google/wiki40b huggingface dataset:
כביש 3

היסטוריה

בעבר הגיע כביש 3 לרמאללה ומשם ליריחו ולגשר אלנבי. קטע הכביש מלטרון לרמאללה נסלל על ידי הבריטים בשנות ה-30 מלחמת העולם השנייה במסגרת ההיערכות למלחמה. קטע הכביש מצומת מלאכי לאשקלון נסלל בשנים 1936–1937 במסגרת סלילת כביש יפו-עזה. 
בעקבות הסכמי אוסלו משנת 1993 נמסר תוואי הכביש באזור רמאללה ויריחו לרשות הפלסטינית (בדומה לקטעים בכביש 60) וקטעי כביש מפוצלים שנשארו בשליטת ישראל הפכו לכבישים מקומיים הממוספרים ב-3 או 4 ספרות. מאז 1995 ועד שנת 2004, הכביש היה מסתיים בצומת עם כביש 443. בשנת 2004 נבנתה גדר ההפרדה בין הכפר בית סירא לבין היישוב מכבים והכביש נחסם לתנועה בקטע זה; לכן כיום מסתיים הכביש בצומת מבוא חורון, כשבעה ק"מ בלבד מדרום לצומת עם כביש 443.
בשנים 2002–2003 נסלל מחדש קטע הכביש שבין צומת נחשון ועד צומת חטיבה שבע. במקטע זה היה קיים כביש צר ומפותל והוחלט לשדרגו לכביש רחב ודו-מסלולי. זהו הקטע היחיד בכביש 3 שנבנה בסטנדרטים של כביש מהיר ולא קיימים רמזורים לאורכו. במסגרת ניסוי של מע"צ שמטרתו הייתה לאתר טכנולוגיות נוספות לסלילת כבישים, נבנה קטע הכביש מבטון, ומאז זהו קטע הכביש היחיד בישראל שסלול מבטון ולא מתערובות אספלט. בעבר נפוצה שמועה כי בניית הכביש מבטון נועדה לאפשר נחיתת מטוסים במקרי חירום, אלא שהמטרה הייתה מציאת טכנולוגיות חלופיות לאספלט כדי לחסוך בעלויות אחזקה וייבוא חומרי גלם, ראיה לכך שהכביש אינו מתאים לנחיתת מטוסים הם עיקוליו של הכביש, וכן הימצאותם של עמודי תאורה בצדדיו וגדר הפרדה במרכזו.
בשנים 2003–2006 שודרגו באופן משמעותי קטעי הכביש שבין צומת מסמיה ועד צומת נחשון. הכביש הורחב ונוספו בו נתיבים נוספים.
בשנת 2011 הוחלט להרחיב ולשדרג גם את הקטע שבין אשקלון לקריית מלאכי, אך בהיעדר תקציב, בוצע רק שיפור של הצמתים המסוכנים בקטע, במסגרתו הוצבו רמזורים ושופר מערך הנתיבים. עם זאת, קטע הכביש שבין צומת קסטינה לכפר ורבורג הורחב כבר בשנות ה-80, בעת שיגאל הורביץ, שהיה תושב כפר ורבורג, היה שר אוצר.
החל באוקטובר 2015 ועד לסוף שנת 2018, הורחב קטע הכביש בין צומת אבא הלל לצומת משואות יצחק, לכביש לדו-נתיבי, דו-מסלולי. החל באוקטובר 2017 ועד לאפריל 2019 הורחב גם קטע הכביש שבין צומת משואות יצחק וצומת כפר ורבורג לכביש דו-נתיבי, דו-מסלולי. במהלך החודשים יולי ואוגוסט 2019 נבנה מעבר תת-קרקעי להולכי רגל מתחת לכביש בסמוך למחנה עמנואל, בעקבות מקרים רבים בהם נפגעו חיילים שחצו את הצומת בכניסה למחנה.

תוכניות עתידיות

לפי תוכנית המתאר הארצית לדרכים, קטע כביש 3 שבין מחלף שורק ומחלף לטרון, יוסב בעתיד לכביש מהיר כהמשכו של כביש 7 הקיים כיום. במסגרת שינוי זה צפויה העתקת מחלף לטרון כקילומטר צפונה, וכן צפוי מיחלוף הצמתים לאורכו. בתחילה תוכנן שקטע כביש זה, לאחר שדרוגו, ישנה את מספרו ל-7; אולם על-פי תוכנית משרד התחבורה לעדכון המספור של רבים מכבישי ישראל שעליה פורסם בסוף שנת 2018 – כביש 7 הקיים כיום, יחד עם כביש 41 שצפוי לעבור שדרוג, הם אלו שצפויים להיות ממוספרים כהמשכו של כביש 3 הקיים והמתוכנן, בין מחלף שורק לכביש 443. קטע כביש 3 בין צומת אבא הלל למחלף שורק צפוי להתפצל מכביש 3 ולקבל מספר אחר (כנראה 37)]. על פי תוכניות משרד התחבורה, שינוי מספרי הכבישים בשלטי הדרכים השונים צפוי להסתיים עד לסוף שנת 2020.
בעתיד מתוכנן לסלול מחדש את קטע הכביש שסלול מבטון, ולהחליפו בכביש אספלט]. כמו כן, צפוי להיסלל מחדש קטע כביש 3 בין מבוא חורון לכביש 443.
מארק לומברדי

