google/wiki40b huggingface dataset:
אמוץ זהבי

ביוגרפיה

זהבי נולד בפתח תקווה ולמד בבית הספר "אחד העם" בעיר.
בגיל 12 פגש אמוץ לראשונה את פרופ' היינריך מנדלסון, שנחשב לאבי שמירת הטבע בישראל. והוא הגדיל את אהבת אמוץ לטבע. בשנת 1947 שכנע פרופ' מנדלסון את אמוץ להתחיל ללמוד לתואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטה העברית. עם תום מלחמת העצמאות המשיך אמוץ בלימודיו והשתלב בצוות של פרופ' יעקוב בן-תור שיצא לסקר מיפוי גאולוגי של הנגב. במהלך הסקר הכיר אמוץ את אביתר נבו, אשר הקים לימים את החוג לביולוגיה במכללת אורנים ואת המכון לאבולוציה באוניברסיטת חיפה, ואת עמירם שקולניק, מראשוני הפיזיולוגים בישראל. פרופ' מנדלסון שרק חיכה להזדמנות, שלח את אמוץ ללימודי תואר שני תוך מחקר בביצת החולה.
אמוץ הוביל את המהלך להקמת המכון לחקר שמירת הטבע במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב, והתחיל את לימודי הדוקטורט על התנהגות החורף של הנחליאלי הלבן בישראל. בשנת 1969 החליף עזריה אלון את אמוץ כמזכיר החברה להגנת הטבע. בשנת 1970 חזר אמוץ אל אוניברסיטת אוקספורד כמדען אורח אצל פרופ' דייוויד לאק. בשנת 1971 אמוץ קיבל משרה באוניברסיטת תל אביב. בשנה זו החל לחקור את הזנבנים בחצבה.
אמוץ זהבי היה נשוי לביולוגית אבישג זהבי, שעמה כתב על תאוריית ההכבדה. לזוג שתי בנות ושני נכדים.

קריירה מחקרית

זהבי ידוע בעיקר הודות לתאוריה של עקרון ההכבדה, שאותה פרסם ב-1975 בעקבות מחקר על זנבנים, ואשר מסבירה את ההתפתחות של מאפיינים, התנהגויות או מבנים שנראה כי הם מסכנים את הפרט. לדוגמה, הטווס מטפח זנב צבעוני שעלול להקשות עליו להסתתר מפני חיות טרף. התאוריה של זהבי טוענת שמאפיינים אלו התפתחו על ידי ברירה מינית, כאיתות לבנות המין המחוזר. ההתבלטות בשעת סכנה הנובעת מהתכונה המכבידה מהווה סימן שהפרט בטוח בעצמו. באופן פרדוקסלי, הביטחון העצמי המשודר על ידי מאפיינים אלה מרתיע תוקפים פוטנציאליים, ומגדיל את סיכויי ההישרדות של הפרט.
אמוץ זהבי, יחד עם עזריה אלון, יזמו והקימו את החברה להגנת הטבע בשנת 1953, מתוך מחשבה כי יש להקים חברה ציבורית, בעלת תשתית רחבה, שתרכז את הפעילויות השונות בתחום שמירת הטבע. זהבי שימש במשך שנים ארוכות כמזכיר החברה להגנת הטבע. בשנות ה-60 דחף זהבי להקמתו של מרכז למחקר מדעי בנושא שמירת טבע. הוא קיבל תמיכה לכך מהיינריך מנדלסון, שהיה דיקן הפקולטה למדעי החיים, וב-1965 הוקם "המכון לחקר שמירת הטבע" (INCR), אשר זהבי כיהן כראשו עד שנת 1984.
לאחר פרישתו לגמלאות כיהן כפרופסור אמריטוס של המחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב, וניהל את בית-ספר שדה חצבה של החברה להגנת הטבע.
בשנת 1996 פרסמו אמוץ ואבישג זהבי את ספרם "טווסים, אלטרואיזם, ועיקרון ההכבדה". הספר מתאר את התאוריה ומביא דוגמאות רבות החל מעולם החיידקים והחד תאים, ועד לבני האדם.

הוקרה

כשזכתה החברה להגנת הטבע בפרס ישראל בשנת 1980 על תרומה מיוחדת לטובת המדינה והחברה בכללה, צוינו במיוחד שניים ממייסדיה: אמוץ זהבי ועזריה אלון, וכן יואב שגיא.
באוגוסט 2008 קיבל, במסגרת חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, פרס על מפעל חיים בשל תרומתו לאיכות הסביבה. ב-2016 הוענק לו פרס על מפעל חיים מטעם האגודה הישראלית לאקולוגיה ומדעי הסביבה.

