google/wiki40b huggingface dataset:
אלכסנדר נסמיאנוב

חייו

אלכסנדר נסמיאנוב נולד במוסקבה למשפחת מורה. אביו סיים אוניברסיטת מוסקבה בהצטיינות. הוא הוסמך למשפטים, אך החליט להיות מורה באחד הכפרים. בהמשך הוא היה מנהל בית יתומים במוסקבה. בשנת 1917 אלכסנדר נסמיאנוב סיים בהצטיינות את לימודיו בגימנזיה פרטית והחל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה. למרות התנאים הקשים של מלחמת האזרחים ברוסיה, הנער התמיד בלימודים. בשנת 1922, לאחר סיום הלימודים הוא המשיך באוניברסיטה ללימודים מתקדמים ובמקביל החל במתן הרצאות לסטודנטים.
במשך שנים נסמיאנוב התקדם ובשנת 1935 מונה לפרופסור לכימיה. בשנת 1938 הוא עזב את האוניברסיטה והחל לעבוד במכון למחקר כימי של האקדמיה למדעים. בשנים 1939-1954 נסמאינוב היה מנהל מכון לכימיה אורגנית של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1939 הוא נבחר לחבר בהתכתבו ובשנת 1944 לחבר מלא באקדמיה.
לקראת סוף מלחמת העולם השנייה נסמיאנוב חזר לאוניברסיטה ובשנת 1945 מונה לראש פקולטה לכימיה. בשנת 1948 הוא מונה לרקטור של האוניברסיטה וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1951. בתקופה זו הוחלט על תחילת בנייה של הקמפוס החדש ובניין ראשי חדש. עם סיום הבנייה, הבניין הראשי של האוניברסיטה הפך לסמל של האוניברסיטה ולאחד מסמלי העיד מוסקבה. בעקבות בניית הקמפוס החדש מספר סטודנטים באוניברסיטה גדל והורחב בסיס המדעי תוך פתיחת מעבדות חדשות והרחבת תחומי מחקר ולימודים בהתאם.
בשנת 1951 נסמיאנוב עזב את האוניברסיטה ובמשך עשור היה נשיא האקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1954 הוא הקים מכון חדש למחקר כימי ועמד בראשו עד יום מותו. לאחר מותו המכון נקרא על שמו. החל משנת 1991 האקדמיה הרוסית למדעים מעניקה פרס על שם נסמיאנוב עבור מחקרים בתחום כימיה.
המחקרים העיקריים של נסמיאנוב התרכזו בתחום כימיה אורגנומתכתית. הוא גם המשיך את המחקרים של אלכסנדר בוטלרוב.
כיכר קנדה 25

כיכר קנדה 25 או מרכז סיטיגרופ (באנגלית: Citigroup Centre) הוא גורד שחקים בקנרי וורף שבלונדון.
הבניין המשמש את הנהלת השלוחה הבריטית של התאגיד הבנקאי האמריקאי סיטיגרופ תוכנן על ידי משרד האדריכלים של סזאר פלי. הקמת הבניין החלה בשנת 1998 והסתיימה בשנת 2001. בבניין 45 קומות וגבהו 200 מטרים. בניין זה, יחד עם מגדל HSBC מדורגים שניים בגובהם בממלכה המאוחדת. הבניין נמצא בסמוך לכיכר קנדה 1 שהוא הבניין הגבוה בבריטניה.
בקומות התחתונות של המבנה מצוי מרכז קניות.
מלמפיטיים

מאפיינים

עופות אלה דומים מאוד לבני משפחת הפיטיים, אך שונים מהם ולמעשה אינם שייכים לאותה תת-סדרה. למעשה הם קרובים למשפחות הקורקורקסים, לוונגות ולעדניים האוסטרליים.
הם דומים לפיטות מאסיה הטרופית ואוסטרליה, ובעלי נוצות כהות לגמרי ורגליים חזקות ויציבות. הם שוכני קרקעית של יערות גשם ואורכם 18-29 ס"מ. המקור שלהם נוקשה ומעוקל מעט. הבדלים העיקריים בין הזכרים לנקבות הם בצבע העיניים שאדום יותר צל הזכרים.
ציפורים אלה שוכנות קרקע שיעדיפו לעופף רק כמפלט אחרון.
סנט לואיס קרדינלס

