google/wiki40b huggingface dataset:
איוטהאיה

היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1351 על ידי או-טונג אשר היה מנהיגה של מדינה וסאלית של ממלכת סוקוטהאי. באמצע המאה ה-14 כבש או-טונג את אזור איוטהאיה ויסד את העיר על האי בין שלושת הנהרות, במקום בו ניצב יישוב חמרי קודם. הוא הכתיר את עצמו למלך ונטל את השם רמאטהיבודי הראשון. העיר התפתחה והתחזקה, וב-1412 פלש צבאה בראשות המלך רמאטהיבודי השני לאנגקור וכבש אותה. ב-1438 גברה איוטהאיה על סוקוטהאי, היוצרות התהפכו והאחרונה הייתה למדינה ואסלית של איוטהאיה. במאה ה-16 באו לסיומן שנים ארוכות של יריבות בין איוטהאיה לממלכת צ'יאנג מאי בצפון תאילנד, ובכך הונח היסוד לעליונותה של איוטהאיה ברחבי המדינה.
העיר נהנתה מתקופת פריחה ועמדה בקשרי מסחר עם כל מדינות דרום-מזרח אסיה וכן עם יפן ומעצמות אירופה. חברות מסחריות הקימו תחנות סחר סמוך לגבולות העיר, והמסחר נשען על נתיב השייט בנהר מאה נאם צ'או פראיה שהיה קצר מהיום, שכן חופיו של מפרץ תאילנד היו קרובים יותר אל העיר. אוכלוסיית העיר הייתה קוסמופליטית וסינים, יפנים, אירופים והודים התגוררו בגבולותיה ובסמוך לה. בני לאומים זרים הורשו לתפוס עמדות מפתח, והמלך התיר חופש פעולה למיסיון הנוצרי שהקים בעיר את כנסיית יוסף הקדוש הניצבת בה עד היום.
עם זאת, שאיפות ההתפשטות של הבורמזים מצפון-מערב איימו על העיר החל באמצע המאה ה-16. התקפה של צבא בורמה על איוטהאיה נכשלה ב-1549 אך שני עשורים לאחר מכן העיר נכבשה בידיהם, חלק מתושביה הוגלו ומלכה נלקח בשבי. ב-1584 הצליחה איוטהאיה להשיב לעצמה את עצמאותה, אך לאחר מצור בן 15 חודשים, כבשו אותה הבורמזים באופן סופי ב-7 באפריל 1767, החריבו ובזזו אותה, והיגלו חלק גדול מתושביה. בסוף המאה ה-18 גורשו הבורמזים מתחומי תאילנד, אך הבירה החדשה קמה בטהונבורי ליד בנגקוק, ואיוטהאיה נותרה בהריסותיה.

הפארק ההיסטורי

בשיאה היו באיוטהאיה שלושה ארמונות מלכותיים ו-375 מקדשים. חומה נבנתה תחילה מאדמה וב-1550 הוחלפו בחומת לבנים, בה נקבעו 94 שערים ו-29 מצודות ומעוזים הגנו עליה. התרבות, האדריכלות האמנות בעיר מחולקים לארבעה שלבים שונים - הראשון מהקמת העיר ועד לסיפוח הסופי של סוקוטהאי ב-1438; השני בתקופת המלחמות עד 1628, השלישי בתקופת ההתפתחות והפתיחות כלפי המערב עד 1733, והאחרון בתקופת השיא ועד לחורבן ב-1767.
בתחילה הושפעו האמנות והאדריכלות בעיר מאלה של סוקוטהאי, אך החל במאה ה-15 התפתח סגנון מקומי ייחודי שהכתיב את הטון ברחבי תאילנד כולה. בעיר הוקם ה"פארנג", מגדל פולחן שלא היה קיים בסוקוטהאי והמקדשים שנבנו בה הגיעו לממדים עצומים. עוד מאפיין של האומנות המקומית הוא השימוש הנרחב בציורי קיר.
השפעת הסגנון של איוטהאיה המשיכה גם לאחר חורבנה וארמון המלך הנוכחי בבנגקוק נבנה לפי עקרונות התכנון של המתחם המלכותי בעיר.
הארמייה השביעית (ברית המועצות)

היסטוריה

היחידה הוקמה ב-14 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור קלינין. היא השתתפה במלחמת החורף. בתחילת הלחימה היא כללה 169,000 לוחמים, 1286 תותחים ו-1490 טנקים. במהלך המלחמה היא איבדה 18500 אנשים כנהרגים ומעל ל-81 אלף פצועים. לאחר סיום הלחימה, ב-26 במרץ 1940 הארמייה השביעית פורקה.
ב-18 בספטמבר 1940 הארמייה השביעית הוקמה מחדש. המטה שלה היה ממוקם בפטרוזבודסק. באחריותה היה הגבול של ברית המועצות צפונית לאגם לדוגה. היא השתתפה בהגנה על אזור קרליה והייתה חלק של חזית קרליה. בשנת 1944 היא התחילה במתקפת נגד והצליחה לשחרר את העיר פטרוזבודסק. לאחר חתימת הסכם סיום הלחימה עם פינלנד ב-8 באוקטובר 1944 הארמייה השביעית הועברה לעתודה.
בינואר 1945 מטה הארמייה היה בסיס להקמת ארמיית המשמר התשיעית.
מלחמת האזרחים הטריפוליטנית