קורות חיים

לומברדי נולד בניו יורק ולמד לתואר ראשון בהיסטוריה של האמנות באוניברסיטת סירקיוס. במהלך לימודיו עבד כעוזר-אוצר במוזיאון לאמנות עכשווית ביוסטון, טקסס. בהמשך פתח גלריה לאמנות ועבד כספרן וארכיונאי. בתחילת שנות ה-90, בהיותו בשנות ה-40 לחייו, החל לשרטט את הדיאגרמות שקנו לו את פרסומו. בשנת 2000, יום לפני יום הולדתו ה-49 וכמה ימים לאחר שנפתחה תערוכה חשובה שבה השתתף, הוא נמצא תלוי בחדרו. למרות שההערכות הן שלומברדי התאבד, ישנן חשדות הקושרים את מותו לאופי עבודותיו, הנוגעות בפעילות הלא חוקית, ולמידע שהציג בהן.

יצירותיו

לומברדי הושפע מהפילוסוף הרברט מרקוזה וממומחה ההדמיה הוויזואלית אדוארד טאפטי. 
בדיאגרמות ההיסטוריות של לומברדי, הקישורים בין הדמויות והמוסדות השונים לקוחים מדיווחים חדשותיים של ארגוני תקשורת מוסמכים. הדיאגרמות, אותן כינה "מבנים נרטיביים", תיעדו פרשות שחיתות פוליטיות וכלכליות. לדוגמה, הדיאגרמה שלו מ-1999, "ג'ורג' ו. בוש, הארקן אנרגיה וג'קסון סטיבנס ~1979-90" מציגה לטענתו את הדרך בה ג'יימס באת', ג'ורג' בוש הבן ומשפחות בן לאדן היו קשורים דרך עסקאות בטקסס וסביב העולם. בין הפרשות אותן שירטט נכללו תיאורים של פרשת איראן-קונטראס, מאיר לנסקי, קשריו של הוותיקן עם המאפיה ושערוריית ההלוואות והחיסכון (S&L crisis).
20 מיצירותיו נמצאות בתצוגת קבע במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. עשר יצירות נוספות שלו מוצגות במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית והיו נושא לחקירה של ה-FBI לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
אייתוללה

אייתוללה (בערבית: آية الله בפרסית: آیت‌الله, תעתיק מדויק: אית אללה) הוא צירוף של שתי מילים בערבית, המשמשות גם בפרסית. "איה" - אות, מופת, סימן, ו"אללה" - אלוהים בערבית. משמעות הצירוף - "המופת האלוהי", והוא ניתן למנהיגים דתיים שיעים. "אייתוללה" היא הדרגה הגבוהה ביותר בסולם הדרגות השיעי (טלבה←מולא←אייתוללה). 
את התואר "אייתוללה" נשא רוחאללה ח'ומייני, מנהיגה הדתי ושליטה העליון של איראן, שעלה לשלטון ב-1979 במהפכה האסלאמית שהדיחה את השאה.
תואר זה הוענק גם לעלי ח'אמנאי בעת מינויו לאחר ח'ומייני לתפקיד המנהיג העליון (עד אז הוא נשא בתואר הפחוּת יותר - חוג'ת אל-אסלאם). מעטים מן האייתוללות זוכים גם לתואר אייתוללה עליון ("אייתוללה עט'מא" - בערבית).
מועצת השליט

מועצת השליט (ברומנית: Sfatul domnesc) היה גוף שלטוני שכיהן בנסיכות מולדובה ובוולאכיה שהורכב מגדולי הבויארים, הדרגטורים וראשי הכנסייה.
המועצה במולדובה מנתה 30-20 חברים ובוולאכיה 15-10. מסמכי השלטון שנחתמו על ידי השליט היו חסרי תוקף ללא חתימת ההסכמה של מועצת השליט. שטפאן הגדול חיזק את המועצה בצרפו אליה את מושלי הערים המבוצרות. הבויארים היו מצרפים לחתימתם על מסמכי השלטון גם את בניהם, כדי לציין בכך את המחויבות המתמשכת, אך הדרגטורים לא עשו זאת, כי תפקידם לא עבר בירושה.
חברי המועצה כונו בתואר פאן (pan) או ז'ופן (jupan) במולדובה ובתואר ולאסטל (vlastel) או ול (vel) בוולאכיה.
בשלהי המאה ה-16, תחת ההשפעה העות'מאנים, התחילו לכנות את מועצת השליט בשם דיוואן (divan).
בריי וויאט

