google/wiki40b huggingface dataset:
יורה ליבשיץ

ֿֿ
יורה ליבשיץ (בצרפתית: Youra Livchitz;‏ 1917, קייב - נרצח על ידי הגרמנים ב-17 בפברואר 1944, שרבק , בלגיה), היה פעיל יהודי במחתרת הבלגית  בשנות מלחמת העולם השנייה שהשתתף במבצע העצירה של הטרנספורט העשרים.

קורות חיים

הוריו של יורה, רחל ושלמה ליבשיץ, היגרו מקישינב למינכן ב-1910, שם נולד אחיו הבכור אלכסנדר ב-1911. האב שלמה סיים לימודי רפואה ב-1913. עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה לקייב, שם נולד יורה בשנת 1917. בשנת 1928 התגרשו הוריו של ליבשיץ.
רחל ליבשיץ, אמו של יורה, למדה בסורבון והתגוררה עם שני בניה בבריסל. היא הייתה חברה באגודה התאוסופית ובין חבריה היו אמנים ואינטלקטואלים. בעקבותיה החל ליבשיץ לפקוד מסגרות אינטלקטואליות, ובמסגרתן הכיר את רובר מייסטריו וז'אן פרנקלמון (צר'), לימים פעילי המחתרת הבלגית ושותפיו למבצע העצירה של הטרנספורט העשרים. ליבשיץ החל ללמוד באתנאום (קבוצה או חברה שהוקמה לשם דיוני השכלה, בעיקר בתחומי המדע והספרות) של אוקלה , ושם התגבשה קבוצה שלימים הפכה למעוז של מחשבה חופשית תחת הכיבוש הנאצי ושל התנגדות. ליבשיץ השתייך לחוגים האינטלקטואליים של השמאל הבלגי. בשנת 1935 החל ליבשיץ ללמוד רפואה באוניברסיטה החופשית של בריסל (ULB). הוא ארגן קבוצה לתמיכה בזכויות הסטודנטים והשתתף בתיאטרון הסטודנטים של האוניברסיטה וכן בקבוצת הכדורסל שלה.

במלחמת העולם השנייה

בתקופת לימודיו באוניברסיטה התיידד ליבשיץ עם ז'אן בורז'ה (צר'), שבשנת 1942 ייסד את קבוצת המחתרת הבלגית Groupe G (צר'). בנובמבר 1941 החליטה האוניברסיטה בה למד ליבשיץ להפסיק את פעילותה כדי לא לשתף פעולה עם הכובש הגרמני. ביוני 1942 הודיעו הגרמנים כי על רופאים יהודים ייאסר מעתה לעסוק במקצועם. ליבשיץ, אחיו אלכסנדר ואמו רחל פקדו באופן קבוע את האטלייה מרסל הסטיר  בבריסל, שהייתה גם מרכז מחתרת, ושאותה פקדו גם האמנים רנה מגריט ופול דלוו  והמדען איליה פריגוז'ין. לאחר שהגרמנים סגרו את הספרייה התיאוסופית, נותרה האטלייה מרכז חשוב של חשיבה אינטלקטואלית והתנגדות בבריסל. פוקדי האטלייה הקשיבו בסתר ל-BBC והפיצו עלוני מחתרת. ליבשיץ, ששלט ברוסית, צרפתית, גרמנית ואנגלית תרגם מידע מרשתות רדיו רוסיות. כינויו המחתרתי היה "ז'ורז'" (Georges). ליבשיץ החל לשתף פעולה בתכנון תקיפה של רכבת טרנספורט. הוא יצר קשר למטרה זו עם אחד מארגוני המחתרת הבלגיים, אך לא זכה לשיתוף פעולה. לאחר מכן גייס באופן עצמאי לשם כך את שני חבריו, רובר מייסטריו וז'אן פרנקלמון. ב-19 באפריל 1943 התקיפו השלושה את הטרנספורט העשרים.
אחד משותפיהם לקשר, רישאר אלטנהוף (צר'), נעצר על ידי הגרמנים, עונה ונורה. ב-13 במאי 1943 נעצרו גם ליבשיץ ואחיו על ידי הגסטפו. ליבשיץ הוחזק על ידי הגרמנים במבצר ברנדונק והוא ואחיו נורו על ידי הגרמנים במבנה הצבאי טיר נסיונל (צר') בבריסל. אלכסנדר נורה ב-10 בפברואר 1944 ויורה ליבשיץ נורה ב-17 בפברואר.
גוז גרין

