google/wiki40b huggingface dataset:
גלאי AMS02

AMS02 (ראשי תיבות: Alpha Magnetic Spectrometer, ספקטרומטר אלפא מגנטי) הוא גלאי חלקיקים המותקן על תחנת החלל הבינלאומית. חוקרו הראשי של AMS02 הוא סמואל טינג, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1995. 
הAMS02 נועד למדוד בעזרת קרניים קוסמיות ראיות לקיומו של  חומר אפל בחלל. בעזרת מידע זה ניתן יהיה להבין טוב יותר את השלבים בהיווצרות היקום. בנוסף למטרה זו, מקווים כי ממצאי הגלאי יעזרו באחת השאלות הפתוחות אותה חוקרים, והיא לאן נעלם האנטי חומר ביקום.
סמואל טינג רוצה לאתר את חלקיקי החומר האפל בחלל על ידי זיהוי המסלול הנראה לעין, שהם עשויים להותיר אחריהם לעומת קבוצות מחקר שונות ברחבי העולם, החוקרות ומחפשות אחר החומר האפל על שטח כדור הארץ.
בשנת 1998, לאחר הטיסה של הAMS 01 החל סמואל טינג בפיתוח הAMS02. פיתוח הAMS02 כלל עבודה של 600 פיזיקאים, 56 מוסדות ו16 מדינות מאורגנות תחת מחלקת האנרגיה של ארצות הברית (DOE) (ביניהן דנמרק, צרפת, גרמניה, איטליה, פינלנד, פורטוגל, ספרד, שווייץ, הולנד טורקיה, סין, קוריאה, טיוואן, ארצות הברית ומקסיקו).
הגלאי AMS02 שוגר על גבי מעבורת לתחנת החלל הבינלאומית ב-16 במאי 2011 בטיסת המעבורת STS-134. חדר הבקרה של הגלאי AMS02 נמצא במרכז לחקר פיזיקת חלקיקים- CERN, אשר נמצא בתקשורת ישירה לחדר הבקרה של תחנת החלל הבינלאומית.

איך זה עובד

קרינה קוסמית מורכבת מחלקיקים הנעים ביקום ומקורם בהתפוצצות של כוכבים, גלקסיות ואף השמש שלנו. כאשר קרינה זו מגיעה לגלאי הAMS02 היא עוברת בשכבותיו השונות. בעזרת האינטראקציה עם השכבות נוכל לקבל מידע על כל אחת מהן. מאינטראקציה עם השכבה הראשונה נוכל להסיק את המסה, המהירות והאנרגיה של כל חלקיק העובר בה. מאינטראקציה עם שכבה אחרת נוכל לקבל מידע על איזה מסלול עבר החלקיק בתוך בAMS02. בנוסף לכך בשכבה השנייה קיים מגנט הגורם לחלקיקים לנוע בדרך אחת או אחרת וכך אפשר לזהות אם החלקיק הוא חומר או אנטי חומר.
כל התהליך הזה קורה במהירות של ננו שנייה.
דקסטר גורדון

צעירותו ותחילת הקריירה

גורדון נולד וגדל בלוס אנג'לס, הוא היה בנו של רופא שבין הפציינטים שלו נמנו דיוק אלינגטון וליונל המפטון, כך שנחשף לגדולי הג'אז כבר בגיל צעיר. הוא החל לנגן בקלרינט בגיל 13, עד שעבר לסקסופון בגיל 15. הוא בחר לנגן בסקסופון אלט, אך עד מהרה עבר לטנור. עוד בבית הספר ניגן בלהקות גדולות וחשובות, כמו זו של המתופף צ'יקו המילטון, ושל נגן כלי הנשיפה באדי קולט.
בין השנים 1940–1943 גורדון ניגן בלהקה של ליונל המפטון, כשאיתו מנגנים הסקסופוניסטים אילנויס ז'אקט ומרשל רויאל. ההקלטה הראשונה שערך תחת שמו, הייתה לצד נט קינג קול והארי אדיסון. ב-1943–1944 הוא ניגן בלהקה של לואי ארמסטרונג ובלהקה של פלצ'ר האנדרסון, עד שלבסוף מצא את מקומו אצל בילי אקסטיין.

התקופה בניו יורק

בשנת 1945 עבר גורדון לניו יורק, שם הופיע והקליט בין היתר עם סקסופוניסט האלט צ'ארלי פרקר. השנים יורק היו השנים בהן הוא פיתח את הצליל הייחודי שלו וזכה למוניטין.
רבים מחשיבים את צלילו של גורדון ל"גדול" (דבר הקשור גם למאפייניו הפיזיים), צליל עמוק מאד, עם יכולת לעבור בין אוקטבות ולכופף תווים. גורדון הושפע מאוד מסקסופוניסט הטנור לסטר יאנג, ומגורדון עצמו הושפע ג'ון קולטריין. כשקולטריין הגיע לגדולה הוא חזר והשפיע על גורדון, ובעצם הייתה להם השפעה הדדית. שניהם השתמשו בצלילים חדים וברורים, מטלטלים וחזקים, והייתה להם נטייה למנגינות ייחודיות, המשלבות גם את הסווינג וגם את הג'אז המודרני.

