google/wiki40b huggingface dataset:
בארי אנסוורת'

חייו

אנסוורת' נולד בווינגייט, כפר-כורים במחוז דרהאם אשר בצפון-מזרח אנגליה. הוא סיים את לימודי באוניברסיטת מנצ'סטר בשנת 1951 והתגורר בצרפת שנה תמימה בעודו מורה אנגלית בבית-ספר. הוא ערך מסעות רבים ברחבי יוון וטורקיה במרוצת שנות ה-60 של המאה ה-20 ובתקופה זו נשא הרצאות באוניברסיטת אתונה ובאוניברסיטת איסטנבול. בשנת 1999 היה לפרופסור אורח במסגרת סדנת הכתיבה של אוניברסיטת איווה. כעבור חמש שנים, בשנת 2004, הוזמן להורות בתחום הכתיבה היוצרת ותורת הספרות ב"קניון קולג'" השוכן באוהיו. לשנת 2008, התגורר במחוז אומבריה השוכן בעמק הטיבר באיטליה, 3 שנים אחר כך נפטר בפרוג'ה מסרטן הריאות.
ספרו הראשון, "The Partnership", יצא לאור בשנת 1966. "Pascali's Island", שראה אור מקץ ארבע-עשרה שנים, ב-1980, היה ספרו הראשון שזכה להימנות ברשימת המועמדים הסופית לפרס בוקר. הספר מתרחש באי עלום-שם בים האגאי בשלהי ימי האימפריה העות'מאנית. בחלוף שמונה שנים מצאתו עובד הסרט לגרסה קולנועית על ידי ג'יימס דירדן ובכיכובם של צ'ארלס דאנס, הלן מירן ובן קינגסלי בתפקידים הראשיים. "Morality Play", ששובץ אף הוא ברשימת המועמדים הסופית לפרס בוקר, בשנת 1995, הוא ספר שבמרכזו עומדת תעלומת רצח אפופת מסתורין למרגלות טירתו של אציל מקומי באנגליה של המאה ה-14. גם סרט זה זכה לעיבוד קולנועי בשם "The Reckoning", בכיכובם של פול בטאני ווילם דפו.
"Sacred Hunger", שראה אור בשנת 1992, מתמקד בסחר עבדים סביב האוקיינוס האטלנטי הנע בינות ליברפול, מערב אפריקה, פלורידה ואיי הודו המערבית. הספר היה לזוכה, במשותף, בפרס בוקר לשנת 1992, בצוותא עם "הפצוע האנגלי" מאת מייקל אונדאצ'י.
עם ספריו האחרים של אנסוורת' נמנים "Mooncranker's Gift", זוכה פרס היינמן, שראה אור בשנת 1973, "Stone Virgin" שיצא לאור בשנת 1985 ו-"Losing Nelson", שנכתב בשנת 1999.
אמיר אבראשי

קריירת מועדונים

אבראשי נולד בעיירה בישוזופול שבשווייץ אלייה היגרו הוריו מקוסובו לפני לידתו. בגיל 12 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של עיר הולדתו ובגיל 15 הצטרף למחלקת הנוער של וינטרטור. לקראת סוף עונת 2006/2007 הצטרף לקבוצת המילואים. ב-27 באפריל 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרת נגד פ.צ. לה שו-דה-פון.
ביולי 2010 הושאל לגראסהופרס ציריך עד לסיום העונה. בתום העונה רכשה גראסהופרס את כרטיס השחקן שלו תמורת 600 אלף אירו. בתום עונת 2012/2013 זכה עם המועדון בגביע השווייצרי שהיה התואר הראשון שלו בקריירה. בקיץ 2015 חתם בפרייבורג מהבונדסליגה השנייה בה היה שותף לחזרה של המועדון לבונדסליגה.

קריירה בינלאומית

אבראשי שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ בהן שיחק כ-40 משחקים ואף השתתף עם הנבחרת הצעירה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011 בה הגיעה לחצי הגמר וגם באולימפיאדת לונדון (2012).
אבראשי מעולם לא שיחק עבור הנבחרת הבוגרת וב-24 במאי 2013 קיבל דרכון אלבני המאפשר לו לשחק בנבחרת אלבניה. ב-14 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 במשחק ידידות נגד ארמניה. אבראשי נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016.
טיטוס טאטיוס

טיטוס טאטיוס (בלטינית: Titus Tatius) היה מלך הסבינים שהפך למלך רומא במשותף עם רומולוס.
טאטיוס היה מלך הסבינים בשעה שהרומאים חטפו נשים סביניות למטרות חתונה מכיוון ששום עיר באיטליה לא הסכימה להשיא את בנותיה לתושבי רומא. כתגובה לכך טאטיוס יצא למלחמה ברומא אולם כתוצאה מתחנוניהן של הנשים החטופות, שבינתיים התחבבו עליהן בעליהן-חוטפיהן, הסכימו שני הצדדים להפסיק את המלחמה והוסכם שהסבינים יעברו לרומא ויקבלו אזרחות רומית והמלוכה תתחלק במשותף בין רומלוס לטאטיוס.
טאטיוס מלך מספר שנים ברומא במשותף עם רומולוס. הוא יצא ללוויניום לייצג מספר קרובי משפחה שהמיתו מספר מאנשי לוויניום, במהלך הביקור הוא נהרג כתוצאה ממהומה שפרצה בעיר.
סמל קלגרי

סמל קלגרי (באנגלית: Coat of arms of Calgary) הוא סמלה הרשמי של העיר קלגרי, קנדה. הסמל נקבע בשנת 1902, אז צויר רק בשחור-לבן עד 1984, אז יזם אחד מחברי המועצה העירונית את צביעתו.

