אוטאקו

ביפן

המונח אוטאקו, היה בעבר הדרך המנומסת להגיד "הבית שלך", או דרך מנומסת להתייחס למשהו ששייך למישהו אחר. בתחילת שנות ה-80, חובבי האנימה החלו לכנות את עצמם ואת חבריהם בעלי העניין המשותף בכינוי "אוטאקו", בתור בדיחה על עצמם. המונח יצא מתוך חוגי המעריצים לראשונה, על ידי כותבת מאמרים וקומיקאית בשם אקיו נאקאמורי.
בסדרת ספרים שכתבה בשם "otaku no kenkyuu" (בעברית: "מחקר על אוטאקו") בו היא בחנה את השימוש במונח על ידי גיקים. המונח נהפך יותר ויותר פופולרי, בייחוד לאחר תפיסתו של אנס ורוצח סדרתי בשם טסוטומו מיאזאקי. בדירתו של מיאזאקי נמצאו אלפי קלטות של הנטאי ולוליקון. מקרה זה גרם לשנאה ופחד כלל ארצית כלפי אוטאקו ברחבי יפן. אף שהשנאה והפחד פחתו מאז, המילה עדיין נחשבת בתור עלבון לכל דבר בדומה ל"חנון" בעברית.

אוטאקו ומערכות יחסים

קיימת תופעה של יפנים המקיימים מערכות יחסים אינטימיות דמיוניות עם דמויות מאנגה או אנימה וירטואליות או עם בובות שלהן, ואפילו כאלו המגדירים עצמם כנשואים להן.

אוטאקו בעולם המערבי

בזכות התפתחות הפאנסאב לתוך העידן הדיגיטלי, ויציאתם לאור של DVD של אנימה בארצות הברית, האוטאקו בארצות הברית החלו לחקות את היפנים ולערוך כנסים משלהם. אט אט התפתחה תרבות אוטאקו שונה לגמרי בארצות הברית.
פירושו של המונח אוטאקו באנגלית השתנה. במקום שהמונח יצביע על מטורף, או על נושא מסוים שהוא בדרך כלל דברים שהאוטאקו מתעסקים בהם, המונח הפך להיות כמעט בלעדי לחובבי האנימה והמאנגה כיוון שהם ייבאו אותו. ראוי להזכיר שהאוטאקו המערבי הוא רק חובב של הז'אנר, וברוב המקרים אינו אובססיבי כמו האוטאקו היפני. כתוצאה מכך, יכולים להיות לאוטאקו המערבי חיי חברה מפותחים - על אף תחביביו הכביכול מוזרים. ברוב המקרים, האוטאקו המערבי לא צופה בכמויות מאוד גדולות של אצ'י והנטאי, כמו האוטאקו היפני - מה שמוריד את רמת הדימוי השלילי שיש לו בעיני הציבור. שוני זה גורם לכך שבארצות הברית כמות הגברים והנשים שצופים באנימה היא יותר מאוזנת, והז'אנר פחות מוגבל למגדרים מסוימים בקרב צעירים בארצות הברית. האוטאקו המערבי ינסה גם לשתף את חבריו בתחביבים שלו בזמן שהאוטאקו היפני קרוב לוודאי ברוב המקרים יפחד לדבר על אנימה בפרהסיה. האוטאקו המערבים סולדים מדיבובים באנגלית (או כל שפה אחרת שהיא לא יפנית) ומאמינים שיפנית זאת השפה היחידה שבה צריכים לצפות באנימה. האוטאקו המערביים ברוב הפעמים מתעניינים בתרבות היפנית, וחלקם מנסים את כוחם בלימוד יפנית או לוקחים שיעורים באמנויות לחימה.

אוטאקו בישראל

קהילת האוטאקו בישראל שואבת את רוב מאפיינה מקהילות האוטאקו שנוצרו במדינות אחרות בעולם, ובעיקר מארצות הברית. רוב האוטאקו הישראלים דומים בתכונותיהם לאוטאקו מערביים אחרים. קהילת האוטאקו בישראל מונה לפי הערכות, כ-3,000 אנשים והיא פחות או יותר מאוזנת מבחינת המגדרים.] הקהילה התפתחה בעיקר דרך רשת האינטרנט. בזמן שלישראל הגיעו רק אנימות קודומו מסוימות כמו פוקימון, דיג'ימון ויו-גי-הו!, קהילת האוטאקו בארץ כבר הייתה דיי גדולה, הודות לרשת האינטרנט שסיפקה לאוטאקו הישראלים פאנסאב באנגלית של סדרות שאינן קודומו. לאחר הרבה שנים שבהן כל מה שהיה הם מפגשי פורום או הקרנות פומביות של אנימות שהן לא קודומו, ושאר התארגנויות קטנות, ביולי 2005 נערך האנימה קון, כנס האנימה הראשון בישראל בנוכחות כ-650 אוטאקו ישראלים. הכנס השני, שנערך בחג פורים 2006, משך אליו כ-1,200 אוטאקו ישראלים. כיום פועלים שני ארגונים מרכזיים שמפעילים פעמיים בשנה כנסי אנימה ומקווים להמשיך במסורת של שני כנסים בשנה עוד זמן רב. ישנם ארגונים קטנים נוספים שגם הם מפעילים כנסים, כדוגמת השירופסט בשבועות, אך אינם זוכים לתשומת לב רבה בדומה לארגונים שמקיימים כנסים פעמיים בשנה. קהילת האוטאקו הישראלית עדיין ברובה מבוססת על רשת האינטרנט ודיונים באמצעות פורומים/צ'אטים/מסרים מידיים וכן גם קבוצות פייסבוק (שאף מהווה פלטפורמה נוחה לפרסום הכנסים וכן לעדכונים מצד אמא"י וארגונים אחרים שקשורים לקהילה). אך אט אט ניכר שהקהילה מתפתחת, וכמות האוטאקו גדלה, וכיום ישנם כנסים רבים יותר, הגדול שביניהם נקרא הארוקון, כנס המתרחש בפורים מטעם ארגון אמא"י מדי שנה. כמו כן, הקהילה לוקחת חלק בפסטיבל אייקון המתרחש מדי שנה בסוכות וכן גם בכנסים ופסטיבלים שונים של מדב ופנטזיה.
בישראל, האנימות הפופולריות הבולטות הן נארוטו (naruto),דרגון בול (dragon ball)ואן פיס (One Piece), מחברת המוות (death note), פיירי טייל (fairy tail), בליץ' (bleach), מתקפת הטיטאנים (attack on titan) ושדי טוקיו (Tokyo Ghoul).