google/wiki40b huggingface dataset:
מערת אליהו

מערת אליהו היא מערה בצלע הר הכרמל בחיפה. שבה, לפי המסורת העממית, הסתתר אליהו הנביא בברחו מפני אחאב מלך ישראל, בימי נדודיו בהר הכרמל. מערת אליהו קדושה ליהודים, נוצרים, מוסלמים ודרוזים ומהווה אתר ביקור מקובל. בייחוד רבים המבקרים מבין הספרדים תושבי חיפה, טבריה וצפת בחודש אב, ביום ראשון שאחרי שבת נחמו. יהודים נהגו לתלות פרוכות על הקיר הדרומי, שבו קיים שקע, בדומה למיקום ארון הקודש. בקירות המערה נוהגים להטמין פתקאות. מחוץ למערה נוהגים להדליק נרות ולהתפלל לשלום חולים, לזיווגים ולפרי בטן, כמקובל במקומות קדושים.

תיאור המקום

המערה נמצאת בין שכונת בת גלים לסטלה מאריס. ניתן להגיע אליה משדרות ההגנה ומרחוב אלנבי, בשביל נוח שכולל מדרגות. המערה חצובה בסלע, בדמות חדר גדול עם גומחה לכיוון דרום. מידות המערה: 14.40 מטר אורך, המחולק כיום לשני חלקים: החלק האחד לתפילת גברים וחלקו השני לתפילת נשים. רוחב המערה 8 מטרים וגובהה 5 מטרים. חדר גדול חצוב בקיר המערבי - אורכו 3.60 מטר, רוחבו 2.80 מטר וגובהו 2.30 מטר.
הערבים קוראים למקום הזה בשם "אלח'צ'ר" (קרי: אלח'דר)  זהו כינויו של אליהו הנביא ופירושו בערבית: ירוק, כי "אליהו חי וירוק תמיד במסורת העממית".
הנוצרים הערבים קוראים לו בשם מאר אליאס ולהר הכרמל "ג'בל מאר אליאס" – הר הקדוש אליהו.
הנוצרים האירופאיים קוראים למערת אליהו "מדרש הנביאים" (School of the Prophets). המקור לכך היא ההנחה כי המערה הגדולה שימשה כבית המדרש לתלמידיו של אליהו הנביא כאשר ברח מאחאב מלך ישראל. בראשית המאה ה-17 ניסו נזירים כרמליתיים, באישור השלטונות העות'מאנים, להתיישב באזור המערה, אולם בשל התנגדות המוסלמים המקומיים התיישבו הנזירים במעלה ההר, וקידשו את המערה המצויה כיום בשטח מנזר סטלה מאריס.

קדושתה ליהודים

לפי אמונה עממית, השהות במערת אליהו יכולה לרפא "חולי רוח". נהגו להביא למערה אנשים שנחשדו כחולי רוח ממקומות רחוקים, ולהשאירם במערה ימים אחדים בתקווה שה"שטן" יצא מהם והם יוכלו להתרפא בזכות אליהו הנביא. הביקור במערה כונה בשם "הזיארה של חיפה". 
האגדה מספרת שעל הר הכרמל התגלה המלאך מיכאל לאליהו הנביא: "מיכאל השר הגדול של ישראל, גלה לאליהו הנביא על הר הכרמל (בארמית: טורא דכרמל) הקץ והזמן של אחרית הימים. הסודות האלה מובאים במדרש אליהו הנביא". הנוסע היהודי רבי בנימין מטודלה, שביקר בחיפה ובכרמל בשנת 1175, כתב: "ובתחתית ההר שם מקברי ישראל רבים. ושם בהר מערת אליהו, עליו השלום. ועשו שם בני אדום הצלבנים במה וקראו לה שאן אליש (סנט לואיס)".
בימי הביניים נהגו עולי רגל יהודים לבקר במערת אליהו. בשנת 1742 כתב אחד המבקרים: "וכשנכנסנו לשם (למערה) נחה עלינו רוח אלוהים וראינו בנפשנו הארה גדולה עד מאד... וכל מי שנכנס לזאת המערה טמא, מיד יוצאים קלוחים של מים נובעים מארבע פינות המערה ורוחצת עצמה, ובזאת יודעים שטמא היה שם". מבקר אחר סיפר על ביקור במערה בשנת 1835: "ומצאנו שם הרבה יהודים. ויהי כאשר התחלנו להתפלל אז התפילה הייתה נובעת בפה ועינינו זולגות דמעות אשר מעולם לא התפללתי כן, אז הבנתי כי אדמת קודש היא וגם כתבנו שמינו על הכותל".
במערה לפי דיווח מהמאה ה-19, הייתה קיימת הילולה בל"ג בעומר. בהילולה זו היו מגיעים הספרדים, עם מיעוט אשכנזי, ממרחק על מנת לשהות ולרקוד יומיים או שלושה.
על קירות המערה יש חריתות של מנורת שבעת הקנים. כן נמצאה במערה כתובת עברית "יצחק בן כומה".