ביוגרפיה

וינדהאם לורנס רוטונדה נולד בברוקסוויל, פלורידה. הוא למד בתיכון הרננדו, שבו זכה באליפות הארציות בהיאבקות ל-125 ק"ג בשנת 2005. כמו כן, הוא שיחק פוטבול בזמן הקולג' ואף השיג מלגת פוטבול לאוניברסיטת טרוי, שם שיחק במשך שנתיים. הוא עזב את האוניברסיטה 27 שעות לפני שהשיג תואר ראשון לאחר שהחליט שהוא רוצה להפוך להיות מתאבק מקצועי.

חיים אישיים

רוטונדה נישא לאהבת נעוריו מימי התיכון, סמנת'ה, בשנת 2012, ולשניים היו שני ילדים לפני שסמנת'ה הגישה מכתב גירושים במרץ 2017 לאחר שגילתה שרוטונדה ניהל רומן עם הכרוזה של ה-WWE, ג'וג'ו אופרמן. בתגובה, רוטונדה הגיש תביעה נגדית אשר דורשת בפקודה להשתיק את אשתו לגבי פרידתם בגין "טענות משמיצות" עליו כדי להרוס את המוניטין שלו. הזוג נפרד ביוני 2017. בחודש ספטמבר, סמנת'ה האשימה אותו על כך שבזבז 11 אלף דולר על "פריטים לא נחוצים" ולא העדיף במקום לשלם לה מזונות. בנוסף, היא דרשה שהוא ישלם לה 15 אלף דולר בכל חודש. לאחר מספר שימועים, הזוג הוכרח ללכת לגישור במתחם משפחתי בטמפה, פלורידה.
רוטונדה אישר את מערכת היחסים שלו עם אופרמן בספטמבר 2018. מאז, הוא עבר לגור ביחד איתה במיאמי, פלורידה. במרץ 2019, אופרמן הודיע ברשתות החברתיות על כך שהיא בהיריון וחשפה את השם שיקבל בנם, נאש.
הולמברג II

מאפיינים

גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-8 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של קרוב ל-25,000 שנות אור, כרבע הקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎7.9×10⁹‎ מסות שמש, פחות מ-2% ממסת שביל החלב, אך פחות מ-20% ממסתה, כ-‎1.4×10⁹‎ מסות שמש בלבד, היא של חומר נראה ולמעלה מ-80% ממסתה היא חומר אפל שמהותו אינה ידועה. מהמסה הנראית, רק 8% הם כוכבים ולמעלה מ-90% מהמסה הנראית, כ-‎1.3×10⁹‎ מסות שמש היא של גז חופשי. הגז החופשי יוצר אזורי H I גדולים שבהם נוצרים כוכבים חדשים. יצירת הכוכבים משאירה אזורים חסרי גז המוקפים במעטפות גדולות של חומר. בתוך המעטפות מתרחשת יצירת כוכבים חדשים אינטנסיבית והכוכבים המסיביים והצעירים יוצרים קרינה על-סגולה שמייננת את הגז במעטפות ויוצרת בהם אזורי H II שזוהרים באור אדמדם. המעטפות שמתנפחות מתנגשות לעיתים זו בזו וכתוצאה מכך הגז נדחס ומתאפשרת יצירה של כוכבים חדשים נוספים. בגלקסיה יש מקור חזק מאוד של קרינת X שככל הנראה מקורו בחור שחור עם מסה של אלפי מסות שמש ושגורם לענני הגז שסביבו להאיץ ולהתנגש במהירויות גבוהות. הקרינה גורמת ליינון חזק של החומר שמסביב לחור השחור ולפליטה של קרינה בספקטרום רחב. תצפיות בתחום התת-אדום מצביעות על קיומו של על-ענק כחול שנמצא בסמיכות לחור השחור ומאבד את שכבותיו החיצוניות, שנסחפות לכיוון החור השחור ותורמות חומר לדיסקת הספיחה שמקיפה אותו.
פיליפ, דוכס אורליאן

ביוגרפיה

פיליפ נולד ב-1 ביולי 1336 בווינסן, לפיליפ השישי, מלך צרפת, ולז'אן מבורגונדי, בתם של רובר השני, דוכס בורגונדי ואנייס מצרפת, דוכסית בורגונדי. בשנת 1344 קיבל פיליפ מאביו את התואר דוכס אורליאן, וב-18 בינואר 1345 הוא התחתן עם בלאנש מצרפת, דוכסית אורליאן, בתם של שארל הרביעי, מלך צרפת וז'אן ד'אברו. בשנת 1356 נלחם פיליפ בקרב פואטייה ונפל בשבי האנגלי, שבו שהה עד לאחר חתימת הסכם ברטיני בשנת 1360, אם כי הוא נשאר בתחילה כבן ערובה במקום אחיו ז'אן השני, מלך צרפת. ב-1 בספטמבר 1375 מת פיליפ באורליאן, ומכיוון שלא היו לו בנים חוקיים חזרה נחלתו לכתר הצרפתי.
בעיית המעגל של גאוס

