google/wiki40b huggingface dataset:
יעקב שמשון משיפיטובקה

רבי יעקב שמשון משיפיטובקה (נפטר בג' בסיוון תקס"א, 1801) היה מצדיקי הדור השלישי של תנועת החסידות, בסוף ימיו עלה לארץ ישראל והתגורר בטבריה.

ביוגרפיה

נולד לרב יצחק, שהיה הרב של סלאוויטא, שפטיבקה, אומן ובאר. למד אצל המגיד ממזריטש והרב פנחס מקוריץ ומילא את מקומו של אביו כרב. 
האגדה החסידית מספרת כי הוא נודע בלמדנותו ובחריפותו ולכן הוטל עליו להפיץ את בשורת החסידות אצל רבנים ידועים. בעקבות כך הגיע גם אל רבה של פראג, הנודע ביהודה. הוא נוכח לדעת שהלה מזלזל בחשיבותו של הספר "תולדות יעקב יוסף" ובשל כך נכנס עמו לוויכוח, שבו ניצח. הוויכוח האמור נדפס ככל הנראה לראשונה בספר "אמרי נועם" של הרב משה לייב שפירא, צ'רנוביץ תרמ"ד. 
ככל הנראה עלה לארץ ישראל פעמיים, לראשונה בסביבות שנת תק"ן ושוב בשנת תקנ"ה. התיישב בטבריה והתעמת שם עם הרב אברהם מקאליסק. הוא יצא לחו"ל כדי לגייס כספים עבור עולי פולין. בשנת תקנ"ט חזר לארץ ישראל והגיע לחיפה. בספר "שבחי הר"ן" מסופר שפגש שם במקרה את שליחו של רבי נחמן מברסלב אשר חיפש ספינה שבה יוכל רבי נחמן לחזור למולדתו. רבי יעקב שמשון מסר את הכסף לשליח מתוך חשש שאחרת ייתפסו בידי השלטונות שחיפשו כספים אלה. רבי נחמן ראה בכך סימן שעליו להישאר פרק זמן נוסף בארץ ישראל. בהמשך פייס רבי נחמן בין רבי אברהם מקאליסק ובין רבי יעקב שמשון. 
חתניו היו רבי יהודה מאיר שפירא משיפיטובקה - בנו של רבו רבי פנחס מקוריץ, ורבי ישראל יהודה לייב מקרסנה.
בשנת ה'תשע''ז הוקם בטבריה בית מדרש הנושא את שמו.
רפלסיה

תיאור

כמה מינים של רפלסיה גדלים בג'ונגלים של דרום מזרח אסיה (חצי האי המלאי, בורנאו, סומטרה, קלימאנטאן, מערב מלזיה והפיליפינים), ורובם נמצאים בסכנת הכחדה.
הרפלסיה הגדולה היא המין בעל הפרח הגדול ביותר בעולם. קוטר הפרח כמטר, אך נצפו פרטים חריגים שהגיעו לאורך של עד 3 מטרים. משקלו יכול להגיע עד 11 קילוגרם. אפילו לזן הקטן ביותר, רפלסיית מנילה, יש קוטר פרח של 20 ס"מ.
הרפלסיה ניזון מעורקי צמחי ה-Tetrastigma שצומחים ביערות גשם ראשוניים. הרפלסיה שולח איברי מציצה דמויי שורשים לתוך רקמת הגפן. למרות שלעיתים צמחים טפיליים נראים כמו צמחים רגילים הרפלסיה דומה יותר לפטריה מצומח רגיל. לצמח אין עלים, גבעול או אפילו שורשים. הרפלסיה מתחברת לצמח המארח בעזרת ריקמה חוטית ישירות לתאי הצמח וניזונה מהמים והחומרים המזינים שהיא שואבת מהם. האיבר היחידי המרמז על מוצאה מעולם הצומח הוא הפרח הענקי, צבעו אדום-חום והוא מפיץ ריח עז של בשר רקוב, ולכן קיבל את שמו המקומי המתורגם ל"צמח הגופה" או "פרח הבשר". הצמח מואבק על ידי זבובים הנמשכים לריחו.
ב-2007 מחקר מולקולרי שבדק את השיוך הטקסונומי של רפלסיה מצא כי היא שייכת למשפחת החלבלוביים (Euphorbiaceae).
דין סמית'

