google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ים קרוצ'י

ראשית הקריירה

ג'ים נולד בפילדלפיה לפלורה ולג'ים שהיה ממוצא איטלקי ובגיל 5 כבר ניגן באקורדיון. ב-1960 לאחר שסיים בית ספר תיכון הועסק בחברת בנייה וב-1964 נרשם לאוניברסיטת וילאנובה שבעירו ובמהלך לימודיו שר במקהלת האוניברסיטה ועבד למחייתו כתקליטן. במהלך לימודיו פגש קרוצ'י את אינגריד יקובסון  שהייתה ממוצא יהודי ובהמשך הפכה לסופרת וזמרת-יוצרת בפני עצמה. הם נישאו וקרוצ'י התגייר. מאמצע שנות ה-60 הופיעו בני הזוג יחדיו, בתחילה בשירי פולק וקאנטרי של אמנים ידועי שם ובהמשך גם עם חומר מקורי. ב-1966 יצא אלבומו הראשון של קרוצ'י שנקרא "Facets". ב-1969 הוציאו בני הזוג קרוצ'י את אלבומם המשותף הראשון שנקרא "Jim & Ingrid Croce" ועברו להתגורר בניו יורק. האלבום נכשל, הם חזרו לפילדלפיה וג'ים התפרנס למחייתו כנהג משאית ובנאי.

שיא הקריירה

ב-1970 פגש קרוצ'י את הזמר והנגן מורי מיוליסן, הם החלו בשיתוף פעולה מקצועי וב-1972 הוחתם על חוזה הקלטות באולפני ABC Records. במאי 1972 הוציא קרוצ'י את האלבום "You Don't Mess Around with Jim" שהגיע לראש רשימת רבי המכר של הבילבורד האמריקאי ומתוכו בלטו השירים "Operator" ו-"Time in a Bottle" שהוקדש לבנו אדריאן, הגיע למקום ה-1 במצעדים וידע הצלחה גדולה גם בישראל. ב-2005 ידע השיר "Operator" עדנה מחודשת כאשר הזמרת טורי איימוס ביצעה גרסת כיסוי שלו במהלך הופעותיה. בינואר 1973 הוציא קרוצ'י את האלבום "Life and Times" שהגיע למקום ה-7 בבילבורד האמריקאי ומתוכו בלט השיר "Bad, Bad Leroy Brown" אשר ביולי 1973 הגיע לראש המצעדים בארצות הברית. השיר זיכה את קרוצ'י בשתי מועמדויות לפרס הגראמי של 1973 והקריירה שלו הגיעה לשיאה. קרוצ'י החל לעבוד על אלבום נוסף.

אחריתו

ב-20 בספטמבר 1973 סיימו קרוצ'י ומיוליסן הופעה באוניברסיטת המדינה נורת'ווסטרן שבלואיזיאנה ועלו על מטוס מסחרי קטן שאמור היה להטיסם להופעה נוספת בשרמן טקסס. למרות תנאי מזג אוויר מצוינים לא הצליח המטוס לצבור גובה וב-22:45 התנגש בצמרת עץ בקצה מסלול ההמראה והתרסק. כל נוסעי המטוס ניספו בתאונה. קרוצ'י נקבר בבית העלמין על שם חיים סולומון בפנסילבניה. ב-1 בדצמבר 1973 יצא אלבומו "I Got a Name" והגיע למקום ה-2 בבילבורד האמריקאי. מאלבום זה התפרסם השיר "I'll Have to Say I Love You in a Song" שהגיע לראש המצעד האמריקאי. בשנת 2012 הכניס קוונטין טרנטינו את השיר "I Got a Name" לפסקול הסרט "ג'אנגו ללא מעצורים" תוך שהוא מציין בסוגריים (מהגיבור האחרון של אמריקה).

מורשת

שיריו וסיפור חייו של קרוצ'י שנגעו בתמצית ההוויה האמריקנית, הותירו את יצירתו פופולרית לאורך השנים ושימשו השראה לכותבים רבים. ב-1974 הופק תקליט אוסף משיריו וב-1990 נכנס להיכל התהילה של הפזמונאים האמריקאים. שירו של קרוצ'י "Bad, Bad Leroy Brown" שימש השראה לפרדי מרקיורי כשכתב את השיר "Bring Back That Leroy Brown" והופיע באלבום Sheer Heart Attack של להקת קווין. קרוצ'י הוזכר באחד מסיפוריו הקצרים של סטיבן קינג ונכתבו מספר שירים לזכרו. בנו אדריאן ג'יימס קרוצ'י גדל להיות זמר-יוצר בפני עצמו ומ-1993 הוציא 7 אלבומים.
באלבומה, "סרנדה" (אן אם סי, 2015), ביצעה חוה אלברשטיין את "זמן בבקבוק" תרגום שלה לשירו של קרוצ'י "Time in A Bottle".
בנו של קרוצ'י אדריאן ג'יימס קרוצ'י A.J.Croce הוא זמר ויוצר ובין היתר שר את שירי אביו.
הולשוב

