו של אחמד אל-ג'זאר, במקום בו שכן בעבר בית המכס של ממלכת ירושלים הצלבנית. תכנונו של החאן מיוחס באופן אישי לאל-ג'זאר, כמו בנייני ציבור נוספים שהקים. החאן כולל חצר גדולה מוקפת בשתי קומות של אכסדרות, ובהן 40 עמודים, והם שהקנו לחאן את שמו. העמודים נבנו מאבני גרניט שהובאו מקיסריה ומעתלית וכן ממבנים שהקימו הצלבנים בעכו עצמה ונהרסו לשם כך. מעבר לאכסדרות מקורות שתי קומות המבנה בתקרות בצורת קמרון חבית. במרכזה של החצר הוקמה בריכת שיש שהוזנה במים באמצעות אמת עכו. 
קרבתו של החאן לנמל עכו הפכה אותו למרכז מסחר חשוב. הפעילות המסחרית נעשתה בקומת הקרקע, ובקומה השנייה פעל בית ההארחה. במהלך המאה ה-19, כאשר נמל עכו איבד מחשיבותו לטובת נמל חיפה, ירד גם מעמדו של חאן אל עומדאן, והקומה התחתונה שימשה למחסנים. ב-1868 שימש החאן את מייסד הדת הבהאית בהאא אללה, שקיבל בו את אורחיו. בהמשך פעל בו בית ספר בהאי. 
ב-1900 נבנה מגדל שעון מעל לכניסה הראשית אל המבנה הנמצאת בצידו הצפוני. מגדל השעון בחאן, כמו גם מגדלי שעון נוספים ברחבי ארץ ישראל, הוקם לציון 25 שנים לשלטונו של הסולטאן עבדול חמיד השני. המגדל כולל 5 קומות עשויות כורכר ובכל ארבעת צדדיו שעון, שמעליהם סהר וכוכב. בשנת 2001 הוחלפו השעונים בשעונים חדשים, שכל אחד מהם שונה: באחד ספרות רגילות, בשני ספרות לטיניות, בשלישי ספרות ערביות וברביעי אותיות עבריות. מגדל השעון מופיע על בול של דואר ישראל משנת 1961 בערך של 0.25 ל"י וכן על בול משנת 2004 בערך של 1.30 ש"ח.
כיום אין בחאן כל פעילות, למעט מופעים שנערכים בו במסגרת פסטיבל עכו, אך הוא מהווה את אחד האתרים המועדפים על תיירים בעיר. במהלך השנים ננקטו בו מהלכי שימור בסיסיים, אך ההזנחה ניכרת בקירותיו המתפוררים והמעוטרים בכתובות גרפיטי, ובעשבים השוטים הצומחים בו פרא. בכוונת החברה לפיתוח עכו העתיקה להסב אותו ואת חאן א-שונה הסמוך למלון בוטיק, והוא נמכר לשם כך ב-2008 ליזמים אנגלים. בשנת 1991 שימש החאן אתר צילומים לסרט הקולנוע "לא בלי בתי", וצולמו בו הסצינות של בית הספר בטהרן.
אסטרוד ז'ילברטו

ביוגרפיה

נולדה במדינת באהיה שבברזיל וגדלה בריו דה ז'ניירו. נישאה לזמר ז'ואאו ז'ילברטו בשנת 1959, והיגרה איתו לארצות הברית בשנת 1963. באמצע שנות ה-60 הם התגרשו.
קריירת השירה המקצוענית שלה החלה בהקלטת אלבום הבוסה נובה של סטן גץ ובעלה, ז'ואאו ז'ילברטו, בשנת 1963. ז'ילברטו, שלא הופיעה באופן מקצועני לפני כן, הצטרפה להקלטות לאחר התעקשות בעלה. השיר "הנערה מאיפנימה" ("The Girl from Ipanema") שביצעה בתקליט פרסם אותה, היא הפכה לכוכבת ג'אז והחלה בקריירת סולו. בתחילה התמקדה בביצוע בוסה נובה וג'אז אמריקאי ובשנות השבעים החלה להקליט לחנים של עצמה. בין היתר הייתה מועמדת לפרס גראמי לתגלית השנה.