חפירות ארכאולוגיות

בשנות השישים של המאה העשרים תיעד אשר עובדיה 150 חרותות במערה, רובם המוחלט ביוונית. ההיסטוריונים סבורים כי המערה התקדשה רק בראשית התקופה הביזנטית, בהסתמך על כתובות הקיר החקוקות בה (הגרפיטי) מתקופה זו. המערה התקדשה באסלאם בתקופה מאוחרת יותר.
צבי שרייבר

ביוגרפיה

שרייבר נולד בלונדון. בהיותו בן שמונה עלתה משפחתו לישראל ולאחר שבע שנים שבה לבריטניה. לשרייבר תואר ראשון במתמטיקה מאוניברסיטת קיימברידג'. הוא המשיך לתואר שני בפיזיקה באימפריאל קולג', שם גם קיבל תואר דוקטור במדעי המחשב. לאחר לימודיו החל לעבוד כמהנדס תוכנה.
מאז שנת 1994 מתגורר שרייבר בישראל.

פעילות עסקית

בשנת 1994, בעת שעבר לישראל, הקים שרייבר חברת ייעוץ לתוכנה בשם "ישראטק" הפעילה עד היום.
בשנת 1999 הקים בירושלים את חברת "טריידיום" (Tradeum) וגייס 3 מיליון דולר למימון החברה מקרנות הון סיכון. "טריידיום" עסקה בפיתוח תוכנה לזירות מסחר בין עסקים (B2B). בהמשך צורף לחברה זאב לדרמן כמנכ"ל. בתחילת מרץ 2000 נמכרה טריידיום לחברת ורטיקל-נט לפי שווי של 474 מיליון דולר במניות. באמצע 2001 סגרה ורטיקל-נט את שלוחת טריידיום בירושלים ופיטרה את עובדיה.
בינואר 2001 ייסד שרייבר את חברת יוניקורן (Unicorn) שעסקה בפיתוח תוכנה לניהול מידע ארגוני. בשנת 2006 נרכשה החברה על ידי IBM.‏
בשנת 2006 ייסד את חברת G.ho.st – הסטרט-אפ הישראלי-פלסטיני הראשון – לפיתוח תחליף מבוסס אינטרנט לשולחן העבודה של מערכת ההפעלה "חלונות". בשנת 2010 הפסיקה החברה את פעילותה והטכנולוגיה נמכרה לקרן Infinity. בעקבות התקדים של G.ho.st החלו חברות ישראליות נוספות לעסוק במחקר ופיתוח ברמאללה.
בשנים 2010–2011 ניהל שרייבר את חברת לייטק (Lightech) המייצרת שנאים לנורות LED והלוגן, ומכר אותה לחברת ג'נרל אלקטריק.
בתחילת 2012 ייסד את חברת Tradeos, ומאז הוא מנהל אותה. החברה נקראת כיום Freightos, ומפתחת פלטפורמה מקוונת לניהול מסחר בתעשיית הלוגיסטיקה.

ספרים

שרייבר חיבר רומן מדע פופולרי בשם "Fizz: Nothing is as it seems". הספר יצא לאור בשנת 2011, ומתאר את ההיסטוריה של הפיזיקה מנקודת מבטה של נערה הנוסעת במכונת זמן ונפגשת עם אנשי מפתח בתולדות הפיזיקה. ספר צילומים שלו יצא לאור בשנת 2007.
The Singles Collection

רקע האלבום - שחרור

לאלבום ישנן כמה גרסאות: גרסה סטנדרטית המכילה 18 שירים אשר יצאה לאור ב-10 בנובמבר 2009. גרסת דלוקס הכוללת את 18 השירים ודיסק DVD הכולל 16 קליפים של ספירס מתחילת דרכה ועד היום.
גרסת מעריצים מורחבת ויוקרתית הנקראת: "Box Set", הכוללת את כל 29 הסינגלים של ספירס שיצאו עד היום, ודמו שהוקלט לאותו אלבום אך לא עבר את העריכה הסופית או רמיקס לאותו הסינגל. גרסת המעריצים גם כוללת דיסק DVD עם 26 קליפים שיצאו עד היום. ה-"Box Set" יצאב-24 בנובמבר.

