מג'יק (מודיעין)

בתקופת מלחמת העולם השנייה, מג'יק (באנגלית: Magic) היה כינוי שניתן על ידי האמריקאים למודיעין שהופק מפענוח תשדורות שהוצפנו על ידי מכונת PURPLE, שהייתה בשימוש משרד החוץ היפני.

מידע שעבר בתעבורת ה PURPLE

יפן השתמשה במכונת PURPLE כבר ב-1939. אולם, מנתחי צופן אמריקאים ובריטים פענחו חלק מההודעות הרבה לפני המתקפה על פרל הארבור. מפענחי צופן אמריקאים, פענחו ותרגמו הודעה בת 14 חלקים, שהכריזה על ניתוק היחסים עם ארצות הברית, בשעה 1 אחר הצהריים לפי שעון וושינגטון, ב-7 בדצמבר 1941, עוד טרם השגרירות היפנית הספיקה לעשות זאת. קשיים שהתעוררו בשגרירות היו הסיבה העיקרית לכך שההודעה הגיעה באיחור.
ארצות הברית לא מצאה כל רמז בחומר המודיעיני אודות ההתקפה הממשמשת ובאה בפרל הארבור. הסיבה לכך הייתה זהירות היפנים שלא לדון בהתקפה המתוכננת על גבי ערוצי התקשורת של משרד החוץ. למעשה, למשרד החוץ היפני לא היה כלל מידע מפורט אודות ההתקפה שבדרך. ה PURPLE פשוט נתפס בעיני הצבא, הלאומני יותר, כלא מספיק אמין. גישה אמריקאית לתעבורת תקשורת דיפלומטית יפנית פרטית (אפילו לתעבורה הסודית ביותר) הייתה פחות שימושית משהייתה עשויה להיות משום שהמדיניות ביפן שלפני המלחמה הוכתבה בעיקר על ידי ארגוני צבא (למשל בסין ובמנצ'וריה) ולא על ידי משרד החוץ היפני. משרד החוץ עצמו מנע במתכוון מהשגרירויות ומהקונסוליות שלו, מידע שכן היה ברשותו. לכן היכולת לקרוא שדרים של PURPLE העלתה חרס בכל הנוגע לכוונות הצבאיות של יפן.

הטיפול במג'יק לפני ההתקפה על פרל הארבור

המידע הדיפלומטי שעלה מהחומר המודיעיני היה בעל ערך מוגבל עבור ארצות הברית בשל דפוס ההפצה שרווח בממשל האמריקאי. חומר המודיעין הופץ באופן שמקבלי החלטות רבים שבדיעבד היו צריכים לקבל נגישות אליו לא הורשו לעיין בו. אנשים שהחומר כן הגיע אליהם (לפחות כך היה לפני ההתקפה על פרל הארבור) ראו כל הודעה רק ברפרוף שכן שליח עמד הכן לקחת את ההודעה חזרה. כל הודעה נקראה בנפרד מהודעות אחרות ולא הותרו שכפולים או סיכומים בכתב של החומר. לפני ההתקפה על פרל הארבור, הייתה לבעלי הנגישות לחומר גישה רק לאותם פיענוחים שהוגדרו כבעלי חשיבות על ידי קציני הצבא או הצי. ברם, היכולת לעיין בהודעות ה PURPLE העניקה לבעלות הברית יתרון מכריע במלחמה. מקרה מפורסם הממחיש זאת קשור בשגריר היפני בגרמניה. השגריר נהג לשלוח דיווחים שוטפים ומפורטים, שהוצפנו באמצעות מכונת ה PURPLE, לטוקיו. הדיווחים כללו מידע בנוגע לשיחות אישיות שהשגריר קיים עם היטלר וכן בנוגע לביצורי הגרמנים בחופים אליהם היו עתידים לפלוש בעלות הברית ביום הפלישה D-Day.