שנות השישים המוקדמות

בשנת 1960 היה גורדון המלחין, המוזיקאי והשחקן הראשי בהצגה "הקשר". באותה תקופה החל להקליט בחברת ההקלטות בלו נוט. בשנים אלו הקליט את האלבומים החשובים ביותר שלו. Doin' Alright, הוקלט ראשון במאי 1961 מיד לפני האלבום "...'Dexter Callin"‏. האלבום החשוב Go, שנחשב בעיני רבים לאלבום המשפיע ביותר של גורדון, הוקלט באוגוסט 1962 יחד עם האלבום "A Swingin' Affair". שני האלבומים הוקלטו עם מחלקת הקצב הקבועה של בלו נוט- סאני קלארק, בילי היגינס ובוץ' וארן.

השיבה הביתה

גורדון שב לדור באופן קבע בארצות הברית ב-1976, והופיע בניו יורק בהופעה שנקראה Homecoming (שיבה הביתה). שם זה שימש את גורדון אחר כך לסבב הופעות ולכותרת של אלבום. לאחר מכן המשיך גורדון להקליט אלבומים, שרבים מהם נחשבים לאבני דרך בהתפתחות הג'אז. האלבומים שהקליט בארצות הברית תחת חברת ההקלטות קולומביה רקורדס זיכו אותו בהערכה רבה מצד הקהל ומצד המוזיקאים האמריקאים.
גורדון גם הופיע כשחקן במספר סרטים. בסרט הראשון ביניהם, שנקרא Unchained, הוא שיחק כשהוא יושב בכלא על החזקת הרואין. גורדון גילם את דמותו של אסיר שמנגן בלהקת בית הסוהר. הסרט החשוב ביותר שלו היה Round Midnight שבו כיכב. בסרט זה הוא גילם סקסופוניסט ג'אז מקצועי, שסיפור חייו הוא מעין שילוב של סיפור חייו של גורדון, סיפורו של לסטר יאנג ואלמנטים מסוימים מחייו של הפסנתרן באד פאוול. כמו כן היה לגורדון תפקיד אילם בסרט התעוררות ששוחרר לאחר פטירתו.
גורדון נפטר ב-1990 בעקבות בעיה בכליות. גורדון נבחר פעמיים למוזיקאי השנה של עיתון "דאון ביט", ב-1978 ו-1980. כמו כן שמו הונצח בהיכל התהילה של הג'אז.
כארתלי תחתית

מושלים

1994 - לוואן מָמַלאדזֶה
2003 - זוּראב מֶליכּישווילי
2004 - יוֹסב מאזמישווילי
2004 - זוּראב מֶליכּישווילי (בפעם השנייה)
2008 - דוד (דווית) קירקיטאדזֶה
ג'מיני 2

תוצאות

כל המטרות הושגו, למעט בחינת תאי הדלק; אלה נותקו לפני ההמראה.
הכיוון מזרח

הכיוון מזרח הוא כתב-עת לספרות, לתרבות ולאמנות, הדן בסוגיות של רב-תרבותיות ושל זהות מזרחית וישראלית, דרך נקודת מבט חברתית. הגיליון הראשון של כתב העת התפרסם בשנת 2000. עד שנת 2012 כתבי העת יצאו לאור בהוצאת בימת קדם ומשנת 2014 ואילך באמצעות הוצאת אחותי - למען נשים בישראל.

אודות

ב"הכיוון מזרח" דנים בתרבות מזרחית וביוצרים מזרחים, או בכאלה המקושרים לסוגיית המזרחים בישראל. שאלת המפתח המניעה את כתב העת היא "מהי מזרחיות" או "מהי תרבות מזרחית". כתב העת מבקש, באמצעות אבחון תודעתי-תרבותי רפלקסיבי, לייחד את המזרחיות, ולבחון אותה באמצעות סוגיות יסוד כמו זהות, זיכרון, ביוגרפיה, שפה ומקום. כל זאת בהקשר של חברה, לאום, מגדר ועוד, ובהקשר של יצירה לתחומיה השונים - קולנוע, תיאטרון, שירה, אמנות פלסטית ועוד.
מרוב מהמאמרים נובע סימון המזרחיות החדשה המדגישה את הזיקה החזקה לשורשיה היהודים והערבים במגמה להמשיך ולפתח זיקה זו ברמה היצירתית והפוליטית יחד. ההנחה העומדת ביסוד כתב העת היא שאם בעשורים הראשונים של המדינה עמדה מלחמת התרבויות בסימן של ההגירה היהודית אל מול הילידיות, או אל מול הישראליות האירופוצנטרית, במלחמת התרבויות של השנים האחרונות מסתמן גם מאבק ללגיטימציה לא רק של התרבות המזרחית אלא גם של התרבות הערבית, וממילא הפלסטינית, כחלק מהשיח הישראלי.
ב"הכיוון מזרח" מפרסמים גם עבודות אמנות פלסטיות וקונספטואליות.