היסטוריה

במאה ה-12 שכן במקום כפר שהשתייך לבישוף של אולומואוץ, ב-1271 כבר תועד המקום בשם הולשובה. הכפר ריכז מסחר שוק אזורי וב-1322 קיבל זכויות של עיר שוק ונבנתה במקום טירה. העיר נשלטה על ידי בתי אצולה שמקורם בשטיריה. ב-1622 נכבשה העיר בידי צבא הונגריה וב-1643 בידי שוודיה. ב-1848 הפכה הולשוב לעיר מחוז וחולקה לשתי ישויות מוניציפליות נפרדות ועצמאיות: העיר הנוצרית והעיר היהודית, שקמה על בסיס האזור ששימש בעבר כגטו היהודי. העיר היהודית, שהשתרעה מצפון-מזרח למרכז, כללה 1,700 נפש, כשליש מן האוכלוסייה הכללית ובה פעלו בין היתר משטרה, מכבי אש ושומרי לילה יהודיים. ב-1918, עם כינון צ'כוסלובקיה, אוחדה העיר שנית לישות מוניציפלית יחידה. ב-1960 בוטל מחוז הולשוב.

קהילת יהודי העלישויא

קהילה יהודית נוסדה במקום כנראה רק אחרי 1454, כשגורשו היהודים מאולומואוץ. העיר איכלסה קהילה יהודית גדולה החל מן המאה ה-16. בית כנסת הש"ך נוסד ב-1560 וככל הנראה שרד את השואה עקב מראהו החיצוני שהיה כשל בית רגיל. פנים בית הכנסת עוטר בציורים בסגנון הבארוק ובטקסטים עבריים שצוירו על ידי מהגרים מפולין. מאז אמצע המאה ה-16 ועד המאה ה-19 חיו היהודים בחסות האצולה השלטת. בתמורה לתשלום דמי חסות היו היהודים פטורים ממסי עירייה, זכו להגנה משפטית ולזכות לקיים את מנהגיהם ולבחור את מנהיגיהם. כתב הזכויות שניתן ליהודים ב-1651 התיר הקמת בית מדרש, בית קהילה, בית חולים ובית מרחץ וכן התיר לקדש בית קברות. קהילת היהודים בעיר הייתה אחת משבע הקהילות הראשיות במוראביה ובראשה כיהנו רבנים גדולים. בשנים 1774, 1899 ו-1918 התחוללו במקום פוגומים נגד הקהילה היהודית. ב-1774 הואשמה משפחה יהודית ברצח משרתת נוצריה, ב-1899 הותקפו היהודים על ידי לאומנים צ'כים בהאשמה שהם מפיצים תרבות גרמנית וב-1918 הותקפו יהודים ונשדדו על רקע התבוסה במלחמת העולם הראשונה. בין השנים 1891 – 1893 הוקם בעיר בית הכנסת החדש בסגנון קלאסיציסטי. בית הכנסת החדש הוצת על ידי הנאצים בשנת 1941 ולאחר מכן נהרס. ב-1930 חיו בהולשוב 273 יהודים בלבד, 4% מן האוכלוסייה. 
בית הקברות היהודי נמצא בקצה הרובע היהודי וכולל למעלה מ-1,000 מצבות. המצבה העתיקה ביותר שזוהתה היא משנת 1647. הקבר המרכזי בבית הקברות הוא קבר הש"ך, ששוקם בשנת 1817.

שואת יהודי הולשוב

ב-15 במרץ 1939 פלשה גרמניה הנאצית לבוהמיה ומוראביה, פירקה את צ'כוסלובקיה והפכה את האזור לפרוטקטוראט. פירוש הדבר מבחינת היהודים היה החלה מיידית של חוקי נירנברג, שהגבילו את זכויות היהודים ונישלו אותם מנכסיהם. בסוף 1941 הוחל גירוש יהודי העיר וסביבתה (כ-200 משפחות) לגטו טרזיינשטאט, משם שולחו למחנות ההשמדה. עם תום המלחמה חזרו שרידי הקהילה לעיר. ב-1948 חיו בהולשוב 37 יהודים.
חטיפה (כדורסל)