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1882 תחת השם הסנט לואיס בראון סטוקינג, והייתה אחת מחמש קבוצות שייסדו את ליגת ההתאחדות האמריקאית באותה השנה. בשנותייה הראשונות זכתה הקבוצה להצלחה גדולה כשהשיגה בארבע אליפויות רצופות בין השנים 1885 ל-1888. לאחר סגירת הליגה בשנת 1892 עברה הקבוצה לשחק בנשיונל ליג, וב-1900 שמה שונה לסנט לואיס קרדינלס. 
בעשורים הראשונים הקבוצה לא זכתה להצלחה דומה בנשיונל ליג כפי שהשיגה בהתאחדות האמריקאית, המפנה חל ב-1920 לאחר שהקבוצה נרכשה על ידי בעלים חדש, סם ברדון. ברדון מכר את המגרש הביתי והעביר את הקבוצה לשחק באצטדיון של יריבתה העירונית הסנט לואיס בראונס. בכספים שהתפנו מהמכירה השתמש ברדון על מנת להקים קבוצות משנה ששימשו לטיפוח שחקנים עבור הקרדינלס. מודל זה אומץ מאוחר יותר על ידי שאר קבוצות הליגה. ב-1926 זכו הקרדינלס בוורלד סיריס הראשון בתולדות הקבוצה לאחר ניצחון 3-4 על הניו יורק יאנקיז. הקבוצה חזרה על ההישג עוד חמש פעמים עד 1946. 
בשנת 1953 נמכרה הקבוצה לחברת ייצור הבירה אנהאוזר-בוש שבסיסה בסנט לואיס. רכישה זו הפיגה את החשש שהקבוצה תעזוב את העיר על אף המאמצים של בעלי הבראונס, היריבה העירונית. למעשה קרה תהליך הפוך, כספים רבים הוזרמו למועדון, האצטדיון בו שיחקה הקבוצה נרכש על ידי התאגיד, שופץ ושמו שונה לאצטדיון בוש, הבראונס נדחקו מחוץ לסנט לואיס מותירים בכך את הקרדינלס כקבוצת הבייסבול הבכירה היחידה בעיר. בשנות ה-60 זכו הקרדינלס להצלחה כאשר העפילו שלוש פעמים לוורלד סיריס, וזכו פעמיים באליפויות ב-1964 וב-1967. 
בשנת 1996 מונה טוני לה רוסה למאמן הראשי של הקבוצה, שנה לאחר מכן צורף החובט המצטיין מארק מקגוויר שבעונת 1998 היה במוקד התעניינות הציבור והתקשורת בארצות הברית, מקגוויר וסמי סוסה מהשיקגו קאבס היו במירוץ לשבירת שיא חבטות ההום ראן בעונה, כאשר בסיומו היה זה מקגוויר שהעמיד את השיא על 70 חבטות. 
ב-2004 זכו הקרדינלס באליפות הנשיונל ליג, אך הפסידו בוורלד סיריס לבוסטון רד סוקס 0-4. שנתיים מאוחר יותר עברה הקבוצה לאצטדיון בוש החדש שנבנה בהשקעה של 365 מיליון דולר, באותה שנה הגיעה שוב לסדרת הגמר והפעם זכתה באליפות ה-MLB לאחר ניצחון 1-4 על דטרויט טייגרס. 
ב-2011 פיגרו הקרדינלס ב-10.5 משחקים במירוץ לכרטיס האחרון לפלייאוף, כשנותרו 32 משחקים בלבד לסיום העונה, אף על פי כן הצליחו להדביק את הפער במשחק האחרון של העונה. בפלייאוף זכו באליפות הנשיונל ליג והעפילו בפעם ה-18 בתולדותיהם לוורלד סיריס. בסדרת הגמר ניצחו 3-4 את טקסס ריינג'רס לאחר שכבר היו בפיגור 3-2 במאזן המשחקים, וזכו בפעם ה-11 בתולדותיהם באליפות ה-MLB.
פינסק (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה פינסק 51,997 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 92.2% בלארוסים, 2.6% אוקראינים 2.6% רוסים ו-1.6% פולנים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (70.7%) ורוסית (26.0%).
פלקנסטרו טריאסטה

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1863 כחלק ממועדון "גינסטיקה טריאסטינה". שכלל גם כדורסל נשים ועוד. בשנת 1930 זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה. ובהמשך בעוד 4 אליפויות איטליה. 
בעונת 1994/95 הגיעה הקבוצה לגמר הגביע האיטלקי והפסידה לקבוצת בנטון טרוויזו 81-77. 
בעונת 2003/04 נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים וסיימה במקום ה-17 המוביל לליגה דואה (הליגה השנייה), אך גם לליגה דואה לא היה תקציב והקבוצה ירדה שתי ליגות בבת אחת. בסיום עונת 2011/12 העפילה מהליגה השלישית לליגה דואה (הליגה השנייה)

השתתפות באירופה

בעונת 1993/94, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע קוראץ', אך הפסידה לקבוצת פאוק סלוניקי מיוון בסיכום שני מפגשים. בעונת 2000/01 הודחה הקבוצה ברבע הגמר גביע קוראץ' על ידי קבוצת ראסינג מלקו איפר הבלגית.
בעונת 2002/03 הגיעה הקבוצה לשמינית גמר גביע יול"ב והודחה על ידי קבוצת ז'לזניק בלגרד הסרבית.
הקבוצה מארחת בהיכל הספורט פלאטריאסטה המכיל 6,943 מקומות ישיבה.
משקע אלקטרוסטטי

