google/wiki40b huggingface dataset:
עקיבא פיינשטיין

עקיבא פיינשטיין (4 בספטמבר 1923 - 16 בנובמבר 1975) היה חבר המחלקה הערבית בפלמ"ח. פיינשטיין פעל במדינות ערב להעלאת יהודים לארץ ישראל, עד שנתפס ונכלא בלבנון ובסוריה. שוחרר לאחר קום המדינה.

ביוגרפיה

פיינשטיין נולד בראש פינה ב-1923 למשה ומלכה פיינשטיין. ב-1941 גויס לפלמ"ח על ידי יגאל אלון והוצב במחלקה הערבית. הקבוצה עברה קורס בסיסי בבית אורן וקורס ימי בתל אביב. מימון האימונים נעשה על ידי הבריטים. בסיום הקורס ב-1942 קיבלו המשתתפים זהות ערבית ונשלחו ללבנון וסוריה על מנת  להשתלב במדינות אלו, לאסוף מודיעין ולחבל במתקנים חיוניים במקרה הצורך. בנוסף עסקה הקבוצה ברכישת נשק והברחתו.
ב-1944 החליטו הבריטים, שתמכו בקבוצה, להפסיק את פעילותה. רוב חברי הקבוצה חזרו לארץ אך חלקם, ופיינשטיין ביניהם, בחר לסייע בהבאת עולים במסגרת המוסד לעלייה ב'. כינוס המועמדים לעליה נעשה על ידי ארגון החלוץ ותפקידו של עקיבא פיינשטיין היה אז לקלוט את קבוצות העולים ולהעבירם את גבול לבנון וסוריה לארץ ישראל. לרוב עברו מסלולי העלייה דרך קוניטרה לחולתה או מלבנון לכפר גלעדי. בתקופה זו עבד עם יאני אבידוב. בין חברי הפלמ"ח שקלטו את העולים לאחר חציית הגבול היה חיים חפר.
עבודתו של פיינשטיין בלבנון הסתיימה ב-26 במאי 1946 כשנתפס על ידי משטרת לבנון (ייתכן שעקב הלשנה). לאחר שנחקר בעינויים בכלא בביירות הועבר ב-1947 להמשך חקירות בכלא בדמשק. למרות העינויים הקשים לא נשבר ולא הסגיר את חבריו. נעשו ניסיונות לשחררו בעזרת שיחוד הסוהרים הסורים. בסופו של דבר שוחרר לאחר מלחמת העצמאות בשנת 1950, במסגרת חילופי שבויים.
לאחר קום המדינה מונה פיינשטיין לתפקיד מושל נצרת ולאחר מלחמת ששת הימים מונה למושל הצבאי הראשון של קונייטרה ורמת הגולן.
בשנות ה-70 מינה אותו שר השיכון אברהם עופר לתפקיד האחראי לטיפול בבעיית הדיור של הבדואים.
פיינשטיין התחתן עם לינדה זאגה (שגם היא הייתה מעורבת בהעלאת היהודים מארצות ערב) ולהם ארבעה ילדים. עם תחילת עבודתו הממשלתית עברה המשפחה לירושלים.
עקיבא פיינשטיין נפטר בירושלים ב-1975 ונקבר בהר הזיתים, על מצבתו נחקק המשפט "פעלו בסתר גולה ומעשיו לעמו גאולה". רעייתו נפטרה ב-1995.
כשאנו המתים מתעוררים

כשאנו המתים מתעוררים (בנורווגית: Når vi døde vågner) הוא המחזה האחרון שכתב המחזאי הנורווגי הנריק איבסן. הוא ראה אור בדצמבר 1899, איבסן כתב את המחזה בין פברואר לנובמבר של אותה שנה. הצגת הבכורה התקיימה בתיאטרון היימרקט, לונדון, יום או שניים לפני פרסומו.

היסטוריה

במקור איבסן קרא לספר "יום תחיית המתים", על שם פסלו של ארנולד רובק. הוא זה עתה שב מנורווגיה, אחרי עשרים ושבע שנים של שהות בחו"ל, ונרגש לשוב במולדתו. גם הזוג רובק נסע לטיול בחו"ל לזמן מה. 

אף על פי שהוא לא מזהה שום מקום ספציפי במחזה, איבסן מיקם את שתי המערכות האחרונות בהרדנגרבידה.
איבסן חכך בדעתו לגבי שמות המשפחה של גיבוריו, התחבט בין סטבו לרמבו. בטיוטה הראשונה, השם שהופיע בדפים הראשונים היה סטובק, עד שלבסוף הוא בחר ברובק. אף על פי שסקוויר אולפהיים קורא פעמיים למשרת הציד שלו בשם לארס, הרי שלארס אינו כלול בדמויות המשתתפות במחזה.

למנהל המלון יש בתחילה שם, ברגר, ובמקור, הוא מפקח. 

