google/wiki40b huggingface dataset:
הקרב על הוויסלה

רקע היסטורי

ב-1 בספטמבר 1914 פתחו הרוסים במתקפה בגליציה ותוך זמן קצר אילצו את הצבא האוסטרו-הונגרי לסגת נסיגה עמוקה. מבצר פשמישל נשאר נצור מאחורי קו החזית במשך 133 יום. כדי לעזור לאוסטרו-הונגרים ולעצור את האיום שהרוסים ימשיכו לכיוון האזור התעשייתי בשלזיה, הורה הרמטכ"ל הגרמני אריך פון פלקנהיין לגנרל פאול פון הינדנבורג להעביר כוחות מפרוסיה המזרחית ולהתחיל במתקפה על הרוסית בסביבות ורשה.

הקרב

הינדנבורג פתח במתקפה ב-29 בספטמבר 1914 כשהוא עומד בראש ארבעה קורפוסים גרמניים, ולמחרת הצטרפה אליו הארמייה האוסטרו-הונגרית הראשונה בפיקוד ויקטור דנקל. בתחילה הופתעו הרוסים ונסוגו תוך שהם סובלים אבידות ו-7.000 שבויים.
ב-9 באוקטובר 1914 הגיע הינדנבורג לנהר ויסלה והיה במרחק של 19 ק"מ מורשה. כאן החלה המתקפה לדעוך. הרוסים ריכזו כוח גדול והחלו במתקפת נגד. מחוסר אפשרות לקבל תיגבורות החליט הינדנבורג ב-17 באוקטובר 1914 להפסיק את המתקפה ולסגת.
צ'קוטי

רקע

צ'קוטי נולד בשנת 2329. כילד, הוא לעיתים קרובות התמרד נגד החינוך האינדיאני בשבט אביו קולופק, עם המסורות הרוחניות והתרבותיות שלהם, שלפעמים הוא מצא אותן נוקשות מדי. הוא חלם על קבלה לאקדמיה של צי הכוכבים, ולבסוף הצליח סוף סוף להתקבל בגיל 15, בחסותו של קפטן סולו. הוא למד באקדמיה של צי הכוכבים בשנים 2344-2348, ובמסגרת לימודיו עסק בספורט האגרוף.
במהלך שירותו בצי הכוכבים, צ'קוטי הוצב כמדריך באימונים הטקטיים המתקדמים של צי הכוכבים והגיע לדרגת לוטננט-קומנדר. זה עשוי להיות התייחסות לדבריה של רו לארן, כי המדריך שלה לאימונים טקטיים, קצין בדרגת לוטננט-קומנדר, עזב את צי הכוכבים על מנת להצטרף אל המאקי. על אף שהדבר לא נאמר בצורה מפורשת בסדרה, על פי הביוגרפיה הרשמית של צ'קוטי באתר האינטרנט הרשמי של מסע בין כוכבים, הוא היה המדריך של רו לארן באימונים הטקטיים המתקדמים.
בשנת 2370, כוכב הבית של צ'קוטי שנמצא באזור המפורז הועבר לריבונות הקרדאסים, בהתאם להסכם בין הפדרציה וקרדאסיה. הוא התפטר מצי הכוכבים והצטרף לקבוצה בדלנית המכונית מאקי. במהלך הזמן בו לחם בקרדאסים, צ'קוטי גייס לתא שלו את ב'לאנה טורס, חצי אנושית / חצי קלינגונית, אשר הפכה למהנדסת הראשית שלו. הוא גם צירף את הבאג'ורנית ססקה והשניים היו מעורבים במערכת יחסים רומנטית במשך זמן. עם זאת, ללא ידיעתו של צ'קוטי, ססקה הייתה בעצם מרגלת קרדאסית, ששונתה חיצוני בניתוח, על מנת להסתנן אל שורות המאקי.

מסע בין כוכבים: וויאג'ר

צ'קוטי היה הקפטן של הואל ז'אן, כלי טיס אשר הושמד לאחר שהועבר, יחד עם וויאג'ר, אל רביע דלתא. קפטן קת'רין ג'יינוויי, מפקדת וויאג'ר, הציעה לצוות הואל ז'אן הזדמנות לשרת בספינה שלה, ומינתה את צ'קוטי לקצין הראשון שלה, בדרגת שדה של לוטננט-קומנדר. בסופו של דבר, ג'יינוויי וצ'קוטי הפכו לחברים קרובים, אם כי הם חוו ביניהם מתח רומנטי כשמצאו עצמם במצב של בידוד שכפה על עצמו על כוכב לכת זר, לאחר שנדבק בוירוס קטלני. לאחר מספר שבועות על פני כוכב הלכת, אנשי צוות וויאג'ר מצליחים למצוא תרופה, והשניים חוזרים לספינה.
לקראת סופו של מסעה של וויאג'ר ברביע דלתא, שנמשך כ-70 שנה, שבע מתשע, הבורג לשעבר, בוחרת בצ'קוטי להיות מושא אהבתה, כחלק מגילויה של אנושותה. בעתיד חלופי, שבע מתשע וצ'קוטי מתחתנים, אך היא מתה עוד בטרם וויאג'ר מגיעה הביתה; צ'קוטי נפטר בשנת 2394.
דמותו של צ'קוטי היא נוכחות מאחדת על סיפון וויאג'ר. הוא אהוב וזוכה להוקרה, הן על ידי אנשי הצוות המשתייכים לצי הכוכבים והן על ידי אנשי הצוות שהם אנשי מאקי לשעבר. כקצין ראשון, הוא משמש לעיתים קרובות כחונך לאנשי צוות הזוטרים וכמתווך בין אנשי צוות הזוטרים לבין הקפטן. צ'קוטי הוא צמחוני.
אפעס

