google/wiki40b huggingface dataset:
בנואה אנגבווה

פובו בהאם

במולדתו אנגבווה התחיל לשחק כחלוץ, עם הזמן הוא הועבר לעמדת הקשר ובסופו של דבר הפך למגן.
בקמרון ומאוחר יותר גם בצרפת אנגבווה כונה "טרמינייטור" על שום אופיו הקשוח במשחק.

נסיונל

בנואה אנגבווה הגיע למועדון האורוגוואי בגיל 19 לאחר שחברו פייר ובו שגם שיחק שם המליץ עליו למאמן. בנסיונל אנגבווה שיחק במשך שנתיים וזכה בתואר אליפות בעונה 2002.

ליל

הוזמן לליל הצרפתית לאחר שסקאוטים צפו בו בהופעותיו בנבחרת הצעירה של קמרון. הוא הושאל למועדון לשנה עם אפשרות להאריך את החוזה לעוד 3 שנים. בתום העונה ליל התכוון להשאיר אותו, אך בשל העלת מחיר המעבר של אנגבווה מנסיונל, בנואה נשאר ללא קבוצה במשך 8 חודשים. הוא נאלץ ליצור קשר עם פיפ"א כדי לדעת מהן זכויותיו ואיך הוא יכול לצאת מהמצב הזה. בחורף 2005 הוא התאמן במשך 3 חודשים בדפורטיבו אלבס. המועדון הספרדי לא מיהר לחתום אותו, ובסופו של דבר אנגבווה עבר לקריליה סובייטוב הרוסי.

קריליה סובייטוב סמרה

ב-19 בדצמבר 2005 אנגבווה חתם בקריליה סובייטוב חוזה לשנתיים.

סאטורן ראמנסקו

אחרי מעברו לסאטורן ב-2008 אנגבווה הכריז לעיתונאים כי ההצעה של סאטורן הייתה מאלו שאי אפשר לסרב להן. כשהוא חתם חוזה נשיא המועדון אמר לו שסאטורן מצפה לסיים את העונה באחד משלשת המקומות הראשונים בליגה ואולי אף לזכות באליפות.
ב-22 באוגוסט 2009 במשחקו ה-80 בליגה הרוסית אנגבווה כבש את שערו הראשון. זה קרה במשחק חוץ מול מועדון הכדורגל מוסקבה, המשחק נגמר 1:3 למוסקבאים. עד אותו משחק בנואה הבקיע רק פעם אחת במדי סאטורן רק בגביע האינטרטוטו 2008. השער מול מוסקבה היה שערו הראשון במשחקי ליגה אחרי 5 שנים.

אנז'י מחצ'קלה

בפברואר 2011 אנגבווה עבר לאנז'י מחצ'קלה. במהלך העונה בנואה תרם הרבה לקבוצה, במיוחד בסיבוב הראשון של העונה, כאשר הוא כבש 4 שערים ב-16 משחקים. אנגבווה ידוע בשל ביצוע ריקוד הלזגינקה מול הקהל אחרי ניצחונות. ב-11 ביולי 2011 אנז'י הכריז על ביטול החוזה עם אנגבווה בהסכמה הדדית. באותו יום היו"ר של רוסטוב אלכסנדר שיקונוב אישר את המידע שהופיע בתקשורת על כך שבנואה אנגבווה יחתום במועדון ל-3 שנים.

רוסטוב

באותו יום שבו אנגבווה עזב את אנז'י, היו"ר של רוסטוב אלכסנדר שיקונוב אישר את המידע שהופיע בתקשורת על כך שבנואה אנגבווה יחתום במועדון חוזה ל-3 שנים.

קריליה סובייטוב סמרה

ב-31 בינואר 2013 בנואה חזר לקריליה סובייטוב.

חזרה לאנז'י מחצ'קלה

באוגוסט 2013 חזר בנואה לקדנציה נוספת באנז'י מחצ'קלה שם פרש ממשחק פעיל בתום העונה.

נבחרת לאומית

במדי נבחרת קמרון עד גיל 18 סיים את אליפות העולם במקום השלישי. הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת ב-9 בפברואר 2005 במשחק מול סנגל. העפיל יחד עם הנבחרת ב-גביע אפריקה 2006 עד לרבע-הגמר, וב-2008 קמרון סיימה שנייה לאחר שהפסידה בגמר למצרים. את שערו הראשון בנבחרת הבקיע אנגבווה ב-11 בנובמבר 2011 במשחק ידידות נגד סודאן.
נחל חדרה

נַחַל חֲדֵרָה (בערבית: נהר אל-מַפְגַ'ר) הוא נחל אכזב ברובו. תחילתו של נחל חדרה במזרח בעמק דותן והוא זורם מערבה בפיתולים רבים מצפון למבוא דותן, בין חרמש בצפון ונזלה אל-שרקייה בדרום, מדרום לבאקה א-שרקייה ובאקה אל-גרבייה ובין מאור ושדה יצחק אל נקודת החיבור בין נחל יצחק ונחל עירון מדרום לתלמי אליעזר. הנחל זורם משם מערבה מצפון לחדרה ונשפך לים התיכון בתחומי פארק נחל חדרה, כמה עשרות מטרים דרומית לתחנת הכח אורות רבין שבצפון חדרה.

