חשמל בשבת

שימוש בחשמל בשבת נתון למחלוקות הלכתיות רבות. דיון אחד נוגע להגדרת האיסור ההלכתי בהדלקה ובשימוש במכשירי חשמל בשבת. דיון אחר נוגע לגבי שימוש בחשמל המיוצר בפעולות המוגדרות כחילול שבת של עובדי חברת החשמל, בהיתר המבוסס על העובדה כי החשמל נצרך בין השאר לצורכי פיקוח נפש.

חידוש איסור מוליד

במסגרת דיונו של הרב יצחק שמעלקיש משנת 1895 בבחינת השימוש בטלפון בשבת הוא מחדש כי קיים בהפעלת כל מכשיר חשמלי איסור מדרבנן בשל "התעוררות כח החשמל" כתוצאה מה"עלעקטרישע פערבינדונג" (חיבור חשמלי). איסור זה נקרא לימים 'מוליד זרם'. איסור זה מהווה אנלוגיה מרחיבה לאיסור 'מוליד ריח', אחד מן האיסורים המופיעים במסכת ביצה כג. לפי איסור מוליד ריח אסור לבשם בגד בשבת בריח שאינו נמצא כבר בו. כבר בעבר הורחב איסור זה לתחומים אחרים כדוגמת יצירת האיסור לרסק ברד ושלג בשבת ולהפוך את המוצק לנוזל.
אף על פי שהיו שערערו על חידושו, ובהם גם חתנו, הרב נתן לוין, התקבל איסורו של הרב שמעלקיש באופן גורף. עד היום מהווה איסור זה את אחד הנימוקים המרכזיים לאיסור קטגורי על הפעלת מכשירים חשמליים בשבת.

שיטת ה"חזון איש"

הרב אברהם ישעיהו קרליץ, ה'חזון איש', חידש בשנת 1948 שכל סגירה של מעגל חשמלי בשבת אסורה משום מלאכת בונה ומלאכת מכה בפטיש. בהתכתבות שיזם הרב שלמה זלמן אוירבאך עם החזון איש מנמק האחרון את איסורו בשני טעמים - האחד, "הרכב הפרקים זה עם זה", קרי: חיבור שני חלקי המפסק יחדיו בזמן שאחד מהם מחובר למקור מתח; והשני, "דתיקון החוט עצמו ממות לחיים". החידוש הגדול שבשיטה זו עורר פולמוס נוקב בגדרי איסור בונה וסותר כך שחלק קיבלו אותה להלכה וחלק לא.
על אף שנהוג לראות בחזון איש את מחדש החידוש לגבי בונה וסותר בנוגע לחשמל בשבת וביום טוב, כבר הציע לפניו בשנת 1934 הרב אפרים זלמן הלוי סלוצקי לאסור את השימוש בחשמל בשבת וביום טוב מדין בונה וסותר. עם זאת, הרב סלוצקי ביטל אפשרות זאת, עם העלאתה, שכן גרס שאין בונה וסותר בכלים. דבריו של הרב סלוצקי התקבלו בהתעלמות כמעט מוחלטת, כך שבדיון ההלכתי המאוחר זוכה החזון איש לבכורה בעניין זה.

שיטת הרב שלמה זלמן אוירבך

הרב שלמה זלמן אוירבך מסביר שאסור להפעיל מכונה חשמלית בשבת, להעלות או להוריד את החוגה. הוא אוסר "להעלות את הכוח החשמלי על ידי הפעלת מנוף". כפי שכתב על מכונות במנחת שלמה, העלאת זרם חשמלי מגבירה את חום המתכת (המילולית, את אש של מתכת) שמפר את העקרון המקראי של מבעיר ("הדלקת אש") שאסור מן התורה: "ואף המגדיל בשבת אש של מתכת חשיב מבעיר." והוא אוסר לדחות את החוגות משום כיבוי, החלת חוק כיבוי אש בשבת, שהיא גם אחת מ-39 המלאכות / פעילויות האסורות בשבת.

שיטת הרב קוק

הרב אברהם יצחק הכהן קוק סבר שהחשמל נחשב כאש, ועל כן כל הפעלת מכשיר חשמלי בשבת כרוכה באיסור מלאכת מבעיר. עוד הסביר הרב קוק, שאין העיקר באש שתהיה נראית, אלא שיש בה "כח פעולה" להאיר, לחמם או להפעיל. עם זאת, יש שטענו שהרב קוק לא התכוון לטעון שכל פעולה חשמלית היא הבערת אש, ודבריו נאמרו רק על מכשיר שיש בו ניצוצות המוגדרים כאש, הגדרה המוסכמת על רוב הפוסקים. זוהי גם דעת הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל והרב עובדיה הדאיה.

שיטת הרב עוזיאל

הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל סבר גם שהפעלת מכשיר חשמלי בשבת שנוצרת בו תנועה סיבובית או אחרת יש בה משום מלאכת מכה בפטיש.

שיטת החולקים

חלק מחכמי דורם נחלקו על שיטותיהם המחמירות של הרב קוק והחזון איש, והם מגדירים את הפעלת המכשיר החשמלי כ'שימוש' ולא כ'יצירה'. לדעתם, אין בהפעלת מיכשור חשמלי ללא 'אש' שום איסור מדאורייתא, אלא איסור דרבנן משום עובדין דחול או משום נולד. וכך היא דעת הרב שלמה זלמן אוירבאך ובעל הציץ אליעזר. גם לשיטות אלה, הדלקת נורת להט או גוף חימום חשמלי אסורה מדאורייתא, משום שחוט הלהט או גוף החימום מתלהטים ובוערים, וזו מלאכת מבעיר. ואולם אפילו במקרה זה, קיימת שיטה נוספת של הרב גורן שאוחז בדעת מיעוט לפיה אין מלאכת מבעיר במתכת.
למעשה, לדעת אותם החולקים, לכתחילה חוששים לדעות הסוברות שהפעלת מכשיר חשמלי בשבת אסורה מדאורייתא, ובשעת הצורך, וכאשר יש סיבות נוספות להקל, סומכים על הסוברים שהפעלה חשמלית אסורה מדרבנן.

אמצעים טכנולוגיים

כיום קיימים בימינו כמה וכמה מינים וסוגים שונים של אמצעים ומכשירים הפועלים בעזרת חשמל בהם ניתן להשתמש בשבת בצורה אוטומטית, בהם מכשירים כמו מיחם, פלטת שבת ומעלית שבת. במכשירים אלה קיים מנגנון המאפשר שימוש בשבת ללא חשש חילול שבת.