היסטוריה

גוז גרין הוקמה ב-1875 כמקום ליצור חֵלֶב. בראשית המאה ה-20 רוב התושבים המקומיים היו ממוצא סקוטי, עובדה שמשתקפת בשמו של הפיורד הסמוך "לוך ברנטון" (Brenton Loch). במקום התגוררו אז 13 תושבים ובאותה תקופה החל היישוב להתפתח.
בשנת 1911 נפתח במקום מפעל שימורים שקצר הצלחה למשך תשע שנים אך בעקבות השפל הכלכלי שלאחר מלחמת העולם הראשונה הוא נסגר. למרות השפל, היישוב התפתח לאחר שהוא הפך להיות לבסיסה של חוות הכבשים של החברה הכלכלית של איי פוקלנד בלאפוניה ב-1922. האוכלוסייה גדלה לכ-200 תושבים ונבנו דירים לצאן וסככות לטיפול בצמר. ב-1927 נבנה דיר צאן ענק, שנטען שהוא הגדול בעולם, עם קיבולת של 5000 כבשים. יחד עם זאת קשה להוכיח טענה זו. ב-1979 נגזזו 100,598 כבשים בגוז גרין.
עד לשנות השבעים פעל בגוז גרין בית ספר בתנאי פנימיה שנוהל על ידי המדינה. במקום למדו 40 ילדים מתושבי היישובים הכפריים של איי פוקלנד. בהמשך הועבר בית הספר לבירה סטנלי. בניין בית הספר עצמו הפך למפקדת הכוחות הארגנטינים במלחמת פוקלנד ונשרף. בית ספר חדש נבנה לטובת הילדים המקומיים. אוכלוסיית היישוב הצטמצמה מאז המלחמה. ב-1982 גרו במקום מאה תושבים. בשנת 2000 עמד מספר התושבים על 40.

מלחמת פוקלנד

גוז גרין נכבשה על ידי הכוחות המזוינים של ארגנטינה במהלך מלחמת פוקלנד. מעל מאה תושבי האי נכלאו בבניין המרכז הקהילתי כאשר 1200 חיילים ארגנטינים כבשו את גוז גרין ואת דארוין הסמוכה. בין ה-28 במאי ל-29 במאי 1982 התחולל במקום הקרב הקרקעי הראשון במלחמה. הנחיתה של הכוחות הבריטים התקיימה בקרבת מקום וההנהגה הבריטית רצתה להשיג ניצחון מוקדם גם אם היעד לא יהיה בעל חשיבות צבאית. עד היום האזור ממוקש.
הדייט הראשון של ריילי?

תקציר העלילה

ריילי, שכבר בת 12, מביאה נער לביתה. כשההורים של ריילי רואים אותו, הם תוהים אם הם יוצאים לדייט. במהלך הסרט רואים את הרגשות של ההורים של ריילי, וכיצד הם מתמודדים עם הסיטואציה.

הפקה

במהלך ההפקה של הסרט "הקול בראש" עלה לדיון הצורך ליצור סרט קצר המבוסס על הסרט. ג'וש קולי אמר שלצוות היה כיף עם הנער שהופיע בסיום הסרט, ולכן רצו ליצור מצב בו יראו מה יקרה בסיטואציה בה הנער פוגש את ההורים של ריילי. הסרט נעשה תוך עשרה חודשים.
ג'וש קולי מסכם את העלילה שנוצרה "אם ילד מופיע ולאבא אין מושג מי הוא, המוח שלך משתגע. 'מי זה? מה הם עושים כאן?' כך הקולות שבראש שלך מדברים".
סולומון אש

קורות חיים

אש נולד למשפחה יהודית בוורשה שבפולין, והיגר לארצות הברית בשנת 1920. הוא קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1932, ובמשך 19 שנה כיהן כפרופסור במחלקה לפסיכולוגיה במכללת סווארת'מור בפנסילבניה. 
הוא התפרסם בשנות ה-50 של המאה ה-20, בעקבות ניסוי הקונפורמיות שהראה כי ללחץ חברתי ישנה השפעה חזקה על היחיד, כזו שיכולה להשפיע על אמונותיו והתנהגותו, גם כאשר ברור כי הקבוצה טועה. אש השפיע במחקרו הן על תחום הפסיכולוגיה הקוגניטיבית, והן על הפסיכולוגיה החברתית, ובפרט על ניסוי מילגרם המאוחר יותר. 
בנוסף ערך אש מחקר ידוע בנושא אפקט הראשוניות: בניסוי הוצגו תכונות של אדם מסוים לשתי קבוצות בסדר ישר והפוך; הוכח שהקבוצה של האנשים שראו את התכונות השליליות קודם תפסו את האדם בצורה שלילית יותר, בעוד אלה שראו את התכונות החיוביות קודם תפסו אותו בצורה חיובית.
עורב (קבוצת כוכבים)

כוכבי הקבוצה

α בעורב הוא כוכב לבן צהבהב במרחק של כ-48 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4. הכוכב נקרא גם "אל-כיבה" - בערבית "האוהל". למרות סימונו באות היוונית α הוא רק הכוכב החמישי בבהירותו בקבוצה.
β בעורב (קראז) הוא ענק צהוב במרחק של כ-140 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.8. זהו הכוכב השני בבהירותו בקבוצה.
γ בעורב (ג'יינה) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כחול במרחק של כ-165 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.6.
δ בעורב (אלגורב) הוא כוכב זוגי במרחק של כ-90 שנות אור ומורכב מכוכב כחול עם בהירות מדרגה 3.1 עם בן זוג עמום בדרגת בהירות 8, הניתן לצפייה בטלסקופ חובבים.
ε בעורב (מינקר) הוא ענק כתום במרחק של כ-300 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.
ננופוטוניקה