משפחה

זהבי הכיר את אשתו, אבישג קדמן-זהבי, במהלך לימודיהם המשותפים באוניברסיטה העברית בירושלים בחוג לביולוגיה. השניים נישאו ב-1954. השניים שיתפו פעולה במחקרי שדה רבים, בעיקר בתחום הטימליים.
אבא מרי בן קלונימוס

ספר הדקדוק "לקח טוב"

תלמידו הקדיש לו את ספר דקדוק אותיות השימוש "לקח טוב", בשמו המלא: מדרש לקח טוב: "עניין המלות המשמשות בכל המקרא", שבסופו שיר ארוך הפותח במילים "ארוגות למלכים הרקמות" על כללי הדקדוק והמליצה העבריים. לפי קולופון הספר, כתיבתו הושלמה בשנת ה'קי"ד (1354).
הספר עודנו בכתב־יד (כת"י פארמה 3282. מס. 791 בקטלוג דה רוסי ), וצילומו מצוי במכון לתצלומי כתבי יד עבריים שבאוניברסיטה העברית בירושלים.
בעבר יוחס החיבור לאבא מרי בן קלונימוס עצמו.
צ'וגיאם טרונגפה

ביוגרפיה

טרונגפה נולד במזרח טיבט ב-28 בפברואר 1937. בעקבות המרד שלא צלח נגד השלטון הסיני הקומוניסטי, ברח יחד עם הדלאי לאמה מטיבט בשנת 1959. בשנים 1959–1963 שימש כיועץ בבית ספר בודהיסטי בהודו. בשנת 1963 נסע ללימודים באוניברסיטת אוקספורד בבריטניה. בשנת 1967 הקים בסקוטלנד את המנזר הבודהיסטי הראשון במערב, בו למד תקופה קצרה, גם הזמר דייוויד בואי.
בשנת 1970 עבר להתגורר בארצות-הברית. הוא צבר מוניטין כמורה המסוגל להעביר את עקרונות הבודהיזם תוך שילוב השפעות מערביות בצורה בהירה ומובנת לקהל מאזיניו. בשנת 1974 הקים את מכון נרופה, שהפך מאוחר יותר לאוניברסיטת נרופה, האוניברסיטה הבודהיסטית המוכרת הראשונה בעולם, בעיר בולדר בקולורדו. בין המורים שלימדו באוניברסיטה היו המשורר אלן גינזברג, הסופר ויליאם בורוז, והזמרת מריאן פיית'פול.
הזמרת הקנדית ג'וני מיטשל שלמדה באוניברסיטה הבודהיסטית הקדישה לטרונגפה את הבית הראשון בשיר "Refuge of the Roads" ("למצוא מקלט בדרכים") שיצא לאור באלבומה בשנת 1976. בשיר כתבה:" 'אהבה, הומור וצניעות', הוא אמר, 'יקלו עליך לשאת את המשא הכבד'."
מתחילת דרכו בארצות הברית עודד טרונגפה את תלמידיו לשלב עם הבודהיזם אמנויות שונות כמו קליגרפיה, טקס התה היפני, תיאטרון, קולנוע, שירה ותחומים נוספים, כמו גם פסיכותרפיה. בשנת 1983 הקים מנזר בודהיסטי בנובה סקוטיה בקנדה, ובשנת 1986 העביר את מרכז פעילותו הבינלאומית לעיר הליפקס בירתה של נובה סקוטיה. ב-4 באפריל 1987 נפטר.
חדשות הבידור

אופי התוכנית

התוכנית, שאותה הגישה ירדן הראל (ועד לשנת 2015 הנחה גם ליאון רוזנברג) סיקרה בעזרת צוות כתבי השטח, את אירועי היום החולף בענייני הבידור, התקשורת והרכילות בישראל ובעולם.

