google/wiki40b huggingface dataset:
מריו אבדו בניטס

ביוגרפיה

אבדו בניטס נולד באסונסיון, הוא בנו של מי שכיהן כמזכירו האישי של הדיקטטור ונשיא פרגוואי אלפרדו סטרוסנר ונכד למהגר ערבי מלבנון. ב-1989, לאחר הדחתו של סטרוסנר, יצאה משפחתו לגלות בארצות הברית שם השלים את לימודי התיכון. בשובו לפרגוואי התגייס לצבא והוכשר כצנחן וכקצין מילואים. ב-1995 סיים תואר ראשון בשיווק באוניברסיטת טייקו פוסט שבארצות הברית. בשנים 1997–2012 שימש מנהל בחברת לוגיסטיקה ובשנים 1998–2012 שימש שותף מנהל בחברת בנייה וייצור חומרי בנייה.

קריירה פוליטית

אבדו בניטס הוא חבר במפלגת קולורדו השמרנית וכיהן כסגן נשיא המפלגה. ב-2013 נבחר לסנאט של פרגוואי וכיהן כנשיא הסנאט מיולי 2015 עד יוני 2016. באפריל 2018 נבחר לנשיא המדינה. הוא נכנס לתפקידו באוגוסט 2018.
פחות מחודש לאחר כניסתו לתפקיד הורה אבדו בניטס על ביטול החלטת קודמו ובן מפלגתו הוראסיו קארטס על העברת שגרירות פרגוואי בישראל מתל אביב לירושלים, ובעקבות כך החל משבר דיפלומטי בין פרגוואי לישראל.
ישו הירוק

תיאור היצירה

היצירה מתארת פסל של ההורדה מהצלב של ישו, על ידי שלוש הנשים בשם מרים: מרים, אם ישו, מרים המגדלית ומרים, אשת קלופס. לרגלי הפסל אישה הלבושה כאישה צרפתית מאזור ברטאן, האוחזת שה שחור. פניה ירוקים. ברקע ניתן לראות נוף האופייני לברטאן, לחוף האוקיינוס האטלנטי.
פסלים המתארים את ההורדה מהצלב היו נפוצים באזור ברטאן. ברקע התמונה ניתן לראות גבר בלבוש אופייני לאזור בדרכו לעבודה, ואישה כפרית נוספת הלבושה שחורים. תושבי הכפרים של ברטאן נהגו לעצור ולהתפלל ליד הפסלים, וגוגן ראה בכך את אדיקותם הרבה.
הצבע הירוק מקשר בין הנשים שלרגלי הצלב לבין ישו עצמו, ומבהיר שמדובר בחלק מהפסל. תנוחה האישה הברטאנית מהווה הד לתנוחת הנשים המהוות את הפסל, ובתנוחתה נראה האישה כמתאבלת עימן. בדומה לשימוש בצבע הצהוב בציור ישו הצהוב, גם כאן קורא הצייר תיגר על האמנות הנוצרית הקלאסית, בעזרת שימוש בצבע. הצבע הירוק האינטנסיבי, אינו מקושר בדרך-כלל לנושא צליבתו של ישו והורדתו מהצלב. צבע שונה זה משפיע על כלל היצירה, והופך את הסצנה למסתורית ולא טבעית.
רימון השנהב