ננופוטוניקה היא שם כולל לתחום המחקר והטכנולוגיות המשלבים מערכות שגודלן האופייני הוא בסדר גודל של 1-400 ננומטר ), לבין תחום הפוטוניקה, כלומר תת-תחום באלקטרואופטיקה הדן בפוטונים. תחום זה דן בספקטרום החל מאזור התת אדום ועד האולטרה סגול.
שעונית חיקית

תיאור

העלים אובליים או מוארכים, באורך 10-15 ס"מ ו 1-10 ס"מ רוחב. הפרח ריחני וקוטרו 7-10 ס"מ. לרוב פורח בסוף הקיץ או תחילת הסתיו, זקוק לשמש מלאה. מין זה מושך דבורים, פרפרים וציפורים ומתאים לגידול בבית.
הפרי מזכיר ביצה בצורתו, צבעו צהוב עד כתום בהיר, אורכו 8-15 ס"מ ורוחבו 5-10 ס"מ. משקלו מ-90 ועד 300 גרם. הפרי מטופח במספר אזורים בברזיל ומאוד מוערך שם בגלל מספרם המועט של פרחיו.
האורגים

היסטוריה

מייסדי הלהקה הם פיט סיגר, רוני גילברט, לי הייס  ופרד הלרמן . רפרטואר הלהקה כלל שירים עממיים אמריקאיים, שירי גוספל, מוזיקה שחורה, שירי עמל, וכן שירים עממיים בשפות שונות מרחבי העולם. הלהקה פרצה לתודעת הציבור בארצות הברית לאחר שהמשורר קרל סנדברג אמר בראיון ב-1949: "כשאני שומע את אמריקה שרה, "האורגים" נמצאים שם.".
בעקבות ההצלחה הקליטו "האורגים" ביצועים לשירים "צאנה, צאנה", ו"שלום חברים, שלום" בעברית, ואלו הצליחו במצעדי הפזמונים. השיר "צאנה-צאנה" מופיע ראשון באוסף להיטיהם הגדולים. "האורגים" ערכו מסע הופעות מצליח בישראל בשנת 1959.
הלהקה נחשדה ב"נטיות סוציאליסטיות" על ידי ג'וזף מקארתי בתחילת שנות החמישים, מאחר שחלק משירי העם שביצעה היו שירי מחאה ומילותיהם עסקו בזכויות האדם. הפופולריות של "האורגים" דעכה, אך בשנת 1955, עם תום עידן מקארתי, הם חזרו לקדמת הבמה ושיחזרו את הצלחת העבר שלהם. בשנת 1958 פרש פיט סיגר, ואת מקומו מילאו פרנק המילטון, ברני קראוס ואריק דארלינג חליפות. פיט סיגר השתתף בסיור בישראל ב-1959.
בשנת 1963 ערכו "האורגים" מופע פרידה, בו השתתף גם פיט סיגר. לאחר מכן ערכו מספר מופעי איחוד, אחת למספר שנים. ההופעה האחרונה בהרכב המקורי נערכה ביוני 1981, כאשר לי הייס ישוב בכיסא גלגלים, קטוע גפיים ובמצב בריאותי רופף. הוא נפטר חודשיים לאחר מכן.
רוני גילברט (1926-2015), בת למשפחה יהודית, הרבתה לעסוק בנושאים פוליטיים, והקימה מספר מקהלות ששרו שירי עם ושירי מחאה. בשנת 1982 נפגשה עם נשים מלבנון ומשטחי הרשות הפלסטינית, הקליטה שיר רחוב פלסטיני עממי, וערכה מספר מופעי הזדהות עם תנועת השמאל "נשים בשחור". בראיונות עימה התבטאה רבות בנושאי הסכסוך הישראלי-פלסטיני.
קארן הורני

