google/wiki40b huggingface dataset:
הצרעה הירוקה

עלילת הסרט

בריט ריד (סת' רוגן) הוא פלייבוי ובנו של מייסד העיתון ה"דיילי סאנטינאל", ג'יימס (טום וילקינסון). חייו של בריט משתנים כאשר אביו נפטר מעקיצת דבורה. לאחר ההלוויה בריט מפטר את כל צוות העובדים ובכללם את קייטו (ג'יי צ'ו), המכונאי ומכין הקפה של אביו. בריט מתחבר לקייטו והשניים מסכימים שג'יימס היה אדם רע. וכך הם מחליטים לכרות את ראש הפסל המיוחד שבנו עבורו. לאחר המעשה, הם עדים לחבורה של שודדים שתוקפים זוג. בריט וקייטו נחלצים לעזרתם, אך המשטרה רודפת אחריהם.
בריט משכנע את קייטו שהם יתחפשו לפושעים במטרה להסתנן לארגוני הפשע בלוס אנג'לס ולחסל את העומד בראשם, בנימין צ'אדנובסקי (כריסטוף ואלץ). בריט מחליט לנצל את בעלותו על העיתון של אביו ולפרסם את הפושע החדש שנקרא "הצרעה הירוקה" כדי למשוך את תשומת לבו של צ'אדנובסקי. אך צ'אדנובסקי מצליח להפיל אותם במלכודת וכמעט לגרום להריגתם. למרות זאת, הם מצליחים לבסוף לחסל אותו בעזרתה של מזכירתו של בריט, לורן (קמרון דיאז).

ביקורות והכנסות

הסרט זכה לביקורות מעורבות ממבקרי הקולנוע. אתר Rotten Tomatoes המרכז ביקורות קולנוע העניק לסרט דירוג של 46%. חלק מהמבקרים טענו שהוא מאכזב. למרות זאת, חלק מהמבקרים טענו שהסרט מצחיק ומלא הומור.
הסרט הכניס ביום הראשון לצאתו לאקרנים כ-11.1 מיליון דולר. בסוף השבוע הראשון לצאתו בהפצה כללית הסרט הכניס כ-33.5 מיליון דולר. נכון ל-6 במרס 2011 הסרט הכניס כ-97,037,591 מיליון דולר בארצות הברית וכ-128,400,000 מיליון דולר בחוץ לארץ.
בארי (סדרת טלוויזיה)

תקציר העלילה

בארי ברקמן (ביל היידר) הוא נחת אמריקאי לשעבר, הלוקה בהלם קרב ועובד כמתנקש. הוא מתגורר במערב התיכון, בודד ולא מרוצה מחייו. בחוסר רצון, בארי מגיע ללוס אנג'לס על מנת להתנקש בחייו של מישהו, אך מוצא עצמו מצטרף לבית ספר למשחק ומִתְיַדֵּד עם קבוצת סטודנטים השואפים להצליח על במות התיאטרון של אל.איי.

הפקה

ב-11 בינואר 2016 פורסם כי רשת HBO הזמינה את פרק הפיילוט, אשר בין כותביו נמנה ביל היידר שגם ביים. את הפיילוט הפיק היידר יחד עם אלק ברג, שהיה גם שותף לכתיבה. ב-2 ביוני 2016 פורסם כי רשת HBO אישרה את הפקת הסדרה.
בד בבד עם ההודעה על הזמנת הפיילוט, פורסם כי היידר יככב בו בתפקיד הראשי. בפברואר 2016 הוכרז כי שרה גולדברג, גלן פלשלר, אנטוני קריגן, הנרי וינקלר וסטיבן רוט יופיעו גם כן בפיילוט, בתפקידים ראשיים. צילומי הסדרה החלו בשנת 2017 בלוס אנג'לס.
ב-4 בדצמבר 2017 שיחררה רשת HBO טיזר ראשון לסדרה. ב-9 בינואר 2018 פירסמה את הטריילר הרשמי הראשון.
הקרנת הבכורה של הסדרה נערכה ב-21 במרץ 2018, בלוס אנג'לס, קליפורניה.

תגובות וביקורות

העונה הראשונה של "בארי" זכתה לתגובות חיוביות מצד המבקרים. באתר האינטרנט Rotten Tomatoes לעונה הראשונה יש שיעורי תמיכה של 98% עם ציון ממוצע של 7.79 מתוך 10, על פי 44 ביקורות. על פי דעת הרוב, "הלם קרב וקומדיה חוברים יחד בצורה משונה אך נוקבת". על פי אתר האינטרנט Metacritic, לעונה הראשונה ציון של 84 מתוך 100 בהתבסס על דעות של 26 מבקרים.
ספרייה אזורית גזר

היסטוריה

הספרייה הוקמה בשלהי 1969 ביוזמת יו"ר מועצה אזורית גזר משה דוקטורי ובמימון יד הנדיב וקרן רוטשילד. היא מוקמה על גבעה ממזרח למושב עזריה, במקום שלימים ייקרא "בית חשמונאי". הספרייה האזורית גזר הייתה למעשה אבן הפינה והמבנה הראשון בקריית החינוך הצמודה וביישוב בית חשמונאי שהוקם כעבור שנה ב-1970.
בטקס הפתיחה בחודש נובמבר 1970, נכחו ראש המועצה האזורית משה דוקטורי, סגן ראש הממשלה ושר החינוך יגאל אלון והגברת דורותי רוטשילד נציגת התורמים.
קמפינאס