ביוגרפיה

סמית' נולד בעיירה אמפוריה שבקנזס, שני הוריו היו מאמנים ואביו אימן את קבוצת הכדורסל של התיכון המקומי. בתקופת לימודיו בתיכון הצטיין סמית' בפוטבול, בבייסבול ובכדורסל ונבחר לחמישיית העונה בתיכונים בקנזס בשנת לימודיו האחרונה. סמית' סיים תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת קנזס, הוא שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, זכה עמה בטורניר אליפות המכללות ב-1952 ובסגנות ב-1953. לאחר הלימודים שימש במשך שנה עוזרו של מאמן הקבוצה פוג אלן.
במקביל ללימודיו באוניברסיטה הצטרף לתוכנית הכשרת קציני מילואים של חיל האוויר האמריקאי, הוא הוצב בגרמניה שם שיחק ואימן בקבוצת כוחות חיל האוויר. לאחר מכן שימש במשך שלוש שנים עוזרו של בוב ספיר, מאמן קבוצת הכדורסל של אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית בקולורדו ספרינגס, במקביל שימש במשך שנה אחת מאמן קבוצת הגולף של האקדמיה ושנה אחת מאמן קבוצת הבייסבול. ב-1958 החל לעבוד כעוזרו של פרנק מגוויר, מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, וב-1961 מונה למאמן הקבוצה. 
תחת הדרכתו של סמית' זכתה קרוליינה הצפונית 17 פעמים באליפות העונה הסדירה של חטיבת ה-ACC בליגת המכללות, 13 פעמים בטורניר ה-ACC ו-11 פעמים העפילה לפיינל פור של טורניר אליפות המכללות. ב-1982 זכה עם הקבוצה, שכללה את מייקל ג'ורדן, ג'יימס וורת'י וסם פרקינס, באליפות המכללות, לאחר ניצחון 63–62 על אוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-1993 זכה עם קרוליינה הצפונית פעם נוספת באליפות לאחר ניצחון 77–71 בגמר על אוניברסיטת מישיגן. ב-1986 חנכה אוניברסיטת קרוליינה הצפונית אולם כדורסל חדש שנקרא על שמו סמית' עוד בתקופה בה אימן את הקבוצה.
סמית' הנהיג בקרוליינה הצפונית את שיטת ההתקפה "ארבע פינות", התקפה בה ארבעה שחקנים מרווחים את המגרש בעוד שחקן חמישי מכדרר, התקפה זו הייתה יעילה מאד בשליטה בכדור והאטת קצב המשחק והביאה את ה-NCAA להכניס שעות קליעות על מנת לזרז את המהלכים. ב-1981 פרסם יחד עם בוב ספיר את ספרו "Basketball: Multiple Offense and Defense" בהוצאת Prentice Hall Trade ובו תיאור טכניקות מתקדמות בכדורסל שיישמו בתוכניות שלהם. 
סמית' הדריך את נבחרת ארצות הברית בכדורסל באולימפיאדת מונטריאול (1976) והוביל אותה לטורניר ללא הפסד ולזכייה במדליית זהב. 
באוקטובר 1997 פרש במפתיע מאימון, לאחר 36 שנים כמאמן קרוליינה הצפונית. נכון למועד פרישתו היה למאמן עם מספר הניצחונות הגבוה ביותר בתולדות ה-NCAA עם מאזן של 879 ניצחונות ו-254 הפסדים, שיא שנשבר מאז על ידי מייק ששבסקי, בובי נייט וג'ים בייהם. 
סמית' נבחר ב-1983 להיכל התהילה של הכדורסל, ב-2006 היה אחד מחמישה שיצגו את המחזור הראשון של היכל התהילה של כדורסל המכללות, יחד עם ג'ון וודן, ביל ראסל, אוסקר רוברטסון וג'יימס נייסמית'. ב-2007 נבחר להיכל התהילה של פיב"א. כמו כן נבחר להיכל התהילה של הספורט בקרוליינה הצפונית ולהיכל התהילה של הספורט בקנזס. רשת ESPN בחרה בסמית' לאחד המאמנים הגדולים בכל ענפי הספורט במאה ה-20 יחד עם ג'ון וודן, וינס לומברדי, רד אאורבך, בר בראיינט, ג'ורג' האלס וג'ון מק'גרו. ב-2013 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית, עיטור הכבוד האזרחי הגבוה במדינה. 
סמית' היה בעל עמדות ליברליות והזדהה עם המפלגה הדמוקרטית. הוא התבטא נגד עונש מוות, מלחמת וייטנאם, מלחמת עיראק ונשק גרעיני. כמו כן היה פעיל נגד אפליה גזעית, בהגיעו לקרוליינה הצפונית היה נרעש מההפרדה הגזעית שהיה נהוגה בצ'אפל היל, ויחד עם כומר מכנסייתו לקח סטודנט שחור לסעוד במסעדה מפורסמת שנהגה בפרקטיקה זו. ב-1966 צירף לשורות קבוצת הכדורסל את צ'ארלי סקוט, הסטודנט האפרו-אמריקאי הראשון בתולדות הקבוצה. 
סמית' היה נשוי פעמיים ואב לחמישה ילדים.
התמכרות לעבודה

