google/wiki40b huggingface dataset:
נבו ארז

קורות חייו

נבו ארז נולד בקיבוץ מזרע ב-22 בנובמבר 1965. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13. ארז השלים את הכשרת מסלול הלוחם בקומנדו הימי ויצא לקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שב לשייטת, שם שימש כמפקד צוות. בדצמבר 1988 פיקד ארז על כוח מהיחידה במבצע כחול וחום, פשיטה בעומק לבנון לאחר נפילתו של סא"ל אמיר מיטל מפקד כוח גדוד 12 (ברק), נשא ארז את גופתו על גבו עד לחילוץ הכוח. 
בשנים 1996–1994 שימש כמפקד יחידת דובדבן. במהלך תקופת פיקודו על היחידה היה מעורב בתקרית בה מצא את מותו אזרח, אריה חורי שמו, שנורה למוות בידי לוחמי היחידה לאחר שפרץ מחסום של היחידה בגדה המערבית. אחר חקירת מצ"ח, הואשם ארז יחד עם שלושה קצינים נוספים בגרימת מוות ברשלנות, הוא נטל על עצמו אחריות בלעדית במהלך המשפט, הודה בהתרשלות במסגרת עסקת טיעון שנחתמה ב-1999 ונגזרה עליו נזיפה. במהלך המשפט עוכב הקידום בדרגתו, הוא שב לשייטת כמפקד פלגת ההדרכה בדרגת רב-סרן. בהמשך מונה למפקד פלגת הלוחמים בדרגת סא"ל.
ב-2004 מונה למפקד שייטת 13, במהלך כהונתו הושעתה פעילות השייטת ביהודה ושומרון באופן זמני, לאחר שארגון "בצלם" האשים את החיילים בכך שבמהלך פעולה בג'נין ירו במבוקש ששכב פצוע ולא היווה סכנה לחיילים. לארז נרשמה בעקבות האירוע הערה פיקודית בשל פער בנהלים המקצועיים.
במלחמת לבנון השנייה פיקד על השייטת במספר מבצעים, ובהם הפשיטה בצור. לאחר המלחמה שלח אל"ם ארז מכתב חריף לרמטכ"ל דן חלוץ ולמפקד חיל הים דודו בן בעש"ט, ובמרכזו טענה כי בן בעש"ט גילה הססנות במהלך המלחמה ומנע את קיומם של מבצעים חיוניים אותם ביקשו לוחמי היחידה לבצע.
בפברואר 2007 סיים לכהן כמפקד שייטת 13.
פרננדו דה לה רואה

ביוגרפיה

פרננדו נולד לאלאונורה ברונו ואנטוניו דה לה רואה בעיר קורדובה, ולמד בגימנסיה הצבאית המקומית לפני הכניסה לאוניברסיטה הלאומית של קורדובה, שממנה השיג את התואר שלו במשפטים. הוא בנו של שופט ותומך ותיק באיחוד האזרחי הרדיקלי (UCR), דה לה רואה היה מעורב בפוליטיקה כבר מגיל צעיר, ולשירות הציבורי נכנס בשנת 1963 כיועץ לשר לענייני הפנים של הנשיא ארטורו איליה. הוא התחתן עם אגנס פרטינה בשנת 1970, ונולדו לו שלושה ילדים, ביניהם אנטוניו דה לה רואה, יזם שהיה מאורס לכוכבת הפופ המפורסמת שאקירה.
דה לה רואה הופיע לראשונה בזירה הפוליטית הלאומית בשנת 1973, כשנבחר לסנאט הארגנטיני, בתור המייצג של העיר בואנוס איירס. כמה חודשים לאחר מכן הוא רץ למשרת סגן הנשיא כשותף לפעיל ה-UCR הוותיק - הפוליטיקאי ריקרדו בלבין, בבחירות בחודש ספטמבר של אותה השנה. הם הובסו על ידי המנהיג חואן פרון ברוב מוחץ. ריצתו לסגן הנשיא בגיל 36 (גיל צעיר יחסית), זיכו אותו בכינוי גנאי של אחד שעדיין עם מוצץ או בובה ביד.
הוא למד משפט פלילי באוניברסיטה של ​​בואנוס איירס לאחר שהושעה מהקונגרס בהפיכה הארגנטינאית של 1976, וכתב ארבעה ספרים על התאוריה המשפטית. מוקדם יותר למרות התמיכה שהעניק לו ריקרדו בלבין, דה לה רואה הובס על ידי ראול אלפונסין בבחירות על המועמדות לנשיאות UCR בשנת 1983.
פרננדו נבחר לבית התחתון על ידי בוחריו בעיר בואנוס איירס בשנת 1991, והוחזר שוב לסנאט בבחירות מיוחדות ב-1992, מה שהביא אותו לכותרות העיתונים. הוא הפך לראש העיר הראשון שנבחר בבחירות בעיר בואנוס איירס ב-30 ביוני 1996.
עקב טיפולו המסור בהעלמות מס הרכוש הכרוניות בעירו, דה לה רואה זכה למוניטין של בן אדם יעיל בעירו, ולכן פיטוריו של הנשיא קרלוס מנם באותה התקופה סייעה לו בריצתו לנשיאות ארגנטינה שבה גם זכה בבחירות שהתקיימו ב-24 באוקטובר 1999, שבהן הביס בלי בעיות את מועמד מפלגת השלטון, הנגיד אדוארדו דודאל. פרננדו דה לה רואה התמנה לנשיא ארגנטינה ב-10 בדצמבר 1999.
פרננדו נפטר בבואנוס איירס ב-9 ביולי 2019. הותיר אחריו אישה - אגנס פרטינה, ושלושה ילדים - אגוסטינה, אנטוניו ופרננדו.
ג'יי דרמה