חלק ממיתתו האמנותית של רובק היא מה שהוא מחשיב כ"כמו סרט נע/פס יצור" בפיסול פורטרטים. זוהי התייחסות נוספת לחייו של איבסן, מכיוון שהוא החשיב הרבה ממחזותיו המאוחרים ל"מחזות פורטרט" 

("אלוף הבונים", "איולף הקטן", "יון גבריאל בורקמן"), שפשוט ממחזרות את המסר העיקרי שלו.

יתר על כן, רובק מאפיין את עבודתו המוקדמת עם אירנה כסוג של "שירה", כשמשתמע מכך שעבודותיו המאוחרות, החשובות פחות, הן פרוזה. איבסן חש דומה לכך, ייחל לכך שהוא היה ממשיך לכתוב שירה אחרי פר גינט.
תלבושתה של אירנה היא גם התייחסות לזאת שלבשה לורה קיזלר בביקורה האחרון אצל איבסן. יחסיהם גם היו הבסיס לבית בובות, והיא התנגדה לכך שאיבסן ישתמש בחייה בעבודתו, בדיוק כפי שאירנה מרגישה שרובק השתמש בה לעבודתו.
הסצנה האחרונה הייתה בתחילה שונה במידה רבה ומרוסנת יותר מזו שנכתבה לבסוף במחזה המוגמר. במקור אולפהיים מביא בקבוק שמפניה למעלה ההר, וכל ארבע הדמויות שותות לחיי החופש. כשאולפהיים ומאיה יורדים, אירנה אומרת לרובק ש: "התעוררתי משנת החיים העמוקה"
אחרי שנעלמו מבעד לערפל בדרכם לפסגת ההר, המפולת מפסיקה. הנזירה מגיעה, מסתכלת על אירנה והשמש זורחת גבוה מעל העננים.
יצחק ענפי

יצחק ענפי (בירנצוויג) (נולד ב-1899 - 19 ביולי 1959) היה סופר, פובליציסט ומורה ישראלי.

תולדות חייו

ענפי נולד בפולין, בעיירה סנדומייז'. הוא קיבל חינוך מסורתי, למד בישיבה והוסמך לרב. הוא השתלם בכוחות עצמו, למד עברית והיה ציוני. ענפי שאף לעלות לארץ-ישראל ולהשתלם בסמינר בית הכרם בירושלים. 
במלחמת העולם הראשונה עזב את פולין והתיישב בבלגיה בעיר אנטוורפן, שם נישא לפנינה זילברברג (ילידת פולין) ובנה את ביתו. נולדו להם שלושה ילדים.
בשנים אלו עסק בהוראה בבית הספר "תחכמוני" מיסודו של הרב משה אביגדור עמיאל.
בשנת 1933 עלה לישראל עם משפחתו ועסק בהוראה בהרצליה ורמת-גן.

יצירתו

בגיל צעיר התחיל יצחק בפולין בכתיבת פרוזה ושירה. לאחר מעברו לבלגיה החל לפרסם שירים וסיפורים בעיתונות היידיש המקומית. כמה משיריו ומאמריו תורגמו לפלמית והולנדית והופיעו בכתבי יד מקומיים.
יצחק ענפי כתב רשימות וטורים לעיתוני "הארץ", "היסוד", "הצופה" ו"הצופה לילדים".
בשנת 1956 פורסם סיפורו "ניסל הסבל" אודות חיי עיירה יהודית בפולין במסגרת הספר "חמישים סיפורים", בהוצאת "מוסד הרב קוק".
בשנת 1958 יצא ספרו "בשבילי המקרא" ב"הוצאת יבנה", בו כתב והרחיב על סיפורי המקרא.
בשנת 1960, ביום השנה לפטירתו, יצא ספרו "יחיד בין רבים" (בהוצאת יבנה), המתאר דמויות יהודים כפריים בודדים בתוך הכפר הנכרי. בחלקו השני הנציח את דמויות העיירה צוייזמיר, שהיא ערש ילדותו. יצחק ענפי סיים לכתוב את הספר, אך לא זכה להוציא אותו לאור בחייו. 
בשנת 2009, כ-40 שנה לאחר מותו, פורסם אוסף מכתביו הכולל משלים, אגדות וסיפורים בשירה ובפרוזה, במסגרת הספר "בשבילי הגן". כלל היצירות בספר זה מתייחסות לאדם וליחסיו עם החי והצומח שבסביבתו.
אלי שידי

ביוגרפיה

שידי נולדה בניו יורק לאב נוצרי-קתולי ממוצא אירי, ולאם יהודייה. לה אח ואחות. אמה, שרלוט (לבית באום), היא סופרת וסוכנת ספרותית, ופעילה למען זכויות נשים, זכויות האזרח, וזכויות להט"ב; אביה, ג'ון ג'יי שידי, ג'וניור, הוא מנהל פרסום. הוריה התגרשו בשנת 1971, ואמה עברה לגור עם בת זוגה.
שידי התחילה לרקוד בתיאטרון הבלט האמריקאי בגיל שש, ותכננה לפתח קריירה במחול, אך במהלך הזמן ויתרה על חלום זה לטובת החלום להיות שחקנית. בגיל 12 היא כתבה את הספר She Was Nice to Mice; הספר פורסם על ידי הוצאת מקגרו-היל, והפך לרב מכר.

