ביבליוגרפיה של גרשם שלום

גרשם שלום, אבי תחום חקר הקבלה והמיסטיקה היהודית ומגדולי חוקריה, היה כותב פורה מאוד. חיבורו הראשון נכתב בגרמנית, על תנועת הנוער היהודית בגרמניה, והוא פורסם בשנת תרע"ה-1915. את הדיסרטציה שלו, באוניברסיטת ברלין, כתב על ספר הבהיר (אותו תרגם לגרמנית ופירשוֹ), וקיבל עליה, בשנת 1922, תואר דוקטור בהצטיינות יתירה. שנה אחר כך פורסם ספרו Das Buch Bahir (ספר הבהיר), המבוסס על עבודת הדוקטורט הנ"ל.
מאז כתב מאות מאמרים ועשרות ספרים, בעיקר בעברית וגרמנית ומעט באנגלית, שתורגמו לשפות רבות. כמו כן כתב עשרות רבות של ערכים אנציקלופדיים. הוא זכה לפרסום עולמי, בעקבות פרסום ספרו משנת 1941, Major trends in Jewish mysticism (זרמים עיקריים של המיסטיקה היהודית), ובפרט בשל ספרו המונומנטלי שבתי צבי והתנועה השבתאית בימי חייו, אשר נחשב לסמל למצוינות מחקרית וליצירת מופת של התרבות המערבית, אם כי לא בלי ביקורת, וכן בשל פרסומיו בחוג "ארנוס".

חיבוריו בעברית

חיבוריו הראשונים של שלום בעברית התמקדו בפרסומים ביבליוגרפיים ובמקורותיהם של המקובלים הראשונים. לדעת תלמידו, ישעיה תשבי, מחקריו המוקדמים על מקורות הקבלה, נועדו לתמוך בטענתו כי מחבר ספר הזוהר הוא מחבר קדום ולא ר' משה די ליאון. עם זאת, לאור ממצאי חקירותיו בנושא, הוא נאלץ לחזור בו מטענה זו. ספרים נוספים הוא הקדיש למקובלי ספרד, אולם אין ספק שחלק הארי של ספריו בעברית עסקו בחקר השבתאות וגלגוליה. הספר האחרון שחיבר בעברית היה ספר האוטוביוגרפיה שלו, מברלין לירושלים, גרסה מורחבת לגרסה הגרמנית, שכתב בשנת 1977, והוא יצא לאור רק לאחר פטירתו.
בשנים שחלפו מאז מותו של שלום, יצאו לאור קובצי מאמרים או מחקרים, במסגרת מפעל ההוצאה מחדש של ספריו. במסגרת זאת, מקובצים יחד מספר מאמרים או מספר מחקרים באותו הנושא, מצורפת להם הקדמה מאת חוקר קבלה, לרוב אחד מתלמידיו, ונספחים ביבליוגרפיים הבאים לעדכן את מצב המחקר כיום בנושא זה. המחקרים עצמם נדפסים יחד עם תוספות בהתאם להערות שהוסיף שלום במאמריו במהלך השנים והערות המהדירים. מלבד קובצי המאמרים או המחקרים יצאו לאור מהדורות חדשות של ספרים או מאמרים ארוכים שחיבר בחייו. כמו כן יצאו לאור מספר ספרים המבוססים על יומניו האישיים והמכתבים אותם החליף במהלך השנים, עם משפחתו, חבריו, חוקרים ואישים מפורסמים.

חיבוריו באנגלית

בתחילת דרכו כתב שלום בגרמנית וחיבוריו הראשונים התפרסמו כאמור בשפה זו, ורק בשלב מאוחר יותר החל לכתוב בעברית ומעט מאוד באנגלית. עם זאת, כמעט כל מחקריו בשפה הגרמנית והעברית תורגמו לאנגלית ונאספו בקובצי מאמרים. בנוסף, חלק מהחיבורים שפרסם באנגלית תורגמו לגרמנית ולשפות אחרות.
שני חיבוריו המפורסמים ביותר, שהופיעו בשפה האנגלית ושפות רבות נוספות: Major trends in Jewish mysticism ו- Sabbatai Sevi‏, הביאו לשלום הכרה אקדמית באוניברסיטאות היוקרתיות בעולם. עם זאת, שני ספרים חשובים שנכתבו על שלום ומחקריו, או התבססו עליהם, עוד בימי חייו: Kabbalah and Criticism, ספרו של הרולד בלום (Harold Bloom), חוקר ומבקר הספרות הנודע מאוניברסיטת ייל, משנת 1975 (החיבור התבסס בעיקר על מחקריו של שלום בקבלה); ו-Gershom Scholem: Kabbalah and Counter History, ספרו של דוד ביאל (David Biale), משנת 1979 (ביוגרפיה על שלום, חייו ועבודתו); הם שהרחיבו את מעגל קוראיו הבינלאומי מחוץ לכותלי האקדמיה, ואף בפני מי שאיננו בקי בתורתו.

חיבוריו בגרמנית

עד שעלה לישראל, בשנת 1923, הייתה השפה הגרמנית שפתו העיקרית של שלום. עם זאת, כבר מגיל צעיר למד עברית באינטנסיביות רבה, וכן גם יידיש וארמית. משעלה לישראל חיבר את רוב מחקריו בעברית, בגרמנית ומעט באנגלית. בין השנים 1938 עד 1949 לא פרסם מחקרים בגרמנית. הוא שב לפרסם בשפה זו רק משהחל להשתתף, בשנת 1949, בכנסים של חוג "ארנוס", כפי שיפורט להלן. למרות זאת, נראה כי גרמנית הייתה ונותרה השפה בה הרגיש בנוח יותר מכל, שכן חלק גדול מכתביו האישיים, למשל יומניו האישיים, זכרונותיו, מכתביו והפואמות שחיבר, היו בשפה הגרמנית.

פרסומים, ספרים וקובצי מחקר שנערכו לכבודו או לזכרו

כבר בחייו התפרסמו ספרים ומאמרים רבים לכבודו של שלום. החל משנות החמישים ובכל עשור לחייו יצאו פרסומים שונים לכבודו באכסניות שונות. לאחר מותו אף גדלה כמות הפרסומים. להלן יפורטו הפרסומים העיקריים (לא כולל מאמרים) לכבודו ולזכרו:

ספרים שחוברו על גרשם שלום ופועלו

על גרשם שלום ופועלו חוברו עשרות מאמרים, עבודות דוקטורט וספרים. להלן יפורטו הספרים שחוברו עליו ועל עבודתו (לא מוזכרים כאן החיבורים שלא יצאו בצורת ספר או תדפיס נפרד):