חייה ועבודתה

קארן הורני נולדה ב-1885 בגרמניה, ועמדותיה פורסמו לראשונה בארצות הברית, לשם היגרה ב-1932, ושם ייסדה את המכון האמריקני לפסיכואנליזה. הורני אימצה רבים ממושגיו ומהנחותיו הבסיסיים של פרויד בדבר רמות המודעות, הקונפליקטים הרגשיים, ההדחקה, ההעברה ורעיון האסוציאציות החופשיות. אך לעומת פרויד דחתה את מרכזיותם של האינסטינקטים, ודחתה את האספקטים הביולוגיים והליבידנליים שאפיינו את הגישה הפסיכואנליטית הקלאסית. היא האמינה שלבני אדם יש יכולת ורצון לפתח את אישיותם בכיוון חיובי, ושהפרעות פתולוגיות מקורן בחסימה של נטיות אלה על ידי גורמים חברתיים חיצוניים. היא הייתה מן הראשונים שהדגישו את קיומה של התפתחות נשית עצמאית המנותקת מזו הגברית. הורני גם החשיבה מאוד את התנאים החברתיים והתרבותיים בעיצוב התפתחותן הפסיכולוגית של הנשים.
עיקר עבודתה היה בין השנים 1922-1939. בחיבור משנת 1926 שכותרתו "הבריחה מנשיות", תקפה הורני בנחרצות את התפיסה הפסיכואנליטית של פרויד בנושא התפתחות הנשיות. הורני טענה שאין בין המינים הבדלים פסיכולוגיים, שאפשר ליחסם אך ורק לביולוגיה; לטענתה יש לנשים דווקא עליונות בעניין.
הורני עסקה גם באספקטים נוספים, כגון ההיבטים הכלכליים והיחסים הבין אישיים בקשרי נישואין, הורות, מונוגמיה, אוננות, דרכי ביטוי למיניות ועוד.
קארן הורני פעלה גם בתחום ההומניסיטי בפסיכולוגיה, והגיעה למסקנה שעל מנת להגיע למימוש עצמי, על ההורים לפתח את הייחודיות של הילד, ולהדגיש בפניו שהוא אדם יחיד במינו. 
לטענתה, ללא תנאים אלו הילד יפתח חרדה בסיסית בה נתפס העולם כמקום קר ומנוכר, והוא יחווה קשיים בביטוי רגשות ספונטני ויצירת קשרים עם הזולת. כדי להתמודד עם החרדה הבסיסית הזו עשוי האדם לנקוט בהגנות בין-אישיות או תוך-נפשיות; הגנות בין-אישיות עשויות ליצור תנועה לקראת בני האדם (ציות מוגזם וביטול אישי), תנועה נגד בני אדם (אלימות ונרקיסיזם) או התרחקות וניתוק מבני אדם.
כביש הטבעת של לונדון

היסטוריה

בתחילת המאה ה-20 החלה להיווצר בעיית תחבורה אמיתית בעיר לונדון. לאורך השנים הועלו מספר הצעות להתמודדות עם הבעיה, עד שבשנת 1938 פורסמו מסקנות לגבי פיתוח כבישים מהירים על ידי המהנדסים צ'ארלס ברסלי ואדוארד לוטיינס. מספר שנים לאחר מכן פטריק אלברקרומבי, מעצב ערים ואדריכל, פרסם שני מחקרים (בין 1943–1944) לגבי הבעיות השונות של לונדון. בין היתר הציע אלברקרומבי להקים מספר כבישי טבעת סביב מרכז העיר, כאשר כל אחד מהם רחוק ורחב יותר מקודמו. תוכניות אלו לא מומשו בתקופה זו משום סיומה של מלחמת העולם השנייה והבעיות הכלכליות שבאו לאחריה.
בשנות ה-60 המועצה של לונדון הגדולה הגתה את תוכנית ארבע כבישי הטבעת סביב העיר. חלקים משתי הטבעות החיצוניות נבנו בתחילת שנות ה-70, אך שתי הטבעות הפנימיות שהיו עתידות להיבנות בתוך החלקים הפנימיים של העיר נתקלו בהתנגדות ורק קטעים בודדים נבנו ולבסוף התוכנית בוטלה בשנת 1973 לאור ההתנגדות הרבה. בשנת 1975 שונו התוכניות המקוריות ושתי הטבעות החיצוניות אוחדו לכדי טבעת אחת שקיבלה את השם M25. כך, החל משנת 1975 ועד 1986 נבנה הכביש בקטעים נפרדים, כאשר כל חלק נבחן וקיבל היתרי בנייה בנפרד. הכביש הגמור נפתח באופן רשמי במעמד ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר ב-29 באוקטובר 1986.
יחסי ארצות הברית–בורונדי

היסטוריה

בשנת 1962 כוננה ארצות הברית את היחסים הדיפלומטיים עם בורונדי, כאשר היא השיגה את עצמאותה מבריטניה. בעקבות קבלת העצמאות, המדינה חוותה התנקשויות פוליטיות, אלימות אתנית, וכמה תקופות של סכסוך מזוין, וכמה ממשלות אף עלו לשלטון בעקבות הפיכות. הסכם השלום של ארושה שנחתם בשנת 2000, בצירוף להסכמי הפסקת האש שנחתמו יותר מאוחר, הובילו לסיום מלחמת האזרחים שנערכה במדינה בין השנים 1993–2006. בשנת 2015 הנשיא נקורונזיזה הודיע על החלטתו לרוץ לבחירות לקדנציה שלישית, ובעקבות כך פרצו הפגנות בבירה בעקבות כישלון ההפיכה. כתוצאה מהאלימות הפוליטית והמשברים הכלכליים נוצרה הגירה מסיבית של פליטים, לעבר המדינות השכנות.
ארצות הברית תומכת בהשגת יציבות ארוכת טווח ושגשוג בבורונדי, פיוס כוללני; סיוע הומניטרי; צמיחה כלכלית; וקידום הפתיחות הפוליטית והרחבת החירויות הדמוקרטיות. ארצות הברית תומכת בקהילת מזרח אפריקה (EAC), ומבקשת להקל על חדירה עמוקה יותר של בורונדי בשווקים הבינלאומיים, כאמצעי לקידום פיתוח כלכלי בר קיימא.
המטרות הרשמיות של ממשלת ארצות הברית הן "לעזור לעם בבורונדי לממש שלום צודק ובר קיימא, המבוסס על עקרונות דמוקרטיים ופיתוח כלכלי בר-קיימא". ארצות הברית מעודדת יציבות פוליטית, רפורמות דמוקרטיות מתמשכות, פתיחות פוליטית, כיבוד זכויות אדם ופיתוח כלכלי בבורונדי. בטווח הארוך, מבקשת ארצות הברית לחזק את תהליך הפיוס הפנימי והדמוקרטיזציה בכל מדינות האזור, כדי לקדם קהילה של מדינות דמוקרטיות יציבות, שתפעל למען אינטרסים חברתיים, כלכליים וביטחוניים הדדיים ביבשת.
בשנת 2011 שלחה ארצות הברית חבילת סיוע צבאי בשווי של 45 מיליון דולר לבורונדי ולאוגנדה, שכללו ארבעה מטוסים ללא טייס.