קריירה

שידי התחילה לשחק בהפקות במה מקומיות כנערה. לאחר הופעת במספר סרטי טלוויזיה ב-1981, וכן בשלושה פרקים של סדרת טלוויזיה היל סטריט בלוז, היא הופיעה בסרט הקולנוע הראשון שלה, Bad Boys ‏(1983), בכיכובו של שון פן, ובו היא שיחקה את בת זוגו המושפלת של פן. שנות ה-1980 היו התקופה הפעילה ביותר שלה, אז הופיעה במגוון תפקידים בסרטים פופולריים כגון "משחקי מלחמה", "מועדון ארוחת הבוקר", "חברים", ו"תקלה מופלאה".
ב-1998 שידי כיכבה לצד ראדה מיטשל בסרט העצמאי "אמנות גבוהה", על רומן בין שתי נשים, וכוחה של אמנות. על ביצועיה בסרט זה זכתה שידי בפרס אינדפנדנט ספיריט, פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס, ופרס איגוד המבקרים האמריקאי.
בשנת 1999, קיבלה שידי את התפקיד הראשי בהפקת אוף ברודוויי של המחזמר הדוויג והשארית העצבנית. היא הייתה האישה הראשונה לגלם את התפקיד של הדוויג הג'נדרקוויר, אך הביקורות על ביצועיה היו מעורבות, והתפקיד לא ארך זמן רב. באותה שנה, היא לוהקה כשחקנית הראשית בסרט העצמאי Sugar Town, בו השתתף אנסמבל שחקנים ומוזיקאים.
היא התאחדה עם חברה לסרט "מועדון ארוחת הבוקר" אנתוני מייקל הול בשנת 2003, כאשר הופיעה ככוכבת אורחת בתוכנית הטלוויזיה שלו "החצי האפל", בפרק "לשחק את אלוהים" בעונה השנייה.
שידי גם הופיעה בפרק של התוכנית CSI ב-2008, בו שיחקה אישה שרוצחת את אשתו של בן זוגה, בעוד היא מעורבת בכת. במרץ 2003 החלה שידי לגלם את דמותה של שרה בסדרה המשפחתית של ABC קייל XY. ב-2009 גילמה את הדמות מיסטר יאנק בתוכנית בניחוש חוקר, והדמות חזרה גם בעונות הבאות של התוכנית.

חיים אישיים

ב-1980 שידי יצאה עם ריצ'י סמבורה, הגיטריסט של להקת בון ג'ובי. היא אמרה בראיון ללוס אנג'לס טיימס כי הקשר הוביל אותה לשימוש בסמים, טענה שסמבורה כפר בה. בשנת 1985, שידי נכנסה למרכז גמילה, ובשנת 1990 גם עברה טיפול להתמכרות לכדורי שינה, חוויה אשר היא השתמשה בו בגילום תפקידה כמכורה לסמים בסרט "אמנות גבוהה".
ב-12 באפריל 1992, שידי נישאה לשחקן דייוויד לנסברי, אחיין של השחקנית אנג'לה לנסברי ובנו של אדגר לנסברי, המפיק המקורי של "גודספל". בנם בקט לנדסברי נולד ב-1994. במאי 2008, הודיעו שידי ולנסברי על גירושיהם.

קמפיין Me too

בינואר 2018, שידי צייצה בטוויטר את ההאשטאג #MeToo, עם שמותיהם של כריסטיאן סלייטר וג'יימס פרנקו, וציינה שהם התנהגו מולה באופן בלתי הולם מבחינה מינית, ושפרנקו הוא הסיבה שהיא עזבה את תחום המשחק. מאוחר יותר, היא הורידה את הציוצים. כשסת' מאיירס שאל את פרנקו בראיון לגבי הנושא, הוא ענה לו שאין לו מושג למה שידי כתבה את אשר כתבה. מאז, יצאו עוד לפחות חמש נשים בהאשמות נגד פרנקו על תקיפה והתנהלות מטרידה ובלתי הולמת, וכן האשמות על התנהלות בלתי הולמת כלפי שתי נערות קטינות בנות 17. פרנקו התכחש להאשמות, אבל הצהיר ש"אם עשיתי משהו לא כשורה - אתקן את זה. אני חייב לעשות את זה."
רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (סרט)