רימון השנהב הוא פריט ארכאולוגי בגודל אצבע שנרכש על ידי מוזיאון ישראל. בניגוד למשתמע משמו, הרימון אינו עשוי משנהב אלא מעצם של היפופוטם. בעת רכישתו נחשב לפריט הארכאולוגי היחיד שנמצא עד אותה עת מבית המקדש הראשון, אולם בשנת 2004 הועלו חשדות שהפריט מזויף והוא הוסר מהתצוגה.
הפריט נושא את הכתובת "לבי (תיהו) ה קדש כהנים" ("לבית ה' קודש כהנים"), והוא זוהה כחלק משרביט ששימש את כוהני בית המקדש הראשון. קוטרו המרבי הוא כ-2 ס"מ וגובהו כ-4 ס"מ.
הראשון שחקר את הפריט היה הפרופסור הצרפתי אנדרה למר (André Lemaire) (צר'), אשר נתקל בו אצל סוחר עתיקות ירושלמי בתחילת שנות השמונים. הוא פרסם את הממצאים במאמר בשנת 1984. לאחר מכן הוצג הפריט במוזיאונים שונים ברחבי העולם. הרימון נרכש בשנת 1988 על ידי מוזיאון ישראל. הוא נרכש מסוחר עתיקות אנונימי בעבור 600 אלף דולר, אשר התקבלו מתורם שווייצרי. 
לאחר רכישת הפריט החל להתעורר חשד כי הפריט מזויף. ועדת מומחים של רשות העתיקות בהשתתפות פרופ' יובל גורן קבעה בשנת 2004 כי הרימון הוא זיוף והוא הוסר מתצוגת המוזיאון. באותה שנה, משטרת ישראל הגישה כתבי אישום פליליים נגד עודד גולן, באשמת זיוף עתיקות. זו הייתה הפעם הראשונה שבית המשפט דן במקרה של זיוף עתיקות. ב-14 במרץ 2012 גולן זוכה מכל אשמה, מחמת הספק. בין הפריטים בהם דן בית המשפט היה גם רימון השנהב.
בחודש מאי 2007 שלושה מחברי ועדת המומחים המקורית בדקו מחדש את הכתובת שעל הרימון. שמואל אחיטוב, אהרון דמסקי ויובל גורן שינו חלק קטן מהמסקנות של הוועדה המקורית, אך בסופו של דבר דבקו במסקנה שמדובר בזיוף. פרופסור למר דבק בעמדתו לפיה הרימון הוא אותנטי.
בשנת 2008 הגיש פרופסור יצחק רומן חוות דעת מומחה, לפיה הרימון אינו מזויף. לדבריו טעתה ועדת המומחים מ-2004 כשטענה שמדובר ברימון עתיק שהוסיפו לו כיתוב לאחרונה. רומן בדק את הרימון באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים וגילה שהן הרימון והן הכיתוב עתיקים באותה מידה, מכיוון שקווי השבר העתיקים ברימון חוצים את האותיות. כמו כן הוא גילה שהפטינה שנמצאת בתוך האותיות לא הודבקה אליהן, אלא האותיות חרוטות לתוך החומר ולכן הפטינה טבעית.
De Película

רקע והפקה

האלבום הופק על ידי ארמנדו אווילה, מאורליו פינדה, מוטיף וסבסטיאן ג'יי. האלבום בדומה לעטיפתו ושמו, עוסק בקולנוע ובסרטי קולנוע. בתחילתם של כמה מן הקליפים של שירי האלבום, ניתן לראות את גלוריה טרווי לבושה כאריה, תוך שהיא שואגת כאות מחווה לליו האריה.
במקסיקו זכה האלבום למעמד פלטינה על סך מכירות של 60 אלף עותקים.

סיבוב הופעות

על מנת לקדם את האלבום, יצאה טליה ב-7 בפברואר 2014, לסיבוב ההופעות החמישי שלה, "De Película Tour". סיבוב ההופעות כלל בתוכו כ-35 מופעים שהתקיימו בארצות הברית, 30 מופעים שהתקיימו במקסיקו ועוד 9 מופעים שהתקיימו באמריקה הלטינית.
בסך הכל, נכללו בסיבוב ההופעות כ-74 מופעים.
Clostridium perfringens

מאפייני ההדבקה

C. perfringens מתפקד במחלות רבות כחלק לא משמעותי מהפלורה הטבעית של הגוף. במקרה זה, התפקיד שלו במחלה קטן ואיננו משמעותי.
למחלות שנגרמות מחיידק זה יש תסמינים של נקרוזה רקמתית, בקטרמיה, נפחת, ונמק כתוצאה מהצטברות גזים, הידוע גם בשם מיונקרוזה קלוסטרידיאלית. הרעלן המעורב בנמק הגזי ידוע בשם אלפא-טוקסין, והוא חודר לתוך ממברנת הפלזמה של התאים, וגורם ליצירת מרווחים בקרום התא שמפריעים לתפקודי התא הרגילים.
הפעילות של C. perfringens על גופות מתים ידועה לעובדי חדרי מתים בתור רקמת גז (הגורמת לריקבון מהיר של הגווייה) וניתן לעצור אותה רק באמצעות חניטה.

הרעלת מזון

מספר זנים של C. perfringens מייצרים רעלנים שגורמים להרעלת מזון אם בולעים אותם. בממלכה המאוחדת ובארצות הברית הזנים הללו הם הגורם השלישי הנפוץ ביותר למחלות הקשורות למזון, כאשר הסיבות לנוכחותו הן בדרך כלל הכנה לקויה של הבשר למאכל או ניקוי לא טוב של הבשר מנוכחות החיידק. האנדוטוקסין המתווך במחלה עמיד ברוב המקרים לטמפרטורה גבוהה וניתן לגלות אותו במזון מזוהם ובצואה.
זמן הדגירה של החיידק הוא בין 8 ל-16 שעות לאחר הבליעה של המזון לאחר האכילה. מנשרים בנושא כוללים בדרך כלל ברשימת התסמינים כאבי בטן ושלשול – הקאות וחום אינם תסמינים נפוצים. המחלה נעלמת באופן עצמאי בדרך כלל בתוך 24 שעות. מספר מקרים קטלניים של הרעלה מהחיידק ידועים ככאלה שהזנים מסוג C של החיידק מעורבים בהם, כיוון שזנים אלה מייצרים בטא-טוקסין שיש לו יכולת לגרום לכיבים (פצעים פתוחים ברקמות שונות בגוף).
סביר להניח שרוב המקרים של הרעלת מזון הנגרמים מהחיידק נשארים ברמה תת-קלינית, כיוון שהנוגדנים נגד הרעלן נפוצים מאוד. טענה זו הובילה למסקנה שרוב, אם לא כל, האוכלוסייה לקתה בעבר בהרעלה בגלל החיידק.