יחסים דיפלומטיים

ארצות הברית מחזיקה בבורונדי רק שגרירות בבוג'ומבורה, ואילו בורונדי מחזיקה בארצות הברית רק שגרירות בוושינגטון די סי.
גילי דנון

ביוגרפיה

גילי א. דנון נולד וגדל בחולון ובתל אביב. אביו, שי דנון, היה שחקן ובעל גלריה לאמנות, ואמו דליה דנון היא אוצרת אמנות. בתיכון למד בבית הספר לאמנויות "תלמה ילין" במגמת תיאטרון (1993-1989). בצה"ל שירת בחטיבת הנח"ל. הוא בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב והתמחה בבימוי והפקה (2002-1998).
דנון הוא אמן רב-תחומי (קולנוע, שירה ואמנות וידאו), ויחד עם בת זוגו הבמאית אפרת שלום-דנון הם הבעלים של חברת "שמלה אדומה הפקות", הפועלת בתחום הווידאו, האינטרנט והפקות הסרטים.
תסמונת הסינוס החולה

תסמונת הסינוס החולה (באנגלית: "Sick sinus syndrome", או "SSS") היא שם שניתן לקבוצה של הפרעות קצב לב הנגרמות כתוצאה מתפקוד לא תקין של קשר הגת והפרוזדור, שהוא הקוצב הראשי בלב האדם. התסמונת מאופיינת באפיזודות חוזרות של הפסקה בפעילות הקוצב הראשי, המתבטאות בהפסקה של מספר שניות בפעילות הלב, או בהופעה של ברדיקרדיה. "תסמונת טכיקרדיה-בדיקרדיה" היא הופעה קלינית מסוימת של תסמונת הסינוס החולה, במהלכה קצב הלב משתנה בין קצב מהיר לקצב איטי לסירוגין. תסמונת זאת מקושרת במקרים רבים למחלת לב איסכמית ולבעיות במסתמי הלב.
הגורמים לתסמונת הסינוס החולה הם לרוב הצטלקות, התנוונות או נזק אחר לקוצב הסינוס. במקרים מסוימים עשויה התסמונת להיות תוצאה של מחלות כמו סרקואידוזיס, עמילואידוזיס, המוכרומטוזיס ומחלת צ'אגאס. לעיתים נגרמת התסמונת כתוצאה מקרדיומיופתיה
או מניתוח לב.
תסמונת הסינוס החולה עשויה להיות גם תוצאה של השפעות חיצוניות. תרופות מסוימות כמו דיגוקסין, חוסמי בטא או חוסמי תעלות סידן עלולות לגרום להפרעה בפעילות קוצב הסינוס. כמו כן, הפרעה באיזון של מערכת העצבים האוטונומית, תת-פעילות של בלוטת התריס או הפרעות אלקטרוליטריות כגון היפרקלמיה.
התסמונת נפוצה יותר בקרב קשישים, שם הסיבה היא לרוב הצטלקות לא ספציפית של הקוצב. בילדים, עשויים חלק מניתוחי הלב, ובעיקר ניתוחים המבוצעים בפרוזדורי הלב, לגרום לתסמונת הסינוס החולה.

טיפול

הטיפול במקרים סימפטומטיים של תסמונת הסינוס החולה כולל ברוב המקרים השתלה של קוצב לב. הקוצב פועל באמצעות אלקטרודה הממוקמת בעלייה ימין, שמטרתה היא להחליף את קוצב הסינוס. תפקידו של הקוצב הוא למנוע האטה של קצב הלב אל מתחת לקצב מסוים. במקרים בהם מעורבת גם טכיקרדיה, יתווסף גם טיפול תרופתי להאטת קצב הלב. עם זאת, טיפול כזה יוכל להינתן רק לאחר השתלה של קוצב לב, בשל החשש כי טיפול להאטת הקצב עלול לגרום לברדיקרדיה. במקרים בהם הטכיקרדיה היא מסוג פרפור עליות, יהיה צורך לעיתים בטיפול בנוגדי קרישה על מנת למנוע היווצרות קרישי דם העלולים לגרום לשבץ מוחי. מקרים של תסמונת הסינוס החולה שאינם מלווים בסימפטומים אינם דורשים טיפול. עם זאת, במקרים רבים חלה התקדמות במחלה במהלך השנים, כך שגם מקרים שלא התבטאו בסימפטומים בתחילה עשויים לגרום לסימפטומים בהמשך.
במקרים בהם התסמונת היא תוצאה של גורם חיצוני כמו תרופות או היפרקלמיה, יש לטפל בגורם.
מרד הסטרפים