התמכרות לעבודה (או "וורקהוליזם") היא עבודה בכפייתיות , עבודה שאדם עשוי ליהנות ממנה אך גם לחוש דחף בלתי נשלט ומוגזם לבצעה. התמכרות זו וכן מצבים כגון דחק, הפרעת אישיות טורדנית-כפייתית, והפרעה טורדנית-כפייתית עשויים להיות קשורים לעבודה. התמכרות לעבודה אינה זהה לעבודה קשה.
המונח "וורקהוליזם" הוא הלחם של המילה האנגלית "Work" - עבודה, עם סיומת המילה "אלכוהוליזם" - התמכרות לאלכוהול. השימוש הראשון במונח נעשה בעיתון "Toronto Daily Star" ב-5 באפריל 1947. לאורך ההיסטוריה וגם כיום, התופעה לא מוגדרת כאבחנה פסיכיאטרית רשמית במדריכי האבחנות DSM ו-ICD.
יש המשתמשים במונח "וורקהוליק" כביטוי חיובי של מסירות לעבודה, אולם לרוב מונח זה מתאר דפוס התנהגות שלילי, הכולל השקעת זמן מוגזמת בעבודה, דחף בלתי נשלט לעבוד והזנחת המשפחה וחיי החברה. התמכרות לעבודה מיוחסת לרוב למשרה, אך עשויה להתייחס גם לעיסוק התמכרותי בתחומים שונים, כגון, ספורט, אמנות, מדע או מוזיקה.  
ההתמכרות לעבודה ממשיכה לעיתים להתקיים גם לאחר שנפגעו חיי החברה של האדם המכור ובריאותו. הגורמים להתמכרות עשויים להיות חרדה, הערכה עצמית ירודה וקשיים ביצירת קשרים חברתיים. המכורים לעבודה נוטים להתקשות בביזור סמכויות העבודה לזולת, ומתאפיינים בציונים גבוהים בשאלונים הבוחנים תכונות אישיותיות כגון נוירוטיות, פרפקציוניזם ומצפוניות.
מכורים לעבודה חשים צורך להיות עסוקים ללא הרף, עד כדי כך שהם מבצעים גם מטלות שאינן נחוצות או הכרחיות להשלמת עבודתם. כיוון שהם מתמקדים בתעסוקה ולא בפריון עבודה, הם נוטים להיות עובדים לא יעילים. הם נוטים להתקשות בשיתוף פעולה בעבודת צוות, מתקשים לסמוך על עמיתיהם, ונוטלים על עצמם כמות עבודה מוגזמת שאינם יכולים לעמוד בה - התנהגויות בעייתיות לארגון. מכורים לעבודה סובלים לעיתים מחוסר שינה, גורם הפוגע בתפקודם הקוגניטיבי.
ביפן, ההתמכרות לעבודה היא בעיה חברתית חמורה, שבמצבים קיצוניים עלולה לגרום אף למוות בטרם עת כתוצאה מדום לב או מעקה, הנובעת מלחצים גבוהים במיוחד בשעת העבודה. לתופעה זו קיימת מילה ייחודית בשפה היפנית: "קארושי"  (ביפנית: 過労死 - Karōshi, בתרגום חופשי לעברית: "מוות כתוצאה מעבודת יתר"). מותו של ראש ממשלת יפן, קייזו אובוצ'י, משבץ מוחי, יוחס לתופעה זו. 
התופעה אינה ייחודית ליפן; ב-2013 נפטר מתמחה בבנק אוף אמריקה בלונדון, לאחר שעבד 72 שעות ברציפות.
גיל חובב

ביוגרפיה

נולד בשנת 1962 בירושלים. אביו הוא משה חובב, מקרייני קול ישראל הראשונים, ואמו היא דרורה בן אב"י, נכדתו של מחיה השפה העברית אליעזר בן-יהודה. שם המשפחה המקורי הוא מחבוב, והוא עוברת לחובב.
למד בגימנסיה העברית רחביה ושירת בחיל המודיעין. למד באוניברסיטה העברית והשלים תואר בוגר בספרות צרפתית ולימודים כלליים.
חובב הגיש וכתב תוכניות בישול רבות בטלוויזיה, בהן את שתי העונות הראשונות של סדרת האוכל "שום פלפל ושמן זית" בערוץ הראשון, "עושים שוק" בערוץ 2, "קפטן קוק" בערוץ 10, "עושים חג" בערוץ 3, "גיל חובב והתוספות" בערוץ 3, "מצעד האוכל הישראלי" בערוץ 2, "המנה של המדינה" שמשודרת בערוץ 2,"השף המעופף" בה הוא ביקר במטבחן של שבע מדינות בשלוש יבשות והתחרה בשפים המקומיים ועוד.
בשנת 2011 הגיש בערוץ 23 את התוכנית "עניין של טעם" בה התארח בביתם של אנשים ש"יש להם מה להגיד על ספרים, ועל העולם בכלל", בישל מאכלים מתוך קלאסיקות ספרותיות ולקח את מרואייניו לחנות ספרים בה הם קיבלו והסבירו את בחירתם בשלושה ספרים. באותה שנה החל להגיש בגלי צה"ל את "ציפורי לילה מתרוננות".
בשנת 2014 הגיש בערוץ 23 את התוכנית "ארוחות שעשו היסטוריה" בה עסק בכל פרק באישיות או במאורע היסטורי. התוכנית משלבת מתכונים שקשורים לתקופה ההיסטורית בה עוסק הפרק. כחלק מהתוכנית קיים חובב ראיונות עם היסטוריונים, ארכאולוגים ועוד.
חובב הוא בעל הוצאת הספרים "קרפד". מתגורר בתל אביב עם בן זוג ואב לבת שאמהּ היא דבורה פרישברג (כדורסלנית עבר בהפועל חיפה ונבחרת ישראל, בת קיבוץ עין דור).
דודתו (אחות אביו) הייתה הקריינית ראומה אלדר. בת דודתו (אחות אביו, הדסה) היא הזמרת דפנה ארמוני.
בשנים 2015–2017 הושמעה הודעת ביטחון בקולו של חובב בנמל התעופה בן-גוריון.
ב 2019 החל בהגשת הפודקאסט "אוכל ישראל" השייך לרשת עושים היסטוריה. הפודקאסט כולל המלצות על מסעדות, מתכונים וטיפים נוספים.
בסימן ונוס (מיני-סדרה)