תיאור הסמל

הציצה מורכבת משמש הזורחת מעל הרי הרוקי וחומה המסמלת את מיקומה הגאוגרפי של העיר. על המגן מופיע צלב סנט ג'ורג' מכוסה בעלה אדר, סמלה של קנדה ועליו ביזון כסמל להיסטוריה של המקום. החלקה מכילה שני עלי אדר כייצוג של קנדה, דרדר הכותנה (Thistle) כייצוג של סקוטלנד, כרישה כייצוג של ויילס, תלתן לייצוג אירלנד וורד לייצוג אנגליה. התומכים הם סוס ופר המסמלים את הכלכלה בעיר בעבר. המוטו של העיר הוא המילה Onward (מאנגלית: הלאה, קדימה) בין שנת 1884 אז הוכרה כעיירה ו-1894, אז הוכרה כעיר.
נס קנדה האדום ודגל הממלכה המאוחדת מוצלבים תחת המוטו.
צפון הקווקז

היסטוריה

כיום בשליטה רוסית מלאה משנת 1861, וצפון הקווקז מורכב משבע רפובליקות קטנות ממוצא קווקזי והן: אדיגיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, קברדינו-בלקריה, צפון אוסטיה, אינגושטיה, צ'צ'ניה, ודאגסטן.
האימפריה הרוסית פלשה לאזור הקווקז במאה ה-18 כדי להרחיב את גבולותיה ולקבל שליטה על האזור שמחבר בין אסיה לאירופה, וכתוצאה מכך התקיימה מלחמה אכזרית ועקובה מדם בת 100 שנים בינה לבין עמי הקווקז, ושבסופה הצליחו הרוסים להכניע את כל עמי הקווקז וחלק מהעמים הוגלו ממולדתם (הצ'רקסים בארץ ישראל הם חלק מאותם עמים שהוגלו) ומאז האזור כולו בשליטה רוסית.
במהלך השנים קמו הקבוצות האתניות השונות מהאזור לדרישה לאוטונומיה וכך נוצרו הרפובליקות של צפון הקווקז.
אלבטרוס אפור

מאפיינים

משקלו נע בין 2.5 ל-3.7 קילוגרמים, ומוטת כנפיו בין 1.8 ל-2.2 מטרים. אורכו כ-80 סנטימטרים. ניצויו אפור - חום ברוב הגוף. כנפיו ארוכות, דקות וחומות. זנבו מזדקר מעלה. מקורו שחור, ולאורך הלסת התחתונה מצוי תלם כחול. מסביב לעיניו עיגולים לבנים לא-שלמים.
נפוץ באיי ג'ורג'יה הדרומית, באיי אוקלנד, באי קמפבל ובאיי האנטיפודה, באי אמסטרדם, באיי קרוזה ובאיי קרגלן, באיי הנסיך אדוארד ועוד. כיתר האלבטרוסים, הוא מתרבה אחת לשנתיים. הקינון נעשה במושבות קטנות ורופפות, ולעיתים אף ביחידות. הנקבה מטילה ביצה יחידה בסביבות החודשים אוקטובר-נובמבר. הגוזל בוקע בין דצמבר לינואר, ומתחיל לעוף במאי או ביוני. תזונתו מורכבת מדיונונים, מדגים ומפגרים.
אוכלוסייתו מוערכת בכ-58,000 פרטים, כאשר המגמה הכללית היא ירידה. האיום העיקרי עליו, כעל יתר האלבטרוסים, מגיע מצד דייגים המשתמשים במערכי חכות כשיטת הדיג שלהם. כמו כן נראה שבעלי חיים שהגיעו לאיים תודות לאדם, ושלא היו בהם קודם לכן, מאיימים גם כן על האלבטרוסים במרבית האיים בהם הם מקננים.
Master of Puppets