ג'יי דרמה או דרמה יפנית (テレビドラマ-terebi dorama) היא דרמה יומית המשודרת בטלוויזיה היפנית. כל רשתות הטלוויזיה ביפן משדרות את הדרמות, הכוללות ז'אנרים של רומנטיקה, קומדיה, סיפורי בלשים, אימה ועוד מיני סוגים. ג'יי דרמה משודרת בדרך כלל באורך של עונה לשלושה חודשים, כשדרמה חדשה צצה בכל עונה. הדרמות משודרות בימות השבוע בשעות הערב, קרוב לשעה בכל פרק.
קליק (סרט)

תקציר העלילה

מייקל ניומן (אדם סנדלר), עובד לפרנסתו כארכיטקט, נשוי לדונה (קייט בקינסייל) ואבא לשני ילדים. ניומן משקיע שעות רבות בעבודתו בתקווה שיפוצה על ידי הבוס שלו (דייוויד הסלהוף). ניומן, שעבד כל הלילה והוא מיואש לגמרי, מחפש את שלט הטלוויזיה ואחרי שלא מוצא אותו - מתייאש ומחליט לקנות שלט אוניברסלי שישלוט על כל המכשירים האלקטרוניים בביתו. ניומן נוהג ברכבו אל החנות "בסט ביי" וכשמגלה שהיא סגורה - ממשיך אל החנות "בד באת' & ביונד" (Bed Bath & Beyond) שם פוגש את מורטי (כריסטופר ווקן) - ממציא משונה הלוקח את ניומן אל ה"דרך שמעבר" למחסן ונותן לו שלט אוניברסלי, שניומן מאמין שהוא שלט רגיל. מורטי הזהיר את מייקל ש"לא ניתן לחזור אחורה".
בהמשך, מגלה מייקל שהשלט שנתן לו מורטי הוא שלט ששולט על החיים של מייקל. על ידי "מהר קדימה" הוא יכול לדלג על רגעים מחייו, על ידי "השתקה" הוא משתיק את הצלילים, ועל ידי "השהה" הוא משהה את הסביבה שלו. השלט, שנראה ככלי מצוין לשליטה על החיים, ולפינוי זמן, מסתבר בהמשך ככלי רע, ששולט על חייו של מייקל ומריץ אותם לסוף חייו, בכמה דקות, כשבמהלך הסרט, עוצרים בנקודות חשובות בעתידו של מייקל. הוא מגלה שפיספס את מותו של אביו, גדילתם של ילדיו, מחלות קשות שעבר ועוד. מייקל מגלה כי מורטי הוא מלאך המוות. לאחר מותו שלו, הוא מתעורר, צעיר, על מיטה בחנות בה קנה את השלט, ומסיק, כי הכל היה חלום. הוא קיבל שיעור חשוב על חייו בעקבות החלום, ונוסע לבית הוריו על מנת לומר להם שהוא אוהב אותם. כאשר הוא חוזר הביתה, הוא אומר אותו הדבר למשפחתו. אז מבחין בשלט על השידה, עם פתק מצורף ממורטי: "כפי שכבר אמרתי לך, לבחורים טובים מגיע שיקרה משהו טוב. ואני בטוח שתעשה את הדבר הנכון הפעם". מייקל מבין כי כל ההתרחשות לא הייתה חלום, אלא שמורטי החזיר את חייו אחורנית והוא נותן לו הזדמנות שנייה. הוא מנסה לזרוק את השלט לפח האשפה והפעם מצליח (בניגוד לפעם הקודמת בה ניסה להיפטר מן השלט ונכשל).
בוריאטית

