ג'יימס מייסון (שחקן)

ביוגרפיה

נולד בעיירה האדרספילד שבמערב מחוז יורקשייר לג'ורג' ומייבל מייסון. מייסון לא למד משחק מקצועי והחל לעסוק בתחום בתור תחביב.
למד ב"מכללת מארלבורו", ולאחר מכן עסק בתיאטרון במכללת פיטרהאוס שבאוניברסיטת קיימברידג', שם למד אדריכלות.
לאחר סיום לימודיו הצטרף לתיאטרון אולד ויק שבלונדון, שם עבד תחת הבמאים טיירון גאת'רי ואלכסנדר קורדה שנתן לו תפקיד בסרטו ב-1933, אולם פיטר אותו כמה ימים לאחר תחילת הצילומים.

תחילת הקריירה

החל את דרכו במספר הפקות בריטיות דלות תקציב במהלך מלחמת העולם השנייה והתפרסם ברמה המקומית לראשונה בזכות תפקידיו בסדרות ובסרטים "נקמתו של ד"ר ג'ונס", "האיש באפור", "הגברת הזדונית" ו"טירתה של הת'ר" .
הפך לכוכב בקולנוע הבריטי בזכות הופעותיו בסרטים "הצעיף השביעי" בתור המוזיקאי הנכה ניקולאס, בתור הגנגסטר ג'וני מק'ווין בסרטו של קרול ריד "שמונה שעות ההשעיה" ובעיקר בזכות תפקידו הביוגרפי בתור הסופר הצרפתי גוסטב פלובר בהפקתו של וינסנט מינלי לרומן פורץ הדרך של פלובר "מאדאם בובארי". את תפקידו ההוליוודי הראשון עשה בדרמת הפשע של מרווין לרוי "העיר העליונה, העיר התחתית".

הצלחה ופרסום

התפרסם בפעם ראשונה בתודעת הציבור האמריקאי בדמותו של גנרל הגרמני ארווין רומל בסרט "שועל המדבר: סיפורו של רומל", גילם את דמותו גם בדרמת המלחמה של רוברט וייז "חולדות המדבר".
זכה להערכה רבה על תפקידיו בסרטיו של ג'וזף ל. מנקייביץ' "חמש אצבעות" והעיבוד הקלאסי לטרגדיה השייקספירית יוליוס קיסר בו גילם את המדינאי הרומאי מרקוס יוניוס ברוטוס לצידו של מרלון ברנדו (כמרקוס אנטוניוס). ב-1949 שיחק בסרטו של מקס אופולס "רגע של פזיזות".
קיבל את החותמת על היותו כוכב קולנוע בקנה מידה עולמי בשנת 1954 כשזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסרט קומי/ מוזיקלי ובמועמדות לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על הופעתו בתור השחקן הנערץ ומעורר המחלוקת נורמן מיין, בעלה של הזמרת הכישרונית ויקי לסטר (ג'ודי גרלנד) בדרמה המוזיקלית הקלאסית של ג'ורג' קיוקור "כוכב נולד".
באותה השנה גם כיכב כדמות הספרותית קפטן נמו בעיבוד הקולנועי " 20,000 מייל מתחת למים" מהטובים ביותר שנעשו לספריו של ז'ול ורן.
ב-1959 שיחק במותחן הקומי המופתי של אלפרד היצ'קוק "מזימות בינלאומיות" בתור החוקר פיליפ ואנדם, וב "מסע לבטן האדמה", עיבוד נוסף לספרו של ז'ול וורן בתור גיבור העלילה הפרופסור הגרמני אוטו לינדנברוק.
היה מועמד לפרס גלובוס הזהב על תפקידו הדרמטי בעיבוד המרתק של סטנלי קובריק לספר "לוליטה" של ולדימיר נבוקוב שהיה אף אחראי לכתיבת התסריט והיה מועמד על עבודתו לפרס האוסקר. בסרט גילם את הפרופסור לספרות צרפתית הומברט הומברט המתחתן עם שרלוט (שלי וינטרס), אותה הוא לא סובל, רק כדי להתקרב אל בתה בת ה-12 דולורס "לוליטה" הייז.
ב-1964 השתתף בדרמה ההיסטורית "נפילת האימפריה הרומית" אודות תקופת שלטונו של קיסר רומא מרקוס אורליוס (אלק גינס).
קיבל ב-1966 מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בדרמה הקומית הבריטית "נערה ושמה ג'ורג'י" בתור איש העסקים המצליח ג'יימס למינגטון מעסיקו השמרן של אביה של גיבורת העלילה ג'ורג'י (לין רדגרייב), את הפרס הפסיד לוולטר מתאו.
לאחר דעיכה קטנה בקריירה חזר לקדמת הבמה בסוף שנות ה-70 כששיחק בדרמות השואה "מסע הארורים" המבוסס על מסעה הטרגי של אוניית הפליטים היהודים "סנט לואיס ו"הנערים מברזיל" שם גילם את אדוארד סייברט.
התפרסם גם בתור יוסף הרמתי בסדרת המופת "ישו מנצרת", בקומדיית הספורט הבדיונית של וורן בייטי "השמיים יכולים לחכות " בתור מר ג'ורדן המסתורי המחליט להחזיר לחיים את ג'ו פנדלטון בדמותו של אדם עשיר ורב השפעה ובהפקת האימה הטלוויזיונית "צל הרשע" ע"פ ספרו של סטיבן קינג.
ב-1982 היה מועמד לפרס האוסקר בפעם השלישית בקריירה ולפרס גלובוס הזהב לתפקיד המשני הטוב ביותר בזכות תפקידו בדרמה המשפטית של סידני לומט "פסק דין" בתור עורך הדין המצליח אד קונקנון יריבו של עורך הדין הכושל פרנק גלוין (פול ניומן).