google/wiki40b huggingface dataset:
שבתי שמואלי

ביוגרפיה

נולד בתחום האימפריה הרוסית בעיר סקידל הסמוכה לגרודנה לרב חנוך הענך טובולסקי ולינטה בריינה. אביו, תלמיד חכם ציוני, היה מבאי ביתם של הרב משה יהודה רבינוביץ רבה של גרודנה, הרב שמעון שקופ ראש ישיבת "שער התורה" בגרודנה, וה"חפץ חיים". 
בגיל צעיר לקחו אביו אל העיר גרודנא, שם החל את לימודיו אצל הרב חיים לייב זופובינץ, ולאחר מכן אצל הרב שמעון שקופ, בישיבת "שער התורה", שם עוצבה אישיותו בין השנים תר"פ-תרפ"ב לערך. בגרודנה התוודע לתנועת ה"מזרחי", והקים אגודה שאיתה נמנו כ-30 צעירים ביניהם חיים משה שפירא, לימים שר בממשלת ישראל, שנבחר ליושב ראש הארגון. כן למד בהנחיית אביו בישיבת ראדין אצל ה"חפץ חיים" תקופה קצרה שחותמה נותר בו כל ימי חייו.
בשנת תרפ"ג יצא מראדין ועלה לארץ ישראל בכ"ד באייר. ביפו שהה מספר שבועות שלאחריהם עלה לירושלים, שם פגש במקרה את חברו ללימודים בישיבת גורדונה, הרב אריה בויארסקי. השניים הלכו לפגישה אצל הרב הראשי, הרב קוק, שם הציע להם הרב להיות התלמידים הראשונים של הישיבה העומדת להיפתח.
לאחר נישואיו בשנת תרפ"ז התמנה להיות אחד מעוזריו של הרב וכן התמנה למזכיר הישיבה, תפקיד אותו מילא כשישים שנה, תקופה ארוכה שבה עברה הישיבה תהפוכות רבות. כן היה גבאי הישיבה כשלושים שנה, בעל התוקע ושליח הציבור בתפילות הימים הנוראים.
מטבע הדברים היה מעורב רבות בניהולו של בית הרב קוק ותיפקד לעיתים רבות כמזכירו של הרב קוק. שמואלי ניהל, יחד עם הרצי"ה קוק, את השגת הסרטיפיקטים להעלאת תלמידי ישיבות מן הגולה. כך ניצלו ידידיו הרב משה צבי נריה, הרב אברהם הלל גולדברג, ועוד רבים. כן היה מעורב בניסיון להעלות לארץ את רבו, הרב שמעון שקופ, על מנת שישמש כר"מ בישיבת מרכז הרב, ניסיון שלא צלח. 
בשנות החמישים והשישים עמל לקדם יצירת מטבע ישראלי מיוחד לשם מצוות "מחצית השקל".
נפטר בירושלים בכ"ט חשון תש"ן. הספידו אותו הרב שאול ישראלי והרב אברהם אלקנה שפירא.
ליל תיפח

ליל תיפח הוא כינוי נהוג בתרבות עולם הישיבות לליל יום ההולדת ה-20 של גברים רווקים.

המנהג ומקורו

גיל עשרים מוזכר בתלמוד הבבלי כתאריך יעד לנישואין שאין לאחר את זמנם מעבר לו. לפי ספר "הפרדס", על גבר שלא נישא עד הגיעו לגיל זה, להישאר ער באותו לילה ולערוך "משמר", לימוד תורה במשך כל הלילה.
לפי המסורת, נשלמת דעתו של האדם רק עם מלאת לו עשרים שנים, ועונשי כרת ומיתה בידי שמים אינם חלים על אדם צעיר מגיל זה. על בסיס זה, נועד המנהג לפתוח את שנות בגרותו של האדם בדרך טובה. סיבה נוספת למנהג היא תיקון לקללה המוזכרת כלפיו בתלמוד ולפיה אומר עליו הקדוש ברוך הוא כביכול: "תיפח עצמותיו!" - לפי ההלכה הותר לדחות את גיל הנישואין לצורך לימוד תורה, ובלימוד לילי זה, מצהיר הלומד על כוונתו להתמיד בלימוד התורה.
המנהג מיושם בעיקר בקרב תלמידי ישיבה חרדים.