כתב

במהלך המאה ה-17 נכתבה השפה באמצעות הכתב המונגולי הקלאסי. בוריאטים מערביים שלא הכירו כתב זה, השתמשו ברוסית כשפת הספרות. בשנת 1931 החליטה הוועדה האחראית מטעם הממשלה על כתיבתה של הבוריאטית בכתב הלטיני. החל משנת 1939 השפה נכתבת על ידי הכתב הקירילי בתוספת שלוש אותיות מיוחדות (Үү, Өө, Һһ).
מקדש השינטו באיצוקושימה

היסטוריה

הר מיסן שגובהו 530 מטר השוכן באי איצוקושימה הוא ההר הגבוה באזור, ובשל כך נחשב המקום לקדוש מימים ימימה. מפאת קדושתו לא העזו תושבי האזור להציב את כף רגלם על האי והם סגדו לו מרחוק. המקדש הוקם לחופיו של האי ובשל קדושת הקרקע הוא ניצב על כלונסאות מעל למימי הים. כך גם הטוריאי המשמש לו ככניסה מכיוון הים ודרכו עברו הבאים אל המקדש בסירות.
סביר כי המקדש הראשון ניצב במקום מאז שנת 593 אך לקיומו ניתן אישוש רק בשנת 811, בראשית תקופת הייאן, כאשר הוא נודע כ"מקדש הקדוש במחוז אקי". עוד ידוע כי כהן השינטו סאקי קגהירו דיווח בשנת 1168 לחצר הקיסרית כי הקים מחדש את המבנה העיקרי של המקדש. נראה כי עבודות הבנייה מומנו על ידי השליט החזק ביותר ביפן במאה ה-12, טאירה נו קיומורי (平 清盛), וזאת כאות תודה על הצלחותיו הצבאיות והפוליטיות, ובשל אמונתו כי אלה באו לו מהאל של איצוקושימה המגן על משפחתו. המבנה עלה באש ב-1207 ונבנה מחדש לאחר שמונה שנים, אך שוב הושמד בשריפה ב-1223. הפעם התמשכה עבודת השיקום עד 1241, והמבנה המרכזי של המנזר הוא מתקופה זו. מאז נחשב המנזר לגדול מידי מכדי שניתן יהיה לשפצו בבת אחת, ולכן נערכו העבודות בכל פעם בחלק אחר שלו. במשך כל תקופת קאמאקורה ועד תקופת אשיקאגה היה המנזר נתון לחסותה של הממשלה הפאודלית.
בשל מיקומו של המנזר מעל הים ממש, הוא סבל מהצפות חוזרות ונשנות אך הוא שופץ בכל פעם בסיועם של בעלי השפעה וממון. הטוריאי הניצב בלב המפרץ, כ-150 מטר ממבנה המנזר, היה רגיש במיוחד להשפעות הים בשל מיקומו והוא שופץ ושוחזר פעמים רבות, ולאחרונה ב-1875. למתחם נוספו מבנים חדשים במשך השנים ובהם פגודה בת 5 קומות (גוג'ונוטו) ב-1507, פגודה דו קומתית ב-1523, וכן נבנה הונדן (קודש הקודשים של מקדש השינטו) ב-1556 ואחד נוסף ב-1587.
בשל מיקומו של האי במרכזו של הים הפנימי, הוא הפך למרכז כלכלי ומסחרי ולקראת סוף תקופת אשיקאגה במאה ה-16 התפתח במקום יישוב. מקדש בודהיסטי הוקם בסמוך לפסגתו של הר מיסן, דבר שהעצים את זרם המבקרים והעולים לרגל. התפתחויות אלה הביאו לכך שהאי איבד את מעמדו כאי קדוש השמור לפולחן ותו לא.

המקדש

המקדש שוכן במפרץ קטן ורדוד על שטח שצורתו כשל אליפסה והמחובר אל מימי הים במצר ים קטן. אורכו של תא השטח הוא כ-200 מטר מדרום-מערב לצפון-מזרח, ורוחבו בין החוף וקצה המזח הקיצוני של המנזר כ-100 מטר. הטוריאי ניצב במרחק של 150 מטר מהמזח, בקצהו החיצוני של מצר הים ובגבול שבינו לבין הים הפתוח. מרחקו של הטוריאי מהחוף הקרוב ביותר הוא כ-70 מטר בעת הגאות, ולבאים מכיוון הים הפתוח נגלה נוף ייחודי של הטוריאי והמקדש על רקע הר מיסן שמאחוריהם. בעת שפל מתגלה קרקעיתם של המפרצון ומצר הים וניתן לגשת אל הטוריאי ברגל. בשעת גאות מסתירים המים את יסודותיו של הטוריאי, ועל כן הוא מתואר כ"צף" על המים.
המנזר מורכב מהמבנה העיקרי ("הונשה") והמבנים הסובבים אותו. אלה נוספו סביבו במשך מאות שנים וביניהם מקשרים פרוזדורים מקורים ("קאירו"). קו דמיוני נמתח מהטוריאי דרך הרציף ועד לצידו האחורי של המקדש, סמוך לחוף. לאורך קו זה ניצבים זה מאחורי זה המזח והרחבה הטקסית ("היראבוטאי") וארבעת אולמות ההונשה. מהרחבה הטקסית מובילים שני פרוזדורים מקורים לכיוון דרום-מערב וצפון-מזרח ומאפשרים גישה ליתר חלקיו של המנזר.
ג'ון ווקר-לינד