מרד הסטרפים הוא הכינוי שניתן לסדרת מרידות שפרצו בממלכת פרס האחמנית במאה ה-4 לפנה"ס השם נובע מכך שמנהיגי המרד היו סטרפים (מושלי פרובינציות) שניסו להפוך לשליטים עצמאיים, בלי להיות תלויים במלך פרס.
המרד החל בשנת 372 לפנה"ס, כאשר הסטרפ של קפדוקיה דטמס פתח במרד נגד המלך ארתחששתא השני. דטמס הדף את התקפות הסטרפים הנאמנים לארתחששתא בהצלחה רבה. בשנת 366 לפנה"ס הצטרף למרד אריוברזנס, הסטרפ של פריגיה, משום שהמלך רצה להחליף אותו. ארבע שנים לאחר מכן הצטרף אל המרד גם אורונטס, הסטרפ של ארמניה. ובשל עוצמתו הרבה ומוצאו האצילי נבחר להנהיג את המרד. אולם אורונטס בגד בחבריו והסגיר אותם למלך. אריוברזנס ודטמס נהרגו, אולם השאר קיבלו חנינה, ואורונטס קיבל הרחבה רצינית לסטרפיה שלו.
משה קנטור

קורות חיים

קנטור ידוע בעולם במלחמתו העיקשת באנטישמיות ובגזענות. הוא נשיא המועצה האירופאית לסבלנות ופיוס (ECTR).
בשנת 2007 ייסד, ושימש נשיא של הפורום הבינלאומי למניעת אסון גרעיני בלוקסמבורג. 
קנטור מכהן גם כנשיא הMuseum of Avant-Garde Mastery שיוסד במוסקבה ב-2001 ביוזמתו. במוזיאון זה נמצא האוסף הגדול ביותר של אמנות אוונגרד רוסית של המאה ה-20. 
משה נשוי לאנה קנטור ולהם 4 בנים ובת.
דוברי בוז'ילוב

הקריירה הפוליטית

בוז'ילוב סיים בית ספר תיכון בסבישטוב וב-1902 החל לעבוד כפקיד בנק בעיר קיוסטנדיל. בהמשך, ובמשך 36 שנים הועסק בוז'ילוב בבנק הלאומי הבולגרי, תוך שהוא מכהן מספר פעמים כנגידו. בנובמבר 1938 מונה לשר האוצר בממשלתו של גאורגי קיוסאיבנוב, משרה שהחזיק גם בממשלתו של בוגדאן פילוב. ב-28 באוגוסט 1943 נפטר בוריס השלישי, מלך בולגריה, בוגדאן פילוב מונה לעוצר המלוכה והתפטר מתפקיד ראש הממשלה. בין 9 ל-14 בספטמבר כיהן שר הפנים פטר גברובסקי כראש הממשלה בפועל וב-15 בספטמבר מונה בוז'ילוב לתפקיד. בוז'ילוב כיהן גם כשר הפנים במקום גברובסקי שאולץ להתפטר. בוז'ילוב היה מלוכן ותמך בהצטרפות הבולגרית להסכם התלת-צדדי. במהלך כהונתו המשיך בוז'ילוב את המדיניות הבולגרית, שעיקרה תמיכה במדינות הציר ללא עירובו בפועל של הצבא הבולגרי בלחימה.

אחריתו

בספטמבר 1943 נכנעה איטליה ובשלהי אותה שנה החלו בעלות הברית בהפצצות כבדות על סופיה. החלה מסתמנת תבוסת הגרמנים במלחמה וההנהגה הבולגרית החליטה לשנות את הרכב הממשלה כדי להציג מגמה פרו מערבית. ב-31 במאי התפטר בוז'ילוב ולמחרת היום מונה לתפקיד איוון בגריאנוב שנחשב פרו מערבי. לאחר התפטרותו מונה בוז'ילוב לתפקיד נגיד הבנק הבולגרי. ב-9 בספטמבר 1944 כבש הצבא האדום את סופיה ובמקביל התחוללה בממלכה הפיכה שהובלה על ידי תנועת חזית המולדת. הגנרל קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה והוקם בית דין מיוחד לשפיטת חברי מנגנון השלטון הקודם ומשתפי הפעולה עם הנאצים. ב-6 באוקטובר 1944 נעצר בוז'ילוב, הועמד לדין ונמצא אשם בפשעים נגד העם הבולגרי. ב-1 בפברואר 1945 הוצא בוז'ילוב להורג בידי כיתת יורים בשטח בית העלמין בסופיה, ביחד עם 180 פוליטיקאים ואנשי צבא, חברי מנגנון המשטר הקודם. ב-26 ביוני 1996 ביטל בית המשפט העליון הבולגרי את הרשעתו של בוז'ילוב וזיכה אותו מכל סעיפי האשמה.