ביקורת

יישום המנהג באופן גורף עורר ביקורת מצד רבנים, הרב שלמה וולבה במכתביו] כתב שזה מנהג אישי המתאים רק לבחור המרגיש בעצמו צורך לקיימו. הרב שלמה זלמן אוירבך העיר לבחור שעדיף שיישן באותו לילה בזמן השינה וכך ילמד טוב יותר ביום המחרת. הרב סנדר ארלנגר התנגד בספרו למנהג ונקט שאין לו שחר, לדידו מי שלא התאפשר לו להינשא עד גיל זה אין לו תיקון אלא בתפילות שלא יכשיל אותו יצרו הרע.
מרק פטריות בשמנת

הכנה

על מנת להכין את מרק הפטריות בשמנת, נדרשים חומרי ירקות, חלב או שמנת. לעיתים רחוקות, מוסיפים למרק בשר, תוספת בשר או מוצרי בשר אחרים (לדוגמה, בייקון) אך ברוב המקרים מרק הפטריות מוגש כמרק צמחוני. במרק הפטריות, נהוג להוסיף ירקות כמו תפוחי אדמה, ירקות שורש, בצל וסלרי ואף לעיתים רחוקות גם דגנים כמו אורז, שעורה או פסטה. במטבח האסייתי, המרק מאופיין בתוספת רוטב סויה או רוטב דגים.
ויל פורטה

ביוגרפיה

פורטה נולד במחוז אלמדה, קליפורניה שבארצות הברית. בנם של פטרישיה, אמנית ואורוויל ויליס פורטה השלישי, ברוקר. הוא גדל בקליפורניה בעיירה מורגה ובעיר לפאייט. פורטה הוא בוגר "אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס" עם תואר בהיסטוריה. לפני שפנה לקריירה קומית פורטה רצה להיות ברוקר כמו אביו. לאחר שסיים את לימודיו התפרנס מהוראה פרטית במתמטיקה. 
פורטה החל את דרכו בתעשיית הטלוויזיה בשנת 1997 ככותב בתוכנית הלייט נייט של דייוויד לטרמן, שם התנסה לראשונה גם במשחק מול מצלמה. הוא התגלה כקומיקאי בשנת 2002 כאשר התברג לצוות הסיטקום המצליח "סאטרדיי נייט לייב", פורטה הופיע בתוכנית במשך כ-8 שנים ואף כתב מספר מערכונים משלו לתוכנית. מחוץ לתוכנית המערכונים הפופולרית הופיע פורטה בקומדיות "פסטיבל הבירה", "בייבי מאמא" ו"האחים סולומון", הקומדיה של בוב אודנקירק אותה כתב פורטה.
בשנת 2010 כיכב פורטה בתפקיד הראשי לצידם של קריסטן ויג וראיין פיליפה בקומדיית האקשן "מקרגרובר" המבוססת על המערכון הפופולרי שלו ב"סאטרדיי נייט לייב", את הסרט כתב ביחד עם השחקן והבמאי ג'ורמה טקון. ב-2012 הופיע פורטה בקומדיה "שומרים על השכונה" בתפקיד סמל ברסמן ובקומדיה המוזיקלית "רוק לנצח" בתפקיד מיץ' מיילי.
שנת 2013 הייתה למוצלחת בקריירה של פורטה, הוא הועמד לפרס אמי להופעת האורח הטובה ביותר על תפקידו בסדרה "רוק 30" בתור פול לאסנמה בעלה של ג'נה מרוני (ג'יין קרקובסקי) ולפרס אינדפנדנט ספיריט להופעת המשנה הטובה ביותר על הופעתו בתפקיד דייוויד גרנט בדרמה העצמאית של אלכסנדר פיין "נברסקה". בשנה זו גם דיבב פורטה בסרט האנימציה "גשם של פלאפל 2" את דמותו של צ'סטר החמישי.
בשנת 2014 שיחק בדרמה הקומית "מצחיקה שכזאת" של הבמאי פיטר בוגדנוביץ'.  
בשנים 2015-2018 כיכב בסדרה הקומית "האיש האחרון בעולם" של רשת FOX.
שאמן קינג

העלילה

העלילה בשאמן קינג מתמקדת בשאמאן בשם יו אסאקורה (Yoh Asakura) שרוצה להשתתף בטורניר השאמנים הגדול שמתרחש כל 500 שנים והמנצח בו זוכה לשתף כוחות עם הרוח הגדולה. השאמן משתף פעולה עם הרוח והם נלחמים יחד בכך שהוא מאחד את הרוח לתוך גופו או לתוך חפץ. הרוח של יו היא אמידאמארו (Amidamaru), סמוראי מלפני 600 שנה. תוך כדי הקרבות והסיבובים הראשונים של הטורניר יו מכיר שאמנים נוספים שלכולם מטרה משותפת לנצח בטורניר ולהגשים את משאלתם. יו מגלה ששאמן רב עוצמה בשם האו (זיק בדיבוב העברי) זרע הרס רב בטורניר שהתרחש 500 שנים קודם לכן והוא מוכרח להיעצר.