הצלחת הסינגל

"3" הסינגל היחידי שיצא מהאלבום הגיע אל המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לסינגל השלישי של ספירס לכבוש את המצעד השיר שבר שיא גינס בכך שהפף לשיר שהגיע למקום הראשון במצעד ללא שום קידום מלבד הווידאו קליפ שלו. השיר מספר על יחסים עם 3 אנשים, ונמשך 3:33 דקות. הסינגל שהה במקום הראשון במשך שבוע אחד וזכה ל-255,000 הורדות דיגיטליות בשבוע הראשון ליציאתו. בכתיבת השיר השתתף מקס מרטין, שהיה שותף גם בכתיבת להיטים קודמים של ספירס, כגון Oops!... I Did It Again, ‏If U Seek Amy, ‏...Baby One More Time ו-Stronger בארצות הברית הסינגל הגיע למעמד פלטינה כפול ומכר מעל 2,400,000 מיליון עותקים. הסינגל זכה להצלחה במקומות רבים בעולם, הגיע למקום הראשון במצעד הקנדי ולעשרת הגדולים במצעדי הסינגלים של אוסטרליה, בריטניה, אירלנד, בלגיה, נורווגיה ושוודיה.

הצלחת האלבום

האלבום הצליח לקבל מעמד זהב באוסטרליה, ברזיל, בריטניה, קנדה ומקסיקו. בארצות הברית מכר כ-260,000 עותקים ובכל העולם מכר האלבום כ־800,000 עותקים. במצעדים נכנס האלבום ל-30 המובילים ב-8 מצעדים וזכה להצלחה מתונה.
אנדורה לה ולה

היסטוריה

במקום התקיים יישוב החל מהתקופה הנאוליתית המאוחרת. במקום היה יישוב בתקופה הרומית, ויישוב נוסף הוקם על ידי קרל הגדול במאה השמינית כיישוב קדמי בין ממלכתו לממלכת המורים שבספרד. העיר הפכה לבירת אנדורה בשנת 1278 כאשר הוקמה הנסיכות. ה"קאסה דל לה ולה", המשמשת כיום כבניין הפרלמנט המדינה, הוקם בשנת 1707 והוא המבנה העתיק ביותר בעיר שעדיין עומד על מכונו.
בשלהי המאה ה-20 החלה העיר לפתח את ספורט הסקי והפכה לאתר תיירות חורף, והעיר אף הייתה מועמדת לארח את אולימפיאדת החורף 2010.

גאוגרפיה

העיר נמצאת בדרום-מערב המדינה, בגובה 1,011 מטרים מעל פני הים, במפגש שני נחלים.
אקלים העיר ממוזג, החורפים קרים, וקיץ יבש. הטמפרטורה נעה בין 1- מעלות בממוצע בחודש ינואר ל-20 מעלות בממוצע בחודש יולי. כמות המשקעים הממוצעת בעיר - 808 מ"מ גשם בשנה.

תחבורה

באנדורה כולה אין שדה תעופה. היא מרוחקת שלוש שעות נסיעה משדות התעופה הקרובים ביותר (טולוז, ז'ירונה, וברצלונה). במדינה אין גם תחנת רכבת, והיא מקושרת בקו אוטובוס לתחנת הרכבת הסמוכה בלופיטלה שבצרפת.

כלכלה

העיר אנדורה לה ולה היא המרכז הכלכלי של אנדורה. עיקר כלכלת העיר מתבססת על תיירות - 80% מכלכלת המדינה מתבססת על 10 מיליון התיירים המבקרים בעיר מדי שנה. כמו כן מהווה העיר מרכז בנקאי מקומי, ופועלות בעיר חברות רבות הנהנות ממקלט המס שהמדינה מעניקה.

ספורט

בסמוך לעיר מצויים אתרי סקי רבים המשמשים בסיס לכלכלתה. אנדורה לה ולה התמודדה על המכרז לארח את משחקי החורף האולימפיים לשנת 2010, אולם לא נבחרה.
איזאיי דוברובן

קורות חיים

דוברובן נולד בניז'ני-נובגורוד שברוסיה ולמד מוזיקה בקונסרבטוריון של מוסקבה. אחרי סיום לימודיו השתלם בנגינה אצל גודובסקי. בשנים הבאות כיהן כפרופסור בקונסרבטוריון וניהל את תיאטרון בולשוי המוסקבאי. משנת 1923 ניצח על תזמורות חשובות באירופה ובארצות הברית, ביניהן התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו והתזמורת הסימפונית של גטבורג בשוודיה. בין השאר הוזמן לנצח גם על התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
דוברובן כתב יצירות לפסנתר, המזכירות באופיין את המוזיקה של רחמנינוב. עוד חיבר קונצ'רטו לכינור ומוזיקה לתיאטרון.
במהלך הקריירה שלו ניגן את הסונאטה "אפאסיונאטה" של בטהובן לפני לנין, יצירה שהייתה בין החביבות על המנהיג הבולשביקי. דוברובן היה ידיד קרוב של הסופר הרוסי מקסים גורקי ושל חוקר הארצות הנורווגי הנודע פריטיוף ננסן.
דוברובן מת באוסלו, נורווגיה, בשנת 1953, בן 62.
מכסחי השדים - האמיתיים