סקירה כללית

עלי בנגול, השליט העות'מאני, הדיח את אחמט קרמאנלי, שליט טריפוליטניה, ששלט בה לאחר שלטונו המושחת והלא יעיל כלל של עלי הראשון שמת בשנת 1793. אחמט ואחיו יוסוף חזרו לטריפולי בעזרת הביי של תוניס, ותפסו בה את השלטון.
לאחר תום המלחמה הוחזר בתחילה אחמט קרמאנלי אל כס השלטון שוב, ושלט כאחמד השני פאשה מה-20 בינואר 1795 עד ה-11 ביוני אותה שנה. לאחר מכן הדיח אותו חמזה יוסוף, תפס את כס המלוכה, ושלח את אחמט לגלות. אחמט ניסה מאוחר יותר לחזור ולתפוס את כס המלוכה עם תמיכה אמריקנית בקרב דרנה במהלך מלחמת הברברים הראשונה, אולם ללא הצלחה.
געגוע (סרט)

תקציר העלילה

אריאל (שי אביבי) נפגש במסעדה עם זוגתו לשעבר רונית (אסי לוי), כעשרים שנה לאחר שנפרדו, והיא מספרת לו שכשנפרדו הייתה בהריון ממנו, ושהבן שנולד, אדם (אדם גבאי), נהרג בתאונת דרכים כשבועיים קודם לכן. אריאל, תעשיין מבוסס המתגורר בתל אביב, נוסע לעכו, עיר מגוריהם של רונית ואדם, שוהה בה ימים אחדים, ונפגש עם אנשים שונים מחייו של אדם, ובהדרגה שומע מהם פרטים על חייו של אדם.
בתחילה אריאל נפגש עם מיקי (אורי לייזרוביץ'), חברו של אדם, שמספר לו שהוא ואדם רכשו קילוגרם חשיש כדי להתפרנס מהפצתו, אבל החשיש אבד בתאונת הדרכים שבה נהרג אדם. מיקי מספר לאריאל היכן נמצא בית הספר שבו למד אדם, והוא מגיע לשם ונפגש עם המנהל אמנון (שמיל בן ארי) שמספר לו שאדם הועף מבית הספר לאחר שכתב, על הקיר שמול בית הספר, שיר זימה על המורה לצרפתית. בחצר בית הספר, ליליה (אלה ארמוני) ניגשת אל אריאל, ומספרת לו שהיא חברתו בת ה-15 של אדם, אשר התגורר בביתה בתקופה האחרונה בגלל סכסוך עם אביו החורג, אך אהבתו הייתה נתונה למורה לצרפתית, יעל (נטע ריסקין). לקראת סוף יום הלימודים, אריאל מחכה בשער בית הספר עד שהוא רואה את יעל יוצאת והוא פונה אליה והשניים מתחילים לשוחח. יעל מספרת לו שאדם היה מאוהב בה, אך היא נמנעה מקשר רומנטי אתו בהיותו תלמיד שלה.
אריאל עולה לקברו של אדם, ובבית הקברות הוא מתיידד עם גדעון (יורם טולדנו), אביה של אביגיל שסבלה מדיכאון והתאבדה בגיל 18. גדעון מעלה רעיון, שמקורו במנהג סיני: לחתן את אדם ואביגיל. הרעיון קוסם לאריאל, והוא פועל לקידומו.

ביקורות

מבקר הקולנוע אורי קליין רואה בסרט סיפור של החמצה: "ההחמצה היא זאת של אריאל, שאין לו משפחה, אין לו ילדים, והעלילה משמשת לו מעין הליך פנימי – ממשי, מדומה וסימבולי בו בזמן – שדרכו הוא מתמודד עם תחושת החמצה זו."
יחסי בוליביה–ישראל

