חואניטו (כדורגלן)

קריירה מקצועית

חואניטו החל את דרכו בקבוצת הנוער המקומית של פואנחירולה מעיר הולדתו, וב-1972 עבר לקבוצת הנוער של אתלטיקו מדריד. במהלך שהותו בקבוצה סבל משבר בשוקה, ועל אף שהועלה לסגל הקבוצה הבוגרת בעונת 1972/1973, הוא מעולם לא לבש את מדי הקבוצה הבוגרת במשחק רשמי.
בעונת 1973/1974 יצא חואניטו בהשאלה כדי לשקם את הקריירה בבורגוס מליגת המשנה. הוא השתלב היטב בהרכב הקבוצה והצליח להינצל עמה מירידת ליגה. בסיום העונה הפכה העברתו לבורגוס לקבועה, ובעונת 1975/1976 סייע לקבוצתו לזכות באליפות ליגת המשנה ולהעפיל לליגה הבכירה. חואניטו המשיך בקבוצה לעונה רביעית, שהייתה הראשונה שלו כשחקן פעיל בליגה הראשונה. בעונה זו, עונת 1976/1977, סייע חואניטו לקבוצתו להינצל מירידה מהירה לליגת המשנה, כשכבש תשעה שערים ב-32 משחקי ליגה. הופעותיו הטובות באותה העונה זיכו אותו בפרס דון בלון לספרדי המצטיין באותה העונה.
לקראת עונת 1977/1978 עבר חואניטו לריאל מדריד. עד מהרה הפך חואניטו לשחקן הרכב משמעותי בקבוצה, ואת שלוש העונות הראשונות שלו בקבוצה סיים חואניטו עם שלוש אליפויות רצופות. עונת האליפות השלישית, עונת 1979/1980, הסתיימה בזכייה בדאבל המקומי, לאחר שריאל הביסה בגמר גביע המלך את קבוצת הבת שלה, קסטיליה, בתוצאה 6-1. חואניטו היה ממצטייניה של ריאל, כשכבש צמד במשחק - השער הראשון במשחק והשער שקבע את תוצאת המשחק. עונה אחר כך העפיל עם קבוצתו לגמר גביע אירופה לאלופות 1981, תוך שהוא כובש שלושה שערים במהלך הטורניר ופותח בהרכב גם במשחק הגמר עצמו מול ליברפול. על אף שהפגין יכולת טובה לאורך המשחק, לא הצליח חואניטו לסייע לקבוצתו שהפסידה 1-0 בסיום. באותה עונה קבע חואניטו את שיא הקריירה שלו לשערי ליגה בעונה אחת, עם 19 כיבושים.
בעונת 1981/1982 זכה עם קבוצתו בפעם השנייה בגביע הספרדי. בזכות הזכייה, התמודדה ריאל במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע עונה אחר כך. חואניטו כבש שלושה שערים במהלך הטורניר, ושער נוסף בפנדל במשחק הגמר מול אברדין, שקבע שוויון 1-1 לאחר 14 דקות. בסיום נוצחה ריאל 2-1 משער שנכבש שלוש דקות לסיום ההארכה. עונה אחר כך, על אף שקבוצתו סיימה במקום השני בלבד בליגה, זכה חואניטו בתואר מלך השערים של הליגה הספרדית עם 17 שערי ליגה.
החל מעונת 1984/1985 הצליחה ריאל בזירה האירופית, לאחר שזכתה בגביע אופ"א. עונה אחר כך שמרה על הגביע וזכתה גם באליפות ספרד, הרביעית בקריירה לחואניטו, תואר עליו שמרה גם עונה אחר כך. האליפות השנייה ברציפות, והחמישית של חואניטו בקבוצה, סימנה גם את סיום דרכו במועדון בתום עשר עונות. לזכותו 85 שערי ליגה ב-284 הופעות במדי ריאל מדריד.
לקראת עונת 1987/1988 עבר חואניטו למאלגה של המאמן לאסלו קובאלה. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון כבש חואניטו עשרה שערי ליגה ב-37 הופעות בליגת המשנה, וסייע לקבוצתו להעפיל מהמקום הראשון בחזרה לליגה הבכירה. הוא נותר במועדון עונה נוספת בליגה הבכירה, וסייע לקבוצתו להישאר בה עם חמישה שערים ב-34 הופעות. בסיום העונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35, והתמנה לתפקיד המנהל המקצועי של המועדון. 
במהלך בעונת 1990/1991 עזב את תפקידו במלאגה, וחזר לשחק בליגה השלישית במדי לוס בוליצ'ס, במדיה ערך חמש הופעות ליגה. בנובמבר 1991, במהלכה של עונת 1991/1992, התמנה לתפקיד מאמן מרידה מליגת המשנה.
עוד לפני תום אותה עונה, ב-2 באפריל 1992, עשה חואניטו את דרכו בחזרה ממשחק במסגרת גביע אופ"א בין קבוצתו לשעבר ריאל מדריד לבין טורינו. בדרכו חזרה למרידה היה מעורב חואניטו בתאונת דרכים ונהרג בגיל 37.