היסטוריה

העיר נוסדה ב-14 ביולי 1774 כמאחז שעל הדרך למינאס ז'ראיס ולגויאס, ויושבה על ידי חברי משלחות סחר ומחקר- הבנדייראנטס, שהיו בחיפוש אחר מינרלים יקרים.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19 העיר התפתחה והפכה למרכז דמוגרפי וחקלאי, עם ייצור רחב של קפה, כותנה וקני סוכר. מרכיב עיקרי נוסף בצמיחת העיר היה פתיחת קו רכבת בסביבת העיר בשנת 1867. בהמשך המאה הגיעו מהגרים רבים לעיר, במיוחד מאיטליה.
ויטץ'

ספרי קריאה

לאורך השנים הופקו עשרות ספרי קריאה רבים המתרחשים ביקום של ויטץ'. הסופרת הדנית לנה קברבול כתבה תשעה ספרים המתרחשים ביקום של ויטץ' אשר יצאו במקור לשווקים בשנים 2002 - 2003. שני הספרים הראשונים תורגמו לעברית: חמישיית העוצמה (המבוסס על החוברת ליל כל הקדשים), והיעלמות (המבוסס על החוברת 12 השערים).

סדרת מאנגה

ביפן הופקה סדרת מאנגה על ידי האמן לידה הארוקו אשר מבוססת על סדרת הקומיקס המקורית של ויטץ'.

משחקי וידאו

עד כה יצא משחק אחד לגיימבוי, ומבוסס על סדרת הטלוויזיה, אם כי יש בו גם משימות ואויבים שלא קשורים לתוכנית או לקומיקס. יש בו משימות שונות שבכל אחת מהן הגיבור הוא השומרות, קיילב, אליון ופובוס.
בו ריפנבורו

ראשית הקריירה

ריפנבורו, יליד קליפורניה, היה הכותב הבכיר ומנהל המחקר של ה-NFL, ליגת הפוטבול האמריקאית בשנות ה-80' וראשית ה-90'. בתקופת עבודתו שם, כתב או ערך שבעה ספרים, בהם האנציקלופדיה הרשמית של הליגה. זמן קצר היה עורך ראשי של הוצאת טוטאל ספורטס.

חקר קטבים

ריפנבורו הוסמך לתואר דוקטור במכון סקוט לחקר הקוטב באוניברסיטת קיימברידג'. הוא כתב או ערך מספר רב של ספרים על חקר הקוטב, בהם "The Myth of the Explorer", בחינה מלומדת של הקשר בין העיתונות הפופולרית למסעות חקר; "Shackleton's Forgotten Expedition", סיפורה של משלחת נמרוד בהנהגת ארנסט שקלטון, שהייתה קרובה להגיע הן אל הקוטב הדרומי והן אל הקוטב המגנטי; ו"Racing with Death",סיפור משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון. הוא היה העורך של "האנציקלופדיה של אנטארקטיקה", יצירה בת שני כרכים, ספר העיון המקיף ביותר שנכתב אי פעם על אנטארקטיקה.
משנת 1995 עד 2005, היה ריפנבורו עורך ה-"Polar Record" ("רשומות הקוטב"), כתב העת הוותיק ביותר בעולם לחקר הקטבים. הוא עמד בראש "קבוצת תולדות הקוטב" במכון סקוט לחקר הקוטב וכיהן כמרצה בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת קיימברידג'.

קריירת אימון

בתקופת שהותו בקיימברידג' עשה ריפנבורו שימוש בהתמחותו בפוטבול כמאמן ראשי של נבחרת קיימברידג' בליגת המכללות הבריטיות לפוטבול. פעמיים הוכתר בתואר מאמן השנה הלאומי בחמש העונות שעשה בתפקיד זה (1996-1991). אחרי שקיימברידג' ויתרה על הנבחרת שלה, עשה ריפנבורו עונה אחת כמאמן ראשי של קבוצת ה"האריקיינס" של אוניברסיטת הרטפורדשייר. הקבוצה עברה מניצחון לניצחון וזכתה באליפות הארצית בעונת 1998-1997, וריפנבורו הוכתר שוב בתואר מאמן השנה.
ריפנבורו היה המאמן הראשי הראשון של "Great Britain Bulldogs", הנבחרת האוניברסיטאית הלאומית לפוטבול, שזכתה בשתי אליפויות אירופה הראשונות בשנים 1994 ו-1996.
הוא הוכנס להיכל התהילה" של BCAFL בשנת 2000, כחלק ממחזור המייסדים של ההיכל.