סדרת המשך

ב-1997 יצאה סדרת המשך בשם "מכסחי השדים אקסטרים" שמתרחשת מספר שנים לאחר הסדרה המצוירת. בסדרה זו כל החבורה המקורית התפצלה מלבד ד"ר אגון ספנגלר, שמלמד חבורת תלמידים שיהיו מכסחי השדים הבאים. תלמידיו הם קיילי גריפין, אדוארדו ריוורה, ארט מילר ורונלד ג'קסון. מלבדם מופיעות גם דמויות מוכרות כג'נין מלניץ המזכירה וסליימר רוח הרפאים.
אורקה נחלניק

ביוגרפיה

יצחק ברוך פרברוביץ' נולד בעיירה ויזנה שעל יד העיר לומז'ה בפולין. אביו היה טוחן ומשפחתו הייתה אמידה ומכובדת בוויזנהץ בצעירותו היה תלמיד ישיבה מצטיין, אך כשבגר הפך לעבריין ולאחר מכן היה לסופר מפורסם. את עבודתו הספרותית החל בעת שריצה עונשי מאסר, לאחר שקרא בימי מאסרו את ספריהם של סופרים פולנים בולטים. הוא פרסם את כתביו הראשונים ב-Głos Więźnia, ביטאון הכלא בו ריצה מאסרו בוורשה. בשנת 1920 ההחליט לשלוח לבית ההוצאה לאור Rój, בניהולו של מלכיאור וונקוביץ', תסריט לרומן הראשון שלו 'אהבת הפושעים'. וונקוביץ 'לא היה מרוצה מהיצירה, אך שכנע את נחלניק לכתוב אוטוביוגרפיה.
בשנת 1930 פורסמה האוטוביוגרפיה שלו, אשר לא זכתה בתקופתה לפרסום רב. באותה התקופה כתב נחלניק גם סיפורי יידיש קצרים, שפורסמו בעיתונים היהודיים בארצות הברית. לאחר שהשתחרר מהכלא בגיל 35, החליט אורקה נחלניק לעסוק בספרות באופן קבוע. קשריו עם המו"לים באמריקה איפשרו לו להמשיך לפרסם סיפורים ביידיש, והוא התפרנס באופן הגון מהעמלות. בשנת 1934 פורסם החלק השני של האוטוביוגרפיה שלו, אשר נמכר טוב יותר מספרו הראשון. אורקה נחלניק התפרסם, במיוחד בשל תיאור נאמן של אופי החיים בעולם התחתון. הרומנים הבאים שלו הופיעו בשנת 1937. מאותה תקופה  צברה הקריירה הספרותית שלו תאוצה, אך בשנת 1939 היא נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1932 התחתן עם שרה, אחות מבית חולים יהודי בווילנה. הזוג הנשוי עבר לאוטבוק שם נולד בשנת 1933 בנם שמואל.
בשנת 1937 עברה המשפחה 'לבית הארחה Radonińscy, צמוד לבית הכנסת Otwock Goldberg. שם התגוררו בעת שפרצה מלחמת העולם. 
באוקטובר 1939 הוציאו נחלניק ושכנו גרזון רדונינסקי שני ספרי תורה מבית הכנסת הבוער וקברו אותם ביער ביער ברודוב. אולם בשל הלשנה נלכדו במהרה על ידי הגרמנים. ב-11 בנובמבר 1939 הועברו שלושתם ליער בעיר ורודבורוב, שם הורו להם לחפור לעצמם קברים וירו בהם. משפחות המוצאים להורג הורשו באופן חריג להוציא אחר כך את הגוויות ולקבור אותן ככל הנראה בבית העלמין היהודי באניאלין. עם זאת, מקום קבורתו הסופי של נחלניק אינו ידוע.

יצירתו

ספריו וסיפוריו ראו אור במספר שפות וחלקם הומחזו והתפרסמו כסיפורים בהמשכים בעיתונות היידית בפולין ובארצות הברית בשנות ה-30.
ידוע בעיקר בספרו האוטוביוגרפי "מיין לעבנסוועג".
Earfquake

רקע

טיילר במקור כתב את השיר לזמר הקנדי ג'סטין ביבר, שסירב לבצע את השיר. לאחר מכן טיילר ביקש מהזמרת הברבדית ריהאנה לעשות קולות רקע לפזמון, אבל גם היא סירבה להצעה.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ היוטיוב של אוקנומה ב-17 במאי 2019. בקליפ טיילר מופיע על במה לבוש בחליפה כחולה ובפאה וורהולית, רוקד, שר ומנגן בפסנתר עד שהסיגריה שלו עושה שריפה, הוא סובל כוויות שונות ואז מתעלף. לאחר מכן טיילר חוזר בתור כבאי לכבות את האש.
בוי צ'רלטון

ביוגרפיה

צ'רלטון נולד בקרוז נסט שבצפון סידני וגדל במנלי שבצפון סידני.

שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה בסידני בינואר 1923 קבע צ'רלטון במשחה ל-880 יארד את שיאו העולמי הראשון בתוצאה של 11:05.2 דקות. שנה לאחר מכן הוא שיפר את השיא והעמיד אותו על 10:51.8 דקות.

אולימפיאדת השיא

צ'רלטון נסע באוניה מאוסטרליה ללונדון ומשם לפריז למשחקים האולימפיים. בדרך מאמנו טום אדריאן סבל מהתמוטטות עצבים וזרק את עצמו מהסיפון, למרות זאת הוא ניצל ובלונדון עזב את הנבחרת שהמשיכה לפריז. באולימפיאדת פריז (1924) זכה צ'רלטון ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 20:06.6 דקות, לפני שיאן העולם היוצא ארנה בורג שוודיה (20:41.4 דקות) וחברו לנבחרת פרנק בורפר (21:48.4 דקות), מדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 10:02.2 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 9:53.4 דקות ולפני שוודיה (10:06.8 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:06.6 דקות, אחרי ג'וני וייסמילר מארצות הברית שקבע שיא אולימפי חדש של 5:04.2 דקות ובורג (5:05.6 דקות).
לאחר המשחקים האולימפיים, למד צ'רטון חקלאות במיכללת הוקסברי, אך לא סיים אותם והחליט לעזור בחווה המשפחתית בגונדה. לאחר שנתיים שלא התאמן בצורה סדירה חזר לאימוני השחייה ובינואר 1927 החזיר לעצמו את שיא העולם במשחה ל-880 יארד כשקבע תוצאה של 10:32.0 דקות.
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה צ'רלטון בשתי מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:03.6  דקות, אחרי אלברטו סוריז'ה מארגנטינה שקבע שיא אולימפי חדש של 5:01.6 דקות ולפני בורג (5:04.6 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:02.6 דקות, אחרי בורג שקבע שיא אולימפי חדש של 19:51.8 דקות ולפני באסטר קרייב מארצות הברית (20:28.8 דקות) ולא הצליח להגן על תוארו.
לאחר ששב מאמסטרדם סבל צ'רלטון מקדחת שגרונית שגרמה לו לשיתוק חלקי של הגוף במשך כשנה. כתוצאה מהמחלה הוא נאלץ לפרוש משחייה תחרותית, אולם לאחר שהבריא והמשחקים האולימפיים התקרבו הוא שב להתאמן.
שבועיים לפני אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) נדבק צ'רלטון בשפעת והיה חשש להתפרצות הקדחת. למרות הכל הוא השתתף במשחקים וסיים במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:58.6 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:53.1 דקות.
לאחר המשחקים האולימפיים פרש צ'רלטון משחייה תחרותית ובשנת 1934 פתח בית מרקחת בקנברה. שנתיים לאחר מכן, בשנת 1936 חזר לחקלאות וגידל כבשים בטרגו. 
בשנת 1937 התחתן צ'רלטון ועבר לגור עם אשתו ושני ילדיו בחווה בגולבורן, בחווה המשתרעת על שטח של 49 קמ"ר. הוא נפטר בשנת 1975 מהתקף לב.
פניל

בכימיה, קבוצת פניל, או טבעת פניל (מקוצר לעיתים ל־Ph) היא קבוצה פונקציונאלית עם הנוסחה C₆H₅, כשששת אטומי הפחמן מסודרים בצורה טבעתית. זהו פחמימן ארומטי הנמצא בתרכובות אורגניות רבות. ניתן לומר שקבוצת הפניל נגזרת מבנזן C₆H₆, למעשה בספרות הכימית מתייחסים פעמים רבות לבנזן כ־Ph. לקבוצות הפניל חשיבות רבה בתעשייה הכימית. כך למשל, הפולימר פוליסטירן (פלסטיק) מכיל יחידות חוזרניות רבות של קבוצת הפניל. בתהליכים כימיים רבים ובכימיה תרופתית משמשות נגזרות של קבוצות פניל, כגון פנולים ופוליפנולים, כנוגדי חמצון רבי עצמה.
קבוצת הפניל נבדלת מקבוצת הבנזיל בכך שבבנזיל קיימת קבוצה מתילנית (CH₂) נוספת הקשורה לפניל. אם כי לעיתים קרובות מכלילים את הקבוצה המתילנית הנוספת בשלד המולקולה הראשית ומכנים קבוצות בנזילית כקבוצות פניליות (לדוגמה בחומצת האמינו פנילאלנין).
לקבוצת הפניל בליעה בספקטרוסקופיית תהודה מגנטית גרעינית של גרעיני מימן (¹H-NMR), בשדה נמוך של 7.7ppm.
אברהם גלנטי