נבחרת ספרד

חואניטו החל את דרכו הבינלאומית בנבחרת האולימפית של ספרד לאולימפיאדת מונטריאול (1976), תחת המאמן לאסלו קובאלה. חואניטו פתח בהרכב בשני משחקיה של ספרד בטורניר, שהסתיימו בהפסדים ובהדחה בשלב הבתים.
מספר חודשים לאחר הטורניר זכה חואניטו להופעה ראשונה בנבחרת ספרד הבוגרת, תחת קובאלה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-10 באוקטובר 1976, כשהחליף את ויסנטה דל בוסקה בדקה ה-28 בניצחונה של ספרד 1-0 על יוגוסלביה, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978. כחצי שנה אחר כך, בהופעתו השנייה בנבחרת, כבש חואניטו את שער הבכורה שלו במדיה. היה זה במשחק ידידות ביתי מול הונגריה שהסתיים בשוויון 1-1.
חואניטו זומן על ידי קובאלה לסגל ספרד לקראת מונדיאל 1978 בארגנטינה. לאחר שלא שותף בהפסד 2-1 לאוסטריה במשחק הראשון, חזר חואניטו להרכב של קובאלה בצמד המשחקים הנותרים בשלב הבתים, בהם נפרדה ספרד בשוויון 0-0 מברזיל וגברה 1-0 על שוודיה. המאזן של ספרד הספיק למקום שלישי בלבד, והיא סיימה את דרכה בסיום שלב הבתים.
חואניטו כבש את שערה הראשון של ספרד במוקדמות יורו 1980, בניצחונה של ספרד 2-1 על יוגוסלביה. עם זאת, הוא לא חזר עוד לשחק בטורניר המוקדמות ולא שותף במשחקיה של ספרד במשך כשנה. יחד עם זאת, הוא חזר לסגל וזומן על ידי קובאלה לקראת יורו 1980 באיטליה. במשחק הראשון בטורניר, שהסתיים בשוויון 0-0 מול איטליה, עלה חואניטו מהספסל דקות ספורות בתוך המחצית השנייה. הוא שב להרכב הפותח בהפסד 2-1 לבלגיה, ופתח גם בהפסד 2-1 לאנגליה בו הוחלף במחצית המשחק. ספרד סיימה את שלב הבתים במקום האחרון בבית ולא המשיכה לשלב הבא.
ספרד אירחה את טורניר מונדיאל 1982, וחואניטו זומן לסגל הנבחרת לטורניר על ידי המאמן חוסה סנטמריה. במשחק הפתיחה מול הונדורס, שהסתיים בשוויון 1-1 מפתיע, פתח חואניטו בהרכב אך הוחלף במחצית. במשחק השני מול יוגוסלביה כבש חואניטו את מה שהיה לשערו האחרון בנבחרת, כשבדקה ה-14 של המשחק הבקיע בפנדל את שער השוויון של ספרד, בדרך לניצחון 2-1 בסיום. הוא שמר על מקומו בהרכב גם בהפסד 1-0 לצפון אירלנד. ספרד העפילה לשלב הבתים השני, ובמשחק הראשון נוצחה 2-1 על ידי גרמניה המערבית. חואניטו פתח בהרכב והוחלף במחצית, במה שהיה למשחקו הבינלאומי האחרון, לאחר שלא שותף בשוויון 0-0 מול אנגליה שסיים את דרכה של ספרד.
לאחר הטורניר סיים חואניטו את דרכו הבינלאומית. לזכותו 34 הופעות במדי נבחרת ספרד, ובהן כבש שמונה שערים.