מאפייני המושבה

על צלחות אגר דם, C. perfringens שגדל בתנאים אל-אווירניים יוצר מושבות בטא-המוליטיות, שטוחות, מתרחבות, מחוספסות, שקופות ובעלות שוליים מטושטשים. בצלחת אגר נאגלר, המכילה 5-10% חלמון ביצה, משתמשים כדי לזהות זנים שונים המייצרים אלפא-טוקסין, שהוא פוספוליפאז (אנזים המפרק שומנים) שיוצר קשרים כימיים עם הליפידים שבחלמון הביצה וגורם ליצירת משקעים אופייניים מסביב למושבות. חצי מהצלחת מודגר עם אנטי-טוקסין שממלא את התפקיד של בקרה במהלך הזיהוי.
הגרלה מורכבת

הגרלה מורכבת היא מושג בתחום תורת המשחקים.
אנו נדרשים למושג זה שכן בסיטואציות רבות נתקלים באופן טבעי  בהגרלות על הגרלות.

סימונים

- התוצאות האפשריות בפניהם עומד מקבל ההחלטות.
 - הגרלה L שבה מתקבלת כל תוצאה  בהסתברות ,
(כאשר  הם מספרים אי-שליליים שסכומם 1).

הגדרה

הגרלה מורכבת היא הגרלה על הגרלות.
הגרלה מורכבת נתונה על ידי:
שבה  הם מספרים אי-שליליים שסכומם 1, ו-  הן הגרלות.
כלומר, בהגדרה זו לכל  קיימים מספרים אי-שליליים  שסכומם 1 כך ש-
 .

דוגמה

נתבונן באדם הבוחר את מסלול הנסיעה למשרדו לפי מזג אוויר - אם יורד גשם הוא נוסע בדרך א', אך אם לא יורד גשם הוא נוסע בדרך ב'. זמן הנסיעה בכל דרך אינו קבוע, והוא תלוי בגורמים רבים אחרים. התוצאה של  המשתנה המקרי "זמן הנסיעה למשרד מחר בבוקר" היא הגרלה על הגרלה: בהסתברות מסוימת ירד גשם מחר בבוקר, וזמן הנסיעה ייקבע לפי התפלגות אחת, ובהסתברות המשלימה לא ירד גשם, וזמן הנסיעה ייקבע לפי התפלגות אחרת.
ברמה טכנית יותר, אם למשל שחקן במשחק בוחר אחד משני מהלכים על פי הגרלה (למשל, הטלת מטבע) ובעקבות כל מהלך יש מהלך גורל (הגרלה), הרי שתוצאת המשחק נקבעת על ידי הגרלה מורכבת.
חג'אב

חִג'אב (בערבית: حجاب) משמעותו בערבית "כיסוי". בשפה הערבית המילה משמשת בעיקר לכיסוי ראשה וגופה של אישה, אולם באסלאם, "חג'אב" משמש במשמעות כללית של צניעות.
ישנן מדינות בהן מקובל שהחג'אב נאכף על ידי משטרה דתית, כמו באיראן ואפגניסטן בתקופת הטליבאן. 
נשים סוניות נדרשות ללבוש ביגוד רחב שאינו צמוד לגוף, בין אם על ידי לבישת בגדים מערביים צנועים (כגון חולצות ארוכות וחצאיות), או על ידי לבוש מסורתי, דוגמת הג'ילבאב, שהוא כעין חלוק רחב שמכסה את זרועות הידיים ואת הרגליים.
ישנם עולמא המעודדים את כיסוי הפנים מלבד העיניים, ויש מהם הטוענים שזו אף חובה דתית, אולם רוב העולמא דורשים את כיסוי כל הגוף בלבד, ללא הפנים והידיים, ומהם אף מתנגדים לכיסוי הפנים. אין הסכמה על הגיל בו מחויבת הילדה להתחיל ללבוש את החג'אב, אך במדינות מוסלמיות רבות, הבגרות המינית היא השלב המכריע.
בזנזיבר, למשל, הילדות מתכסות מגיל שלוש].
בנוכחות אדם מהמין השני שאינו מחראם (כלומר אינו מהמשפחה הקרובה), על האישה להתלבש בצורה שלא תעורר משיכה מינית. במקום מוצנע בנוכחות מהראם הכללים פחות מחמירים, אולם בנוכחות הבעל בלבד, רוב העולמא רואים בחיוב רב את החופשיות של הבעל ואשתו.
ברד ירד בדרום ספרד

מקור

הביטוי אינו מופיע במחזהו המקורי של שאו, אך מופיע בסרט משנת 1938.