עלילה

הסדרה, אשר מבוססת על ספרו המצליח של אורי אדלמן "בסימן ונוס", מספרת את סיפורו של יואב (ג'וב) נוימן (יהודה לוי), כוכב ישראלי מצליח, המנהל רומנים חד-פעמיים רבים המבוססים אך ורק על סקס עם מספר רב של נשים. עקב הפרסום הרב שלו, נוהג נוימן לבלות עם חברותיו בדירתה של ידידתו הקרובה, שירי נבו (טינקרבל). ערב אחד מתגלה גופתה של נבו ליד דירתה, ונוימן נוכח להיות החשוד העיקרי בחקירתו של השוטר ינון הראל (גורי אלפי), חוקר מתחיל הנחוש להוכיח כי הוא האשם. נוימן, שהיה עד נקודה זו חסר דאגות ונהנתן, עובר תהליכים ותהפוכות כדי להוכיח חפותו, ועל רקע הליכים אלה מפתח סיפור אהבה אמיתי עם נגה כוכבי (נטע גרטי), סיפור המוביל אותו למציאת האשמים האמיתיים.
מתיחת פנים

מתיחת פנים (מוכר גם בשם "הרמת פנים"), הוא טיפול כירורגי למטרות אסתטיקה אשר מטרתו היא הצערת מראה הפנים והעלמת נזקי הזמן כגון: קמטים ועור נפול. מתיחת פנים מתבצעת על ידי מנתח פלסטי, אשר מבצע חתך ברקמת העור על קו התפר שבין האוזניים, השיער והמצח. המנתח מבצע הרמה של רקמת השריר שנפלה עם השנים ולאחר מכן מסלק הכירורג את עודפי העור המיותרים שנוצרים בעקבות הצניחה ותופר בחזרה את הרקמה.

מתיחת פנים בשילוב עם טיפולים נוספים

כיום, בשל הנטייה לבצע טיפול משולב הכולל בתוכו כמה פרוצדרות רפואיות שונות במסגרת אותו הניתוח, מבצעים לא אחת כמה טיפולים נוספים במקביל למתיחת הפנים - הרמת עפעפיים, הרמת גבות, שאיבת שומן, העלמת שקיות מתחת לעיניים, מילוי שפתיים, העלמת צלקות וטיפול בבעיות פיגמנטציה. את הטיפולים הללו עורכים מנתחים פלסטיים אשר מחויבים לעבור הכשרה ככירורגים, אך לא מוטלת עליהם חובה לעבור הכשרה מיוחדת כמנתחים פלסטיים.
אח"י חץ (סער 3)

הספינה בשירות חיל הים

הספינה נבנתה במספנות קונסטרוקסיון מקאניק דה נורמאנדי בשרבורג שבצרפת והייתה אמורה להימסר לישראל בתום בנייתה ואולם אמברגו הנשק שהטילה צרפת על ישראל מנע את העברת חמש הספינות האחרונות לחיל הים של ישראל. בליל 24 בדצמבר 1969  במבצע ספינות שרבורג יצאו הספינות וביניהן אח"י חץ את שרבורג והגיעו לישראל בליל 31 דצמבר 1969.

פעילות ב 1973

ב-1973 הייתה הספינה בפיקודו של רס"ן משה אורון .

ינואר עד ספטמבר

בט"ש - אח"י חץ ביצעה סיורי ביטחון שוטף (בט"ש) למניעת פעילות חבלנית עוינת (פח"ע) בזירת הים התיכון, כולל לאורך חופי סיני עד מבואות תעלת סואץ. למשימות בט"ש הוחלף משגר טילי גבריאל במוצב 2 בתותח אורליקון 20 מ"מ (תצורת פח"ע).

