ערוץ 20

הרקע להקמת הערוץ

באוגוסט 1997 אישרה הממשלה את דו"ח ועדת יוסי פלד, שהוקמה להכנת הצעה להרחבת מערך שידורי הטלוויזיה והרדיו לציבור וארגונו מחדש. הדו"ח המליץ לאמץ מדיניות חדשה ליצירת שוק חופשי של תקשורת אלקטרונית, אשר תושתת על העיקרון של "שמיים פתוחים" לכול. הוועדה המליצה על מתן רישיונות לשידורי לוויין ישירים לבית הצרכן (טלוויזיה מלוויינים - yes), הקמת ערוץ מסחרי נוסף (בהמשך ערוץ 10) והקמת חמישה או שישה ערוצים ייעודיים – בשפה הערבית, לדוברי רוסית ואמהרית, למורשת ישראל, ערוץ של מוזיקה ישראלית, ערוץ חדשות ומידע, שימומנו כולם מפרסומת מסחרית.
בשנת 1998 פרסם משרד התקשורת, באמצעות המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין, את המכרז למיון מוקדם להקמת חמישה ערוצים ייעודיים שמימונם מפרסומות ומטרתם לפנות לפלחי אוכלוסייה מסוימים ולא לכלל האוכלוסייה כמו בערוצי הברודקאסט. ההחלטה כללה הקמה של ערוץ בערבית (הלא TV), ערוץ החדשות הייעודי (שלבסוף לא הוקם), ערוץ ברוסית (ערוץ 9), ערוץ מוזיקה (ערוץ 24) וערוץ מורשת. אך לאחר פרסום המכרז למיון המוקדם, פרסום מכרז פרטני לערוץ מורשת התעכב במשך מספר שנים.

המכרז הראשון

ביולי 2005 פורסם המכרז לערוץ המורשת. קבוצת הירש מדיה, בבעלות איש העסקים שלמה בן-צבי הייתה המתמודדת היחידה והיא זכתה במכרז. בן-צבי כבר הקים בשנת 2003 את "ערוץ התכלת", ערוץ מורשת בתשלום למנויי הטלוויזיה בכבלים בשידור הדיגיטלי ולמנויי חברת הלוויין. מאחר שהערוץ היה בתשלום, ולא שידר פרסומת, המהלך היה אפשרי על פי כללי משרד התקשורת. זמן קצר לפני תחילת השידורים רכש איש העסקים האמריקאי רון לאודר 24% ממניות הערוץ. "ערוץ התכלת" נסגר ב-31 במרץ 2006, בהתאם להסכם שבין הערוץ לבין חברות הכבלים והלוויין, עם קבלת הרישיון לערוץ הברודקאסט בנושא מורשת ישראל. לאחר הזכייה במכרז נכנסה חברת תיא תקשורת כשותפה במחצית מהבעלות, אך פרץ סכסוך בין שתי החברות השותפות, הערוץ לא הוקם עקב חוסר כדאיות כלכלית וזכייתה של הקבוצה במרכז להפעלת הערוץ בוטלה בדצמבר 2006.

המכרז השני

בפברואר 2008 הודיעה מועצת הכבלים והלוויין כי תפרסם שוב מכרז לערוץ מורשת. במרץ 2012 פורסם המכרז השני. על-פי תנאי המכרז, ההון העצמי של בעלי הערוץ צריך לעמוד על 24 מיליון שקל, הזוכה עצמו יעמיד ערבות בגובה 3 מיליון שקל לקיום תנאי הרישיון, שידורי הערוץ ימומנו ממכירת פרסומות וחסויות, וכן ממכירת תוכניות וחלקי תוכניות ושידורי הערוץ צרכים להקיף נושאים הקשורים למורשת ישראל, לדת היהודית, להיסטוריה, לתרבות ולמסורת של העם היהודי בתפוצות ובמדינת ישראל. קבוצה בראשות יצחק מירילשווילי (בנו של איש העסקים מיכאל מירילשוילי) הייתה המתמודדת היחידה במכרז והוא זכתה בו. באוגוסט 2013 קיבלה את הרישיון להפעלת הערוץ.