ניתוח מוזיקלי ותוכני

בדומה לאלבום הקודם של מטאליקה, Ride the Lightning, גם Master מתחיל בפתיחה אקוסטית, הבאה בניגוד לקצב הת'ראש הרצחני של שאר האלבום. השיר הראשון, אשר אליו משתייכת הפתיחה, הוא Battery. מיד אחרי הפתיחה האיטית, המלודית והמלנכולית, מתחיל השיר עצמו, שהוא מהיר, חסר מלודיה, מאופיין בקצב תופים מסחרר ובעל קצב של פאנק, אך באמצעו שני סולואים - הראשון איטי ומלודי, השני בעל קצב מסחרר. Battery על כל חלקיו הוא אחד השירים האהובים ביותר של מטאליקה בעיני מעריצי הלהקה.
השיר השני באלבום הוא שיר הנושא. מבחינה מוזיקלית, Master of Puppets (אדון הבובות) היא יצירה ארוכה בת שני חלקים שונים בתכלית זה מזה. החלק הראשון של היצירה הוא כבד, מהיר, "עצבני", חסר מלודיה ומלא בדיסטורשיין. היצירה מתחילה בפתיחה אינסטרומנטאלית ארוכה וכבדה, הכוללת סולו טכני של גיטריסט הקצב, ג'יימס הטפילד, ורק לאחר מכן מתחילות המלים. החלק השני, לעומת זאת, הוא למעשה סולו מלודי מלא רגש של גיטרה חשמלית, אשר מהווה ניגוד מוחלט לחלק הראשון. מבחינת התוכן, השיר "אדון הבובות" מתאר את המתכרותם של חברי הלהקה לסמים ולמשקאות חריפים, ומתאר בצורה מטאפורית את שליטת הסמים במוחם ובאופן מחשבתם.
שני שירים מהאלבום שבולטים בליריקה המקורית שלהם הם The Thing That Should Not Be ("הדבר שלא צריך להיות") ו-Leper Messiah ("משיח מצורע"). זה הראשון מבוסס על סיפור קצר מאת ה.פ. לאבקרפט בשם "Shadow Over Innsmouth" ומתאר את עלייתו של יצור מפלצתי מן הים. השני הוא שיר מחאה פוליטי אנטי-דתי, המתאר את שחיתות הכנסייה ובז למאמינים, המתוארים ככסילים ופתאים.
שיר נוסף מהאלבום, אשר מזכיר באורכו, בעוצמתו, במוזיקה הכבדה והזועמת ובליריקה הבוטה את שיר הנושא, הוא Disposable Heroes ("גיבורים חד פעמיים"). שיר זה מתאר את ניצול החיילים הצעירים על ידי השלטונות ככוח עבודה זול ויעיל, את הזלזול בחיי אדם ואת שליחת החיילים למוות למען אינטרסים פוליטיים של השלטון. הדובר בשיר הוא חייל אשר נשלח בעל כורחו לחזית, והוא מבין כי הוא למעשה בובה על חוט של השלטון. ליותר מידע על היצירה ראו ערך פוליטיקה במטאל.
כמו כן, האלבום "אדון הבובות" מכיל יצירה אינסטרומנטאלית בשם Orion. בדומה לשיר הנושא באלבום, גם יצירה זו מורכבת משני חלקים, כאשר הראשון הוא כבד ו"עצבני" (אם כי לא כל כך מהיר), ואילו החלק השני הוא מלודי, עדין, שקט ויותר מינורי. ביצירה מתבלט באופן מיוחד דווקא חלקו של הבסיסט, קליף ברטון, אשר תרם ליצירה קטעים נינוחים ולא-מטאליים בהווייה, שמהווים התחלה קדומה של סגנון הפרוג מטאל. לאחר שברטון נהרג בתאונת דרכים במהלך סיבוב הופעות של הלהקה בשוודיה, היצירה Orion נוגנה בהלווייתו.
מאניפולוס

מאניפולוס (בלטינית: Manipulus) הוא שמה של יחידה טקטית שהייתה בשימוש בצבא הרומי.