אפעס הוא עיתון סאטירי שהופץ בדואר אלקטרוני, לאחר מכן הפך למדור סאטירי בעיתון "הארץ" ובהמשך עבר ל"ידיעות אחרונות". 
ראשיתו של "אפעס" (ביידיש - עפעס, "דבר מה, דבר, משהו, מאומה, קרט, שמץ, כלום", כפי שמסביר אפעס) בעיתון מקוון שנוסד בשנת 2000 על ידי שלושה כותבים צעירים ופורצי דרך בתקשורת הדתית-חרדית - ידידיה מאיר, יאיר חסדיאל וקובי אריאלי, שמטרתו הייתה יצירת במה ייחודית בה יוכלו הכותבים להביע באופן סאטירי את מה שנבצר מהם לכתוב באמצעי התקשורת החרדיים ולקיים בכך גם דיאלוג יצירתי עם כותבים אחרים מהתקשורת, הן הדתית-חרדית והן החילונית הכללית.
כעיתון מקוון, התייחד "אפעס" בסאטירה החריפה ופרועה, וכהכרזת יוצריו - "א-פוליטיקלי קורקט", על המציאות הישראלית ועל יחסי דתיים-חילוניים, בדיאלוג הפנימי הברנז'אי שיצר בין אנשי תקשורת דתיים וחילוניים, ובאופן הפצתו - נשלח בדואר אלקטרוני לרשימה מצומצמת של משפיעים בתקשורת הישראלית, דבר אשר יצר סביבו הילה של מועדון קוראים יוקרתי סגור. בין השנים 2000-2004 היה אפעס מהניוזלטרים המשפיעים על התקשורת הישראלית] וקטעים ממנו צוטטו בה לעיתים קרובות. אל שלושת הכותבים הקבועים הצטרפו מדי פעם גם אורי אורבך, שהרה בלאו, ג'קי לוי, ואנשי תקשורת נוספים, ואף שלי יחימוביץ' פירסמה רשימה בבמה ייחודית זו.
הצלחתו של "אפעס" סללה את דרכם של כותביו אל ליבה של התקשורת הישראלית. קובי אריאלי החל לכתוב ב"מעריב" ולהופיע בתוכניות שונות בערוץ 10 ובערוץ 2. יאיר חסדיאל שימש כתסריטאי של הטלנובלה החסידית הראשונה "החצר" אשר שודרה בערוץ התכלת ובערוץ 10 ולבסוף הפך לשופט. בשנת 2004 הציע עורך מוסף "הארץ", רוגל אלפר, שנמנה עם מנויי "אפעס" בגירסת הניוזלטר, לחברי "אפעס" להפוך את הפרויקט למדור הסאטירה הקבוע של מוסף "הארץ". קבלתה של ההצעה גרמה לכך שקובי אריאלי, אשר הצטרף לא מכבר למערכת עיתון מעריב, פרש מכתיבת "אפעס", והותיר את המלאכה בידי שני חבריו, כאשר ידידיה מאיר משמש כעורך המדור ויאיר חסדיאל ככותב הראשי שלו. 
המעבר של אפעס מניוזלטר למדור שבועי במוסף הארץ שינה את אופיו. מרשימות סאטיריות הנוגעות בעיקר למתח בין העולם הדתי והחילוני הוא הפך למדור של אבחנות סאטיריות קצרות על המציאות הישראלית בכללה, תוך שימוש בעיקר בציטוטים מדומים.
בשנת 2008 עבר המדור ממוסף השבת של עיתון הארץ למוסף של עיתון "ידיעות אחרונות". במאי 2016 הודיע מאיר על כוונתו להפסיק את פרסום המדור עקב תחושת מיצוי.
מערכת אפעס כוללת, חוץ מידידיה מאיר, את נילי אושרוב, גיל כוכב ואת עקיבא נוביק. בין כותבי המדור נמצאים אריאל זנג, יאיר בורוכוב, דודי אינהורן, אסף בר-שי, יצחק טסלר, ישראל בלק, אריה יואלי, אריאל פלקסין (עידן שגיב), יובל שוקרון, שוקי ברקן, דוד טייב, מנדי פרומר, יוני שטרק, מורן פרארו ואחרים.
רמון אוליבר

רמון אוליבר (בצרפתית: Raymond Oliver; ‏27 במרץ 1909, לאנגון - ‏5 בנובמבר 1990, פריז) היה שף צרפתי ומחבר ספרי בישול.