בוז'ילוב והקהילה היהודית

באוקטובר 1940 פרסמה הממשלה הבולגרית את הצעת החוק להגנת האומה, שדמה במתכונתו לחוקי נירנברג. נציגי הקונסיסטוריון של יהדות בולגריה נפגשו עם חברי הממשלה במטרה למנוע את פרסום החוק. במהלך פגישה עם ראש הממשלה פילוב שבה נכח בוז'ילוב ובמהלכה תיארו ראשי הקהילה את מצוקתם, עלב בוז'ילוב בראשי הקונסיסטוריון ולעג לתיאור מצבה של הקהילה,.
בוז'ילוב היה שותף לאישור הממשלה להסכם שחתם אלכסנדר בלב עם תיאודור דנקר בדבר גירושם של 20,000 יהודים מ"השטחים הבולגרים החדשים". כפועל יוצא מהאישור גורשו במרץ 1943, 11,343 יהודי תראקיה היוונית ומקדוניה הווארדארית אל מחנה טרבלינקה.
לאחר מינויו לתפקיד ראש הממשלה, תוך התחזקות מגמת התבוסה הגרמנית במלחמה, החליטה הממשלה הבולגרית לשנות את מדיניותה גם כלפי יהודי הממלכה. בנובמבר 1943 הותרה מחדש העלייה לארץ ישראל. במרץ 1944 יצאה מבולגריה קבוצה ראשונה של 50 ילדים יהודים. מנובמבר 1943 ועד 9 בספטמבר 1944, מועד כיבושה של בולגריה על ידי הצבא האדום עלו לישראל 766 יהודים,. עם כינון הממשלה נפגש שר הפנים הבולגרי דוצ'ו כריסטוב עם מושלי המחוזות בממלכה ובהנחיית בוז'ילוב ציין, שהממשלה לא תפעל עוד לגירוש היהודים מתחומי בולגריה ויוענקו להם הקלות מסוימות ברכישת מזון ובמכירת רכוש.
ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט

קריירה מוקדמת

פון ברוקדורף-אהלפלדט נולד ב-13 ביולי 1887 בפרלברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1907 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד היגר ה-3 (שלזוויג הולשטיין), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. ב-18 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת אובר לוטננט, ובשנת 1916 נפצע קשה כמפקד פלוגה בקרב ורדן. ב-18 באפריל 1916 הועלה לדרגת האופטמן, ולאחר החלמתו מונה לקצין מטה בקורפוס ה-4. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.
לאחר המלחמה הצטרף פון ברוקדורף-אהלפלדט לפרייקור, ולאחר מכן הצטרף לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1927 הועלה לדרגת מיור, וב-1 במרץ 1930 מונה לקצין מטה בפיקוד הרגלים ה-2. ב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בפברואר 1932 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-1. ב-1 במרץ 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-8 (הפרוסי), וב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור, ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד הדיוויזיה ה-23, וב-1 במרץ 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

מלחמת העולם השנייה

כאשר פרצה מלחמת העולם השנייה היה פון ברוקדורף-אהלפלדט מפקד הדיוויזיה ה-23, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות צפון. במהלך המערכה על צרפת לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-3 במסגרת הארמייה ה-12, וב-1 ביוני 1940 מונה פון ברוקדורף-אהלפלדט למפקד הקורפוס ה-28 ולחם עמו במהלך מבצע אדום כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות A. ב-21 ביוני 1940 מונה למפקד הקורפוס ה-2, וב-1 באוגוסט הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך מבצע ברברוסה לחם עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-15 ביולי 1941 קיבל על פעולותיו בקרב על קובנה את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בינואר 1942 פיקד פון ברוקדורף-אהלפלדט על הכוחות הנצורים בכיס דמיאנסק, עד לפריצת המצור במאי 1942, ועל כך קיבל ב-27 ביוני 1942 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.
ב-28 בנובמבר 1942 נאלץ פון ברוקדורף-אהלפלדט לפרוש מתפקידו עקב מחלה, וב-9 במאי 1943 מת בברלין, והוא בן 55 שנים.
גארט קמפ

ביוגרפיה

כשהיה במהלך הלימודים ייסד קמפ את StumbleUpon, פלטפורמת רשת אשר גדלה ליותר מ-25 מיליון משתמשים, ומכר אותה ל-eBay בשנת 2007 תמורת 75 מיליון דולר. 
לאחר ההצלחה ייסד את אובר, שירות הזמנת רכב דרך מכשיר נייד, יחד עם טרוויס קלניק. אובר התפתחה במהירות, פועלת במדינות רבות ושווייה הוערך בסוף שנת 2015 ביותר מ-62 מיליארד דולר.
בשנת 2015 רכש חזרה נתח גדול של מניות StumbleUpon.
עקב הצלחת אובר הוערך הונו האישי של קמפ ביותר מ-6.3 מיליארד דולר.
אמון (אל)