קורות חיים

נולד בבודרום ורכש את השכלתו התיכונית באיזמיר. בהמשך, עבר לרודוס ושם הקים וניהל את בית ספר "תפארת ישראל". בשל קשיים כלכליים וסכסוך עם מנהיגי הקהילה עזב את רודוס ושב לאיזמיר. באיזמיר הועסק במספר מערכות עיתונים. ב-1904, בשלהי תקופת שלטונו של הסולטאן עבדול חמיד השני נאלץ לגלות למצרים ושם הוציא לאור את העיתון "לה בארה" - המטה. העיתון מתח ביקורת על מצבה של יהדות האימפריה העות'מאנית ועל הנהגתה ויצא לאור עד ספטמבר 1908. לאחר הפיכת הטורקים הצעירים שב לאיסטנבול, ובין 1915 ל-1933 הועסק כמרצה להיסטוריה באוניברסיטת איסטנבול. ב-1934 הוסיף את השם בודרומלו לשם משפחתו כפועל יוצא מחקיקת חוק "שמות המשפחה" בטורקיה.
גלנטי חקר את תולדות יהדות טורקיה וכתב ספרים רבים בנושא. עוד עסק בבלשנות והתעמק בחקר השפה הטורקית. הוא התנגד להנהגת האלפבית הטורקי במסגרת רפורמות אטאטורק ותמך בהשארת האלפבית הערבי. גלנטי היה חבר מפלגת העם הרפובליקאית ובין 1944 ל-1946 כיהן כחבר האספה הלאומית הגדולה של טורקיה. הוא נותר רווק עד יום מותו.
הלך לעולמו ב-1961 באיסטנבול והוא בן 88 שנים.

לקריאה נוספת

משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 204)
מירה ליבס

ביוגרפיה

מרים ליבס לבית ליבוביץ נולדה בריגה, האימפריה הרוסית (כיום לטביה), בשנת 1913. אביה, צבי הירש, היה סוחר עצים. דודניה היו הפילוסופים ישעיהו ונחמה ליבוביץ. בשנת 1919, בעקבות מלחמת האזרחים ברוסיה, נמלטה המשפחה לברלין, גרמניה. למרות שהמשפחה הייתה דתית, נשלחה לבית ספר כללי ואף הייתה פעילה בתנועת נוער ציונית. עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון עלתה לארץ ישראל. עם זאת שבה לאירופה, שם למדה כשנתיים קרמיקה בפריז ובפראג. עם שובה, באזור שנת 1935, הצטרפה למפעל הקרמיקה "כד וספל" שנוהל על ידי חוה סמואל ופאולה אהרונסון בראשון-לציון. באותה עת התגוררה בתל אביב והייתה קרובה אל הצייר אריה ארוך, שאף יצר בעזרתה במדיום זה. בשנת 1940 נישאה למתרגם וחוקר הספרות יוסף גרהרד ליבס. לאחר נישואיהם התגוררו בני הזוג כשנה בפרדס חנה, ולאחר מכן התיישבו בירושלים. בשנת 1952 הקימה סטודיו לקרמיקה שמוקם ברחוב אגרון (אז "ממילא"), שם עבדה תקופה ארוכה גם הדסה אופנבכר, אותה הכירה בעת עבודתה ב"כד וספל". בעבודתן המשותפת יצרה אהרונסון את רוב עבודת האובניים, בעוד ליבס הייתה אחראית על החיפוי והכנת הגלזורות. בספטמבר 1976 הציגה מיצירותיה בביתן הקרמיקה שבמוזיאון ארץ ישראל
בנה הוא חוקר היהדות והמתרגם יהודה ליבס ובתה הייתה תמר ליבס.
דוד קוסביצקי