היסטוריה

בראשית ימיו של הצבא הרומי, הייתה טקטיקת הקרב הרומאית מבוססת על הפלנקס היווני. הרומאים למדו במהרה את חולשותיו של הפלנקס - חוסר גמישות, הקושי להיערך בקרקע לא שטוחה והקושי להתגונן כאשר הפלנקס מותקף מהאגפים. חולשות אלו הודגמו כאשר הצבא הרומי נאלץ להילחם בשבטים גאלים בהרי צפון איטליה. לפיכך פיתחו הרומאים את המאניפולוס, שיושם במהלך המלחמות נגד הסמניטים ומלחמת פירוס.
מאז המאה הרביעית לפני הספירה, גבר הלגיון הרומי על כל אויביו, והמבנה המניפולארי הוכיח את עצמו במשך מעל למאתיים שנה. אולם, העימותים עם חניבעל בזמן המלחמה הפונית השנייה, אילצו את הצבא הרומי לערוך שינויים מבניים. בזמן המלחמה הפונית השנייה, הצליח חניבעל להביס את הצבא הרומי בזכות שימוש יעיל בחיל פרשים, טקטיקות לחימה חדשניות וניצול מדויק של החולשות במבנה המניפולארי. קרב קאנאי מהווה דוגמה טובה לניצולן של חולשות אלו. למרות כל גמישותו, המאניפולוס היה פגיע להתקפה מן האגף והיה קטן מכדי לעמוד במשימה עצמאית. שכן כאשר התמוטטו הפרשים שהגנו על האגפים בידי פרשי העילית של חניבעל, התברר שהמאניפולוס אינו גמיש דיו, והמאניפולים בקו השני והשלישי לא הצליחו לרוב לבצע תפנית מהירה מספיק כדי להתגונן.
עדיפותו של המאניפולוס על הפלנקס היווני המיושן הוכחה במהלך קרב קינוסקאפאלאי בשנת 197 לפנה"ס. בקרב זה לחם הצבא הרומי נגד הצבא המוקדוני שהיה מאורגן במסגרת פלנקס. בקרב זה, כאשר הטילו שני הצדדים למערכה את כל כוחותיהם, שלחו הרומאים מתקפה מוחצת על האגף השמאלי המוקדוני, שהתנהל בכבדות בגלל הגבעות, ופוררו אותו. ההתפוררות אפשרה למפקד הרומאי טיטוס קווינטיוס פלמיניניוס להזרים 4,000 לגיונרים רומאים אל מאחורי האגף הימני המוקדוני. הפלנקס המוקדוני שהיה מסורבל בהרבה, לא הצליח להתמקם בזמן ולהדוף את ההתקפה. וכך גם האגף הימני התפורר והמוקדונים נסוגו. הקרב היווה הוכחה מוחצת לעדיפות המאניפלוס הרומאי הגמיש והמהיר, על פני הפלנקס המוקדוני המגושם והכבד. ויש אף המרחיקים לכת ומשווים אותו לקרב יינה-אאורשטדט במהלכו הביסו הטקטיקות החדשניות של הגרנד ארמה את הצבא הפרוסי המיושן.
סופרן

סופרן (באיטלקית: Soprano) הוא מונח במוזיקה שפירושו הנפוץ הוא "הגבוה מבין הקולות הנשיים".

מקור המונח ושימושים נוספים

המילה האיטלקית "soprano" נגזרת מן המילה הלטינית "superanus" שפירושה "עליון". המנעד המקובל של קול סופרן ברפרטואר מקהלתי משתרע מדו האמצעי, היינו דו "ראשון", ועד לדו שתי אוקטבות מעליו, כלומר, דו באוקטבה השישית. בהרמוניה מקהלתית מסורתית בארבעה קולות זהו הגבוה מבין ארבעת הקולות, ונמצא מעל קו האלט. 
אף כי לרוב המונח "סופרן" מתייחס לזמרות, ישנם זמרי סופרן זכרים המתחלקים לכמה קבוצות: ילדים או נערים שקולם טרם התחלף ומנעדם מנעד של סופרן (ידועים באנגלית כ-"boy sopranos" או "trebles"), גברים שעברו את גיל ההתבגרות השרים בקול סופרן מכונים לרוב 
סופרניסטים או קונטרה-טנורים. אלה  שרים במנעד הסופרן בטכניקת הפלסטו (הידועה גם כ"קול ראש" ובעולם החזנות בשם "קאפ שטימע"). מאמצע המאה ה-16 ועד לסוף המאה ה-18 נהגו לסרס נערים טרם התבגרותם המינית על מנת למנוע את התחלפות קולם. רבים מאלה היו לזמרי סופרן.
מחוץ להקשר הווקאלי הרווח של המילה, משתמשים במונח "סופרן" אף לתיאור תפקיד מוזיקלי כלשהו ביצירה, אשר לו הקו המוזיקלי הגבוה ביותר במאזן סך הקולות או לתיאור תפקידו של כלי נגינה במסגרת משפחת כלים כלשהי. כך לדוגמה נוכל לשמוע על "סקסופון סופרן" - הסקסופון המנגן במנעד סופרן מבין משפחת הסקסופונים, או למשל נוכל לומר כי בהרכב של כינור, קלרינט, קרן וצ'לו, הכינור הוא זה המנגן את "תפקיד הסופרן".
סמל הונדורס

סמל הונדורס משלב מרכיבים המייצגים את ההיסטוריה והגאוגרפיה של המדינה.
בראש הסמל אשפת חצים המסמלת את הילידים האינדיאנים של הונדורס, ומתחתיה שתי קרנות שפע ובתוכן פירות ופרחים.
החלק האליפטי האמצעי לקוח מדגל ההפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה, שהונדורס הייתה אחת מהן, ומוקף בכתובת "רפובליקת הונדרוס החופשית, הריבונית והעצמאית" באותיות זהב. במרכזו פירמידה ושני מגדלים, ומעליהם קשת בענן. מתחת לקשת שמש עולה, סמל לתקווה, והר געש בין שני האוקיינוסים, האטלנטי והשקט, המייצג את הטריטוריה של הונדורס.
בחלק התחתון מוצגים עצי אלון ואורן, מכרות וכלי כרייה, המסמלים את אוצרות הטבע של הארץ.
סמל הונדורס נוצר בשנת 1825 על פי החלטת ראש ממשלת הונדורס דיוניסיו דה הררה, והשימוש בו עוגן בחוק בהחלטת הקונגרס של הונדרוס משנת 1935.
פיראטים של המאה ה-20