בתנך

הסגידה לאל בעל ראש איל מוזכרת בפרשת ויגש ופרשת וארא והטלה מוגדר כ"תועבת מצרים". בספר ירמיה מוזכר אמון כראש המיתולוגיה המצרית. חז"ל מסבירים שזה כי מזל טלה הוא ראש המזלות. מנשה, מלך יהודה, שתואר בתנ"ך כמלך הרע ביותר בתולדות יהודה, קרא לבנו אמון כנראה על שם אל זה.
נינה אוסטרם

ביוגרפיה

אסטורם נולדה בקוקולה כאחת משלושה ילדים למשפחה דוברת שוודית, ב-1981 היא סיימה תיכון וב-1986 סיימה תואר בפילולוגיה אנגלית באוניברסיטת טורקו.
לאחר שנות נעוריה החלה לכתוב שירים ולהתפתח מבחינה מוזיקלית, ב-1992 הוזמנה לקחת חלק בסמינר אומנים בהולנד ועקב זאת הופיעה כזמרת בתוכנית בטלוויזיה ההולנדית, מפיק התוכנית התרשם מהופעתה של אסטורם והציע לשמש כמנהלה, באותה שנה הוציאה את אלבומה הראשון.
בשנת 2000 נבחרה לייצג את פינלנד בתחרות האירוויזיון עם השיר "קצת" וגברה בתחרות הגמר הלאומית בין היתר על להקת נייטוויש. היא נשואה ולה זוג תאומות, בנוסף היא מהווה שגרירה של רצון טוב עבור קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים בעיר הולדתה.
הפי

מיתולוגיה

הצפת הנילוס השנתית נחשבה כבואו של הפי. מאז ההצפה, הקרקע המדברית בדרך כלל, הפכה לפוריה ומתאימה לגידול יבולים, בשל כך הפי נחשב כסמל לפוריות. תפקידו החשוב הקנה לו לעיתים את ההגדרה "אבי האלים", ונחשב לאב מסור העוזר לשמור על איזון היקום, ובגינו מערכת היקום מסודרת והרמונית.  הוא היה נחשב כ"ידידו של גב", אל  האדמה המצרי,  ו"אדונו של נפר", אל התבואה. מקובל היה כי הוא חי בתוך מערה במקור הנילוס ליד אסואן. פולחן הפי היה בעיקר באזור האי יב. כוהניו היו עורכים טקסים, בהם היו מודדים באמצעות נילומטר, את מידת זרימת המים אשר תגיע כתוצאה מהשיטפון השנתי. בתקופה מאוחרת סודרו האלים המצריים בזוגות ובשלשות, אז נחשב הפי לבעלה של נחבת.
ע'וטה

ע'וטת דמשק (בערבית: غوطة دمشق, מקום של נחלי מים, גנים וצמחייה) היא נווה מדבר בדרום-מערב סוריה, בו שוכנת העיר דמשק. נווה המדבר מהווה את אסם התבואה העיקרי של אגן דמשק והוא מושקה בידי נהרות העוג' והברדה. הגנים מקיפים את העיר מצדה הדרומי והמזרחי. הע'וטה מחולקת לע'וטה המזרחית ולע'וטה המערבית, ובמבחינה מנהלית חלקים ממנה שייכים למחוז דמשק וחלקים למחוז ריף דמשק.
הע'וטה הייתה מיושבת במשך אלפי שנים ברציפות וסיפקה את צורכי המזון של יושבי אזור נרחב. הגידולים החקלאיים העיקריים הם שזיף, כותנה, צפצפה ואגוזים; אספסת, תירס, חיטה ושעורה. בעשורים האחרונים החל גידול מואץ בהתיישבות בע'וטה ובדרישה למוצריה החקלאיים, כחלק מתהליך העיור שעובר על דמשק. הפיתוח האורבני, התעשייתי והחקלאי נתנו את אותותיהם עליה. מפלס מי התהום ירד, כמות היבולים ואיכותם ירדו. זיהום מים מהתעשייה ומי שפכים פגעו בסביבה ופגעו במעמדה כאזור הבילוי העיקרי של יושבי דמשק בקיץ ובאביב. 
במקרא מוזכרת הע'וטה כגאוות הארמים על פני ישראל, כמאמר נעמן שר צבא בן-הדד השני:
"הֲלֹא טוֹב אבנה [אֲמָנָה] וּפַרְפַּר נַהֲרוֹת דַּמֶּשֶׂק מִכֹּל מֵימֵי יִשְׂרָאֵל? הֲלֹא אֶרְחַץ בָּהֶם וְטָהָרְתִּי? וַיִּפֶן וַיֵּלֶךְ בְּחֵמָה"
— ספר מלכים ב', פרק ה', פסוק י"ב