פרסום השדרים

כמה מהשדרים שיורטו ופוענחו פורסמו לציבור בשנת 1978 על ידי ממשלת ארצות הברית (The Magic Background of Pearl Harbor:, Government Printing Office, 8 volumes).
לדוגמה:
מאת : טוקיו (מאטסוקה) 
אל : וושינגטון (קושהי)
(1) הקימו גוף מודיעין בשגרירות אשר ישמור על קשר עם גופי מודיעין פרטיים וחצי רשמיים ( ראו הודעה #591 לוושינגטון וכן הודעה #742 מניו יורק לטוקיו מסדרת ההודעות של שנה שעברה).
בנוגע לכך, אנו עורכים דיונים עם הגורמים השונים המעורבים בנושא כרגע.
(2) מוקד החקירה שלנו יהיה לקבוע את העוצמה של ארצות הברית. לחקירה יהיו 3 היבטים: היבט פוליטי, היבט כלכלי וצבאי. יש להחליט על אופן פעולה.
(3) יש לבדוק מהם אותם אנשים וארגונים אשר מתנגדים בגלוי או בחשאי להשתתפות במלחמה.
(4) יש לבצע חקירות לגבי תנועות קומוניסטיות, תנועות אנטישמיות, תנועות השחורים וכן לגבי ארגוני עובדים.
(5)יש לנצל אזרחים אמריקניים בעלי מוצא זר (לא יפני), קומוניסטים, שחורים, חברי ארגון העובדים וכן אנטישמים על מנת לבצע את החקירה המתוארת לעיל על הצד הטוב ביותר. לאנשים הללו צריכה להיות גישה למוסדות ממשלתיים, (מעבדות?),ארגונים ממשלתיים שונים, מפעלים וכן מתקני תעבורה.
(6)שימוש בתושבי אמריקה היפניים. (יש לנהוג בזהירות מרבית בעת ביצוע שלב זה שכן טעות קטנה עלולה להביא לרדיפת היפנים בארצות הברית).
(7)במקרה של השתתפות אמריקנית במלחמה, יש להעביר את המודיעין שלנו למקסיקו ולהפוך מדינה זו למרכז העצבים של רשת המודיעין שלנו. לכן, כשלב הכנה לקראת התפתחות שכזו, יש להקים תשתית לצורך קו מודיעין ארצות הברית-מקסיקו. רשת זו שתכסה גם את ברזיל, ארגנטינה, צ'ילה ופרו.
(8) עלינו לשתף פעולה עם גורמי מודיעין גרמניים ואיטלקיים בארצות הברית. שלב זה אושר בשיחות שנערכו בטוקיו עם הגרמנים והאטלקים.
אנא השיגו את הפרטים מהמזכיר טרסאקי כאשר הוא יחל את תפקידו שם.
אנא שלחו עותקים לאותם משרדים אשר לא היו ברשימת התפוצה של מספר 43.
— שדר מיורט מטוקיו לוושינגטון #44 - 30 בינואר 1941

שדרים מיורטים מקונסוליות יפניות בארצות הברית אל טוקיו

בהמשך שנת 1941, חלק מההודעות בין טוקיו לבין השגרירויות והקונסוליות שלה יורטו. 
בתגובה להוראות שניתנו להסב את כובד המשקל ממאמצי תעמולה לריגול, דיווחו הקונסוליות היפניות את המידע שלהן באמצעות ערוצים דיפלומטיים או לעיתים אם הזמן דחק, באמצעות הודעות מקודדות. הדבר סיפק עבור הנשיא האמריקאי ויועציו הבכירים רמזים חיוניים לגבי מידת ההתקדמות של היפנים.
ירוטים שבוצעו במאי 1941 לשדרים שמקורם בקונסוליות בלוס אנג'לס ובסיאטל מראים שהיפנים דיווחו על הצלחות בהשגת מידע ושיתוף פעולה מיפנים אמריקנים ומגורמים נוספים.