תקציר העלילה

הסרט מתמקד ברוזנקרנץ וגילדנשטרן ובמעשיהם (או היעדרם) בתוך המחזה "המלט". בתחילת הסרט הם רוכבים על גבי סוסים לאלינסור ומהרהרים על נושאים כגון גורל, זיכרון ושפה. רוזנקרנץ מטיל מטבע שמצא, שנופל תמיד על אותו צד, עץ. גילדרשטרן מסיק מכך שמשהו לא בסדר עם המציאות. הם פוגשים בדרכם להקת שחקנים נודדים, ותוך כדי שיחה עם השחקן הראשי הם מועברים באופן מסתורי לתוך עלילת המחזה "המלט" באלסינור. הם משוטטים ברחבי הטירה, ומנסים להבין מה קורה כשהם מאזינים לחלקים מהמחזה. הזוג המלכותי הדני מבקש בהם להישאר בסביבה, ולעזור במציאת הסיבה למצב רוחו הקודר של המלט, ובתקווה למצוא לו מרפא. הם מבלים את הזמן מאחורי הקלעים של "המלט" בניסיון להבין מה הבעיה של הנסיך ומה נדרש מהם.
שאר המחזה עוקב אחר הדרמה השייקספירית בכל פעם ששתי הדמויות מופיעות "על הבמה". בשאר הזמן, כשהעלילה מתרחשת במקום אחר, שני הגיבורים שבכותרת עסוקים בסיכונים של חיי היום יום. עד מהרה מגיעה לאלסינור להקת השחקנים הנודדת כדי להופיע בחצר המלוכה, כפי שמתואר במחזה "המלט". השחקן הראשי אוסר עליהם להפסיק לצפות בהצגה, שאינה יכולה להתקיים ללא קהל. הוא גם מסביר להם חלק מהעלילה והכללים המקובלים של בימוי העלילה וכתיבה.
בסופו של דבר, רוזנקרנץ וגילדנשטרן נשלחים לאנגליה מחוץ לעלילה של המחזה. החלק האחרון של הסרט מתרחש באונייה המפליגה לאנגליה, שם הם קוראים את המכתב שהם אמורים למסור למלך יחד עם המלט, ומגלים שבמכתב יש צו המורה על מותו של המלט. השניים מחליטים להעמיד פנים שהם לא ראו את המכתב. המלט מחליף את המכתב (כמתואר במחזה השייקספירי) ונמלט בספינה של פיראטים. רוזנקרנץ וגילדנשטרן מודאגים ואינם יודעים מה לעשות עכשיו שהמלט איננו. הם אינם מודעים להחלפה של המכתב, ושמצווה שם על מותם שלהם במקום מותו של המלט. השחקן מסיים את הסיפור כשהוא קורא את המכתב שדן אותם למוות, ושניהם נתלים. הסרט מסתיים כששחקני התיאטרון הנודד אורזים את חפציהם בעגלה וממשיכים בדרכם.

קבלה וביקורת

הסרט קיבל לרוב ביקורות חיוביות, ודירוג של 64% באתר Rotten Tomatoes המבוסס על 28 סקירות. ביקורת שלילית נפוצה הייתה על כך שהעלילה מתאימה יותר לבמת התיאטרון מאשר למסך הקולנוע. כך בביקורת וינסנט קאנבי שבה הוא אומר "[סטופארד] מתענג על צלילים ומשמעויות, משחקי מילים, שממריאות ומתעופפות. על הבמה זה יכול להיות מהנה מאוד... במדיום ריאליסטי כמו הקולנוע כל כך הרבה מילים יכולות להקהות את עור התוף ולהכביד על העפעפיים." כמו כן רוג'ר איברט קובע ש"הבעיה היא שהחומר הזה מעולם לא נועד לקולנוע, ואינו יכול לעבוד כסרט".
הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה, ובפרס Fantasporto. גארי אולדמן היה מועמד על תפקידו לפרס אינדפנדנט ספיריט לשחקן הראשי הטוב ביותר בשנת 1991.
ב-2011 בחר המגזין "Total Film" את הופעתו של אולדמן בתפקיד רוזנקרנץ כאחד הטובים ביותר שלו.

מדיה ביתית

הסרט יצא על גבי DVD בממלכה המאוחדת ב-2003, ובארצות הברית ב-2005. ה-DVD כולל ראיונות עם אולדמן, רות', דרייפוס וסטופארד.
סבטלנה שקולינה

ביוגרפיה

שקולינה נולדה בירצבו, שבמחוז סמולנסק.

סגנית אלופת העולם לנוער

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בגרוסטו, איטליה בשנת 2004 זכתה שקולינה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 1.91 מטר.

2005

בתחרות שנערכה במנהיים, גרמניה ביוני 2005 קבעה שקולינה בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.92 מטר.

אלופת אירופה לנוער

באליפות אירופה באתלטיקה לנוער שנערכה בקובנה, ליטא ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1.91 מטר.

2007

בתחרות שנערכה בטולה ביוני 2007 קבעה שקולינה בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.96 מטר.

2008

בתחרות שנערכה בקאזאן ביולי 2008 קבעה שקולינה בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.98 מטר. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה שקולינה במקום 14 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.93 מטר.

2009

באליפות העולם שנערכה בברלין גרמניה בשנת 2009 סיימה שקולינה במקום שישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.96 מטר.

2010

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא קטר במרץ 2010 סיימה שקולינה במקום רביעי בתוצאה של 1.96 מטר. באליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בסוף יולי אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בתוצאה של 1.97 מטר.