באנימה

סדרת האנימה של שאמן קינג מתחילה באותו רצף האירועים כמו במאנגה בחצי הראשון של הסדרה ואז לאט לאט חורגת לעלילה משלה. הורו הורו (טריי רייסר בדיבוב העברי) מוצג באופן מוקדם מבמאנגה (יו מתמודד מולו לפני שהם נלחמים בסיבובים הראשוניים) והופעתה הראשונית של האו היא הרבה יותר מאוחר מאשר במאנגה (במאנגה, ניתן להבחין בו בין יתר המתחרים). בדומה לרוב הסדרות אשר מבוססות על מאנגה, סדרת האנימה הותאמה לקהל הצעיר יותר מבחינת האלימות שבסדרה וכוללת צנזורה של קטעים אלימים או גסים מדי. רבים מהדמויות שמתות במאנגה הושארו בחיים בגירסת האנימה. האנימה מציגה את הדמויות הללו כמחלימות מהפגיעות אשר אותן ספגו בקרבות (או שהן כלל לא נפגעו בקרבות) ולבסוף משלימות עם יו וידידיו. בגירסת האנימה כן נכלל הקרב הסופי בין יו להאו ומרמז כי כל הידידים שיו צבר במסעו (רוב הדמויות הללו מתו במאנגה) תרמו את האנרגיה הרוחנית שלהם כדי לעזור לו לנצח. אף על פי כן, עדיין לא ברור אם האו הובס אחת ולתמיד או לאן הנפש שלו הלכה.

במאנגה

במאנגה אנחנו מתוודאים לשלבים הבאים בטורניר, והם קרבות בין קבוצות של שלושה שמחולקים לבתים וארבע הקבוצות החזקות ביותר מעפילות לשלב הבא. בין הקרבות בבתים מוצגים לנו קרבות נוספים בין החבורה של יו, הX-LAWS וגאנדהארה לתומכים של האו וכן פלשבק לפגישתם הראשונה של יו ואנה. לאחר שלב הקרבות הראשון המעפילים לגמר הם קבוצתו של אהו, של יו, של רן ושל לייסרג (הX-LAWS). הם מוותרים על הכס לטובת אהו ונותנים לו להתאחד עם הרוח הגדולה על מנת שיוכלו לתקוף אותו ולהביסו אחת ולתמיד בעזרת רוחות חמשת האלמנטים - אש (לייסרג), גשם (הורוהורו), אדמה (יו), ברק (רן) ורוח (צ'וקולאב). כדי להגיע ולתקוף את אהו בזמן שהוא מתאחד עם הרוח הגדולה עליהם לעבור את עשרת האינדיאנים השומרים משבט הפאטץ' (Patch) שמארגנים את הטורניר ועובדים את הרוח הגדולה. כדי לעבור את הלוחמים מקריבים את עצמם מרקו, ג'ין ופאוסט במהלך הקרבות אך בסוף המאנגה עדיין לא ברור לנו האם הם ניצחו או לא, כיוון שהמאנגה מסתיימת רק בהגיעם ללוחם החמישי (קארים).
המאנגה מסתיימת כשמאנטה מספר על חלום שהיה לו ובו הוא ראה את אהו כנסיכה ואת חמשת הלוחמים כאבירים שיוצאים להציל אותה. אנה אומרת למורטי שהם צריכים ללכת לכיוון מקום הקרב ואומרת לו שהיא לא תתן לאהו לגנוב לה את תואר הנסיכה.

ההדפסה המחודשת - Kang Zeng Bang

בימים אלו מודפסת המאנגה מחדש ביפן כשבכל חודש משוחררים שני ווליומים נוספים. בסך הכל יצאו 27 ווליומים במקום 32 המקוריים כשהאחרון יצא באביב 2009. למרות צמצום מספר הכרכים, בנוסף לכל הפרקים המקוריים יצאו 20 פרקים חדשים שממשיכים את העלילה המקורית ומשנים את הסוף הפתוח.
התוספת כוללת את הקרב הסופי בין מרקו ללוצ'יסט שדולג במנגה המקורית ואת המשך הקרבות בין החבורה של יו לפאטץ', ובסוף גם הקרב הגדול עם אהו.
ז'רמי (כדורגלן)

קריירה בינלאומית

ז'רמי ייצג את נבחרת קמרון ברוב התחרויות הגדולות בשנות פעילותו הוא השתתף בשתי אליפויות עולם ב-2002 ו2010, ב-7תחרויות גביע אפריקה לאומות משנת 1998 ועד 2010. בהם שתי זכויות באליפות היבשתית ב2000 וב-2002.
הוא השתתף בטורניר הכדורגל במשחקים האולימפיים סידני 2000 וזכה עם נבחרתו במדליית זהב.
יחסי מוזמביק–סין