התיישבות

בעת העתיקה שכנה עיר חשובה על גדתו הדרומית של הנחל. שרידים של ההתיישבות נמצאים תל זרור.
אזור נחל חדרה היה מיושב בדלילות במאה ה-16 והיישבים על גדותיו באותה תקופה כללו את כפר ימה ושלוש מהנזלות. במאה ה-18 הורחבו יישובי הנזלות והוגדל מספרם (נזלת א-שרקייה, נזלת אל ע'רביה, נזלת אל וואסטה, נזלת אבו נאד, נזלת עיסא וחרבת שג'רה), והוקמו באקה אל-גרבייה, באקה א-שרקייה וג'ת. אולם במישור החוף, נותר האזור סביב נחל חדרה ללא יישובים, בגלל המלריה. בשנת 1891 הוקמה חדרה ובשנת 1906 הוקמה חוות חפציבה על הקטע המערבי של הנחל. ב-1940 התיישב על גדות הנחל שבט בדואי בשם אל-מפג'ר. ב-1963 דרשה פיק"א שרכשה את הקרקע מרשות הפיתוח לפנות את השבט שמנה אז 130 נפש.

הקורמורן הגדול

בימי החורף נוהגים לקנן בערוץ נחל חדרה קורמורנים המגיעים מערבות אוקראינה. חנייתם ליד נחל חדרה התאפשרה לאחר שהנחל שוקם בעזרת הזרמת מי הקירור של תחנות-הכוח של חברת החשמל. מים אלה מוזרמים דרך הנחל בחזרה לים ושומרים על ניקיונו. את המושבה ניתן לראות בחוות חפציבה ובמעוף הציפורים באזור מחלף קיסריה.
לישראל מגיעים מדי חורף יותר מ-20,000 קורמורנים, חלקם לאזור השמורת החולה וצפון ים כנרת, אבל מושבת החורף הגדולה ביותר של הקורמורנים בישראל - 9,000 במספר - ממוקמת באזור זה.
דוד מור

ביוגרפיה

החל בפעילות מפלגתית במסגרת הליכוד ומונה בשנות השמונים ליו"ר החברה הממשלתית "שיכון ופיתוח". מתפקיד זה הודח לאחר שמכר מטעם החברה קרקעות שלא נמצאו ברשותה. בין פעילויותיו המפלגתיות היה מור יו"ר "דור ההמשך" של תנועת הליכוד ובשנת 1994 שימש גזבר המפלגה. לכנסת האחת עשרה נכנס, בשנת 1988, כמחליפו של מיכאל רייסר. כניסתו לכנסת נערכה בשבוע שקדם לבחירות לכנסת ה-12 וכהונתו נמשכה כחודש, עד להשבעת הכנסת החדשה.
לאורך השנים משמש מור יועץ כלכלי לחברות בענף הבנייה. הוא כיהן גם כחבר במועצות המנהלים של חברות "עמידר" ו"אוסיף" והיה חבר מועצת המנהלים של רשות שדות התעופה, בה שימש יו"ר ועדת הפיתוח בדירקטוריון החברה. 
בפרימרייז לקביעת רשימת הליכוד לכנסת ה-14, התמודד במסגרת הרשימה הארצית והגיע למקום ה-39 עם כ-10,000 קולות. בפרימרייז לקביעת רשימת המפלגה לכנסת ה-18 התמודד על המקום המשובץ למחוז דן, אך הגיע שלישי ולא שובץ במקום ריאלי ברשימת המועמדים. בבחירות לכנסת החמש עשרה התמודד מור ברשימת מפלגת המרכז, בה שובץ במקום ה-19.
מור היה נשוי לליאורה יובל, בתו של שלמה יובל, מוותיקי היהלומנים בישראל. בתו של מור, יפעת, הייתה נשואה לעמוס מנסדורף.
לון מאיירס

ביוגרפיה

מאיירס נולד בריצ'מונד, וירג'יניה בן למשפחה יהודית. אביו סלומון מאיירס עבד כלבלר. עם סיום לימודיו בתיכון בשנת 1875 עבר עם משפחתו לניו ג'רזי ואחר כך לניו יורק, שם עבד כמנהל חשבונות.
בשנת 1878 החל מאייר להשתתף בתחריות ריצה כחבר במועדון היאכטות ניקרבוקר. במרבית השנים במהלך הקריירה שלו (21 שנים) היה חבר במועדון האתלטיקה של מנהטן.
בשנת 1879 קבע מאיירס בריצת רבע מייל (402.34 מטר, ריצת 400 מטר) שיא עולם חדש של 49.2 שניות ובכך היה לאתלט הראשון בעולם שרץ ריצה זו מתחת ל-50 שניות. ב-20 בספטמבר אותה שנה הוא קבע בריצה זו תוצאה של 49.5 שניות למרות שאת ה-120 יארד האחרונים הוא רץ ללא נעל ימו שנפלה לו בעת הריצה. באליפות ארצות הברית באותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב וקבע בכל ריצה שיא עולם חדש, בריצה ל-220 יארד תוצאה של 22.75 שניות, בריצה ל-440 יארד תוצאה של 49.2 שניות ובריצה ל-880 יארד.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1880 זכה מאייר ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 יארד (10.4 שניות), בריצת 220 יארד (23.6 שניות), בריצת 440 יארד (52 שניות) ובריצת 880 יארד (2.04.6 דקות).
בשנת 1881 קבע מאיירס בריצת 350 יארד שיא עולם חדש של 36.8 שניות, בריצת 440 יארד שיא עולם חדש של 48.6 שניות, בריצת 880 יארד שיא עולם חדש של 1:55.5 דקות ובריצת 1000 יארד שיא עולם חדש של 2:13.0 דקות. באליפות ארצות הברית שנערכה באותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, בריצת 100 יארד (10 שניות), 220 יארד (23 שניות) ובריצת 440 יארד (49.4 שניות).
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1882 זכה מאייר במדליית זהב בריצת 440 יארד בתוצאה של 51.6 שניות. שנה לאחר מכן האו זכה שוב במדליית זהב בריצת 440 יארד בתוצאה של 52 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1984 זכה מאיירס ב-3 מדליות זהב בריצת 220 יארד (24.2 שניות) בריצת 440 יארד (55.8 שניות) ובריצת 880 יארד (2:09.8 דקות).
מאיירס נפטר מדלקת ריאות ביום הולדתו ה-41 בניו יורק.
מיסיון