2011

באליפות העולם שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2009 סיימה שקולינה במקום חמישי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר.

מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה שקולינה במדליית ארד בשיא אישי חדש של 2.03 מטר, אחרי אנה צ'יצ'רובה בת ארצה
(2.05 מטר) ובריג'טה בארט מארצות הברית (2.03 מטר).

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה רוסיה בשנת 2013 זכתה שקולינה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.03 מטר, לפני בריג'טה בארט (2.00 מטר), אנה צ'יצ'רובה ורות בייטייה מספרד (1.97 מטר).
מחלף הרצליה מזרח

מבנה המחלף

המחלף מאפשר לנוסעים בכביש 531 לנסוע בצורה רציפה ממזרח למערב (או להפך) ולנוסעים בכביש 541 (דרך ירושלים) להשתלב בכביש 531 ולהפך.
ישיבת בני עקיבא נחלים

הקמת הישיבה

הישיבה הוקמה בשנת 1955 ושכנה בבית פרלמוטר שהוקדש לצורך כך על ידי חיה פרלמוטר. הקמת הישיבה הייתה חלק מהרחבת רשת ישיבות בני עקיבא שנעשתה על ידי הרב נריה.
המחזור הראשון של הישיבה הורכב מתלמידים מישיבת כפר-הרא"ה, שנשלחו לשם על ידי הרב נריה. האחראי לניהול הארגוני-לוגיסטי היה יוסף בא-גד והאחראי על החינוך היה הרב אריה ליפשיץ.

ניהול הישיבה

עם השנים הפך הרב יוסף בא גד לראש הישיבה, ושימש בתפקיד זה עד לשנת 2004. על אף היותה של הישיבה ישיבת בני עקיבא, ובעלת גוון דתי לאומי, שילב בא-גד בישיבה רמי"ם יוצאי הישיבות החרדיות. כיום עזבו רוב המורים מהזרם החרדי והוחלפו על ידי מורים מהזרם הדתי לאומי.
בשנות ה-70 עמד הרב יהודה פליקס במשך כארבע שנים בראשות הישיבה. בראשית המאה ה-21 עברה הישיבה משבר כלכלי בעקבות חשד  לשחיתות ומעילה בכספי העמותה על ידי הרב בא-גד. משבר זה הביא בסופו של דבר לפיטורי הרב בא-גד וסגירת העמותה. מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא החליף את העמותה, ובמשך תקופה של כשנה שימש הרב יעקב צ'רבוניץ כראש ישיבה. לאחר מכן מונה הרב שמואל לורנץ, אז ר"מ בישיבת עותניאל, לראשות הישיבה. עם בואו החל הרב לורנץ ברענון סגל ההוראה הוותיק. נכון לשנת 2011 מלמדים בישיבה כ-15 רמי"ם צעירים, בעיקר בכיתות הנמוכות, ביניהם "חצר"מים" אברכים המלווים את התלמידים, ואינם ר"מים המלמדים במשרה מלאה.

פעילויות בישיבה

בישיבה מגוון פעילויות חינוכיות, לעידוד לימוד תורה וחינוך גופני.
סמוך ליום ירושלים, מתקיים בישיבה מסע רגלי מן הישיבה לירושלים שאורך כשלושה ימים.
פעילות נוספת המתקיימת בישיבה מדי שנה היא מרוץ לזכרו של רב-סרן דניאל גומז, טייס מסוק בחיל האוויר שנהרג במלחמת לבנון השנייה.
בשנת תשע"ו הפיקה הישיבה כנס שהוקדש למחשבת ישראל. החל משנה זו, הכנס מתקיים מדי שנה.

פנימיה

בישיבה פועלת פנימיה, ובה חמישה מבנים. המדריכים מתגוררים בשטח הישיבה, כמו רוב צוות ההוראה.

פרויקט M-21

בשנה"ל ה'תשע"ט נפתחה בישיבה כיתה רב-גילאית, בה לומדים כ-30 תלמידים מכיתות ח'-יא'.
ייחודה של הכיתה - כל תלמיד אינו חייב להיכנס לשיעור בכיתת האם, ויש לו אפשרות ללמוד את אותו החומר בכיתת ה-M-21, לבדו. כך יכולים התלמידים אשר בעלי יכולת לימוד עצמאי להספיק יותר מהר, ויותר טוב את החומר הלימוד ובכך להקדיש זמן לנושאים מעבר למערכת השעות הרגילה.
כדור גומי

כדורי גומי הם תחמושת אל-הרג המיועדת לפיזור הפגנות אלימות והתפרעויות. כדורי גומי הם כדוריות או גלילונים בעלי ליבת מתכת המצופים במעטפת גומי, הנורים מהתקן  (הנקרא רומה רימונים) המורכב על הרובה האישי. ירי בכדורי גומי נועדו לפזר הפגנות באמצעות גרימת פציעות יבשות וכואבות למתפרעים וכן לנטרל מתפרעים שמהווים איום על שלום השוטרים או המפגינים. למרות שכדורי הגומי מוגדרים כתחמושת "אל-הרג", בטווחים קצרים פגיעת כדורי גומי עלולה להיות קטלנית.

