google/wiki40b huggingface dataset:
נסים כהן

ביוגרפיה

נסים כהן נולד בשנת 1908 בתימן לשלום ורחל. בשנת 1910 עלתה משפחתו לארץ, והשתקעה בשכונת מחנה יוסף. כהן רכש השכלה כללית, והיה מהראשונים שהצטרפו לתנועת הנוער בית"ר בשנת 1926, ונמנה עם מפקדיה הראשונים. במאורעות תרפ"ט באו לידי ביטוי כושרו המנהיגותי ועוז רוחו כשהשתתף בהגנת שכונת שפירא, שכונות א' וב' (כיום שדרות ח"ן) ושכונת קריית שאול. במאורעות תרצ"ו מונה מטעם האצ"ל למפקד פלוגה על אזור הדרום מזרחי של העיר שגבל עם ערביי יפו.
הוא נטל חלק בטלטלות הארגון, הן בפילוג בשנת 1937 והן בפילוג בשנת 1941. הוא מונה למפקד האצ"ל באזור ת"א, ונמנה עם המפקדה הראשית הארצית של האצ"ל. תרם רבות לשיקום הארגון בעיר. בעת שהות דוד רזיאל בעיראק במאי 1941 הוא מונה לממלא מקומו כמפקד הארגון. עם מותו של רזיאל, התמנה להיות מפקד האצ"ל. אולם לאחר תקופה קצרה הוא המליץ להעביר את הפיקוד לחברו יעקב מרידור.
מרידור סיפר על אותה התקופה כך: "קרה מקרה שמפקד ירושלים החליט לשים פצצה על דלתו של... בניגוד לכל דעה אחרת. הוא לא הביא את העניין בפני המפקדה... כינסנו את המפקדה ופתאום באה הצעה של חבר נוסף במפקדה שמציע את מפקד ירושלים כמפקד האצ"ל. אני הייתי המום, ... לפני שחשבתי מה לעשות ואיך להגיב, קפץ ניסים והציע אותי כמפקד האצ"ל וזאת מבלי להתייעץ איתי".
בין השנים 1939–1944 ידע נסים כהן פעילות מבצעית רבה וענפה, ובכלל זה פיקוד על העלאת עולים בלתי לגאלים מטעם הארגון. הוא נעצר ונכלא פעמים רבות בכלא ביפו, בצריפין, בלטרון, בכלא המרכזי בירושלים, בכלא מזרע ובכלא עכו. זאת עד לאוקטובר 1944 כשגורש לאפריקה יחד עם 250 פעילי האצ"ל. נפטר בדצמבר 1989 ונטמן בבית העלמין טרומפלדור בת"א.
קולומבה (מאכל)

הקולומבה, או בשמה המלא "Colomba pasquale", היא מאפה מתוק איטלקי בצורת יונה (באיטלקית "קולומבה" פירושה "יונה") המשמש כקינוח בחג הפסחא. הקולומבה נחשבת למעין "בת משפחה" של הפָּנֶטּוֹנֶה והפַּנְדוֹרו - הקינוחים האיטלקיים המוגשים בחג המולד - על שום מרכיביהם הדומים.
אגדה רווחת היא שאלבואינו, מלך איטליה בשנים 568–572, הציע כמנחת שלום עוגה בצורת יונה בזמן המצור על פאביה. אף על פי כן, מקורות הקולומבה אינם עתיקים כל כך; הייתה זו חברת מוטה האיטלקית, הידועה בשל מאפי הפנטונה שלה, שהגתה וייצרה בשנים הראשונות של המאה העשרים קינוח המזכיר את הפנטונה אך מיועד לחג הפסחא. הקולומבה נפוצה עד מהרה באיטליה וכיום היא משמשת כשי נפוץ לחג.
רכיבי הקולומבה כוללים קמח, חמאה, ביצים, סוכר וקליפת תפוז מסוכרת. על הקולומבה זיגוג סוכר ושקדים.
חוסאם בדראן

חוסאם בדראן היה במשך שנים אחדות מפקד הזרוע הצבאית של החמאס בשומרון, ובמסגרת זו היה מעורב בתכנונם של פיגועי התאבדות שבהם נרצחו עשרות ישראלים. נלכד על ידי ישראל בשנת 2002 ונדון ל-17 שנות מאסר, אך שוחרר בשנת 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט.