תקציר עלילת הסרט

אוניית משא סובייטית שיצאה מנמל בפיליפינים עם מטען של אופיום לצורכי תעשיית התרופות החלה בהפלגה לכיוון ולדיווסטוק, כשבמהלך ההפלגה ימאי האונייה מושים מהים ניצול שמספר להם שאונייתו נפגעה משריפת כותנה והצוות נאלץ לעזוב אותה.
הימאים הסובייטים משנים את נתיב ההפלגה במטרה להגיע לאוניה הפגומה. כאשר הם מתקרבים לאוניה שנראית עזובה, רב החובל שולח אליה צוות לבדיקת מצבה. בעיתוי זה, כאשר חלק משמעותי מהצוות הסובייטי נמצא בסירות, מנוע האוניה הפגומה החל לפעול וזו התקרבה לאונייה הסובייטית, שודדי ים יוצאים ממנה ומשתלטים על האונייה הסובייטית. הם מעבירים לאונייתם את מטען האופיום ומכינים את האונייה הסובייטית לפיצוץ. הימאים הסובייטים הצליחו זמן קצר לפני הפיצוץ להשתחרר ולעזוב את אונייתם בטרם זו הוטבעה.
בהמשך צוות האונייה הסובייטי מגיעים לאי בו נמצאים הפיראטים ולאחר סדרת מאבקים, הם מצליחים לפוצץ את האוניה הפיראטית, לשלוח קריאת עזרה ברדיו ולעזוב את האי על סירת מנוע.

הפקה וצילומים

צילומי הסרט נערכו מאפריל ועד אוגוסט 1979 באולפני ההסרטה בעיר יאלטה שבחצי האי קרים ובמקומות שונים בחצי האי. הסצנות מתוך הנמל ובו נראה האופיום כשהוא מועמס על האונייה הסוביטיית צולמו בנמל העיר ז'דאנובה. הצילומים הימיים נעשו בים אזוב.
גיבץ'

גיבץ' הוא תבשיל או נזיד ירקות רומני מולדובני המכיל ירקות כגון בצל, גזר, כרוב הבר, עגבנייה, חציל, קישוא, ועשבי תיבול כגון שמיר, פטרוזיליה או קורנית. 
גיבץ' מוגש בדרך כלל כתוספת למנה עיקרית, כמנה צדדית או כארוחה בפני עצמה עם לחם או ממליגה.
ניקוטין

השפעותיו על גוף האדם

ניקוטין הוא אגוניסט של חלק מקולטני האצטילכולין, המכונים בהתאם קולטני אצטילכולין ניקוטיניים. אצטילכולין משמש כמוליך עצבי הן במערכת העצבים המרכזית והן במערכת העצבים ההיקפית, בה ניתן למצוא קולטנים ניקוטיניים גנגליוניים בגנגליונים האוטונומיים.
ברגע שהניקוטין נשאף לריאות, הוא נספג עד מהרה במחזור הדם וחודר למוח בתוך 10-20 שניות, בעברו את מחסומי דם־מוח. במוח, הניקוטין גורם לשחרור של אדרנלין, מה שגורם לערנות, האצת קצב פעימות הלב ולעלייה בלחץ הדם; וכן הוא גורם לשחרור של דופמין, מה שגורם לתחושת ההנאה מהעישון ובסופו של דבר להתמכרות אל הניקוטין הבא בצורת טבק ומוצריו. ניקוטין מדכא תיאבון ועשוי לגרום בשל כך לירידה במשקל.
הנזק הקשור לעישון, נגרם כמעט בלעדית ללא הניקוטין, על ידי חומרים מסרטנים ואחרים בעשן הטבק. ברם, הניקוטין הוא החומר הממכר העיקרי שמקשה על תהליך הגמילה.
לשם השוואה, 32% ממשתמשי הניקוטין יתמכרו לניקוטין, לעומת 23% ממשתמשי ההרואין שיתמכרו להרואין. הניקוטין גורם למשתמשים בו להתמכרות פיזית ונפשית כאחד. ההתמכרות הפיזית שהניקוטין יוצר בשימוש ממושך היא חמורה, והמשתמש בו מפתח סבילות אליו - כלומר, בכל פעם של צריכתו יהיה צורך בכמות גדולה יותר כדי להגיע לתוצאות הרצויות. אנשים המפסיקים לעשן מדווחים על תחושות של עצבנות, מתח, קשיי ריכוז וכדומה; תופעות אלה מתגברות לקראת השעה ה־48 או ה־72 לאחר ההפסקה, ואז נחלשות באופן מתמיד לאורך שבועיים עד שישה שבועות.
במצב טהור, הניקוטין הוא סם רעיל. מנה הקטלנית של ניקוטין משוערת להיות בין חצי גרם לגרם במבוגר.