גרסה עברית

עקב הבדלי השפה והיעדר מבטאה הקוקני של אלייזה בשפה העברית, המחזה המתורגם נוהג ברובו בתיקון עברית קלוקלת והגייה פגומה. בתרגום העברי, על אלייזה לתרגל הגיה של האות רי״ש במכתש הפה - [r], במקום בענבל - [ʁ]. האות ר מופיעה בכל חמש המילים במשפט "ברד ירד בדרום ספרד הערב".
בהמשך היה על אלייזה להתמודד עם הגיית האות ה״א, [h], ולא להשמיטה במשפט שהגתה אותו כ"בארטפורד, אריפורד ואמפשיר, אביל, אביך א-בקר", ולאחריו הבדלה בין האותיות אל״ף, ה״א ועי״ן כאשר הייתה הוגה את אחד המשפטים כ"נאים מעד ליפגש".
למעשה, בגרסה העברית פרופסור היגינס מנסה לחזק את הגייתה להגייה ממלכתית שהייתה נהוגה בעבר. את המשפט, שהפך למטבע לשון, הגה השחקן, הבמאי והמתרגם, שרגא פרידמן.
בספר "מסך אחרון על שרגא פרידמן", שיצא לאחר מותו של השחקן, כתב דן אלמגור: "כניגשנו שרגא ואני, לתרגום המחזמר 'גבירתי הנאווה' כבר היו מאחורינו שנים אחדות של עבודה משותפת. לפני שהעלינו שורה על הכתב, היה שרגא 'מגלגל' אותה על הלשון' כדברו, כדי לראות כיצד היא מצלצלת. ניסיונו העשיר כשחקן וכקריין הוא שגרם לכך שהשחקנים שהשמיעו את הטקסטים הללו, לא נאלצו להיאבק עם משפטים מסורבלים, מילים קשות להגייה ועיצורים דומים הסמוכים זה לזה. כל שורה ושורה שנמסרה להם על ידי שרגא הבמאי עברה תחילה בדיקה ב'מכון התקנים' הפרטי שלו. הוא היה מנסה להשמיע כל משפט בדרך זו או אחרת, תוך שינוי בתחביר, במילים או בהטעמה, עד שהנוסח מצאחן בעיניו. רבות התלבטנו בעת התרגום כיצד לתרגם את השיר הידוע של הגשם היורד בספרד. ואז, ערב אחד, סמוך לחצות צלצל הטלפון בדירתי. על הקו היה שרגא, נרגש כולו, והוא צוהל לתוך השפופרת: 'ברד...ברד בספרד". באמבטיה...בתוך האמבטיה... ישבתי אחרי ההצגה באמבט רותח ופתאום זה בא...הברד ירד בספרד... כך נולד המשפט 'ברד ירד בדרום ספרד הערב".
מרי הנרייטה, הנסיכה המלכותית

שנותיה הראשונות

מרי הנרייטה סטוארט נולדה בארמון סנט ג'יימס שבלונדון, ילדתם השנייה (אחרי הנסיך צ'ארלס) ובתם הראשונה של המלך צ'ארלס הראשון ואשתו הנרייט מארי, נסיכת צרפת, בתו של המלך הצרפתי אנרי הרביעי. בגיל 11 העניק לה אביה את התואר החדש הנסיכה המלכותית לפי הצעתה של אשתו הצרפתיה, ששאפה להביא לאנגליה את המסורת הצרפתית לפיה נוהגים לתת תואר מיוחד לבת הבכורה של המונרך המכהן.

נישואים

אביה של מרי שאף להשיא אותה בעודה ילדה צעירה לאחד מבניו של פליפה הרביעי, מלך ספרד, בעוד שאחיינו, קרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ שאף להנשא לה בעצמו. שני המחזרים לא צלחו בנסיונותיהם להבטיח את ידה של הנסיכה ולבסוף היא התארסה לנסיך וילם, בנו ויורשו של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז', ראש הרפובליקה ההולנדית. הזוג נישא בארמון וייטהול ב-2 במאי 1641, כאשר החתן בן 15 והכלה עוד לא בת 10. בשנת 1642 מרי עברה להתגורר עם משפחתו של בעלה בהולנד, ובשנת 1644, ככלתו של הסטאדהאודר המכהן, החלה לקחת חלק בחיים הציבוריים ההולנדים.