היסטוריה

התוכנית עלתה לשידור לאחר שתוכניתו של גיא פינס, "ערב טוב עם גיא פינס", עברה מ-HOT לערוץ 10 עקב עלותה הגבוהה. במהלך העונה הראשונה, סקר ליאון רוזנברג, בסיוע צוות כתבים, את אירועי היום החולף בענייני הבידור, התקשורת והרכילות בישראל ובעולם. כן השתמש צוות התוכנית לראשונה בווידאו פפראצי לסיקור האירועים, בדומה לבלוג הרכילות של פרז הילטון.
ב-3 באוקטובר 2010 עלתה העונה השנייה של התוכנית, במקביל לעליית העונה החדשה של "ערב טוב עם גיא פינס", כאשר שתי התוכנית משודרות כעת בבכורה כמעט באותה שעה ומתחרות בחלק מהזמן באופן ישיר זו מול זו.
העונה רצה למעלה משנה וחצי, כשבין העונה השנייה לשלישית נערכו 12 פרקי לקט. (שלושה שבועות). בעונה זו הצטרפה ליאם שוהם כמנחה משנית לצד ליאון וכתב ה"וידאו" פפרצי הוחלף בשי פרץ.
בעונה השנייה הצטרפו לצוות הכתבים טל נוי, כוכבת תוכנית הריאליטי "TLV – עושים את תל אביב" (בסדרה נבחנה לתפקיד מבקרת אופנה ב"חדשות הבידור", ולא התקבלה), וכוכבת "האח הגדול" אלין לוי. לאחר תקופה קצרה עזבה את התוכנית נוי, ואליה צורפו כתבי השטח אורן דולפין וירדן הראל המשך הצטרפה ירדן הראל להנחיית התוכנית לצד רוזנברג.
ב-29 באפריל 2012 עלתה העונה השלישית של התוכנית. את ליאם שוהם החליפה כתבת השטח ירדן הראל. בעונה זו החידוש העיקרי הוא שמשתתפי התוכנית ישבו ליד שולחן במקום לעמוד, הסט שופץ והוכנסו פלזמות נוספות המקרינות את השידורים.
התוכנית כללה פינה בשם "וידאו פפראצי". בניגוד לתוכניות בידור אחרות, חדשות הבידור לא הביאה צילומי סטילס, אלא צילומי וידאו של המפורסמים. את הפינה הגיש בעונה הראשונה אבישי בן אלי, ובעונה השנייה החליף אותו שי פרץ, עורך מדור "מחיר התהילה" במגזין "פנאי פלוס". הצלמים היו ברק פכטר וניר פקין.
ב-3 בפברואר 2014 עלתה לשידור העונה החמישית במתכונת חדשה. במקום ירדן הראל שפרשה מהתוכנית, ישבו לצד רוזנברג 2–3 פאנליסטים שהתחלפו מדי יום. צוות הפאנליסטים היו: עדי שילון, דניאלה סמרי, שי פרץ, ארי שמאי ואסף אטדגי.
ב-29 באפריל 2014 חזרה העונה החמישית מפגרת הפסח עם שינויים בולטים. חמשת הפאנליסטים עזבו את התוכנית, והתוכנית חזרה לקונספט הראשוני שלה – ליאון רוזנברג הנחה את התוכנית לבד, ולידו שי פרץ הגיש פינת פפראצי. ביוני 2014 שבה ירדן הראל להנחיית התוכנית לצדו של רוזנברג, ובסוף אותה שנה עזב שי פרץ את התוכנית.
ב-29 ביולי 2015 עזב המנחה ליאון רוזנברג את התוכנית לאחר 6 עונות, ומעט לאחר מכן יצאה התוכנית לפגרת חגים. בנובמבר 2015 הצטרפה מי-רן מנקס לצוות המנחים הראשיים, והנחתה את התוכנית אחת לשבוע, אך פרשה מתפקידה לפני תחילת העונה השמינית.
ב-1 בינואר 2017 עלתה לשידור העונה השמינית, בה שודרה מאולפני אתר ynet. עונה זו הסתיימה ב-26 ביולי 2017.
נכון ל-2018 התוכנית לא שבה למסך, ובסוף מרץ 2018 הוסב שם עמוד התוכנית בפייסבוק ל"הבידורית".
אברהם בן אשר

רבי אברהם בן אשר היה מחכמי חלב ושימש כרבה בסוף המאה ה-16. בקרב יהודי חלב נהגו לכנותו בשם "אב"א" (ראשי תיבות: אברהם בן אשר).

ביוגרפיה

נולד לרבי גדליה, לא ידוע היכן, אך ההשערות נעות בין העיר חלב שבסוריה, לבין אדריאנופלי שבטורקיה.
רבי אברהם היה תלמידו של מרן ר' יוסף קארו וחברו של ר' משה אלשיך. שני החברים למדו לפני רבם באדריאנופלי שבטורקיה. חיבר פירוש למדרש רבה בשם "אור השכל". בשנת ה'שכ"א (1561) נדפס ממנו חלק על בראשית, ונקרא גם בשם "מעדני מלך". שימש ברבנות חלב משנת ה'ש"ל (1570).
דייוויד סוטר

ביוגרפיה

סוטר נולד במלרוז, פרוור של בוסטון שבמסצ'וסטס. הוא סיים תואר ראשון ושני באוניברסיטת הרווארד, זכה במלגת רודז ועבר ללמוד באוניברסיטת אוקספורד. לאחר שחזר מאנגליה החל בלימודי משפטים בהרווארד אותם סיים ב-1966.
במרוצת השנים התערה סוטר בפוליטיקת הרפובליקנית של מדינתו. הוא שירת כשופט במסצ'וסטס, וב-1990 מונה לשופט בבית המשפט הפדרלי לערעורים של המחוז הראשון. באותה שנה, בחר בו הנשיא ג'ורג' בוש האב כמועמד לשופט בבית המשפט העליון האמריקני במקום ויליאם ברנן שפרש. סוטר איכזב את תומכיו הרפובליקנים בהיותו מתון וליברלי באופן יחסי.
בשנותיו הראשונות נטה סוטר לכיוון השמרני, ורוב הצבעותיו היו יחד עם נשיא בית המשפט דאז ויליאם רנקוויסט ועם השופט דאז אנטונין סקאליה. עם זאת, ביחד עם שני שופטים אחרים שמונו על ידי נשיאים רפובליקנים, אנתוני קנדי וסנדרה דיי או'קונור, כתב סוטר דעה תומכת בפסק דין הורות מתוכננת נגד קייסי, אשר שמר על הלכת בית המשפט העליון בפסק הדין רו נגד וייד אשר הכירה בזכות חוקתית להפלות. מאז סוטר נחשב לליברל בבית המשפט, והוא פסק ביחד עם השופטים הליברלים סטיבנס, גינסבורג וברייר לעיתים קרובות, כולל בפסק הדין בוש נגד גור.
אורח החיים של סוטר נחשב לחריג בהיותו רווק אשר עדיין חי עם אימו. סוטר אינו משתמש בדואר אלקטרוני, אינו מחזיק מכשיר סלולרי ואף מבצע בעצמו תיקונים ושיפוצים בביתו שבניו המפשייר.
במאי 2009 הודיע נשיא ארצות הברית ברק אובמה, שסוטר התפטר מתפקידו עקב רצונו לפרוש בחזרה למדינת מולדתו ניו המפשייר. אובמה בחר בסוניה סוטומיור כמחליפתו.
סרגיי גרסימוב