ניקוטין ומחלת הסרטן

הניקוטין כשלעצמו איננו חומר מסרטן, דהיינו הוא אינו גורם להיווצרות רקמה סרטנית. ברם, קיים ויכוח לגבי הניקוטין כגורם שמעכב את תהליך האפופטוזה, שהוא אחד התהליכים שבעזרתם הגוף נפטר מתאים לא־רצויים (ובפרט תאים טרום־סרטניים), כך שהוא מסייע להתפתחותו של הסרטן.
לפי דו"ח האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית) משנת 2018, למרות שמבחינה ביולוגית סביר שניקוטין יכול לעודד צמיחה בגידול סרטן קיים, הראיות הקיימות מצביעות שעובדה זו לא מתרגמת לסיכון מוגבר לסרטן בבני אדם.

היסטוריה

הטבק הוכר לאירופים זמן קצר לאחר הגעתם לאמריקה, שכן האינדיאנים נהגו לעשנו. עד מהרה הובא הטבק גם לאירופה. את השם "ניקוטין" קיבל החומר על שמו של ז'אן ניקו דה וילמן (Jean Nicot de Villemain), שגריר צרפת בפורטוגל, ששלח זרעי טבק לפריז בשנת 1560. הניקוטין זוקק לראשונה בשנת 1828, בשנת 1843 התגלתה נוסחתו הכימית, ובשנת 1904 הצליחו לראשונה לייצר ניקוטין באופן מלאכותי. השימוש העיקרי כיום בניקוטין שלא כמוצר טבק לעישון, הוא בתור מדביר חרקים בחקלאות.

שימושים

בחקלאות משתמשים בניקוטין כמגן ביולוגי כנגד מזיקים. ריסוס בניאוניקוטינואידים נחשב לריסוס שנזקו מועט בהשוואה לחומרי ריסוס מסורתיים. בנוסף מסתייעים בשיטות של הנדסה גנטית על מנת לקבל ריכוזי ניקוטין ניכרים בעלים - מה שמעניק לצמח הגנה ללא צורך בריסוס.
רשת עולם קטן

רשת עולם קטן היא סוג של גרף מתמטי מענף המתמטיקה של תורת הגרפים ומוגדרת כמקרה פרטי של רשת מורכבת. בו מרבית הצמתים אינם שכנים אך ניתן להגיע אליהם מכל אחד מהצמתים האחרים על ידי מספר מעברים קטן.
בהגדרה מתמטית רשת עולם קטן מוגדרת כרשת בה המרחק (L) בין שני צמתים שנבחרו באופן אקראי (המרחק בין הצמתים בכמות צעדים) גדל באופן פרופורציונלי כלוגריתם של מספר הצמתים ברשת (N) ומתקבל:
בהקשר של רשת חברתית, רשת עולם קטן מייצרת תופעה של עולם קטן בה זרים מקושרים באמצעות מכרים משותפים, נושא שזוכה להתייחסות מחקרית בעבר ואף הוגדר על ידי סטנלי מילגרם בשש דרגות של הפרדה.
כמו כן רשת עולם קטן נוטה להכיל תתי רשתות המכילות קשרים כמעט עם כל הצמתים שבהן. מבנה זה נגזר ממאפיין של רשתות עולם קטן שהוא מקדם התקבצות גבוה. בנוסף רוב זוגות הצמתים בתת-הרשת יהיו מקושרות באמצעות דרך קצרה אחת לפחות, מאפיין הנובע מההגדרה שהחציון של הדרכים הקצרות יהיה קצר בעצמו. 
לרוב ברשת עולם קטן ישנה רוויה של מרכזיות- צמתים ברשת בעלות מספר קשרים רב. המרכזיות הללו משרתות כקשר משותף המתווך כדי ליצור את הדרך הקצרה ביותר בין קצוות ברשת.
כתוצאה מתופעת המרכזיות ותתי הרשתות נוצרת חולשה מערכתית מסוימת ברשתות הללו שכאשר ישנה פגיעה או הסרה של אחת מהמרכזיות הללו נוצרת פגיעה משמעותית יותר ברשת מאשר הסרה אקראית של קשר מרשת אקראית שאיננה מאופיינת כרשת עולם קטן.
פרוטאוס (מיתולוגיה)

פרוטאוס (ביוונית: Πρωτέας) הוא אל במיתולוגיה היוונית.

אטימולוגיה

משמעות שמו - ראשון, בכור, מרמזת כנראה על היותו בכור אחיו. לרוב נחשב לנכדו של פוסידון, אך לעיתים נחשב לבנו. במקרה זה הוא אחיו הגדול של טריטון, יורשו של פוסידון (למעשה תפקיד ייצוגי בלבד, פוסידון, כבן אלמוות, ימשול לנצח), אם כן, הוא כנראה בנו השני או שוויתר על תפקידו.

משפחתו

פרוטאוס הוא נכדו של פוסידון שהזדווג עם איתרה בת האנוש כדי להוליד את ההרפיה שהולידה לו את לניקוס שהוליד את פרוטאטס וגם את אוריון (הצייד המיתולוגי) ואת למיה המפלצת טורפת הילדים. פרוטאוס היה אל ים שביכולתו לשנות את צורתו. באודיסיאה הוא "הזקן מן הים", שיכול היה לענות על כל שאלה אם ייתפס, אך האחיזה בו הייתה קשה מכיוון שהוא היה משנה את צורתו כל העת.