כללי

כאמור, כדורי-גומי הם תחמושת שנועדה לפיזור הפגנות על ידי גרימת מכות יבשות למתפרעים הראשיים מרחוק ובכך לנטרל את האיום שלהם. פגיעת כדור גומי כואבת ביותר ולעיתים גורמת לפציעות חמורות. כאשר כדורי גומי נורים מטווח קצר מדי או אל עבר הראש, הם עלולים להיות קטלניים. כדורי הגומי גרמו בעבר למספר הרוגים בקרב מפגינים. הפתולוג יהודה היס  דיווח על 10 מקרי מוות מפגיעת כדורי גומי (ותשעה נוספים מפגיעת כדורי פלסטיק) ב-9 מתוך 10 האירועים ניתקה ליבת המתכת מציפוי הגומי, מקרב ההרוגים שבעה נהרגו מחדירת הכדור לראש או לצוואר ו-3 מנזק מוחי עקב חבלה קהה בגולגולת או בעמוד השדרה. פגיעה בעיניים גורמת ברוב המקרים אבדן ראיה בעין הפגועה ונראה שאין טווח בטוח כשמדובר בפגיעה בעין. בדרך כלל נהוג לכוון כדורי גומי אל עבר הגפיים או פלג הגוף התחתון על מנת לנטרל מבלי להרוג, אך מאחר שהדיוק של כדורי הגומי מוגבל ביותר (עקב אופן הירי שלהם) לעיתים עלולים להיפגע מפגינים אחרים, ואפילו בפלג הגוף העליון. צורת הקליע אינה אווירודינמית ולכן הוא מאבד אנרגיה קינטית במהירות כך שהטווח היעיל אך הלא-קטלני קטן.

בשטחים

כוחות צה"ל ומג"ב משתמשים בירי כדורי גומי כאמצעי לפיזור הפגנות. בדרך כלל נעשה השימוש באמצעי זה לאחר ירי רימוני גז מדמיע. הכדורים גורמים לפצועים רבים, ולעיתים קרובות נהרגים פלסטינים מכדורים אלה. למשל, בפברואר 2016 נהרג בכפר אל מוע'ייר נער בן 16 מכדור גומי שפגע במצחו, מעל לעין השמאלית.

אירועי אוקטובר 2000

באירועי אוקטובר 2000, משטרת ישראל הרבתה להשתמש בכדורי גומי כנגד המפגינים והמתפרעים הערביים. חוסר מיומנות, הכשרה נאותה ונהלים מתאימים גרם לכך שהירי בוצע בניגוד לכללי הבטיחות, ללא כל דיווח או בקרה, וגרם לפציעות חמורות ואף להרוגים בקרב המתפרעים. שוטרים רבים נימקו את השימוש בירי כדורי גומי כנגד המתפרעים בכך שחששו לחייהם.
בעקבות המאורעות הקשים ודו"ח ועדת אור שבה בעקבותיהם, החליטה המשטרה לחדד את הנהלים בדבר השימוש בכדורי גומי והגבילה באופן ניכר את השימוש בהם כנשק לפיזור הפגנות. כמו כן, החלה המשטרה להכניס אמצעי אל-הרג אחרים לפיזור הפגנות, כגון רימוני גז מדמיע וזרנוקי מים.

אירועי חוות גלעד

בפברואר 2011 השתמשו כוחות המשטרה בכדורי גומי במהלך פינוי המאחז חוות גלעד. חלק מהכדורים נורו מטווח קצר מהמותר, ולעבר פלג הגוף העליון, בניגוד לנוהלי המשטרה ובאופן המסכן חיים. המהלך זכה לגינויים רבים מימין ומשמאל. בתחילה טענה המשטרה כי השתמשה בכדורי צבע בלבד, אך לאחר שהוצגו ראיות בפני ועדת החוץ והביטחון, חזרה בה המשטרה והודתה כי נורו כדורי גומי ובכמות גבוהה יותר מכפי שהצהירה בתחילה.
שמואל צוקרמן

שמואל הלוי צוקרמן (בכתיב (יידי): צוקערמאן; ה'תרט"ז, 1856 – ו' באדר ב' ה'תרפ"ט, 18 במרץ 1929) היה מדפיס ומו"ל עברי בירושלים במאות ה-19 וה-20. מייסד ובעלי דפוס צוקרמן, ומו"ל הירחון "תורה מציון".

