רצח נועה אייל

רצח נועה אייל הוא פרשיית אונס ורצח שהתרחשה ב-22 בפברואר 1998 בירושלים. נועה אייל, נערה כבת שבע-עשרה משכונת רמות בעיר, לא חזרה לביתה לאחר בילוי לילי בעיר. למחרת נמצאה גופתה ביער רמות. במשך שנים לא היה למשטרה קצה חוט. בשנת 2014, 16 שנים לאחר הרצח, הודיעה משטרת ישראל כי פיענחה את הרצח. כנגד החשוד ברצח, דניאל נחמני, הגישה פרקליטות המדינה כתב אישום. בינואר 2019 הורשע ברצח ובמעשה סדום.

הרצח

בליל 22 בפברואר 1998 אייל וחברהּ אלדד צפו בסרט בסינמטק ירושלים, ולאחר מכן צעדו לעבר כיכר הדוידקה. בחצות לערך נפרדו השניים. אייל החמיצה את האוטובוס האחרון לביתה בשעה 23:30, ונותרה לחכות בתחנת האוטובוס. היא נראתה בפעם האחרונה בחיים בשעה 23:55, כשנכנסה למכונית לבנה מסוג "פורד אסקורט", כפי שנמסר על ידי נהג מונית בשם שמעון שטרן, שהעיד כי ראה את אייל נכנסת לרכב מסוג זה. למחרת בשעה 19:15 נמצאה גופתה של אייל ביער רמות הסמוך לשכונת רמות, שכונת מגוריה, כשעל גופתה היו סימני אלימות.
בפרטים מתוך הכרעת הדין שבית המשפט התיר לפרסם מתוארות נסיבות הרצח: "הנאשם הוביל את המנוחה ברכבו ליער רמות, הפשיט אותה מבגדיה, ביצע בה מעשה סדום בעודה נאבקת עמו, ובהמשך רצח אותה, בכך שרוצץ את גולגולתה באמצעות חפץ קהה."

החקירה ופענוח הרצח

המשטרה מינתה צוות חקירה. בידי החוקרים היו דגימות DNA של הרוצח שנאספו בזירת הרצח מגופתה ומבגדיה של אייל, מספר פיסות בד ועדות של נהג המונית שטרן שאף מסר מספר רכב אותו הוא זכר. הרצח לא פוענח במשך שש עשרה שנים על ידי המשטרה על אף המאמץ החקירתי. במאגר ה-DNA לא נמצאה התאמה, לא נמצא רכב שעונה לתיאור עד הראייה, ופרופיל פסיכולוגי של הרוצח שנבנה בעזרת קרימינולוגים שהובאו מחו"ל לא סייע בחקירה.
פריצת הדרך בפענוח הרצח הושגה בזכות טכנולוגיה חדשה של המשטרה, המאפשרת למצוא במאגר דגימות ה-DNA של המשטרה קשרים בין בני משפחה. בבדיקה נמצא שדגימת ה-DNA שנאספה בזירת הרצח של אייל, קרובה לדגימת DNA שנלקחה בשנת 2007. המשטרה הצליבה את המידע בתיק החקירה עם דגימת ה-DNA שנלקחה ב-2007, והסיקה שהאדם בעל ההסתברות הגבוהה ביותר לביצוע הרצח הוא בנו של בעל דגימה זו, דניאל נחמני, תושב ירושלים, נשוי ואב לשתי בנות העובד במוסך בירושלים כחשמלאי רכב. נחמני גדל בשכונת רמות בירושלים, שם התגוררה גם נועה אייל. כחמש שנים לפני הרצח, בהיותו בגיל 17, הוגש נגדו כתב אישום בגין מעשים מגונים בתיירת בת 11. במקרה אחר נעצר לאחר שנחשד בביצוע מעשים מגונים בנערה בת 14.
המשטרה עקבה אחרי נחמני ואספה דגימת רוק שלו, אחרי שירק ברחוב. בבדיקת הדגימה נמצאה התאמה מלאה בין ה-DNA שלו לזה שנמצא בזירת הרצח. בנוסף בוצע איכון של המכשיר הסלולרי שלו במועד הרצח, ונמצא כי בליל הרצח היה במקום בו אייל עלתה לרכב. נבדקה שוב עדות שטרן ונמצא שמספר רכבו של נחמני שונה מזה שמסר עד הראייה בדיווח הראשוני שלו בשתי ספרות בלבד מתוך שבע, וכן נמצא שנחמני נהג לחבוש כובע קסקט כפי שהעיד עד הראיה בעדותו הראשונה. לאחר מכן נעצר נחמני שוב עד תום ההליכים והוגש נגדו כתב אישום.
המשטרה חקרה את נחמני לגבי הרצח, והוא הכחיש כל קשר לאייל.
בהמשך החקירה חברתו לשעבר של נחמני העידה שקיימו יחסי מין ביער רמות, בסתירה לטענתו כי מעולם לא היה במקום. גם אשתו של נחמני הכחישה פרט שמסר על אורחות חייו והסכימה להעיד בבית המשפט.

המשפט

משפטו של דניאל נחמני נפתח ב-2015. באוקטובר החל שלב ההוכחות במשפט. ביוני 2016 הסתיים שלב הצגת הראיות של התביעה. 
ב-3 בינואר 2019 הורשע נחמני ברצח ובמעשה סדום, וזוכה מחמת הספק מעבירת אינוס. ב-29 באפריל 2019 גזר בית המשפט המחוזי על נחמני מאסר עולם על הרצח ועוד 16 שנים על מעשה סדום. כן חויב נחמני לשלם פיצוי כספי בסכום של 258 אלף ש"ח למשפחת הנרצחת. נחמני המשיך לטעון את חפותו והודיע כי יגיש ערעור לבית המשפט העליון.