בעיית המעגל של גאוס, היא הבעיה של ההערכה המדויקת של מספר נקודות הסריג (כלומר נקודות ששיעוריהן הם מספרים שלמים) הנמצאות בתוך מעגל שמרכזו בראשית הצירים ורדיוסו r. הראשון שעסק בבעיה ועשה התקדמות לקראת פתרון היה קרל פרידריך גאוס, ומכאן שמה.

הבעיה

נסתכל על מעגל ב- עם מרכז בראשית ורדיוס r ≥ 0. בעיית המעגל של גאוס מבקשת לדעת כמה נקודות יש בתוך המעגל הזה עם הצורה (m,n) כאשר m ו-n שניהם מספרים שלמים. מכיוון שהמשוואה של המעגל הזה  בקוארדינטות קרטזיות היא x² + y² = r², הבעיה שקולה לשאלה כמה זוגות של מספרים שלמים m ו-n יש כך ש-:
.
אם התשובה עבור r נתון תסומן ב- אזי הרשימה הבאה מראה את הערכים הראשונים של  עבור r טבעי בין 0 ל-10: 

1,5,13,29,49,81,113,149,197,253,317  (סדרה A000328 ב-OEIS)

הכללות

אף על פי שהבעיה המקורית עוסקת במניית נקודות הסריג שבתוך מעגל, טבעי להכליל את הבעיה לשאר חתכי החרוט ועקומים נוספים. בעיית המחלקים של דיריכלה היא למעשה הבעיה השקולה לבעיה הזו אלא שהמעגל מוחלף בהיפרבולה ישרה. ניתן גם להכליל את הבעיה משני ממדים לממדים גבוהים יותר, ולשאול מהי כמות נקודות הסריג שבתוך כדור או אובייקטים אחרים.

בעיית המעגל הפרימיטיבית

הכללה אחרת היא לנסות ולמצוא את מספר הזוגות המספרים הזרים m  ו-n כך ש- :
.
בעיה זו נקראת בעיית המעגל הפרימיטיבית ומכיוון שהיא עוסקת במציאת הפתרונות הפרימיטיביים בלבד לבעיה המקורית. אם מספר הזוגות הנ"ל יסומן  
(V(r אזי הערכים של (V(r עבור הערכים הטבעיים הראשונים של r הם:
0, 4, 8, 16, 32, 48, 72, 88, 120, 152, 192 … (סדרה A175341 ב-OEIS)
באמצעות אותם הרעיונות כמו אלו שבבעיית המעגל של גאוס ובאמצעות העובדה שההסתברות ששני מספרים טבעיים יהיו זרים היא , ניתן להסיק כי:
.
כמו בבעיית המעגל הרגילה, החלק הבעייתי בבעיית המעגל הפרימיטיבית הוא הורדת האקספוננט שבאיבר השגיאה. נכון לעכשיו האקספוננט הידוע הכי טוב הוא 221/304 + ε אם מניחים כי השערת רימן נכונה. אם לא מניחים את השערת רימן, החסם העליון הידוע הטוב ביותר הוא:

עבור קבוע חיובי c.

לקריאה נוספת

מסכת כלאיים פרק ה' משנה ה'.
כנף קרב 27 (לופטוואפה)

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
הכנף הוקמה ב-1 באוקטובר 1939 חודש לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה. בינואר 1940 נוסף למפקדה וללהק I הלהק השני וביולי הוקם להק III מתוך להק I של כנף קרב 1.
במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה יחידות הכנף נלחמו תחת פיקוד קורפוס האוויר VIII במאות המפציצים ומטוסי הקרב של בעלות הברית עם 285 הפלות סך הכל. במהלך הקרב על בריטניה הוצבו טייסות הכנף באזור שרבור, עד לדצמבר 1940 טייסי הכנף הפילו 146 מטוסי בעלות הברית במחיר 83 מטוסי הכנף עם 58 טייסים שנפלו, נשבו או נעלמו. לאחר תקופת מנוחה והתאוששות בגרמניה בנובמבר 1940, באפריל 1941 יחידות הכנף למעט להק I נשלחו לסייע ללחימה בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, כאשר עד סוף אוקטובר טסו טייסי הכנף בחזית המזרחית סך הכל 460 טיסות מבצעיות עם 10 הפלות של מטוסי אויב.
באפריל 1941 להק I נשלח לצפון אפריקה בסיוע לכוחות קורפוס אפריקה, בספטמבר להק II הצטרף למערכה ולהק I חזר לגרמניה לפרק מנוחה בו הוחלפו מטוסי ה-BF 109E המיושנים בדגם F החדיש. בסוף אוקטובר הגיע להק III אף הוא לאפריקה ועד לחודש דצמבר כל יחידות הכנף היו בצפון אפריקה.
טייסות הכנף לקחו חלק חשוב בסיוע ללחימת הכוחות הגרמניים בצפון אפריקה והצליחו לבלום את הצלחות חיל האוויר המדברי, שעד הגעת הכנף נהנה מעליונות אווירית כמעט מוחלטת.
חוות שטוק