ביוגרפיה

בדראן התגורר במחנה הפליטים עסכר שבשכם. בשנת 1988, בעת שהיה סטודנט באוניברסיטת א-נג'אח בשכם הצטרף לפעילות האזרחית של החמאס, שהיה בראשית דרכו.
ב-17 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, נלכד על ידי ישראל סמוך לכפר חירבת בית חסן שממזרח לשכם. במבצע ללכידתו השתתפו כוחות קרקע, מטוסי קרב ומסוקי קרב, בפיקודו של מפקד חטיבת הבקעה, אל"ם חיליק סופר.
ישראל ייחסה לו מעורבות במספר פיגועי התאבדות, אך הוא הורשע בעבירות קלות יותר, כחברות בארגון בלתי חוקי, ונדון ל-17 שנות מאסר.
בראיון לעיתונאים עמוס הראל ואבי יששכרוף בשנת 2004 אמר: "אני מאמין שאצא מהכלא. יש לי מספיק סבלנות. אם לא בגלל הסדר שלום, אצא בעסקת חילופים". הוא שוחרר בשנת 2011, במסגרת ההסכם לשחרור גלעד שליט וגורש לחו"ל. הוא נחשב לבכיר אסירי החמאס מיהודה והשומרון ששוחררו בעסקה זו. באירוע קבלת פנים לאסירים המשוחררים, שערך בקהיר ח'אלד משעל, יושב-ראש הלשכה המדינית של חמאס, נאם בדראן בשם האסירים המשוחררים, והבטיח שלא לשכוח את אלה שנותרו כלואים.
אנציקלופדיה חינוכית

הוצאת האנציקלופדיה

כבר בשנת 1941 כינס מוסד ביאליק קבוצה של מחנכים לדיון בהוצאת אנציקלופדיה פדגוגית בעברית. הדיון העלה אל פני השטח מחלוקות יסוד, אשר ביחד עם קשיי הזמן מנעו את הוצאת התוכנית אל הפועל. בדצמבר 1951 ביקש שר החינוך זלמן שזר מחיים אורמיאן להכין תוכנית להכנת אנציקלופדיה חינוכית. באמצע שנת 1952 הוקמה ועדה מייעצת משותפת של מוסד ביאליק ומשרד החינוך, שכללה את מרטין בובר, חיים אורמיאן, שמואל הוגו ברגמן, יעקב לוי, עקיבא ארנסט סימון ואליעזר ריגר, אשר ביחד עם מנהל מוסד ביאליק, משה גרדון, גיבשה את התוכנית להוצאת האנציקלופדיה.
בשנת 1955 הוציאה מערכת האנציקלופדיה קונטרס עם ערכים לדוגמה, כדי להדגים לכותבים ולציבור את מהותה הרצויה של האנציקלופדיה. מרטין בובר שימש כעורך ראשי עד פטירתו, ולאחר מכן החליף אותו חיים אורמיאן.
הכרך השני יצא עוד לפני הכרך הראשון, בשנת 1959. הכרך הראשון יצא בשנת 1961, הכרך הרביעי יצא בשנת 1964, השלישי בשנת 1967 והכרך החמישי והאחרון יצא בשנת 1969. בינואר 1970 חגגו בבית הנשיא את השלמת האנציקלופדיה. בשנת 1974 יצא לאור כרך מפתח.
בשנים הראשונות נמכרה האנציקלופדיה אך ורק למנויים כיחידה אחת בחמישה כרכים. בשנת 1977 הודיעה ההוצאה על מכירת הכרכים בנפרד למעוניינים.
חוגון

חוגון (באנגלית: Bogie או Truck) הוא תושבת גלגלים וסרנים המחוברת לכלי רכב מסילתי כגון קרון או קטר. מטרת החוגון הוא לייצב את הרכבת בצורה טובה יותר ובטוחה על המסילה, בעת פניות בסיבובים על מסילת הרכבת.
החוגון מאפשר סטיות קלות מבלי להסיט את הרכבת עצמה המונחת עליו. עם זאת, בקרונות משא שטוחים או קרונות משא סגורים אין חוגונים נפרדים מהקרון עצמו, כאשר הם למעשה בנויים כמקשה אחת עם הקרון כולו.
החוגון כולל חמישה מרכיבים עיקרים: סרנים, גלגלים, מרכב, מערכת קפיצים ומערכת בלמים.
החוגונים בנויים בצורה שבה יחידת הגלגלים, בעזרת מערכת הקפיצים, מהווה בולם זעזועים עבור מרכב הקרון המונח עליהם. החיבור בין החוגון לקרון עצמו הוא בצורת כיפה המתלבשת על כיפה נוספת בתחתית הקרון. מבנה זה מאפשר לחוגון לנוע בצורה חופשית בעת סיבובים על המסילה, ולבלום מכות וזעזועים כתוצאה ממכשולים על המסילה או עיוות המסילה.
יש חוגונים ממונעים שכוללים מנוע להנעת הרכבת.
מבט שני