מְשַקֵעַ אלקטרוסטטי הוא מערכת טיפול והרחקת חלקיקים מזרם גז בעזרת יצירת שדה אלקטרוסטטי. המערכת מסוגלת לסנן ביעילות גבוהה חלקיקים עדינים הקטנים אפילו מ־1 מיקרון.
משקע אלקטרוסטטי בנוי ממכל בו עוברים הגזים, קתודה מלוחות או חוטי מתכת, אלקטרודה חיובית מפח או מצינורות ומכל שיקוע. מערכת אספקת חשמל מספקת לאלקטרודה החיובית זרם במתח גבוה (30–100 קילווולט). כאשר גזים עם חלקיקים נכנסים למכל, השדה האלקטרוסטטי גורם ליינון חיובי של מולקולות הגז ולשחרור של אלקטרונים חופשיים. יונים חיוביים של הגז מגיעים לקתודה ומנוטרלים. האלקטרונים החופשיים שמתקרבים לאלקטרודה החיובית גורמים ליינון שלילי של החלקיקים, ואלו מנוטרלים בהגיעם לאלקטרודה החיובית. מערכת הרעדה גורמת לחלקיקים לשקוע לבסוף למכל שיקוע. כך זרם הגז הנקי נפלט לארובה או להמשך התהליך.
משקעים אלקטרוסטטיים מותקנים לרוב בתחנות כוח.
שיר השירים רבה

מדרש שיר השירים רבה (ידוע גם בשם: מדרש חזיתָ על שם הפסוק הפותח: 'חזיתָ איש מהיר במלאכתו') הוא מדרש ארץ ישראלי קדום על מגילת שיר השירים, ומשתייך לקבוצת מדרשי האגדה המכונים גם מדרשי אמוראים. המדרש דורש את כל פסוקי המגילה על פי סדרם.

זמנו ומקומו

שיר השירים רבה נמנה עם מדרשי האגדה הארץ ישראליים הקלאסיים הכוללים גם את בראשית רבה, ויקרא רבה ופסיקתא דרב כהנא. זמן עריכתו של המדרש הוא בסביבות המאה השישית או השביעית לספירה ]. בראש המדרש מובאות חמש פתיחתות, אשר לדעת קדרי שייכות לרובד מאוחר יותר של החיבור.

מקורותיו של החיבור וסגנונו

עורך שיר השירים רבה עשה שימוש נרחב במדרשים שקדמו לו, ובעיקר במדרש פסיקתא דרב כהנא, ויקרא רבה ובראשית רבה. כמו כן הוא הביא מהירושלמי ומהתוספתא, אבל ככל הנראה לא הכיר את התלמוד הבבלי. העורך שילב את המדרשים על שיר השירים על פי הסדר של פסוקי המגילה במקומם המתאים. לצד חומרים אלה יש מדרשים רבים בתוך החיבור שאין להם מקבילות בספרות התלמודית. 
השיטה הרווחת בפרשנות המגילה היא השיטה האלגורית-היסטורית. דרשות רבות דורשות את תיאורי האהבה שבמגילה כאהבה שבין האל ובין כנסת ישראל. הדוד (המכונה גם דודי, רעי) הוא האל, והרעיה (המכונה גם כלתי, יונתי, תמתי, אחותי) היא ישראל. הדרשות סובבות בדרך כלל סביב אירוע היסטורי מסוים, כגון: הגאולה ממצרים, קריעת ים סוף, נדודי בני ישראל במדבר, מתן תורה, המשכן, בית המקדש, קיום המצוות, שיעבוד הגלויות ואחרית הימים. לדעת שאול ליברמן כבר בתקופה התנאית היו קיימות ארבע שיטות עקביות לפרשנות אלגורית של המגילה: ים סוף, סיני, אוהל מועד ובית העולמים (מקדש שלמה). כל שיטה דרשה את כל פסוקי המגילה בעקביות בנושא אחד. במדרש שיר השירים רבה לא ניתן למצוא שיטתיות ברורה. על כל פסוק ופסוק מובאות דרשות אלגוריות מגוונות ושונות בזה אחר זה. יש גם שחלק אחד של פסוק נדרש בשיטה אלגורית אחת והחלק השני נדרש על פי שיטה אלגורית אחרת.

מהדורות החיבור

מהדורות הדפוס השונות של מדרש זה נובעות כולן ממהדורת הדפוס הראשונה, קושטא רע"ד. קיימת גם מהדורה אלקטרונית של האקדמיה ללשון העברית "מאגרים" המבוססת על כתב יד וטיקן 76. חלק מקטעי הגניזה פורסמו בבמות מדעיות שונות.
סיכום עדכני על מחקר המדרש מצוי בעבודת הדוקטורט של תמר קדרי. קדרי עוסקת בשנים האחרונות בהתקנת מהדורה מדעית של המדרש, בתמיכתה של הקרן הלאומית למדע (מס' 09 / 1152) . במסגרת זו הוכן סינופסיס של מדרש שיר השירים רבה ובו כל עדי הנוסח של החיבור. ניתן לצפות בו בעמוד של מפעל המדרש באתר של מכון שכטר למדעי היהדות.
מפרץ צ'ארלסטון

מפרץ צ'ארלסטון (באנגלית: Charleston Harbor) הוא מפרץ השוכן לחוף האוקיינוס האטלנטי במדינת קרוליינה הדרומית סמוך לעיר צ'ארלסטון. המפרץ מנקז אליו את מימי נהרות אשלי וקופר. במימי המפרץ שוכנים שני איים: מוריס וסאליבן, וכמו כן שוכן במימי המפרץ פורט סאמטר, אתר הקרב אשר פתח את מלחמת האזרחים של ארצות הברית.
מגיש עזרה ראשונה בישראל

מגיש עזרה ראשונה (בראשי תיבות: מע"ר) הוא אדם שעבר קורס בעזרה ראשונה. בישראל, מוגדר כ"מגיש עזרה ראשונה" בין אם האדם המגיש עבר הכשרה בחברה פרטית ובין אם במד"א. ישנו בלבול נפוץ בין מע"ר לחובש, אך למעשה מגיש עזרה ראשונה הוא רמת הכשרה בסיסית יותר במסגרת רפואת החירום בישראל (מבין רמות ההכשרה הנוספות - חובש, חובש בכיר, ופרמדיק).