היסטוריה

יחסי מוזמביק-סין החלו כבר בשנות ה-60, כאשר סין החלה לתמוך במאבק של מפלגת FRELIMO המרקסיסטית שפעלה נגד הקולוניאליזם הפורטוגלי והשלטון של פורטוגל במדינה. היחסים בין שתי המדינות נוסדו רשמית ב-25 ביוני 1975, זמן קצר לאחר שמוזמביק קיבלה עצמאות. בנובמבר 2006 הפכה מוזמביק למדינה האפריקאית ה-13 שנוספה לרשימת היעדים התיירותיים ביותר של סין.

ביקורים רשמיים

חו ג'ינטאו, נשיא הרפוליקה העממית של סין ערך ביקור רשמי במוזמביק בפברואר 2007, במהלכו התחייבו הוא ונשיא מוזמביק, ארמנדו גובזה, לשתף פעולה בתחומי הכלכלה, הטכנולוגיה, החקלאות, החינוך והספורט. כמו כן הוחלט כי שאנגחאי ומפוטו ייצרו מערכת יחסים של ערים אחיות.

אזרחים המתגוררים במדינה השנייה

בין השנים 1992 - 2003, 22 אזרחי מוזמביק נסעו לסין במטרה ללמוד. ההערכות לגבי מספר האזרחים הסינים המתגוררים במוזמביק הוא בין 1,500 ל-12,000.

סחר והשקעות

דפוס הסחר בין סין למוזמביק שונה מצורת הסחר של סין עם מדינות אחרות באפריקה כמו אנגולה, ניגריה וסודן. סין מייבאת ממוזמביק בעיקר מוצרים חקלאיים וציוד לדיג, אולם גם חומרי גלם, תוך שהיא מייצאת מוצרים שונים ומכונות. בין השנים 2004 ו-2006, הסחר בין שתי המדינות שילש את עצמו מ-70 מיליון דולר ל-210 מיליון דולר, וסין הפכה לאחת משלושת שותפי המסחר הגדולים ביותר של מוזמביק, אחרי דרום אפריקה ופורטוגל. סין הפכה לקונה מרכזי של עץ ממוזמביק; על אף שהתקנות המקומיות קובעות כי אין לייצא עצים לא מעובדים מהמדינה, מתוך מטרה לאלץ מדינות זרות להקים מתקני עיבוד עץ במדינה, עצים רבים ולא מעובדים מיוצאים באופן לא חוקי. סין הפכה לשחקן חשוב בענף הבנייה במוזמביק; יותר משליש מבניית הדרכים החדשות בסין מבוצעות בידי קבלנים סינים. קבלנים ממדינות אחרות, שאיבדו את עסקיהם בשל העלויות הגבוהות שלהם, מתלוננים כי הקבלנים הסינים מעדיפים להביא למדינה את עובדיהם מסין מאשר להעניק תעסוקה למקומיים, וכי הם אינם מסייעים בהעברת טכנולוגיות למדינה. ב-10 החודשים הראשון של 2012, ערך הסחר היה 1.1 מיליארד דולר, כאשר מוזמביק הייתה שותפת הסחר ה-23 בגודלה של סין.

סיוע לפיתוח מוזמביק

בנוסף למסחר, סין החלה לספק סיוע למוזמביק בנושא פיתוח המדינה. הבנק הסיני הלווה למוזמביק הלוואות נוחות לבניית תשתיות במדינה, למשל ב-2006, אז הלווה למוזמביק 60 מיליון דולר, ובהמשך ביטל חלק משמעותי מהחוב של מוזמביק למדינה, כמו גם ב-2001 עם 22 מיליון דולר ו-2007 אז ביטל חוב של 30 מיליון דולר. כמו כן הסינים בנו מספר מבנים ממשלתיים במוזמביק ללא תשלום, כמו בניין הפרלמנט והאצטדיון הלאומי של מוזמביק.
ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך

ביוגרפיה

ארנסט אוגוסט נולד ב-2 ביוני 1737 בויימאר שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-ויימאר, לארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וסופיה שרלוטה מברנדנבורג-ביירוית, בתו של גאורג פרידריך קרל, מרקיז ברנדנבורג-ביירוית. אביו העביר את רוב זמנו באייזנך במסעות ציד, והשאיר את חינוכו של ארנסט אוגוסט בידי ההוף-מרשל בויימאר.
בשנת 1748 מת אביו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וארנסט אוגוסט עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלטו כעוצרים דודיו פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד ופרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עד לבגרותו. ארנסט אוגוסט עבר להתגורר בגותה, שם דאג לו דודו לחינוך הולם.
בשנת 1755 תפס ארנסט אוגוסט את השלטון, ומכיוון שהיה חולה מיהר להתחתן, ואכן ב-16 במרץ 1756 התחתן ארנסט אוגוסט עם אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתם של קרל הראשון, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל ופיליפינה שרלוטה, נסיכת פרוסיה, ממנה היו לו שני ילדים. ב-28 במאי 1758 מת ארנסט אוגוסט, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך שעלה לשלטון במקומו.
פרובסקיט (מבנה)

מבנה פרובסקיט (perovskite) הוא מבנה גבישי של חומר הקרוי על שם המינרל פרובסקיט, בעל הנוסחה CaTiO₃ המכונה גם קלציום טיטנאט. הנוסחה הכללית של מבנה הפרובסקיט היא ABX₃, כאשר A ו-B מסמנים קטיונים בעלי גדלים שונים מאוד, ו-X מסמן אניון הקשור לשניהם - בדרך כלל חמצן. אטומי A גדולים יותר מאטומי B, הנמצאים במרכז תא היחידה.
שם זה הוענק למשפחה גדולה של חומרים בעלי מבנה גבישי דומה (פרובסקיטים).

מבנה גבישי

במבנה הקובי האידיאלי, הקטיון הקטן יותר B הוא בעל מספר קואורדינציה של 6, והוא מוקף על ידי אוקטהדרון של אניוני X. הקטיון הגדול יותר A הוא בעל מספר קואורדינציה של 12. על מנת לשמור על היציבות של המבנה, הגדלים היחסיים של היונים צריכים לשמור על טווח צר של יחסים אפשריים. כאשר מתקרבים לקצה הטווח המותר של הגדלים היחסיים, יכולים להיווצר במבנה עיוותים וסיבובים, אשר מורידים את הסימטריה של הסריג ומשפיעים על מספרי הקואורדינציה של היונים. לשינויים מזעריים מסוגים אלה בסימטריה של המבנה יכולות להיות השפעות מרחיקות לכת על המבנה האלקטרוני של החומר, המתבטאות בשינויים בתכונות החשמליות והמגנטיות שלו.

יחס גולדשמידט

היחס המותר בין גודלי היונים לשמירה על יציבות המבנה, המסומן t, נקרא פקטור Goldschmidt, והוא ניתן על ידי הנוסחה:
כאשר rA, rB ו-RX מציינים את הרדיוסים היוניים השונים.
כאשר יחס גולדשמידט גדול מאחד, יתקבל מבנה הקסגונלי. כאשר יחס זה היא בין 0.9 ל-1 יתקבל מבנה פרובסקיט קובי. כאשר היחס הוא בטווח שבין 0.9 ל-0.71 יתקבל מבנה אורתורומבי או רומבוהדרלי, המהווים במקרה זה מבני פרובסקיט קוביים בעלי עיוות סריגי.

מבנה אלקטרוני ותופעות פיזיקליות

לפרובסקיטים רבים, במיוחד לתחמוצות של מתכות מעבר ושל עפרות נדירות, קיימות תכונות אלקטרוניות מורכבות ושימושיות, אשר מושכות עניין רב בפיתוח טכנולוגי ובמחקר מדעי בסיסי, במיוחד בפיזיקה של מצב מוצק. בין התופעות ניתן למנות מעבר מוליך-מבודד, colossal magneto-resistance, היווצרות של גז אלקטרונים דו-ממדי (2DEG) בממשקים בין שני מבודדים, ותופעות נוספות. פרובסקיטים יכולים להיות פרמגנטיים (למשל לנתנום סטרונציום מנגניט, LSMO), פרומגנטיים, אנטיפרומגנטיים (למשל לנתנום-מנגניט, LMO) ודיאמגנטיים, הם יכולים להיות פרואלקטריים ופייזואלקטריים (למשל עופרת-זירקוניום טיטנאט PZT) וגם מולטי-פרואיים (למשל ביסמוט-פריט, BFO או ארופיום-טיטנאט).