פרוטאוס ומנלאוס

מנלאוס מלך ספרטה לוכד אותו לבסוף למרות שהוא מחליף את צורתו לאריה, נחש, נמר, חזיר, וצורות אחרות, ומצליח להוציא ממנו מידע על כך שאודיסיאוס חי ושהוא נמצא באי של קליפסו. פרוטאוס חוזה למנלאוס שהאלים ישלחו אותו לשדות אליסיום. מנלאוס מעביר את המידע על אודיסאוס לבנו של זה, טלמאכוס.
ברומן יוליסס נקרא הפרק השלישי בשם זה.
Man of the Woods

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ג'סטין טימברלייק, טימבלנד, דניה, לראנס דופסון, ג'יי-רוק, אריק האדסון, אליוט אייבס, רוב נוקס והנפטונז. באתר Metacritic, קיבל האלבום ציון של 55, מתוך 100. דבר אשר הופך אותו לאלבום עם הדירוג הנמוך ביותר של טימברלייק.
נכון ליולי 2018, מכירותיו של האלבום בעולם עומדות על כ-1.1 מיליון עותקים.

רשימת רצועות

רשימת השירים של האלבום, מתוך האתר Genius.
Filthy" .1"
2. "Midnight Summer Jam"
3. "Sauce"
4. "Man of the Woods"
5. "Higher, Higher"
6. "Wave"
7. "Supplies"
8. "Morning Light" (בשיתוף אלישה קיז)
9. "Say Something" (בשיתוף כריס סטפלטון)
10. "(Hers (Interlude"
11. "Flannel"
12. "Montana"
13. "Breeze Off the Pond"
14. "Livin' Off the Land"
15. "The Hard Stuff"
16. "Young Man"
אילן אלדר

ביוגרפיה

אילן אלדר נולד ב-1944 בחיפה. הוא בוגר בספרות, לשון עברית ומקרא של המכון האוניברסיטאי של חיפה (שלוחת האוניברסיטה העברית, שפעלה בעיר טרם הקמת אוניברסיטת חיפה). את התארים השני והשלישי למד באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1976 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בנושא "מסורת הקריאה הקדם-אשכנזית".
אלדר הוא פרופסור אמריטוס בחוג ללשון העברית באוניברסיטת חיפה. הוא לימד בחוג מהקמתו ב-1973 ועד שפרש לגמלאות ב-2014. בשנים 1984–1989 שימש ראש החוג, ובשנים 1991–1996 היה דקאן לימודים מתקדמים.
אלדר היה חבר הוועדה העליונה של המועצה להשכלה גבוהה למינוי פרופסורים במוסדות להכשרת עובדי הוראה. כמו כן, היה חבר בוועד המנהל של האיגוד העולמי למדעי היהדות.
נבחר לחבר-יועץ באקדמיה ללשון העברית בשנת 1981 ולחבר מלא ב-1991. הוא כיהן בה כראש ועדת הפרסומים וכיו"ר ועד המינוח.
תחומי המחקר העיקריים שלו הם תולדות הבלשנות העברית בימי הביניים, מסורות לשוניות ושיטות ניקוד קדמוניות של העברית, לשון ספרות ההשכלה, ראשית העברית הספרותית החדשה, תחיית הדיבור העברי ומפעלו של אליעזר בן-יהודה ותכנון לשון בוועד הלשון ובאקדמיה ללשון העברית.
אלדר נשוי לאשת החינוך, אל"ם (במיל') נילי אלדר. השניים הורים לבן ולבת ומתגוררים בקריית מוצקין, בה אלדר אף כיהן כחבר מועצת העיר במשך תקופת כהונה אחת.
ליבורנו (כדורגל)

היסטוריה

ליבורנו נוסדה בשנת 1915. בסוף עונת 1948/1949 נשרה לליגה השנייה, ובסוף עונת 2003/2004, לאחר 54 שנים בליגה השנייה שבה הקבוצה לליגה הראשונה. הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה 4 עונות, מעונת 2004/2005 ועד סוף עונת 2007/2008 שבסיומה נשרה שוב לליגה השנייה.
בעונת 2006/2007, עקב פרשת השחיתות בליגה האיטלקית שגררה שינויים בזהות הקבוצות המשתתפות במפעלים האירופיים השונים, זכתה הקבוצה להשתתף בגביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. לאחר ניצחון בסיבוב הראשון על קבוצת פאשינג מאוסטריה הקבוצה הגיעה לשלב הבתים של גביע אופ"א, בו שיחקה גם קבוצת הכדורגל הישראלית, מכבי חיפה. המשחק ביניהן הסתיים בתוצאה 1:1. ליבורנו סיימה שלישית בבית אחרי קבוצות גלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד ומכבי חיפה והעפילה לשלב הבא, שלב 32 האחרונות, בו הפסידה לקבוצת אספניול מספרד והודחה מהטורניר.
בעונת 2008/2009 הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ובסוף העונה עלתה לליגה הראשונה. בעונת 2009/2010 הקבוצה שיחקה בליגה הראשונה ובסוף העונה נשרה לליגה השנייה. הקבוצה שיחקה בליגה השנייה 3 עונות, מעונת 2010/2011 ועד סוף עונת 2012/2013 שבסיומה עלתה שוב לליגה הראשונה. עונה אחת בלבד לאחר עלייתה לליגה הראשונה חזרה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה במקום האחרון בליגה.
סטניסלב ומריה דודק