היסטוריה

המייסד והעורך הראשי של כתב העת הוא יצחק גורמזאנו גורן. את חמשת הגיליונות הראשונים ערכה עמו דורית מקלף. את הגיליון השישי ערכה קציעה עלון ואליה הצטרפה דליה מרקוביץ' לחמשת הגיליונות שלאחר מכן. את גיליונות 12 עד 15 ערך מתי שמואלוף יחד עם בת שחר גורפינקל. החל מגיליון 16 החליף את מתי שמואלוף עמרי הרצוג כעורך כתב העת, יחד עם גורפינקל.
נועם אלימלך

חיבור הספר

הספר חובר על ידי בנו אלעזר, ובו עיקרי דרכו ושיטתו אשר קובצו יחד, ונערכו לפי סדר פרשיות השבוע. דברי התורה נאמרו על ידי רבי אלימלך בשבת ונכתבו לאחר מכן על ידי בנו, לאחר שקיבל מאביו את ברכתו.
בהקדמה לספר כותב בנו, שעל-פי ציוויו של אביו 'רבי אלימלך' לא הובא הספר לדפוס עד לאחר פטירתו בשנת 1787 "מטעם הכמוס".

רבי זאב וולף שהיה אב"ד בליזנסק, כתב בהסכמתו לספר, השערה בנוגע ל"טעם הכמוס" מחמתו ציווה שלא להדפיסו בחייו:
ואמרתי שגם מזה נודע גודל צדקתו וענותנותו, שלא רצה להתגלות את עצמו כל כך בחייו, כאשר היה דרכו תמיד להקטין את עצמו...
— מדברי ר' זאב וולף בהסכמתו

תוכן הספר

אף שהספר "נועם אלימלך" הוא פירוש על התורה, למעשה נכלל בו חומר רב המפרט את האידאולוגיה ואת דרך החיים של החסידות. רבי אלימלך מדגיש במיוחד בספרו את מושג ה"צדיק" ועל כן יש שכינוהו "ספרן של צדיקים".

שבחי הספר ומעלותיו

רבים המזכירים תכופות ספר זה בחיבוריהם, ביניהם: רבי אברהם יהושע השל מאפטא, רבי קלונימוס בעל ה"מאור ושמש" ואחרים.
רבי נחמן מברסלב אמר: "קדושת מעלת הרב הקדוש רבי אלימלך ז"ל נשגבה למעלה למעלה ממה שנראה ומובן מתוך ספרו" (חיי מוהר"ן)
רבי מנדלי מרימנוב, גדול אדמו"רי גליציה, אמר כי רק אחרי שטובל במקווה בערב שבת הוא מסוגל להבין משהו ב"נועם אלימלך".
רבי השיל אב"ד טלוסט אמר: מי שיכול להבין ספר זה, יש ביכולתו להחיות מתים.                       
בעל התניא כינה ספר זה ספרן של צדיקים, והוסיף: לא כל מוח סובל זאת.
עוד נאמר עליו:
...מי יפאר גודל פאר גדולת רבינו הקדוש... החסיד והעניו אור ישראל וקדושו, יפה פרי תואר... וינהל אחריו כל בית ישראל בעודנו חי עמנו... והראוני מחצב של סנפירון אשר חצב באמרי פיו, ואשר דבר בקודשו דברים העומדים ברומו של עולם... דברים שנאמרו מסיני ועוקר ערים...
— מתוך הסכמתו של רבי אליעזר הורוביץ מטארניגראד
הני מילי מילי מילין עילאין קדישין בספר ספירת דברים קדושים אשר מושכים את הלב ליראה וקדושה, ואורו עיני כי טעמתי מעט הדבש בקראי בו שנים ושלוש דלתות והמה מתוקים לחיך ונכנסים ללב.
— מתוך הסכמתו של ר' זאב וולף, אב בית דין בליז'נסק

פולקלור

בהווי החסידי בו נטייה רבה לרוחניות מייחסים לסגולות חלק חשוב ונכבד, וביניהם יש הנוהגים כסגולה, להניח את הספר 'נועם אלימלך' [במהדורה הראשונה] תחת מיטתם של חולים לשמירה ולהגנה, וכן תחת מיטתם של יושבת על המשבר ללידה קלה.
אופיר קריאף

קריירה

קריאף החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים, ובקיץ 2011 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-17 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 נגד הפועל חיפה. בעונת 2012/2013 הפך לשחקן הרכב פותח בקבוצה, וב-26 משחקים הבקיע שער אחד, שער הניצחון (3–2) נגד הפועל עכו. ב-13 בפברואר 2013 הושעה קריאף על ידי הנהלת המועדון, בעקבות תמיכתו בארגון האוהדים "לה פמיליה" שביקר את החלטת ההנהלה להחתים שחקנים מוסלמים. 
קריאף היה חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל לטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות שנערך בישראל ביוני 2013, ואף כבש את שער הניצחון (1–0) נגד נבחרת אנגליה בשלב הבתים. בסך הכל לזכותו שמונה הופעות ושער אחד במדי הנבחרת הצעירה. לקראת עונת 2014/2015 מונה קריאף לקפטן בית"ר ירושלים, בעקבות עזיבתו של אריאל הרוש, ובתום העונה סיים את חוזהו במועדון והפך לשחקן חופשי.
ב-19 באוגוסט 2015 חתם קריאף לארבע שנים במכבי חיפה. ב-12 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד בני סכנין. ב-23 בנובמבר 2015 נפצע במשחק מול הפועל תל אביב והושבת לארבעה חודשים. בסך הכל ערך 15 הופעות ליגה במדי מכבי חיפה, ובתום עונת 2015/2016 שוחרר מהמועדון.
ב-19 ביוני 2016 חתם קריאף בעירוני קריית שמונה, ובעונת 2016/2017 כבש שני שערי ליגה ב-26 הופעות. בתחילת עונת 2017/2018 שותף רק במשחק ליגה אחד, ובינואר 2018 חזר לבית"ר ירושלים וחתם לשנתיים וחצי במועדון. עד תום העונה כבש שלושה שערים ב-16 הופעות ליגה, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה.
שילה גרייבך