המיסיון הנוצרי

בסוף המאה ה-20 כשליש מאוכלוסיית העולם משתייך לאחד מן הפלגים של הדת הנוצרית. הנוצרים הם הקהילה הדתית הנרחבת והמגוונת ביותר, ויש להם כנסיות בחלק גדול מאומות העולם. סימן לדינמיות של הדת הנוצרית היא מעבר המרכז הדמוגרפי של הנצרות ממדינות המערב לאמריקה הלטינית, אפריקה, אסיה ואזור האוקיינוס השקט, שם חיים למעלה ממחצית הנוצרים בעולם. מגמה זו הואצה בשל דעיכת ההשפעה של הממסדים הנוצריים באירופה. הנצרות, כדת אוניברסלית, כלומר דת שפונה לבני אדם מעמים שונים וממעמדות שונים, הצליחה להתפשט במקומות רבים הודות לשיטת המיסיון.

המקורות התאולוגיים לפעילות המיסיון הנוצרי

המילה "מיסיון" כתרגום ללטינית של המילה היוונית  apostolē, "שליחות", מופיעה פעם אחת בלבד בברית החדשה: "הֲרֵי מִי שֶׁעוֹרֵר אֶת פֶּטְרוֹס לִשְׁלִיחוּת אֶל הַנִּמּוֹלִים עוֹרֵר גַּם אוֹתִי אֶל הַגּוֹיִם." (איגרת פאולוס אל הגלטים 2:8), אך הנוצרים מאמינים כי רמזים על מצוות השליחות אל הגויים מופיעה מוקדם יותר, בתנ"ך. 
ברשימת בני נח, בסיפורו של מגדל בבל (בראשית פרקים י' וי"א) ובברכת אלוהים אל אברהם ("ונברכו בך כל משפחות האדמה" (בראשית, י"ב, ג') רואים הנוצרים רמזים לדאגה שמגלה אלוהים לכל העמים. מטרת עם ישראל להיות מופת של הרצון והמטרה האלוהיים מופיעה כמה פעמים בתנ"ך ובצורה הברורה ביותר בדברי הנביא ישעיהו : "ואתנך לברית עם לאור גויים" (פרק מ"ב, פסוק ו'). בישעיהו מופיעה גם המשימה האוניברסלית של ישראל להושיע את העמים " ונתתיך לאור גויים להיות ישועתי עד־קצה הארץ" (פרק מ"ט, פסוק ו'). כמו כן, יש נוצרים המצביעים על רצון האל, המובע לרוב בתנ"ך, שכל עמי העולם יסגדו לו. ולכן, מיסיונים נוצריים נשלחים למקומות בהם אין סוגדים לאלוהים במטרה לקיים את רצון האל ולהרחיב את הסגידה אליו.
ישו אמנם הטיף ליהודים בלבד, אבל בין האמרות המיוחסות לו קיימת הצהרת "ההסמכה הגדולה" המופיעה בסוף הבשורה על פי מתי: "וייגש ישוע וידבר אליהם לאמור ניתן לי כל ממשל בשמים ובארץ, לכו אל כל העמים להורתם ולעשותם לי לתלמידים ולטבל אותם בשם האב והבן ורוח הקודש ולמדתם אותם לשמור את כל אשר צוויתי אתכם והנה אנכי אהיה עמכם עד אחרית השנים לעת קץ העולם" (פרק 28 פסוקים 19-20). פסוקים אלה הם המקור העיקרי לציווי על הפצת הדת הנוצרית בין העמים בברית החדשה.

המיסיון הנוצרי בארץ ישראל בתקופת האימפריה העות'מאנית

ב- 1861 מינתה חברה רפואית - מיסיונרית, Edinburgh Medical Missionary Society (E.M.M.S). את הד"ר פקרדוני קלוסט ורטן לייסד ולנהל את בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי ב- נצרת. משנת 1908 ניהל את בית החולים הד"ר פרדריק ג'ון סקרימג'ר אשר הרחיב את בית החולים בעזרת כספי תרומות של המיסיון.
המיסיונרית, אדית ג'ונקוק, האחות הראשית של בית החולים הסקוטי ניהלה בפועל את בית חולים אי.מ.מ.ס הסקוטי ב- נצרת בתקופת מלחמת העולם הראשונה, בשנים (1914) - (1917), ביחד עם סגניתה האחות ג'סי קרופט.