נסיכת אורנז'

וילם השני ירש את תפקיד הסטאדהאודר מאביו בשנת 1647, אך כעבור שלוש שנים בלבד נפטר מאבעבועות שחורות בעודו בן 24 בלבד. מספר ימים לאחר מותו ילדה הנסיכה מרי את בנם היחיד, וילם (שיהפוך מאוחר יותר לויליאם השלישי, מלך אנגליה). הנסיך וילם קבע בצוואתו כי לאשתו תהיה משמורת מלאה על בנם, אולם הוא לא הספיק לחתום על המסמך ולכן הוא נותר חסר תוקף. בשנת 1651 קבעה המועצה העליונה של הרפובליקה כי המשמורת על התינוק תחולק בין אמו הנסיכה מרי, סבתו אמליה ודודו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר של ברנדנבורג.
הנסיכה מרי לא הייתה אהודה בהולנד, בעיקר בשל העובדה שקיבלה בהאג את אחיה הגולים, צ'ארלס וג'יימס, שנמלטו מאנגליה לאחר פריצתה של מלחמת האזרחים האנגלית והדחתו של אביהם המלך. את רוב שנות החמישים של המאה ה-17 העבירה מרי בחצר המלוכה הצרפתית, שכן היא אף פעם לא חיבבה את החצר ההולנדית ואף סירבה ללמוד את השפה ההולנדית. הנסיכה התרחקה מבנה, שנשאר בהאג וחונך על ידי מחנכים הולנדים שגרמו לנסיך הצעיר להתאהב בדת הקלוויניסטית.

מותה

השבתו לכס המלוכה הבריטי של אחיה צ'ארלס השני בשנת 1660 העלה מחדש את מעמדה של הנסיכה מרי ושל בנה ויליאם בחודש ספטמבר של אותה השנה היא נסעה לבקר את המלך החדש בארמון וייטהול, שם נפטרה, כמו בעלה עשר שנים קודם לכן, מאבעבועות שחורות.
משלי שועלים

משלי שועלים בספרות חז"ל

בספרות חז"ל ובמדרשים מצויים כמה וכמה אזכורים למשלי שועלים. כך למשל, מסופר על התנא רבי מאיר, כי הכיר שלוש מאות משלות שועלים, ובדרשותיו היה מתבל רבים מהם. אף על בר קפרא מסופר במדרש ויקרא רבה כי הכיר משלי שועלים רבים. כאשר רבי יהודה הנשיא לא הזמין את בר קפרא לנישואי בנו ר' שמעון, כתב בר קפרא על שער ביתו: "אחר שמחתך אתה מת, מה יתרון לשמחתך"? למחר הזמין רבי את בר קפרא לסעודה. בזמן הסעודה סיפר בר קפרא לאורחים שלוש מאות משלי שועלים, והתקררו המאכלים ולא טעמו האורחים כלום, כי הטו אוזניהם לדבריו:
בר' עשה משתה לבנו אזל וקרי רבני' ואִינְשֵי למקרי בר קפרא אזל וכתב ליה על  תרעיה אחר שמחתך מות מה יתרון לשמחתך אמ' מאן עביד הדין אית דלא צווחינן ליה אמרו ליה בר קפרא דאִינְשִית למקרי אמ' הא כדו למקרי לגרמיה סנייא הוא אזל ועבד מגוס חורי וקרא לכל רבני' וקרא אף לבר קפרא וכל תבשיל וכל תבשיל שהיו מביאין לפניהם הוה אמ' תלת מאוון מתלין מן הדין תעלא ולא הוו טעימין תבשילא מדהווה צונן והוו מפקין כל חדא וחדא תבשילא כמה דהוה אמ' ר"ש בר' לשמש [...] למה תבשילין שלמין א"ל חד סב יתיב תמן והוא אומ' על כל תבשיל ותבשיל מתלין עד אינון סניין ולא אכלין סליק לגביה.
— ויקרא רבה, פרשה כ"ח, פסקה ב'.
יצחק פרי

ד"ר יצחק פרי (פרידמן) (נולד: ארנסט פרידמן, Ernő Friedmann;‏ (1925 - 17 במאי 2011) היה היסטוריון ואיש חינוך ישראלי, עיקר מחקריו וספריו עסקו בהיסטוריה של יהדות הונגריה וטרנסילבניה ובתחום החינוך.