מותחנים

ריפנבורו כותב ספרי מתח ובילוש יחד עם אשתו, ליז קרוויס, בשם העט סימון בופור.
Z3

מחשב Z3 של קונראד צוזה היה המכונה הראשונה ברת התכנות האוטומטי. Z3 נבנה באמצעות 2,000 ממסרים, היה לו תדר שעון של 5 הרץ ואורך מילה של 22 סיביות.
חישובים בוצעו במחשב באמצעות אריתמטיקה בינארית של נקודה צפה.
המכונה הושלמה בשנת 1941 (במאי של אותה שנה היא הוצגה בפני קהל של מדענים בברלין). Z3 המקורי הושמד בשנת 1944 במהלך הפצצת ברלין על ידי בעלות הברית. עותק משוחזר נבנה בשנות ה-60 על ידי חברת Zuse KG והוא מוצג בתצוגת קבע במוזיאון המדע של מינכן.
ה-Z3 אפשר סדרה של פקודות אריתמטיות ללא פקודות בקרה (ראו למטה לגבי הכוח החישובי של התקן כזה).

הקשר של ה-Z3 למושג מכונת טורינג אוניברסלית

Z3 אפשר לולאות, אבל לא היו פקודות קפיצה מותנית. למרות זאת מדען המחשבים ראול רוחס (Raul Rojas) הראה ב-1997 כי קיימת דרך מתוחכמת לממש מכונת טורינג אוניברסלית באמצעות ה-Z3, בהנחה שיש מקום אחסון בלתי מוגבל והסתברות אפסית לנפילה. הסימולציה אינה יעילה והיא משתמשת בטכניקה המאפשרת לדמות קפיצות מותנות באמצעות חילוק.
יאן ליין-קה

חייו

יאן ליין-קה נולד ב-1958 למשפחה חקלאים ענייה במחוז סונג המשתייך לפרובינציית חנאן. בשנת 1978 הוא התגייס לצבא סין, (מאוחר יותר בספר לשרת את העם! הוא ידגים באופן סאטירי באמצעות גיבור הספר, בן למשפחת חקלאים ענייה שהדרך היחידה עבור המעמדות הנמוכים בסין להתקדם בסולם החברתי היא רק באמצעות ההתגייסות לצבא.) הוא שירת כמו מו יאן כסופר במחלקת התעמולה של הצבא הסיני. בשנת 1985 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת חנאן עם תואר במדעי המדינה ובחינוך ובשנת 1991 הוא סיים את לימודיו במכון לאמנות של צבא סין עם תואר בספרות.

הספר Dream of Ding Village

אף על פי שאת מרבית יצירותיו ופעילותו הספרותית מקיים יאן ליין מהעיר הגדולה בייג'ינג, בספריו ניכרת השפעת מקום הולדתו הכפרי והעני בפרובינציית חנאן, ברומן Dream of Ding Village אשר יצא לאור בשנת 2006 העלילה מתרחשת בפרובינציית חנאן והיא מספרת את סיפורה של משפחה הכוללת שלושה דורות המתפרנסת מסחר בדם, וכתוצאה מכך מתגברת מגפת האיידס בכפר, לצורך כתיבת הספר נפגש הסופר עם חולי איידס רבים ואף חי איתם תקופה מסוימת, רבים רואים בספר זה מקור השוואה ראוי לספרו של אלבר קאמי הדבר. הסופר מתאר את הדעות הקדומות ביחס למחלה מצד השלטונות הסיניים ותושבי הכפר. הרעיון לספר עלה במוחו של הסופר בתחילת שנות התשעים בעקבות השמועות על מגפת איידס המתחוללת בפרובינציית חנאן וניסיונותיו של הממשל הסיני להתכחש לקיום המגפה. הספר נאסר לפרסום בסין על ידי הצנזורה הסינית אך הדבר לא מנע מהספר לעורר הד רב בסין ובמערב.

הספר לשרת את העם!

הספר לשרת את העם שהיה אמור לצאת לאור בסין ב-2005 נאסר לפרסום על ידי הצנזורה בסין אך מצא לו קהל קוראים מחתרתי באמצעות האינטרנט. הספר מספר את סיפורו של צעיר סיני מכפר נידח עני בשם וו דה-ואנג אשר נשלח על ידי משפחתו לצבא העם הסיני כדי שיתקדם ויקדם את משפחתו במעלה הסולם החברתי. הצעיר מחליט שהדרך היעילה ביותר להתקדמות לדרגת קצין היא באמצעות הפיכתו לטבח ואחר כך לאיש המשק הכללי של קולונל נכבד ושל רעייתו הצעירה והיפה. שם הספר לקוח מנאום שנשא מאו דזה-דונג בשנת 1944 בעקבות מותו של שומר ראשו ג'אנג סה-דה ובנאום טען שמשקלו של מוות למען העם כבד כמו הר ומשקלו של מוות נגד העם הסיני קל כנוצה. כמו כן טען שכל חייל בצבא העם משרת את העם בדרכו, ומבחינה זו אין הבדל בחשיבות מוות של חייל שתפקידו הצבאי הוא טבח, לבין חשיבותו של מוות של חייל שתפקידו הצבאי, לוחם. הסיפור מתרחש בשנת 1967 בשיא פולחן האישיות של מאו דזה-דונג והרומן המתפתח בין הטבח הכפרי לאשת הקולונל כולל יחסי מין פרועים שבמהלכם מנפצים השניים תמונות של מאו דזה-דונג, ספלים עליהם חרוטה דמותו של המנהיג, קריעת עותקים של הספר האדום. במרכז הבית יש שלט ועליו חקוק: לשרת את העם! והסימן המוסכם בין צמד הנאהבים הוא כאשר לא נמצא השלט במקומו הטבעי אז הטבח צריך לעלות אל חדרה של אשת הקולונל. גיבורי הספר מודעים למעשיהם החתרניים, ובאמצעות ניפוץ תמונותיו של מאו דזה-דונג הם למעשה לועגים למהפכת התרבות שהיא הרקע לכל ההתרחשויות בספר.
יוהאן סימון מאייר