ביוגרפיה

דוד קוסביצקי נולד בסמרגון, כיום בבלארוס. כשהיה בן 3 פרצה מלחמת העולם הראשונה, והמשפחה נדדה לרוסטוב. בתום המלחמה השתקעו הקוסביצקים בווילנה, שם דרך כוכבו של האח הבכור משה, ומשנתקבל לשמש כחזן הראשי של בית הכנסת  החל דוד עם אחיו שמחה לשיר במקהלת בית הכנסת. בווילנה למד בגימנסיה. כאשר האח משה עבר לוורשה, עבר דוד לכהן כמנצח המקהלה של אחיו יעקב שכיהן כחזן בלבוב. כמו כן ניצח על המקהלה של אחיו שמחה ברובנה, כאשר עזב האח שמחה את משרת החזן ברובנה לטובת משרה אחרת נתמנה דוד לחזן במקומו. לאחר שירות בצבא הפולני כמנצח מקהלה, נתקבל למשרה בבית כנסת בלונדון שם כיהן כ-12 שנים. בשנת 1948 עבר לניו יורק לכהן במשרה בטמפל עמנואל.
בניגוד לאחיו משה, שהיה המפורסם מבין האחים, בעיקר בגלל רמת הביצוע אותה הביא ליצירותיהם של אחרים אך לא בזכות יצירה משלו, ניחן דוד ביצירתיות ובכושר הלחנה ואלתור. יצירותיו מהוות עד היום חלק בלתי נפרד מהרפרטואר החזני.
Super Smash Bros. Brawl

עלילה ותוכן המשחק

עלילת המשחק היא כמו במשחק הראשון והשני, וכל מצבי המשחק נשארו ועברו שדרוגים:
מצב ההרפתקה שודרג ונקרא סופר סמאש ברוס ברול: שליחי החלל התחתון. מצב זה מאפשר לשחק בכל הדמויות השחיקות לפי סיפוריהן ולפי השגתן בעלילה, במהלך המשחק ניתן לשחק בקבוצה אחרת של דמויות, הסרטונים הקצרים מציגים את עלילות ההרפתקה.
"שליחי החלל התחתון" מספר על טורניר גדול שעורכות כל גיבורי המשחק עד שלפתע צבא "החלל התחתון" ומנהיגם השר העתיק פולשים לעולם ומנסים להשמידו ולהעבירו לעולם אחר, החלל התחתון.
חלק מהיריבים שייכים למשחקי נינטנדו שונים למשל הרובוטים שהיו פעם לצידי ה-NES, רייקוואזה ממשחקי פוקימון, פיטי פיראנה מסופר מריו ורידלי היריב של סאמוס. כמו כן ניתן להלחם ביריבים חדשים שנוצרו בשביל המשחק.

הדמויות

גם במשחק זה מופיעות דמויות ממשחקי נינטנדו המובילים במשך השנים:
מגדל ג'וצ'ה

שם המבנה

המגדל קרוי על שם רעיון הג'וצ'ה - תזה שנכתבה על ידי קים איל סונג, שליט קוריאה המבוססת על קומוניזם, מרקסיזם, הדוגלת ב"הסתמכות עצמית" ועל כלכלה אוטרקית.

המבנה

המגדל נבנה לכבוד יום הולדתו ה-70 של הרודן קים איל סונג והושלם בשנת 1982.
הבניין מתנוסס לגובה של 170 מטרים. המגדל מורכב מ-150 מטרים הבנויים מ-25,550 לבנים המסמלות, כל אחת, יום בחייו של קים איל סונג (365×70).
בפסגתו של המגדל יש לפיד עשוי מברזל המתנוסס לגובה 20 מטרים.
הבניין הוא המונומנט העמודי השני הגבוה בעולם אחרי אנדרטת סן חסינטו. מגדל ג'וצ'ה גבוה מאנדרטת וושינגטון ב-70.6 סנטימטרים.
קרב הייבורי

רקע

משחק זה היה הראשון של איטליה מאז שזכתה במונדיאל 1934 בקיץ, ולעומת זאת אנגליה לא השתתפה במונדיאל כיוון שהתאחדות הכדורגל האנגלית פרשה מפיפ"א ב-1928. אנגליה נחשבה לאחת הנבחרות הטובות ביותר באירופה באותה תקופה, והמשחק תואר כשווה ברמתו לגמר המונדיאל. המשחק היה כה חשוב עבור האיטלקים עד כדי כך שבניטו מוסוליני הציע לכל שחקן בונוסים נכבדים אם ינצחו במשחק.
במשחק זה נקבע שיא כיוון שהוא היה הפעם הראשונה (ועד כה היחידה) שבה השתתפו שבעה שחקנים הרשומים באותו מועדון (במקרה זה ארסנל) במדי נבחרת אנגליה. מלבד שבעת השחקנים של ארסנל (פרנק מוס, ג'ורג' מייל, אדי הפגוד, וילף קופינג, ריי באודן, טד דרייק וקליף באסטין) השתתפו במשחק גם סטנלי מתיוס הצעיר שערך את הופעתו השלישית בנבחרת, קליף בריטון, ג'ק בארקר ואריק ברוק. ההרכב האנגלי לא היה מנוסה, כאשר לכל אחד מהשחקנים היו 10 הופעות במדי הנבחרת עד למשחק זה.