ביוגרפיה

אוליבר למד לבשל בלאנגון (גסקוניה) אצל אביו שהיה מלונאי. לפני מלחמת העולם השנייה הוא עבד במספר מסעדות צרפתיות, בהן אלפ ד'ואז. החל מ-1948 הוא עמד בראש מסעדת לה גראן ופור בפאלה רויאל בפריז. לואי וודאבל, הבעלים של מסעדת מקסים, היה הבעלים של המסעדה, שהייתה סגורה מאז 1905, רכש אותה אחרי המלחמה ושיפץ אותה עבור אוליבר. היא הייתה אחת המסעדות הפריזאיות המפורסמות ביותר בשנות החמישים והשישים ומקום מפגש פופולרי לפוליטיקאים, תעשיינים, ידוענים ואמנים, בכללם קולט וז'אן קוקטו שחי בפאלה רויאל. ב-1953 רמון אוליבר קיבל שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום, עליהם שמר עד לשנת 1980. 
ב-1953 אוליבר הנחה תוכנית בישול בטלוויזיה הצרפתית, "Art et magie de la cuisine" (האמנות והקסם במטבח), שהצליחה מאוד, הוא העביר אותה במשך 14 שנה ביחד עם קאתרין לאנז'ה. ב-1956 הוא ייסד ביחד עם שפים פריזאיים אחרים את איגוד המסעדות השולחנות הגדולים בעולם (Traditions & Qualité - Les Grandes Tables du Monde). ב-1976 הוא היה אחד מאחד עשר השופטים ב"שיפוט של פריז" (judgement of Paris). 
בדצמבר 1983 התבצע בגראן ופור פיגוע חבלני בו נפצעו 12 אנשים. ב-1984 מכר אוליבר את המסעדה לקבוצת טטינג'ה ופרש לפנסיה. 
אוליבר כתב 30 ספרי בישול. הוא היה אספן של ספרי בישול והיו לו למעלה מ-3000 ספרים באוסף, כמה מהם נשמרו היום תחת האקס ליבריס "Rouvier de Vaulgran".
בנו, מישל אוליבר, גם הוא שף ומחברם של ספרי בישול. בתו, שנטל אוליבר, היא גם היא טבחית.
קברו של רמון אוליבר נמצא בבית הקברות פר לשז בפריז.
דני מקברייד

ביוגרפיה

מקברייד נולד בסטייטסבורו, ג'ורג'יה שבארצות הברית למשפחה נוצרית-בפטיסטית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבו של אמו היה יהודי. הוא גדל והתחנך בווירג'יניה עם אביו חורג ועם אימו קת'י רודי, שבין השאר הייתה נושאת דרשות בכנסיות וממחישה אותן עם בובות. שני הוריו עובדים כתומכים אזרחיים בבסיס חיל הנחתים קוונטיקו.
למד באוניברסיטה לאמנויות בצפון קרוליינה (UNCSA).