היסטוריה

ממשלת בוליביה הכירה רשמית במדינת ישראל בפברואר 1949 והיחסים נכונו רשמית ב-1950. הביקור הרשמי הראשון מטעם אחת שתי המדינות היה של שר הכספים הבוליביאני קואדרו סאנצ'ו שהגיע לארץ יחד עם נגיד הבנק המרכזי של בוליביה פאז אנטזאנה מאיסטנבול בהזמנת ממשלת ישראל. ב-1957 החליטה בוליביה להאמין את וולטר גוואיה-ארסה, שגרירה בפריז לציר בישראל. ב-29 בנובמבר באותה השנה הגיש גוואיה-ארסה את כתב האמנתו לנשיא מדינת ישראל יצחק בן-צבי, ובכך ישראל ובוליביה מיסדו את היחסים הדיפלומטיים ביניהן.
בתקופת הדיקטטורות הצבאיות (1982-1964) התקיימו קשרים הדוקים בין בוליביה לישראל. ישראל מכרה לבוליביה רובי עוזי, תחמושת ומטוסים, ובתמורה תמכה בוליביה בישראל בזירה הבינלאומית. באוגוסט 1964 ביקר בישראל מפקד הכוחות המזוינים של בוליביה, גנרל דון אלפרדו אזבגדו-קנדיד יחד עם מספר אנשי צבא בוליביאנים אחרים. ב-1972 נחתם הסכם בין שתי המדינות שהותיר לישראלים להיכנס לבוליביה ללא אשרת שהייה.
למדינת ישראל ולבוליביה היו יחסים דיפלומטיים מלאים, אולם בעקבות מבצע עופרת יצוקה החליטה בוליביה לנתקם. נשיא בוליביה אוו מוראלס מסר "בעקבות הפגיעה החמורה בחיי אדם, החליטה בוליביה לנתק את היחסים הדיפלומטיים עם ישראל". מוראלס נחשב כבן ברית של נשיא ונצואלה לשעבר, הוגו צ'אווס שגם החליט לנתק את יחסיה הדיפלומטים עם ישראל בעקבות המבצע. ב-2010 הייצוא הישראלי לבוליביה עמד על כ-6 מיליון דולר, והיבוא מבוליביה לישראל - כ-3 מיליון דולר.
ביולי 2014 הכריז אוו מוראלס נשיא בוליביה על ישראל כ"מדינת טרור" בעקבות פעילות צה"ל במבצע צוק איתן. עקב ההחלטה בוטל הפטור מוויזה שהיה נהוג בין המדינות, מאז הסכם שנחתם ביניהן ב-1972.
NGC 5195

היסטוריה

לגלקסיה בהירות מדרגה 9.55 והיא התגלתה ב-20 במרץ 1781 על ידי האסטרונום פייר מאשן, שדיווח עליה לחברו שארל מסיה. מסיה ציין את הגילוי בכתב ידו על גבי העותק האישי שלו של קטלוג מסיה והוסיף שרטוט של זוג הגלקסיות. ויליאם הרשל צפה בגלקסיה בשנת 1787 והוסיף אותה לרשימת הערפיליות שפרסם בשנת 1789 תחת הציון I.186. הוא תיאר אותה כבהירה למדי, די גדולה, עגולה או קצת מאורכת מתבהרת מאוד בהדרגה לכיוון מרכזה, כ-3 דקות קשת מצפון-מערב ל-M51. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן והכניס אותה לקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833 תחת הציון 1623 כשהיא מתוארת כבהירה, עגולה, מתבהרת בפתאומיות במרכזה ומהווה בת זוג של M51. הוא גם צירף שרטוט של הזוג. הוא הכניס את הגלקסיה גם לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים שפרסם בשנת 1864 תחת הציון GC 3574 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש, תחת הציון NGC 5195 כאשר היא מתוארת כבהירה, די קטנה, קצת מאורכת, מתבהרת בהדרגה לכיוון מרכזה וקשורה ל-M51.

תצפית

קל לזהות את הגלקסיה באמצעות טלסקופ חובבים כ-4.5 דקות קשת מצפון למרכז של גלקסיית המערבולת, כאשר שתיהן נמצאות כ-3.6 מעלות מדרום-מערב לכוכב הבולט אלקאיד. כ-5.8 מעלות מדרום-דרום-מערב לזוג נמצאת גלקסיית החמניה ואלו הן שלוש הגלקסיות הבהירות ביותר בקבוצת גלקסיות קטנה שנקראת קבוצת M51. כ-8.8 מעלות מצפון-צפון מערב להן נמצאת גלקסיית גלגל הרוח ששייכת לקבוצת M101, שייתכן שקבוצת M51 מהווה למעשה תת-קבוצה שלה.

תכונות

אורכה הזוויתי של NGC 5195 הוא כ-5.8 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של כ-40,000 שנות אור, כ-40% מהקוטר של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ-‎2-3×10¹⁰‎ מסות שמש, כרבע ממסתה של גלקסיית המערבולת ו-4%-5% ממסת שביל החלב, כאשר לפחות 80% ממסתה או קרוב ל-‎2×10¹⁰‎ מסות שמש, היא מסת הכוכבים שבגלקסיה. כך שהיא מכילה מעט גז ואבק או חומר אפל. בהתאם לכמות הנמוכה יחסית של גז חופשי, קצב היצירה של כוכבים חדשים בגלקסיה נמוך יחסית, כשביעית מסת שמש בשנה, לעומת קצב גדול פי 14 בגלקסיית המערבולת השכנה. ייתכן שהגלקסיה איבדה את הגז החופשי שלה כתוצאה ממעבר קרוב לגלקסיית המערבולת. אוכלוסיית הכוכבים של NGC 5195 היא זקנה יחסית וכ-80% מהם הם בני לפחות 10 מיליארד שנים והשאר בני כמיליארד שנים, מה שתואם את קצב היצירה הנמוך של כוכבים חדשים. הסיווג של הגלקסיה כגלקסיית עדשה מסוג SB0 אינו חד משמעי והיא לפעמים מסווגת כגלקסיית מוט ספירלית מסוג SB1 או כגלקסיה לא-סדורה מסוג I0. בשנת 1945 זוהתה בגלקסיה סופרנובה שהגיעה בשיאה לדרגת בהירות 14.
ורדון (דג)

