הקרן החדשה לישראל

היסטוריה

הקרן החדשה לישראל הוקמה בקליפורניה ב-1979 על ידי בני-הזוג ג'ונתן כהן ואלנור פרידמן גייסי תרומות. כהן, פעיל ציבור שנולד וגדל בדרום-אפריקה, אף התגורר בישראל בשלהי שנות השישים, ובמסגרת עבודתו ביקר בישראל בשנות השבעים. הוא סיפר כי "היה מספר נכבד של תורמים בגילנו שהרגישו מנוכרים מתמיכה בישראל, ולא התייחסו בחיוב למגבית היהודית המאוחדת כהוריהם וסביהם". הקמת הקרן הייתה "הרעיון שלנו לדרך לעירוב אנשים בפילנתרופיה יהודית... על בסיס הניסיון (הפילנתרופי) שלנו, הבנו שכמויות קטנות של כסף יכולות להביא לשינויים גדולים.".
יחד עם אלווין באום, ראש ברית הלהט"ב בפדרציה היהודית של סן פרנסיסקו, ונעמי לאוטר, מנהלת אזורית של איפא"ק, הם הגיעו לישראל כדי לבחון הקמת קרן חדשה. שניהם הצטרפו לחברים המייסדים של הקרן שנרשמה בארצות הברית. מטרת הקרן הייתה לתמוך בארגוני חברה אזרחית הדומים בתפיסת פעולתם לארגוני חברה אזרחית אמריקאיים וזאת בניגוד לחלק ניכר מהארגונים, בעשורים הראשונים למדינה, שהיו משויכות למפלגות השונות וקיבלו מימון דרכן.
הסניף הישראלי נרשם ב-1980 לפי פקודת החברות כחברה מסוג "חברת חו"ל" בשם "ניו ישראל פונד", והוקמה עמותה ישראלית שנשאה את אותו שם. בשלוש השנים הראשונות הסכומים שעמדו לרשות הקרן היו מצומצמים יחסית.
ב-1982 הגיעה הנהלת הקרן למסקנה שדרוש שינוי יסודי בדרכי פעולתה. לאחר קיום דו-שיח עם הארגונים הממומנים על ידיה, החליטה הנהלת הקרן שהשינוי הדרוש הוא מעבר מסיוע מימוני בלבד למודל משולב של מימון, ייעוץ והכוונה, ולשם כך הוקמה עמותה נוספת ששימשה כאגף המבצעי של הקרן בשם "שתיל - שירותי תמיכה וייעוץ לקידום שינוי חברתי" על ידי שרה קרניאל, שעמדה בראשה בשנים 1982–1983. אחריה שימשה בתפקיד זה שרי ריבקין עד 1998.
בשנת 1985 גדל תקציב סניף הקרן בישראל ל-25,000 דולר. פעילות "שתיל" התרחבה באותה תקופה וכללה גם הכשרת אנשי דוברות ויחצ"נות בקרב הארגונים להם סייעה]. ב-1987 נפתח סניף הקרן בחיפה. באותה השנה, לראשונה השתתף ראש הממשלה, יצחק שמיר, בפעילות הקרן: כנס של האגודה הישראלית למען יוצאי אתיופיה בדרישה להעלאת בני משפחה נוספים ארצה.
בשנת 1995 פנו נציגי הקרן לרשם העמותות בבקשה למחוק את שתי העמותות "ניו ישראל פונד" ושתי"ל, ומאז מנוהלת הפעילות על ידי הקרן בארצות הברית שרשומה בישראל כ"חברה זרה", ומפעילה מטעמה את שתי"ל.
בין השנים 2002–2008 כיהן כנשיא הקרן פטר אדלמן. לפניו כיהנו בתפקיד זה ד"ר מרדכי בר-און ופרופ' יורם פרי. בשנת 2008 מונתה לנשיאת הקרן נעמי חזן שכיהנה כחברה בהנהלת הקרן בין השנים 1993–1992 עד לבחירתה לכנסת, ומשנת 2007. בשנים 2012–2015 הנשיא היה הרב בריאן לורי, ובשנים 2015–2018 עו"ד טליה ששון.
בין השנים 1991–1997, אבינעם ערמוני שימוש כמנכ"ל הסניף הישראלי. בנובמבר 2009 החליפו דניאל סוקאץ' ורחל ליאל את לארי גרבר ואליעזר יערי בתפקידי מנכ"ל הקרן ומנכ"ל הסניף בישראל, בהתאמה. מיקי גיצין החליף את רחל ליאל ביולי 2017.