היסטוריה

החל מתחילת שידורי התוכנית ועד 1986 ערך והגיש את התוכנית מיכאל קרפין.
בין השנים 1986–1990 הגיש את התוכנית ירין קימור.
בין השנים 2003–2004 הגישה את התוכנית אורית לביא-נשיאל.
ב-2008 החלה להגיש את התוכנית קרן נויבך והעורך והמפיק הוא איתי לנדסברג המשמש גם כראש מחלקת התעודה בערוץ. ב-8 בנובמבר 2011 הודחה נויבך מהגשת התוכנית בטענה ש"היא אינה 'עוברת מסך' והצבתה בזמנו בשידור נכפתה על הערוץ על ידי המנכ"ל הקודם", וכי "נויבך התייצבה לשידור סמוך לשעת השידור ולא גילתה מעורבות והתעניינות בתכנים המשודרים בתוכנית". לאחר קרן נויבך הגישה את תוכנית התחקירים עיתונאית הערוץ הראשון נועה ברק-וושלר ולמעשה הגישה אותה במשך ארבע עונות -  עד לסוף עונת 2014 (שהסתיימה בקיץ 2015). 
מנובמבר 2015 עד סיום התוכנית ב-2017 הגיש אותה  העיתונאי יגאל רביד.
במאי 1989 השתמש חיל האוויר בשם התוכנית כשם קוד לטיסה בה עלו לישראל 205 מיהודי אתיופיה, במסגרת מבצע אחים ג'.
האחווה (סרט)

תקציר עלילת הסרט

שנת 1988. מלחמת אפגניסטן מגיעה לקצה, אבל כדי לחזור הביתה על החיילים לעבור בשטח הנמצא בשליטת המוג'הדין. לויטננט וסילי ז'לזניאקוב מוביל את חייליו במעבר צפוף הנמצא בשליטת כנופיה צמאת דם אלא שהוא ייאלץ להיכנע בפני מנהיגי הכנופיה על מנת להציל את חיי חייליו.

הפקה

הסרט מתבסס על זיכרונותיהם של קציני מודיעין בכירים בסוכנות הביון הרוסית. הסרט מבוסס על אירועים הקשורים למבצע פינויה של חטיבת הרובאים הממונעת ה-108 ממישור צ'ריקר אל מעבר סאלאנג. בחודש מאי 2016, דיבר לונגין על הסרט באירוע גיוס כספים של קרן הקולנוע הרוסי באומרו: "הנושא המרכזי של הסרט הוא להפשיט את הגבורה, כמו בסרט "הם נלחמו למען המולדת".  צופים יראו כיצד מתוך קרבות המלחמה הקשים נולד משהו הירואי, ידידות ועולות שאלות מוסריות גדולות מאוד". לונגין גם ציין כי הסרט לא יהיה דומה לעבודתו הקודמת: "אני תמיד משנה ז'אנרים, והפעם החלטתי לצלם דרמה צבאית עם אלמנטים של קומדיה.  זה תמיד קורה במלחמה: בזמנים קשים אנשים מנסים נפשית להקל על חייך באמצעות צחוק". בתחילה הונח כי בנו של הבמאי אלכסנדר לונגין וביים ושהסרט יצולם בטג'יקיסטן. 
בשל המצב הבלתי יציב באפגניסטן הסרט צולם בדאגסטן, טג'יקיסטן וקירגיזסטן. הצילומים הושלמו באוקטובר 2017 ובמהלכם הובא ציוד צבאי אמיתי לצורך סצנות הקרב.

שיווק

בפברואר 2018 הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים בברלין, בו חתם לונגין על חוזה עם חברת לוקו פילמס הצרפתית, שתעסוק בהפצה הבינלאומית. קדימון הסרט הראשון הופץ בפברואר 2019.
דיקטפון

דיקטפון (Dictaphone) הוא מכשיר להקלטת קול עם תכונות השמעה המסייעות לתמלול הדפסה או הקלדה של המלל הנשמע לשם תיעוד, פרוטוקול או זיכרון דברים. השם "דיקטפון" הוא סימן מסחר רשום של תאגיד, המייצר דיקטפונים, וזהו מקרה בו שם המותג של חברה מסוימת הפך לשם גנרי. 
גרסאות מוקדמות של המכשיר השתמשו בגלילי פונוגרף כאמצעי ההקלטה, והיו נפוצות מסוף המאה ה-19 עד אמצע המאה ה-20, כש"חגורת הדיקטפון" DictaBelt החליפה את גליל הפונוגרף. עם פיתוח הסרט המגנטי וקלטות השמע פיתחה החברה מכשירים מיוחדים לשימוש בהם וממשיכה לפתח מכשירים עם הטכנולוגיות האחרונות. 
השם "דיקטפון" נרשם כסימן מסחר בארצות הברית על ידי חברת "קולומביה גרפופון קומפני" Columbia Graphophone Company בשנת 1907, אשר הפכה במהרה ליצרנית המובילה של מכשירים מסוג זה. בשנת 1923 הוקמה חברת בת בשם "דיקטפון" אשר עסקה אך ורק בייצורם ושיווקם של דיקטפונים. מכשיר דומה אשר שווק על ידי חברת "תקליטי אדיסון" כונה "אדיפון".