קריירה

ב-2003 השתתף בסרט הראשון שלו "All the Real Girls" בתור באסט-אס.
ב-2006 כיכב בסרט הקומדיה "The Foot Fist Way" בתור פרד סימונס.
ב-2007 שיחק בסרט הקומדיה "הוט רוד" בתור ריקו, לצד אנדי סמברג. לאחר מכן, גילם את מרטין בסרט הקומדיה "אשת החלומות" בו מככב בן סטילר.
ב-2008 שיחק בתור דון בסרט הקומדיה "דרילביט טיילור" ("שומר ראש במבצע") בו מככב אוון ווילסון. לאחר מכן, כיכב בתור רד בסרט "פיינאפל אקספרס" לצד ג'יימס פרנקו וסת' רוגן.
ב-2009 השתתף גם בסרט הקומדיה "רעם טרופי" בתור קודי מהצוות הוייטנאמי, בו מככבים רוברט דאוני ג'וניור וג'ק בלאק. בנוסף, כיכב בתור ויל סטנטון בסרט הקומדיה "ארץ האבודים" לצד ויל פרל ואנה פריל. לאחר מכן, גילם את מילר בסרט הדרמה הרומנטי "תלוי באוויר" בכיכובו של ג'ורג' קלוני.
בשנים 2009–2013 כיכב בסדרה הקומית "על הפנים" מבית HBO בתור קני פאוורס, אותה הוא יצר ובה הוא גם מפיק בפועל.
ב-2010 דיבב את קולו של פרד מקדייד בסרט האנימציה "גנוב על הירח". לאחר מכן, גילם את לוני בסרט הקומדיה "אל תלחצי אני בדרך".
ב-2011 כיכב בתור טדיאוס בסרט הקומדיה "הוד מעלתך" לצד ג'יימס פרנקו ונטלי פורטמן, ובו מקברייד אחד מהתסריטאים ואף מפיק בפועל. לאחר מכן, דיבב בסרט האנימציה "קונג פו פנדה 2" את וולף בוס.
ב-2013 כיכב בתור דוויין בסרט הקומדיה "30 דקות או פחות" לצד ג'סי אייזנברג ועזיז אנסרי. לאחר מכן, גילם את ורנון טול בסרט הדרמה "בשוכבי גוועת" בו מככב ג'יימס פרנקו. לאחר מכן, כיכב בתור עצמו בסרט הקומדיה "סוף." לצד סת' רוגן וג'ונה היל.
ב-2015 השתתף בתור קולונל פינגרס לייסי בסרט "אלוהה".
ב-2016 דיבב בסרט האנימציה הגס "מסיבת נקניקיות" את חרדל הדבש. לאחר מכן, דיבב בסרט האנימציה "אנגרי בירדס" את בומב, לצד ג'וש גאד ושיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "בקרב מפוקפק".
מאז 2016 מככב בתור ניל גמבי בסדרה הקומית "סגני המנהל" מבית HBO לצד וולטון גוגינס, מקברייד הוא מיוצרי הסדרה ומפיק בפועל.
ב-2017 שיחק בתור טנסי בסרט המדע-בדיוני "הנוסע השמיני: קובננט". בדצמבר אותה שנה שיחק בסרט הדרמה קומי-ביוגרפי "אמן האסון" שביים, הפיק ושיחק בתפקיד ראשי ג'יימס פרנקו. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת גרג ססטרו.
ב-2018 גילם את בעל ההון בסרט הקומי "Zeroville" בו מככב ג'יימס פרנקו, ושיחק באותה שנה בסרט "אריזונה" לצד רוזמרי דה ויט.
ב-2019 דיבב את דמותו של בומב בסרט "אנגרי בירדס - הסרט 2". באותה שנה החל לככב בסדרה הקומית של HBO, "משפחת ג'מסטון" בתפקיד ג'סי ג'מסטון, אב המשפחה, ושיחק בסרטו של ג'יימס פרנקו "זירוויל".

חיים אישיים

מאז 2010 נשוי לג'יה רויז, וב-2011 נולד להם ילד.
עפעף

אנטומיה

לכל עין שני עפעפיים, העפעף העליון (Palpebra superior) והעפעף התחתון (Palpebra inferior). העפעף העליון גדול יותר ונע יותר מהעפעף התחתון.
כל עפעף בנוי ממספר שכבות, כאשר החיצונית עשויה עור והפנימית היא לחמית העפעפיים (Tunica conjunctiva palpebrarum). בין השכבות נמצא מִרְדַּד העפעפיים (Tarsus), רצועת רקמת חיבור צפופה ברוחב של כשני סנטימטר וחצי התומכת בעפעף ושומרת על צורתו. בין המרדד לעור עוברים סיבי שריר העין החוגי.
בתוך מרדד העפעפיים נמצאות בלוטות המרדד (Glandulae tarsales), סוג של בלוטות חלב המפרישות לשפת העפעף חומר שומני המונע התאדות ונזילה של הדמעות ומהעפעפיים להידבק זה לזה.
עוד בשפת העפעף נמצאים הריסים (Cilia), וכן בלוטות הריסים (בלוטות חלב).
מקום מפגש העפעפיים בצדדים מכונה שְׁלִיבַת העפעפיים התיכונה (Commissura medialis palpebrarum) ושליבת העפעפיים הצידית (Commissura lateralis palpebrarum), וקו מפגש העפעפיים הסגורים מכונה סדק העפעפיים (Rima palpebrarum). בדרך כלל סדק העפעפיים הוא אופקי.
בשליבת העפעפיים התיכונה נמצא אגם הדמעות (Lacus lacrimalis) ובתוכו תלתול הדמעות (Caruncula lacrimalis), צידי להם קמט הלחמית הסהרוני (Plica semilunaris conjunctivae), קפל שהוא שריד לעפעף שלישי שנעלם עם אבולוציית האדם. צידי לקמט הסהרוני נקודות הדמעות (Punctum lacrimale), אחת בעפעף העליון ואחת בתחתון. נקודות הדמעות הן פתחים לצינוריות הדמעות ודרכן מפונות הדמעות לשק הדמעות ובהמשך לחלל האף.
ננסי ליברמן