בכדורסל מתרחשת חטיפה כאשר שחקן הגנה גורם בפעולתו, באופן חוקי, למעבר הכדור לקבוצתו שלו. חטיפה תיזקף לזכות שחקן ההגנה כאשר גרם לאיבוד הכדור באמצעות הדיפת הכדור אל עבר שחקן מקבוצתו, או כאשר לקח את הכדור בעצמו והשתלט עליו. חטיפה יכולה להתבצע בעת מסירה בין שחקני ההתקפה, או בעת כדרור של שחקן התקפה. אם החוטף ביצע עבירה בעת החטיפה, תישרק לחובתו עבירה והחטיפה תיחשב כלא הייתה. בכל התקפה בה נרשמת חטיפה לזכות שחקן הגנה, יירשם במקביל איבוד כדור לחובת שחקן ההתקפה שגרם לאיבוד הכדור. במקרים בהם נחטף הכדור בעת ניסיון זריקה של שחקן ההתקפה, תירשם לזכות השחקן המגן חסימה, ולא חטיפה.
חטיפת כדור בדרך כלל דורשת דריכות גבוהה, זריזות ויכולת תגובה מהירה. היתרון המשמעותי שבחטיפות כדור הוא ההתקפות המתפרצות שהן מייצרות פעמים רבות. עם זאת, יש לציין כי ניסיונות חטיפה יכולים גם לפגוע בהגנת הקבוצה, והם סוג של הימור, מאחר שניסיון חטיפה כושל עלול להוציא את שחקן ההגנה מעמדת הגנה יציבה ובכך לפנות את שחקן ההתקפה לזריקה פנויה או חדירה לסל.
ליגת ה-NBA וליגת ה-ABA החלו לתעד חטיפות רק החל מעונת 1973/1974. שיאן החטיפות ב-NBA הוא ג'ון סטוקטון, שרשם לאורך הקריירה 3,265 חטיפות בסך הכול, כולם במדי יוטה ג'אז. ממוצע החטיפות למשחק הגבוה ביותר שייך לקלע אלווין רוברטסון, שחטף 2.71 פעמים בממוצע למשחק לאורך הקריירה. לרוב, שחקנים נמוכים מעמדות הרכז והקלע מצטיינים בחטיפות בזכות זריזותם, אך גם שחקנים בעמדות אחרות עשויים להצטיין כחוטפים. לאורך השנים הובילו את טבלת החוטפים העונתית של ה-NBA מספר שחקנים בעמדות הפורוורד, דוגמת ריק בארי (1975), סקוטי פיפן (1995), ג'רלד וולאס (2006) וקוואי לאונרד (2015). הסנטר האקים אולאג'ואן, שחטף לאורך הקריירה 2,162 פעמים, מדורג במקום השמיני בטבלת החוטפים ב-NBA, והפאוור פורוורד קארל מלון (2,085) מדורג עשירי. שני שחקני NBA בלבד תועדו כשחטפו 11 פעמים במשחק בודד - לארי קינון (26 בדצמבר 1976) וקנדל גיל (3 באפריל 1999).
אייל גור

ביוגרפיה

גור נולד בחולון ובמשך שנתיים היה חניך בקורס טיס. אחרי שהודח עבר לשירות כלוחם ביחידת שלדג ועבר קורס קצינים. במלחמת לבנון הראשונה שירת כמפקד פלוגה בדרגת סרן ופיקד על צוות החילוץ שנשלח לשחרר את האלוף יקותיאל אדם מהמצור שבו נמצא בכפר דוחא. בפעולה זו נפגע מאש נ"מ של הצבא הסורי ואיבד את רגלו.
כנכה צה"ל הצטרף לפעילות בית הלוחם והיה חבר נבחרת הכדורעף שהשתתפה באולימפיאדת הנכים סיאול (1988) ובאולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992).
בשנים 1990-1983 למד רפואה באוניברסיטת תל אביב ועד 1997 עבר בישראל ובקנדה התמחויות בכירורגיה פלסטית, במיקרוכירורגיה ובכירורגיה פלסטית בילדים. מאז 1997 הוא רופא ראשי במחלקה לכירורגיה פלסטית במרכז הרפואי תל אביב ומאז 1999 מנהל היחידה למיקרוכירורגיה. במקביל השתלב ב-1992 בסגל האקדמי של בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, שם התקדם ב-2013 לדרגת פרופסור והיה בשנים 2005-2002 רכז לימודי ההמשך בכירורגיה פלסטית. בשנים 2004-1998 היה מנהל הצוות לתחומי שפה וחך שסועים. ב-2009 מונה למנהל המחלקה לכירורגיה פלסטית.
גלן גולד