צפנים יפנים נוספים

למעשה, PURPLE, היה אשנב שאפשר הצצה טקטית מוגבלת לתוכניות ולמדיניות של היפנים. המגבלה נבעה מאופיה יוצא הדופן של מדיניות קבלת ההחלטות היפנית לפני המלחמה. בשלב מוקדם, נפתח צוהר טקטי איכותי יותר, שאפשר הצצה לקידוד של הצי. הכינוי שניתן לקידוד על ידי מפענחי צופן של הצי האמריקני היה JN-25.
פענוח הגרסה שהייתה בשימוש בתקופה שלאחר ה-7 בדצמבר 1941, ספק מידע מקיף שאפשר לארצות הברית להשיג ניצחונות ימיים בקרב ים האלמוגים ובקרב מידוויי. בנוסף תרם הפענוח לחיסול מוצלח של רוב הכח האווירי של הצי היפני ולעצירת התקדמות היפנים דרומה. מאוחר יותר, תעבורת JN-25 מפוענחת גם סיפקה לוחות זמנים ונתיבים של המטוס שבו היה אמור גנרל איסורוקו יממוטו לטוס במהלך סיור פיקוח בדרום מערב האוקיינוס השקט. כך נפתח חלון הזדמנויות, לחיל האוויר של צבא ארצות הברית, לחסל את הקצין אשר תכנן את המתקפה על פרל הארבור. מאוחר יותר, גישה להודעות מפוענחות של הצבא היפני, סייעה לתכנן את המשך המערכה לעבר הפיליפינים ואף מעבר להם.
עיתון השיקגו טריביון פרסם מיד לאחר קרב מידווי סדרה של תחקירים בהם נטען, שהניצחון האמריקאי הושג בעיקר בזכות העובדה שהאמריקאים שברו את הצפנים היפניים (שמות הצפנים לא נחשפו). למזלם של האמריקאים, היפנים וידידיהם לא נתנו דעתם לכיסוי העיתונאי שאף התרחב לעיתונים אחרים בארצות הברית. באותה מידה הם גם לא נתנו דעתם להכרזות שניתנו על במת הקונגרס האמריקאי. זו הסיבה שהצפנים היפניים לא עברו כל שינוי או שיפור.

תחקור לאחר המלחמה

היכולת לפענח את תעבורת ההודעות היפניות בכלל ושל PURPLE בפרט, הייתה נושא לשימועים בקונגרס לאחר מלחמת העולם השנייה. היה ניסיון להבין מי, אם בכלל, אשם במחדל המתקפה על פרל הארבור. במהלך השימועים למדו היפנים לראשונה שמכונת ההצפנה PURPLE נפרצה. זמן מה לאחר המלחמה, המשיכו היפנים להשתמש במכונה בעידוד הכיבוש האמריקאי. בלבול רב שרר בנוגע למידת הידיעה שהייתה בוושינגטון או בהוואי. היו שסברו ש"מישהו בוושינגטון" ידע אודות ההתקפה הממשמשת והכישלון להתריע בפני הוואי היה בוודאי מכוון.
ברם, PURPLE שימש לתקשורת דיפלומטית, לא צבאית. ניתן היה רק למצוא רמזים ב- PURPLE לגבי פעולה צבאית יפנית עתידית. בנוסף, הצופן שהיה בשימוש הצי היפני, JN-25, לא נשבר טרם ההתקפה על פרל הארבור. ידוע גם שצופן זה הוחלף על ידי היפנים ממש לפני ההתקפה מטעמי זהירות.

טענה שהרוסים פענחו את PURPLE

הספר "חרב ומגן" שנכתב על ידי ההיסטוריון כריסטופר אנדרו ומבוסס על ארכיון מיטרוחין שהוברח מחוץ לרוסיה בתחילת שנות ה-90 על ידי איש הארכיון של הק.ג.ב. ואסילי מיטרוחין, מעלה טענה שהרוסים שברו באופן עצמאי את צופן ה PURPLE היפני וכן את צופן RED. הספר מעלה טענה שהחלטת סטלין להסיט חיילים מאסיה המזרחית לעבר מוסקבה לצורך מתקפת הנגד בדצמבר 1941, נבעה מפענוחי הודעות PURPLE שמהן עלה מידע מהימן לפיו היפנים לא יתקיפו את הרוסים.