חייו

סרגיי גרסימוב נולד בכפר במחוז צ'ליאבינסק (לפי עדויות אחרות ביקטרינבורג או עיר אחרת באזור הרי אורל. 
אביו היה מהנדס שהוגלה מסנקט פטרבורג בעקבות השתתפות בפעילות נגד המשטר. לאחר מספר שנים בסיביר המשפחה עברה לאזור הרי אורל. כאשר סרגיי הצעיר היה בן שלוש בלבד, אביו נהרג במהלך סיור גאולוגי באזור. ב-1915 סרגיי גרסימוב החל ללמוד בבית הספר ביקטרינבורג.
בשנים 1923-1925 למד בבית הספר לציור בלנינגרד. לאחר סיומו גרסימוב למד משחק. בשנת 1925 הוא הצטלם בפעם הראשונה בסרט. בשנות ה-20 גרסימוב הצטלם בעיקר בסרטי גריגורי קוזינצב. 
ב-1930, ביים גרסימוב את סרטו הראשון. הצלחתו הראשונה כבמאי הייתה ב-1936 עת הופץ סרטו "שבעת האמיצים" (Семеро смелых). בסרט זה הוא שיתף את תלמידיו ואשתו תמרה מקרובה. עבור סרטו "המורה" שצולם ב-1939, גרסימוב קיבל פרס סטלין בשנת 1941.
ב-1941 כתב גרסימוב את התסריט, ביים ושיחק בסרט "נשף מסכות" על פי מיכאיל לרמונטוב.
במהלך מלחמת העולם השנייה צילם בעיקר סרטי תעודה. עד ל-1943, חיו גרסימוב ואשתו בלנינגרד הנצורה. הוא היה ראש צוות הצלמים הסובייטים בועידת יאלטה ובועידת פוטסדם. במהלך המלחמה גרסימוב אימץ את בן אחות של אשתו שנישאר יתום. לזוג לא היו ילדים אחרים. 
ב-1944, הגיעו גרסימוב ואשתו למוסקבה והוא חזר ללמד ב-VGIK. רוב תלמידיו מאותה תקופה שותפו בסרט "המשמרת הצעירה" (1948) על פי ספרו של אלכסנדר פדייב. על עבודה זו הוענק לו פרס סטלין בפעם השנייה.
ב-1950, ביים גרסמיוב סרט תיעודי "סין המשוחררת" ביחד עם אנשי קולנוע סיניים. על סרט זה הוא קיבל את פרס ברית המועצות בפעם השלישית.
בסוף שנות ה-50, עבד גרסימוב על הסרט "הדון השקט" על פי ספרו של מיכאיל שולוחוב בשם זה. גם לסרט זה כתב גרסימוב את התסריט. הסרט צולם ב-3 פרקים וקיבל עיטורים במספר פסטיבלים בינלאומיים.
ב-1959 כיהן גרסימוב כיושב ראש חבר השופטים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה.
בשנות ה-60, צילם גרסימוב מספר סרטים על החיים בברית המועצות. ב-1967 וב-1971 הוכרו סרטים אלו כ-"סרט השנה" בברית המועצות.
בשנות ה-80, ביים גרסימוב שני סרטים על פיוטר הגדול בצעירותו. 
ב-1984, ביים גרסימוב סרט על הימים האחרונים של לב טולסטוי. בסרט זה שיחק גרסימוב את טולסטוי ורעייתו שיחקה בתפקיד אשתו של הסופר.
במשך כל התקופה גרסימוב שילב את עבודת הבימוי עם עבודה ב-VGIK. לאחר פטירתו, הוענק למכון זה שמו לאות הוקרה על פעילותו.
גרסימוב נפטר ב-1985 לאחר שעבר ניתוח לב ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'י.
Dark Colony