הכשרה

חברות פרטיות ומגן דוד אדום  מעביר סדנאות לביצוע החייאה בסיסית בבתי הספר בחלק מהמקומות בארץ. הסדנאות כוללות מספר שעות לימוד בהן התלמידים לומדים את שיטות ההחייאה והעזרה הראשונה ועוברים התנסות על בובה.
מתנדבי הנוער במגן דוד אדום בגילאי 15–18, עוברים הכשרה ארוכה יותר הנמשכת כ-60 שעות (כשבועיים).
קורס 60 כולל את כל הנושאים הנלמדים בקורס מע"ר רגיל (44 שעות) אך בנוסף לזה לומדים החניכים גם את דרכי הטיפול במד"א במצבים שונים ומבצעים הכרה עם ציוד האמבולנס ותפעולו.
חברות פרטיות ומגן דוד אדום עורך קורסי החייאה לקבוצות מאורגנות במרכזי ההדרכה.
לפי חוק מד"א, 60 שעות הם המינימום של שעות לימוד לקורס מע"ר (מגיש עזרה ראשונה - הדרגה הראשונה כאחד שעולה על אמבולנסים במד"א), ולכן קרוי הקורס "קורס 60".
באפשרות כל אדם לעבור קורס עזרה ראשונה בתשלום, בין אם על ידי מד"א ובין אם על ידי חברה פרטית. בתום הקורס מקבל כל העובר אותו תעודה המסמיכה אותו כמגיש עזרה ראשונה. 
קורס עזרה ראשונה סטנדרטי יארך כ-44 שעות ויכלול נושאים שונים כמו מצבי חירום בחולה, מצבי חוסר הכרה, טיפול בסיסי בטראומה, פגיעות בעלי חיים והחייאה בסיסית.
קיימים קורסים קצרים יותר המוצעים על ידי מד"א (כמו קורס 22, קורס 8, קורס למצילים, קורס החייאת תינוקות, ועוד) וגם על ידי חברות פרטיות, אך התוכן הכללי בכל הקורסים כמעט זהה.
בצה"ל כל חייל המסיים טירונות ברמה של רובאי 03 ומעלה, עובר במהלך הטירונות קורס מגישי עזרה ראשונה על ידי מדריך מע"רים, ובסיום הטירונות מקבל תעודת מע"ר. גם צוערים בבה"ד 1 עוברים במהלך קורס הקצינים קורס מע"רים מוגבר. חיל הרפואה עורך אחת לחודש קורס מע"רים הניתן כצ'ופר לחיילי המערך תומך הלחימה והמערך העורפי, ולעיתים נערכות הדרכות במסגרת היחידה על ידי חובשי המרפאה.

תעסוקה

תפקידים שונים כמו מורים, מדריכי קבוצות ספורט, מדריכי טיולים, מלווי טיולים (ומלווי נשק בטיולים), דיילים, מצילים ושומרים דורשים לרוב הסמכה כמע"ר (קורס 44 שעות).
במגן דוד אדום מוכשרים מתנדבי הנוער כמגישי עזרה ראשונה ומאיישים אמבולנסים "לבנים" (רגילים) ביחד עם חובש מוסמך, או בנט"ן/אט"ן יחד עם נהג חובש ופרמדיק. ישנם גם מתנדבים בוגרים המוסמכים כמגישי עזרה ראשונה, אך דבר זה אינו שכיח.
כלל האוקטט המצומצם

כלל האוקטט המצומצם או כלל האוקטט החסר הוא תופעה המתרחשת בתרכובות קוולנטיות שבהן יסודות מהטור השלישי. האוקטט החסר הוא מקרה שבו בתרכובת, ליסודות מהטור השלישי יש פחות משמונה אלקטרונים לא קושרים בקליפה החיצונית.
גם בתרכובות קוולנטיות עם היסוד בריליום (Be) יהיה אוקטט חסר לבריליום.
ישיבת מקור חיים

תולדות הישיבה

הישיבה נוסדה בשנת ה'תשמ"ה (1985) על ידי הרב עדין אבן ישראל (שטיינזלץ) והרב דוב זינגר בשכונת מקור חיים בירושלים. הישיבה שכנה שם במשך 13 שנה ובאלול שנת ה'תשנ"ז (1997) עברה לכפר עציון, שם היא נמצאת עד היום, בעיקר בקרוואנים. הישיבה החלה עבודות להקמת קריית הישיבה החדשה במתחם חדש ליד היישוב נווה דניאל.