הקמת הערוץ

הערוץ הוא בבעלות חברת "ערוץ יהודי ישראלי בע"מ", שבעל השליטה בה הוא יצחק מירלרשווילי, לאחר שאיש התקשורת אבי בר יצא מהשקעותיו בערוץ. מנכ"ל הערוץ הוא יורם כהן ומנהל התוכן הוא נתנאל בן-שושן.
ב-30 ביוני 2014 החלו שידורי הניסיון של הערוץ עם תוכניות ששודרו במחזוריות במשך מספר שבועות.
בתחילת דרכו לא היה לערוץ אישור לשדר חדשות והמועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין דחתה את בקשתו לשדר משחקי כדורסל. ביוני 2015 הטילה הרשות השנייה על הערוץ קנס בסך 100,000 ש"ח על שידור עצרת בחירות, ובאוגוסט אותה שנה הוטל עליו קנס בסך 151,000 ש"ח, עקב שידור מבזקי חדשות.
בדצמבר 2016 אישרה המועצה לשידורי כבלים ולשידורי לוויין לערוץ לשדר חדשות, בהיקף של עד שעה בשעות הפריים-טיים ועד 30 דקות בשאר היום. ברישיון הערוץ נקבע אופיו: "שידורי הערוץ יקיפו מגוון רחב של נושאים, הקשורים למורשת ישראל, לדת היהודית, להיסטוריה, לתרבות ולמסורת של העם היהודי בתפוצות ובמדינת ישראל, בהתחשב בהוויה התרבותית והחברתית של הציבור היהודי על כל מרכיביו, זרמיו וגווניו, במדינת ישראל ובתפוצות".
ב-4 במאי 2017 נבחר ערוץ 20 להיות המפעיל של ערוץ הכנסת בעשור הקרוב. ב-7 בדצמבר פסלה מועצת הכבלים והלוויין את הצעת ערוץ 20 עקב כשלים שנתגלו בה.
במדד המותגים של גלובס לשנת 2017 דורג הערוץ במקום השלישי בקטגוריית ערוצי הטלוויזיה.
ב-16 ביולי 2017 פתחה מועצת הכבלים והלוויין בהליך הפרה נגד הערוץ, בעקבות שידור ריאיון עם ראש הממשלה בנימין נתניהו, כאשר לערוץ טרם היה אישור מלא לשדר חדשות. ב-19 בדצמבר 2017 כתב מנכ"ל ערוץ 20 שכי פרנץ ליו"ר מועצת הכבלים והלוויין שאנשי הערוץ נערכים להחזרת רישיון השידור והפסקת השידורים שלו, בטענה שמועצת הכבלים מצרה את רגלי הערוץ ופוגעת ביכולתו לשדר וכי "כל בר דעת מבין שישנה מגמה מכוונת ושיטתית" למחרת פרש הערוץ מהוועדה הישראלית למדרוג בנימוק שהיא חוטאת למטרתה לקיים מדידה אמינה ואובייקטיבית.
עובדי הערוץ החלו להפגין בקריאה להצילם. ב-26 בדצמבר החלה הנהלת הערוץ לחלק לעובדים מכתבי שימוע לפני פיטורים. במהלך ינואר 2018 החלו דיוני חקיקה במטרה להציל את הערוץ, שהפכו לדיונים בדבר הסדרה כוללת של שוק השידורים בישראל. בפברואר 2018 עבר תיקון חקיקה, המכונה גם "חוק ערוץ 20", אך חל גם על ערוצים נוספים. לפי התיקון יכולים גם ערוצים ייעודיים לשדר חדשות.
ב-11 במרץ 2018 בוצעה שורה של מינויים בערוץ 20, שכללו את מינויו של בועז גולן, מייסד ועורך האתר 0404, לתפקיד עורך חדשות ראשי, ואת מינויו של יוני שגיא לתפקיד ניהול המחלקה המסחרית ומחלקת הדיגיטל, באותו תקופה הוקמה חטיבת החדשות של ערוץ 20. ב-25 במרץ 2018 החל הערוץ לשדר את מהדורת חדשות 20 - מהדורת החדשות המרכזית שלו, בשעה 20:00 בהגשת דנה סומברג. המהדורה הראשונה זכתה לרייטינג של 3.2% והייתה למהדורה השלישית הנצפית באותו ערב בטלוויזיה. עם זאת, בערוץ נשמעו קולות ביקורת על שיטת המדידה על רקע אי המדידה בדיגיטל.
מנובמבר 2018 מקיים הערוץ שיתוף פעולה עם תחנת הרדיו גלי ישראל, במסגרתו מפיק הערוץ מהדורות חדשות שעתיות ומשדר במהלך שעות הבוקר והצהריים שידור חי מאולפני תחנת הרדיו.

נטייה פוליטית לימין

שידורי האקטואליה בערוץ משקפים לרוב עמדות ימין. עם השדרנים הבולטים המייצגים קו זה נמנים בועז גולן, שמעון ריקלין ואלירן טל. אראל סג"ל שידר בערוץ כ־4 שנים. בהתייחסויותיו לקרן החדשה לישראל מרבה הערוץ להשתמש בכינוי "הקרן לישראל חדשה", תרגום של שמה באנגלית המקובל בעיקר בימין.