דארק קולוני (מאנגלית: Dark Colony, "מושבה אפלה") הוא משחק מחשב מסוגת אסטרטגיה בזמן אמת שיצא בשנת 1997. המשחק פותח על ידי חברת Gametek ושווק על ידי יצרנית ומשווקת משחקי האסטרטגיה המובילהStrategic Simulations, Inc. המשחק הופץ הן בגרסת חלונות והן ל Mac OS.
עלילת המשחק מתרחשת בכוכב הלכת המאדים בשנת 2137 ולאחריה. בשנה זו בני האדם כבר התיישבו במאדים והקימו בו יישובים קומפקטיים למדי, של מבנים גבוהי-רמה, יישובים המכונים "קולוניות" (מושבות), כמו כן בשנה זו, גילו בני האדם מקור אנרגיה רחב היקף אותו כינו "Petra-7". למען כרייה וניצול מרביים, החלו הרשויות האנושיות לבצע הארצה של כוכב הלכת (דהיינו הפיכת הכוכב לבעל אקולוגיה הדומה לזו של כדור הארץ). תהליך הארצה גרם לפריחתו של כוכב הלכת, כך שגדלו בו ג'ונגלים ואזורי סוואנה מרהיבים ביופיים (עורכי המשחק ביקשו להדגיש את הצבעוניות והיופי שבנופים אלה). שנים לאחר מכן פלש למערכת השמש שלנו צי מסתורי של צבא חייזרי רב-גזעי בשם ט'אאר (Taar). כוחות הט'אאר, המונים סוגים שונים של צורות חיים ביקשו להתיישב בכוכב זה משום שהוא מתאים במיוחד לצורכיהם הביולוגיים, אך לא לפני השמדה טוטאלית של בני האדם היושבים בו מכבר. במהרה החל סכסוך צבאי רחב היקף בן הכוחות הפולשים למפעל האנושי במאדים והפולשים החלו מקימים בו קולוניות משל עצמם, ומתרבים במהירות.
המשחק מכיל שני קמפיינים, האחד נותן לשחקן לפקד על הכוחות האנושיים הנשלחים מטעם חברת הקולוניזציה המיליטריסטית "פאן לומה תעשיות" (Pan Luma Industries), שהיא חברה אחת לצד ארוגן (Aerogen) וסטראטוס (Stratus), שעל שלושתן הוטל פרויקט יישוב המאדים ומטרתם להגן על המושבות האנושיות. הקמפיין השני מעניק לשחקן פיקוד על הפלישה החייזרית ומטרתו לחסל כליל את ההתיישבות האנושית במאדים.

מאפיינים צבאים ואיזון

לרוב, מתחילים שלבי המשחק כאשר כלי טיס כל שהוא מנחית את החיילים והמבנים של הקולוניה המשמשת כבסיס בית למבצעים השונים הנדרשים מהשחקן. ספינת הדגל של בני האדם היא מעין חללית דמוית-קיעור, וזו של הט'אאר היא צלחת מעופפת. הן לבני האדם והן לטא'אאר יש יחידה מיוחדת, "מפקד" שהוא למעשה שדרוג של יחידת חיל הרגלים הפשוטה ביותר.
לבני האדם ולחייזרים יחידות צבאיות הזהות לחלוטין מבחינת אספקטים כגון מהירות תנועה, קטלניות, קצב התרפאות, גילוי שטח (Fog of war) וכו'. אמנם, שני אספקטים, מלבד טקטיקה ומזל עשויים להטות את הכף במאבק]; האחד, ניצול שונה של חפצים (בונוסים) המפוזרים בשדה הקרב, וכן, השפעה של מחזור היממה על הכוחות הלוחמים כך שתקיפה עם חיילי ט'אאר המתבצעת בזמן הלילה תגרום לפגיעה איתנה יותר בכוחות האנושיים ולוחמה עם כוחות אנושיים בכוחות ט'אאר בזמן היום תגרום לפגיעה חזקה יותר בהם.

חבילת ההרחבה

חבילת ההרחבה נקראת Dark Colony: The Council Wars והיא יצאה בשנת 1998. כותר זה פותח על ידי חברת Sold-Out Software והופץ על ידי חברת Gametek. אספקטים חדשים מתבטאים הן ברמת מאפייני הנוף (כגון צלחות מעופפות הרוסות הפזורות בשטח המאדים), מאפיינים נוספים של קולוניות ט'אאר, ועוד. הקמפיינים בהרחבה דומים למדי לאלו של המשחק הראשון.
פלינולוגיה