קריירה

גרייבך סיימה את התואר הראשון שלה בבלשנות ובמתמטיקה שימושית במכללת רדקליף, מסצ'וסטס, בשנת 1960, ובשנת 1962, את התואר שני שלה, באותה המכללה.
בשנת 1963 קיבלה גרייבך דוקטורט מאוניברסיטת הארוורד, בהנחיית אנטוני אוטינגר, כאשר כותרת התזה שלה הייתה "Inverses of Phrase Structure Generators".
גרייבך עבדה באוניברסיטת הארוורד עד שנת 1969, אז עברה לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם היא מכהנת בתור פרופסור משנת 1970 ועד היום.
גרייבך עומדת מאחורי פרסום מאמרים רבים בתחום השפות הפורמליות וכן בתחום החישוביות.
הנרי רויס

הנרי רויס - ראשית דרכו

רויס נולד לג'יימס ומרי רויס, ב- Alwalton במחוז Huntingdonshire בבריטניה. רויס היה הצעיר מבין חמשת ילדי הזוג. משפחתו של רויס ניהלה טחנת קמח, אך העסק נכשל והמשפחה עברה להתגורר בלונדון. עקב מותו של האב בשנת 1872 נאלץ רויס הילד לעסוק במכירת עיתונים, ובמסירת מברקים, לצד לימודיו העיוניים. בשנת 1882 עבר לליברפול שם עסק בעסקי תאורת רחוב לתיאטרון. בשנת 1884 נכנס עם ארנסט קלרמונט (Ernest Claremont) לשותפות לעסק של אביזרי חשמל ביתיים.

הקמת חברת "רולס-רויס"

בשנת 1901 התחיל רויס הצעיר להתמקד בעולם הרכב. רויס בנה מנוע 2 צילינדרים, אשר הורכבה על דגם ה-רולס-רויס 10 כ"ס. שורשי חברת "רולס-רויס לימיטד" מבוססים על חברה שהקים ב-1904 הנרי רויס במנצ'סטר. במאי 1904 הוא נפגש עם סוחר הרכב צ'ארלס רולס שהסכים לשווק את המכוניות החדשות באופן בלעדי. 
דגם ה-רולס-רויס 10 כ"ס תוכנן על ידי הנרי רויס בשנת 1903, ויוצר בבית המלאכה של רויס ושל שותפו צ'ארלס רולס ברחוב קוק במנצ'סטר, לאחר שחתמו על הסכם איחוד ב-23 בדצמבר 1904. הדגם שווק על ידי סוכנות C.S.Rolls & Co
חברת רולס-רויס המשותפת שהייתה קרויה "רולס רויס לימיטד" נוסדה ב-15 במרץ 1906. בשנת 1908 עברה חברת "Rolls-Royce Limited" ל- דרבי.
רויס עיצב את דגם ה-רולס-רויס V-8 (1905), את דגם ה-רולס-רויס 30 כ"ס ואת ה-רולס-רויס פנטום 3.
ב- 1910 עם מותו של רולס בתאונת מטוס השותפות הסתיימה.
ב- 1912 עבר להתגורר ב- דרבי. ב-1917 עבר למערב ויטרינג (West Wittering) ב-West Sussex, בבריטניה. ב-1928 פיתח את: "מנוע R" אשר הורכב על מטוס מדגם "Supermarine S.6B" וזכה לשיא אווירי של 357.7 מייל לשעה.
באוקטובר 1932 השיק את מנוע ה- "PV12", מנוע אשר הורכב על מטוסים בריטיים. מנועיו של רויס תרמו רבות להתפתחותו של חיל האוויר המלכותי, בעיקר בתקופת מלחמת העולם השנייה.
בשנת 1932 חברת "רולס-רויס לימיטד" השתלטה על חברת בנטלי.
רויס נפטר ב- 1933. לא הותיר צאצאים. היה נשוי ל- Minnie Punt בין השנים 1893–1912.