מבצעים נגד ארגוני טרור- הובלת לוחמים לפשיטות שערך צה"ל בערים וביעדי ארגוני טרור בלבנון וביניהם מבצע ברדס 54-55 ו מבצע אביב נעורים.

עליה- פעולות חשאיות להעלאת יהודים מסוריה בדרך הים.

אימונים, לימודים ותרגולים- הביאו את הצוות ליכולות לחימה שבאו לביטוי בפעילות מוצלחת בקרבות הימיים בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים. עם ספינות סער נוספות בשייטת 3, שייטת ספינות הטילים.

מלחמת ים הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים השתתפה אח"י חץ בקרבות ימיים בזירת מצרים ובזירת סוריה ובהפגזות מטרות חיוניות בחופי מצריים וסוריה. אח"י חץ שמשה כספינת פיקוד לכוחות חיל הים בכמה מהקרבות הימיים והפגזות החוף. מפקד שייטת הסטי"לים (מש"ט 3) מיכאל ברקאי היה במי"ק (מדור מרכז ידיעות קרב) שבאח"י חץ והיה מפקד טקטי בשטח. לאחר המלחמה ועד דצמבר 1973 לקחת חלק במבצעי "לינול" לאבטחת השייט בים התיכון וליווי אוניות שהובילו ציוד חיוני לישראל והגנת החופים.

אבטחת השיט בים התיכון

לקראת סיום המלחמה ואחריה נשלחו ספינות הטילים לאבטח אוניות אספקה בדרכן לישראל ממרכז הים התיכון. 96% מכלל הסיוע להשלמת אמצעי הלחימה והמלאים שצה"ל כה נזקק להם עם סיום ולאחר מלחמת יום הכיפורים, הגיע בדרך הים. האספקה הייתה חיונית ביותר לחידוש סדר הכוחות של צה"ל שנשחק מאד בזמן הלחימה. ללא קבלת הטנקים, הנגמ"שים והמטוסים שהובלו באניות סוחר ישראליות ספק אם לצה"ל היו נותרים מספיק כלים ותחמושת לאפשר המשך לחימה. אח"י חץ השתתפה בהפלגות ליוו ואבטחת שייט עם סטי"לים אחרים לאורך כל התקופה. אניות הסוחר הישראליות היו מאוימות בדרכן לארץ על ידי הצי המצרי שהקצה 2 משחתות מדגם סקורי למנוע הגעת האוניות לארץ כבר באזור סיציליה בטווח של כ 2,000 ק"מ מישראל בחושבם ששם יוכלו לשלוט בים. חיל הים אבטח את השיט החיוני למדינה ואפשר הגעתו בבטחה לישראל.

סיום השירות בחיל הים של ישראל

בשנת 1988 הוצאה אח"י חץ משירות חיל הים של ישראל ונמכרה לחיל הים של צ'ילה. הספינה קיבלה את השם LM-33 Covadonga. בשנת 2000 הספינה יצאה משירות בחיל הים של צ'ילה וטובעה כספינת מטרה באימוני ירי טילים.
אבבה ביקילה

ביוגרפיה

ביקילה נולד בכפר ג'טו, בסמוך לעיר מנדידה. בילדותו היה רועה צאן. ב-1952 התגייס למשמר הקיסרי של היילה סלאסי, לאחר שעשה את דרכו ברגל לבירה, אדיס אבבה, מרחק של כ-130 קילומטרים. בעת שירותו במשמר הקיסרי השתתף במשחקי ג'נה (משחק אתיופי הדומה להוקי) וגם בתחרויות אתלטיקה. 
ב-1956 השתתף ביקילה בן ה-24 לראשונה באליפות הכוחות המזוינים של אתיופיה, שם הפתיע כשסיים במקום הראשון את ריצת המרתון הרשמית הראשונה שלו. תוצאה זו זיכתה אותו בכרטיס לאולימפיאדת רומא. המאמן השוודי אוני ניסקנן, שבידו הפקידו האתיופים את הכנת הרצים למשחקים האולימפיים, זיהה את כישרונו וקידם אותו.

רומא 1960

ניסקנן בחר עבור ביקילה את האסטרטגיה המנצחת ברומא. ביקילה רץ את רוב המרוץ כשהוא צמוד ליריבו העיקרי, ראדי בן עבד א-סלאם ממרוקו, במרחק רב לפני שאר הרצים. במרחק של כקילומטר מקו הסיום, כשחלפו על פני האובליסק של אקסום (אותו שדדו האיטלקים מאתיופיה), האיץ ביקילה והתרחק מיריבו, בדרך למדליית זהב היסטורית ולשיא עולם חדש (אם כי עד 2004 לא הוכרו שיאי עולם במרתון, והוכרו רק "זמנים מיטביים") - 2:15:16 שעות.
את שיא העולם הזה קבע ביקילה כשהוא רץ יחף. אף אחת מהנעליים שהוצעו לו לא התאימה לרגליו (השטוחות לגמרי), והוא החליט מספר שעות לפני הזינוק לרוץ יחף. לאחר הזכייה אמר שעשה זאת כדי "שהעולם ידע [שארצו] אתיופיה תמיד ניצחה בנחישות ובגבורה". כששב הביתה חיכתה לו קבלת פנים השמורה לגיבורים לאומיים, הן מצד הקיסר והן מצד ההמונים.
בתחילת שנות האלפיים, הוקם בעיר לדיספולי באיטליה גשר להולכי רגל על שם ביקילה לציון זכייתו בזהב ברומא הסמוכה.