ביוגרפיה

ג'ון ווקר-לינד נולד למשפחה מן המעמד הבינוני ב-1981. גדל בפרברי וושינגטון הבירה ובקליפורניה. בהשפעת הביוגרפיה של מלקולם X החל למצוא עניין באסלאם, פרש מלימודיו, התאסלם וקרא לעצמו עבדול חמיד. דרכו הובילה אותו לארצות האסלאם, תימן ופקיסטן, שבהן עסק בלימוד השפה הערבית ובלימודי הקוראן.
במאי 2001, הוא הגיע לאפגניסטן. הוא נתפס על ידי הכוחות האמריקאים בנובמבר 2002, בעת המתקפה האמריקאית באפגניסטן, כשהוא נלחם נגד האמריקאים לצד כוחות הטליבאן.
בינואר 2002 הוחזר ג'ון ווקר-לינד לארצות הברית. השלטונות החליטו שלא להעמיד אותו לדין בפני בית דין צבאי, אלא להביאו לדין בפני בית משפט אזרחי במדינת וירג'יניה, על קשר להעמיד חיי אזרחים אמריקאים בסכנה. התביעה טענה כי ידע מראש על פיגועי 11 בספטמבר וכי היה חבר ברשת הטרור של אל קאעידה והציגה ראיות על כך. ב-4 באוקטובר 2002 נדון ג'ון ווקר-לינד ל-20 שנות מאסר.
יוגב בר-ששת

שירות צבאי

בר-ששת התגייס לצה"ל ושובץ בחטיבת הנח"ל. עבר הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לחטיבת הנח"ל ומונה למפקד מחלקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגה בחטיבה. לאחר מכן היה מפקד פלוגה בגדס"ר נח"ל, ושימש בתפקיד בין היתר במהלך מלחמת לבנון השנייה. לאחר המלחמה מונה למפקד פלנ"ט נח"ל. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד 50. לאחר מכן מונה למפקד מחזור האימון המתקדם בבא"ח נח"ל.
בשנת 2012 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד לימן, גדוד מרחבי בעוצבת ברעם, ושימש בתפקיד עד שנת 2014. במאי 2014 מונה למפקד גדוד 50, והוביל אותו בין היתר במבצע שובו אחים ובמבצע צוק איתן, את תפקידו סיים ב-21 ביוני 2016. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים של פיקוד הדרום בין השנים 2016–2019. ב-19 ביוני 2019 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת יואב.
בר-ששת נשוי ואב לשישה.
דוגמה נגדית

בלוגיקה ובמתמטיקה, דוגמה נגדית היא שיטה להפרכה של טענות.
שיטה זו מטפלת בטענות כלליות; כלומר, טענות העוסקות באיבריה של קבוצה כלשהי, ומראה כי קיים לפחות מקרה פרטי אחד שבו הטענה אינה נכונה. די במקרה פרטי אחד זה, הקרוי "דוגמה נגדית", כדי להפריך את הטענה.
להמחשה, בעבר חשבו שכל מספר שבנוי רק מהספרה 3, אך ספרת האחדות שלו היא 1, הוא מספר ראשוני. טענה זו אכן הייתה נכונה עבור מקרים פרטיים רבים: 31, 331, 3,331 וכו', אולם עם כניסת המחשב לבדיקת ראשוניות של המספרים, התברר כי המספר 333,333,331 הוא מכפלה של 17 ו-19,607,843, ולכן אינו ראשוני. המספר 333,333,331 מהווה דוגמה נגדית לַכלל שצוין, ובכך מפריך אותו.

פשטות או מינימליות של דוגמה נגדית

מבחינה לוגית, אין העדפה לדוגמה נגדית אחת על פני אחרת, אולם מבחינה אסתטית (ובפרט, אסתטיקה מתמטית) ופדגוגית, יש העדפה לדוגמה נגדית פשוטה ככל הניתן. לדוגמה, יש אינסוף דוגמאות נגדיות לטענה "אם שלושה מספרים הם זרים (אין מספר גדול מ-1 שמחלק את שלושתם), אז הם זרים בזוגות (כלומר, לכל שניים מביניהם אין מספר גדול מ-1 שמחלק את שניהם)". אולם מבין כל הדוגמאות הנגדיות עדיפה זו ה"מינימלית" (זו שמערבת את המספרים הכי קטנים). את הדוגמה המינימלית ניתן לבנות בעזרת זוגות של מכפלות של הראשוניים הקטנים ביותר: 2, 3, 5 (); וכך מקבלים את השלשה: 6, 10, 15.
שלוש רגלים