מאפייני הישיבה

בישיבה קיים דגש על לימודי קודש וגמרא בפרט, ומתקיימים סדרי לימוד בבוקר, בצהריים ובערב. סדר הבוקר נמשך כשלש שעות. בסדר זה מתקיימת גם תוכנית "אשכולות" המיועדת לתלמידים מכיתות י'-י"ב הלומדים ברמה גבוהה. בסדר הצהריים לומד כל תלמיד בבית המדרש כל נושא תורני שיבחר - בחבורה, בחברותא או לבד - במשך 30 דקות. בסדר הערב נלמדת הגמרא בבקיאות במשך שעה (עמוד גמרא ליום) או שעתיים (דף, או עמוד וחצי ליום כולל חזרה) על פי בחירת התלמידים. בשנת 2016 החל לצאת לאור כתב עת שמיועד להיות במה לחידושי תורה של תלמידי הישיבה, בשם "רסיסים". מדי שנה, לקראת חנוכה, מתקיים מבחן כלל-ישיבתי בבקיאות ובעיון בתלמוד וחידון שבו מתחרות השכבות זו כנגד זו. האירוע מכונה "101" בשל מספר השאלות במבחן בכתב. אירועים דומים אומצו בישיבות תיכוניות אחרות.
אחת למספר שנים נפתחת בישיבה כיתה מקדמת. בשנת 2015 הוקם מסלול "שורשים בהר" שתלמידיו משלבים בלימודיהם גם חקלאות באזור, אך זה נסגר לאחר שנתיים של פעילות. בישיבה קיים פרויקט הדומה לחילופי תלמידים, במסגרתו מגיעות לישיבה קבוצה של תלמידי תיכון ציוניים-דתיים מארצות זרות, המשתלבים בחיי הישיבה ובלימוד למשך כחודשיים. לאחר מכן נוסעים מספר תלמידים מהישיבה לבתי הספר הזרים מהם מגיעים התלמידים למשך כחודש וחצי ופועלים שם לחיזוק הזהות הציונית-דתית ורוח החיות בעבודת ה'.
לישיבה מאפיינים חסידיים והיא מקיימת התוועדויות בי"ח באלול, בי"ט בכסלו (שניהם תאריכים הנחוגים בחסידות חב"ד), בי"ז בשבט (היום שבו אירע ניסיון פיגוע בישיבה), בכ"ו באייר (המתקשר לספירת יסוד שביסוד בספירת העומר) ובמועדים נוספים. כמו כן מושם בישיבה דגש על עבודה פנימית ועל אמון הדדי בין הסגל לתלמידים. המאפיינים החסידיים בכלל, והחיבור לתורת רבי נחמן מברסלב בפרט, גרמו לכך שהצגות סוף השנה, במעמד סיום הלימודים בישיבה של תלמידי י"ב, מתבססות לרוב על סיפורים מהספר סיפורי מעשיות משנים קדמוניות.

אירועי טרור

ב-24 בינואר 2008 (י"ז בשבט התשס"ח) פרצו שני פעילי חמאס מבית אומר לקיבוץ כפר עציון. הם נכנסו לספריית הישיבה, שם נערכה ישיבת מדריכים, ואיימו עליהם עם אקדח צעצוע וסכינים. המחבלים פצעו שניים מהמדריכים אך בסופו של מאבק נורו למוות על ידי מדריך אחר.
ב-12 ביוני 2014 (ט"ו בסיון התשע"ד) נחטפו ונרצחו שניים מתלמידי הישיבה (גיל-עד שער ונפתלי פרנקל), בעת שעלו לטרמפ בצומת אלון שבות, יחד עם תלמיד בישיבה הגבוהה שבי חברון (אייל יפרח).
עבודת נמלים (סרט)