חברת רולס-רויס

רולס-רויס (באנגלית: Rolls-Royce) היא יצרנית בריטית לכלי רכב ומנועים לתעופה. שני התחומים הופרדו לחברות נפרדות בשנות ה-80 של המאה ה-20. תחום הרכב נמצא בבעלות יצרנית הרכב הגרמנית BMW משנת 2003.
קרפדה זהובה פנמית

מצב שימור

הקרפדה חיה רק בנחלי יערות הרריים בדרום פנמה, אך האזור בהם הם חיו נכרת לטובת חוות פרטיות, חקלאות, גידול בהמות משק, בנייה ונדל"ן. בנוסף הקרפדה נמצאה בסכנה מצד המחלה התוקפנית כיטרידיומיקוסיס הפוגעת בדו-חיים רבים. כיום הקרפדה נכחדה למעשה בטבע, כשחוקרים מצאו פרטים פגועים מכיטרידיומיקוסיס בשמורה האחרונה בה חיו והחליטו להעביר אותם לשביה. הקרפדה נמצאת ביותר מ-50 מוסדות פרטיים ברחבי פנמה וארצות הברית.
אשמיאני (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה אשמיאני 32,411 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 89.69% בלארוסים, 5.9% פולנים ו-3.0% רוסים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (82.05%) ורוסית (16.25%).
הנס כריסטיאן ארסטד

ראשית דרכו

ארסטד החל את התעניינותו במדע עוד בתור ילד קטן, כשעבד עם אביו בבית המרקחת שברשותו. הוא ואחיו רכשו את רוב השכלתם על ידי לימוד עצמי עד לשנת 1793 בה עזבו את ביתם לטובת לימודים אקדמאיים באוניברסיטת קופנהגן. הנס סיים בהצטיינות את לימודיו.
בשנת 1801 זכה ארסטד במלגת נסיעות ובמענק אשר איפשרו לו לבלות שלוש שנים ברחבי אירופה. בגרמניה, פגש ביוהאן ריטר, פיזיקאי אשר האמין בקיומו של קשר בין חשמל למגנטיות. הקשר זה נראה סביר להנס ארסטד שכן זה האחרון האמין בשלמות הטבע והיה אך טבעי בעיניו כי קיים קשר בין רוב תופעות הטבע.
ארסטד המשיך בלימודי הפיזיקה שלו, בין היתר בהשפעת השיחות עם ריטר, ובשנת 1806 היה לפרופסור באוניברסיטת קופנהגן והמשיך את מחקריו בתורת החשמל ובאקוסטיקה. בהשפעתו, פיתחה האוניברסיטה תוכנית לימודים מקיפה בפיזיקה ובכימיה ובנתה מעבדות נוספות.

תרומתו

שעה שהתכונן לאחת מהרצאותיו ב-21 באפריל 1820, פיתח ארסטד ניסוי אשר תוצאותיו הפתיעו אותו; בעת שהכין את הציוד, הבחין כי מחט של מצפן סטתה מכיוונה עם שינויי הזרם הזורם בסוללה בה השתמש. הדבר סיפק לו הוכחה כי שדות מגנטיים מתפשטים במרחב בדומה לאור או לחום, מכאן הסיק על קיומו של קשר בין חשמל למגנטיות. כעבור שלושה חודשים החל במחקר אינטנסיבי של התופעה ופרסם את ממצאיו בדבר היווצרות שדות מגנטיים סביב תיילים המוליכים זרם. תוצאות אלו הניבו מחקר מקיף בקרב הקהילייה המדעית, ובין היתר דרבנו את מחקריו של אנדרה מרי אמפר. בשנת 1825 תרם משמעותית לכימיה כאשר הצליח להפיק לראשונה אלומיניום.
נוסף על עבודתו כמדען, היה ארסטד סופר ומשורר אשר פרסם מספר יצירות, ביניהן "ספינת האוויר" בהשראת טיסות הכדור הפורח של עמיתו אטיין גספרד רוברט.
בשנת 1820 זכה במדליית קופלי של החברה המלכותית הבריטית על "תגליותיו האלקטרו-מגנטיות".

מותו והנצחתו

ארסטד נפטר בשנת 1851 ונקבר בבית הקברות בקופנהגן. סדרת שטרות דניים אשר נכנסה למחזור בשנת 1936 כללה את תמונתו על שטרות של 100 כתרים דניים. כיום, בנייני המחלקה לכימיה והמוסד למדע מתמטי באוניברסיטת קופנהגן קרויים על שמו, כמו גם הלווין הדני הראשון אשר שוגר בשנת 1999. כמו כן, יחידת ההשראות המגנטית במערכת cgs קרויה על שמו.
חברת תשתיות החשמל הדנית, שינתה בשנת 2018 את שמה מדונג לארסטד. Ørested.dk.
ב-14 באוגוסט 2009 בחרה גוגל לאזכר את יום הולדתו של ארסטד באמצעות לוגו דודל באתר הבית שלה.
תוניסיה במשחקים הפאראלימפיים