אקולוגיה

את דגי הוורדון ניתן למצוא באזור פני המים ועד 3,000 מטר לעומק הים. לרוב הם חיים בקרקעית הים, לרוב על גבי סלעים, ומכאן שמם באנגלית - rockfish (דג הסלע). חלק ממיני הוורדון הם בעלי תוחלת חיים גבוהה במיוחד, ונמנים עם הדגים בעלי תוחלת החיים הגבוהה בעולם, כשידוע על כמה מהמינים שעברו את גיל 100 השנים, והפרט המבוגר ביותר שעליו ידוע הוא 205 שנה.
טרנספורמציית בוקס-מילר

טרנספורמציית בוקס-מילר או שיטת בוקס-מילר נוצרה בשנת 1958 על ידי ג'ורג' בוקס ומרווין מילר. שיטה זו היא שיטה ליצירת זוגות מספרים אקראיים בהתפלגות נורמלית ממספרים המתפלגים בהתפלגות אחידה רציפה.

שיטת בוקס-מולר

אם X,Y מתפלגים בצורה אחידה בקטע [0,1] אזי אם נגדיר  ו-, המשתנים U,V יתפלגו נורמלית עם תוחלת 0 ושונות 1.
כאשר:  ו-.

בעייתיות

שיטה זו דורשת שימוש בפונקציות טריגונומטריות וכן בשורש שאלו פעולות שלמחשב לוקח זמן רב לחשב ולכן שיטה זו איטית. בעקבות זאת, יצרו שיטות חדשות יעילות מעט יותר כמו שיטת מרסגליה וכן שיטות אשר האלגוריתם מסובך יותר אך הוא משתמש בפעולות בסיסיות בלבד שלא דורשות זמן חישוב רב כמו שיטת זיגורט.
ג'ון דייוויס (קצין)

ביוגרפיה

דייוויס נולד באורצ'רד פארק שבמדינת ניו יורק. למד לתואר ראשון בקולג' אלגייני שבפנסילבניה והצטרף לתוכנית הכשרת מפקדי המחלקות של חיל הנחתים. תחילה היה בתוכנית לקציני חי"ר אך בשנתו האחרונה בקולג' הועבר לתוכנית הכשרת קציני תעופה. 
סיים קורס טיס בספטמבר 1982 ושובץ בטייסת 203 להכשרה על מטוסי ‏AV-8A הרייר. שירת כטיס הרייר בטייסת 231, כמדריך טיסה בטייסת 203 וקצין מבצעים בטייסת 223. בשנים 1988–1991 שירת בחיל האוויר המלכותי במסגרת תוכנית חילופי קצינים, הוא עבר אימונים באנגליה והוצב בגוטרסלו שבגרמניה בטייסת 3 של חיל האוויר המלכותי. בשנים 1991–1994 שירת כמדריך בטייסת האימונים הראשונה של פיקוד האימונים וההדרכה של חיל הנחתים באריזונה. 
בשנים 1998–2000 פיקד על טייסת 223. במהלך מלחמת עיראק שירת כעוזר קצין אג"ם של כנף הנחתים השלישית. ב-2003 מונה לסגן מפקד טייסת האימונים הראשונה וב-2004 מונה למפקדה. במהלך שירותו בתפקיד זה הוצב בעיראק כמפקד גף בכנף הנחתים השלישית. בשנים 2006–2008 שירת כסגן מפקד המפקדה המשותפת ללוחמת רשת בפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית. ב-2008 מונה לעוזר הסגן לענייני תעופה במטה חיל הנחתים. 
ביולי 2010 מונה למפקד כנף הנחתים השנייה שהשתתפה במלחמת אפגניסטן. במאי 2012 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית. ביולי 2014 מונה לסגן מפקד לענייני תעופה במטה חיל הנחתים ושירת בתפקיד עד 2017. 
במהלך שירותו רשם למעלה מ-4,500 שעות טיסה על מטוסי AV-8A הרייר, נורת'רופ F-5, ו-F/A-18 הורנט. כמו כן שימש טייס משנה במגוון מסוקי חיל הנחתים ובמטוסי התדלוק של החיל. הוא עוטר במדליית השירות המצוין של המודיעין הלאומי, פעמיים בלגיון ההצטיינות, פעמיים במדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה ושלוש פעמים במדליית השירות הראוי לשבח.
דייוויס בעל תואר שני מאוניברסיטת חיל הנחתים ותואר שני במדיניות ציבורית בינלאומית מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס. הוא נשוי לקרול והם הורים לשני בנים שמשרתים גם הם בחיל הנחתים.
ארנסט סטפורד

ארנסט סטפורד (באנגלית: Ernest Robert Stafford;‏ 1896 - ?) היה קצין במשטרת המנדט בארץ ישראל בתקופת המנדט, שנטל חלק בניהול החקירה של פרשת רצח ארלוזורוב.