עלילה

הסרט מתרחש במושבת נמלים בסנטרל פארק בניו יורק. גיבור העלילה הוא נמלה ממין זכר בשם Z-4195, או בקיצור "זי".
זי הוא נמלה-פועל, מעט נוירוטי ואינדיבידואליסט באופיו ומתקשה להגשים את עצמו בעבודתו החדגונית ובחברת הנמלים הקונפורמית-טוטליטרית.
קשייו החברתיים גורמים לו להגיע ערב אחד לבר, בו הוא פוגש בשיכור המספר לו על קיומו של מעין גן עדן לנמלים בשם "אינסקטופיה".
הנסיכה באלה, המנסה לברוח לשעה קלה מחובותיה המלכותיים, מגיעה לבר במסווה של פועלת ומזמינה את זי לרקוד עמה. השניים רוקדים ומשוחחים וזי מתאהב בבאלה. מאוחר יותר מגלה זי את זהותה האמיתית של באלה וכדי לראות אותה שוב הוא משכנע את חברו הטוב ביותר וויבר, שהוא נמלה-לוחם, להחליף תפקידים ליום אחד.
זי יוצא עם שאר החיילים למצעד צבאי ומתחבר עם חייל בשם ברבטוס. במהרה מתברר לזי שהגנרל מנדיבל (שהוא גם ארוסה של באלה) שלח בעצם את כל הגדודים (שנאמנים למלכה) למלחמה נגד קן של טרמיטים.
במהלך הקרב עם הטרמיטים נופל זי לבור ובכך ניצלים חייו. לאחר שזי יוצא מן הבור, הקרב הסתיים והוא חוזר לקן הנמלים. שם מתברר שהוא הנמלה היחידה ששרד מן הקרב ועל כן מתקבל כגיבור מלחמה, מובא בפני המלכה וזוכה להוקרה אישית מן הגנרל מנדיבל. באותו מעמד נוכחת גם הנסיכה באלה שמגלה את זהותו האמיתית כנמלה-פועל. בעקבות הגילוי נאלץ זי להימלט והוא חוטף את באלה כבת ערובה.
זי מצליח להימלט מקן הנמלים, בעוד החיילים בעקבותיו, ומחליט לחפש את אינסקטופיה, כאשר הוא מאלץ את באלה לבוא איתו.
במקביל מתגלה בריחתו של זי ברבים, בעוד הגנרל מנדיבל משמיץ אותו בתקשורת, גורמת בריחתו לגל הזדהות בקרב הפועלים ולשביתה.
מנדיבל מצליח לשכנע את הפועלים לשוב לעבודה בחפירת "מגה תעלה" ובמקביל נעצר וויבר, חברו הטוב של זי על ידי קולונל קאטר ומובא לחקירה.
כיוון שוויבר לא משתף פעולה בחקירה, אף על פי שהוא מוכה נמרצות, נלקחת גם אצטקה למעצר ועוברת עינויים כדי לדובב את וויבר. אז מעלה וויבר את האפשרות שזי יצא לחפש את אינסקטופיה. מנדיבל שולח את קאטר להציל את באלה ולחסל את זי.
זי ובאלה מצליחים לבסוף למצוא את אינסקטופיה ונהנים משפע המזון שם. באלה מתחילה להגיב לחיזוריו של זי. קאטר מוצא את באלה כשהיא לבדה ומשכנעה לחזור לקן, כאשר הוא שואל היכן זי משקרת באלה וטוענת שהוא נהרג. כאשר זי חוזר ומגלה שבאלה נעלמה הוא נעזר בצרעה צ'יפ כדי לחזור לקן ולהציל את באלה.
זי חוזר לקן הנמלים, מצליח לחלץ את באלה ממשרדו של מנדיבל ומגלה את תוכניתו האמיתית של מנדיבל – להקים מושבה חדשה נקייה מנמלים-פועלות הנחשבות "נחותות" בעיניו. ניקוי הקן מ"אלמנטים נחותים" יתרחש על ידי טביעתם של אלה במים שיציפו את כל הקן כאשר ה"מגה תעלה" תיחפר עד לשלולית שמעל הקן.
למרות שזי לא מצליח לשכנע את הפועלים להפסיק את החפירה ומי השלולית מאיימים להציף את כל הקן, מצליחים באלה וזי לגרום לפועלים לשתף פעולה זה עם זה וליצור מעין סולם-נמלים ענק המגיע לפני הקרקע.
מנדיבל וחייליו נמצאים כבר על פני הקרקע, הוא מנסה לשכנעם להניח לנמלים הפועלות לטבוע ומנסה לחסל את זי, כאשר קאטר מסייע לזי.
במהלך המאבק בין מנדיבל לזי נהרג מנדיבל. קאטר מורה לחיילים להציל את הפועלים, המלכה ובאלה לעלות לפני השטח.
קאטר מציל את זי מן המים, הוא זוכה להוקרה ונישא לבאלה. ושניהם מקימים מושבה חדשה מלבד שיקום המושבה הישנה.
חיים צוף

תחילת דרכו

צוף גדל בפתח תקווה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13, ושנתיים אחר-כך, השלים את הכשרתו כלוחם במסלול של הקומנדו הימי. צוף לקח חלק בפעולות חשאיות, בין היתר בלבנון.

העסק הראשון - מכירת תמונות שמן

לאחר השחרור מצה"ל הצטרף לחברו קובי מימון, אשר גדל אתו בפתח תקווה ואף שירת עמו תקופה קצרה בשייטת אך לא סיים מסלול, ופתח עסק למכירת תמונות שמן מבית לבית, ואף נסע עמו להונג קונג כדי לייבא את התמונות. בהמשך הקימו השניים עסק שיצר את התמונות, ושיווק אותן באמצעות אלפי סוכנים (רובם ישראלים צעירים יוצאי צבא) ברחבי העולם, בעיקר באירופה, ארצות הברית ויפן. המטה של העסק הוקם בהולנד, שם התגורר במשך השנים.

פרשת  חברת קווי אשראי

בתחילת שנות ה-90 פעלה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בהצלחה רבה חברת קווי אשראי לישראל, שגייסה מאות מיליוני שקלים ממשקיעים. החברה השקיעה את הכספים שגייסה בכמאה חברות ודיווחה על רווחים גדולים כל שנה. בשנת 1995 התברר שהחברה נקלעה לקשיים והפסידה 66 מיליון שקל מפעילותה בעסקי צוף ומימון. בשנת 1997 נמלט מישראל יובל רן  בעל השליטה בחברה. בדיעבד התברר (על פי טענת מפרק החברה) כי יובל רן פעל בשותפות עם קובי מימון וחיים צוף באחת העסקאות, כאשר הוא קנה את אשכול חברות הנפט ישראמקו, נפטא  ויואל, ובהמשך מכר  אותם לשניים, תמורת 3 מיליון דולר בלבד. כיום שווי החברות הוא כמיליארד דולר.