סטניסלב דודק (בפולנית: Stanislav Dodek,‏ 1903–1959) ומריה דודק (בפולנית: Maria Dodek,‏ 1908–1990) היו זוג נוצרים קתולים שהתגוררו בכפר אוג'יקון (Odrzyków) ליד העיר קרוסנו בפולין. הוכרו כחסידי אומות העולם על כך שבמלחמת העולם השנייה הצילו ילדה יהודייה ממוות.

פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

בשנת 1939 יהודי שהיה בעל מפעל עץ בכפר והעסיק רבים מאנשי הכפר במפעלו, ביקש מסטניסלב לקחת את בתו תחת חסותם של סטניסלב ואשתו כיוון שחשש לגורלה. סטניסלב הסכים והשניים קבעו כי בשעות הלילה יסע סטניסלב ליער בכרכרה ויקח משם את הילדה. כך הובאה הילדה היהודיה בגיל שנה אל חיק משפחת דודק. בני הזוג התייחסו לציפורה כבתם ולא נתנו לילדי הכפר להעליבה בשל היותה יהודייה. ציפורה אף הוטבלה בכנסייה המקומית ושמה שונה לססיליה דודק, וניתן לה הכינוי צ'סה. כל אנשי הכפר ידעו שהיא יהודיה, אך לא אמרו דבר מכיוון שהכומר בכנסייה אסר עליהם והזהירם שיענשו על ידי האל אם יגלו את מוצאה האמיתי. באחת הפעמים ריחפה סכנת גילוי זהותה, כאשר משטרת קרוסנו דרשה מהזוג דודק להביא את הילדה לחקירה בתחנת המשטרה. הרופא הגרמני שבדק אותה קבע שהיא אינה יהודיה.

לאחר המלחמה

בשנת 1946 נודע לארגון יהודי על הימצאה של ציפורה בבית משפחת דודק בעזרת חברים של המשפחה, היא נלקחה מביתם של בני הזוג לבית יתומים יהודי, ושם משפחתה שונה לבר.
למריה דודק נאמר כי אמה הביולוגית של ציפורה נותרה בחיים והיא בבית חולים, אך הדבר לא היה נכון. ציפורה עברה בין מספר בתי יתומים ואף קבעה פעם אחת עם מריה כי תברח חזרה הביתה, עד שבשנת 1948, בגיל 8 או 9, עלתה לישראל במסגרת עליית הנוער. ציפורה הגיעה עם צלב על צווארה וכשהיא ממלמלת תפילות נוצריות. השם ציפורה ניתן לה על ידי פקיד רשות ההגירה עם הגעתה ארצה.
ציפורה לא זכרה רבות על עברה מלבד מחסור מתמיד באוכל, שינה על רצפת המטבח ואווזים שראתה בעיר הולדתה. היא גילתה פרטים על עברה רק שנים רבות לאחר מכן, כאשר הגיעה לביקור ב-2008 בכפר בו גדלה ושם סיפרו לה אנשי הכפר, שזכרו את סיפור הסתרתה, אודות ילדותה ועל משפחת דודק.

הכרה והנצחה

בשנת 2000 הגישו בני משפחתם של מריה וסטניסלב דודק ליד ושם בקשה להכיר בהם כחסידי אומות עולם, אך בשל היעדר עדות הבקשה נדחתה. בשנת 2009, לאחר ביקורה של ציפורה בכפר הולדתה, היא פנתה אל יד ושם ונתנה את עדותה. הפרטים שנמסרו הוצלבו עם מידע מתיקה האישי בארכיון הציוני. לפיכך הוכרו מריה וסטניסלב דודק כחסידי אומות עולם ב-25 באוקטובר 2009. באותה השנה נערך טקס בשגרירות ישראל בוורשה בנוכחות כ-50 איש. את תעודת חסידי אומות העולם קיבלו אחינייה של מריה דודק.
ציפורה ליוותה פעמיים את בית הספר "רעות" מחיפה לכפר הולדתה, שם ביקרו גם בקבר של בני הזוג דודק וערכו טקס זיכרון. בנוסף להכרה במריה וסטניסלב כחסידי אומות עולם, נשלח מכתב הוקרה מיד ושם לכפר אוג'יקון על הסיוע בהסתרת ציפורה ואי הסגרת זהותה היהודית.