תולדות חייו

גלן גוּלד נולד כגלן גוֹלד (Glen Gold) בטורונטו שבמחוז אונטריו בקנדה למשפחה נוצרית ממוצא בריטי. אימו, אשר סבה היה בן-דודו של אדוורד גריג, הייתה מורתו הראשונה לפסנתר. בגיל 9 החל ללמוד נגינה בפסנתר, ובגיל 10 למד אורגן ותאוריה ב"קונסרבטוריון המלכותי למוזיקה" בטורונטו.
ב-1945 הופיע לראשונה בפני קהל (על אורגן), ושנה לאחר מכן ביצע את הקונצ'רטו מס' 4 לפסנתר של בטהובן יחד עם התזמורת הסימפונית של טורונטו. הרסיטל הציבורי הראשון שלו נערך ב-1947, והרסיטל הראשון לרדיו הושמע ב-1950 בתאגיד השידור הקנדי.
מאז, ובמשך 13 שנים החל לנוע במרתון של קונצרטים ברחבי העולם, וניגן עם מיטב התזמורות הפילהרמוניות כמו אלה של ברלין, וניו יורק.
ב-1957 ערך גולד סיבוב הופעות בברית המועצות, והיה הצפון-אמריקאי הראשון שניגן שם מאז מלחמת העולם השנייה. הופעותיו כללו קטעים מאת באך וכן מוזיקה סדרתית מאת ארנולד שנברג ואלבן ברג, שדוכאה בעבר בברית המועצות בתקופת הריאליזם הסוציאליסטי. גולד חזר והביא למערב את המוזיקה של המלחין הרוסי דימיטרי שוסטקוביץ'.
בחודש נובמבר 1958 הגיע גולד להופעות בישראל, ושהה שם חודש וחצי, במהלכן ניגן בהיכל התרבות בתל אביב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. הופעתו זו עוררה הדים רבים גם בזכות נגינתו המופלאה שהוציאה את המבקרים מגדרם, אך גם בססגוניות שליוותה את ההופעה: התקנה ממושכת של השרפרף הקבוע שנשא עמו להופעות בכל מקום בעולם, המעיל הכבד שלבש עקב הצטננותו, ו-4 תנורי חימום שפוזרו סביב כיסאו. גולד נהג להופיע ללא נעליו, וכן נהג לחמם את ידיו וזרועותיו במים חמים לפני עלייתו לבמה.
ביקוריו במקומות שונים בעולם, מחלותיו, ועניינים טכניים כמו פסנתר כנף שלא תאם את רצונותיו, הותירו בו חותם של יאוש ואכזבה מנדודיו בעולם. ככל שהוכרה גאוניותו וגברה תהילתו, חש גולד עייפות מהנגינה בפני קהל, עד כדי תחושה כאילו הופעותיו הופכות לעניין טכני. ב-10 באפריל 1964, בהיותו בגיל 32 בלבד, הופיע גולד בציבור בפעם האחרונה בלוס אנג'לס, קליפורניה. את הסיבות לפרישתו הסביר בתקליט יוצא דופן שהפיק באולפן בו הוא נשמע משוחח עם מפיק תקליטיו, ובין יתר הסיבות הזכיר גם את ביקורו בישראל. תקליט זה שהופץ במאות אלפי עותקים, נתן למבקריו ומעריציו הזדמנות נדירה לחדור אל נבכי נפשו המיוסרת, ואל עולמו הפנימי, מהם שאב את ההשראה לנגינתו. גולד הופיע בכ-200 קונצרטים בלבד.
במשך שארית חייו התרכז בהקלטות, כתיבה ושידור ברדיו. הקלטותיו עוררו ביקורת בגלל הטכניקה שנראתה חדשנית באותם ימים: הוא הקליט את יצירותיו באולפן פעם אחר פעם עד שהיה מרוצה מהביצוע, וערך ו"בישל" את ההקלטה. ביצועיו המוקלטים, שנמכרים עד היום, ידועים גם בזכות מנהגו לזמר בקולו גם בהקלטות מוקפדות ומלוטשות. גולד גם כתב והקליט ביקורות והערות למוזיקה שניגן, וצירף אותן להקלטות. הקלטותיו אלה נמכרו בכמויות רבות.
גולד נפטר בטורונטו ב-1982 בעקבות שבץ ונקבר בבית הקברות Mount Pleasant Cemetery. שנים לאחר מותו, וכמו בחייו, עוררה נגינתו פולמוס. מעריציו מדברים על פרשנותו הגאונית למוזיקה, ויש מוזיקאים הנשבעים כי המוזיקה שלו שינתה את חייהם. מתנגדיו טוענים נגד גישתו החדשנית שאיפשרה חופש כה רב למבצעים.
כישוריו ואישיותו המיוחדת של גולד שימשו רקע לסופר האוסטרי תומאס ברנהרד, שביסס עליו את עלילת הרומן "הטובע", שנכתב שנה אחרי פטירתו של גולד, ב-1983.
בריאן קונייצקו

קריירה

קוניצקו עבד כמעצב דמויות בקולנוע רומן עבור איש משפחה וכעוזר במאי בסדרה המלך היל. הוא היה אמן סטוריבורד וארט דיירקטור בסדרת האנימציה של ניקלודיאון זים הפולש.
בין 2001 ל-2014, קונייצקו, יחד עם מייקל דנטה דימרטינו, עסק בעיקר בכתיבה והפקה של סדרת האנימציה אווטאר וסדרת ההמשך שלה האגדה של קורה עבור ניקלודיאון.
החל משנת 2015 קונייצקו עבד על כתיבת ואיור סדרת רומן גרפי מסוגת המדע הבדיוני בשם "Threadworlds", שאמור לצאת לאור בעתיד אם כי אין תאריך שחרור.
בנוסף לכך שקונייצקו עוסק גם בצילום, יש לו להקה בשם "Ginormous"‏ איתה הוציא כמה אלבומים, כולל "פרשת האהבה האינטנסיבית של אבותינו" ו"בלילה, תחת אור מלאכותי".
בספטמבר 2018 הוכרז כי קונייצקו ודימרטינו ישמשו כמפיקים וכמפיקים בפועל של סדרת הלייב-אקשן הקרובה של נטפליקס המבוססת על אווטאר.

חיים אישיים

קוניצקו סיים את לימודיו בבית הספר התיכון רוזוול ברוסוול, ג'ורג'יה, צפון אטלנטה, ואז המשיך לתואר ראשון בבית הספר לעיצוב ברוד איילנד בשנת 1998.
הוא מתגורר בלוס אנג'לס בקליפורניה עם אשתו ליסה.
בינג (סדרת ילדים)

עלילת הסדרה

בינג הוא ארנב נמרץ, נלהב וסקרן. דרך חוויות שונות ויחד עם חבריו, הוא מגלה אודות העולם בו הוא חי. בינג לומד להתמודד ולקבל את החיים כפי שהם, לעיתים הם משמחים ומרגשים ולעיתים גם יכולים להיות מאכזבים.
בסוף כל פרק בינג מסכם במשך דקה מה ראינו, כיצד התמודד עם האתגר והאם הבעיה נפתרה. סיכום זה מהווה נקודת חוזק חשובה בסדרה שכן היא מבהירה לילד את שראה ומאפשרת לו לעבד את העלילה והסיטואציה הרגשית לפני שממשיך הלאה.