חייו

מאייר נולד בבוואריה ולמד תאולוגיה באוניברסיטה של אינגולשטאדט. ב-1787 יצא לאיטליה להמשיך שם בלימודי המוזיקה. בתקופת לימודיו באינגולשטדט עמד בקשר קרוב עם התנועה האינטלקטואלית של אדם וייסהאופט, והשפעת האידיאלים של עידן האורות הצרפתי ניכרת בפילוסופיה שלו כמוזיקאי, כפי שהדבר בא לביטוי ב"מחברות" המפורסמות, שערך לקראת סוף הקריירה שלו.
זמן קצר לאחר הגיעו לאיטליה קיבל שיעורי מוזיקה אצל קארלו לנצי ואחר אצל פרדיננדו ברטוני. בשנת 1802 עבר לברגאמו והתמנה למנצח המקהלה בקתדרלה של העיר, כמחליף למורו הוותיק, לנצי. הוא התמיד במשרה זו עד מותו והיה לדמות מרכזית בחיי המוזיקה של העיר, בין השאר בארגון קונצרטים, שבאיהם התוודעו אל המוזיקה של בטהובן. בין תלמידיו היה דוניצטי. בשנותיו האחרונות היה מאייר עיוור. הוא נקבר בבאזיליקה די סנטה מריה מאג'ורה בברגאמו, בחזית קברו של תלמידו המפורסם.
יצירותיו של מאייר, המפתיעות במספרן הרב וכוללות קרוב לשבעים אופרות, כמעט אינן מבוצעות כיום.
מכלוף נג'אר

מכלוף נג'אר (28 בנובמבר 1888–1963) היה סופר, מחזאי, עיתונאי ומשורר יהודי-תוניסאי. ייסד וניהל בית דפוס גדול בו יצאו לאור כתביו ומאות כותרים אחרים.

קורות חיים

מכלוף נג'אר נולד בשנת 1888 בעיר מוכנין  שבתוניסיה. הוא התגורר בנעוריו בבית סבו ר' מרדכי גז בעיר סוסה. שלט היטב בעברית, ערבית יהודית, ערבית ספרותית וצרפתית. מגיל צעיר החל לעסוק בכתיבה עיתונאית וספרותית לעיתונים היהודים השונים של תוניסיה בערבית יהודית.
במאי 1913 ייסד בסוסה חברה אמנותית לתיאטרון, אשר הייתה ידועה בשם "ג'וק [=להקת] נג'אר", ותחת ניהולה פעלה להקת תיאטרון של ילדים ובני נוער יהודים שהתפרסמה ברחבי תוניסיה ואלג'יריה. להקת התיאטרון העלתה הצגות של מולייר, בהשראת המקרא או בהשראת סיפורי עם מזרח-תיכוניים, שערך, תרגם וכתב נג'אר עצמו. ההצגות הועלו בשפות צרפתית,ערבית יהודית, ערבית ספרותית ועברית, בהתאם להצגה ובהתאם לקהל שהלהקה הופיעה מולו. ההצגה הראשונה של הלהקה הייתה "מכירת יוסף בידי אחיו" שהוצגה בערבית ספרותית בסוסה ב-14 באפריל 1913, וקצרה הצלחה גדולה בסיבוב הופעות בערים ספקס, נאבל ולבסוף בתיאטרון העירוני הגדול של תוניס. לאחר מכן היא העלתה הצגות נוספות ובהן: "אסתר המלכה", "דוד וגלית" (בעברית), "משה רבנו", "רומיאו ויוליה", "הארון אלרשיד מע כליפה אלצייאד", "לה גורג'יאן" (בצרפתית) ועוד. להקת התיאטרון הופיעה בערים רבות בתוניסיה וכן נחלה הצלחה גם באלג'יריה בשנת 1914.  
בשנת 1917 רכש נג'אר את בית הדפוס של הסופר והעיתונאי צמח הלוי בסוסה והרחיב אותו. הביבליוגרף דניאל חג'אג' מונה בספרו על הספרות היהודית-תוניסאית שמונים יצירות ספרותית שנדפסו בדפוס מכלוף נג'אר, בהן יצירות מקוריות פרי עטו של נג'אר, תרגומיו וכן יצירות שרכש את הזכויות להדפסתן. מלבד יצירות ספרותיות הביא נג'אר לדפוס גם עשרות ומאות כותרים מסוגים אחרים; כתביהם של רבנים בני זמנו, הגדות לפסח, ספרי לימוד לשפה הצרפתית ועוד. ספר השירה "מעדני מלך" (1946) של המשורר והפייטן הנודע אשר מזרחי גם הוא יצא לאור לראשונה בדפוס נג'אר.
בשנת 1920 ייסד נג'אר את עיתונו החשוב "אל-נג'מה" (L’Étoile; הכוכב), שבועון "פוליטי, מדעי, ספרותי, כלכלי" שיצא לאור במשך ארבעת העשורים הבאים (עד שנת 1961) והיה העיתון היהודי היחידי שהמשיך לצאת לאור גם לאחר עצמאות תוניסיה (1956). משטר וישי הפסיק את פרסום העיתון בזמן מלחמת העולם השנייה, אך הוא חזר לצאת לאור לאחריה. לעיתון היו מנויים ברחבי תוניסיה וכן בקרב הקהילות היהודיות באלג'יריה ומרוקו והיה בעל אוריינטציה ציונית. בחירתו של נג'אר להוציא לאור את העיתון בערבית יהודית נבעה מרצונו לשמר את השפה ואת הפעילות העיתונאית והספרותית בה גם בתקופה בה רוב יהודי המגרב אימצו את התרבות הצרפתית. כדי לא לאבד לגמרי את קהל הקוראים בצרפתית, בחלק מהשנים העמוד האחרון של העיתון נכתב בשפה זו. העיתון ובית הדפוס של נג'אר הפסיקו פעילותם בשנת 1961 בעקבות החשש שעוררו מאורעות ביזרט. נג'אר נפטר בסוסה כשנתיים לאחר מכן, בשנת 1963.

ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
בזיליקת בום ז'זוס דה מטוזיניוס

הקפלות

למרגלות הכנסייה מדשאה ובה שש קפלות ובהן תיאורים של סצינות שונות מהפסיון של ישו, בדומה לתיאורים הקיימים בבזיליקת בום ז'זוש דו מונטה, שהיוותה את ההשראה לבזיליקה זו. הקמת הקפלות הושלמה ב-1809. יצירות האמנות שבהן כוללות פסלי דמויות עשויים עץ ארז, שפיסל אלייז'דיניו, וציירו האמנים מנואל דה קושטה אטאידה ופרנסיסקו שאבייר קרניירו. שש הקפלות מכילות 66 דמויות.
הסצינות השונות כוללות את הסעודה האחרונה, ישו בהר הזיתים, ישו בבית הכלא, ייסורי ישו, ישו עם נזר הקוצים, ישו הנושא צלב והצליבה עצמה.
איל B

ביוגרפיה

איל B הוציא לאור וערך משנת 1992 (יחד עם ירון ניסקי ואמיתי סנדי) את עיתון הקומיקס הישראלי "סטיות של פינגווינים" אשר הכיל הומור פרוע ברובד הגלוי וביקורת חברתית נוקבת ברובד הסמוי. אחד מהסיפורים בהמשכים פרי יצירתו של איל B שהתפרסמו בחוברת היה "הערפד הפסיבי" - בשנת 1997 הוציא איל B לאור ספר המכיל לקט של כל הפרקים שיצאו בסדרה זו.
איל B זכה להכרה לאחר שיצר את סדרת האנימציה "מאנצ'" ששודרה כפינה בתוכנית "פרפר לילה" בערוץ 2 בין השנים 1999-2000 בה הוצגו בין היתר גרסאות פארודיות לסדרות הילדים "הלב" ("נרקו") ו"הדרדסים" ("דרדסטלנים").
בשנת 2000 הקים את "סטודיו איל B" בשיתוף עם טדי הפקות. הסטודיו הפיק את הסדרות "התוכנית עם הבובות", "מיסטר מותק" אשר שודרו ביס, את תוכנית הבובות "הגוזניקים" אשר שודרה בערוץ 24, הווידאו קליפים לשירים "דרך המלך" של כלא 6 ו"בומביי" של דנה ברגר, את סדרת האנימציה הפארודית "אבישי ההורס" אשר משודרת כחלק מהתוכנית "Y בעשר" בערוץ yesY של חברת יס ופרק מצויר שהוא הפרק הראשון בעונה השלישית בסדרה הקומית "הפיג'מות".
בשנת 2008 עיצב את הדמויות והפיק את סרטוני האנימציה של להקת "באגו דאגו" - הלהקה הווירטואלית הישראלית הראשונה אשר מבצעת גרסאות כיסוי בעברית לשירי רית'ם אנד בלוז והיפ-הופ לועזיים. עד היום יצאו שלושה וידאו קליפים מצוירים של הלהקה – "תן לה" (על פי שיר ההיפ-הופ "Smack That" של אמינם ואייקון, "חבר ערבי" (על פי שיר הרית'ם אנד בלוז "American Boy" של אסטל וקניה ווסט) ו"הלו הלו" (שיר מקורי).
ב-2010 איל B עבד בשיתוף עם גאגא הפקות ובמסגרת זו ביים פרסומות לטלוויזיה ולאינטרנט ויצר סדרות מקוריות.
בשנים 2011 ו-2012 איל יצר וביים שתי עונות של סדרת המערכונים "הפרויקט הירוק" עבור ערוץ קומדי סנטרל ב-HOT. ייחודה של הסדרה הוא בכך שכל המערכונים צולמו על מסך ירוק, וכל הרקעים והסביבות נוצרו במחשב, דבר שהעניק לסדרה מראה ייחודי המשלב אנימציה פנטזיה וצילומים חיים. הסדרה נמכרה לערוצים שונים בחו"ל (ביניהם לערוץ Hunan TV הסיני, ערוץ מרכזי עם קהל של 60 מיליון צופים), להפקות מקור זרות בשימוש התסריטים והגרפיקות הישראלים המקוריים.
משנת 2013 עד היום איל עובד עבור תוכנית הדגל של ערוץ 2, "ארץ נהדרת", ומייצר עבורה קטעי מסך ירוק ו- VFX, ביניהם הפרודיות על משחקי הכס ומלחמת הכוכבים.
מסוף שנת 2014 ועד היום איל עובד על פרויקט עצמאי של הפקת סרט מדע בדיוני קומי.]
איה בן רון

