שורשי ההלכה (אסלאם)

רקע

המוסלמי מצווה ללכת לפי ההלכה ולפי ציוויו של אללה. כל עוד הנביא מוחמד חי היה אפשר לנהוג כפי שהוא נהג ולהיות בטוח שמקיימים את רצונו של אללה (שהרי על פי עקרונות האסלאם הנביא מושלם בכל דרכיו) ולשאול אותו איך לנהוג במקרים חדשים (שהרי יש לנביא "קו ישיר" עם אללה). לאחר שמת נמנעה האפשרות לקבל ממנו  את ההלכות, ולכן היה צורך להתחיל לבסס יסודות שילמדו איך לנהוג במקרים חדשים. מאותה תקופה החלו לתעד יסודות ושורשי הלכה.

היסטוריה מוקדמת

כבר בימיו של מוחמד החלו הסחאבה והתאביעון בתהליכי  תיעוד וכתיבה של מנהגיו ובניסיונות התאמה וסידור על פי הקוראן. פרי עבודתם משמש כבסיס להתעסקות באסול אל-פיקה, ובפרט כתביו של עומר בן אל-ח'טאב שהיה הראשון והמרכזי שבהם. תלמידיו של אבו חניפה  - אבו יוסף ומוחמד - היו מהראשונים שדקדקו ביסודות אלו וכתבו עליהם, אך כתביהם לא הגיעו לידינו, והמקור הכי קדום שנכתב לגביהם ששרד ונמצא בידינו הוא א-ריסאלה של א-שאפיעי.

"הקוראן המבורך"

הוא אמרת אללה אשר ירד בו המלאך הנאמן גבריאל על הנביא ושליחו בשפה הערבית שנחשב לנס עד יום הדין שיהיה הוכחה לנביא ולהוראה למאמינים שידרכו בו אל האמת והוא אשר מעובר במסורת בכתיבה ובעל-פה בשרשרת אנשים דור אחרי דור, השמור מכל הוספה או הזזה או תנועה או שינויי וכי אללה אמר בקוראן "ואנחנו ודאי שומרים עליו"
והקוראן הוא המקור הראשון באסלאם לכן כל ההוראות שלו וההנחיות שלו מאמונה והלכה למעשה וחוקים ומוסר ורחמים לאנושות חוזרת אליו ישירות ואחר כך יגיע הסונה שזה דרך הנביא להסביר את הקוראן ולפרש אותו במדויק.

ההסכמה הכללית (אל-איג'מאע)

לשונית : הסכמה גורפת של מספר אנשים על דבר מה.
מונחית: הסכמת פוסקי ההלכה והמלומדים והחכמים מהאומה המוסלמית, האומה של הנביא מוחמד, בזמן מהזמנים לאחר מותו של הנביא מוחמד, וההסכמה תהיה על הלכה שרעית.

דוגמאות להסכמה הכללית

מינויו של הסחאבי אבו בכר לתפקיד החליף הראשון,  איסור שומן החזיר, הלוחמה באלה שעזבו את הדת, איסופו של הקוראן בספר אחד.

היקש/ אנלוגיה (אל-קיאס)

לשונית: להשוות דבר אחד לדבר אחר שדומה לו. ההיקש הוא ההשוואה.
מונחית: במצבים שאין לנו פסיקת הלכה בדבר מסוים, אנחנו מחפשים פסק הלכה דומה לאותו נושא, ונותנים לו את אותו הדין לפי אותו פסק הלכה.

דוגמאות של אנלוגיה

ההשוואה בין טביעת אצבע לבין חתימת ידו של פלוני, מכוון ששניהם מצביעים על אותו אדם.
ההשוואה בין הדברים המערפלים את התודעה (כגון סמים) לבין שתיית אלכוהול, ששניהם מצביעות על חומרים המערפלים את התודעה.

הגדרת ההשתדלות

לשונית: להקדיש זמן על מנת להשיג מטרה מסוימת.
מונחית: השקעת מאמצים או להפקת הלכה שרעית ממה שאללה הגדיר כהוכחה.

מעמד ההשתדלות

הלכתו של הנביא מוחמד נשארת עד שתקום השעה (יום הדין), ולכן מקורות ההלכות, כלומר הקוראן והסונה, יישארו לנצח. והנושאים האנושיים והסוגיות האנושיות הם רבים. לכן, לא מן הנמנע שחלק מהנושאים והסוגיות, לא כולם מוזכרים בפסקי ההלכה בקוראן והסונה.
הסיבה לזה שאין בקוראן והסונה את כל הסוגיות והנושאים היא, כי חלק מהדברים לא קרו בתקופת חייו של הנביא מוחמד. אלה דברים שקרו ויקרו מאותה תקופה של התרחבות והתפשטות האסלאם, עד עצם היום הזה, והיא נשארת עד עדי עד.
הסיבה השנייה היא אילו היה עניין בהכל כל הסוגיות והנושאים והזכרתם בקוראן ובסונה, זה היה בלתי אפשרי שהקוראן יכיל את כל הסוגיות הללו, וגם ספרי המסורת עם כל זה שהם רבים ורחבים.

מהות ההשתדלות

היא הפקת ההנחות השרעיות מהמקורות המפורטים, כלומר ממקורות השריעה: קוראן, סונה, אג'מאע, קיאס.

מקומות ההשתדלות

סוגיות ונושאים שאין להם זכר, לא בקוראן ולא בסונה.
אילו הסוגיות המוגדרות, אין השתדלות עליהן.
דוגמה להשתדלות:
בתקופתו של הח'ליף השני עומר אבן אלח'טאב, היה רעב כבד, ולכן הורה הח'ליף להשהות את כריתת היד של הגנב, כי הדברים הדחופים מתירים את הדברים האסורים.