ביוגרפיה

ליברמן נולדה בברוקלין, ניו יורק, לג'רום ולרנה ליברמן. משפחתה עברה בהמשך לקווינס בניו יורק, והוריה התגרשו. מגיל צעיר שיחקה במגוון משחקי כדור, עד שבחרה להתמקד בכדורסל. לאורך ילדותה נהגה לשחק בקבוצות בנים, ורק בבית הספר התיכון נכנסה לקבוצת כדורסל בנות. כבר אז נחשבה לאחת הכדורסלניות הבולטות במדינה, ובגיל 17 זומנה לנבחרת ארצות הברית בכדורסל נשים. היא בלטה במשחקי הנבחרת במסגרת המשחקים הפאן-אמריקאיים של 1975, ותרמה לזכיית הנבחרת במדליית זהב; ב-1979 זכתה עם הנבחרת במדליית כסף במסגרת משחקים אלו. גם באולימפיאדת מונטריאול (1976) תרמה לזכיית הנבחרת במדליית כסף, ובכך הייתה לכדורסלנית הצעירה ביותר שזכתה במדליה אולימפית. 
בשנים 1976–1980 למדה ליברמן לתואר בלימודים בינתחומיים באוניברסיטת אולד דומיניון בנורפוק, שבווירג'יניה שם שיחקה בקבוצת הנשים של האוניברסיטה. בתקופה זו זכתה קבוצתה פעמיים באליפות האתלטיקה הבין-אוניברסיטאית לנשים (במסגרת איגוד AIAW), ופעם אחת באליפות הטורניר הלאומי לנשים (במסגרת איגוד WNIT). בתקופה זו הייתה הראשונה שזכתה פעמיים ב"פרס וייד" של איגוד NCAA לכדורסלנית הטובה ביותר של שנת 1979 ו-1980. ליברמן זכתה בתקופה זו לכינוי "ליידי מג'יק", על שם אחד הכדורסלנים הטובים בארצות הברית, מג'יק ג'ונסון. היא קבעה מספר שיאים במהלך משחקיה במכללות, בהם שיא במספר האסיסטים לקריירה במכללות (961 אסיסטים), שנכון ל-2011 עדיין לא נשבר.
לאחר סיום לימודיה, שיחקה ליברמן במספר קבוצות במסגרת מקצוענית, בהן "דאלאס דיימונדס" במסגרת ליגת הנשים WBL, במסגרת ליגת גברים בשם USBL, וכן במסגרת קבוצת הראווה הגברית "Washington Generals", בה הכירה את השחקן טים קליין, לו נישאה ב-1988; הם התגרשו ב-2001. לאורך הקריירה המקצוענית שלה זכתה להערכה ולפרסים. ב-1997, לאחר שהוקמה ליגת הנשים WNBA, שיחקה בקבוצת "פיניקס מרקורי", ובגיל 39 הפכה בכך לשחקנית המבוגרת ביותר ששיחקה במסגרת ליגה זו. 
ב-1998 החלה בקריירת אימון; היא הייתה המאמנת הראשית והמנכ"לית בקבוצת הנשים "טלסה שוק". לאחר שלוש שנים נאלצה לעזוב, לאחר שהואשמה על ידי שחקניות בקבוצה בקיום קשר מיני עם השחקנית אנה דה'פורג'. היא עברה לתחום העיתונות ושימשה כפרשנית ספורט ברשת הטלוויזיה ESPN.
ב-2008, בגיל 50, חתמה באופן סמלי על חוזה של שבעה ימים עם קבוצת "דטרויט שוק", ואף שיחקה במסגרת הקבוצה משחק אחד, ובכך שברה את השיא שקבעה בעצמה כשחקנית המבוגרת ביותר בליגת הנשים. ב-2009 החלה לאמן את קבוצת "טקסס לג'נד", במסגרת הליגה החצי-מקצוענית NBDL, ובכך הפכה לאישה הראשונה שאימנה קבוצת כדורסל גברים. נכון ל-2011 היא ממשיכה לאמן קבוצה זו, וכן מארגנת מדי קיץ מחנה אימונים בכדורסל לבנים ובנות בסמוך למקום מגוריה, דאלאס שבטקסס. 
בנה, טי ג'יי קליין , הוא שחקן כדורסל. קבוצתו הנוכחית היא הפועל חולון. 
על שמה נקרא "פרס ננסי ליברמן" של ארגון רוטרי מדטרויט, המוענק מדי שנה החל משנת 2000, לכדורסלניות קולג' מצטיינות בתפקידי רכז.
אלדוס האקסלי