המיסיון הנוצרי בישראל

ישנן תנועות דתיות כמו "יד לאחים" ו"להב"ה" שפועלות נגד מה שהן רואות כפעולות מיסיונריות ומפרסמות מידע על פעילות זו. 
בשנת תשל"ח נוספו לחוק העונשין במדינת ישראל שני סעיפים (174א ו-174ב) שבאו למנוע המרת דת עקב פיתוי חומרי, אך אין בחוק איסור לשדל להמרת דת באופן התנדבותי (ללא שכר) ומבלי להציע פיתוי חומרי.
במסמך שהקריא בסוף 2015 הקרדינל קוך, הממונה על הוועדה האפיפיורית בוותיקן ליחסי יהודים-נוצרים, במלאת 50 שנה לנוסטרה אטאטה, מצהירה הכנסייה כי היא מתנגדת לתופעת המיסיון ככל שהיא מכוונת ליהודים.
לם לאי יונג

ביוגרפיה

לם לאי יונג, ילידת סינגפור, למדה באוניברסיטת סינגפור. בשנת 1957 היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת קיימברידג' ובשנת 1966 סיימה את העבודה לתואר שלישי בסינגפור. החל מאותה שנה היא התחילה ללמד באוניברסיטת סינגפור ובשנת 1988 קודמה לדרגת פרופסור. היא פרשה לגמלאות בשנת 1996 לאחר 35 שנות עבודה.
לם לאי יונג ידועה בעיקר בפרסומים שלה בתחום היסטוריה של המתמטיקה. בשנים 1974–1990 היא הייתה בין העורכים שלHistoria Mathematica. בשנת 2001 הוענק לה "פרס קנת' מאי" (ביחד עם אוביראטן ד'אמברוזיו).
Current Research Information System

Current Research Information System (בראשי תיבות: CRIS) היא מערכת מודולרית לניהול מידע על מחקרים אקדמיים. היא מתממשקת למערכות אחרות של המוסד ושל גופים חיצוניים, מושכת וקוצרת מהן נתונים, מצליבה אותם, מקשרת ביניהם, מנתחת אותם ומציגה אותם בדוחות. ההתממשקות למערכות שונות מאפשרת למערכת להציג למנהלי מחקרים (למשל, דֵיקָן באוניברסיטה) את "התמונה הגדולה" של המחקרים המתבצעים במוסד. תמונה זו יכולה לכלול מידע על פרסומים ברמות שונות, על תקציבים, קרנות מחקר, מלגות ופרסים, על ציוד מחקרי, על פרופילים של חוקרים וצוותי מחקר וכן מידע בסיסי על מחקרים דומים במוסדות אחרים.
מודולים שונים של CRIS מאפשרים גם ייעול תהליך פרסום בגישה חופשית וניהול פרסומים מוסדיים, שיתוף פעולה בין חוקרים ועוד.
סוגים שונים של מערכות CRIS קיימים עבור מוסדות מחקר, מדינות וארגונים בין-לאומיים.

פונקציות עיקריות ברמת המוסד

המבנה המודולרי של המערכת מאפשר לכל ארגון לרכוש את המודולים הרלוונטיים לפעילותו. ברמת המוצר, לתוכנות CRIS יש תכונות הקיימות בכל המוצרים ותכונות הקיימות רק בחלקם.
פונקציות בסיסיות: משיכת נתוני פרסומים ונתונים אחרים, הפקת פרופילים של חוקרים, פורטל חוקרים לאיתור משתפי פעולה ומתחרים פוטנציאליים, ניתוח נתונים והפקת דוחות.
פונקציות אופציונליות: ניהול פרסומים מוסדיים ופרסומים בגישה חופשית, מעקב אחר קרנות מחקר וגמולי הצטיינות, מעקב אחר נתוני סטודנטים.

הסטנדרטים האירופיים למערכות CRIS

CERIF - הסטנדרטים האירופיים לניהול ושיתוף מידע על מחקרים, מנוהל על ידי הארגון האירופי EuroCRIS.

מתווה ישראלי להטמעת מערכת ארצית לניטור פרסומים

מוסדות מחקר בישראל מובילים מתווה להטמעת מערכת ארצית לניטור פרסומים. המתווה מוביל רכישה משותפת והטמעה של מערכת CRIS זהה בכל מוסדות המחקר בישראל. מטרותיו העיקריות הן לאפשר למוסדות לנטר פרסומים ברמה הארצית ולשפר את מודל התקצוב של ות"ת. במסגרת זו נבחנו מספר מערכות CRIS, וביניהן PURE של Elsevier שהוטמעה במכון ויצמן.
ת'ורסטיין פאלסון