היסטוריה

זמן מה לאחר המצאת הפונוגרף, בשנת 1877 על ידי תומאס אלווה אדיסון, שהיה המכשיר הראשון להקלטת קולות, סבר אדיסון כי השימוש הנפוץ ביותר למכשיר שהמציא יהיה הקלטת הדיבור בישיבות עסקיות. עקב האיכות הנמוכה של השמע בגרסאות המוקדמות של המכשיר, המחשבה שהקלטת דיבור תהיה חשובה יותר מהקלטת מוזיקה אינה נראית כה מופרכת. מספר פונוגרפים מוקדמים הוסבו לשימוש מסוג זה, אך השימוש במכשיר לא הפך לנפוץ עד לייצורם ההמוני של צילינדרים עשויים משעווה, בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19. בהדרגה החלו מכשירי פונוגרף שנועדו לשימוש ביתי להבדל מן המכשירים שנועדו לשימוש משרדי אשר כללו לרוב התקנים מיוחדים להקלטה ולמחיקת צילינדרים מוקלטים על ידי גילוח והחלקה של פני הצילינדר. גורם נוסף שתרם לפיתוח של מכשירי פונוגרף עסקיים מיוחדים להקלטה היה השימוש המתרחב בגרמופון לשם שמיעת מוזיקה, בשטח זה ניצח הגרמופון את הפונוגרף. (ההקלטה בפונוגרף יותר קלה אך היה קשה מאוד לשכפל את ההקלטות).עם הפיתוח של מכשירי דיקטפון עסקיים מכרה החברה צילינדרים מיוחדים מתוצרתה שהיו ארוכים יותר ואיפשרו זמן הקלטה ארוך יותר.
בשנות ה-30 של המאה העשרים החלו מיקרופונים ואמצעי הגברה חשמליים להחליף את האביזרים האקוסטיים שהיו מותקנים בדיקטפונים המוקדמים. בשנת 1947 הומצאה "חגורת הדיקטפון", DictaBelt, אשר החליפה את הצילינדרים משעווה. הטכנולוגיה כלל חריצת חריץ מכני בחגורת פלסטיק גמישה במקום חריצה בגליל משעווה. היתרונות של החגורה היו זמן הקלטה ארוך יותר, מכשיר קטן יותר, וכן איכסון נוח ובטוח יותר של החומר המוקלט. יתרון נוסף ל"חגורת הדיקטפון" הוא שאפשר היה להכניס אותה למעטפה ולשלוח אותה בדואר במקום אריזה מסורבלת של קופסאות צילינדרים שבירים. טכנולוגיה זו באה אל קיצה בסוף שנות ה-50 עם ההכרה שאפשר לסמוך על הסרט המגנטי ושהתכונות שלו לא יפוגו עם חלוף הזמן.
בארכיון אבא אבן יש מספר "חגורות דיקטפון" שהועברו למדיה דיגיטלית. 
במהלך השנים פיתחה ומכרה חברת דיקטפון מבחר מוצרים רחב, לרבות: מערכות להקלטה דיגיטלית, תוכנה לזיהוי קול, ומערכות אינטראקטיביות לתגובה לקול. בשנות ה-2000 נמכרו בהדרגה נכסי החברה, כולל נכסי חטיבת ההקלטות הדיגיטליות שנמכרו לחברת נייס הישראלית. בשנת 2000 חברת דיקטפון, דווקא תבעה את נייס בסכום של 100 מיליון דולר, בגין הפרת חלק מהפטנטים שלה בתחום ההקלטה והאחסון הדיגיטלי. בשנת 2003, במסגרת הסכם פשרה, שילמה נייס לדיקטפון 10 מיליון דולר.
פפרוני

פפרוני (Pepperoni) הוא נקניק יבש ומתובל, העשוי לרוב מבשר חזיר או מבשר בקר. הפפרוני הוא פיתוח אמריקאי של נקניק הסלמי, שמוצאו בדרום איטליה.
מקור שמו של הפפרוני במילה האיטלקית peperone, שפירושה גמבה, ובאיטליה עצמה הוא מכונה salamino piccante ("סלאמי חריף").
הפפרוני מקובל כתוספת לפיצה. בניגוד לנקניקים אחרים, לא נהוג לאוכלו בנפרד.
הפפרוני הוא תוספת פיצה נפוצה בארצות הברית. לעומת זאת, בישראל הפפרוני פחות שכיח כתוספת לפיצה משום שבהתאם לחוקי הכשרות היהודיים, אין להוסיף בשר לפיצה חלבית (שולחן ערוך, יורה דעה, סימן פ"ז). לעומת זאת באירופה נהוג לאכול את המקור האירופי - ה"סלאמי", בעיקר מאיטליה ומגרמניה.
הגרסה ה"קלאסית" של הפפרוני מיוצרת כאמור משילוב של בשר חזיר ובקר יחדיו, אך ניתן להכין פפרוני מסוגי בשר שונים כמו אווז וכו'.
אסור לשחק באוכל

תקציר העלילה

תמי (נטע חן-טוב) היא נערה מתבגרת השואפת להשתלב בחברה כמו כולם, לילה אחד החבר החדש שלה דביר (אלי מועלם) נשאר לארוחת ערב עם הוריה של תמי - אלכס (עודד מנסטר) ורחלי (הילה די קאסטרו), בעוד ההורים של תמי נראים נחמדים, המשפחה מסתירה סוד אפל.