רכישת השליטה בחברת נצבא

בחודש פברואר 2002 רכשו צוף ומימון באמצעות חברת נפטא מקבוצת יואל את מניות השליטה בחברת נצבא מידי אגד. העסקה נחתמה על פי שווי של כ-170 מיליון דולר לנצבא החזקות, כ-150% מעל מחיר השוק באותה עת. בספטמבר 2006 השלימו השניים את רכישת מלוא השליטה בחברה. כאשר כל המניות הנותרות בנצבא התנחלות שהיו בבעלות חברי אגד נמכרו לאיירפורט סיטי, חברת בת של נפטא מקבוצת יואל, בתמורה ששיקפה שווי של כ- 1.1 מיליארד ש"ח לחברה.

חיים אישיים

צוף מחלק את חייו בין הולנד וישראל. הוא נשוי למארי, הולנדית במוצאה, ואב לשישה.
Vaticinium ex eventu

נבואה בדיעבד (לטינית: Vaticinium ex eventu, מילולית: "נבואה מתוך אירוע") היא טכניקה ומונח תאולוגי או היסטוריוגרפי המתייחס לנבואה שנכתבה לאחר שלמחבר היה מידע על האירוע אותו הוא ניבא. כלומר המנבא לא באמת ניבא את הדברים אלא כתב אותם בדיעבד כשהוא טוען שלמעשה ניבא אותם. למשל, במחקר מקובל כי חלקו השני של ספר דניאל הוא ספר פסאודואפיגרפי, ונכתב כנבואה בדיעבד בתקופת מרד החשמונאים, בסביבות שנת 164-165 לפנה"ס.
אלעזר רוקח

אלעזר רוקח או אליעזר רוקח (Eliezer Rokeah;‏ 1854 – 28 ביוני 1914), היה עסקן ציוני, פובליציסט, עורך ומו"ל ביישוב בארץ ישראל, רוכש אדמות גיא אוני ומייסד היישוב.

תולדותיו

נולד וגדל בירושלים, להורים חסידים בני היישוב הישן. מצד אביו, יצחק רוקח, היה צאצא של הרב אלעזר רוקח אשר עלה לארץ מפולין בשנת 1740. סבו של אלעזר (מצד אמו מרים), היה הרב ישראל ב"ק. אלעזר היה אחיו הבכור של שמעון רוקח ודודו של ישראל רוקח. ב-1867, בגיל 13 נישא ועבר לבית חמיו בצפת.
רוקח התנגד ל"חלוקה" שממנה התפרנסו בני היישוב הישן, ב-1871 פרסם על חשבונו חוברת בשם "מצב צפת ותושביה האשכנזים" בה הטיף לחיי עבודה ובמיוחד עבודת האדמה. בארץ ישראל הכריזו פרנסי צפת חרם על אלעזר רוקח בגלל מאבקו נגד החלוקה ודרישתו שיוקצו חלק ממשאביה לתמיכה בעובדי האדמה היהודים. רוקח רצה להמשיך בעקבות סבו, שהקים חווה חקלאית על הר מירון, ועל כן רכשו הוא ותומכיו בשנת 1875 קרקעות באזור הכפר ג'אעונה, וב-1878 התיישבו במקום 17 משפחות. הם קראו ליישוב גיא אוני, והוא היה למושבה היהודית הראשונה (עוד לפני פתח תקווה) בארץ ישראל. המתיישבים, שלא היו רגילים לעבודת האדמה, התקשו להתמודד עם הקשיים שזימנו להם החיים החדשים, ועזבו בהדרגה את היישוב, פרט לשלוש משפחות. אלעזר רוקח יצא לקהילות יהודיות ברומניה ובאימפריה הרוסית כדי לנסות לגייס כסף ומתיישבים חדשים לעבודת האדמה בארץ ישראל. הוא הגיע לקונגרס פוקשאן, נאם שם ופרסם את דבריו בעיתונים הציוניים ברומניה, ובהמשך הגיעו יהודים מרומניה לגיא אוני והקימו את היישוב מחדש בשם ראש פינה.
ב-1882 ערך כתב עת עברי בשם "ישראל" ובין השנים 1881 - 1885 כתב עת ביידיש בשם Hoffnung (התקווה), שניהם בעיר פיאטרה נאמץ. באותה תקופה עבד גם בכתב העת העברי "תלפיות", שהופיע ביאשי. בבראילה, תחת הנהלתו, יצא לאור במאי 1896, כתב עת אידישאי בשם Der Kompass (המצפן) וב-1897, הוציאו לאור תחת שם חדש, Der richtiger Kompass. רוקח למד היטב את השפה הרומנית ויחד עם הוריה קרפ ניסה להכין מילון עברי-רומני, אך המלאכה לא הושלמה. חוסר הצלחת עיתוניו היה המניע ליציאתו מרומניה.
מרומניה עבר אלעזר רוקח לאודסה, וגם שם הופיע בפני היהודים ונאם. הוא הומלץ והיה ליד ימינו של הנדבן זאב קלונימוס ויסוצקי, וגם מונה למזכיר "חובבי ציון" בארץ ישראל. לאחר שחשדו בו פקידי הברון רוטשילד שהייתה לו יד בהמרדת איכרי ראשון לציון, איבד רוקח את משרתו בחובבי ציון. בשנת 1886 הקים יחד עם אחיו שמעון רוקח את אגודת "עזרת ישראל", אשר אספה כספים להקמת שכונת נווה צדק, השכונה הראשונה מחוץ ליפו. אלעזר העביר את כספי האגודה לקניית חיטה עבור איכרי ראשון לציון בעת מאבקם בברון, ומעשה זה הביא לריב וקרע בין האחים. אלעזר יצא שוב למסע לאירופה, ובמהלכו פגש את שמואל יוסף צ'צ'קס, הוא ש"י עגנון, בבוצ'אץ' ומינה אותו למזכירו. עגנון אף היה עורך המשנה של ה"דער יודישע וועקער" (יידיש: "המעורר היהודי"; הופיע בבוצ'אץ' ובסטניסלבוב בין השנים 1905–1907) לצדו של רוקח, ושם פורסמו שיריו הראשונים. רוקח גם ערך יחד עם יצחק פרנהוף את ארבעת גיליונות הירחון העברי "הירדן", שהוקדש לספרות, שירה, מדע וענייני החיים.
אלעזר רוקח נפטר ב-28 ביוני 1914 בדרוהוביץ' שבגליציה, ושם נקבר על ידי הקהילה בארון מתכת כדי לאפשר העלאת עצמותיו למנוחה בארץ ישראל.