ביוגרפיה

בן רון נולדה בחיפה ב-1967. היא בוגרת המדרשה לאמנות, ובעלת תואר שני מאוניברסיטת גולדסמית', לונדון. היא פרופסור בבית הספר לאמנויות, אוניברסיטת חיפה, ובנוסף מרצה בחוג לתקשורת צילומית, המכללה האקדמית הדסה ירושלים. היא מתגוררת ויוצרת בתל אביב, וחיה עם הצלם עודד קמחי, להם שני בנים.

עבודותיה

עבודותיה של בן רון בוחנות ייצוגים ויזואליים של העולם הרפואי - מחלות, טראומה פיזית ורגשית, ואתיקה רפואית. שיתופי הפעולה שלה עם בתי חולים ומוסדות רפואיים בארץ ובעולם כוללים את עבודתה עם הוולקאם טראסט, לונדון, מוזיאון ברלין להיסטוריה של הרפואה בשאריטה (ברלין), המרכז הרפואי מקסימה באיינדהובן ועוד.
עבודותיה הוצגו בין היתר בביאנלה של בוסאן, דרום קוריאה; מוזיאון ישראל, ירושלים; המוזיאון לאמנות מודרנית בוורשה, פולין; המבורגר באנהוף, גרמניה; המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, חולון; ומוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית. ב-2015, היא השיקה את Front, פלטפורמה אינטרנטית.
בן רון נבחרה לייצג את ישראל בביתן הישראלי בביאנלה ה-58 בוונציה, 2019. שם תציג את עבודתה בית חולים שדה X. אוצר: אבי לובין.
יוהאן גוטליב פיכטה

קורות חייו

פיכטה נולד בסקסוניה בשנת 1762. החל ללמוד בסמינר התאולוגי יינה בשנת 1780 אך הפסיק את לימודיו בשנת 1784 לפני קבלת התואר. כך מתאר ש.ה. ברגמן את פרסומו של פיכטה וראשית לימודיו: 
שיחק לו מזלו לילד בן תשע, ובדרך מקרה חילצהו מן הסביבה הדלה הזאת ואיפשר לו להתכונן לחיי מלומד. ומעשה שהיה כך היה: בעיירתו חי דרשן מפורסם. בעל אחוזה עשיר שבסביבה, הבארון מילטיץ, בא יום אחד אל העיירה כדי לשמוע את דרשתו. אך כשבא אל הכנסייה נודע לו שאיחר מן המועד. האיכר אשר הודיע לו על כך ניחם אותו באומרו: אם הוא רוצה יכול הוא בכל זאת לשמוע את הדרשה; צריך רק לקרוא את הנער פיכטה רועה האווזים, שהרי זה יודע ללא ספק את הדרשה בעל פה, מלה במלה. הבארון קרא לילד, והלה חזר על דרשתו של הדרשן מתוך להיטות כזאת, שהבארון החליט בו במקום לאפשר לנער להתמסר ללימודים.
— שמואל הוגו ברגמן, תולדות הפילוסופיה החדשה : יעקובי, פיכטה, שלינג, ירושלים, 1977
לאחר מכן עבד כמורה פרטי בציריך ובשנת 1790 התארס עם אחייניתו של המשורר הגרמני קלופשטוק. בשנה זו החל להתעמק בכתבי קאנט ואף נפגש עמו בקניגסברג וביקש ממנו עזרה כספית. בשנת 1792 פרסם את חיבורו הראשון בעילום שם, דבר שגרם לכך שרבים חשבו שהחיבור הוא של קאנט עצמו. קאנט הודיע שהחיבור הוא של פיכטה ושיבח אותו. 
פיכטה נתמנה לפרופסור באוניברסיטת יינה בתורינגיה בשנת 1794 ובסוף ימיו עבר ללמד באוניברסיטת הומבולדט בברלין. 
פיכטה מת בגיל 51 ממחלת הטיפוס, ונקבר בבית הקברות דורותנשטאדטישר בברלין.
בנו, עמנואל הרמן פיכטה, הרים גם הוא תרומה לפילוסופיה.