היסטוריה

אל משחקי הקיץ הפאראלימפיים שנערכו בסיאול בשנת 1988 שלחה תוניסיה משלחת של ספורטאי בודד, האתלט מונעם אל-עבד שאף זכה בשתי מדליות ארד. גם אל משחקי אולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992) שלחה תוניסיה ספורטאי בודד, שלא זכה במדליה.
עיקר הצלחתה של תוניסיה במשחקים החל באולימפיאדת הנכים סידני (2000) כשזכתה המשלחת ב-11 מדליות פאראלימפיות, עם 6 מדליות זהב. במשלחת בלט האצן מאהר בולג שזכה בשלוש מדליות זהב, במרוץ ל-5,000, 800 ו1,500 מטר (קטגוריה T13), ובאחרון אף שבר את השיא הפאראלימפי עם תוצאה של 3:56.97 דקות.
מאז המשחקים בסידני המשיכה המשלחת התוניסאית והתקדמה, כשבכל טורניר היא מצליחה להשיג יותר מדליות מאשר בטורניר שקדם לו. באולימפיאדת הנכים אתונה (2004) הצליחה המשלחת להשיג 18 מדליות, 8 מהן מזהב. במשלחת בלט שוב בולג שזכה בשלוש מדליות זהב נוספות, עליהן הוסיף מדליית כסף אחת. הוא זכה שוב בזהב במירוץ ל-1,500 מטרים, תוך שבירת שיא עולם בקטגוריית הנכות שלו עם 3:51.09 דקות, במדליית זהב במרוץ ל-10,000 מטרים עם שיא פאראלימפי של 32:02.16 דקות, במירוץ ל-5,000 מטר עם שיא פאראלימפי נוסף של 14:54.08 דקות, ובמירוץ ל-800 מטר נכנע לשיא עולם של האצן הספרדי אווילה איגנסיו וזכה במדליית הכסף.
הלוח היוליאני

לוח השנה היוליאני הוא לוח השנה הקרוי על שמו של יוליוס קיסר, שהנהיג אותו ברחבי הרפובליקה הרומית בשנת 45 לפני ספירת הנוצרים, במקומו של לוח השנה הרומי הירחי. כיום משתמשים ברוב ארצות העולם בלוח הגרגוריאני, שהוא גרסה מתוקנת של הלוח היוליאני. הלוח היוליאני לא עוסק במניין השנים, אלא בקביעת החודשים ובקביעה מתי מתחילה שנה חדשה. מניין השנים הוא עניין שהיה נתון לשיטות ספירה שונות לפי השליטים וכדומה. מניין שנים אחיד נקבע והושרש על ידי דיוניסיוס העניו רק כשש מאות שנה לאחר קביעת הלוח היוליאני. הלוח שימש באימפריה הרוסית עד 1918 וגם כיום הוא משמש חלק מהכנסיות הנוצריות האורתודוקסיות לשם קביעת מועדי החגים (הכנסייה הפרבוסלאבית, הכנסייה הקופטית, הכנסייה הארמנית ועוד).

ציון תאריכים היסטוריים

ללוח היוליאני יש חשיבות עצומה בציון תאריכים היסטוריים. מקובל שכל התאריכים עד 4 באוקטובר 1582 (מועד תחילת המעבר ללוח הגרגוריאני) ניתנים על-פי הלוח היוליאני. למעשה, גם תאריכים שקדמו לשנת 45 לפנה"ס מקובל לרשום על-פי הלוח היוליאני, אף על פי שהלוח עדיין לא נהג אז. הדבר נעשה באמצעות "תרגום" הלוחות השונים ששימשו לפני שנת 45 לפנה"ס לשיטת הלוח היוליאני.
כיוון שבארצות שונות התקבל הלוח הגרגוריאני בתאריכים שונים, עשוי להיות בלבול בציון תאריכים מסוף המאה ה-16 ועד אמצע המאה ה-18. כשמציינים תאריכים בתקופה זו (בעיקר בין 1582 ל-1752, שנת קבלת הלוח הגרגוריאני בכל הארצות הפרוטסטנטיות) יש לציין על-פי איזה לוח ניתן התאריך.
בהיסטוריה הרוסית מצוינים כל התאריכים עד 1918 על-פי הלוח היוליאני. זו הסיבה לכך שהמהפכה הקומוניסטית ברוסיה נקראת "מהפכת אוקטובר" אף על פי שנערכה בברית-המועצות בתחילת חודש נובמבר.
יואלי דיקמן

ביוגרפיה

נולד וגדל בבני ברק למד בישיבה קטנה בראשות הרב דרורי בחמד והמשיך לישיבה גדולה בית מתתיהו, התחתן ב-2013. התחיל להתפרסם כמעבד כשהמפיק אביעד גיל בחר בו לעבד חלק מהשירים לאלבום של מידד טסה.
אחיו רולי דיקמן הוא זמר.

הופעות

ניצח בדינרים יוקרתיים של ישיבת מיר בארץ ובעולם, בסיום הדף היומי בהלכה של ארגון דרשו העולמי, בבנייני האומה. בקונצרט מיוחד משירי פרחי לונדון (יגאל צליק) שהתקיים בהיכל התרבות פ"ת. בדינר של ארגון אורות במלון וולדורף אסטוריה (WALDORF ASTORIA JERUSALEM) ניצח דיקמן על התזמורת, כשעל הבמה לוקחים חלק הזמר החסידי מרדכי בן דוד והחזן יצחק מאיר הלפגוט. השתתף וניצח במופע האסק 29, 31 ו-32 ביחד עם יעקב שוואקי, אברהם פריד, יונתן רזאל, אייבי רוטנברג, ועוד גדולי זמר מהארץ ומהעולם. בסוכות תשע״ט הפיק וניצח דיקמן על מופע הקולולם החרדי הראשון שהתקיים במרכז הקונגרסים בניני האומה בהשתתפות 3,000 איש.
דיקמן אחראי על המעטפת המוזיקלית הכוללת של תחנת הרדיו החרדית רדיו קול חי,תחת הסלוגן קול חי תמיד איתי כשבהמשך הזמן התחיל לשדר בה תוכנית מוזיקלית שבועית בשם "לילה מנצח". מ-2017 דיקמן משדר את התוכנית לילה מנצח בכל יום חמישי בתחנת הרדיו קול ברמה. ובנוסף משדר תוכנית יומית מוזיקלית בשם תו השעה וכן אחראי על המעטפת המוזיקלית הכוללת של התחנה שהוחלפה בשנת 2017. תחת הסלוגן בשבילך ובשבילי באפריל 2019 הוציא סינגל בשם "ואפיל תחינתי".
אווה מריאן האבאק

