קורט שושניג

נעוריו ותחילת דרכו

שושניג נולד בעיירה ריבה דל גארדה (אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום באיטליה) למשפחת קצינים ותיקה. המשפחה קיבלה תואר אצולה ב-1898. הוא התנדב לצבא האוסטרו-הונגרי, הגיע לדרגת סגן (לוטננט) ונלחם בחזית האיטלקית במהלך מלחמת העולם הראשונה. הוא נפל בשבי האיטלקי ושהה באיטליה בשנים 1919-1918. ב-1924, לאחר שסיים לימודי משפטים בפרייבורג ובאינסברוק, פתח משרד לעריכת דין באינסברוק. בשנת 1926 התחתן ונולד לו בן (קורט). אשתו נהרגה בתאונת דרכים ב-1935.

תחילת הקריירה הפוליטית

שושניג הצטרף למפלגה הנוצרית-סוציאלית וב-1927 נבחר לציר הצעיר ביותר באותה עת בפרלמנט האוסטרי. כדי ליצור משקל נגד למיליצית היימווהר הקיצונית, הקים בשנת 1930 תנועה חדשה (Ostmärkische Sturmscharen). תנועה זו הייתה בעלת אוריינטציה ימנית-שמרנית-קתולית והיו לה שתי זרועות – תרבותית וצבאית. במרד פברואר השתתפה הזרוע הצבאית בדיכוי הרפובליקנים ושלחה כ-4900 איש לקרב. באפריל 1936 התפרקה הזרוע הצבאית מרצונה.
בשנת 1932 מינה הקנצלר קרל בורש את שושניג לשר המשפטים וחבר בוועדה לענייני חוקה.
בשנת 1933 התמנה על ידי הקנצלר אנגלברט דולפוס בנוסף גם לתפקיד השר לענייני הוראה.
באפריל 1934 תרם משמעותית לחקיקת צו חירום שביטל את סמכויות הפרלמנט והפך את אוסטריה לדיקטטורה.
ב-25 ביולי נרצח דולפוס על ידי הנאצים האוסטרים בעת ניסיון הפיכה. שושניג הצליח לדכא את ההפיכה ומונה ב-29 ביולי לתפקיד הקאנצלר. בגיל 36 הפך לקנצלר הצעיר ביותר באוסטריה עד אותה עת.

קאנצלר אוסטריה

בתחילת שלטונו כקנצלר שימש גם כשר החוץ ושר הביטחון. שושניג המשיך את המשטר הפשיסטי-דיקטטורי, החד-מפלגתי, שהקים דולפוס וניהל מדיניות שעיקריה היו ניסיון לצאת מהמשבר הכלכלי ומאבק בו זמני נגד הסוציאל-דמוקרטים והנאצים (שתי תנועות אלה פעלו במחתרת). תמיכתה של איטליה הפאשיסטית בעצמאותה של אוסטריה אל מול גרמניה הייתה הכרחית. אלא שב-1935 כבשה איטליה את אתיופיה וצעד זה הוביל לסנקציות בינלאומיות עליה. היטלר הבטיח לסייע לאיטליה בתמורה להסכמה איטלקית לסיפוח אוסטריה.
ב-1936, ב"הסכם יולי" נאלץ שושניג לקבל מספר דרישות של היטלר בתמורה להכרה גרמנית בעצמאות אוסטריה: 
מינוי שני שרים המקורבים לנאצים וקבלת חברים נאצים לשורות "חזית המולדת" (דבר שאיפשר להם לקבל תפקידים בשירות המדינה). כמו כן, בנספח החשאי להסכם הותרה מחדש הופעתם של עיתונים פרו-נאציים. ניתן לומר שהסכם זה היה הצעד הראשון שסימן את סופה של אוסטריה הריבונית. כיוון ש"משמר המולדת" ומנהיגה, שטארהמברג, לא שיתפו פעולה עם שושניג, הוא פירק את התנועה, מיזג את חבריה לתוך מפלגת "חזית המולדת" והפך למנהיגה של המפלגה. "חזית המולדת" הייתה המפלגה היחידה שקיומה הותר באוסטריה.