מטרת הסדרה

הסדרה מלמדת על דרכו של עולם ונותנת כלים להתמודדות עם מצבים לא נעימים כגון פרידה מחפץ אהוב שנשבר, למידת סבלנות, התמודדות עם פחד מרעשים חזקים ועוד.
פלופ ואמה הם לכאורה הדמויות ה"הוריות" בסדרה. בסדרה זו אין היררכיה, אין אמא ואבא ומבנה הבית והמשפחה מעט שונה ופתוח לאינטרפרטציות. פלופ ואמה הם היחידים בעלי קול של מבוגר, אך מבנה גופם כשל בובה קטנת ממדים. הם השקולים והרגועים מבין הדמויות ותמיד מציעים פתרונות, אם כי מעולם לא צוין שהם ההורים או המבוגרים. נתון זה מאפשר לילד להסיק לבד מהו תפקידם ומקומם במבנה החברתי.
XKeyscore

XKeyscore (ידועה בקיצור כ-XKS) היא תוכנה שבשימוש הסוכנות לביטחון לאומי, המשמשת לחיפוש וניתוח בסיסי מידע רשתיים, אודות אזרחי מדינות זרות. התוכנה פועלת במשולב עם גופי ביון זרים, ובהם מנהל הגנת האותות האוסטרלי ולשכת ביטחון התקשורת הממשלתית של ניו זילנד. באופן רשמי התוכנה היא סודית, ודבר קיומה נחשף ביולי 2013, על ידי אדוארד סנודן, אשר עבד בעברו ב-NSA כמנתח מידע מודיעיני, והדליף לתקשורת מידע מסווג, בין היתר אודות תוכנית הציתותים ההמונית של ארצות הברית.

גילוי

דבר קיום התוכנה נחשף לציבור הכללי בצורה הבולטת ביותר ביולי 2013, על ידי אדוארד סנודן, בעיתון סידני מורנינג הארלד ובעיתוני O Globo. מוקדם יותר שם הקוד של התוכנית הוזכר כבר במאמר בעיתון, וכשמות קוד לחלקים רבים אחרים בתוכנית הציטוטים, הופיע בעבודות הכתיבה, ובתקצירי הכתיבה של הכתבים ברשת.

ניתוח הגרדיאן

על פי הכתב גלן גרינוולד גם חוקרים מדרג נמוך יכולים לחפש ולהקשיב לתקשורת של אזרחי ארצות הברית ואזרחים זרים ללא צורך באישור משפטי מיוחד או השגחה. התוכן אותו יכולים יכולים החוקרים לבדוק כולל תכתובות דואר אלקטרוני, שיחות טלפון, היסטוריית גלישה, מונחי חיפוש בגוגל, וכן מסמכי וורד. בנוסף יכולים החוקרים ליצור התראות בעת שליחת דואר אלקטרוני מכתובת מסוימת או בעת פעילות IP מוגדרת מראש.

גרמניה

על פי מסמכים שפורסמו בדר שפיגל ונרכשו מאדוארד סנודן הוענקה גישה לתוכנה XKeyscore, לסוכנויות המודיעין הגרמניות, BND, ו-BfV. במסמכים אלו תואר ה-BND כבעל השיתוף פעולה הפורה ביותר עם ה-NSA בתחום איסוף המודיעין. דבר זה הוביל לעימותים פוליטיים לאחר שמנהלי סוכנויות גרמניות תדרכו חברים בקבינט המודיעין הגרמני להיעדר מוועדה ב-25 ביולי 2013. הם הצהירו כי תוכנת ה-XKeyscore בשימוש ה-BND כבר מ-2007, וכן שה-BfV משתמש בגרסת ניסיון של התוכנה מ-2012. מנהלי הארגונים הודיעו כי השימוש בתוכנה אינו למטרת איסוף מידע אלא רק לניתוחו.

שוודיה

כחלק מאמנת UKUSA, אמנה סודית שנחתמה בשנת 1954 בין שוודיה, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה אוסטרליה וניו זילנד, למטרת שיתוף פעולה מודיעיני ושיתוף מידע. על פי מסמכים שהדליף סנודן הוענקה גישה לתוכנה לארגון ה-FRA השוודי.