ביוגרפיה

נולד בטרגו מורש, טרנסילבניה, רומניה למשפחת יהודים אורתודוקסים אדוקים - אביו אפרים היה מזכיר ראשי של הקהילה היהודית האורתודוקסית המקומית וחסיד סאטמר. למד בחדר ובישיבה של הרב מנחם סופר ונרשם כתלמיד חוץ לבית ספר תיכון בקלוז', אך בשנת 1944 חודשיים לפני בחינות הבגרות, נלקח יחד עם משפחתו לגטו ומשם נשלחו לאושוויץ, שם הומתו הוריו ואחותו עם ילדיה ועוד קרובי משפחה. בינואר 1945, בעת נסיגת הנאצים, הובל במשך חודשיים בצעדת המוות, ממנה ברח יחד עם אחיו מרדכי. הוא הספיק למצוא נשק ולנהל קרב נגד אנשי אס אס שיכורים, אך לבסוף נלכדו והועברו לעבודת כפייה בבית חרושת גרמני למטוסים, משם שוחרר במאי 1945. הוא שב לעיר הולדתו ולא מצא שם איש מבני ביתו. יחד עם חבר בן עירו, אריה בירו (שיהיה בהמשך מלוחמי יחידה 101), חצה גבולות ללא תעודות עד שהגיע לאיטליה, שם התקבל לסמינר להכשרת מורים עבריים ולמד בו במשך שנה וחצי. הוא עלה לארץ ישראל, הצטרף להגנה, היה בין לוחמי צפת והשתתף במערכות מלחמת העצמאות.
בשנות החמישים של המאה ה-20 השלים פרי תואר ראשון בהיסטוריה כללית ובסוציולוגיה בשלוחה החיפאית של האוניברסיטה העברית וזאת במקביל לעבודתו כמורה ומנהל בית ספר יסודי. כעבור כמה שנים השלים תואר ראשון נוסף, בספרות עברית ובחינוך באוניברסיטת תל אביב. הוא השלים בתשל"א תואר שני בחוג להיסטוריה של עם ישראל אוניברסיטה העברית. עבודת הגמר שלו, בהנחיית יעקב כ"ץ, עסקה ביהודי הונגריה בימי הביניים. בהמשך לעבודת ההוראה הגה והקים את המכללה להכשרת אקדמאים לעבודת הוראה (בגבעתיים) וניהל אותה עד 1987. הוא המשיך בלימודיו והשלים שני דוקטורטים, האחד על יהודי טרנסילבניה בבית הספר למדעי היהדות באוניברסיטת תל אביב בהנחיית פרופ' צבי אנקורי ואריה לוי, והשני על תורת ההוראה בארצות הברית.
יצחק פרי השתתף בכתיבת החלק המוקדש לטרנסילבניה ב"האנציקלופדיה הגאוגרפית של השואה בהונגריה" שבעריכת רנדולף ל. ברהם.
יצחק פרי נפטר בשנת 2011. בנו ובתו החליטו לתרום את עזבונו למוזיאון למורשת היהדות הדוברת הונגרית שבצפת, לספריית יד ושם ולמוסדות נוספים.
ססבו

היסטוריה

האזור בו שוכנת העיר ססו כיום היה בעבר כפר דייגים קטן, שהיה חלק מהאן היראדו עד תקופת מייג'י. האדמירל היפני היהאצ'ירו טוגו מצא את המפרץ מתאים לבניית בסיס עבור הצי הקיסרי היפני בצפון מערב קיושו, בשל העובדה שמימיו היו עמוקים והוא היה מוגן יחסית. גם קרבתו הגאוגרפית לסין ולקוריאה, ולמכרות פחם אזוריים, הפכו את המפרץ ליעד מועדף להקמת בסיס ימי. בסיס ססבו הוקם ב-1886 והיה לבסיס המרכזי של הצי הקיסרי במהלך מלחמת סין-יפן הראשונה ומלחמת רוסיה-יפן, ומילא תפקיד חיוני גם במלחמת העולם השנייה. בנוסף לבסיס, ובסמוך לו, נבנתה מספנה לבנייה ולתיקון אוניות. 
העיר ססבו נוסדה ב-1 באפריל 1902. ב-1945 מנתה אוכלוסיית העיר 206,000 תושבים, והיא הייתה למטרה להפצצה אסטרטגית של בעלות הברית ב-29 ביוני, שהחריבה חלקים נרחבים העיר. לאחר סיום המלחמה השתלט צי ארצות הברית על מתקני הנמל, והפך אותו למעגן לאוניותיו. חלקים מהנמל נחלקים בין הצי האמריקני וכוחות ההגנה של יפן.

כלכלה

כלכלת ססבו מתבססת ברובה על ידי בניית אוניות והתעשייה הכבדה הנלוות לה. תחנת ססבו היא התחנה המערבית ביותר בכל קווי ג'פאן ריילוויז
GOST