ביוגרפיה

האקסלי נולד בעיירה גודלמינג שבמחוז סארי בדרום אנגליה. בנו של הסופר לאונרד האקסלי ואשתו הראשונה ג'וליה ארנולד, אחיו למחצה של אנדרו האקסלי, ונכדו של הביולוג תומאס האקסלי. אמו ג'וליה מתה בשנת 1908, כאשר אלדוס היה רק בן ארבע עשרה. שלוש שנים לאחר מכן סבל ממחלה שפגעה קשות בראייתו. מצב של כמעט עיוורון פסל אותו מלשרת במלחמת העולם הראשונה. לאחר שראייתו שבה אליו, הוא לימד ספרות אנגלית בבייליול קולג' שבאוקספורד.
האקסלי השלים את הנובלה הראשונה שלו (אשר לא ראתה אור) בגיל שבע עשרה והתחיל לכתוב באופן מקצועי בתחילת שנות העשרים שלו. הוא כתב נובלות על הצדדים הלא-אנושיים בתהליך ההתפתחות המדעי, המפורסמת שבהם היא "עולם חדש מופלא", וכמו כן על נושאים פציפיסטיים (כגון "עיוור בעזה"). האקסלי הושפע מאוד מפ. מאתיאס אלכסנדר, וכלל אותו ב"עיוור בעזה".
במשך מלחמת העולם הראשונה העביר האקסלי את רוב זמנו באחוזת גארסינגטון, ביתה של אוטולין מורל. מאוחר יותר, תיאר באופן קריקטוריסטי בספרו Crome Yellow (1921 את סגנון החיים באחוזה, אך נשאר בקשרי ידידות עם המשפחה. הוא נישא למריה ניס, שאותה פגש בגארסינגטון. אף שהיו אלה נישואין מאושרים וארוכים (שהניבו בן אחד, מתיו, מדען) היה הקסלי מעת לעת מעורב בפרשיות קצרות עם מאהבות, הנודעת בהן - ליידי ננסי קאנראד. 
האקסלי עבר ללאנו שבקליפורניה ב-1937, אך בניגוד לחברו הפילוסוף ג'רלד הרד, שהצטרף אליו, הוא לא קיבל אזרחות, מאחר שסירב לשייך את תפיסתו הפציפיסטית לאמונה דתית. בשנת 1938 הוא התחבר עם ג. קרישנמורטי, שאת תורתו העריץ. הוא נעשה מאמין בדת ההינדואיזם במעגל של הסוואמי פראבהוונאדה, ובנוסף הכניס את כריסטופר אישרווד למעגל זה.
האקסלי החל לעסוק במדיטציה ונעשה צמחוני. לכן, עבודותיו הושפעו רבות ממיסטיקה ומניסיונו בסם ההזיות מסקלין, שאותו הכיר באמצעות הפסיכיאטר שלו האמפרי אוסמונד ב-1953. התנסויותיו של האקסלי בסם הפסיכדלי מתוארות במאמרים "דלתות התודעה"  (The Doors of Perception) ו"גן עדן שאול" (Heaven and Hell). המאמר הראשון נקרא בהשראת שירו של ויליאם בלייק, שכתב "כאשר דלתות התודעה נקיות, כל הדברים נראים כפי שהם, אינסופיים." אותו שיר היווה השראה לשמה של להקת הרוק "הדלתות". חלק מכתביו בנושא הפסיכדליה נקראו רבות על ידי ההיפים הראשונים. אשתו מריה מתה מסרטן השד ב-1955, ובשנת 1956 נישא בשנית ללורה ארצ'רה (האקסלי).
בשנת 1960 אובחן האקסלי כחולה סרטן הגרון. בשנים הבאות, בעוד בריאותו מידרדרת, הוא כתב את הנובלה Island, ונתן הרצאות על "הפוטנציאל האנושי" במוסד אסאלן שבקליפורניה. רעיונותיו היוו את היסוד להקמת תנועת הפוטנציאל האנושי. בנאום שנתן בשנת 1961 בבית הספר לרפואה של קליפורניה בסן פרנסיסקו, אמר האקסלי: "בדור הבא בערך תהיה שיטה תרופתית לגרום לאנשים לאהוב את השעבוד שלהם וליצור דיקטטורה ללא דמעות, כלומר יצירת מעין מחנה ריכוז ללא כאבים לחברות שלמות כך שחירותם של אנשים למעשה תילקח מהם בעוד הם די ייהנו מכך".
בעודו על ערש דווי, כשהוא לא מסוגל לדבר, ביקש האקסלי מאשתו באמצעות כתיבה "LSD, מאה מיקרוגרם בהזרקה". היא הסכימה, והוא מת בשלווה בבוקר למחרת, 22 בנובמבר 1963 (שעות ספורות לאחר הירצחו של נשיא ארצות הברית, ג'ון קנדי).

סרטים

שני סרטים מבוססים על עבודותיו של האקסלי; סרטו משנת 1971 של הבמאי קן ראסל The Devils, בכיכובה של ונסה רדגרייב, שהוא עיבוד לנובלה השדים מלודן. כמו כן סרט הטלוויזיה משנת 1990 של הספר "עולם חדש מופלא", שבוים על ידי ברט ברינקרהוף.
כמו כן עובד ספרו דבר והיפוכו (Point Counter Point) לסדרת דרמה טלוויזיונית שהופקה ב-BBC בשנת 1972.
בלקפול (כדורגל)