תאים סולאריים

בנוסף, בשנים האחרונות חלה התקדמות ניכרת ביעילות של תאים סולאריים מחקריים המבוססים על פרובסקיטים היברידיים, אורגנו-מתכתיים של האלידי עופרת. חומרים כאלה הם בעלי נוסחה כגון (CH₃NH₃PbI₃), כאשר ההליד (כלור, ברום, או יוד, לרוב) הוא האטום X, העופרת היא האטום B, והרכיב האורגני הוא האטום A. ניתן לייצר שכבות דקות לתאים סולאריים מחומרים אלה בטמפרטורות נמוכות (מתחת 100 מעלות צלזיוס) וללא הצורך במערכות ואקום ותהליכי ייצור של מיקרואלקטרוניקה, הנהוגים בתאים סולאריים מתקדמים, ובכך מקווים להוריד את עלויות הייצור ולאפשר ייצור על משטחים גמישים. עם זאת קיימים עוד אתגרים שיש לפתור לפני שהטכנולוגיה תוכל להפוך למסחרית.
הארמייה ה-47 (ברית המועצות)

היסטוריה

היחידה הוקמה באוגוסט 1941 לפי פקודת מפקד מחוז צבאי "עבר הקווקז" על בסיס היחידות שהיו במחוז. מטרת הארמייה הייתה שמירת הגבול עם איראן. בהמשך של אותה שנה היא השתתפה בפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן.
בינואר 1942 הארמייה ה-47 הועברה לחצי האי קרים. לאחר קרבות קשות היא עזבה את חצי האי קרים. במאי 1942 היא נכללה בכוחות של חזית צפון הקווקז. עד לאביב 1943 היא לחמה במרחב נובורוסייסק. ב-1 באוגוסט 1943 הארמייה ה-47 הועברה לגזרת חזית וורונז'. במסגרת חזית זה היא החלה בשחרור אוקראינה הסובייטית. באביב 1944 היא הועברה לגזרת החזית הבלארוסית הראשונה. בהיותו חלק של חזית זה היא עברה את הבוג המערבי ונכנסה לשטח פולין.  באוגוסט 1944 היא לחמה בקרבת וורשה. במהלך שנת 1945 היא התקדמה מערבה והשתתפה בקרב ברלין. ביוני 1945 היא נכללה בחיל מצב של הצבא האדום בגרמניה. במהלך פברואר 1946 היא פורקה.
OpenID

OpenID היא מסגרת פתוחה וחופשית לזְהוּת מקוונת מונחית-משתמשים. זוהי למעשה מערכת SSO גלובלית.
על ידי שימוש באתרים מאופשרי-OpenID, המשתמשים באינטרנט אינם צריכים לזכור הרבה אמצעי זיהוי מסורתיים כמו שם וסיסמה. במקום זאת, הם רק צריכים להיות רשומים לאתר המספק זהות OpenID. בזכות העובדה ש-OpenID היא תוכנה חופשית, כל אתר יכול להשתמש ב-OpenID על מנת לספק למשתמשים באתר שירותי הרשמה והתחברות לאתר. OpenID פותר את הצורך להירשם לאתרים רבים ולזכור את החשבונות מבלי להסתמך על איזשהי ישות יחידה המנהלת ושולטת בזיהוי הזהות דיגיטלית.
OpenID הופכת למקובלת בהרבה אתרים גדולים, עם ארגונים כמו מיקרוסופט, IBM, Verisign, Facebook ,Yahoo, AOL ו־Orange שפועלים כמספקי זהות. בשעה ששחקנים עיקריים נוספים הצטרפו לקרן, כגון: Google‏. בנוסף, תמיכת OpenID מוכללת קיבלה עדיפות גבוהה ב-Firefox 3 ובנוסף OpenID ניתנת לשימוש יחד עם Windows CardSpace.
ג'ון ווקר (אתלט)

ביוגרפיה

ווקר נולד בפאפאקורה שבניו זילנד. הוא התאמן תחת הדרכתו של ארץ' ג'לי.
בתחרויות האתלטיקה של משחקי חבר העמים שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד  בשנת 1974 זכה ווקר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:32.52 דקות (תוצאה טובה יותר משיא העולם), אחרי פילברט ביי מטנזניה שקבע שיא עולם חדש של 3:32.16 דקות ומדליית ארד בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:44.92 דקות.

שיאן עולם

בתחרות אתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה ב-12 באוגוסט 1975 קבע ווקר שיא עולם חדש בריצת מייל בתוצאה של 3:49.4 דקות, שיפור לשיא העולם של פילברט ביי (3:51.0 דקות). שיא זה החזיק מעמד 4 שנים עד שסבסטיאן קו מבריטניה קבע תוצאה של 3:48.95 דקות.
שנה לאחר מכן, ב-30 ביוני בתחרות אתלטיקה שנערכה באוסלו, נורווגיה קבע ווקר בריצת 2000 מטר שיא עולם חדש של 4:51.4 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-10 שנים של מישל ג'זי מצרפת (4:56.1 דקות).