טוקיו 1964

ביקילה לא הרבה להתחרות בארבע השנים שבין אולימפיאדת רומא לאולימפיאדת טוקיו. 40 יום קודם לטוקיו לקה במקרה חמור של דלקת התוספתן, באמצעה של ריצת אימון. למרות זאת, הצליח להחלים ולנצח בשנית במרתון האולימפי, כשהוא מקדים בלמעלה מארבע דקות את בזיל היטלי הבריטי ואת קוקיצ'י צובריה היפני, שזכו בכסף ובארד, בהתאמה. ארבע שנים לאחר שתמונתו של הרץ היחף התפרסמה ברחבי העולם, הופיעה כעת במקומה דמותו של ביקילה, נועל נעליים, ומבצע תרגילי התעמלות בתום הריצה המתישה, תצוגה שהמחישה את יכולתו הפיזית להמשיך ולרוץ עוד ועוד. כמו כן שבר שוב את שיא העולם (שעבר בינתיים להיטלי) והעמיד אותו על 2:12:11.2 שעות (כאמור, זמן זה הוכר כזמן מיטבי ולא כשיא עולם רשמי).

אחרית ימיו

בשובו לאתיופיה מיפן העניק לו הקיסר במתנה רכב מסוג חיפושית. באולימפיאדת מקסיקו (1968) ניסה להגן שוב על תארו האולימפי, אולם נפצע תוך כדי הריצה ולא הצליח לסיימה. ב-1969 היה מעורב בתאונת דרכים, שכתוצאה ממנה נותר משותק ברגליו. בשנים לאחר מכן התחרה מעת לעת במרוצים לנכים, כמו גם בענפי ספורט אחרים. 
באוקטובר 1973 מת באדיס אבבה בגיל 41 משטף דם מוחי, שנבע מסיבוכים שמקורם בתאונת הדרכים שעבר ארבע שנים קודם לכן. יום אבל לאומי הוכרז באתיופיה עם מותו, והוא נקבר בהלוויה ממלכתית בנוכחות הקיסר וקהל של עשרות אלפים. על שמו נקרא האצטדיון הלאומי באדיס אבבה.
מקדם התקבצות

מקדם התקבצות (Clustering coefficient) הוא מונח בתורת הגרפים שהגו דאנקן וואטס וסטיבן סטרוגאטס, בשעה שהנחה האחרון את הראשון, בעבודת דוקטורט, במתמטיקה שימושית. מקדם ההתקבצות הוא מדד למידת ההצטברות לצבירים בגרף, ושימש אותם בעבודתם על עולמות קטנים.

הגדרות עזר

גרף מוגדר כאוסף של  צמתים , ואוסף של קשתות , כך ש־ היא קשת בין  ו־. בהמשך נניח ש־‏,  ו־ חברים ב־.
הסביבה  של הצומת  מוגדרת כקבוצת הצמתים המחוברים אליו ישירות: .
הדרגה של הצומת , היא מספר הצמתים המחוברים אליו ישירות, או מספר הצמתים בסביבתו, ותסומן .