ראשית חייה

אווה מריאן שפילמן נולדה ב־13 באפריל 1886, בתו של סר מאייר שפילמן (1856–1936). סר מאייר היה אחד משלושת הבנים, שנותרו בחיים, משמונת ילדיו של הבנקאי אדם שפילמן (1812–1869). הוא היגר לבריטניה מאזור פוזנן עם שני אחיו.
אווה הייתה אחייניתו של המהנדס האזרחי, שנהייה שוחר אמנות, סר איזידור שפילמן (1854–1925), ושל מבקר האמנות הנודע מריון שפילמן (1856–1936) ואשתו, סופרת הילדים מייבל שפילמן (1862–1938). מצד דודים אלו אווה הייתה קרובת משפחה של המשפחות הידועות מונטאגו / סמואל וסבג-מונטיפיורי.
אווה למדה בבית הספר סנט פליקס, סאות'וולד, סאפקולק ואחר כך בניוהאם קולג' בקיימברידג'. בשנת 1908 היא סיימה בהצטיינות את הבחינות לתואר הראשון בכלכלה. בשנת 1911 נישאה לפרנסיס ויליאם האבק (1884–1917). לזוג היו שלושה ילדים, דיאנה, רחל ודוד. בעלה נפטר בפברואר 1917, מפציעות שספג בפעולה במלחמת העולם הראשונה, משנת 1916, למשך שנה, היא הייתה המנהלת של לימודי הכלכלה בניוהאם וגירטון בקמברידג'.

קריירה

האבאק הייתה מעורבת בתנועת הסופרג'יזם יחד עם אלינור רת'בון. משנת 1918 עד 1927 היא הייתה מזכירה פרלמנטרית, ובהמשך גם נשיאת האיחוד הלאומי לשוויון אזרחי, שניהל מאבקים מוצלחים לרפורמות בחוקים הנוגעים לזכויות נשים וילדים. היא הפכה למנהלת של המכללה לחינוך מבוגרים מורלי לגברים ונשים עובדות בשנת 1927. בשנת 1929 הצטרפה לאגודה היוג'נית, בשנת 1931 הפכה לעמיתה באגודה, בשנת 1932 חברת המועצה ובשנת 1934 חברת הוועד המנהל.
בשנת 1930 היא סייעה בהקמת התנועה הפמיניסטית "גילדת נשות העיר" (Towenswomen's Guild). בשנת 1933 יחד עם שאנה סיימון וארנסט דרווין סימון הם ייסדו את האגודה לחינוך לאזרחות. היא הפכה למזכירה של אגודה זו, ויושבת ראש האגודה לתמיכה במשפחה.
בנה של האבאק, דוד, היה נשוי לג'ודית האבאק ששיתפה פעולה עם מחקריה הסוציולוגים של אווה האבאק, ולאחר מותה המשיכה והרחיבה את פועלה.
בשנים 1946 - 1948 ייצגה האבק את צפון קנסינגטון במועצת מחוז לונדון, מועצה שנבחרה על מצע מפלגת הלייבור. היא נפטרה ב־15 ביולי 1949.
אל-מנאר (כתב עת)

אל-מנאר (בערבית: المنار, "המגדלור") היה כתב עת אסלאמי שיצא לאור בקהיר על ידי רשיד רידא ברציפות מ-1898 ועד מותו של רידא ב-1935.
בהתחלה הופק כתב העת כשבועון ולאחר מכן הפך לירחון שכלל פרשנות על פי הקוראן, דברי תמיכה במוחמד אבן עבד אל-והאב ותמיכה בהעמקת הידע במדע ובטכנולוגיה. במאמריו קרא רידא לרפורמות באסלאם תוך חזרה לרעיונותיהם של הח'ליפים הראשונים וכן העלה את רעיון המדינה המוסלמית.
כתב העת פרסם ספרים בהמשכים או חלקים מספרים טרם הוצאתם לאור כספרים, כך למשל פורסם בו חלק ניכר מהספר "על טבעי העריצות" של עבד א-רחמן אל-כוואכבי, וזאת בנוסף למאמרים רבים של כוואכבי, בהם פיתח את משנתו בדבר אימוץ מוסדות מדיניים מערביים שמתאימים לאסלאם וכן פיתח את הרעיון של סוציאליזם אסלאמי מתוך האמונה שהקוראן מתיר חלוקה מחדש של העושר.
רשיד רידא העלה באל-מנאר את רעיונותיו של אבן תיימיה בן המאה ה-13, כפי שרידא פירש אותם, כלומר דגש על חזרה לאמונתם של הסלף (בני שלוש הדורות הראשונים לאסלאם), מכאן התנגדות עזה לחידושים של הצופים.
תפוצתו של כתב העת הייתה ברוב השנים 1000-1500 גיליונות אולם השפעתו על הוגי הדעות של המודרניזם באסלאם ועל אנשי הוהאביה ואנשי הסלפיה הייתה גבוהה יותר מאשר מספר הגיליונות שנמכרו.
סיימון פג