מהלך חייו

ארנסט רוברט סטפורד נולד בבריטניה בשנת 1896. הוא הגיע לארץ ישראל בראשית המנדט הבריטי ושירת בין השנים 1924 ל- 1931 כקצין בריטי בדרגת סגן-אלוף בלגיון הערבי, בתפקיד סגן מפקד הלגיון. בשנת 1931 הוצב הוצב סטפורד למשטרת המנדט. הוא שירת כסגן ניצב (באנגלית Assistant Superintendent) במשטרת יפו בין השנים 1931 ל- 1934. מחודש ינואר 1934 ועד לחודש מרץ 1936 היה מפקד משטרת תל אביב. סטפורד היה המחבר של "המדריך לערבית מדוברת" (Manual of colloquial Arabic) שהיה בשימוש שוטרי משטרת המנדט.
בשנת 1936 הועבר סטפורד מטעם משרד המושבות הבריטי למלא תפקיד של עוזר הנציב העליון. בעת מלחמת העולם השנייה מילא סטפורד תפקיד מנהל הצנזורה במחוז חיפה וכסגן מנהל מחלקת ההגירה בחיפה.
בשנת 1939 הופיע סטפורד כעד הגנה במשפטו של מקס זליגמן. זליגמן היה עורך-דין, שייצג רבים מחברי האצ"ל והלח"י בתקופת המנדט. הוא היה מקורב לאנשי צבא, משטרה וממשל בריטים שאף ייצג רבים מהם בבתי המשפט. באחת מפגישותיו עם מפקח המשטרה בריטי סיפר לו המפקח שקרא מכתב מוצפן ובו דיווח שאוניית מעפילים אמורה להוריד את נוסעיה באותו יום סמוך לחוף הרצליה. זליגמן העביר את המידע שנמצא חיוני ביותר לפעילים רוויזיוניסטים. הדבר נתגלה לבריטים והוא הועמד לדין באשמת סיוע להבאת אוניות מעפילים. משפטו נפתח ב-26 ביוני 1939. כעדי אופי להגנתו הזמין שני קצינים בריטים. אחד מהם היה מפקד הגזרה הדרומית של משטרת תל אביב, קצין בשם הרינגטון, שהעיד כי אינו זוכר אף מקרה בו ניסה זליגמן לנצל את ידידותו עם קצינים בריטים. האחר היה ארנסט סטפורד שהעיד כי הוא מכיר הייטב את זליגמן עוד משנת 1933 והוא ידידו האישי וביקר פעמים רבות בביתו ולפי מייטב ידיעתו לא ניצל זליגמן אף פעם את המגע שהיה לו עם קציני משטרה כדי להוציא מהם ידיעות איזה שהן בצורה בלתי הוגנת. בית המשפט מצא את זליגמן אשם אך דן אותו לעונש קל באופן יחסי של שישה חודשי מאסר עם 'יחס מיוחד' שמשמעותו חדר לחוד, רשות לקרוביו להביא לו מזון, פטור מעבודות הכלא ורשות לקרוא ספרים. בערעור קוצר עונשו לארבע חודשי מאסר.
ארנסט סטפורד מילא את תפקיד עוזר הנציב עד לסיום המנדט הבריטי בשנת 1948.
דחף (פסיכולוגיה)

דחף הוא צורך או רצון פנימי הקשה לשליטה לביצוע פעולה מסוימת.

חשיבות הדחף

הדחף הוא טבעי וחיוני למחשבה ולהתנהגות האנושית או להתנהגות בעלי חיים. בזכותו מכוון האורגניזם את התנהגותו במטרה לדאוג לצרכיו הבסיסיים, כגון אכילה, שינה והגנה מפני איומים.

שליטה על דחפים

שליטה עצמית כוללת את היכולת לשלוט על דחפים.
יכולת זו היא חלק מהתפקודים הניהוליים של האדם ומצריכה הפעלה של אינהיביציה. 
היכולת לשלוט בדחף וברצון לבצע פעולות אלו, היא מרכיב חשוב באישיות הנורמלית ובסוציאליזציה לחברה. דוגמה ליכולת כזו היא היכולת לדחיית סיפוקים, בה האדם מצליח לשלוט בדחף שלו להשיג דבר מה באופן מיידי, ויכול להמתין זמן מסוים עד להשגתו.
היכולת לשלוט על דחפים נחוצה לצורך השגת הקשב המתמשך הנחוץ ליצירת מצב הזרימה והתמדה בו.