"הרוח של חואניטו" ותקריות האלימות

חואניטו היה מסמלי התקופה של ריאל מדריד בשנות השמונים. לצד היכולת הטכנית הגבוהה שהפגין, אופיו של חואניטו השפיע רבות על הקבוצה באותן השנים. הוא התנהל באופן אמוציונלי במהלך משחקים, כשהוא מלהיב את חבריו לקבוצה ואת קהל האוהדים של הקבוצה, ייצג מסירות מוחלטת למועדון והיה אהוד מאוד על הקהל. הביטוי "הרוח של חואניטו" ליווה את סגנונה של ריאל מדריד במשך כעשור שלם.
"הרוח של חואניטו" באה לייצג את אופיה הבלתי מתפשר ואת יכולתה של הקבוצה לחזור מפיגור פעם אחר פעם. דוגמה ראשונה לכך הייתה ברבע גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1979/1980. ריאל הפסידה 2-0 לסלטיק בחוץ, אך חזרה מהפיגור באצטדיון סנטיאגו ברנבאו עם ניצחון 3-0. את שערה השלישי של הקבוצה כבש חואניטו. בעונת 1984/1985 זכתה ריאל בגביע אופ"א תוך שהיא ממחישה את "הרוח של חואניטו" שלב אחרי שלב. היא הפסידה 3-1 בקרואטיה לרייקה, אך חזרה עם ניצחון 3-0 בבית. לאחר הפסד 3-0 בבריסל לאנדרלכט, חזרה ריאל עם ניצחון מרשים של 6-1 בבית. בחצי הגמר שוב הייתה ריאל בדרך להדחה עם הפסד 2-0 לאינטר מילאנו בסן סירו, אך שוב הפכה את התוצאה בביתה עם ניצחון 3-0. עונה אחר כך, באותו המפעל, גברה בורוסיה מנשנגלדבאך 5-1 בבית על ריאל, אך בגומלין ניצחה ריאל 4-0 והמשיכה לזכייה שנייה ברצף. ברבע גמר גביע האלופות 1987, הפסידה ריאל 4-2 בחוץ מול הכוכב האדום בלגרד, אך ניצחה בבית 2-0 ועלתה לחצי הגמר.
בצד יכולותיו ככדורגלן וכמנהיג בקבוצה, התפרסם חואניטו גם בשל התקריות האלימות בהן היה מעורב. ב-30 בנובמבר 1977, במשחק חוץ מול יוגוסלביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1978, הוחלף חואניטו בדקה ה-71 של ההתמודדות. בעת ירידתו מהדשא, התגרה חואניטו בקהל המקומי בתנועות ידיים, כל זאת כשנבחרתו ביתרון 1-0. בתגובה, השליך הקהל חפצים לעברו של חואניטו, ובקבוק זכוכית פגע בראשו. הוא הורד מהמגרש באלונקה ונזקק לתפרים.
ב-1 בנובמבר 1978 הודחה ריאל מגביע אירופה על ידי גראסהופרס ציריך, לאחר שניצחה אותה 3-1 במשחק הראשון בבית אך הפסידה 2-0 בגומלין בחוץ. השער השני נכבש, ככל הנראה, מעמדת נבדל, מה שגרם לתרעומת גדולה בקרב שחקני ריאל. בתום המשחק, על פי דו"ח השופט אדולף פרוקופ מגרמניה המזרחית, תקף חואניטו את השופט ונגח בפניו. על אף ההכחשות מצד המועדון, נשפט חואניטו על ידי אופ"א להרחקה של שנתיים מהמפעלים האירופים, עונש שהומתק לאחר מכן ל-14 חודשים.
ההפסד בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול אברדין ב-1983 הובילה לשיאו של סכסוך בין חואניטו לחברו לקבוצה, אולי שטיליקה. במרץ 1986, כששטיליקה שיחק בנשאטל גזמאקס, נפגשו ריאל ונשאטל ברבע גמר גביע אופ"א. כבר בשניות הראשונות תיקל חואניטו את שטיליקה בחריפות, ולאורך המשחק הרבו השניים להתעמת פיזית. בדקה השבעים ירק חואניטו בפניו של שטיליקה, אירוע שנעלם מעיני השופט, ודקה אחר כך ניסה שטיליקה לבעוט בראשו של חואניטו, אך האחרון הצליח להתחמק והבעיטה פגעה בכתפו. זמן קצר אחר כך הוחלף חואניטו מחשש לאירועים אלימים נוספים.
אירוע אלים נוסף היה זה שסיים את דרכו של חואניטו בריאל מדריד. בחצי גמר גביע אירופה לאלופות ב-1987, פגשה ריאל את באיירן מינכן. לותר מתאוס הכשיל שחקן מריאל, וכשהאחרון קם, ניגש אליו ודחף אותו קלות, נפל מתאוס על הדשא. חואניטו, שכעס על האירוע, הגיע מאחור ודרך בעוצמה על גבו של מתאוס, ולאחר שצעק עליו הוסיף ודרך על פניו. הוא הורחק בכרטיס אדום ישיר ואף התנצל על האירוע לאחר מכן, אך אופ"א הענישה את חואניטו בחומרה והרחיקה אותו לחמש שנים ממפעליה האירופים. בעקבות ההרחקה הוחלט בריאל שלא להחזיק את חואניטו עבור משחקי הליגה בלבד, ובסיום אותה העונה סיים חואניטו את דרכו בת עשר השנים בקבוצה.