פלינולוגיה (Palynology) היא המדע העוסק בחקר אבקת הפרחים, הנבגים וגרגירי האבקה המאובנים. שרידים אלה מעידים על הצמחייה הקדומה, ועל כן התחום משמש בפלאונטולוגיה ובארכאולוגיה לשחזור הסביבה בעבר. שימוש בפלינולוגיה נעשה גם לצורך זיהוי פלילי.
דופן התא של גרגרי אבקת פרחים (הנקראים פולן) מורכבת מן החומר האורגני העמיד ביותר בטבע, ספורופולנין, ולכן היא בעלת יכולת השתמרות גבוהה מאוד: הגרגרים עשויים להשתמר כמאובנים במשך מאות ואף אלפי שנים. תנאי שימור טובים במיוחד לגרגרי אבקה שוררים במקומות שתהליכי החמצון בהם אינם קיימים או אטיים מאוד, כגון במשקעים סדימנטים שמצטברים בקרקעית ימים, אגמים וביצות, כמו גם בסביבה מדברית.
פלינולוגיה מסייעת לחקור התיישבות באזורים מסוימים, לדוגמה: בדיקות פלינולוגיות שנערכו על צמחים מאובנים בגרינלנד מוכיחות כי חל שינוי בהרכב הצמחייה מעצים לשיחים, עובדה שהגדילה את תלותם ביבוא עץ ופגעה בפוריות האדמה. מחקרים פלינולוגיים נוספים טוענים כי הייתה עלייה בקיומן של שריפות ביבשת אוסטרליה לפני כ-120,000 שנים, דבר שלדעת חוקרים מסוימים קשור בפעילות אנושית.
הפארק הלאומי ריו אביסאו

גאוגרפיה

הפארק משתרע על פני 2,745 קמ"ר בין הנהרות מרניון וואיאגה. שטח זה מהווה כ-70% מאגן ההיקוות של נהר האביסאו. גובהו של הפארק נע בין 350 ל-4,200 מ' מעל פני הים, מה שיוצר מגוון אקלימי וביולוגי. כמות המשקעים השנתית משתנה בין אזור לאזור והיא נעה בין 500 ל-2,000 מ"מ.

פלורה ופאונה

באזור הנהר כ-5,000 מיני צמחים ובהרים 980 מינים, מהם 13 אנדמיים.
בתחומי הפארק בעלי חיים רבים ובהם הצמרן צהוב הזנב, מין קוף ממשפחת הקופים רחבי האף, המצוי בסכנת הכחדה. בפארק מיני קופים נוספים בהם שאגן ונצואלי אדום, קוף עכביש לבן-חזה וקפוצ'ין לבן-חזה. עם העופות השוכנים בפארק נמנים הנשרון המלכותי, הקתרטס התרנגולי והטוקן צהוב-המצח. כן מצויים בפארק יגוארים, דובי משקפיים, ואיילים פרואנים.

ארכאולוגיה

בתחומי הפארק מצויים גם כ-30 אתרים ארכאולוגיים מהתקופה הפרה-קולומביאנית. הגדול שבאתרים הוא גראן פחטן (Gran Pajatén), הכולל שרידים של 26 מבנים, בשטח של כ-20 אלף מ"ר. המבנים המרכזיים מעוטרים בפסיפסים ובהם ציורי אנשים, ציפורים וצורות גאומטריות שונות. ממצאים מעידים על נוכחות במקום בסביבות 200 לפנה"ס, אך המבנים נבנו ככל הנראה בתקופת האינקה, על ידי הצ'צ'פויאס.
הממצאים הארכאולוגיים בגראן פחאטן נתגלו בידי האמריקני ג'ין סבוי ב-1964. ב-1984 התבצע במקום מחקר מקיף בידי חוקרים מאוניברסיטת קולורדו.
איילת השחר (אתר ארכאולוגי)

אַיֶּלֶת הַשַּׁחַר הוא אתר ארכאולוגי בקיבוץ איילת השחר. האתר מתוארך לתקופת שלטון אשור בארץ ישראל מהמאה ה-8 לפנה"ס. 
בשנת 1950, כאשר נבנה במרכז קיבוץ איילת השחר חדר אוכל חדש נתגלו בו עתיקות. במקום נערכה חפירה ארכאולוגית בידי הארכאולוגים פיליפ לנגסטף אורד גיא ומשה דותן מטעם מחלקת העתיקות. נתגלו יסודותיו של בניין גדול, בנוי לבני טיט. הבניין תוארך על ידי חופריו לתקופה הפרסית.  בשנת 1975 הציע רוני רייך, על יסוד פרטי תוכנית הבניין ופרטי הבנייה המיוחדים שלו, כי אלה שרידיו של ארמון בסגנון אשורי משלהי המאה השמינית לפנה"ס. לפי הצעה זו, לאחר שנכבשה חצור הישראלית  (ששרידיה מצויים בתל חצור שמדרום-מערב לקיבוץ) בידי תגלת פלאסר השלישי מלך אשור, בנה המושל האשורי שהוצב במקום במישור של התל (היום שטח קיבוץ איילת השחר). את מרכז שלטונו מחוץ לתל צר המידות, כיום לא נותר מן השרידים האלה דבר בשטח.