היסטוריה

GOST נוסד במקור על ידי ברית המועצות כחלק מתוכנית לאומית. המילה ГОСТ היא ראשי תיבות של государственный стандарт (בתירגום חופשי: תקן לאומי). בשנת 1925 הוקמה הסוכנות הממשלתית ששמה שונה לאחר מכן ל-Gosstandart והיא הייתה אחראית על רישום, עדכון והפצה של תקנים. אחרי מלחמת העולם השנייה התוכנית עברה שינוי מהותי והתקן הראשון GOST 1 פורסם ב-1968. לאחר התפרקות ברית המועצות ניהול התקנים עבר לאחריות המועצה הארואסיאתית של חבר המדינות. כיום התקן מכיל למעלה מ-20,000 נושאים הנמצאים בשימוש נרחב ב-12 מדינות כבסיס רגולטורי להסמכה ורישוי עבור הממשל והסקטור הפרטי. התקן מכסה בין היתר אנרגיה, נפט וגז, איכות הסביבה, בנייה, תעבורה, תקשורת, כרייה, עיבוד מזון ותעשייה. המדינות שאמצו את התקן בשלמותו או בחלקו כוללות את רוסיה, בלרוס, מולדובה, קזחסטן, אזרבייג'ן, ארמניה, קירגיסטן, אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, גיאורגיה וטורקמניסטן.
אף על פי ש-GOST החל דרכו כתקן לאומי של רוסיה הוא אינו כזה כיום. מאז שעבר לניהול EASC הוא מוכר על ידי ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) כתקן אזורי. נכון ל-2015 אוקראינה היא המדינה היחידה שנטשה את GOST.

GOST R

מבחינה היסטורית GOST R הוא למעשה תקן ותיק שנגזר מ-GOST שפותח בתחילה על ידי ברית המועצות ואומץ לאחר מכן על ידי חבר המדינות. תקן GOST הוחל על כל המדינות הנמנות עם החבר בעוד שתקן GOST R נותר תקף רק בגבולות הפדרציה הרוסית.
תקן GOST R נועד להבטיח בטיחות ואיכות של מוצרים ושירותים ברחבי רוסיה ומחייב על פי החוק הרוסי כל יצרן כולל יצרנים חיצוניים שמוכרים את מוצריהם בשטחי הפדרציה. רשימת המוצרים הכלולים בפיקוח התקן מופיעה באתר www.gost.ru. כחלק מהשאיפה הרוסית להיכנס לארגון הסחר העולמי אימץ הממשל חוקים חדשים על מנת להתאים את התקן הרוסי לחקיקה האירופאית בתחום הטכני.
מחלקת ביטחון מידע

המחלקה לביטחון מידע (בראשי תיבות: מחב"ם, בעבר: המחלקה לביטחון שדה או מחב"ש) הינה יחידה באגף המודיעין של צה"ל הנושאת באחריות לסיכול ומניעת חשיפה של מידע צבאי מסווג לכוחות האויב ולגורמים בלתי מוסמכים. המערך עוסק בין היתר בתחומי אבטחת מידע, התאמה ביטחונית, מחקר מודיעין, חקירות ביטחוניות, אכיפה, סיכול מקורות דלף וביצוע תפקידים רגישים נוספים. המערך פועל בתיאום ושיתוף פעולה עם גופים שונים בקהילת המודיעין ומנחה מקצועית את כלל גופי ביטחון המידע בצה"ל.

היסטוריה

עם התארגנות צה"ל לאחר מלחמת העצמאות, נוסד במסגרת מחלקת המודיעין באגף המטה הכללי ענף ביטחון שדה (עב"ש). המונח ביטחון שדה שאוב מן המונח המקביל בצבא הבריטי (Field Security Service). עם הפיכת מחלקת המודיעין לאגף המודיעין בשנת 1953, נשאר ביטחון שדה בגדר ענף באגף. לפני מלחמת ששת הימים הוכפף ענף ביטחון שדה למחלקת ביטחון והסברה (דובר צה"ל) יחד עם ענף הקישור לעיתונות. בשנת 1970 הועלה מעמד ביטחון השדה לרמת מחלקה באגף המודיעין (מחב"ש) ומפקדו הועלה לדרגת אלוף-משנה (אל"ם) הכפוף ישירות לראש אמ"ן. עם תחילת המאה ה-21 הוחלף המונח ביטחון שדה במונח ביטחון מידע ושמה של המחלקה שונה למחלקת לביטחון מידע.
בעבר הפעיל המערך את יחידת "עיט" שעסקה בהאזנות לרשת הקשר של צה"ל כאמצעי הרתעה לאכיפת ביטחון קשר. היחידה הוקמה בשנת 1974 כחלק מתהליך הפקת הלקחים ממלחמת יום הכיפורים ונסגרה בשנת 2002. במהלך מלחמת לבנון השנייה גויסו אנשי המילואים של היחידה לפעילות זמנית בכדי למנוע חשיפת מידע מסווג.
לירן הנדל

לירן הנדל (נולד ב-2 באוגוסט 1973), כדורסלן ישראלי בספורט נכים.
הנדל נפצע בתאונת דרכים בגיל 18, בעקבותיה הוא משותק בפלג גופו התחתון. לאחר מכן הוא החל לעסוק בספורט נכים (טניס וכדורסל). בתחום הכדורסל נמנה הנדל בין חברי נבחרת ישראל לכדורסל נכים משנת 1993. בשנת 1999 הוא היה בין מייסדי עמותת קסם וחבר נבחרת הכדורסל של העמותה, בה הוא משמש כיום (2008) קפטן.
בשנים 2001–2002 שיחק הנדל בליגה האיטלקית לכדורסל נכים. בשובו לארץ הוא חזר לנבחרת עמותת קסם ונבחרת ישראל ובשנת 2006 היה בין המאיימים בפרישה, במחאה על העיכוב בתשלומים לשחקניה. במדי נבחרת קסם הנדל שותף לזכיותיה באליפות המדינה ותחרויותיה בגביע אירופה.
לפל