חוות שטוק היא חווה חקלאית שהוקמה במחצית שנות ה-20 של המאה ה-20 ליד ג'דה, רמת ישי של היום. החווה הוקמה על ידי משפחת שטוק, משפחת תעשיינים יהודית-איטלקית מטריאסטה, אשר עסקה בחקלאות וביצור יינות וליקרים.

היסטוריה

בשנת 1924 רכשה משפחת שטוק, יצרנית הברנדי שטוק 84', קרקעות באזור רמת ישי, סמוך לכביש חיפה-נצרת. הקרקעות, נרכשו לשם הקמת חווה חקלאית שאמורה הייתה לקלוט את יתומי אוקראינה. בשנת 1925 נבנה בשטח החווה ממול כביש חיפה-נצרת בסמוך למושב בית שערים, מבנה בן שתי קומות הידוע בשם "בית חוות שטוק". מבנה זה שימש מבנה מרכזי של החווה וסביבו הוקמו צריפי עץ וגדר. החווה, אשר כללה בין השאר פלחה, מטעים ולול תרנגולות, הוקמה ונוהלה על ידי קרובי משפחת שטוק, ובראשם יהודה אלטמן. כמו כן נבנה בשטחה מגדל מים שסיפק מים לשדות ולבעלי חיים. 
במפות המנדט הבריטי החווה הייתה ידועה בשם בשם "Stock's Farm".
במשך 13 יושבה הווה בידי משפחות, אך בשל המצב הבטחוני הירוד  וחוסר הצלחתה הכלכלית הוחכרה החווה והאדמות שסביבה במחצית שנות ה-30 של המאה ה-20 לערך לתנועת המושבים לשם הכשרת גרעיני עליית הנוער לקראת עלייתם להתיישבות ביישובים השונים. בחוות שטוק שהו ועבדו מאות חלוצים לקראת עלייתם להקמת יישובים חדשים באזור עמק יזרעאל וגם מחוצה לו. בתחילת 1948 שהו במקום חברי ארגון "החורש" שעלו להתיישב ליד מושב בית יוסף.
עם הקמת המדינה החליטו יורשי משפחת שטוק למסור את החווה למדינה במחיר סמלי. במקום המשרדים והמחסנים של חוות שטוק, הוקמה תחנת הניסיונות והמחקר החקלאי "נווה יער". "בית חוות שטוק" לעומת זאת, עומד שומם, נטוש ומוזנח. בסמוך לו ניצב מגדל המים של החווה, עליו הוצב שלט המספר את סיפור המגדל.
ז'ורז' רואו

ביוגרפיה

רואו נולד בפריז בזמן הרעשת העיר על ידי צבא צרפת בימי "הקומונה הפריזאית". 
אביו היה נגר רהיטים, ובביתם נמצא אוסף של הדפסי אבן של אונורה דומייה שליקט סבו. השפעתן של קריקטורות אלה על רואו נכרה בו לכל אורך דרכו האומנותית. 
בצעירותו היה שוליה בבית מלאכה ליצור זכוכיות ויטראז'ים, ורבות מיצירותיו נראות כמוקפות מסגרות עופרת שחורות, המחזיקות את פיסות הזכוכיתהצבעוניות בחלונות הכנסיות. 
אחת הידועות שבהן היא דיוקנו העצמי, שלו קרא "שולית האומן" (1925). 
ב-1891 התחיל רואו ללמוד בבית הספר המפורסם לאמנות, בוז-אר בפריז, בין השאר אצל אחד מראשי הסימבוליזם בציור, גוסטב מורו. 
בהתחלה צייר רואו בסגנון אקדמי שמרני, אך מאוחר יותר נראה בתמונותיו השפעתם של וינסנט ואן גוך, פול גוגן ופול סזאן. 
בשנת 1905 הציג מיצירותיו בתערוכת סלון הסתיו בפריז. תמונותיו עוררו עניין רב, והקהל נטה לזהותו עם אנרי מאטיס וחבורת ה"פוביסטים" שהציגו באולם סמוך. אך למעשה לא היה כל קשר בין יצר החיים והחושניות של מטיס לבין הליצנים העצובים, השופטים חסרי הרחמים והיצאניות העלובות שצייר רואו. 
הוא נעשה באותן שנים קתולי אדוק בדתו, והמסר הדתי המוסרי נעשה למרכזי ביצירתו. 
בימי מלחמת העולם השנייה צייר רואו בשכבות עבות של צבעי שמן דמויות הנראות כמוקפות במסגרות שחורות. 
בסוף המלחמה יצר תחריטים, ליתוגרפיות, איורים לספרים ותפאורות לבלט. 
משנות ה-30 ואילך נעשתה יצירתו דתית מובהקת, והוא הרבה לצייר את יסורי ישו הנוצרי, אבל בימי מלחמת העולם השנייה חזר אל דמויות "הליצן העצוב", וצייר גם תמונות טבע דומם עם פרחים. 
יצירתו הגדולה האחרונה הייתה זכוכיות הצבעונין של הכנסייה באסי .
רוקסן גיי