ביוגרפיה

פאלסון למד במכללה המסחרית של איסלנד (גימנסיה פרטית) ובהמשך קיבל השכלה משפטית באוניברסיטת איסלנד. עוד לפני סיום לימודיו האקדמאיים ב-1974, הוא עבד ככתב בעיתון השמרני "מורגונבלאדיד", ואילו אחר כך היה העורך הראשי של העיתון "ויסיר". בשנים 1987-1979 פאלסון עמד בראש התאחדות אנשי העסקים של איסלנד.
בבחירות הכלליות שנערכו באפריל 1983, פאלסון נבחר לראשונה לאלת'ינגי (פרלמנט) מטעם מפלגת העצמאות הימנית במחוז הדרום (אחד מששת מחוזות הבחירה במדינה). למרות שמפלגתו הייתה הגדולה ביותר בבית הנבחרים, הוא לא נבחר לראש הממשלה, אך מפלגת העצמאות נכנסה לממשלתו הראשונה של סטינגרימור הרמנסון — יו"ר המפלגה הפרוגרסיבית (מרכז-ימין). פאלסון לא כיהן כשר בממשלה עד 1985. בנובמבר 1983 הוא נבחר לתפקיד יו"ר מפלגת העצמאות.
בשנים 1987-1985 פאלסון היה שר האוצר ושר רשות הסטטיסטיקה בממשלתו של הרמאנסון. בחודשים האחרונים לכהונתה של ממשלה זו ב-1987, פאלסון כיהן במקביל גם כשר התעשייה.
מיולי 1987 עד ספטמבר 1988 פאלסון כיהן כראש הממשלה, אחרי שבבחירות שנערכו באפריל 1987 מפלגתו נותרה הגדולה ביותר באלת'ינגי. עם זאת, מפלגת העצמאות איבדה שלושה מושבים ופאלסון הקים קואליציה רחבה, שכללה שלוש מפלגות נוספות — שתיים מהן מהשמאל.
בספטמבר 1988 שותפותיה הקואליציוניות של מפלגת העצמאות הפילו את ממשלתו של פאלסון ומנהיג הפרוגרסיבים, הרמאנסון, הקים ממשלת שמאל-מרכז בלי השותפה הימנית הבכירה. מפלגתו של פאלסון נותרה גם מחוץ לממשלתו השלישית של הרמאנסון, שהוקמה עם צירופה של מפלגת האזרחים הימנית-פופוליסטית לקואליציית השמאל-מרכז ב-1989.
במרץ 1991 פאלסון הפסיד את תפקיד יו"ר מפלגת העצמאות למי שכיהן כסגנו והיה גם ראש עיריית רייקיאוויק — דוד אודסון. בבחירות הכלליות שנערכו באפריל של אותה שנה, מפלגת העצמאות הגדילה את כוחה באלת'ינגי. בשנים 1999-1991 פאלסון כיהן כשר הדיג ושר המשפטים והכנסייה בשתי ממשלותיו הראשונות (מתוך ארבע) של אודסון.
במאי 1999 פאלסון סיים את הקריירה הפוליטית שלו. בהמשך הוא מונה לשגרירהּ של איסלנד בבריטניה, ואילו מאוחר יותר בדנמרק. בשנים 2009-2006 פאלסון היה העורך הראשי של העיתון הנפוץ ביותר באיסלנד — החינמון "פרטאבלאדיד".
משה אלפרט

ביוגרפיה

אלפרט נולד בקיבוץ אפיקים, ומנעוריו שימש בקיבוץ כמתעד בווידאו של אירועי חברה ותרבות. את דרכו המקצועית בצילום החל לאחר הצבא כצלם חדשות ברשות השידור והיה גם צלם בעבור יומני כרמל. משנת 1968 עד 1983 תיעד במצלמתו אירועים ביטחוניים ואזרחיים רבים, בעיקר בצפון הארץ, בהם מלחמת שלום הגליל, שבה שימש ככתב צלם.
לאחר מלחמת יום הכיפורים בשנת 1973 החל לעבוד כצלם בעבור רשת החדשות האמריקנית CBS News, והחזיק בתפקיד עד לשנת 2000. במסגרת תפקידו תיעד אירועים ברחבי העולם, בהם המהפכה בצ'כיה, מלחמת המפרץ הראשונה (בעיראק) ומלחמת האזרחים ופלישת בנות הברית לסומליה.
בשנת 1983 פרש מרשות השידור והקים את "אפיקים הפקות", חברה להפקת סרטי טבע. הוא ביים וצילם קרוב ל-30 סרטי טבע אשר הוקרנו ברחבי העולם.
הוא נשוי לנילי ואב ארבעה, מתגורר בקיבוץ אפיקים.
נמל התעופה זלצבורג

טיסות לישראל וממנה

סאן דור מפעילה 2 טיסות שבועיות בין הנמל לתל אביב.

תחבורה אל הנמל וממנו

נמל התעופה ממוקם כ-3 ק"מ ממרכז העיר. קווי הטרוליבוס 2 ו-10 , בעלי תדירות של 10 דקות, מתחברים את הנמל לשאר מערכת התחבורה הציבורית של זלצבורג. התחנה המרכזית נמצאת במרחק נסיעה של כ-25 דקות והעיר הפנימית במרחק של כ-30 דקות.
קנברה