קורבנות הרגל

חז"ל למדו מהפסוקים כי ישנו חיוב בכל אחד מהרגלים, להקריב שלושה קורבנות:

בזמן הזה

בזמן הזה שאי אפשר לקיים את מצוות השמחה על ידי אכילת בשר קדשים, עיקר מצות שמחה היא בשתיית יין. וכך אמרו בתלמוד -
חייב אדם לשמח בניו ובני ביתו ברגל, שנאמר (דברים טז, יד): "ושמחת בחגך". במה משמחם? ביין. רבי יהודה אומר: אנשים בראוי להם ונשים בראוי להן. אנשים בראוי להם - ביין, ונשים במאי? תני רב יוסף בבבל: בבגדי צבעונין.
— פסחים קט א

שמות החגים ומהותם

שלוש הרגלים בספר שמות, פרק כ"ג:
שָׁלֹשׁ רְגָלִים תָּחֹג לִי בַּשָּׁנָה.

אֶת-חַג הַמַּצּוֹת תִּשְׁמֹר--שִׁבְעַת יָמִים תֹּאכַל מַצּוֹת כַּאֲשֶׁר צִוִּיתִךָ לְמוֹעֵד חֹדֶשׁ הָאָבִיב, כִּי-בוֹ יָצָאתָ מִמִּצְרָיִם; וְלֹא-יֵרָאוּ פָנַי רֵיקָם.

וְחַג הַקָּצִיר בִּכּוּרֵי מַעֲשֶׂיךָ, אֲשֶׁר תִּזְרַע בַּשָּׂדֶה;

וְחַג הָאָסִף בְּצֵאת הַשָּׁנָה, בְּאָסְפְּךָ אֶת-מַעֲשֶׂיךָ מִן-הַשָּׂדֶה.

שָׁלֹשׁ פְּעָמִים בַּשָּׁנָה--יֵרָאֶה כָּל-זְכוּרְךָ אֶל-פְּנֵי הָאָדֹן ה'.
המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן

ההיסטוריה של המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה

המחלקה ללימודי ארץ ישראל הוקמה בשנת תשל"ד בפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן . המחלקה בבר-אילן היא הראשונה ללימודי ארץ ישראל שנפתחה בארץ, מתוך תפיסה של שילוב המחקר הרב תחומי של מגוון הנושאים הקשורים בלימודי האזור, ההיסטוריה והארכאולגיה. 
ייחודיותה נעוצה בשילוב תחומי דעת שונים, כשבמוקד שילוב היסטוריה וארכאולוגיה, וכן שילוב הוראה בכיתה עם סיורים בשטח וחפירות ארכאולוגיות. 
מיד עם הקמתה כחוג משני הצטרפו עשרות סטודנטים ובשנת תשל"ח המחלקה הפכה לחוג ראשי עם מאות תלמידים. המחלקה הייתה הראשונה בעולם המחקר בגישה ההוליסטית זו למחקר ארץ ישראל. היא בלטה בנוף האקדמי בארץ ובעולם בהתמקדותה המעמיקה בארץ ישראל ממגוון נקודות מבט, תוך שילוב מקורות היסטוריים, ארכאולוגים, בוטניים וזואולוגיים.

לימודי התואר ראשון במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה

מטרת תוכנית הלימודים לתואר ראשון במחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה היא להעניק ידע מקיף במגוון התחומים הקשורים בלימודי ארץ ישראל, ארכאולוגיה וטבע הארץ. במסגרת התוכנית מקבל הסטודנט ידע במקצועות היהדות, היסטוריה, גאוגרפיה ושפות עתיקות. תלמידי המקצוע המורחב יוכלו להתמחות בארץ ישראל לתקופותיה או בארכאולוגיה של ארץ ישראל, במזרח הקדום, בעולם הקלאסי, בעולם המוסלמי, הצלבני, או במזרח התיכון.
התואר בלימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה מקנה לתלמיד ידע מקיף ועשיר ומכשיר אותו לעיסוק במחקר, כמו גם במגוון תחומים להוראה והדרכה בבתי ספר, מכללות, בתי ספר שדה וכן להדרכת מטיילים בני כל הגילים מהארץ ומחו"ל, תחום אשר הביקוש לו עולה בהתמדה, והכשרה כארכאולוג חופר.

הסמכה לארכאולוג חופר

סטודנטים הלומדים תואר ראשון במסלול מורחב במגמת ארכאולוגיה יכולים לקבל הכשרה כארכאולוג חופר. בתוכנית זו, הכוללת מרכיב עיוני והכשרה מעשית בחפירה באתר ארכאולוגי, מקבל התלמיד את הכלים וההסמכה להיות ארכאולוג חופר. הסמכה זו מוכרת על ידי רשות העתיקות לצורך קבלת רישיון חפירה באתר ארכאולוגי.