צפייה ישירה בסרט

הסרט 'אסור לשחק באוכל' ביוטיוב
גלוקליזציה

גלוקליזציה או עולמקומיות היא הלחם בסיסים גלובליזציה ולוקליזציה, או של "עולמי" ו"מקומי". מושג זה בא לתאר תופעה של שילוב בין תהליכים גלובליים לתהליכים לוקליים שמתרחשת בעולם המודרני של סוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21 (המונח תורגם למונח עולמקומיות על ידי אורי רם). השילוב הניגודי בין המגמות הכלכליות והטכנולוגיות העולמיות (על-לאומיות), ובין המגמות הזהותיות והפולטיות המקומיות, לוחץ ומחליש את מדינת-הלאום (יחידת הארגון של המצב המודרני הקודם). הגלובליזציה היא הכוח השוחק את מדינת הלאום מ"למעלה", כאשר הלוקליזציה, כתגובת נגד, שוחקת מ"למטה" (הכוונה לזהויות אתניות, דתיות, תרבותיות וכיוצא בזה). העולמקומיות הוא אותו מהלך דיאלקטי בין שתי המגמות הסותרות.

התפתחות המושג

מקור המושג עולמקומיות הוא במודל יפני חקלאי שמבוסס על התפיסה של שילוב בין מקומי לגלובלי, רעיון זה אומץ גם בעסקים היפניים כאשר עקרונות גלובליים הותאמו לתנאים מקומיים. בשנות התשעים נעשה שימוש במושג זה על ידי הסוציולוג רולנד רוברטסון כדי לציין את הקשר שבין גלובליזציה ללוקליזציה.

מקדונלד'ס כמקרה פרטי של עולמקומיות

כדוגמה לעולמקומיות ניתן לקחת את המקרה הפרטי של מקדונלד'ס, מקדונלד'ס אשר נחשבת כיום לאחד התאגידים הגדולים ביותר, אינה מוכרת רק אוכל, אלא גם חוויה תרבותית. למקדונלד'ס הייתה השפעה תרבותית על הרגלי האכילה והבילוי במדינות רבות, רבים תופסים אותה כמסמלת את האימפריאליזם התרבותי של ארצות הברית על שאר העולם. אך עם זאת ניתן להשתמש בה גם כדוגמה לכך שישנן השפעות לוקליות על מוצרים בינלאומיים, על מנת להצליח בשווקים שונים בעולם עשתה מקדונלד'ס התאמות בתפריט שלה. כך לדוגמה, בישראל נפתחו סניפים כשרים והבשר שנמכר במוצריה אינו כולל בשר חזיר, בהודו אין מוכרים המבורגר מבשר בקר, וישנן מנות נוספות במדינות אחרות שהותאמו במיוחד לקהל הצרכנים המקומי.
ניתן להוסיף דוגמאות לא מעטות, לא רק של מוצרים, אלא גם של שירותים, כגון, רשתות טלוויזיה בינלאומית שמשדרות גם תוכניות וחדשות המותאמות לאזורי צפייה מקומיים, כמו המזרח התיכון, אפריקה ואזורים אחרים. מעבר לכך, בעידן הנוכחי חובה להתייחס גם לרשתות חברתיות המושפעות מתהליך הגלוקליזציה.

רשתות חברתיות כחלק מהגלוקליזציה

אין להתעלם, בעידן האינטרנט, מהגלוקליזציה של הרשתות החברתיות. מחד, הרשתות החברתיות לסוגיהן (פייסבוק, לינקד-אין ועוד) הן גלובליות, ומאידך, אין להתעלם מה"לוקאליות" שלהן: רוב החברים שלנו בפייסבוק הם מקומיים, ברשתות המקצועיות לסוגיהן אנו מחפשים בעיקר אנשים מקצועיים מקומיים. עם זאת, הרשתות החברתיות מאפשרות לנו גם להגיע לאנשי מקצוע בחו"ל ואף ליצור קשר עם אנשים היכולים לעזור לנו (לדוגמה, איתור מידע על מחלות נדירות ויצירת קשר עם אנשים החולים במחלות אלו. דבר זה ניתן לעשות באמצעות פתיחת קבוצה בפייסבוק, כדוגמה, הכנסת חברים מקומיים ואחר כך מציאת חברים מחו"ל ובדרך זו, יצירת קבוצה בעלת תחום משותף).
אין להתעלם מהיתרונות שבכך (העברת מידע על ידי תושבי סוריה אודות המתרחש בארצם, באמצעות סרטונים ושימוש ב"יוטיוב") אך יש לזכור את הסיכון הקיים בפגיעה בשמו של אדם המוכר בקהילה הבינלאומית, ללא הצדקה. פגיעת לשון הרע באדם מסוים בשוק המקומי היא בעיתית, אולם פגיעה בשמו של אדם בעולם, בעיקר אם הוא בקשרים עם אנשים בחו"ל, עלולה להיות בעלת השלכות כבדות מעבר לכל פרופורציה.
קדימה (אוניית מעפילים)

תולדותיה

נבנתה ב-1921. הייתה ספינת מפרש בעלת שני תרנים, בנויה עץ. וכן הותקן בה מנוע דיזל מתוצרת Deutsce Motoren Werke, אשר יוצר בגרמניה בשנת 1940. בעלת 240 כוח סוס. שמה הקודם היה Rafael Luccia, שם נוסף: אליה.