אלוף אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה ווקר במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:39.17 דקות, לפני איוו ואן דאם מבלגיה (3:39.27 דקות) ופאול-היינץ וולמן ממערב גרמניה (3:39.33 דקות), בשלב המוקדמות הוא קבע את התוצאה המהירה בתחרות (3:36.87 דקות). בנוסף, הוא סיים במקום 17 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.63 דקות.
בתחרות אתלטיקה באולם שנערכה בשנת 1979 קבע ווקר בריצת 1500 מטר שיא עולם חדש של 3:37.4 דקות.
ווקר הצטרף לחרם שהובילה ארצות הברית בשל פלישת ברית המועצות לאפגניסטן ובחר שלא להשתתף באולימפיאדת מוסקבה (1980) כמו יתר הספורטאים מניו זילנד (רק 4 ספורטאים מניו זילנד בחרו להשתתף).
בתחרויות האתלטיקה של משחקי חבר העמים שנערכו בבריזביין, אוסטרליה בשנת 1982 זכה ווקר במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:43:11 דקות.
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) סיים ווקר במקום שמיני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:24.46 דקות.
בשנת 1985 היה ווקר לאתלט הראשון בעולם שרץ 100 פעמים את ריצת המייל מהר יותר מ-4 דקות. בסך הכל הוא רץ ריצה זו 135 פעמים מתחת ל-4 דקות. רק סטיב סקוט מארצות הברית, רץ את ריצת המייל 136 פעמים מהר יותר מ-4 דקות.
בשנת 1996 הודיע ווקר שהוא סובל ממחלת פרקינסון. הוא נשוי להלן ולהם ארבעה ילדים.
סמנתה בארקס

ביוגרפיה

בארקס נולדה וגדלה בכפר לאקסי שבהאי מאן.
החלה לשיר בגיל 3 ובגיל 16 כבר הוציאה אלבום משלה אותה היא כתבה בעצמה.
כדי לקדם את הקריירה שלה עזבה בארקס את ביתה בגיל צעיר ועברה להתגורר בלונדון, שם לאחר מספר אודישנים הצליחה להתקבל בשנת 2008 לתוכנית הכישרונות "I'd Do Anything", בארקס הצליחה להגיע עד לשלב הגמר וסיימה במקום השלישי.
כישורייה המוזיקליים בתוכנית זימנו לה תפקידים ממפיק העל קמרון מקינטוש במחזות הזמר "קברט" ו"עלובי החיים" בתפקיד אפונין.
מקינטוש שהעריך מאוד את כשרונה של בארקס המליץ לבמאי זוכה האוסקר טום הופר עלייה לאותו התפקיד גם בגרסה הקולנועית המצליחה שיצאה בשנת 2012 "עלובי החיים".
לאחר יציאת הסרט זכתה בארקס לביקורות מהללות על הופעתה והייתה ע"פ מבקרי הקולנוע לאחת השחקניות המבטיחות ביותר לשנת 2012. 
בשנת 2016 שיחקה בדרמה הרומנטית "קציר מר" (Bitter harvest) בתפקיד: נטלק'ה.
ועדת הפיוס לארץ ישראל