למחרת ניצחונו של אהוד ברק בבחירות לראשות הממשלה ולכנסת ה-15 שלח מנכ"ל הקרן בישראל, אליעזר יערי, מכתב לתורמים ולצוות הקרן, שבו התייחס לתוצאות הבחירות ולחלקה של הקרן בכך. בין השאר כתב: 
"אמש התרחש דבר גדול בישראל. החברה הישראלית, בתצוגה מדהימה של דמוקרטיה, הצליחה להשיג שתי מטרות: לסלק מהשלטון קואליציה ביזארית שגילמה סטגנציה פוליטית, הידרדרות מוסרית, וקלריקליות דתית וחברתית; ולהעניק לחברה הישראלית הזדמנות שנייה... אי אפשר להסתכל על מה שקרה ולא לראות את טביעות האצבעות הברורות והאמיצות של הקרן החדשה לישראל ושל 'שתיל'... היום הוא יום גדול לישראל, הוכחנו ששינוי חברתי יכול להפיל שלטון פוליטי. משך השנים, הקרן טיפחה ועמדה מאחורי אותו פוטנציאל, שהתפרץ בין לילה כמו הר געש... אנו הקרן החדשה לישראל ויש ביכולתנו להיות כוח חשוב ביצירתה של ישראל חדשה".
— תרגום לעברית. המקור האנגלי מובא כאן
בספטמבר 2011 פרסם אתר ויקיליקס מסמך מסווג שנשלח משגרירות ארצות הברית בישראל לוושינגטון עליו חתום סגן ראש המשלחת האמריקאית, לואיס ג'י מורנו, המסכם פגישה שנערכה ב-23 בפברואר 2010 בין חדווה רדובניץ', סמנכ"לית הקרן החדשה לישראל ומנהלת מחלקת המענקים שלה דאז, עם היועץ הפוליטי של השגרירות. במסמך צוטטה רדובניץ' אומרת "בתוך מאה שנה ישראל תהיה בעלת רוב ערבי, אך היעלמותה של המדינה היהודית לא תהיה הטרגדיה שהישראלים חוששים ממנה, משום שהיא תהפוך לדמוקרטית יותר". הקרן החדשה לישראל הגיבה שרדובניץ' עזבה את הארגון משום שדעותיה האישיות סטו מנקודת המבט של הארגון.
בעבר הופיע בדף השאלות והתשובות של הקרן כי היא מתנגדת ל"כיבוש הישראלי" ביהודה ושומרון. אורכב מן המקור בתאריך 8 באפריל 2012}} בהמשך הניסוח שונה ונאמר שם שהארגונים שהקרן תומכת בהם עושים זאת "מתוך אהבה למדינה ורצון להסיר מעל ישראל את הגיבנת המוסרית של השליטה בעם אחר."
למחרת ניצחונו של דונלד טראמפ בבחירות לנשיאות ארצות הברית, פרסם מנכ"ל הקרן, דניאל סוקאץ', מכתב פומבי מטעם הקרן תחת הכותרת "העולם לקח צעד ענק לאחור" בו הביע את צערו על הבחירה, וכתב בסופו: "איננו יכולים להרשות לעצמנו להשתופף באומללותנו ולהתנתק מהעולם [...] אז הבה נרשה לעצמנו לחוש נדכאים, חרדים ומפוחדים. ולאחר מכן הבה נשוב לעבוד בבניית ישראל טובה יותר ואמריקה טובה יותר. היום, אנו אבלים; מחר, אנו מתארגנים".

פעילות הקרן

עיקר פעולתה של הקרן החדשה לישראל היא חלוקת מענקים לארגונים. על פי דוח הקרן מ-2010, מאז היווסדה ב-1979 היא העניקה יותר מ-250 מיליון דולר לכ-850 ארגונים. 30% מהכספים שחילקה הקרן בשנת 2007 הופנו לארגונים הפועלים בקרב ערביי ישראל. מלבד הסניף הראשי בירושלים, מפעילה הקרן סניפי משנה, באמצעות שתיל, בבאר-שבע, בחיפה, בלוד ובבאקה אל-גרביה. נכון ל-2010 מועסקים במסגרת הקרן החדשה לישראל ושתי"ל 130 עובדים.
מלבד תמיכה בארגונים, הקרן תומכת גם בקואליציות של ארגונים, למשל הפורום לדיור ציבורי, ובמאבקים ציבוריים ספציפיים. כך למשל תרמה הקרן ביולי 2011 כ-35,000 ש"ח למאהלים עבור מחאת האוהלים ובינואר 2014 תרמה 3,000 דולר למימון הפגנה של מסתננים מאפריקה בכיכר רבין בתל אביב.