הסיפור במקרא

סיפור כיבוש תל חצור על ידי תגלת פלאסר מופיע  במקרא בספר מלכים ב', טו, כט: בִּימֵי פֶּקַח מֶלֶךְ-יִשְׂרָאֵל, בָּא תִּגְלַת פִּלְאֶסֶר מֶלֶךְ אַשּׁוּר, וַיִּקַּח אֶת-עִיּוֹן וְאֶת-אָבֵל בֵּית-מַעֲכָה וְאֶת-יָנוֹחַ וְאֶת-קֶדֶשׁ וְאֶת-חָצוֹר וְאֶת-הַגִּלְעָד וְאֶת-הַגָּלִילָה, כֹּל אֶרֶץ נַפְתָּלִי; וַיַּגְלֵם, אַשּׁוּרָה.
ויליאם סוארס

קריירה

סוארס שיחק עד גיל 17 בפאבלות של ברזיל, ואת הקריירה שלו החל בקבוצת הנוער של איטומביארה. לאחר מכן עבר לשחק בקבוצת סאו ז'וזה, ובשנת 2004 הצליח להרשים את הסקאוטים של המועדון הפורטוגלי ספורטינג בראגה. באותה עת קיבל סוארס זימון לנבחרת ברזיל עד גיל 20, אך המעבר לבראגה גרם לו לוותר על הזימון לנבחרת. בעונת 2004/2005 הושאל סוארס לאקדמיקה, אך שותף רק במשחק אחד במדיה. בתחילת עונת 2005/2006 הושאל סוארס לקבוצת פטימה מליגת המשנה בפורטוגל, במדיה ערך 17 הופעות. לאחר שחזר לבראגה שיחק בקבוצת המילואים של המועדון. בעונת 2006/2007 הושאל לקבוצת ז'יל ויסנטה מליגת המשנה, במדיה ערך שתי הופעות.
בעונת 2007/2008 הגיע סוארס לישראל וחתם בקבוצת הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. ב-1 בספטמבר 2007 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 מול הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו. ב-24 בספטמבר כבש סוארס את שער הבכורה שלו בישראל, בניצחון 4–1 על הפועל נצרת עילית במסגרת גביע הטוטו. עד תום העונה ערך סוארס 27 הופעות בליגה במהלכן כבש שער אחד, וסייע להכח רמת גן להעפיל לליגת העל.
בעונת 2008/2009 חתם סוארס בקבוצת הפועל רמת גן. ב-8 באוגוסט 2008 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 מול הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בספטמבר כבש סוארס את שער הבכורה במועדון, שלו בניצחון 3–0 על הפועל רמת השרון במסגרת בגביע הטוטו. בתום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל, והשלים עליית ליגה שנייה ברציפות.
ב-29 באוגוסט 2009 ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, במשחקה של הפועל רמת גן מול הפועל באר שבע, שהסתיים בתיקו 2–2. ב-24 באוקטובר כבש את שערו הראשון בליגת העל, בהפסד 1–3 למכבי תל אביב. בינואר 2010 חתם סוארס לחמש שנים בקבוצת הפועל באר שבע, אשר שילמה עבורו 2.4 מיליון שקלים, ובנוסף העבירה את פאבל פרגל להפועל רמת גן. ב-24 בינואר ערך סוארס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–1 למכבי פתח תקווה במסגרת ליגת העל. ב-1 בינואר 2011 כבש סוארס את שער הבכורה שלו בהפועל באר שבע, בניצחון 2–1 על מכבי פתח תקווה.
בעונת 2013/2014 היה שותף לעונה מוצלחת של הקבוצה שסיימה במקום השני בליגה, ולקראת עונת 2014/2015 חתם על חוזה חדש לשלוש עונות נוספות בהפועל באר שבע. בתחילת העונה התמודד עם הקבוצה במקודמות הליגה האירופית, ובהמשך העונה סייע לה לסיים במקום השלישי בטבלה, והגיע עמה לגמר גביע המדינה. בעונת 2015/2016 זכה סוארס עם הפועל באר שבע באליפות המדינה, ובעונה שלאחר מכן השתתף עמה במוקדמות ליגת האלופות, אך בטרם החלה הליגה הגיע עם הקבוצה להסכם על שחרורו מהמועדון.
ב-31 באוגוסט 2016 חתם סוארס לבקבוצת סטנדרד ליאז' מליגת העל הבלגית. סוארס ערך במדי הקבוצה שש הופעות במסגרת ליגת העל הבלגית והופעה אחת במסגרת הגביע הבלגי. בנוסף, שותף בארבעה משחקים במסגרת הליגה האירופית.
ב-25 בינואר 2017 חזר סוארס להפועל באר שבע וחתם על חוזה עד תום העונה. סוארס שותף בשבעה משחקי ליגה עד תום עונת 2016/2017, וזכה עם הקבוצה באליפות שנייה ברציפות. ב-28 ביוני 2017 שוחרר מהמועדון.
ב-14 ביולי 2017 חתם סוארס בקבוצת אומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית.
מרווה לצמא

תוכן העלון

העמודים הראשונים מוקדשים למאמר מערכת מנוקד מאת הרב ישראל פולק, במאמר זה ובמאמרים הבאים ניכרת ההשקפה התורנית-אקטואלית. בנוסף ישנם מדורי פרשת השבוע, הלכות וראיונות. הדפים הבאים מיועדים למדורים לנשים: סיפור בהמשכים, מאמרים, מתכונים ועוד. העמודים הבאים מיועדים לנוער, והעמודים האחרונים מיועדים לילדים. בעלון אין כלל פרסומות ממומנות, כך מצליח העלון לשמור על הקו ההשקפתי בו הוא דוגל ללא תלות בגורמים חיצוניים.