לימודי התארים מתקדמים

מטרת הלימודים לתארים מתקדמים היא להביא את התלמיד לידע מעמיק בלימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באחת מן התקופות ההיסטוריות, לאפשר לתלמיד להתמודד בצורה ביקורתית עם המקורות ההיסטוריים והארכאולוגיים, להקנות אמצעי חשיבה, בקרה ושיטות עבודה למחקר ועשייה בתחום לימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה, ולכתיבת עבודת מחקר.
יחסי אורוגוואי–הממלכה המאוחדת

היסטוריה

שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים מיד לאחר הכרזת עצמאותה של אורוגוואי בשנת 1825. הממלכה המאוחדת היא המדינה לה אורוגוואי חייבת הכרת תודה על עצמאותה מכיוון שהצליחה לשחררה מארגנטינה ומברזיל ולתת לה עצמאות מוכרת ורשמית בשנת 1828.
הממלכה המאוחדת שיחקה תפקיד גדול בניהול המדינה עד מלחמת העולם השנייה, שבה אורוגוואי בגדה בממלכה המאוחדת והפכה לבת ברית של ארצות הברית שנטלה את המושכות במדינה במקום הממלכה המאוחדת.
נעים סולימנוגלו

תחילת דרכו

סולימנוגלו נולד במומצ'ילגראד שבבולגריה למשפחה ממוצא טורקי. בהוראת שלטונות בולגריה, שניסו לדכא כל ניצן של לאומנות טורקית, שינתה המשפחה עוד בעבר את שמה, וסולימנוגלו ייצג בשנותיו הראשונות כמרים משקולות תחרותי את בולגריה תחת השם נעים סולימנוב (בבולגרית: Наим Сюлейманов).
ב-1982, כשהוא בן 15 בלבד, קבע סולימנוב את השיא העולמי הראשון שלו והפך למועמד מוביל לזכייה במדליית זהב אולימפית, אך החרם של מדינות ברית ורשה ובכללן בולגריה על אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) מנע זאת ממנו – ולמעשה, כפי שהתברר לאחר מכן, מנע ממנו הישג של ארבע מדליות זהב אולימפיות רצופות. את יכולתו הוכיח סולימנוב מספר שבועות לאחר האולימפיאדה כשהרים בתחרות 30 ק"ג יותר מהזוכה במדליית הזהב. בשנתיים שלאחר מכן ביסס את שליטתו בענף כשזכה בשתי אליפויות עולם רצופות.

העריקה לטורקיה

ב-1986, תוך כדי תחרות במלבורן, נעלם סולימנוב ולא שב לבולגריה. הוא הופיע מחדש בטורקיה והתברר שערק, שינה את שמו לסולימנוגלו – שמה המקורי של משפחתו, וקיבל מיד אזרחות טורקית. טורקיה שילמה לבולגריה כופר בסך מיליון דולר כדי שתסיר את התנגדותה להשתתפותו של סולימנוגלו כטורקי באולימפיאדת סיאול (1988). סולימנוגלו לא איכזב וזכה במדליית הזהב במשקל נוצה.

שנות ה-90

לאחר שזכה ב-1989 באליפות העולם, הודיע סולימנוגלו במפתיע על פרישה כשהוא בן 22 בלבד. אולם ב-1991 שב להתחרות ולשלוט בקטגוריית המשקל שלו כשהוא זוכה באליפות עולם נוספת, ושנה לאחר מכן במדליית זהב אולימפית שנייה באולימפיאדת ברצלונה (1992). הוא המשיך וזכה בעוד שלוש אליפויות עולם רצופות תוך שהוא שובר שיאי עולם כמעט בכל תחרות בה השתתף. שירת הברבור שלו הייתה הזכייה במדליית זהב אולימפית שלישית רצופה באולימפיאדת אטלנטה (1996) תוך קביעת שיא עולם נוסף. לאחר האולימפיאדה הודיע על פרישתו בפעם השנייה. למרות זאת, ניסה סולימנוגלו לחזור להתחרות באולימפיאדת סידני (2000), אך כשל שלוש פעמים בדחיקה של 145 ק"ג והודח מהמשך התחרות.

נסיונות לקריירה פוליטית

סולימנוגלו ניסה כוחו גם בפוליטיקה לאחר פרישתו, כאשר רץ פעמיים בבחירות לאספה הלאומית של טורקיה ב-1999 וב-2006, ופעם נוספת לראשות עירייה בפרבר של איסטנבול ב-2002. בכל שלוש הפעמים לא נבחר לתפקיד.