ההחלטה על הקמת העיר

פרנסי שתי הערים הגדולות, סידני ומלבורן האמינו כי עירם היא זו שראוייה להיות עיר הבירה של המדינה. המאבק בין שתי הערים נמשך זמן מה, עד שב-2 בפברואר 1899 החליטה האספה הכללית כי כפשרה בין שתי הערים היריבות תיבנה עיר חדשה בשם קנברה והיא זו שתהיה עיר הבירה. 
על פי החוקה נקבע שעיר הבירה תהיה ממוקמת בשטח שיילקח ממדינת ניו סאות' ויילס, אך שיהיה לפחות 100 מילים (כ-160 ק"מ) מסידני.
ב-1908 אותר שטח מתאים והוזמנו זוג הארכיטקטים וולטר ברלי גריפין (Walter Burley Griffin) ומריון מהוני גריפין לתכנן את העיר. קנברה תוכננה כעיר גנים והבנייה בפועל התחילה ב-1913. ב-12 במרץ 1913 ליידי גרטרוד דנמן, אשת המושל, העניקה לעיר את שמה.
ב-9 במאי 1927 הוכרז על סיום בנייתה של העיר ונחנך באופן רשמי בניין הפרלמנט (הישן).

אתרים בעיר

בקנברה נמצאים מבנים לאומיים רבים, ביניהם בית הממשל, בית הפרלמנט, בית המשפט העליון של אוסטרליה, אנדרטת המלחמה של אוסטרליה, הגלריה הלאומית, מגדל ההר השחור (לשעבר מגדל טלסטרה), המטבעה המלכותית האוסטרלית, הספרייה הלאומית, גלריית הדיוקנאות הלאומית, המוזיאון הלאומי ושדרת המצעדים אנזא"ק המשמשת בתור השדרה הלאומית של אוסטרליה.
קנברה תוכננה מראש כעיר הבירה הפדרלית ולכן הוקצה בה אזור נפרד המיועד רק לשגרירויות זרות. על מנת לתכננה נערכה תחרות בין אדריכלים. היות שתוכננה מראש ואינה שוכנת לחוף הים, נבנה בה אגם מלאכותי.
החל משנת 1988 נערכת בעיר תערוכת הפרחים פלוריאדה המהווה אטרקציה תיירותית שמושכת לעיר כ-400 אלף תיירים.
קנברה היא עיר תאומה לעיר נארה שביפן. יש לה גם הסכם ידידות עם דילי שבמזרח טימור.
לסלי וליאנט

חייו

את לימודיו עשה באימפריאל קולג', בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת ווארויק (Warwick), שם השלים דוקטורט, בשנת 1974. וליאנט הוא חלוץ בתחום הבינה המלאכותית ועסק רבות בפיתוח התשתית התאורטית ללמידה ממוחשבת. וליאנט הביא לפריצות דרך גם בתאוריות על מורכבות חישובית וגם בחישוב מבוזר ומקבילי.
אחד מהישגיו העיקריים הוא מאמרו משנת 1984, "תאוריה של הניתן ללמידה" (A Theory of the Learnable), העוסק בלמידה ממוחשבת באמצעות חישובים מקורבים והסתברותיים ובו הציג את הרעיון של למידת PAC.
בשנת 1986 זכה בפרס נבנלינה, בשנת 1997 בפרס קנות', בשנת 2008 הוענקה לו מדליית EATCS מטעם האיגוד האירופי למדעי המחשב התאורטיים. בשנת 2010 זכה בפרס טיורינג. ועדת הפרס ציינה בנימוקיה כי "ב-30 השנים האחרונות תרם לסלי וליאנט תרומות בסיסיות להיבטים רבים במדע המחשב התאורטי. עבודתו פתחה חזיתות חדשות, תרמה מושגים מבריקים חדשים והציגה תוצאות שופעות מקוריות, עומק ויופי. עבודתו של וליאנט פשוטו כמשמעו הגדירה ושינתה את נוף המחקר במדעי המחשב".
כריסטופר מרלו

חייו

מרלו נולד בעיר קנטרברי שבמחוז קנט ולמד באוניברסיטת קיימברידג'. במשך חייו הקצרים, אך מלאי ההרפתקאות (ייתכן שהיה סוכן כפול), הספיק לכתוב חמש טרגדיות שהצלחתן הייתה רבה והשפיעו רבות על בני תקופתו, שהמפורסם בהם הוא ויליאם שייקספיר. 
מרלו קנה את עולמו בכך שהחדיר לעולם התיאטרון האנגלי שימוש בחרוזים לבנים, שאפשר דיבור דרמטי הקרוב למציאות הרבה יותר מהשירה המחורזת של המחזאים שקדמו לו.
מרלו נרצח בשנת 1593, אך נסיבות הרצח המדויקות שרויות באפלה. בשל אי-הבהירות סביב התגרה שבה מצא את מותו בפרוור הלונדוני דפטפורד, נוצרו תאוריות קשר סביב מותו: יש האומרים שמרלו הוא המוח האמיתי מאחורי יצירות המופת של שייקספיר. התאוריה, שאינה מקובלת על חוקרים רציניים, גורסת כי מרלו ביים את מותו משום שנרדף, ברח לאיטליה ופרסם את כתביו באמצעות השחקן ויליאם שייקספיר. השערה מקובלת יותר משייכת את מותו לפעילותו הוודאית בשירות החשאי של המלכה אליזבת.
התאוריה שמרלו עומד מאחורי כתיבת יצירותיו של שייקספיר מבוססת בין השאר על העובדה שבמחזותיו משולבים תיאורים מדויקים של מקומות ברחבי אירופה ששייקספיר מעולם לא ביקר בהם. כמו כן, עולה מניתוח צוואתו של שייקספיר כי ספרייתו הפרטית הייתה דלה ביותר באופן שאינו מתיישב עם הידע וההשכלה שהפגין ביצירותיו. זאת בהשוואה לצוואות של משכילים בני דורו של שייקספיר שספרייתם העשירה עמדה בלב הצוואה שלהם.
יצירתו "דוקטור פאוסטוס", שנכתבה בעקבות "אגדת פאוסט", היוותה השראה מסוימת ליצירתו המפורסמת של המחזאי הגרמני יוהאן וולפגנג פון גתה ומאוחר יותר גם לאופרה "פאוסט" של המלחין הצרפתי שארל גונו.
ביולי 2019, יצא לאור, בהוצאת "קמין", תל אביב, תרגום ראשון לעברית של "היהודי ממלטה". ד"ר דוני ענבר שתרגם את המחזה, הוסיף מבוא והערות. בעקבות מחקרו, ענבר מגיע למסקנה שייתכן וכריסטופר מרלו חיבר את המחזה בהשארת דמותו של דון יוסף נשיא, ושהדרמה אינה בהכרח רוויית מוטיבים אנטישמיים, כפי שמייחסים לה.
היידו-ביהר