ועדת הפיוס לארץ ישראל (באנגלית: Palestine Conciliation Commission - PCC) או ועדת הפיוס של האו"ם לפלסטין (באנגלית: United Nations Conciliation Commission for Palestine - UNCCP) היא ועדה שהוקמה בהתאם להחלטה 194 של העצרת הכללית של האו"ם, שהתקבלה ב-11 בדצמבר 1948, כדי לסייע לממשלות ולגורמים הנוגעים בדבר לקדם את הסכמי שביתת הנשק, ולהשיג הסכם שלום כולל בין מדינת ישראל למדינות ערב.
הוועדה הורכבה מנציגי שלוש מדינות - צרפת (שנחשבה כנוטה לצד ישראל בעקבות הסיוע שהגישה לה), טורקיה (כמדינה אסלאמית נחשבה כנוטה למדינות ערב) וארצות הברית (שנחשבה כמדינה נייטרלית). חברי הוועדה היו קלוד דה בואסנז'ה (Claude Bréart de Boisanger) מצרפת (יושב ראש הוועדה) מרק אתרידג' (Mark F. Ethridge) מארצות הברית, שמאוחר יותר הוחלף בפול פורטר, וחוסיין ילצין (Hussein C. Yalcin) מטורקיה.
בפגישתה הראשונה של הוועדה, שנערכה בז'נבה ב-17 בינואר 1949, נקבעו סדרי העבודה של הוועדה והוחלט כי החל מ-24 בינואר יהיה מקום מושבה הקבוע של הוועדה בירושלים. הוועדה הקימה תת-ועדה לבינאום ירושלים. במהלך החודשים הראשונים של 1949 נפגשו אנשי הוועדה בנפרד עם נציגי ישראל, מדינות ערב והפלסטינים.
הוועדה הקדישה הרבה מזמנה לבעיית הפליטים הפלסטינים. במזכרים ששלח אתרידג' למזכיר המדינה ציין שהשקפותיה של ישראל בנושא הפליטים הפלסטינים דומות לאלה ששמע מהיטלר בגרמניה ב-1933, והעריך כי "אפשר שיהיה זה מן החוכמה, בטווח הארוך, ליישב מחדש חלק ניכר מן הפליטים הערבים במדינות ערב השכנות". הוא לחץ לקליטתם של לפחות 250,000 פליטים בתחומי ישראל. בפגישתה של הוועדה בתל אביב ב-7 באפריל עם ראש ממשלת ישראל, דוד בן-גוריון הוא הצהיר כי "מדינת ישראל לא גירשה איש ולא תעשה זאת לעולם." בפגישה עם אתרידג' שהתקיימה בטבריה ב-18 באפריל קבע בן-גוריון שישראל אינה יכולה לקבל פליטים ערבים חזרה לשטחה.
באפריל 1949 יזמה הוועדה את כינוסה של ועידת לוזאן בראשותה, שבה יוכלו הצדדים ללבן את הבעיות שביניהם - הפליטים, ירושלים, גבולות מדינת ישראל וההכרה של מדינות ערב בה, בניסיון להגיע להסכמי שלום בין הצדדים. הוועידה כונסה בשני סבבים במהלך 1949, ללא הצלחה. ב-23 באוקטובר 1950 הציגה הוועדה את מסקנותיה בפני האספה הכללית של האו"ם.
הוועדה המשיכה להתקיים שנים רבות והגישה דו"ח שנתי לאו"ם על מצב הסכסוך.
Samantha Fox

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ג'ון אסטרופ, סטיב לאוול, פול פורס, טימי אלן וסטוק אייטקן ווטרמן. האלבום מכיל בתוכו שירים בסגנון הפופ רוק, ובסגנון הפריסטייל. בין היתר, יצא האלבום בפורמטים שונים.
כמה עשורים לאחר צאתו, הועלה האלבום לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי.
אהבה קולומביאנית

עלילה

העלילה עוקבת אחר אורי כהן (אסי כהן) וטלי שלו (מילי אביטל), זוג אשר מנהל מערכת יחסים ארוכת שנים. כאשר טלי מגלה מה התרחש במסיבת רווקים בה אורי היה נוכח, היא נכנסת לסערת רגשות וזורקת את אורי מביתם המשותף. אורי, אשר מאוהב בטלי ואינו רוצה לוותר על הזוגיות של השניים, מחליט, במטרה להחזיר אותה אליו, להציע לה נישואים.
עם תכנוני החתונה נוצרים חיכוכים קשים בין משפחתה של טלי ומשפחתו של אורי, בעיקר בגלל אביו השמרן של אורי, פיני (שמיל בן ארי), אשר לא מקבל את גישתה העצמאית של טלי ומציב לאורי אולטימטום.
גם חבריו של אורי סובלים מבעיות אהבה, עומר (ניר לוי), אשר מתקשה לעמוד בדרישותיה של אשתו, יעל (עינת ויצמן), להביא תינוק לעולם, וזידאן (איתי ברנע), אשר חולה בלבו ומגיע להבנה כי רק אהבה אמיתית תרפא אותו, ושם לו למטרה לכבוש את הקולומביאנית שהכיר בטיול בדרום אמריקה (אלינור בן-חיים).
קורת שילוח

קורת שילוח משמשת להרכבת גשרים; מקטעי הגשר המיוצרים במפעל מובלים אל אתר ההרכבה (הגשר) בעזרת משאיות תובלה. קורת השילוח פורקת את המקטעים מן המשאיות משנעת ומרכיבה אותם במקומם המיועד בגשר. הרכבת הגשר מתבצעת מנציבי האמצע של הגשר תוך כדי איזון ופילוס מתמיד של הגשר.
יתרונה המובהק של המערכת בא לידי ביטוי במקומות בהם הנגישות לתחתית הגשר מוגבלת, כגון מקומות בהם הרגישות הנופית גבוהה מאוד ולא ניתן לבצע הרכבה בעזרת עגורן קונבנציונלי מתחתית הגשר.
חסרונות עיקריים של המערכת הם עלות גבוהה, צורך בצוותי הפעלה מיומנים, הרכבה איטית וחוסר גמישות בסדר הרכבת המקטעים.
שנות ה-20 של המאה ה-10

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.