האנשלוס

ב-12 בפברואר 1938, בהסכם ברכטסגאדן, בעקבות לחצים מצד אדולף היטלר, מונה ארתור זייס-אינקווארט, ראש המפלגה הנאצית האוסטרית, לשר הפנים ושר ההגנה בממשלתו של שושניג. שושניג הכריז על משאל עם למען עצמאות אוסטריה, שנועד ל-13 במרץ. במשאל זה הייתה תמיכת הסוציאל-דמוקרטים והקומוניסטים מובטחת. הסוציאל-דמוקרטים היו מוכנים לעמוד לצד שושניג, בתנאי שפעילותם כמפלגה והקמת איגודים מקצועיים יותרו מחדש. תנאים אלה דחה שושניג. בלחץ הנאצים האוסטרים בוטל משאל העם יומיים לפני מועד עריכתו, ושושניג אולץ להתפטר. באותו יום בנאומו ברדיו אמר בין השאר שאינו רוצה לשפוך "דם גרמני" ולכן לא יפעיל כוח; את דבריו סיים ב"אלוהים שמור על אוסטריה". למרות הבטחה של היטלר שלא לפלוש לאוסטריה, חצה הצבא הגרמני את הגבול האוסטרי ב-12 במרץ. לאחר הסיפוח הרשמי ב-13 במרץ נעצר שושניג על ידי הגסטאפו והושם במעצר בית בווינה. זמן קצר לאחר מעצרו התחתן בשנית.

מאסר במחנות ריכוז

שושניג נחקר במשרד הראשי לביטחון הרייך בברלין והוחזק במעצר כ-17 חודשים, במהלכם עונה פיזית ונפשית על ידי הנאצים. לאחר מכן נשלח למחנות הריכוז דכאו, ופלוסנבורג. בשנת 1941 הועבר למחנה זקסנהאוזן. בדומה למספר פוליטיקאים וראשי כמורה הוכר מעמדו כאח"ם ועל כן זכה להתגורר בתחומי המחנה עם משפחתו בבית פרטי ונהנה מתנאים שהיו שמורים רק לדיפלומטים. לרשותו הועמדה עוזרת בית שגם ליוותה את אשתו לקניות בעיר, בנו למד בגימנסיה בעיר והם נהנו ממזון עשיר ומגוון. משפט ראווה נגדו תוכנן לאחר סיום המלחמה. 
ב-24 באפריל 1945, זמן קצר לפני תום המלחמה, פונה שושניג מזקסנהאוזן עם עוד כ-130 אסירים אחמ"ים לצפון איטליה, שם הוא שוחרר על ידי האמריקאים ב-4 במאי 1945.

קריירה לאחר המלחמה

בשנים 1945-1948 התגורר שושניג באיטליה. בנובמבר 1946 הוא ביקר בבלגיה ובפאריס. בתחילת 1947 פרסם את ספר זכרונותיו, שנאסר להפצה באוסטריה. מכיוון שגם אוסטריה וגם בעלות הברית לא התירו לו לשוב לאוסטריה, הוא היגר לארצות הברית בפברואר 1947 וקיבל משרת פרופסור למדע המדינה באוניברסיטת סנט לואיס שבמיזורי. במשרה זו החזיק בשנים 1967-1948. ב-1956 קיבל אזרחות אמריקאית. הוא שב לאוסטריה בשנת 1967 ולא עסק עוד בפעילות פוליטית. 
שושניג הלך לעולמו במוטרס שבקרבת אינסברוק ב-18 בנובמבר 1977.

הערכת פועלו

כיום חלוקות הדעות על תרומתו לאוסטריה. החוגים השמרנים רואים בו גיבור לאומי שניסה לשמור על עצמאותה של אוסטריה כנגד גרמניה הנאצית. לעומתם רואים בו החוגים השמאליים שליט דיקטטורי שנלחם נגד הדמוקרטיה ורמס זכויות אדם בסיסיות כמו חופש ההתאגדות וחופש העתונות.