הגותו

פיכטה לא תמך בטיעון של קאנט לקיומם של "הדבר כשלעצמו" (נואומנה), ו"תופעות" (פנומנה) או נתפסים על ידי הקטגוריות של ההבנה האנושית, וראה את החלוקה הקשוחה ביניהם כלא מסתברת. 
במקום להגדיר את הדברים כך, גרס פיכטה כי עלינו לנטוש את הרעיון של עולם נואומנלי, או אמיתי, ולקבל את העובדה שאין להכרה כל בסיס לעולם "אמיתי". פיכטה התפרסם בכך שטען כי ההכרה אינה מבוססת על דבר מלבד עצמה. רעיון זה נהפך למאפיין המגדיר של האידיאליזם הגרמני, ומהותי להבנת הפילוסופיות של הגל ושופנהאואר, אף ששניהם דחו את דעתו של פיכטה כי ההכרה היא בסיס מספיק לחוויה, ולפיכך הם מניחים כי יש גם מציאות נוספת מוחלטת.

יחסו ליהודים

פיכטה היה אנטישמי. ב-1783 התנגד למתן זכויות ליהודים מכיוון שלדעתו הם אינם יכולים להשתנות, וכתב "לתת להם [ליהודים] זכויות אזרח - לזאת איני רואה כל אמצעי אחר, כי אם לכרות להם, לכולם, לילה אחד את ראשיהם ולשים במקומם ראשים אחרים, אשר לא יהיה בהם אף רעיון יהודי אחד".
לכך הוסיף: "אין דרך אחרת אלא לכבוש את ארצם המובטחת ולגרש לשם את כל היהודים".
ב-1793 הצהיר פיכטה כי "בחיקן של כל האומות באירופה מתפשטת אומה עוצמתית, מונעת בידי רגשות עוינים ומצויה במלחמה מתמדת עם כל השאר, ובמקומות מסוימים מדכאת באופן נוראי את האזרחים. אני מדבר על היהדות".
ב-1806, כשברלין הייתה בידיו של נפוליאון, פיכטה הרצה סידרה של "קריאות לעם הגרמני" שהיוו תמריץ ללאומיות הגרמנית. בנאומים אלה, המשיך פיכטה את הטיעונים האנטישמיים שלו מחיבוריו הקודמים על דת ועל המהפכה הצרפתית.
לוקהיד מרטין X-56

עיצוב ופיתוח

הכטב"ם שנחשף לראשונה ב-Aviation Week & Space Technology, עוצב על ידי חברת לוקהיד מרטין. הבסיס לעבודה על ה-X56A שאב השראה מהכטב"מים RQ-3 דארקסטאר ו-RQ-170 סנטינל. התוכנית ביקשה לבנות שני גופי מטוס באורך 2.3 מטר, עם ארבעה סטים מתחלפים של כנפיים שנבנו לטובת טיסות המבחן.
מחלת שריטת החתול

תסמיני המחלה

ב-90% מופיעה 1 - 3 ימים מההדבקה שלפוחית או פצעון מודלק ומורם מהעור (פפולה) באזור ההדבקה. לאחר 1 - 3 שבועות היא נעלמת ומופיעה הגדלה של קשרי לימפה המנקזים את אזור ההדבקה. יכול להופיע חום, חולשה כללית, חוסר תיאבון כאב ראש, כאב גרון וכאבי מפרקים. בחולים עם מערכת חיסון תקינה המחלה נעלמת כעבור כחודש אם כי קשרי הלימפה נשארים מוגדלים לכמה חודשים. במדוכאי חיסון יכולה להופיע מחלה של גידולים שפירים של כלי דם הנקראים Bacilary angiomatosis בעור ובאיברים פנימיים. כמו כן, יכולה להופיע דלקת פנים הלב ודלקת המוח וקרומיו. כאשר הליקוק, השריטה או הנשיכה ליד העין, יכולה להתפתח תסמונת פרינו של דלקת הלחמית והגדלת קשרי הלימפה בצוואר (Parinaud's oculoglandular syndrome).

אבחנה

ברוב המקרים יש עדות למגע עם חתולים או לזיהום הראשוני. בכ-10% הסיפור לא ברור ויש צורך באבחנה מבדלת בעיקר בגלל הגדלת קשרי הלימפה. הבדיקה העיקרית לאבחנה היא בדיקת כיל נוגדנים ל-B. henselea בשיטת ELISA. אפשרת לקחת תרבית מקשר לימפה שהתמגל ולהעלות את הסיכוי לתשובה חיובית על ידי בדיקת PCR.