היסטוריה

לקבוצה יריבות מתמשכת עם קבוצת פרסטון נורת' אנד עקב הקרבה הגאוגרפית שלהם. משחקי הליגה בין שתי הקבוצות מוכרים כ"משחקי הדרבי של מערב לנקשייר".
בעונת 1947/1948 הגיעה בפעם הראשונה לגמר הגביע האנגלי והפסידה לקבוצת מנצ'סטר יונייטד. בעונת 1950/1951 הגיעה בפעם השנייה לגמר הגביע האנגלי והפסידה לקבוצת ניוקאסל יונייטד. הישגה המשמעותי ביותר של הקבוצה היה זכייה בגביע האנגלי בעונת 1952/1953 בו ניצחה הקבוצה את קבוצת בולטון וונדררס. באותה עונה שיחק בשורותיה סטנלי מתיוס, הנחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים האנגלים. בעונת 1961/1962 הגיעה לחצי גמר גביע הליגה והפסידה לקבוצת נוריץ' סיטי.
בתום עונת 2009/2010 העפילה הקבוצה לפרמייר ליג לאחר ניצחון 3 - 2 על קארדיף סיטי בגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ. בעונת 2010/2011 סיימה בלקפול במקום ה-19 בפרמייר ליג ונשרה בחזרה לליגת המשנה. בעונת 2011/2012 הגיע הקבוצה לגמר פלייאוף הצ'מפיונשיפ בו הפסידה בתוצאה 2 - 1 לווסטהאם יונייטד. בעונת 2014/2015 סיימה הקבוצה במקום האחרון וירדה לליגה השלישית. כעבור עונה נשרה לליגה הרביעית.
בסיום עונת 2016-17 שנה אחרי שירדה לליגה הרביעית שבה בלקפול לליגת הפוטבול ליג הראשונה אחרי שנה של היעדרות ואחרי ניצחון בגמר הפליאוף על אקסטר סיטי.
הסטרי קלוטה

ביוגרפיה

קלוטה נולדה בשם הסטרי שטורבק, בגרמיסטון שבחאוטנג. היא התאמנה בהדרכתו של מרטין מרקס, במשך שנים רבות. 
במשחקי אפריקה שנערכו בהארארה שבזימבבואה בשנת 1995 זכתה קלוטה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר.
באליפות העולם שנערכה באתונה שביוון בשנת 1997 סיימה קלוטה במקום 10 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר, בשלב המוקדמות היא קפצה לגובה של 1.94 מטר. 
באליפות אפריקה באתלטיקה שנערכה בדקר שבסנגל בשנת 1998 זכתה קלוטה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.92 מטר, שלושה שבועות לאחר מכן, בגביע העולם באתלטיקה שנערך ביוהנסבורג היא זכתה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 1.96 מטר.  
באליפות העולם שנערכה בסביליה שבספרד בסוף אוגוסט 1999 סיימה קלוטה במקום 14 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.89 מטר. שבועיים לאחר מכן, במשחקי אפריקה שנערכו ביוהנסבורג בספטמבר אותה שנה היא זכתה פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר.

סגנית אלופה אולימפית

באולימפיאדת סידני (2000) זכתה קלוטה במדליית כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.01 מטר, אחרי ילנה ילסינה מרוסיה (2.01 מטר) ולפני קייסה ברגקוויסט משוודיה ואואנה פנטלימון מרומניה (1.99 מטר).

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה באדמונטון שבקנדה בשנת 2001 זכתה קלוטה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.00 מטר, לפני אלופת העולם היוצאת אינה בבקובה מאוקראינה (2.00 מטר) וקייסה ברגקוויסט (1.97 מטר).
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר שבבריטניה ב-30 ביולי 2002 זכתה קלוטה במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא משחקים חדש של 1.96 מטר (הנוכחי 2013). שבוע לאחר מכן, באליפות אפריקה שנערכה בתוניס היא זכתה פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.95 מטר. חודש לאחר מכן, בגביע העולם באתלטיקה היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.02 מטר.
באליפות העולם שנערכה בפריז שבצרפת בשנת 2003 זכתה קלוטה פעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש ושיא אפריקה חדש של 2.06 מטר, לפני מרינה קפצובה מרוסיה (2.00 מטר) וקייסה ברגקוויסט (2.00 מטר).
באליפות אפריקה שנערכה בברזוויל שברפובליקה של קונגו ביולי 2004 היא זכתה פעם שלישית ברציפות במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.95 מטר. חודש לאחר מכן, באולימפיאדת אתונה (2004) היא זכתה פעם שנייה ברציפות במדליית כסף, בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.02 מטר, אחרי ילנה סלסרנקו מרוסיה שקבעה שיא אולימפי חדש של 2.06 מטר ולפני ויטה סטיופינה מאוקראינה (2.02 מטר).

חייה האישיים

בשנת 2004 התגרשה קלוטה מבעלה הראשון ובשנת 2007 נישאה בשנית לזמר אפריקאנר, יורי אלס, לזוג נולדה בת והם עברו להתגורר בסוף שנת 2007 בניו זילנד.
סבתא רוח-שעווה

אזמרלדה "אסמה" שעווה או סבתא רוח שעווה או גבירת הרוח היא דמות בדיונית בסדרת עולם הדיסק ואחת הדמויות המרכזיות בה. אזמרלדה היא מכשפה וחברה בכנס המכשפות של מדינת לנקר. היא האפוטרופוסית של המדינה הקטנה שלה, ולעיתים קרובות מגנה עליה מפני כוחות על-טבעיים. רוח-שעווה היא אחת המכשפות החזקות בעולם הדיסק (למרות שנני אוג טוענת שהיא יותר חרוצה מאשר חזקה) ולמרות כוח הקסם הרב שלה היא מעדיפה ברוב המקרים להשתמש ב"חוכמת הראש" או "מוחולוגיה", כלומר: פסיכולוגיה והשפעה אישית, כדי להשיג את מבוקשה. היא נוטה להיות קשוחה ולא חביבה במיוחד.
סטיקס