ראשית החיים וחינוך

גיי נולדה באומהה, נברסקה, להורים שהיגרו מהאיטי. אביה היה מהנדס אזרחי והמשפחה נדדה בעקבות עבודתו של האב. גיי היא הבכורה משלושת ילדי המשפחה ומגיל צעיר אהבה ספרות והחלה לכתוב כבר בגיל ארבע.
גיי החלה את הלימודים לתואר בוגר באוניברסיטת ייל, אך הפסיקה אותם בשנת הלימודים השלישית ועברה לסן פרנסיסקו בעקבות קשר עם גבר אותו הכירה בהתכתבות. מאוחר יותר היא השלימה את התואר הראשון בנברסקה והמשיכה ללימודי מוסמך באוניברסיטת נברסקה - לינקולן. ב-2010, היא קיבלה תואר דוקטור ברטוריקה ותקשורת טכנית מהאוניברסיטה הטכנולוגית של מישיגן.

 קריירה

לאחר שסיימה את הדוקטורט, גיי החלה ללמד ספרות אנגלית באוניברסיטת מזרח אילינוי בתקופה זו היא ייסדה את ההוצאה לאור Tiny Hardcore Press. החל מקיץ 2014 גיי מלמדת באוניברסיטת פרדו כתיבה יצירתית.

Bad Feminist

בקובץ המאמרים פמיניסטית רעה (2014) בוחנת גיי את היותה פמיניסטית, בשעה שהיא אוהבת דברים שעלולים להתפס כמנוגדים לתפיסה הפמיניסטית. בכל אחד מהמאמרים היא בוחנת איך פמיניזם משפיע על חייה לטוב ולרע - איך זה לחיות כאישה בעולם. פמיניסטיות דורשת מעצמן להתנהל על פי הרעיונות הפמיניסטיים בכל תחומי החיים, אולם היא טוענת שלקרוא ווג או להאזין למוזיקת ראפ סקסיטית לא עושה אותנו פחות פמיניסטיות. גיי מגדירה פמיניזם כבסיס לתפיסת זכויות האדם והאזרח שלה ועל כן כפמיניסטית היא מגנה על זכויותיהן של נשים אחרות (כולל אלו שבחרו לא לאמץ את התווית הפמיניסטית).
The B-52's

היסטוריה

הלהקה נוסדה באת'נס, ג'ורג'יה שבארצות הברית בשנת 1976 על ידי פרד שניידר (כלי הקשה, שירה), סינדי וילסון (שירה), קייט פירסון (קלידים, שירה), ריקי וילסון (גיטרה) וקית' סטריקלנד (כלי הקשה). 
אף שהלהקה הייתה ביסודה להקת גל חדש היא ביצעה מאוחר יותר גם סגנונות אחרים כגון פוסט-פאנק ופופ רוק בשילוב יסודות קאמפיים. דו-שיח בין שניידר לבין פירסון ווילסון במסגרת השיר הוא סימן היכר של הלהקה.
הכתיב המקורי של שם הלהקה הוא The B-52’s אולם בשנת 2008 הושמט הגרש: שם הלהקה נכתב בלעדיו הן באתר הרשמי של הלהקה והן על גבי אלבומה האחרון Funflex.
סלובן ברטיסלאבה (הוקי קרח)