מחלתו ומותו

סולימנוגלו סבל במשך תקופה ארוכה ממחלת כבד. בין השאר היה מאושפז בבית חולים במשך שלושה חודשים ב-2009.
באוקטובר 2017 אושפז בבית חולים באיסטנבול עקב כשל שחייב השתלת כבד. משנמצא תורם, עבר סולימנוגלו השתלת כבד ב-11 בנובמבר, אך סיבוך לאחר ההשתלה גרם לדימום ולבצקת קשה והביא למותו שבוע לאחר מכן, כשהוא בן 50 בלבד.
אמנון סלומון

ביוגרפיה

סלומון נולד בשנת 1940 בתל אביב במשפחה בת שלושה בנים. אביו היה יליד הונגריה ואמו ילידת רוסיה. אביו עבד כמוביל עוגות בקונדיטוריה של אחיו. התגורר סמוך לקולנוע עדן, שם גילה את משיכתו לקולנוע, בעיקר לסרטים מוזיקליים.
החל את הקריירה כעוזר צלם של דוד גורפינקל, תפקיד בו החזיק כארבע שנים, במהלכן גם עזר בצילום הסרט "חור בלבנה" של אורי זוהר.
במלחמת ששת הימים שירת יחד עם הבמאי ז'אק קתמור. לאחר המלחמה החלו בצילום הסרט "מקרה אישה" (1969).
נמנה עם חברי קבוצת האמנים האוונגרדית "העין השלישית".
בשנת 2003 העניקה לו האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה פרס על הישגים מקצועיים. בשנת 2010, לכבוד יום הולדתו השבעים, נערכה מחווה לכבודו בסינמטק תל אביב. ב-2010 זכה בפרס אופיר על צילום לסרט "התגנבות יחידים" בבימויו של דובר קוסאשווילי.
נפטר לאחר מאבק ממושך בסרטן ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הותיר בן זוג, אילן שוקרון.
דנגריגה

היסטוריה

דנגריגה יושבה לפני 1832 על ידי הגרינגו (או גריפונה - שחורים מהקריביים, כפי שכונו על ידי הבריטים), מהונדורס. במשך שנים הייתה זו העיר השנייה בגודלה במושבה לאחר בליז סיטי, אך בשנים האחרונות עקפה אותה אורנג' ווק טאון. מאז ראשית שנות השמונים תרבות הגריפונה עוברת תחיה, כחלק מאותו תהליך שבמסגרתו שונה גם שם העיר לדנגריגה, מילה בשפת הגריפונה שמשמעותה "מים עומדים".

תרבות

דנגריגה היא ביתה של תרבות הגריפונה, שהיא קבוצה אתנית ותרבותית, שאנשיה הם צאצאי עבדים אפריקאים וילידי הקריבים. הגריפונה אימצו את שפת ילידי הקריבים אך שמרו על דתם והמורשת המוזיקלית האפריקאית. דנגריגה היא גם מקורה של מוזיקות הפונטה האופיינית לבני הגריפונה.
בכל שנה, בחודש נובמבר, מתקיים פסטיבל בן שבוע של בני הגריפונה מכל רחבי האזור. הפסטיבל כולל מצעד לפידים וטקס הנחת זרים על פסלו של הפטריוט והפעיל החברתי, תומאס וינסנט רמוס, בחירת מלכת היופי של הגריפונה, מצעדים ותפילות מיוחדות בכנסיות ומרוץ אופניים.
רמת הנדיב

גני הנדיב ויד לנדיב

סביב קברו של הברון ורעייתו עדה משתרע שטח של כ־70 דונם של גנים מטופחים. הברון ורעייתו נקברו בגני רמת הנדיב באפריל 1954 בטקס ממלכתי של קבורה מחדש. משפחת רוטשילד דואגת לטיפוח המקום ומממנת את פתיחת הגנים לקהל הרחב במשך כל השנה, ללא תשלום.
גני רמת הנדיב מהווים מוקד משיכה למטיילים ולתיירים. באזור הגנים מצויים מסלולי טיול ואתרים ארכאולוגיים. לאורך המסלול שזורים גנים לפי נושאים: גן המפלים, גן הוורדים, גן הדקלים, גן האירוסים וגן הריחות. כמו כן, בגן ישנו אמפיתיאטרון בו נערכים קונצרטים בקיץ.
הגנים מוקפים על ידי שטח פתוח של כחמשת אלפים דונם, הנמצא בחזקת משפחת רוטשילד ונקרא: יד לנדיב.
השטח מתאפיין ברמה הררית, הבנויה ברובה מסלעי גיר ועליהם אדמת טרה רוסה חומה-אדומה. במזרח משתפלת הרמה אל בקעה פורייה ועתירת כרמים.
במערבה מסתיימת הרמה במצוק תלול שנחשפים בו סלעי דולומיט.
בין שכבות הגיר והדולומיט יש סלעי טוף וולקאני חווארי צהבהב, הנחשפים בעמקי הרמה ובמרומי הצוק המערבי.
הרמה עוטה ברובה צומח וחורש ים תיכוני נמוך וביניהם בולטות חורשות של אורנים וברושים. בחורף ובאביב, השדות והחורשים שמסביב לפארק שופעים פריחה הכוללת בין השאר סביונים, כלניות, רקפות, עיריות, פשתה שעירה, דרדר כחול ועכובית הגלגל.
בשנת 2008 נפתח ליד הכניסה לגן מרכז מבקרים, בתכנונה של האדריכלית עדה כרמי, הבנוי כתל ירוק שאדמה וצמחייה מכסים אותו. בתוך התל ישנם אולם ובו מוקרן סרט על הברון רוטשילד ופועלו בארץ ישראל, אולם הרצאות, גלריה לתערוכות מתחלפות, מרכז מידע למבקרים, מזנון ומסעדה. מרכז זה היה לבניין הראשון בישראל שזכה לתו תקן של בנייה ירוקה. בבנייתו הודגשו החסכון באנרגיה, השתלבות בנוף ומזעור ההשפעה על הסביבה.