הגדרת מקדם ההתקבצות

מקדם ההתקבצות  של הצומת , הוא היחס בין מספר הקשתות בסביבה של  למספר הקשתות האפשריות בסביבתו (מספר הקשתות שהיו בסביבה, אילו היא הייתה גרף מושלם).
עבור גרף בלתי-מכוון, מספר הקשתות האפשריות הוא  - טור חשבוני (סכום של סדרה חשבונית) מ־0 עד . זאת מאחר שלצומת ה־ יש  קשתות אפשריות, לצומת ה־ יש  קשתות אפשריות (הקשת עם הצומת ה־ כבר נספרה), וכך הלאה, עד שלצומת האחרון נותרות 0 קשתות אפשריות. כלומר, בכל סביבה  בגרף בלתי מכוון יש  קשתות אפשריות. לכן, מקדם ההתקבצות  יהיה נתון על ידי:
הביטוי במכנה מציין את מספר הקשרים האפשריים בסביבה , בעוד שהביטוי במונה מציין את גודל קבוצת הקשתות , כך ש־ ו־ שייכים ל־ (כלומר, חלק מהסביבה של ), ו־ שייך ל־ (כלומר, קשתות שאכן קיימות בגרף).
בגרף מכוון המצב דומה, אלא שעבור כל קשת בודדה  בגרף הבלתי-מכוון, קיימות שתי קשתות "מקבילות" בגרף המכוון:  ו־. לכן, מספר הקשתות האפשריות בגרף המכוון כפול ממספר הקשתות האפשריות בגרף הבלתי-מכוון. כלומר הביטוי למקדם ההתקבצות של צומת  יהיה:
אם מקדם ההתקבצות של צומת מסוים, , שווה ל־1, זה אומר שהסביבה שלו, , היא גרף מושלם, וכל הצמתים בה מחוברים זה לזה. אם מקדם ההתקבצות שלו הוא אפס, משמעות הדבר היא שהדרך היחידה לעבור בין שני צמתים בסביבה שלו היא דרכו - הוא היחיד שמחזיק את הסביבה מחוברת.
מקדם ההתקבצות של הגרף כולו, נחשב לממוצע מקדמי ההתקבצות של כל הצמתים בגרף: . בסוציולוגיה הגודל הזה מכונה לעיתים "fraction of transitive triplets", אם כי עשויה להיות לו משמעות מתמטית שונה לעיתים: היחס בין מספר הקשתות הקיימות למספר הקשתות האפשריות בגרף כולו.
באיור משמאל מוצגת סביבה בת 3 צמתים של הצומת המסומן, ומקדם ההתקבצות בקונפיגורציות שונות של קשתות: אם קיימות כל שלוש הקשתות, מקדם ההתקבצות הוא 1, אם קיימת קשת אחת מתוך שלוש, מקדם ההתקבצות הוא שליש, ואם אף צומת בסביבה של הצומת המסומן איננו מחובר לאחרים, מקדם ההתקבצות של הצומת המסומן הוא 0.
קנת' וילסבאק

ביוגרפיה

וילסבאק נולד לאב ששירת בצבא וגדל במקומות שונים בהם הוצב אביו כולל באלסקה. ב-1985 סיים לימודיו באוניברסיטת פלורידה במסגרת תוכנית הכשרת קציני המילואים של חיל האוויר. 
עבר קורס טיס בבסיס חיל האוויר לפלין שבטקסס. שירת כטייס ומדריך טיסה על מטוסי F-15 איגל בטייסת הקרב הטקטית 94, כמדריך טיסה ומנהל צוות ניסויים על ראדאר המטוס בטייסת הניסויים 84 בבסיס טינדול שבפלורידה, וכקצין מערכות נשק וטקטיקה בטייסת הקרב 44 בבסיס קאדנה שביפן. שימש עוזר מפקד פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. לאחר לימודים במכללת המלחמה של הצי שימש עוזר קצין אג"ן וקצין אג"ם בטייסת הקרב 19 באלסקה. בשנים 2000–2002 פיקד על הטייסת. הוא השתתף במבצעים לאכיפת אזור אסור לטיסה בעיראק.
ביולי 2003 מונה לקצין אג"ם במרכז המבצעים האוויריים של פיקוד מרכז בבסיס אל-עובייד שבקטר. בספטמבר 2004 מונה למפקד להק המבצעים 33 בבסיס אלגין בפלורידה. במאי 2006 מונה למפקד כנף 53 בבסיס המפעילה מגוון טייסות תקיפה, קרב, תובלה ומסוקים. באפריל 2008 מונה לעוזר קצין אג"ם במטה כוחות האוויר באוקיינוס השקט. 
ביולי 2009 מונה למפקד כנף 18 בבסיס חיל האוויר קאדנה שביפן, באוגוסט אותה שנה קודם לדרגת בריגדיר גנרל. ביוני 2011 מונה לסגן קצין אג"ם בפיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. באפריל 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד כוח המשימה האווירי התשיעי וסגן מפקד כוחות ארצות הברית באפגניסטן. במאי 2014 מונה לקצין אג"ם של פיקוד מרכז. 
באוגוסט 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר ה-11 של ארצות הברית, מפקד אזור אלסקה בפיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה ומפקד פיקוד אלסקה בפיקוד צפון של ארצות הברית. באוגוסט 2018 מונה למפקד חיל האוויר השביעי של ארצות הברית, סגן מפקד פיקוד כוחות ארצות הברית בקוריאה, סגן מפקד פיקוד כוחות נאט"ו בקוריאה ומפקד הפיקוד המשותף לכוחות האוויר של ארצות הברית וקוריאה הדרומית.
במהלך שירותו צבר מעל 3,800 שעות טיסה והשתתף ב-71 משימות מבצעיות. הטיס מטוסי F-15 איגל, F-16 פייטינג פלקון, F-22 ראפטור, T-37 טוויט, T-38 טאלון, ו-‏MC-12W. 
וילסבאק בעל תואר ראשון בתקשורת מאוניברסיטת פלורידה, בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת האווירונאוטיקה אמברי-רידל בפלורידה, בעל תואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, תואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה התעשייתית של הכוחות המזוינים, בוגר קורס בכירים באוניברסיטת הרווארד ובוגר קורס המנהיגות לקצינים בכירים (Capstone) באוניברסיטה לביטחון לאומי.
האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה

האיגוד הישראלי למוסיקולוגיה הוא עמותה שהוקמה בשנת 1967 במטרה לקדם את המחקר המוסיקולוגי בישראל. כל פעילות האיגוד ממומנת בדמי חבר ובתרומות של מוסדות ושל אנשים פרטיים.
האיגוד הוקם בשנת 1967 ביוזמת ישראל אדלר, אשר גם עמד בראשו מספר פעמים. יושבי ראש נוספים באיגוד היו אמנון שילוח, דון הרן, בלה ברובר-לובובסקי, יוסף גולדנברג, מרינה ריצרב, רותם לוז, ואלכס רוזנבלט. באיגוד חברים נציגים מהחוגים למוסיקולוגיה ולחינוך מוסיקלי מכל האוניברסיטאות והאקדמיות למוסיקה בישראל. האיגוד מוציא לאור ירחון בשם "מנעד - מחקרים במוזיקה" וכן מקיים מדי שנה כנס שבו מציגים חוקרים נושאים במוסיקולוגיה, אתנומוסיקולוגיה וחקר החינוך המוסיקלי. 
בכנס שהתקיים בהר הצופים ביוני 2008 דנו המשתתפים, בהנחיית יושבת ראש האיגוד, אלישבע רגבי, בצורך ב"שיח תומך", ספרות ועיתונות מוזיקלית בעברית, הן מקורית והן מתורגמת, שחסרונה עלול לפגום בהתפתחות הפעילות המוזיקלית בישראל, והוספת ספרי לימוד בתחום המוזיקה. המלחינה ציפי פליישר הציעה לשלב אמצעים אמנותיים-מוזיקליים בהוראת הסיפור התנכ"י על משפט שלמה והמוזיקולוגית שולמית מרום סיפרה על מחקרה בנושא "שירי תל אביב בתקופת המנדט הבריטי", לעומת שירי ההתיישבות והציונות.
הכנס של שנת 2010, שהתקיים בתאריכים 4 ו-5 ביולי, עסק במוזיקה ישראלית קלאסית, במוזיקה יהודית, במוזיקה קלאסית ומודרנית, בגישות היסטוריות ותאורטיות. כן עסק הכנס בחינוך מוזיקלי ובקשר בין המוזיקה לספרות. בכנס השתתפו שלושה מרצים מארצות הברית. הוקדשו מושבים לזכר חברים שהלכו לעולמם: פרופסור יוסף טל, פרופסור ישראל אדלר וד"ר ארז רפופורט. בין השאר השתתפו בכנס חוקרים בראשית דרכם. הכנס התקיים באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים, פרט למושב לזכר פרופסור אדלר, שהתקיים בבית הספרים הלאומי.
מאז שנת 2014 עורך האיגוד שני כנסים בשנה. 
יו"ר האיגוד הוא אלון שב (אוניברסיטת חיפה).
רולנד האציל אל המגדל האפל קרב

רולנד האציל אל המגדל האפל קרב (באנגלית: Childe Roland to the Dark Tower Came) היא פואמה אפית פרי עטו של המשורר האנגלי רוברט בראונינג אשר נכתבה בשנת 1855. שמה של הפואמה, שיוצרת למעשה גם את השורה האחרונה בה, היא שורה מתוך הטרגדיה של ויליאם שייקספיר המלך ליר, ולטענתו של בראונינג הפואמה הופיעה בשלמותה בפניו בחלום.
בראונינג מגולל את סיפור מסעו של רולנד אל המגדל האפל בפואמה בעלת 34 בתים של 6 שורות כל אחד. הפואמה משובצת מוטיבים סיוטיים ורקע ריאליסטי יותר מכלל עבודותיו האחרות של בראונינג במהלך חייו, ונחשבת ליצירה המורכבת ביותר שלו.
השם "רולנד" והשימוש במינוח העתיק "Childe" ("אדם צעיר בן למשפחת אצולה" או "אביר אשר טרם נבחן") מרמזים כי גיבורה של הפואמה הוא גיבורה של שירת רולאן, שיר אבירים צרפתי עתיק מהמאה ה-12.
הפואמה נפתחת בתהיתו של רולנד לגבי אמינותו של אדם אשר מכוונו אל המגדל האפל. בראונינג אינו מספר מחדש את סיפורו של רולאן כי אם תחילת סיפורו הוא במקום בו שייקספיר הפסיק ב"מלך ליר". רולנד הציני והקודר מחפש אחר המגדל האפל ועובר קשיים שונים בדרכו, אף על פי שמרבית המכשולים נוצרים מדמיונו.
כמו כן, הפואמה שימשה השראה לסופר סטיבן קינג בכתיבת סדרת המגדל האפל בה גיבורה של הסדרה שמו רולנד אשר תר אחר מגדל אפל.