תפוצה

בסקר שנערך על ידי מכון 'מדגם' עולה כי השבועון זוכה לתפוצה גבוהה עם 19.1 אחוזי חשיפה במגזר החרדי.
משפט השאריות

באנליזה מרוכבת, משפט השאריות הוא משפט חשוב המאפשר לחשב אינטגרלים על מסלול סגור של פונקציות הולומורפיות באמצעות הכרת התנהגותן בנקודות הסינגולריות שלהן. משפט זה הוא הכללה של משפט אינטגרל קושי ונוסחת האינטגרל של קושי, ובנוסף לחשיבותו בתחום האנליזה המרוכבת, הוא גם מאפשר חישוב נוח של אינטגרלים ממשיים שלעיתים לא ניתן לחשב בדרך אחרת.

ניסוח פורמלי

יהי  תחום פשוט קשר ויהיה  אוסף סופי של נקודות ב-, יהי   
תהי  פונקציה הולומורפית ב- ותהי  מסילה סגורה ב- כך שכל הנקודות  מוקפות על ידה.
השארית של הפונקציה  בנקודה  היא המקדם של החזקה  בטור לורן של הפונקציה סביב הנקודה . נסמן אותה .
כמו כן נסמן ב- את מספר הפעמים שבו המסילה  מקיפה את הנקודה  (האינדקס של המסילה)
אז מתקיים:  
כלומר, האינטגרל על המסילה שווה ל- כפול סכום השאריות של נקודות הסינגולריות בתחום שמקיפה המסילה, כאשר כל שארית נלקחת כמספר הפעמים שמוקפת הנקודה הסינגולרית שלה.

דוגמה

נרצה לחשב את האינטגרל הבא: 
נשים לב כי בתוך המעגל  נקודת הסינגולריות היחידה של  היא . 
לכן, לפי משפט השאריות: 
נשתמש בפיתוח הפונקציה לטור לורן על מנת לחשב את השארית.
כידוע לנו:  . לכן: 
נחזור לפונקציה המקורית שלנו:
השארית היא כמו שאמרנו המקדם של האיבר   בטור לורן ולכן נקבל ש: 
.
לכן מתקיים ש:

הוכחה

על פי משפט האינטגרל של קושי, די להראות כי  כאשר האינטגרל נלקח על מעגל קטן דיו סביב הנקודה  כך שאינו מכיל נקודות סינגולריות נוספות של הפונקציה.
מכיוון שהפונקציה אנליטית סביב הנקודה , ניתן לפתח אותה לטור לורן סביב נקודה זו: . מכיוון שטור זה מתכנס במידה שווה מתקיים
כעת, עבור  הפונקציה  אנליטית בכל העיגול , ולכן על פי משפט אינטגרל קושי, .
עבור  מתקיים גם כן  ואילו עבור  מתקיים . את ההוכחה לכך ניתן לראות בהוכחת נוסחת האינטגרל של קושי.
מכל אלו נובע כי  כמבוקש.
לורה דונלי

ביוגרפיה

דונלי נולדה וגדלה בלפסט, שם למדה בבית הספר היסודי רת'מור. אחר כך עברה לגלאזגו ללמוד משחק באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה. ב-2004 סיימה את הלימודים והופיעה בשורה של תפקידים בתיאטראות באירלנד ובסקוטלנד, לפני שעברה ללונדון שם החלה הקריירה הטלוויזיונית שלה.
הופעת הבכורה שלה על מסך הטלוויזיה הייתה ב-2005 בסדרת הדרמה "שוגר אהובתי" של ערוץ 4, בה שיחקה בשני פרקים בתפקיד מושא אהבתה של הדמות הראשית בסדרה. עוד הופיעה דונלי בסדרה הרפואית "חדר מיון", בסדרה "הקס" ובתפקיד ראשי בסרט האירי "Insatiable" מ-2008. דונלי כיכבה בדרמה "Best: His Mother's Son" של ה-BBC על חייו של הכדורגלן ג'ורג' בסט, בה גילמה את דמותה של ברברה, אחותו של בסט. בתיאטרון כיכבה במחזה "The River" מאת גֵ'ז באטרוורת' בתיאטרון רויאל קורט לצדם של דומיניק וסט ומירנדה רייסון. היא שיחקה באותו תפקיד בהפקה שהועלתה בברודוויי לצדו של יו ג'קמן.
באפריל 2018 זכתה דונלי בפרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה במחזה "The Ferryman" מאת באטרוורת'. בשנת 2019 שיחקה בדרמה הביוגרפית "טולקין", אשר מבוסס על חייו של הסופר ג'ון רונלד רעואל טולקין.