קשיים בשליטה על דחפים

אימפולסיביות היא נטייה לפעול ללא מחשבת תחילה, ועל כך אדם אימפולסיבי מתקשה לשלוט בדחפיו.
כאשר הדחף הוא פתאומי, לא מותאם למצב ולסביבה, או חוזר ונשנה באופן שהאדם חווה כמטריד - מתחזק הקושי לבצע בקרה ושליטה על הדחף, ועלולות להיווצר הפרעות נפשיות, דוגמת הפרעה טורדנית-כפייתית, בה קיים צורך בלתי נשלט לבצע פעולות כפייתיות שוב ושוב.
קיימות מספר הפרעות נפשיות נוספות, המסווגות במדריכים הפסיכאטריים האבחוניים ICD ו-DSM כהפרעות שליטה בדחפים, בהן הפרעת התפרצות לסירוגין, קלפטומניה, הימור כפייתי וטריכוטילומניה.
למידה מבוססת משחק

למידה מבוססת משחק היא סוג למידה המשתמשת במשחק ככלי להעברת והטמעת התכנים הרצויים. באופן כללי, למידה מבוססת משחק מתוכננת לאזן בין הנושא או התוכן הנלמדים למשחקיות וליכולת של השחקן ליישם את הנושא בעולם האמיתי.

היסטוריה

משחקים שימשו ככלי למידה מזה זמן רב. באמצעות משחק השחמט אצילים בימי הביניים למדו אסטרטגיות מלחמה. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, מתנדבים מרוד איילנד שיחקו קריגספיל אמריקאי, שהומצא ב-1812 כאימון לקציני מלחמה פרוסים. בשנת 1837 הומצא על ידי פרידריך פרבל גן הילדים, שהתבסס על למידה דרך משחק.

תאוריה

שילוב של משחק בלמידה תורם למוטיבציה, להנאה ולעניין של הלומדים כמו גם של המלמדים. למידה דרך משחק נתפסת כיעילה מאחר שהיא מזמנת למידה טבעית, והמטרות הלימודיות מושגות בה בדרך עקיפה. חשוב לציין כי לאור האמור לעיל, קיים מתח מובנה בשימוש במשחק כאמצעי למידה לבין משחק שכל מטרתו היא ההנאה. מודעות למתח זה עשויה לשמור עלינו מפגיעה ברוח הקלילה, השמחה והמשוחררת של המשחק.

הפן הביולוגי

במהלך המשחק מייצר המוח מוליך עצבי (נוירוטרנסמיטר) בשם דופמין. הסיבה להיווצרות אותו דופמין נעוצה במוטיבציה, והרצון לשחק. אותה זרימת דופמין מעודדת יצירת קישורים בין תאי עצב, כלומר - מעודדת את תהליך הלמידה.
עידו בן-ארצי

ביוגרפיה

עידו בן-ארצי למד בתיכון עמית עמל בראשון לציון.
היה ספורטאי מצטיין בצה"ל ושירת ביחידת מיטב. במסגרת תפקידו פעל לקידום נוער בסיכון. נכון לשנת 2018, לומד לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב במדעי המוח. 
משחק בליגה הלאומית בקבוצת מועדון הפועל כפר סבא. היה שותף לזכיית קבוצת המועדון שלוש שנים ברציפות (בשנים 2013-2011) בליגה העילית לנוער. בשנת 2015 השיג דרגת אמן בינלאומי.
בין התלמידים אותם הוא מאמן: אלוף ישראל עד גיל 12 לשנת 2018, יהלי סוקולובסקי; ואת מיקה אינגל, אלופת ישראל עד גיל 10 לבנות לשנת 2018.
לבן-ארצי שני אחים, הוא רווק ומתגורר בראשון לציון.
מיריאן השני, מלך איבריה

מיריאן (גאורגית: მირიან) או מירוואן (მირვანი) השני, מלך איבריה (90-20 לפנה"ס לערך) היה מלך איבריה הקווקזית, משושלת פרנאווז, שמלך בין השנים 32 לפני הספירה - 23 לפני הספירה לערך.
מיריאן השני נולד בשנת 92 לפנה"ס. בהיותו בן שנה אחת בלבד נרצח אביו, פרנאדג'ום מלך איבריה, בידי חתנו, הנסיך הארמני, ארשק הראשון משושלת ארטאשס. ארשק השתלט על כס המלוכה בכוח ומלך בה שמונה שנים.
מיריאן הקטן הועבר לאימפריה הפרתית, וגדל בחצר המלכות שלה. בהיותו בגיל 60, חזר לארצו עם הצבא הפרתי והרג את המלך ברטום, נכדו של ארשק, בקרב, ומינה את עצמו למלך איבריה בשנת 32 לפנה"ס.
בשנת 23 לפני הספירה, ירש אותו בנו, ארשק השני. מיריאן עצמו מת בשנת 20 לפני הספירה.
גרהם הרמן