תוכניות ומנחים

ב-13 ביולי 2014 התרחבו שידורי הניסיון של הערוץ, ושודרו תוכניות כמו "להתעורר בכיף", "מסע לילי", "טעמים" עם אילנית לוי ותום פרנץ, "המשפיעים" ו"אולפן הילדים". נוספה גם רצועת שידורים חיים מדי ערב עם "שרון גל בשבע" (בהמשך בהנחיית אברי גלעד), "הפטריוטים" בהנחיית אראל סג"ל, "התוכנית הכלכלית" ו"20 בלילה". במקביל החלו להופיע בערוץ גם פרסומות.
כיום משדר הערוץ מהדורת חדשות מרכזית בשעה 20:00, ב-21:00 "האולפן הפתוח" בהנחיית בועז גולן וב-23:00 את "סיכום חדשות היום" עם ליטל שמש. תוכניות האקטואליה המרכזיות ששודרו בעבר בערוץ מדי יום הן מהדורת אקטואליה יומית "לפני כולם" בשעה 19:00 בהנחיית דנה סומברג, תוכנית הפאנליסטים "הפטריוטים", בשעה 22:00 בהנחיית אראל סג"ל ותוכנית לסיכום אירועי היום, "היום הזה", בשעה 23:00 בהנחיית אמיר איבגי.
בין המנחים בערוץ גם עמוס רולידר, גיא זו-ארץ, ליאור דיין, צבי יחזקאלי, אלירז שדה, לינוי בר גפן, אודטה שוורץ, לאה שבת, חני נחמיאס, עידית טפרסון, דוד בן בסט ודידי הררי.

פולמוס סביב פעילות הערוץ

בדצמבר 2015 עורר הערוץ סערה, כאשר בדף הפייסבוק שלו נכתב על נשיא המדינה, ראובן ריבלין: "במוסד הנשיאות אבדו את הבושה. גם אם מוסד הנשיאות יחרים את ערוץ 20, גם אם ערוץ 20 ישלם את המחיר על כך שהוא מנגח את הנשיא המאותרג ביותר בתולדות המדינה, הגיע הזמן לומר את האמת בקול רם: ריבלין עסוק בלייצג את עצמו ולא את עם ישראל". בעקבות הפוסט טענו עיתונאים, פוליטיקאים ואנשי שמאל שהערוץ מסית נגד הנשיא. בתגובה, טענו אנשי הערוץ שמדובר בביקורת לגיטימית וכן שכלי תקשורת מרכזיים סיקרו את הסערה באופן שקרי, כחלק מניסיון השתקה מתמשך של הערוץ מסיבות כלכליות ואידאולוגיות. הם ציינו את גלי צה"ל שטען שערוץ 20 יצא בקמפיין בשם "רובי הוא לא הנשיא שלי", וערוץ 10 שציטט טוקבקים מעמוד הפייסבוק של הערוץ תוך שהוא נותן רושם שמדובר בדעתו של הערוץ עצמו.
ב-11 בנובמבר 2018 שידור הערוץ ראיון אוהד עם יצחק גבאי, שהורשע בהצתת בית הספר הדו-לשוני בירושלים וריצה שלוש שנות מאסר. הראיון ספג גינויים, גם מאנשי ימין, ובעקבותיהם הערוץ עצמו והמראיין בועז גולן הסתייגו מתוכן הראיון. בעקבות הראיון פתחה הרשות השנייה בהליך הפרה נגד הערוץ.
באוקטובר 2017 פרסם אלירן טל בערוץ שאחד עשר רופאים ערבים-ישראלים מעמותת רופאי השיניים הערבים בישראל, ובראשם פח'רי חסן, שהשתתפו בכנס בקולומביה סירבו לשיר את ההמנון הישראלי "התקווה" ותמורת זאת שרו את המנון הרשות הפלסטינית. הרופאים הגיבו כי לא שרו את ההמנון פדאא'י שמתייחס לאדמת פלסטין, אלא את موطني שהוא שיר מולדת ערבי שלא קשור למדינת פלסטין, ובעקבות כך תבעו את הערוץ בסך של 800 אלף ש"ח. הערוץ הגיב שמדובר בטעות בתום לב, משום שההמנונים היו מוצגים זה ליד זה בוויקיפדיה העברית. במסגרת הליך גישור הגיעו הצדדים לפשרה, שבה ישלם הערוץ 90 אלף ש"ח.