רכישה, הכנה ופיקוד

לאחר שנרכשה על ידי המוסד לעלייה ב', החלו ההכנות להפלגת ההעפלה. נבנתה בה קונסטרוקציה של צינורות מתכת שכללה מיטות בשש קומות בתוך מחסן הספינה. כן נבנו מטבח, מבני שירותים ומרפאה. הובאו 26 טון מים; מזון ל-14 יום; ו-16 טון דלק.
מפקד האונייה היה זאב פז איש הפלי"ם ולצדו חיים וינקלר איש הפלי"ם, האחות נירה הררי, זאב רותם, וגדעוני: מקס כהן. מכשירי הקשר שעמדו לרשותם היו שני מקלטים מטיפוס B.C. ושני משדרים שיוצרו במעבדת "ההגנה", בעלי אנטנה באורך 12 מטר.

המעפילים

רובם ככולם של 794 המעפילים היו ניצולי השואה, חברי תנועות נוחם, גורדוניה, השומר הצעיר והנוער הדתי מרומניה, וכן באו חלק מהם מפולין ויוון. נכללו בהם 437 גברים, 252 נשים, 103 פעוטות והשאר צעירים. הם נאספו במחנה המעפילים – "נקודת עלייה א'" ליד מילנו. שם שהו כמה חודשים ועברו הדרכה. לקראת הפלגת ההעפלה הם הוסעו במשאיות אל אתר עגינת האונייה.
האונייה עגנה בתעלת המקשרת בין ונציה לקיוג'יה (Chioggia), במרחק 20 מטר מהחוף. ארבע סירות דיג (במשקל של 100 טון) כל אחת העבירו את המעפילים, כ-200 בני אדם בכל הפלגה, מרחק ארבעה מיל, מקיוג'יה אל האונייה "קדימה". העלייה לסיפון הייתה באמצעות סולמות, ותוך שעתיים הסתיימה ההעמסה. 
לאחר עלייתם אל הסיפון, המעפילים חולקו ל-20 קבוצות על פי המחנות שמהם באו. 18 בני אדם, שהיו במחנה "נקודת עלייה א'" שימשו כאחראים על הקבוצות.

ההפלגה

"קדימה" הפליגה מהאי פלסטרינה (Pellestrina) ליד ונציה באיטליה, ב-5 בנובמבר 1947. 
נתיב השיט של האונייה היה מוונציה, לאורך הים האדריאטי, אוטרנטו, קורפו, כף מטפן, צפונה לכרתים, דרומית לרודוס, כף אנמור (החוף הדרומי של טורקיה), כף אנדריאס (הקצה הצפון-מזרחי של קפריסין) ודרומה, במקביל לחוף הסורי והלבנוני.
על פי התכנון המקורי הייתה צריכה להתקיים פגישה בלב ים עם אוניית המעפילים "עליה", שהפליגה במקביל, אולם הדבר לא יצא לפועל, מפני שהקשר ב"עליה" לא פעל. ב-14 בנובמבר הגיעה הוראה ממפקדת "ההגנה" בארץ ישראל, להפליג ישירות לארץ ישראל, ולא להעביר מעפילים ל"עליה". ב-16 בנובמבר התקלקל מקלט הרדיו.

עימות עם הבריטים

האונייה התגלתה לראשונה על ידי שני מטוסים בריטים ב-15 בנובמבר, בשעה 11:30, בהיותה במרחק 70 מיל מערבית לביירות. בשעה 14:00 הופיעו שוב מטוסים. 
ב-15:30 הופיעה משחתת בריטית 50 R.
המעפילים קבלו הוראה להתנגד באורח סביל בלבד, בין השאר מחשש פן יתהפכו אם יהיה מאבק, שכן האוניה הייתה רעועה. וכן, כי יש להסתיר את מכשירי הקשר במחבוא ("סליק"), ועל המלווים להסתתר בו. כמו כן, נקבע כי אחד מהם יתלווה למעפילים אם יועברו למחנות המעצר בקפריסין.
כאשר הופיעה המשחתת הבריטית, עלו המעפילים לסיפון. 
ב-16 בנובמבר עלו הבריטים על האונייה ללא התנגדות. לא הייתה תקשורת במהלך העימות. האונייה אולצה להגיע לנמל חיפה בליווי המשחתות הבריטיות. המעפילים גורשו למחנות המעצר בקפריסין.
מחבוא המלווים היה בין הסיפון לבין תקרת הארון של רב המלחים. הסתתרו בו המלווים: זאב רותם, זאב פז ומקס כהן. בנמל חיפה, לאחר שהאונייה עגנה, פועלי ניקיון נשלחו לחלץ אותם. חיים וינקלר, והאחות נירה הררי נשלחו עם המעפילים לקפריסין.
שטפן וייל