תולדות היישוב

לפל נזכרת לראשונה בשנת 1439, ובמשך השנים הייתה בבעלות כנסייתית ובבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

יהודי לפל

בראשית המאה ה-20 חיו בעיירה כ-3,400 יהודים, רוב תושביה, אך בתקופה הסובייטית הצטמצם מספרם ושיעורם של היהודים בעיירה.
ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וטלאי צהוב, וחובת סימון בתיהם. כעבור מספר שבועות רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם באזור הרוס ביישוב, ממנו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, תוך מעשי התעללות. בד בבד הוטלו על יהודי העיירה תשלומי כופר, תוך רצח בני ערובה, ונאסרה הכנסת מזון לשטח הגטו.
ב-28 בפברואר 1942 רצחו אנשי ס"ס ושוטרים מקומיים את כ-1,000 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה, בסמוך לכפר הסמוך צ'רנורוצ'יה.
ריקרדו זאמורה

קריירה

נולד בברצלונה. בגיל 15 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת אספניול, בה שיחק עד 1919 ואז, לאחר שהסתכסך עם מאמן הקבוצה, עבר למתחרה העירונית ברצלונה. במדי ברצלונה זכה בשנים 1920 ו-1922 בגביע הספרדי. ב-1922 חזר לשחק במדי קבוצת אספניול תמורת סכום של 25,000 פזטות ושכר חודשי של 5,000 פזטות שהיוו סכום שיא באותן שנים. במדי אספניול הוא זכה בגביע הספרדי בפעם השלישית בשנת 1929.
ב-1930 עבר לריאל מדריד בהעברה שזכתה להדים רבים בעקבות סכום השיא החדש ששולם עבור כדורגלן - 150,000 פזטות ויותר מכך, בשל היריבות הלאומית והפוליטית שהייתה נטושה בין ברצלונה ומדריד. זאמורה זכה יחד עם ריאל מדריד בשתי אליפויות בשנים 1932 ו-1933 ובשני גביעים בשנים 1934 ו-1936. עם פרוץ מלחמת האזרחים הספרדית הופסקה הליגה הספרדית וזאמורה עבר לשחק בקבוצה הצרפתית ניס יחד עם כוכב ברצלונה ז'וזפ סמיטייר. לאחר פרישתו ממשחק הוא עבר לאמן ואף זכה עם קבוצתו אתלטיק אויאקיון (היום אתלטיקו מדריד) באליפות ספרד. כמו כן, אימן את קבוצות סלטה ויגו ומאלגה. ב-1952 הוא מונה למאמן נבחרת ספרד בכדורגל, מינוי שנמשך שמונה ימים בלבד.
את הקריירה שלו בנבחרת ספרד פתח זאמורה ב-28 באוגוסט 1920 במשחקים האולימפיים באנטוורפן. הייתה זו הופעת הבכורה של נבחרת ספרדית בכדורגל והנבחרת זכתה במדליית הכסף במשחקים. זאמורה התכבד להיות השוער הראשון בהיסטוריה של גביע העולם בכדורגל שעצר בעיטת 11 והוא עשה זאת בניצחונה של ספרד על ברזיל 3:1 במסגרת מונדיאל 1934. במשחק רבע הגמר באותו טורניר פגשה ספרד את המארחת איטליה. באחד מהמשחקים האלימים ביותר בהיסטוריה של גביע העולם, שהסתיים בתיקו 1:1 לאחר הארכה, נפצע זאמורה יחד עם עוד ששה משחקני ספרד וארבעה משחקני איטליה ולא היה מסוגל להופיע למשחק החוזר שנסתיים בניצחון האיטלקים שזכו בגביע העולמי בסיום הטורניר. את משחקו האחרון בנבחרת ערך זאמורה בשנת 1939 במשחק ידידות נגד גרמניה. ב-19 שנותיו כשוער הנבחרת שיחק זאמורה ב-46 משחקים בינלאומיים וספג 42 שערים.
זאמורה התבלט בזכות מיקומו המעולה כשוער, שליטתו ברחבת ה-16, תגובותיו האינסטינקטיביות ובקור רוחו. הוא נודע גם בזכות ראוותנותו במגרש ומחוצה לו. ב-1936, בעת ששיחק במדי ריאל מדריד, עצר זאמורה בעיטה של ז'וזפ אסקולה, חלוץ ברצלונה, עצירה שנחשבה בזמנו ליוצאת מן הכלל וקיבלה סופרלטיבים רבים.