תגובת ה-NSA

בהודעה רשמית של ה-NSA מ-30 ביולי 2013 נאמר כי אין גישה בלתי מפוקחת של חוקרים למידע הנאסף על ידי ה-NSA. הגישה ל-XKeyscore כמו גם לכלי איסוף מידע אחרים של ה-NSA מוגבלת רק לאנשים בעלי צורך בגישה לשם ביצוע משימותיהם. ה-NSA אף הצהיר כי התוכנה בנויה באפן המאפשר גישה במספר רמות וקיימת בו תכונה המגבילה את השימוש בכלים בהתאם לצורכי החוקר המסוים. 
הסוכנות הגינה על התוכנית והדגישה כי "השימוש בה נעשה בצורה חוקית בלבד, וכן רק כדי להשיג מידע על מטרות לגיטימיות זרות, מתוך מטרה להגן על האומה האמריקאית והאינטרסים שלה. ה-XKeyscore משמשת כחלק ממערך ה- NSA לאיסוף מודיעין אותות של זרים. תוכנות כגון אלו מאפשרות לבצע את משימותינו בהצלחה שהם הגנת האומה, וחיילי ארצות הברית ובעלות בריתה"
יחסי אוסטריה–פורטוגל

היסטוריה

בשנת 1452 התחתן פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג עם לאונור מפורטוגל, קיסרית האימפריה הרומית הקדושה. היא נפטרה זמן קצר לפני יום הולדתה ה -31 בשנת 1467 .
במאה ה-18 התגברו היחסים האוסטרו-פורטוגזים. ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל התחתן עם מריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה ב-27 באוקטובר 1708 בליסבון. המדינאי סבסטיאאו חוסה דה קרבאליו אי-מלו, מרקיז דה פומבל, היה בין 1745 ל-1749 שגריר פורטוגל בווינה ונישא שם לאלאונורה פון דאון, בת דודתו של גנרלפלדמרשל לאופולד יוזף פון דאון.
בשנת 1817, יורש העצר הפורטוגלי ואחר כך פדרו הראשון, קיסר ברזיל התחתן עם מריה לאופולדינה מאוסטריה, שהייתה גם מלכת פורטוגל בשנת 1826 לפני שהפכה לקיסרית ברזיל.
לאחר המהפכה הליברלית של 1822, הנסיך מיגל יצא לגלות בווינה בשנת 1824.
הקיסרית סיסי, אשתו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, שהתה באיי מדיירה בשנת 1860 לצורכי ריפוי. הנסיכה האוסטרית אליזבת, נסיכת טורן וטקסיס התחתנה בשנת 1877 עם הטוען לכתר הפורטוגזי, מיגל, דוכס ברגנסה.
לאחר ביטול המונרכיה ופירוק האימפריה האוסטרו-הונגרית, הקיסר האוסטרי האחרון, קרל הראשון, עם אשתו, הקיסרית זיטה, נסעו לאיי מדיירה ב-19 בנובמבר 1921 לגלות. קרל נפטר שם ב-1 באפריל 1922 מדלקת ריאות.
במהלך מלחמת העולם השנייה אנשים רבים ברחו מאוסטריה לפורטוגל. לאחר 1945, יותר מ-5,000 ילדים מאוסטריה הגיעו לפורטוגל במשך זמן מה למשפחות מארחות דרך קאריטאס. מאז, קשרים אישיים אלה השפיעו באופן משמעותי על היחסים בין שתי המדינות.

כלכלה

בשנת 2015, הסתכם היצוא מפורטוגל לאוסטריה בשווי 519.2 מיליון אירו (2014: 619.2 מיליון אירו, 2013: 417.7 מיליון אירו, 2012: 361.4 מיליון אירו, 2011: 387.4 מיליון אירו), מתוכם 24.7% כלי רכב וחלקי רכב, 21.7% מכונות ו-17.1% ביגוד.
באותה תקופה ייצאה אוסטריה סחורות ושירותים בשווי כולל של 342.1 מיליון אירו לפורטוגל (2014: 349.7 מיליון אירו, 2013: 304.0 מיליון אירו, 2012: 311.5 מיליון אירו, 2011: 352.4 מיליון אירו), מתוכם 25.9% מכונות וציוד, 11.9% מוצרים כימיים ו-10.9% כלי רכב וחלקי רכב.
ללשכת הכלכלה האוסטרית (WKO) קיים סניף בשגרירות האוסטרית בליסבון, המרכז את סחר החוץ בין המדינות. ללשכת המסחר הפורטוגזית (AICEP) קיים סניף בווינה.

נציגויות דיפלומטיות

אוסטריה מחזיקה בפורטוגל שגרירות בליסבון וקונסוליות בפונשל ובפורטו. מאידך, פורטוגל מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה, ו-4 קונסוליות בגראץ, אינסברוק, לינץ וזלצבורג.
טיסה 3704 של איראן אסמאן איירליינס

ההתרסקות

כחמישים דקות לאחר ההמראה נעלם המטוס ממסכי המכ"ם. על פי ההערכות, ההתרסקות נגרמה עקב שגיאת מי מצוות המטוס או מחמת מזג האוויר הקשה.
המטוס התרסק בשטח הררי ליד העיר אספהאן.
מאור האפלה