ביוגרפיה

נולד באיווה-סיטי, וגדל במאונט-ורנון, איווה. הוא למד בסנט-ג'ון קולג' באנאפוליס שבמרילנד, שם קיבל את תואר הבוגר. לאחר מכן המשיך את לימודי הפילוסופיה אצל אלפונסו לינגיס באוניברסיטת פנסילבניה, וסיים את תואר המוסמך ב-1991. סיים את הדוקטורט באוניברסיטת דה-פול ב-1999. ניהל טור הספורט בעיתון מקוון תוך כדי כתיבת הדוקטורט, ולדעתו סגנונו בכתיבה הפילוסופית ופוריותה השתפרו בעקבות כך. מאז 2000, הוא חבר במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה האמריקאית בקהיר.

מחשבה

מתוך פרשנות ל"ניתוח שימושי" (tool-analysis) של היידגר ב"הוויה וזמן", הרמן מתחיל לפתח את מה שהוא קורא לה "פילוסופיה מוכוונת דברים". מתוך שהוא מגדיר את הניתוח השימושי כשאלה מכריע בשביל הפילוסופיה של המאה ה-20, הרמן מוצא בהיידגר את שורשיה של המטאפיזיקה של הדברים, המוצאת תיאור והצדקה לקיומם האוטונומי של הדברים. אך גם בהיותו עובד בתוך גבולות הפנומנולוגיה, הוא מוצא כי ההיסטוריה הנרחבת שלה איננה מספקת, מכיוון שהיא מכפיפה את החיים העצמאיים של הדברים למגע האנושי איתם. בניגוד למסורת הקנטיאנית, הגישה מוכוונת-הדברים שלו רואה את החיים האמיתיים המוזנחים של האובייקטים כאדמה פורייה למטאפיזיקה שתקום לתחיה. מתוך הבלטה של המושגים כמו סובסטנציה והסיבה המזדמנת, הוא מצהיר על אוטונומיה מוחלטת של הדברים מדברים אחרים, ומנסה לרמוז לחייהם המחתרתיים האפלים ולהסתיר את תנועותיהם על ידי פעולה מטאפורית.
את לי לילה (אלבום)

האוסף

האוסף שיצא ב-1993 היה האוסף השני לאחר כל הלהיטים באנגלית שיצא ב-1984, והוא איגד בתוכו 17 שירים בעברית מ-8 אלבומי האולפן הראשונים של שערבי.
בין השירים היו להיטים רבים, ביניהם: גרסה עברית ל"פמלה" שכיכב בתקליטו הראשון (בעז (העטיפה האדומה)) בגרסה אנגלית, "הלוואי"  שכתב אהוד מנור והתמודד בתחרות הקדם-אירוויזיון של 1986, "לתת" שכתבה חמוטל בן זאב, "את לי לילה" שכתב שרעבי יחד עם יואל גוב ארי שזכה ל-14 גרסאות כיסוי, שהמוכרת בהן היא גרסתו של זוהר ארגוב, והשיר "ברית עולם" שנכתב על יד אהוד מנור, והולחן על יד מתי כספי. השיר בוצע בתחילה יחד עם כספי אך בהקלטת האלבום הוקלט כסולו.
כמו כן שולבו השירים "לשיר איתך" שהוקלט במיוחד ב-1987 עבור שושנה דמארי לאחר שנים בהן לא הופיעה והקליטה שירים, את השיר שכתב אהוד מנור, והלחין שרעבי ביצעו שרעבי ודמארי כדואט, "מי ידע שכך יהיה" שנכתב על ידי עוזי חיטמן ובוצע כשיר להעלאת מורל החיילים במלחמת יום הכיפורים והוקלט בהקלטת אולפן באלבומו השני של שרעבי (בעז (העטיפה הירוקה)), "אצלי הכל בסדר" שנכתב על ידי שמרית אור והוקלט ב-1983 יחד להקת ברוש, "חופשי ומאושר" שכתב דודו ברק והלחין שרעבי שזכה למספר רב של גרסאות כיסוי.
ספריית המדינה של וירטמברג

היסטוריה

הספרייה הוקמה ב-1765 על ידי קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג כספרייה ציבורית מרכזית של הדוכסות, בחסות הדוכס בעיר לודוויגסבורג. ב-1777 הועברה הספרייה לשטוטגרט. קרל אויגן עצמו התעניין באיסוף ספרים כמו גם מטבעות וחפצי אמנות ועסק באופן אישי בהגדלת האוסף ושיפורו עד מותו ב-1793. ב-1803, בעת כיבוש נפולאון, הועברו לספרייה ספריותיהם הגדולות של מוסדות דתיים כקתדרלות ומנזרים. ב-1820 הועברה הספרייה ל-Invalidenhaus (בית חולים צבאי לשעבר) ונקראה "הספרייה המלכותית" (Königliche Landesbibliothek). 
המבנה נהרס כמעט כליל בעת מלחמת העולם השנייה. חלק ניכר מאוצרות הספרייה ניצלו, אך כ-400,000 פריטים הושמדו בהפצצות הלילה שבין ה-12 ל-13 בדצמבר 1944, רובם ככולם הודפסו לאחר 1930. 
המבנה הנוכחי של הספרייה, בסגנון הברוטליזם, נחנך במיקומה ההיסטורי ב-1970.
סמל דומיניקה