סטיקס (ביוונית עתיקה: Στυξ בתרגום לעברית: נהר השנאה) במיתולוגיה היוונית הוא שמו של הנהר שגבל בין הארץ לשאול, ממלכתו של האדס, והקיף אותו תשע פעמים. הנהרות סטיקס ופלגתון (Phlegethon), אכרון (Acheron) וקוקיטוס (Kokytos) התלכדו יחד במרכז השאול לביצה גדולה. הנהרות החשובים האחרים בשאול היו לתה (Lethe) וארידאנוס (Eridanos). הגרסה הבודהיסטית של נהר זה ידועה בשם הנהר סנזו (Sanzu). 
על סטיקס שמר כארון, אשר העביר את הנשמות מגדתו אחת לשנייה. בגרסאות אחרות, פלגיאס שמר על פלגתון, נהר ראשי אחר, אך דנטה אליגיירי שם את פלגיאס לשמור על סטיקס.
האלים רחשו כבוד לסטיקס ונשבעו בשמו. זאוס שנשבע לתת לסמלה (Semele) כל שתבקש, הוכרח לעמוד בהתחייבותו והדבר הסתיים במותה. הליוס, הבטיח באופן דומה לפאיתון כל שיחפוץ, והחובה למלא אחר השבועה גם היא הסתיימה במותו. אלים שלא מילאו אחר שבועתם הוכרחו לשתות את מי הנהר, שגרמו להם ללקות בעילפון למשך שנה, ולאחר שקמו שמעלפונם, היו מנודים מחברת האלים למשך תשע שנים נוספות.
במיתולוגיה היוונית סטיקס קשור בעיקר עם העולם הבא, אך בנצרות תואר כדמות המצוייה בגיהנום. מקובל לחשוב, שמשיט המעבורת כארון הוא שהעביר את נשמות המתים על פני הנהר סטיקס אל השאול, אך במקורות היווניים והרומיים, כמו גם אצל דנטה, כארון השיטם על פני הנהר אכרון. דנטה הפקיד את פלגיאס על הנהר סטיקס וקבע אותו כמעגל החמישי של הגיהנום, בו נענשים הזועמים ומלאי החמה בהטבעה ללא קץ במים בוצניים.

האלה סטיקס

"סטיקס" הוא גם שמה של אלה קדמונית המייצגת את אותו נהר, והייתה רוח הנהר הנקבית היחידה. היא הייתה בתם של אוקיינוס וטתיס, הרתה לפאלאס וילדה את זלוס, ניקה, קראטוס וביאה ועל פי כמה גרסאות גם את אאוס.
סטיקס עמדה לצדו של זאוס במלחמת אלי האולימפוס בטיטאנים, הטיטאנומכיה, והייתה הראשונה להושיט לו עזרה. בשל כך נפל בחלקה הכבוד כי אלים ובני אדם יישבעו בשמה.

הנימפה סטיקס

סטיקס הוא גם שמה של נימפת מים, נאיאדה, אשר הנהר שלה היה קדוש ומקודש ביותר. להישבע בשמה הייתה השבועה הקדושה ביותר שאל יכול היה להישבע. הפירוש המילולי של שמה הוא "מלאת שנאה". לעיתים קרובות מתייחסים לנימפה ולאלה כאל אותה דמות.
סולץ שעל הוויסלה

תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1128, ובשנת 1347 הוענקו לו זכויות עיר, ונבנו בו כנסייה ומצודה. במהלך המאות ה-15 וה-16 הפך היישוב למרכז סחר במלח.
במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרבו היישוב והמצודה שבו. בחלוקת פולין נכלל היישוב בתחום שליטת אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1869 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב, בעקבות מרד ינואר.

יהודי סולץ

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-850 יהודים, והתקיימה בו פעילות ציונית.
ב-9 בספטמבר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הוציאו בו להורג מספר יהודים. בדצמבר 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, וביוני 1942 הוקם בסמוך ליישוב מחנה עבודה, אליו הובאו כ-150 איש.
ב-20 באוקטובר הועברו כ-800 היהודים שנותרו בגטו שביישוב לגטו טרלוב, וממנו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה.
ארון אשמור

ביוגרפיה

אשמור נולד בריצ'מונד, קולומביה הבריטית וגדל בברמפטון, אונטריו שבקנדה, למשפחה נוצרית. יש לו אח תאום זהה בשם שון אשמור, גם הוא שחקן.
אשמור השתתף כשחקן בתפקידים שונים בסדרות טלוויזיה, סרטי טלוויזיה וסרטי קולנוע קנדיים ואמריקאיים; אחיו התאום שיחק לצדו בכמה מהם.
ב-20 ביוני 2014 נישא אשמור לזואי קייט. ב-5 ביוני 2016 נולדה בתם הבכורה.