מאור האפלה ("נור אלצ'לאם") הוא פירוש של רבנו נתנאל בן ישעיה על חמישה חומשי תורה.
הפירוש נכתב בערבית בשנת ה'פ"ט (1328/9). הוא כתוב על פי הלך המחשבה הפילוסופית שהתווה הרמב"ם, אם כי רבי נתנאל לא נמנע מלשלב בו גם רעיונות מתורתם של רבי יהודה הלוי ורמב"ן ורעיונות קבליים. בהקדמה לפירושו מודיע רבי נתנאל כי בחיבורו כתב דברים המתאימים להמוני העם ודברים המתאימים לבעלי החכמה "ודברים שלא יתאימו למקצת בני אדם אז יחשבוהו כאילו לא נכתב והוא מה שהביאו בעלי הדרשות מדברים הנמנעים".
הספר בנוי בצורת מדרש, בדומה למדרש הגדול ומדרש רבה, ואף מצטט מהם רבות. 
הספר יצא לראשונה לאור במקור ותרגום על ידי הרב יוסף קאפח בשנת ה'תשי"ז (1957), בהוצאת האגודה להצלת גנזי תימן, ולאחר מכן בהוצאת מכון משנת הרמב"ם.
בפתיחת מהדורתו כותב הרב קאפח כי מקור השם בכינויו של הרמב"ם "מאור האפלה", שעל שיטתו וברוח דבריו כתביו. בסוף כל פרשה, חתם המחבר במילים הללו:"ותמת בעץ אלמעאני אלמנקולה מן גור אלצלאם פי פרשת ... בעזרת שדי". הרב קאפח תרגם: "נשלמו העניינים המעטים המועתקים מן מאור האפלה בפרשת ... בעזרת שדי" (כלומר, העניינים שהועתקו מספריו של הרמב"ם).
ז'ילבר בקו

ביוגרפיה

נולד בדרום צרפת בעיר טולון בשם פרנסואה ז'ילבר ליאופולד סילי. אביו עזב את אמו, והוא ואחיו ראו בחברה לחיים של אמם, לואי בקו, אב חורג.
ז'ילבר למד לנגן על פסנתר ובגיל 9 התקבל לקונסרבטוריון של ניס. ב-1942 עזב את בית הספר והצטרף לאביו החורג במחתרת הצרפתית. עם תום המלחמה עבר לפריז. בשנת 1948 החל בכתיבת שירים, וביחד עם עוד שניים הקים שלישייה מוזיקלית שהופיעה בעיקר בבארים, ובה לקח חלק עד 1950.
ב-1948 יצא לסיבוב הופעות בסקנדינביה יחד עם קטרינה ולנטה.
הצטרף לז'ק פילס כמלווה בפסנתר. במהלך מסע הופעות של פילס, בקו פגש את אדית פיאף, אשתו של פילס. פיאף שכנעה את בקו לחזור לשיר, ובשנת 1952 הוא שינה את שמו רשמית לז'ילבר בקו והחל בקריירת השירה.
לקראת אמצע שנות ה-50 התפרסם יותר ויותר והחל להופיע במועדון הפריזאי הידוע " אולימפיה". הוא המשיך להופיע במועדון זה לפחות פעם בשנה במשך שלושים השנים הבאות.
שנות ה-60 היו שיא ההצלחה של בקו, בהן גם שר את אחד השירים הנודעים שלו "נטלי" - השיר מגולל את סיפור ביקורו במוסקבה.
בקו הופיע בישראל פעמיים: בשנת 1963 ובשנת 1983.
נפטר בשנת 2001 ממחלת הסרטן ונקבר ב‫פר לשז‬.

שירים

הלחין גם שירים שתורגמו לאנגלית ובוצעו על ידי זמרים רבים ומפורסמים מארצות הברית. 
כגון Let it be Me שהוקלט לראשונה בידי האחים אוורלי (מאוחר יותר בוצע גם על ידי ג'יימס בראון, נינה סימון, בוב דילן ואלוויס פרסלי)
בקו הלחין שיר שכתב פייר דלנואה - Et Maintenant ("ועכשיו"), ככל הנראה כמעין שיר תגובה לשיר הידוע של ז'ק ברל "Ne Me Quitte Pas". באנגלית השיר צבר יותר פופולריות מהשיר בשפת המקור ובוצע לראשונה על ידי בן אי קינג וג'יין מורגן אך נודע יותר בביצועים של פרנק סינטרה, שירלי בייסי, אנדי ויליאמס ועוד, קארל סיגמן תרגם את השיר לאנגלית, שבה נקרא השיר What Now my Love.
בקו שיתף פעולה עם ניל דיאמונד בכתיבת שני שירים מפורסמים ,Love on the Rocks (השיר הופיע בסרט "נגן הג'ז") ו-September Morn .
שירו של בקו - "L'Orange" היה אחד מהשירים בקדימונים של הסרט "לאון" של הבמאי לוק בסון.
עיסה אפורה