היסטוריה

מועדון הספורט סלובן ברטיסלבה הוקם בשנת 1919 כמועדון כדורגל, שכונה אז 1. CsSK ברטיסלבה. בשנת 1921 נוסדה מחלקת ההוקי כ"CsSK הוקי". הוא שיחק את משחק הבכורה שלו בדצמבר 1924 נגד וינר EV מווינה והפסיד 6-1. בשנת 1939 שונה שם המועדון לסלובן ברטיסלבה שנשמר עד היום.
במשך שנים רבות לאחר מלחמת העולם השנייה, סלובן הייתה הנציגה הסלובקית היחידה בליגה הצ'כוסלובקית הבכירה. התואר היחיד בליגת הוקי קרח הראשונה בצ'כוסלובקיה הושג תחת המאמן לדיסלב הורסקי בעונת 1978/1979. בנוסף, קבוצות הנוער זכו במספר אליפויות.
לאחר פירוק סלובקיה וצ'כיה בשנת 1993 שיחקה סלובאן באקסטראליגה הסלובקית וזכתה בשמונה תוארי באליפות במשך 19 שנים.
בנוסף להצלחה שהושגה בסלובקיה, סלובאן הצליח גם בזירה הבינלאומית, עם שלושזכיות בגביע שפנגלר ברציפות בשנת 1972, 1973 ו-1974. היא גם אחד מארבעה מועדונים ששיחקה את כל ארבע העונות של ליגת ההוקי האירופית, והתקדמה לשלב הפלייאוף בכל שנה. שיא נוסף היה הזכייה בגביע הקונטיננטלי בעונת 2003/04. משנת 2011 עד 2013, סלובן השתתפה בטורנירי טרום העונה של הגביע האירופי.
במארס 2012 הגישה סלובן בקשה לשחק בליגת ההוקי הקונטיננטלית (KHL). ב-21 ביוני 2012, סלובן ברטיסלבה נרשמה רשמית ב-KHL, לאחר שמילאה את כל התנאים הדרושים. לאחר שהוקמה בשנת 1921 היא הייתה לקבוצה הוותיקה ביותר ב-KHL בהפרש גדול, מכיוון שלא היו ליגות של הוקי קרח במדינות ברית המועצות לשעבר לפני 1946.
במאי 2012 החתימה סלובן את רוסטיסלב צ'אדה כמאמן ראשי לעונת הבכורה ב-KHL, לאחר שהיה לו ניסיון עם אוונגרד אומסק. אחרי ששיחקה שני משחקי ידידות מול קבוצות KHL והגביע האירופי במהלך חודשי הקיץ, סלובן פתחה את עונת 2012/2013 עם משחק בית מול דונבאס האוקראינית ב-6 בספטמבר 2012 והפסיד 2–4 מול הקהל הביתי. הניצחון הראשון הושג כעבור 4 ימים כשהביסה 2:1 את ספרטק מוסקבה לאחר דו-קרב חבטות עונשין. סלובאן סיימה את העונה עם 78 נקודות במקום הששי בחטיבת המערב ובכך העפילה לפלייאוף בעונת KHL הראשונה שלה במחזור הפלייאוף הראשון שיחקה סלובן נגד אלופת העונה שעברה, דינמו מוסקבה והפסידה בכל ארבעת המשחקים. במהלך העונה הסדירה, סלובאן מכרה 25 מתוך 26 משחקיה הביתיים כשהיא משיגה נוכחות ממוצעת של 9,977 צופים, שהייתה הנוכחות הממוצע השביעית בגובהה באירופה באותה עונה.
ברם, לאחר שלא הצליחה להעפיל לפלייאוף ה-KHL במשך מספר שנים והישגי השיא היו העפלה לרבע גמר החטיבה המערבית, לקראת עונת 2019/2020 החליטה סלובן שלא להשתתף יותר בליגת KHL והיא חזרה לליגה הסלובקית.
קמצ'טקה (חבל מנהלי)

גאוגרפיה

החבל שוכן בחצי האי קמצ'טקה (ובחלק היבשתי שמצפונו) ובאיי קומנדור וקרגינסקי, הסמוכים לו. הוא מתאפיין בפעילות געשית ענפה – קיימים כ-300 הרי געש, מהם 29 פעילים שהוכרזו על יד אונסק"ו כאתר מורשת עולמית, ומספר רב של גייזרים. קלוצ׳בסקאיה סופקה (גובהו 4,750 מ') הוא הר הגעש הפעיל הגבוה ביותר באירואסיה.

דמוגרפיה

הרוסים מהווים כ-80% מאוכלוסיית החבל, האוקראינים – כ-3%, עמי הצפון – כ-4%.
בעיר הגדולה – פטרופבלובסק-קמצ'טסקי – מתגוררים כ-181 אלף תושבים, למעלה ממחצית מאוכלוסיית החבל.
בשנת 1991 התגוררו במחוז 471 אלף תושבים. מאז פוחת היקף אוכלוסייה בהתמדה ובשנת 2015 עמד על 317 אלף בלבד.

כלכלה

כלכלת החבל מתבססת על דיג. כמו כן, בירת החבל, פטרופבלובסק-קמצ'טסקי, מהווה עיר נמל חשובה באזור.