ביוגרפיה

וייל נולד ב-15 בדצמבר 1958 בהמבורג, אז גרמניה המערבית. בשנת 1965 עבר וייל עם משפחתו להתגורר בהנובר. למד משפטים ומדע המדינה באוניברסיטת גטינגן. לאחר לימודיו, עבד וייל כעורך דין בהנובר, ולאחר מכן כתובע הכללי וכשופט במשרד המשפטים של סקסוניה התחתונה. בשנים 1997-2006 כיהן כגזבר הנובר.
במאי 2006 נבחר וייל להיות מועמד ה-SPD לראשות עיריית הנובר. בבחירות שהתקיימו בספטמבר, ניצח וייל ברוב מוחלט בסיבוב הראשון. הוא עזב את תפקיד זה באופן אוטומטי עם היבחרו לראשות הממשלה. בשנת 2012 נבחר להנהיג את ה-SPD במדינה.
וייל נבחר לתפקיד ראש ממשלת המדינה ב-19 בפברואר 2013 בתמיכת מפלגתו ומפלגת הירוקים. הוא נבחר שנית לתפקיד בנובמבר 2017 בתמיכת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית וה-המפלגה הנוצרית-דמוקרטית.
במסגרת חברותו בבונדסראט, היה חבר וייל בוועדות לענייני אירופה לחיזוק הקשר עם ארצות הברית.
התחתן בשנת 1987 ונולד לו בן אחד.
פיקוד אירופה של ארצות הברית

גבולות אחריות מרחביים

הפיקוד אחראי על שטח של 51 מדינות וטריטוריות כולל כל שטחה של אירופה, רוסיה וגרינלנד. גם ישראל נכללת בשטח הכיסוי של הפיקוד על אף שהמדינות סביבה הן תחת אחריות פיקוד מרכז של ארצות הברית. 
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב ב-1952 על בסיס מפקדת זירת המבצעים האירופית שפעלה במלחמת העולם השנייה ופיקוד הצבא של אירופה שפעל אחרי המלחמה. בתחילה כללו גבולות האחריות של הפיקוד את יבשת אירופה, צפון אפריקה וטורקיה. בהמשך הורחבו הגבולות גם לדרום-מערב אסיה. ב-1983 הועברה האחריות על אזור המזרח התיכון לפיקוד מרכז שזה עתה הוקם, למעט ישראל, לבנון וסוריה. ב-1999 קיבל אחריות על השטחים הימים של אירופה ושל מערב אפריקה שקודם לכן היו באחריות הפיקוד האטלנטי. ב-2002 עברה האחריות על סוריה ולבנון לפיקוד מרכז, ולפיקוד אירופה התווספה אחריות על רוסיה, איסלנד, האיים האזוריים שקודם לכן היו באחריות פיקוד הכוחות השלובים. ב-2008 הוקם פיקוד אפריקה והאחריות על האזורים באפריקה שעד אז נכללו באחריות פיקוד אירופה הועברו אליו.
אלגברת קיילי

במתמטיקה, אלגברת קיילי היא אלגברה אלטרנטיבית פשוטה מממד 8. אלגבראות קיילי מתקבלות על ידי בניית קיילי-דיקסון מאלגברת קווטרניונים, והן קשורות למבנים מרכזיים באלגברה לא אסוציאטיבית, ובפרט לאלגבראות לי וחבורות ליניאריות מטיפוס G2. הדוגמה החשובה ביותר לאלגברת קיילי היא אלגברת האוקטוניונים, שהיא אלגברת החילוק היחידה מממד 8 מעל שדה המספרים הממשיים. כל חוג אלטרנטיבי פשוט שאינו נילי ואינו אסוציאטיבי הוא אלגברת קיילי
.
כפי שאלגברת קווטרניונים מוגדרת על-פי שני קבועים מעל שדה הבסיס, אלגברת קיילי מוגדרת על-פי שלושה קבועים: האלגברה  היא זו המתקבלת בבניית קיילי-דיקסון מאלגברת הקווטרניונים  (ההצגה - בהנחה שהמאפיין שונה מ-2) על ידי סיפוח איבר z המקיים . 
מעל כל שדה, יש אלגברת קיילי מפוצלת אחת, וכל שאר אלגבראות קיילי הן אלגבראות עם חילוק.

אלגברת קיילי המפוצלת

את אלגברת קיילי המפוצלת אפשר להציג באמצעות וקטורי צורן, , עם פעולת החיבור הטבעית ופעולת כפל המשתמשת במכפלה הווקטורית. 
אם יש באלגברת קיילי אידמפוטנט, אז היא מפוצלת, ושווה ל-  כאשר Q אלגברת קווטרניונים כלשהי ו- . במקרה זה, 
 אידמפוטנט, וביחס אליו המרכיבים בפירוק פירס הם , כאשר  הוא מרחב האיברים בעלי עקבה 0 ב-Q.