סמל דומיניקה בצורתו הנוכחית אומץ ב-21 ביולי 1961. הוא מורכב ממספר חלקים בעלי משמעויות שונות למדינה קריבית זו.
המגן במרכז הסמל מחולק לארבעה חלקים כאשר בכל חלק מוצג אחד מהסמלים המאפיינים את המדינה: סירת הקאנו, עץ דקל, עץ בננות, וצפרדע הרים.
לצידי המגן נמצאים התוכים (Red-necked Amazon) ששומרים על הסמלים הלאומיים על המגן, ובראשו נמצא האריה השואג התומך בהגנה על המגן.
הכרזה בתחתית המגן מכילה את המשפט "אחרי אלוהים באה האדמה" (Après Bondie C'est La Ter) המהווה את המוטו הלאומי של דומיניקה.
המלכודת העדינה

עלילה

צ'ארלי רידר (פרנק סינטרה), סוכן שחקנים ממנהטן, הנהנה מחייו כרווק, כאשר מספר עלמות חמד הנמצאות סביבו ומארחות לו לחברה, מטפלות, מבשלות ומנקות עבורו.
חברו הטוב של צ'ארלי מאז ימי גן הילדים, ג'ו מגיע לבקרו. חייו של ג'ו נמצאים במצב הפוך לזה של צ'ארלי, הוא נשוי ועם ילד החיים באינדיאנפוליס. ג'ו מקנא בחייו החופשיים של צ'ארלי עם כל העלמות שסביבו. לעומתו צ'ארלי המביע את הערכתו לאורך חייו של ג'ו עם הנישואים היציבים.
באחד ממבחני הבד, פוגש צ'ארלי את השחקנית המתחילה ג'ולי ג'יליס (דבי ריינולדס). ג'ודי תכננה את חייה בצורה דקדקנית ואף קבעה לעצמה כי עד גיל 22 היא מתכוונת לפרוש מהמשחק, לאחר שתזכה להצלחה, להתחתן ולגדל ילדים, צ'ארלי המוקסם מדבריה ומגלה בה עניין. ג'וליה וצ'ארלי יוצאים כמה פעמים, וג'וליה מוצאת את זה כמספיק זמן ולהכריז כי היא לא תתחתן עמו כל עוד הוא לא יזנח את שאר חברותיו. צ'ארלי שלא אמר מילה לגבי נישואים ובאופן טבעי היה מעמיד אותה על מקומה, נחרד כל כך מדבריה עד שפשוט מתחיל להתאהב בה.
ג'ו, שבינתיים החל לצאת עם סילביה (סלסט הולם), אחת מאהובותיו הקודמות של צ'ארלי, מתחיל להתאהב בה. סילביה המתקרבת לגיל 33 ומאמינה כי צ'ארלי הוא תקוותה האחרונה להתחתן. היא מתרגשת כאשר צ'ארלי מציע לה נישואין, אך בבוקר למחרת מסיבת הארוסין שלהם, היא מגלה כי צ'ארלי הציע נישואין לג'ולי גם כן. ג'ו מתוודה בפני סילביה כי הוא אוהב אותה ומבקש ממנה להתחתן עמו. סילביה דוחה אותו, ומזכירה לו כי הוא אוהב את אשתו ובנו הנמצאים באינדיאנפוליס, ושהסיבה היחידה שהוא נמשך אליה היא בגלל שהיא דומה לאשתו את'ל. היא מסבירה לו כי נערות הופכות לנשים, כאשר הן מתחתנות והיא רוצה את אותו הדבר שיש לאת'ל איתו. בדרכה החוצה היא נתקלת בגבר זר, המכיר אותה מהתזמורת בה היא מנגנת ומבקש ממנה לצאת איתו לארוחת ערב.
הסרט מסתיים כאשר ג'ו חוזר אל אשתו ובנו. צ'ארלי משתתף בחתונה של סילביה וכאשר הוא רואה את ג'ולי הוא מתוודה בפניה כי הוא אוהב אותה. מאוחר יותר לאחר הטקס סילביה משליכה את זר הכלולות שלה לעברו של צ'ארלי שתופס אותו (מנהג המסמן כי הוא הבא להתחתן). צ'ארלי הרואה את ג'ולי זורק לעברה את הזר ובשעה שהיא תופסת אותו, הוא כורע ברך ומציע לה נישואין.