היסטוריה

קיימות עדויות על כך שקוזאקים רוסים הגיעו לקמצ'טקה כבר במהלך המאה ה-17. עדויות כתובות על כך אבדו, אך הדבר נזכר על ידי חוקרים מאוחרים יותר. בשנות ה-40 של המאה ה-18 היה באזור מספר מצומצם של מבצרים רוסים. בשנת 1737 הגיעה לאזור משלחת מדעית בראשות סטפן קרשניניקוב. המשלחת עבדה במשך 4 שנים ופרסמה עבודה מקיפה על הגאוגרפיה, גאולוגיה והעולם החי והצומח של האזור.
ריימונדס ויוניס

חייו המוקדמים

ויוניס נולד במחוז פסקוב לאב לטבי ואם רוסייה, בזמן שאביו שירת שם בצבא הסובייטי. הוא גדל במחוז מדונה בלטביה. לדבריו החל להתעניין בנושאים הקשורים לאיכות הסביבה לאחר שסבו התעוור כתוצאה משימוש בכימיקלים בקולחוז בתקופת השלטון הקומוניסטי בלטביה.
סיים תואר ראשון ושני בביולוגיה באוניברסיטת לטביה, ועבד במהלך לימודיו כמורה לביולוגיה בעיר מדונה.

קריירה פוליטית

בשנת 1989 התמנה לסגן מנהל מחלקת הסביבה בעיר מדונה, ומ-1990 כיהן כחבר מועצת העיר. משנת 1996 עד 2002 היה מנהל מחלקת הסביבה של ריגה.
ב-7 בנובמבר 2001 מונה לשר להגנת הסביבה ופיתוח אזורי. ויוניס החזיק בתיק זה עד שנת 2011, חרף חילופי ממשלות בלטביה בשנים אלה. לאחר מכן היה פעיל בוועדת החוץ והביטחון בפרלמנט.
בינואר 2014 מונה לשר ההגנה של לטביה. במסגרת תפקידו נקט בגישה ניצית, גינה את התוקפנות של רוסיה וכינה את פעילות כוחות נאט"ו שפעלו במדינה "כיבוש".
לאחר פלישת רוסיה לחצי האי קרים, גינה ויוניס את הפלישה, והוביל מהלך שבו ביקשו המדינות הבלטיות סיוע צבאי מארצות הברית. במהלך זה הוצבו כלי נשק כבדים ואלפי חיילים במזרח אירופה כדי להרתיע את רוסיה.
ב-6 בספטמבר נבחר ויוניס על ידי הפרלמנט לנשיא לטביה, לאחר מערכת בחירות סוערת. בתחילת המערכה היו ארבעה מועמדים לתפקיד, ולאחר ארבעה סבבי בחירות נשארו שניים. ויוניס זכה בתפקיד ברוב של 55 מול 42 שהצביעו נגדו. ראש ממשלת לטביה, לאימדוטה סטראויומה, בירכה על בחירתו לתפקיד.
ויוניס החליף בתפקיד את אנדריס ברזינש.
בספטמבר 2016 היה בין המשתתפים בהלוויית שמעון פרס.

שורשיו הרוסיים של ויוניס

ריימונדס ויוניס הוא בן לאם רוסית, ונולד במחוז פסקוב, בו שפת המחוז הייתה רוסית, וכיום הוא חלק מרוסיה.
במהלך מערכת הבחירות לנשיאות הוא אמר כי אין בכוונתו לוותר על השימוש בשפה הרוסית לאחר בחירתו, משום שהשימוש בה מהווה "גשר בין העם הלטבי למיעוט דובר הרוסית במדינה", המונה כ-35 אחוזים מהאוכלוסייה.
את הריאיון הראשון לאחר בחירתו העניק לערוץ טלוויזיה לטבי של דוברי רוסית.
אך ביולי 2015 קבע הפרלמנט הלטבי כי הנשיא לא יוכל לדבר רוסית במסיבות עיתונאים ובאירועים פומביים. ראש "הוועדה לשמירה על השפה הלטבית" בפרלמנט אמר: "אנו סבורים שעל הנשיא לדבר עם התקשורת הלטבית בשפה הלטבית בלבד".

חיים אישיים

ויוניס נשוי ואב לשני ילדים. השקפתו הדתית, על פי עמוד הפייסבוק שלו, היא פגנית.
בתחילת 2016 חלה ויוניס באנדוקרדיטיס זיהומית, כתוצאה מדלקת שקדים שלא טופלה. הוא עבר ניתוח לב פתוח והושתל בו שסתום מלאכותי. לאחר חודשיים של שיקום חזר לתפקידו כנשיא.
Black Isle Studios

סגירת המחלקה

בשנת 1998, מספר חברי מפתח אשר השתתפו בפיתוח "Fallout", עזבו את חברת "Interplay" והקימו חברה עצמאית בשם Troika Games, לאחר שלטענתם "לא הצליחו להגיע להסכמה עם Interplay בדבר מבנה צוות חדש". ב-8 בדצמבר 2003, עקב קשיים כלכליים חמורים של חברת Interplay, פוטרו כל עובדי המחלקה.
מפוטרי המחלקה הקימו חברת משחקים חדשה בשם "Obsidian Entertainment", אליה עברו רובם.