תוכנית המשפטנים

מאז אמצע שנות ה-80 מפעילה הקרן תוכנית דו-שנתית במסגרתה מעניקה הקרן מלגת לימודים למשפטנים ישראלים היוצאים ללימודי תואר שני במשפטים בארצות הברית, תוך התמחות בזכויות האדם. משתתפי התוכנית זוכים למלגה הכוללת את מימון שכר הלימוד, הוצאות הנסיעה והוצאות המחייה בארצות הברית. לאחר חזרתם לישראל משובצים משתתפי התוכנית לעבודה במשך שנה באחד מהארגונים העוסקים בתחומי זכויות האזרח בישראל. בשנה זאת מקבלים המשתתפים משכורת חודשית מהקרן. בראש ועדת ההיגוי של התוכנית עומד עו"ד יהושע שופמן. עם משתתפי התוכנית בעבר נמנו עורכי הדין אביגדור פלדמן, חסן ג'בארין, דן יקיר, ד"ר יובל קרניאל, ד"ר נטע זיו ועו"ד שמאי ליבוביץ.

ביקורת

בתחילת 2010 יצאה תנועת "אם תרצו" במסע פרסום נגד הקרן ונשיאתה, נעמי חזן. "אם תרצו" האשימה את הקרן בתמיכה בארגונים שסיפקו נתונים לוועדת גולדסטון, וטענה כי ללא נתוני ארגונים אלה נראה שלא היה לגולדסטון ביסוס לרוב טענותיו. בנוסף טענו שהקרן תומכת בארגונים המגישים תביעות נגד קציני צה"ל מחוץ לישראל בהאשמה של פשעי מלחמה. בקמפיין כונתה חזן בשם "נעמי גולדסטון-חזן", והוצגה כבעלת קרן, המנגחת את דגל ישראל. "מעריב" דיווח בהבלטה על טענות "אם תרצו", ואישים שונים הצטרפו לביקורת זו. לביקורת של "אם תרצו" הצטרף גם בן-דרור ימיני, שציטט במאמרו מכתב של פעילה תחת שם בדוי המספרת כי שמעה אמירות כאלה בסמינר של הקרן.
הקרן הגיבה לטענות אלה בפרסום מודעות ענק בעיתונות (בפרט במעריב) ובאינטרנט, שבהן אמרה כי דברי ימיני ודברי הבחורה אותה הוא מצטט "רצוף שקרים, מניפולציות ועיוותים". חזן כינתה את מסע הפרסום: "הפצת שקרים מקארתיסטית", והקרן פרסמה מסמך תגובה לטענות "אם תרצו", ובו טענה שהמסמך של "אם תרצו" הוא מניפולציה שקרית. גם עמותת "קשב", הנתמכת על ידי הקרן, פרסמה מסמך תגובה בו אמרה כי המסמך של "אם תרצו" מגמתי ורצוף עיוותים. הפרשה נידונה גם בדיון סוער במליאת הכנסת. לדברי הקרן, הקמפיין של "אם תרצו" הביא לגידול ניכר במספר התורמים ובהיקף התרומות לקרן.
ביקורת נוספת הגיעה מארגון NGO Monitor. אחרי מכתב פומבי ששלח פרופ' ג'רלד מ. שטיינברג מהארגון לרחל ליאל, מנכ"לית הקרן, ובו קבל כנגד ארגון השמאל הרדיקלי "קואליציית נשים לשלום" המשתתף בקמפיין ה-BDS נגד ישראל וכנגד תמיכת הקרן בו, הודיעה ב-15 במאי 2011 הקרן החדשה לישראל על הפסקת הזרמת המענקים ל"קואליציית נשים לשלום" ודרשה מהם להסיר את שמה מרשימת התורמים באתר. בתגובה האשימה הקואליציה את הקרן ב"כניעה למסע ההסתה שמתנהל נגד ארגוני השמאל וזכויות האדם".
מנגד פרסמו אנשי רוח, ובהם הסופר א. ב. יהושע והמחזאים יהושע סובול ועדנה מזי"א, עצומה שבה הביעו "שאט נפש ממסע ההסתה והשנאה המתנהל בשבועות האחרונים נגד הקרן החדשה לישראל ונגד ארגוני זכויות האדם בישראל". מספר אמנים וחברי כנסת ערכו אירוע תמיכה בקרן החדשה לישראל. בעקבות הביקורת נגדה יצאה הקרן במסע פרסום תחת הכותרת "לא נסתום" שבמסגרתו הועלה אתר אינטרנט בשם זה וגויסו בלוגרים על מנת שישתתפו במאבקה של הקרן.