טיפול

בחולים עם מערכת חיסון תקינה המחלה חולפת לאחר כחודש ואין טעם לתת טיפול אנטיביוטי אלא כאשר התסמינים קשים או אצל חולים עם פגיעה במערכת החיסון. יש תגובה טובה לאזיתרומיצין למשך חמישה ימים וכן לריפמפיצין וציפרופלוקסאצין.
רויבוש

תה רויבוס ברפואה האלטרנטיבית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
צמח הרויבוש עשיר בנוגדי חמצון, והוא אינו מכיל קפאין
ביות השועלים בסיביר

ביות השועלים בסיביר (ברוסית: Домашние лисы, "שועל מבוית") הוא ניסוי לביות שועלים אדומים בצבע כסוף, שנערך במכון לציטולוגיה וגנטיקה (Институт цитологии и генетики), סמוך לעיר נובוסיבירסק בסיביר. הניסוי שהחל בברית המועצות בשנת 1959, בפיקוחו של המדען דמיטרי בלאייב (רו'), נמשך למעלה מחמישים שנים, ונכון לשנת 2012 הוא עדיין מתקיים בניהולה של המדענית לודמילה טרוט, אם כי בהיקף קטן יותר, בשל מגבלות תקציב.
בניסוי נחקר תהליך הביות של הזאב המצוי והפיכתו לכלב, ולשם כך הם בחרו בשועל הכסוף שהוא שועל מצוי בעל מאפיינים מלניזטים.
בחירת השועלים כמושא הניסוי נבעה מהתפעלותו של דימיטרי בלאייב מהמגוון הגדול של מיני הכלביים, והשאלה כיצד הם התפתחו מאבותיהם הקדמונים של כלבי הבית המבויתים. בלאייב אמר כי "איננו מצליחים להבין איזה מכניזם יוצר את ההבדלים באנטומיה, הפיזיולוגיה, וההתנהגות" שהיה ברור שקיימים בין מיני הכלבים, אך הוא היה בטוח שהתשובה טמונה "בעיקרון התורשה המנדליאני. הגנטיקה של הביות היוותה מקור השראה חשוב גם עבור דרווין.
החוקרים הסכימו על כך שחיות מבויתות שונות במספר דרכים ממקביליהן הפראיים, אך לא היה ברור לפי איזה עיקרון של ברירה מלאכותית פעלו החקלאים הנאוליתיים הקדמונים שבייתו לראשונה את מינים אלו לפני אלפי שנים. לפי השערתו של באלייב "כל המינים המבויתים נבחרו לפי קריטריון יחיד: קלות האילוף."
בנוסף בלאייב שיער שתכונה זו "גררה יחד איתה את שאר המאפיינים שמבדילים את החיות המבויתות מאבותיהם הפראיים, לדוגמה מאפיינים כמו אוזניים נפולות, כתמים לבנים בפרווה ושינויים בצורת הגולגולת". במילים אחרות, "בלאייב שיער שניתן להסביר את השינויים האנטומיים והפיזיולוגיים שנראו בחיות המבויתות כתוצאה של ברירה מלאכותית על בסיס תכונות התנהגותיות". באופן ספציפי, הוא האמין שקלות האילוף הייתה הגורם העיקרי שלפיו נערכה הבחירה.
במונחים מדעיים יותר, בלאייב חשד ש"אותו ביות קדום נשלט על ידי תהליך של 'בחירה הגורמת לחוסר איזון', המשפיעה על מנגנונים אונטוגנטיים (עובריים) נוירו-אנדוקריניים (המשפיעים על בלוטות המפרישות הורמונים)".
במסגרת הניסוי גודלו שועלים כסופים בשבי והתרבו באופן מבוקר, כך שרק שועלים אשר הפגינו אופי נוח וכנוע הורשו להזדווג. השועלים הפכו למבויתים ורגועים, והתנהגותם ומראם החלו מזכירים את אלה של כלבים: בתוך שלושה דורות החלו החוקרים מבחינים בשינויים באופיים של השועלים, ומקץ שמונה דורות הם הבחינו בשינויים נאוטנים בשועלים, והפריטים הבוגרים החלו לגלות תכונות אופי ומראה כשל פריטי שועלים כסופים צעירים. לגזע שנוצר ניתן השם "שועל סיבירי".
מריה שרייבר

ביוגרפיה

שרייבר נולדה בשיקגו שבארצות הברית למשפחה קתולית ממוצא גרמני ואירי. אביה סרג'נט שרייבר אף הוא פוליטיקאי. היא הכירה את ארנולד שוורצנגר במשחק טניס לצורכי צדקה בשנת 1977, שנערך בבית אמה, ונישאה לו ב-26 באפריל 1986 במסצ'וסטס. לזוג יש ארבעה ילדים. במאי 2011 הודיעו השניים כי הם נפרדים לאחר 25 שנות נישואים. כעבור מספר ימים נודע כי העילה לפרידת השניים הייתה רומן שניהל שוורצנגר 10 שנים קודם לכן עם עוזרת הבית של הזוג, וילד מחוץ לנישואים שנולד מקשר זה. שוורצנגר תמך בילד כלכלית מלידתו. העוזרת עזבה את משרתה בביתם של בני הזוג שוורצנגר בינואר 2011.
בעקבות הסיקור התקשורתי המופרז של מותה של השחקנית אנה ניקול סמית', הודיעה שרייבר שלא תחזור יותר לסיקור החדשות.