ביוגרפיה

נולד במזריטש שבפולין הקונגרסאית לרב יעקב צוקרמן (שהיה מוכר בכינויו ר' יוקל לעדערהענדלער). בשנת ה'תרכ"ג (1863), בהיותו בן שבע, עלו הוריו לארץ ישראל ולקחו עמם אותו ואת אחיו הבכור גבריאל. עם הגיעם לירושלים החל ללמוד בישיבה, ובליל הבר מצווה שלו נישא לנערה-ילדה ירושלמית; הנישואים לא צלחו ולאחר שנתיים התגרש וחזר ללמוד בישיבה. בגיל שש עשרה נישא בשנית להדסה שרלין, בתו היחידה של ר' ניסן שרלין משקלוב, ששרדה מבין 17 ילדיו שנפטרו על פניו.
לאחר נישואיו בשנת ה'תרל"ב, החל לעבוד בדפוס ב"ק של המדפיס הזקן ר' ישראל ב"ק, בעקבות אחיו גבריאל שעבד בדפוס זה, ואחר כך נסע לארצות הברית והתעשר מהמקצוע שרכש בדפוס ב"ק. זמן קצר לאחר מכן, התמנה שמואל צוקרמן למנהל הדפוס והמשיך בתפקידו זה גם לאחר פטירת ב"ק, תחת בעלות בנו ניסן ב"ק.
בעקבות מלחמת רוסיה–טורקיה שפרצה ב-1877, היגר ללונדון ועבד כסדר בבית הדפוס היהודי "אברהמס".
בשנת ה'תר"ם חזר לירושלים, ובתרמ"ג הצטרף עם חמישה רבנים ספרדים (שני האחים גאגין, פרץ, שבתי ובטיטו) לשותפות בבית דפוס, זמן קצר לאחר ייסוד השותפות פרשו השותפים האחרים, והדפוס נשאר בבעלותו של צוקרמן. בתו בת השמונה חלתה בתקופה זו באסכרה והוא הוציא סכומים גדולים בניסיון לרפאותה, לאחר פטירתה בתרמ"ה נאלץ לצאת שוב לחו"ל בשל מצבו הכלכלי שהתדרדר, הוא הקים סניף של בית הדפוס בניו יורק, אבל אחרי 7 חודשים בארצות הברית סגר אותו וחזר לירושלים.
עם חזרתו הכריז על כוונתו להדפיס כתב עת תורני מדי חודש בשם "תורה מציון", ובחודש סיון ה'תרמ"ז הדפיס את הגיליון הראשון. הירחון נדפס בתחילת דרכו ב-500 עותקים, העורך הראשי היה מחותנו רבי יעקב אורנשטיין, וצוקרמן עצמו שימש כרכז המערכת.
צוקרמן היה גם מבוני שכונות ירושלים, שותף להקמתן של השכונות: בית ישראל ו"זיכרון טוביה" בעיר.
למרות שהיה לבוש בסגנון אירופי שלא כרוב בני היישוב הישן החרדים, היה ר' שמואל צוקרמן חרדי והקפיד שלא להדפיס בדפוסו דברים המנוגדים לדת. הוא נפטר בו' באדר ב' ה'תרפ"ט, 18 במרץ 1929 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. בנו חיים-יעקב המשיך להפעיל את בית הדפוס לאחר פטירתו.
ים הומבולדט

ים הומבולדט (בלטינית: Mare Humboldtianum - "מארה הומבולדטיאנום") הוא ים ירחי הקרוי על שם אלכסנדר פון הומבולדט, הממוקם באגן הומבולדט על פני הירח, מזרחית לים הקור.
ים הומבולדט, בדומה ליתר ימות הירח, אינו ים, אלא עמק המכוסה בזלת.
ים הומבולדט ממוקם בצפון מזרח הצד הקרוב של הירח, וחלקו נמצא בצד הרחוק של הירח. בשל מיקומו, ניתן לראות את ים הומבולדט במהלך ליברציה, כאשר בחלק מימות החודש לא ניתן לראות את הים מפני כדור הארץ.
ים הומבולדט ממוקם בקואורדינטות סלנוגרפיות: 56.8° צפון, 81.5° מזרח. קוטרו של ים הומבולדט 273 ק"מ.
שטחו של אגן הומבולדט בו מצוי ים הומבולדט הוא 600 קמ"ר.
שמו של ים הומבולדט ניתן לו על ידי יוהאן היינריך מאדלר, והוא אחד משתי ימות הירח הנקראות על שם אישים (הים השני הוא ים סמיית'). השם אומץ רשמית בשנת 1935.

גאולוגיה

בסיס העמק נוצר בעידן ההנקטריאני. הבזלת כיסתה את העמק במהלך התקופה האימבריאנית העליונה.
דונגל Smart TV

Stick PC (או PC-on-a-stick) הוא מחשב בגודל של דיסק און קי הכולל בתוכו מערכת על שבב. הדונגל מתחבר לטלוויזיה (חיבור HDMI) ומאפשר גלישה באינטרנט, צפייה במדיה (תמונות ווידאו) והפעלת יישומים ומשחקים על גבי מסך הטלוויזיה.
הדונגל כולל קישוריות Wi-Fi ומתחבר לטלוויזיה באמצעות חיבור HDMI. השליטה יכולה להתבצע באמצעות מקלדת ועכבר, ובדגמים מתקדמים - אף בעזרת טלפון חכם, המשתמש באפליקציה ייעודית לשם כך.
ביולי 2013 חברת גוגל השיקה את Google Chromecast, שהפך לדונגל הפופולרי ביותר בשוק כיום.]
ברובם המוחלט של הדונגלים הנמצאים בשוק מותקן מערכת ההפעלה Android. בכנס CES 2015, אינטל חשפה דונגל המריץ את מערכת ההפעלה Windows 8.1.
שנגחאי איירליינס

תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1985 על ידי הממשלה המחוזית של שנגחאי ובכך הייתה חברת התעופה הראשונה בסין אשר הוקמה על ידי מחוז. בתחילה ביצעה החברה טיסות פנים בסין בלבד אך בשנת 1997 קיבלה החברה אישור מממשלת סין לביצוע טיסות בינלאומיות.
בשנת 2002 הונפקה החברה בבורסה של שנגחאי. בדצמבר 2007 הצטרפה החברה לברית חברות התעופה סטאר אלייאנס.
בשנת 2009 נודע כי החברה תתמזג עם חברת צ'יינה איסטרן איירליינס שמרכזה גם הוא בנמלי התעופה של שנגחאי. הוערך שהמיזוג יקטין את התחרות הישירה בין שתי החברות הפועלות מאותם הבסיסים ויאפשר להן להתחרות בצורה יעילה יותר אל מול שאר חברות התעופה הסיניות ויבסס את שנגחאי כמרכז תעופתי מרכזי. המיזוג הושלם בשנת 2010, המסחר במניות החברה הופסק והיא הפכה באופן רשמי לחברת בת של צ'יינה איסטרן איירליינס. לאחר המיזוג עזבה שנגחאי איירליינס את סטאר אלייאנס, והצטרפה לברית SkyTeam בה חברה חברת האם. למרות המיזוג, שתי החברות ממשיכות לפעול בנפרד.
ספירה (גאומטריה)

בגאומטריה ובטופולוגיה, ספֵירה היא קבוצת הנקודות שמרחקן מנקודה מסוימת ("המרכז") הוא קבוע. ספירה היא השפה של כדור. בגאומטריה, המונח "ספירה" מתייחס בדרך כלל לספירה הדו-ממדית, שהיא שפתו של הכדור התלת ממדי (ראו איור משמאל). באופן כללי, הספירה המתאימה לכדור n-ממדי היא יריעה מממד n-1. כך למשל הספירה החד-ממדית היא המעגל, שפתו של העיגול, שהוא הכדור הדו-ממדי. בטופולוגיה יש חשיבות לספירה מכל ממד שהוא; את הספירה מממד n מסמנים ב- .

גאומטריה

במרחב האוקלידי ה-n ממדי, ספירה היא קבוצת כל הנקודות שמרחקן מנקודה קבועה - מרכז הספירה - הוא קבוע חיובי. קבוע זה נקרא הרדיוס של הספירה. כאשר r=1 הספירה נקראת ספירת היחידה. המימד של ספירה במרחב ה-n ממדי הוא n-1.

משוואה מגדירה ותאור פרמטרי

המשוואה המתארת ספירה דו-ממדית שמרכזה בנקודה  ורדיוסה r היא 
. ניתן להציג את הספירה בקואורדינטות ספריות, שבהן כל נקודה מתוארת באמצעות שתי זוויות: 
, 
 ו- 
 (כאשר  , ).

מושגים קשורים

שתי נקודות על הספירה נקראות נקודות אנטיפודיות אם הקו הישר שעובר דרכן הוא קוטר. לכל נקודה על הספירה קיימת נקודה אנטיפודית יחידה, והמרחק ביניהן הוא המרחק המקסימלי בין כל שתי נקודות על הספירה. אם מרכז הספירה הוא ראשית הצירים אז הנקודה האנטיפודית ל-  היא .

שטח פנים ונפח של ספירה n-ממדית

הנפח הלכוד בתוך ספירה דו-ממדית הוא . שטח הפנים שלה . באופן כללי יותר, שטח הפנים של ספירה n-1 ממדית ברדיוס 1 הוא , כאשר  היא פונקציית גמא של אוילר.
נוסחה מפורשת לשטח הפנים של ספירה n-1 ממדית: ,
ונפח הכדור התחום על ידי הספירה הוא שטח הפנים כפול , כלומר .

ספירות טופולוגית

קבוצה במרחב טופולוגי כללי נקראת ספירה n-ממדית אם היא הומאומורפית לספירה ה-n ממדית במרחב האוקלידי. ככזו היא יריעה טופולוגית מממד n, אבל לא בהכרח חלקה. יתר על כן קיימות ספירות טופולוגיות שהן גם יריעות חלקות, אבל אינן דיפאומורפיות לספירה ה-n ממדית הרגילה.
אפיון קלין  מאפיין את הספירה הדו-ממדית כמרחב הטופולוגי המטריזבילי הקשיר מקומית היחיד (פרט לנקודה) המופרד על ידי כל מסילה רציפה ושאינו ניתן להפרדה על ידי שתי נקודות.