העיתונאי האמריקאי אדווין בלאק עסק בספרו מ-2013 "Financing the Flames" ("לממן את הלהבות") במקורות המימון של קמפיינים לדה-לגיטימציה של ישראל, וכלל בהם את הקרן החדשה לישראל. הוא כתב שהקרן מממנת כ-800 ארגונים שהמטרות של מרביתם טובות אך 80 מהם הם ארגונים פוליטיים הפועלים נגד ישראל.
בקרב הימין הישראלי הפך קשר עם הקרן החדשה לישראל, ובפרט קבלת מימון ממנה, לאות גנאי. כך למשל, בתגובה לתחקיר של התוכנית "עובדה" של אילנה דיין שעסק בראש הממשלה, בנימין נתניהו, ציינה לשכת ראש הממשלה שדיין קיבלה אות הוקרה "מהקרן האנטי-ציונית" - קרי הקרן החדשה לישראל. בתגובה נוספת, לתחקיר של העיתונאי רביב דרוקר, ציין נתניהו בדף הפייסבוק שלו את המימון האדיר שקיבל גוף בראשות דרוקר מהקרן. בשנת 2015 פרסמה מפלגת הבית היהודי הודעה המברכת על פרישת עו"ד בתיה כהנא דרור, מנכ"לית ארגון "מבוי סתום", מהבחירות הפנימיות של המפלגה: "אנשי הקרן החדשה לישראל, ארגון הפוגע בחיילי צה״ל ובכל אינטרס ישראלי, אינם רצויים בבית היהודי. ברוך שפטרנו".
בפברואר 2015 ביטלו חברי הכנסת צחי הנגבי, ציפי חוטובלי, זאב אלקין, גילה גמליאל, נפתלי בנט, איילת שקד ואריה דרעי את השתתפותם בכנס "ועידת ישראל לדמוקרטיה" של העיתון "הארץ", עקב החסות שמעניקה לו הקרן החדשה לישראל. נשיא המדינה, ראובן ריבלין, דחה את הקריאה להחרים את הקרן ונאם בפתיחת הכנס. נאמו בכנס גם יצחק הרצוג, דני דיין, זהבה גלאון, איימן עודה, ידידיה שטרן ועוד.
בתגובה לקמפיין "השתולים" של "אם תרצו", שבו הוצגו פעילי שמאל כפועלים נגד מדינת ישראל וחייליה, יצאה הקרן בינואר 2016 בקמפיין שכותרתו "בשתול הזה הם כבר טיפלו", לצד תמונתו של יצחק רבין.
מוסדות הקשורים בתנועת "הקיבוץ הדתי", ובהם "קרן הרצוג" ונאמני תורה ועבודה, קיבלו תקציבים מהקרן. בפברואר 2011 קראה תנועת "הקיבוץ הדתי" למוסדות אלה שלא לקבל כספים מהקרן, בשל המטרות שלטענתה הקרן מנסה לקדם.
ב-2016 החליט ארגון השמאל "מולד" לוותר על תקצוב מהקרן החדשה בנימוק שהקרן החדשה משתפת פעולה עם ארגונים אנטי-ציוניים.
באפריל 2018 טען ראש הממשלה בנימין נתניהו שהקרן היא הגורם המרכזי שהפעיל לחץ אירופי על ממשלת רואנדה לסגת מההסכם להעברת מסתננים מאפריקה לישראל לתחומה. הוא הוסיף כי הקרן היא "ארגון זר שמקבל מימון מממשלות זרות ומגורמים עוינים לישראל, כמו הקרנות של ג'ורג' סורוס. מטרת העל של הקרן היא מחיקת הצביון היהודי של ישראל והפיכתה למדינת כל אזרחיה, לצד מדינת לאום פלסטינית נקייה מיהודים בקווי 67׳ שבירתה ירושלים". הוא הודיע שביקש מיו"ר הקואליציה, דודי אמסלם, להוביל מהלך להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית על פעילות הקרן. נשיאת הקרן הכחישה שהארגון פנה לרואנדה או לגורמים אירופאים בנושא, והוסיפה כי "ראש הממשלה עבר הערב כל קו אדום בהסתה נגד הקרן החדשה לישראל".
באוגוסט 2018 פתח ארגון "חותם" בקמפיין נגד עמותות ואישים דתיים שקיבלו מימון מהקרן ופעלו לפי הקמפיין למען מטרות כהפרדת הדת מהמדינה, וקרא לציונות הדתית להתנתק מהם. על הקמפיין נמתחה ביקורת, בין השאר על ידי אותם ארגונים.