עיסה אפורה (מאנגלית Grey Goo) הוא תרחיש היפותטי בעל תוצאות הרסניות, שבו העולם (או במקרים קיצוניים, אף היקום כולו) נחרב, כאשר הוא משמש כחומר-בניין לתהליך השכפול העצמי של ננו-רובוטים שיצאו מכלל שליטה.
את המונח אפשר למצוא בעיקר בהקשר של מדע בדיוני, אם כי הסוגיה בהחלט עולה בפורומים יותר "מדעיים", בהתייחסות לסכנות הטמונות בננוטכנולוגיה. המושג נזכר לראשונה בספרו משנת 1985, "Engines Of Creation", של חוקר הננוטכנולוגיה אריק דרקסלר. אף על פי שמה, "עיסה האפורה" אינה צריכה להיות דווקא בעלת מרקם עיסתי או להיות בצבע האפור, אלא עליה להיות צביר גדול של ננו-מכונות בעלות פונקציה של שכפול עצמי, אשר כורות את חומרי הבניין לתהליך מן הסביבה הקרובה להן.
נסיבות היווצרות העיסה האפורה יכולות להיות מוטציה או תקלה בננו-רובוטים, שנועדו לפרק כמות מסוימת של חומר (אשפה או פסולת רדיואקטיבית). תסריט נוסף שעולה על הדעת, הוא גרימת תרחיש זה בצורה מכוונת מראש ככלי נשק או כפעולת טרור, או אף כנשק יום הדין בידי קיצונים.
בהנחה שהטכנולוגיה תאפשר יצירה של ננו-רובוטים המסוגלים להוביל לתרחיש של "עיסה אפורה", ניתן לשער שיינקטו מספר צעדים למניעת התרחיש, ביניהם תכנות הרובוטים כך שלאחר מספר מסוים של "דורות" משוכפלים יפסק השכפול העצמי, יצירתם כך שלצורך השכפול הם יזדקקו לחומר נדיר שיפוזר אך ורק באזור שבו ירצו להפעילם, או שליטה ישירה בתהליך השכפול בעזרת מחשב חיצוני כדי להביא לביטול יכולתם העצמית לשכפול ללא אשרור חיצוני.
התרחיש שהציע דרקסלר נשלל על ידי ספקנים, בהיעדר מנגנון שיסביר מדוע מכונות מלאכותיות יצליחו לגבור על יצורים חיים, שהתפתחו במהלך כ-3.5 מיליארד השנים האחרונות.
אור לאומי

ביוגרפיה

אור לאומי גדל במכבי תל אביב החל מגיל הקט סל. למד בחלק משנות התיכון בתיכון Bishop Gorman שבלאס וגאס, והיה חבר בנבחרת הכדוסל של התיכון.
לאומי היה חבר בנבחרת הנוער, ושימש בה כקפטן הנבחרת. השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה דרג ב' שהתקיימה בבולגריה ותרם 10 ו-3.8 ריבאונדים בממוצע למשחק במהלך האליפות שהתקיימה בקיץ 2014.
בעונת 2014/2015 הצטרף לעירוני רמת גן וצורף גם לסגל הרחב של מכבי תל אביב במסגרת הכרטיס הכפול, המאפשר לשחקן צעיר מקבוצה בליגת העל, לשחק גם בקבוצה מן הלאמית, על מנת שיצבור דקות משחק. הוא הגיע לממוצע של 4.4 נקודות למשחק ברמת גן, ושיחק מספר מועט של משחקים במכבי תל אביב.
בעונת 2015/2016 שיחק באליצור אשקלון מן הליגה הלאומית. הוא צבר 15.8 נקודות בממוצע למשחק, 3.2 אסיסטים, ו-2.1 ריבאונדים, אך לקראת השלבים המכריעים של העונה הוא חזר לרמת גן. בקיץ 2016 זו מונה כקפטן נבחרת העתודה. במהלך אליפות אירופה שהתקיימה בפינלנד, קלע לאומי 12 נקודות למשחק, קלט 3.3 ריבאונדים, ומסר 2.9 אסיסטים בממוצע למשחק.
לקראת עונת 2016/2017 חתם לאומי בהפועל תל אביב לשלוש עונות, אך הושאל לבני הרצליה. בעונה זו קלע 23 נקודות, הנחשב עבורו כשיא קריירה בליגת העל, וסייע לקבוצתו לנצח את מכבי חיפה לאחר הארכה.
רובי בנט

ביוגרפיה

נולד בחיפה ליוכבד ולחיים בנט, משפחה מחסידות סערט-ויז'ניץ. אביו הוא מהמלחינים הבולטים במוזיקה החסידית וניהל להקת ילדים בשם "רננו חסידים". 
בתחילת דרכו המוזיקלית שימש כמעבד ללהקה וניגן על כלי תזמורת, בהמשך עיבד את לחני אביו ולחניהם של זמרים רבים בעולם החסידי, וכן עיבד והלחין חלק מאלבומיו של הזמר שלמה כהן. 
בנט ממעט לשיר בציבור, הוא מנצח על תזמורת מוזיקלית המופיעה בחתונות ובאירועים ציבוריים ועל מקהלת גברים. משמש כמפיק ומייצג אמנים, ביניהם את הזמרים מוטי שטיינמץ, פיני איינהורן ודייוויד טויב. 
בנימוקיה לזכיית אביו חיים בנט בפרס אקו"ם ב-2012, ציינה הנהלת אקו"ם את בנו רובי, דור שני למשפחת מוזיקאים, שפרשנותו ועיבודיו לשירי אביו הוסיפו להם את אותו חן הנובע מאותם שורשים חסידיים.
בנט למד והתחנך במוסדות חסידות סערט ויז'ניץ, נשוי לנעמי (לבית ברמן) ואב לשישה, גר בבני ברק.