היסטוריה

המחוז בשמו הנוכחי הוקם בשנת 1950 מאיחוד שני מחוזות היסטוריים – מחוז היידו ומחוז ביהר, שנוצרו בתקופת ממלכת הונגריה. מחוז היידו נכלל בשלמותו במחוז החדש בעוד רק כ-25% ממחוז ביהר ההיסטורי כלול במחוז החדש. החלק המזרחי של מחוז ביהר הועבר לרומניה בעקבות חוזה טריאנון והפך להיות מחוז עצמאי שם בשם ביהור.
ייבא חמוה דאשיין בר נדבך

ייבא חמוה דאשיין בר נדבך (כלומר ייבא חמיו של אשיין בר נדבך) הוא אמורא המוזכר בתלמוד פעמים בודדות.
ייבא מוזכר במסכת בבא בתרא בקשר לדיני נזקי שכנים. הוא מפרש בשם רב את דברי הברייתא הקובעת כי כאשר אדם בונה כותל (קיר) הסמוך לכותל חבירו, עליו להרחיק  את הכותל מכותל חבירו כדי שלא יסתיר את אור השמש, והוא קובע שהמרחק הדרוש להרחקה הוא כגודל חלון.
חתנו של ייבא, אשייך בר נדבך, היה תלמידו של רב יהודה, והוא מוזכר במסכת מנחות כאשר מוסר פסק דין של רב יהודה בהלכות סת"ם. קיימות גרסאות שונות בשמו, יש גורסים "בר נרבך" או "בר נברך".
מצוות צריכות כוונה

מקורות הלכתיים

השאלה האם מצוות צריכות כוונה או לא נידונה על ידי האמוראים ומאוחר יותר גם על ידי הראשונים. המחלוקת דנה במצב של דיעבד, אך לכתחילה לפי כל השיטות מוסכם שעל האדם לכוון לעשיית המצווה. להלכה נפסק שמצוות צריכות כוונה אף בדיעבד.

החולקים

מדברי התלמוד בתלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ח, עמוד א' נראה שנחלקו בעניין רבא ורבי זירא - לפי רבי זירא צריך כוונה ואילו לפי רבא - לא.
בקרב הראשונים ניתן למצוא את הרי"ף בסוגיה פסק כרבי זירא ובעל המאור הקשה עליו מכמה מקומות בתלמוד וחלק עליו מכוח קושיותיו. הראב"ד (השגות על פסחים פרק י) פוסק כרי"ף. בנוסף, הרמב"ן בספר מלחמות ה' שם תירץ את קושיות בעל המאור והביא בשם רב האי גאון שסובר כרי"ף. בעל המאור בפירושו על מסכת פסחים פרק י, הביא בשם רב האי גאון שסובר כשיטתו הוא.
השולחן ערוך פסק שמצוות צריכות כוונה, אך החיי אדם מוסיף שבמצוות שצריך לפעול פעולות כדי לעשותם, אזי גם אם אינו מכוין בצורה ברורה לשם המצווה, מעשיו מוכיחים שרצה לעשות מצווה זו, וזה מספיק לדין מצוות צריכות כוונה.
על אף קיומה של המחלוקת לגבי כוונה במצוות ישנה כוונה מינימלית שבכל מקרה צריך, כמו אמונה בה' והידיעה על חיובו במצווה.
גם לדעת האומרים שמצוות אינן צריכות כוונה אם הייתה כוונה הפוכה (התכוון לא לצאת ידי חובה במעשה), לא יצא ידי חובה.