מהלך המשחק

המשחק היה קשוח והתאפיין בעבירות רבות כבר בתחילתו; לואיס מונטי האיטלקי שבר את רגלו לאחר תיקול של טד דרייק, ונאלץ לרדת כבר בדקה השנייה. באותה תקופה אסור היה להחליף שחקנים, כך שהאיטלקים היו בנחיתות מספרית. שחקני איטליה כעסו על מה שאירע למונטי, ולא חששו מהיתקלות פיזית עם האנגלים: אדי הפגוד שבר את אפו ונאלץ לרדת מהמגרש למשך רבע שעה, באודן נפגע בקרסולו, דרייק ספג אגרוף וברוק סבל מסדק בידו.
ברוק החמיץ פנדל בדקה ראשונה לאחר הכשלת דרייק על ידי השוער האיטלקי קרלו סרסולי. אולם, ברוק הפך לגיבור המשחק לאחר שהבקיע שער בנגיחה (דקה 3) ושער בבעיטה חופשית (דקה 10). טד דרייק כבש שער נוסף בדקה ה-12. המחצית הסתיימה ביתרון 3 - 0 לטובת אנגליה.
איטליה התאוששה בתחילת המחצית השנייה. ג'וזפה מאצה הבקיע שני שערים (הדקה ה-58 וה-62), והחמיץ את ההזדמנות להשוות את תוצאת המשחק בגלל יכולתו הגבוהה של השוער פרנק מוס ולאחר שהכדור פגע פעם אחת בקורת השער. וילף קופינג האנגלי זכה בתואר השחקן המצטיין של המשחק בזכות נחישותו ותיקוליו במרכז מערך המשחק של האנגלים.
למשחק לא הייתה משמעות מעשית כלשהי. אנגליה יכלה לטעון לניצחון ולעליונות של שחקני הצעירים, אך מנגד איטליה יכלה לטעון שהיא שיחקה בנחיתות מספרית לאורך רוב המשחק. האלימות של המשחק הייתה המאפיין העיקרי שלו; התאחדות הכדורגל האנגלית שקלה להפסיק לשלוח את הנבחרת למשחקים בינלאומיים, ומאוחר יותר אמר סטנלי כי היה זה אחד מהמשחקים האלימים ביותר שהוא השתתף בהם.
טובי דובי

העלילה

העלילה עוסקת בטובי דובי, דוב חביב האוהב דבש, הנמצא באינטראקציה עם שאר חיות היער, במהלך הסדרה החיות מדברות בחרוזים ופותרים בעיות על ידי מוסר השכל ומסיימים את הפרק בשיר.

טובי דובי בהופעות נוספות

טובי דובי הופיע במותק של פסטיבל 1-3 גם כסבא טוביה, הוא גם שיחק בהצגה "סימבה מלך הספארי" לפני שהוא מגלם את סבא טוביה מסיבת פיצול אישיות.
שלמה הכהן (רב)

קורות חייו

נולד לרב ישראל משה שהיה דיין בבית הדין הרבני של וילנה, ונודע כעילוי מגיל צעיר. בגיל 13 חלה מאוד והרופאים אמרו שעליו להפסיק ללמוד תורה כי הלימוד פוגע בלבו החלש. אך הנער הצעיר סירב להפסיק מלימודו באמרו שהתורה היא חייו], והוא המשיך ללמוד עוד כ-65 שנים.
בשנת תרכ"ה התמנה לרב ומו"צ ראשי בווילנה, בתפקידו זה כיהן למעלה מארבעים שנה עד פטירתו. הרב הכהן היה מנכבדי רבני וילנה ודמות ייצוגית, בעת ביקורו של הרצל בווילנה (1903), קיבל את פניו בברכת כהנים, ובעת ביקורו של הצאר ניקולאי השני (1904) עמד בראש משלחת יהודית שהעניקה לצאר ספר תורה מיוחד.
הרב שלמה הכהן היה רעו של החפץ חיים ואף היה מהרבנים שה"חפץ חיים" ביקש מהם הסכמה למשנה ברורה.
אחיו הגדול, הרב בצלאל הכהן, כיהן גם הוא כדיין ומו"צ בעיר, והתפרסם כמחבר "מראה כהן" על הש"ס. הוא היה גדול בכ-10 שנים מר' שלמה והיה מרבותיו.
חיבוריהם של רבי שלמה ואחיו על תלמוד בבלי הוכנסו למהדורת ש"ס וילנה שיצא לאור בדפוס האלמנה והאחים ראם.