נורמה

תבנית הנורמה של אלגברת קיילי קובעת את האלגברה - לפי משפט של נתן ג'ייקובסון, שתי אלגבראות קיילי ממאפיין שונה מ-2  עם תבניות נורמה  הן איזומורפיות אם ורק אם תבניות הנורמה שלהן שקולות (כלומר קיים איזומורפיזם  כך ש-.
בפרט, ניתן להסיק כי כל שתי אלגבראות קיילי (מעל שדה ממאפיין לא 2) מפוצלות הן איזומורפיות.

אלגברת הנגזרות

מעל שדות ממאפיין שונה מ-2 ו-3, אלגברת הנגזרות של אלגברת קיילי היא אלגברת לי פשוטה מטיפוס G2. במאפיין שאינו 2 או 3, כל נגזרת של האלגברה היא סכום של פעולות מהצורה .
כריס קונס

ביוגרפיה

קונס נולד בגרינוויץ שבקונטיקט, כבנם של שרה לבית הייבס וקנלם "קן" קונס. הוריו הם ממוצא אנגלי ואירי. הוא גדל בהוקסין שבדלאוור, עיירה הסמוכה לעיר וילמינגטון. הוא סיים את לימודיו בתיכון ולאחר מכן למד לתואר ראשון בכימיה ובמדע המדינה ב-1985 באמהרסט קולג' (Amherst College) שבמסצ'וסטס. בעת לימודיו בקולג' יצא לשנת לימודים באוניברסיטת ניירובי שבקניה, ועבד שם כמתנדב העוסק בסיוע הומניטרי. בהמשך למד לתואר שני במשפטים באוניברסיטת ייל.
קונס עבד עבור קמפיינים פוליטיים אחדים, ובהם גם זה של רונלד רייגן לנשיאות ב-1980. לאחר מכן, בעת לימודיו בקולג', עזב את המפלגה הרפובליקנית ועבר לתמוך בדמוקרטים, וב-1996 נבחר כשליח מטעם העיר וילמינגטון לוועידה הדמוקרטית הלאומית שהתקיימה בשיקגו. בהמשך החל לשמש פרקליט בניו יורק עד שחזר לדלאוור בשנת 1996. בדלאוור שימש במשך שמונה שנים כיועץ משפטי עבור חברת ייצור חומרים. בה בעת הוא עבד כמספר ארגונים ללא מטרת רווח.
בשנת 2000 החל לשמש כנשיא מועצת מחוז ניו קאסל שבדלאוור, ולאחר שנבחר לשרת כנציב האקזקוטיבי של המחוז ב-2004, שירת בתפקיד זה שש שנים עד 2010.
לאחר שג'ו ביידן, הסנאטור הוותיק מדלאוור, נבחר על ידי המתמודד הנשיאותי ברק אובמה כמועמד לסגן נשיא ארצות הברית אשר ירוץ עמו, התפנה מושב  בסנאט. לשם כך נערכו בשנת 2010 בחירות מיוחדות למילוי מושב זה. בבחירות הכלליות הביס קונס את יריבו הרפובליקני, וירש את מושבו של הדמוקרט טד קאופמן, אשר מונה זמנית על ידי מושל דלאוור ב-2009. בנובמבר 2014 נבחר לכהונה מלאה.
קונס נשוי ואב לשלושה. הוא פרסביטריאני באמונתו.
מהראן אבו ריא

קריירה

אבו ריא החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני סכנין, ובשנת 2002 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בסיום עונת 2005/2006 ירדה הקבוצה לליגה הלאומית, ואבו ריא חתם בהפועל פתח תקווה. בתום העונה ירדה פתח תקווה לליגה הלאומית, ואבו ריא חזר לסכנין שחזרה לליגת העל. ב-21 במאי 2011 הבקיע את שער הניצחון שהשאיר את הקבוצה בליגת העל, במשחק נגד בית"ר ירושלים.
ב-1 ביוני 2011 חתם אבו ריא לשלוש שנים בעירוני קריית שמונה, אך חוזהו בוטל לאחר שהתגלה שהוא סובל מפציעה. לאחר שנה וחצי שלא שיחק, החל אבו ריא להתאמן עם קבוצת הפועל עכו בינואר 2012, ולקראת עונת 2012/2013 הצטרף לסגל ושיחק שנתיים במועדון. בקיץ 2014 חתם אבו ריא בהפועל חיפה, במדיה שותף רק בשלושה משחקי גביע הטוטו ומשחק אחד בליגה, ובינואר 2015 שוחרר מהקבוצה.
ב-5 בינואר 2016, לאחר יותר משנה שלא שיחק, חתם אבו ריא בשבאב אל-ח'דר מליגת העל הפלסטינית. ב-22 ביולי 2016 חזר לכדורגל הישראלי וחתם בהפועל אכסאל מליגה א'.
ב-21 בנובמבר 2017 חתם אבו ריא בקבוצת צעירי כפר קנא מליגה ב', וב-14 בינואר 2018 חזר לליגה א' וחתם בעירוני טבריה. בקיץ 2019 חתם בהפועל בני ערערה מליגה א'.