הנצחה

הצייר הישראלי אבי פיילר צייר פורטרט של רוקח, שהוצג ברחובות תל אביב.
רייצ'ל, רייצ'ל

תקציר העלילה

רייצ'ל קמרון (ג'ואן וודוורד) היא מורה בת 35 המתגוררת בעיירה מנומנמת בקונטיקט. היא מרגישה שחייה הם ללא תכלית, כי הגיעה למחצית חייה ומכאן יש לה לצפות רק לירידה. רייצ'ל גרה עם אמה בבית בו יש עסק לסידור לוויות וקבורה שהיה שייך פעם לאביה המנוח.
רייצ'ל משרתת את אמה (קייט הרינגטון) המתייחסת אליה בזלזול ומשווה אותה כל הזמן לאחותה שהתחתנה והקימה משפחה. רייצ'ל מכינה כריכים וכיבוד לחברותיה של אמה המגיעות לביתן לשחק ברידג' ומרכלות על הנעשה בעיירה, היא מרגישה שכולם בעיירה מתייחסים אליה כאל בתולה זקנה.
עבודתה כמורה בבית הספר המקומי משכיחה ממנה את המחשבות על מצבה וכשמגיעה חופשת הקיץ היא שוב דואגת מה תעשה. אחת המורות, קאלה מקי (אסטל פרסונס) היא החברה היחידה שלה. היא משכנעת אותה להגיע איתה לערב הטפה מיוחד בכנסייה שיעשה לה טוב, לאחר היסוסים מסכימה רייצ'ל להגיע לכנסייה.
רייצ'ל מתרגשת לנוכח התנהגותו של המטיף הסוחפת את הקהל. היא נמלטת מהמקום בבכי וחברתה קלה מנסה להרגיע אותה בנשיקה ארוכה מדי שמתפרשת על ידי רייצ'ל כנשיקה לסבית. היא בורחת מהמקום ומנתקת את קשריה עם קאלה.
כעת רייצ'ל שוב בודדה. היא פוגשת בעיירה את ניק קאזליק (טד אולסון), ידיד ילדות שלה העובד כמורה בברונקס שהגיע לעיירה לפגוש את הוריו ולעזור להם במשק.
הוא מתחיל לחזר אחרי רייצ'ל והיא לבסוף נענית לחיזוריו ומסכימה לקיים אתו יחסים אינטימיים בפעם הראשונה בחייה. כאשר היא מגלה לו כמה היא מאושרת ורוצה משפחה עם ילדים הוא נרתע ומראה לה תמונה של "בנו". למחרת הוא עוזב את העיירה ללא הודעה ולרייצ'ל נודע כי כלל אינו נשוי...
אמה של רייצ'ל מגלה את האמת על יחסיה של רייצ'ל וניק, כועסת עליה ומפסיקה לדבר אתה. רייצ'ל מרגישה תסמינים של הריון וחושבת לעבור הפלה מלאכותית. היא מתפייסת עם קאלה שעוזרת לה בעת צרה.
בבית החולים מתגלה שהמדובר בציסטה  בשחלה ולא בהריון. לאחר הניתוח מחליטה רייצ'ל לעזוב את העיירה ובעזרתה של קאלה היא מוצאת משרת מורה באורגון.
אמה לא רוצה לעזוב את המקום ורייצ'ל מקווה שתוכל לנסוע לבד אבל לבסוף אמה מחליטה לנסוע אתה. רייצ'ל נוסעת לבסוף עם אמה אל עתיד חדש ולא ידוע ומדמיינת כל הנסיעה את עתידה.