ביוגרפיה

פג נולד בשם סיימון ג'ון בקינגהאם בברוקוורת', מחוז גלוסטרשייר שבדרום-מערב אנגליה לג'יליאן רוזמרי ולמוזיקאי הג'אז ג'ון הנרי בקינגהאם.
כאשר הוריו התגרשו השתמש בשם משפחתה של אמו מנישואיה השניים "פג".
לפג תואר בלימודי דרמה מאוניברסיטת בריסטול.

קריירת משחק

פג החל את שיתוף הפעולה הארוך והפורה שלו עם הבמאי אדגר רייט בשנת 1996 בסדרה הקומית "אסיילום".
ב-1998 חבר אל הקומיקאי בילי ביילי במיני סדרת הסטנדאפ שיצר "זה ביל ביילי?".
התפרסם לראשונה בבריטניה בשנת 1999 כשיצר וכתב ביחד עם השחקנית ג'סיקה סטיבנסון את הסיטקום "מחוקים" (Spaced).
בסדרה שאותה ביים אדגר רייט שיחק פג בתפקיד הראשי של טים ביסלי וזכה להצלחה מקומית גדולה, שבאה לידי ביטוי במועמדות לפרס באפט"א לקומדיית המצבים הטובה ביותר.
בנוסף היה מועמד על משחקו לפרס פריצת השנה בטקס פרסי הקומדיה הבריטית.
בסדרה גם התגלה לראשונה את הקומיקאי ניק פרוסט, חבר קרוב ושותף בפועל של פג בסרטיו.
זכה להצלחה מקומית יחסית באותה העת גם בזכות תפקידו בסדרה הקומית "Big Train".
בשנה בה פרץ זכה פג גם לערוך את הופעתו הקולנועית הראשונה בקומדיה "מלון פרדיסו".
ב-2004 כתב ביחד עם אדגר רייט את קומדיית הזומבים המצליחה "מת על המתים" ושיחק בתפקיד איש המכירות המיוסר שון ריילי.
פג הופיע לראשונה בהוליווד בשנת 2006 בסרט הפעולה "משימה בלתי אפשרית 3" בתפקיד בנג'י דאן הטכנאי של יחידת "משימה בלתי אפשרית".
הופיע בנוסף לצידו של דייוויד שווימר בקומדיית הפשע "שום כלום".
ב-2007 הופיע בקומדיית הפעולה "שוטרים לוהטים" בתור שוטר משטרת לונדון ניקולאס אנג'ל המועבר לתחנת משטרה כפרית.
את התסריט לסרט המצליח כתב פעם נוספת ביחד עם אדגר רייט.
פג גם כתב את התסריט והופיע בתפקיד הראשי בתור דניס דוייל בסרטו הראשון כבמאי של דייוויד שווימר "לרוץ בשבילה".
ב-2008 שיחק בקומדיה "איך לאבד חברים ולהרחיק אנשים" בתפקיד העיתונאי הבריטי סידני יאנג.
ב-2009 התפרסם בסרט ה-11 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים" "סטארטרק" בתפקיד המנוען של הספינה מונטגומרי סקוט.
כמו כן גם דיבב בסרט האנימציה "עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים" את דמותו של הסמור באק.
ב-2010 שיחק בתור שודד הקברים ויליאם בורק לצידו של אנדי סירקיס בקומדיה "בורק והאר" ודיבב את דמותו של העכבר הלוחם ריפצ'יפ בסרט "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר".
ב-2011 כתב ביחד עם ניק פרוסט את הקומדיה "פול" ושיחק לצידו בתור חובב הקומיקס גרהאם וילי. 
פג ופרוסט שיתפו פעולה גם בהפקתם של סטיבן ספילברג ופיטר ג'קסון "הרפתקאותיו של טינטין: סודו של חד הקרן" בתור צמד הבלשים תומסון ותומפסון.
בסוף אותה שנה הופיע בפעם השנייה בתפקיד בנג'י דאן בסרט "משימה בלתי אפשרית 4", אותו מגלם גם בהמשכו "משימה בלתי אפשרית 5". בשנת 2013 התארח לשני פרקים במיני-סדרה של רשת TNT, "מוב סיטי" בתפקיד של האקי נאש, סטנדאפיסט שסוחט את המוב.  
בשנת 2016 שיחק בסרט המדע בדיוני "סטארטרק: אל האינסוף" לצד כריס פיין, זואי סלדנה ואידריס אלבה, הסרט הוא הסרט ה-13 במספר בסדרת סרטי "מסע בין כוכבים" ומשמש כהמשכו הישיר של הסרט "האויב בתוכנו - סטארטרק" משנת 2013. בנוסף גם כתב את התסריט לסרט.

חיים אישיים

פג נשוי משנת 2005 למאורין פג ואב לבת אחת שנולדה ב-2009.