הארמון ההרודיאני

על גבעה בשטח רמת הנדיב, באתר המכונה בשם חורבת עלק, נמצאו שרידי ארמון מפואר, המיוחס לתקופת המלך הורדוס. שטחו כ-6,000 מ"ר והוא מכיל כמאה חדרים, שרבים מהם השתמרו יפה. חומה בעובי שני מטרים נבנתה סביב לארמון ובארבע פינותיה עמדו מגדלי שמירה מאסיבים. חדרי הארמון צופו שיש מיובא מאיטליה, וברבים מהם נתגלו כלי חרס איטלקיים הנחשבים ליוקרתיים במיוחד. בגן נמצא ראש פנתר משיש, שככל הנראה שימש כרגל של שולחן. גרם מדרגות מוביל למעיין בתחתית הגבעה, שם נבנו בית מרחץ ובריכת שחייה.
כלי האבן ונרות החרס המקורצפים שנמצאו באתר, מעידים כי תושביו המקוריים היו יהודים. המעיין שימש כנראה גם כמקווה טהרה. המטבעות הרבים של הלגיון העשירי פרטנסיס שנמצאו אף הם, מלמדים כי המתחם ננטש על ידי היהודים לאחר המרד הגדול.
ביירון בק

קריירת מכללות

בק נולד באלנסבורג שבמדינת וושינגטון, ובין השנים 1963–1965 למד ב"מכללת קולומביה באסין" אשר בעיר פאסקו, וושינגטון. בשנת 1965 עבר לאוניברסיטת דנוור, ובשתי עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 15.4 נקודות והוריד 10.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.

קריירת משחק

על אף שנבחר על ידי שיקגו בולס בבחירה ה-15 של דראפט ה-NBA‏ 1967, בחר בק לשחק בדנוור רוקטס מליגת ה-ABA, אשר הוקמה באותה שנה. ב-10 עונותיו בקבוצה הפך לאחד משחקניה המובילים, ונבחר פעמיים להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA‏ (ב-1969 וב-1976). בעונת 1975/1976, שהייתה האחרונה של ליגת ה-ABA לפני שהתמזגה אל ה-NBA, העפילה דנוור לראשונה בתולדותיה לשלב הגמר, אך הפסידה מול ניו יורק נטס בתוצאה 2–4. בעונת 1976/1977 עבר יחד עם הנאגטס לליגת ה-NBA, ובסיומה פרש ממשחק.
בעת פרישתו הוביל את שחקני מועדון הרוקטס/נאגטס בסך משחקים (747) וריבאונדים (5,261) בקבוצה, וניצב במקום השני בנקודות (8,603) ובמקום השלישי באסיסטים (978).
דרמה רפואית

דרמה רפואית היא דרמה טלוויזיונית שהאירועים בה מתמקדים סביב בית חולים, אמבולנס או כל סביבה רפואית אחרת.
לרוב, הפרקים בדרמה רפואית נמשכים כשעה כאשר הסביבה היא בית חולים. רוב הדרמות הרפואיות העכשוויות, מרחיבות את העלילה מעבר להתמקדות בטיפול בחולה ובהיבטים הרפואיים, ומתייחסות גם לחייהם האישיים של הצוות הרפואי.
בספרו של מרשל מקלוהן, "להבין את המדיה" משנת 1964, חוזה מקלוהן כי סוגת הדרמות הרפואיות תזכה להצלחה גדולה בטלוויזיה.
הסדרה "בית חולים עירוני" שודרה לראשונה ב-1951 והיא נחשבת לדרמה הרפואית הטלוויזיונית הראשונה.