במצוות השונות

מצוות שעיקרן היא התוצאה, כגון פדיון שבויים, בה העיקר הוא שהשבוי יהיה פדוי ואין חשיבות למעשה הפדיון עצמו, גם אם לא כיוון יצא ידי חובה.
מצוות שבין אדם לחברו כתב ספר המקנה (נג-ט ד"ה בספר) שלכל השיטות אין צריכים בהן כוונה. אך הפרי מגדים (הובא במשנה ברורה תרצה, ד) הסתפק לגבי משלוח מנות אם צריך בה כוונה, וזו כמובן מצווה שבין אדם לחברו.
מצוות שיש בהן הנאה לכל הדעות לא צריך כוונה. (מנחת חינוך י-ג [כו] ד"ה ולעניין).
מצוות לא תעשה שמתקיימות בפעולה אקטיבית נחלקו הפוסקים האם צריך בה כוונה כמצוות עשה או שבה לכל השיטות לא צריך כוונה. (דרך פיקודיך הקדמה ב כצד הראשון ודרך המלך דעות ג, א בתחילתו כצד השני)
בהכשר מצווה לא צריך כוונה.
Barbie Girl

תביעת מאטל

חברת מאטל, המייצרת את בובת הברבי תבעה את הלהקה בטענה שהם הפרו הסימן המסחרי של ברבי, והפכו אותה לאובייקט מיני. החברה טענה שהשיר מפר את זכויות היוצרים שלהם על "ברבי", ושמילותיו מכתימות את המוניטין של המותג. בסופו של דבר התביעה נדחתה.

מצעדים

השיר זכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים ברחבי העולם, והגיע למקום הראשון באוסטרליה, אירלנד, בלגיה (פלנדריה וולוניה), גרמניה, הולנד, הממלכה המאוחדת, נורווגיה, ניו זילנד, צרפת, שוודיה ושווייץ. גם באוסטריה, דנמרק ופינלנד הגיע השיר לשלישייה הפותחת, ובארצות הברית ובקנדה הגיע השיר למקום השביעי.
פאינה רנייבסקיה

קורות חיים

פאני פלדמן נולדה בטגנרוג במשפחה יהודית אמידה. אביה היה בעל מספר חנויות ובית חרושת לייצור צבע. היא למדה בגימנסיה עירונית לבנות, אך עזבה אותה מבלי שסיימה באופן רשמי. בגיל 14 החלה ללמוד משחק. בשנת 1915 עזבה את עירה ועברה למוסקבה, שם התיידדה עם מרינה צבטאייבה, אוסיפ מנדלשטם וולדימיר מאיאקובסקי. השחקנית הצעירה חתמה על חוזה עם הרכב תיאטרון שנסע לסבב הופעות בחצי האי קרים, שם קיבלה את שם הבמה פאינה רנייבסקיה (על פי דמות מהמחזה "גן הדובדבנים" לאנטון צ'כוב).
בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה השתתפה בהצגות של תיאטראות שונים, בעיקר בדרום רוסיה. אביה, אחותה ואחיה עזבו את רוסיה הסובייטית ועברו לצ'כוסלובקיה. בשנת 1924 חזרה למוסקבה והחלה להופיע על במות העיר.
התנסותה הראשונה בקולנוע הייתה בשנת 1934, כאשר השתתפה בסרט קולנוע של מיכאל רום. בהמשך, במהלך שנות ה-30 וה-40 השתתפה רנייבסקיה בסרטים רבים וזכתה לפופולריות רבה. משחקה בסרט "עזובית" (Подкидыш) משנת 1939 הקנה לה פופולריות מיוחדת. הסרט הוקרן בטלוויזיה עד היום, ולאחרונה אף בוצעה צביעתו הוא הפך לסרט בצבע.
בשנים 1949-1955 ו-1963-1984 נמנתה רנייבסקיה עם סגל התיאטרון במוסקבה שבו עבד יורי זבדסקי כבמאי הראשי. למרות חילוקי דעות בין השניים, רנייבסקיה הייתה בין השחקניות המובילות של התיאטרון. בתקופה זו היא גילמה כמה תפקידים ראשיים בהצגות וצוינה לטובה על ידי מבקרי התיאטרון.
פאינה רנייבסקיה נפטרה בשנת 1984 לאחר התקף לב.
לזכרה של השחקנית, בעיר טגנרוג הוצב פסל, נקרא רחוב על שמה ומתוכננת פתיחת מוזיאון בבית שבו גדלה.
בשנת 1990 צולמה סדרת טלוויזיה תיעודית בת שני פרקים על חייה.
פאינה רנייבסקיה לא הייתה נשואה. בשנות ה-60 שבה אחותה חזרה לברית המועצות והן התגוררו ביחד מספר שנים.
מדרג זיכרון

ניהול מדרגי של הזיכרון

שימוש מיטבי במדרג הזיכרון מחייב שיתוף פעולה בין המתכנת, המהדר, מערכת ההפעלה והחומרה. במודל התכנותי של ארכיטקטורות UMA ו-CC-NUMA, ניהול זיכרון המטמון מתבצע תמיד בחומרה והוא חבוי מהמתכנת. ואכן, שפות תכנות ומערכות הפעלה מודרניות מסתירות את מדרג הזיכרון מהמתכנת, ומציגות מודל מפושט יותר הכולל לרוב רק שתי רמות: זיכרון ראשי וזיכרון משני, כאשר גם מידע הנכתב לזיכרון הראשי, עקב תכונת הזיכרון הווירטואלי, עשוי להיכתב בפועל לזיכרון המשני. עם זאת, בשפת סף ובשפות המאפשרות שימוש ישיר בשפת סף (כגון C), ניתן לגשת לאוגרים באופן ישיר.