צ'ארלס דוז

חייו

דוז נולד במריאטה שבאוהיו לרופוס דוז ולמרי לבית גייטס. אביו היה בעל דרגה גבוהה בצבא האמריקני ולחם במלחמת האזרחים האמריקנית, וסב סבו היה איש הצבא ויליאם דוז. הוא סיים את לימודיו במריאטה קולג' ב-1884 ובשנת 1886 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים סינסינטי. דוז החל לעסוק בעריכת דין בלינקולן שבנברסקה (1887 - 1894). לאחר מכן הוא פנה לעסקים והיה בעל עניין במספר מפעלים בתעשיית הגז, בין היתר כנשיאן של החברות "Lacrosse Light" בוויסקונסין ו"Northwestern Gas Light and Coke" באילינוי.
בשנת 1896 התבקש דוז על ידי המפלגה הרפובליקנית לעמוד בראש המטה באילינוי של ויליאם מקינלי לנשיאות ארצות הברית. לאחר בחירתו של מקינלי הוא מונה ב-1898 לתפקיד המפקח על הבנקים של ארצות הברית. בתקופתו בתפקיד, בשנים 1898 - 1901, הוטמעו צעדים למניעת מקרים דומים לשפל הכלכלי של 1893. הוא פרש מתפקידו ב-1901 על מנת להתמודד ולשמש נציג אילינוי בסנאט של ארצות הברית. ההתנקשות בחייו של הנשיא מקינלי הביאה במידה רבה להפסדו, לאחר שהנשיא תאודור רוזוולט הביע תמיכה במועמד אחר. דוז פרש לעסקים פרטיים ועד 1921 היה הנשיא המייסד של "Central Trust Company" באילינוי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת דוז באירופה מטעם הצבא האמריקני, כשהוא מתקדם מדרגת מייג'ור לדרגת בריגדיר גנרל. בין תפקידיו בצבא: הממונה על רכש מזון; חבר הוועדה לפירוק יחידות צבאיות מטעם משרד המלחמה. בשנת 1919 התפטר מהצבא וחזר לעסקיו, עד למינויו ב-1921 לשמש כמנהל הראשון של הלשכה הממונה על מנהל ותקציב הממשל (כיום משרד הניהול והתקציב). הוא שימש בתפקיד במשך שנה ולאחר מכן מונה לוועידה לדיון בפיצויים לבעלות הברית במלחמה (1923). הוועדה שבראשה עמד והגתה את תוכנית דוז לשיקום כלכלת גרמניה זיכתה אותו בפרס נובל לשלום לשנת 1925, במשותף עם הוגה הסכמי לוקרנו אוסטן צ'מברלין. למעשה, תוכניתו לא הביאה לתוצאות והוחלפה באחרת.
בשנת 1924 נבחר קלווין קולידג' למועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות. לאחר ששניים ממועמדיו לתפקיד סגן הנשיא, פרנק לואדן וויליאם בורה, סירבו לקבל את המועמדות, הסכים קולידג' להצעת ועידת המפלגה ובחר בדוז. כהונתם נמשכה בין השנים 1925 - 1929, אך יחסיהם היו מעורערים לאורך מרבית התקופה. דוז הודיע לקולידג' כי הוא לא ישתתף בישיבות הקבינט ובמהלך השבעתו לנשיא הסנאט האפיל נאומו על נאום הנשיא. דוז הביע בנאומו מורת רוח מהליכי העבודה של הסנאט ולמרות זאת לא נעשו מטעמו צעדים לחיזוק יחסיו עם הסנאט ולשמש איש קשר בין הבית הלבן לבין הקונגרס. מועמדו של קולידג' לתפקיד התובע הכללי, צ'ארלס וורן, לא אושר על ידי הסנאט. מנגד, מאמציו של דוז הביאו לאישור החוק לשיקום המשקים החקלאיים ולאחר מכן הטיל קולידג' וטו על החוק.
המועמד לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית הרברט הובר בחר שלא להציע לדוז להמשיך בתפקידו תחתיו. לאחר בחירתו הוא מינה את דוז לשגריר ארצות הברית בבריטניה. דוז כיהן בתפקיד זה בין 1929 ל-1932, ובמהלך שנים אלה הוא נענה לבקשת הנשיא הובר ועמד מספר חודשים בראש חברה ממשלתית לשיקום הכלכלה בעקבות השפל הכלכלי הגדול. הוא התפטר מהחברה בעקבות היותו חבר דירקטוריון במספר בנקים ורצונו להקדיש את זמנו לשיקומם. בשובו לארצות הברית התמנה דוז ליו"ר הבנק "City National Bank and Trust" והוא עמד בראשו עד לפטירתו, ב-1951.
דוז עסק בזמנו הפרטי בנגינה על פסנתר והיה מלחין שיצירתו המוכרת ביותר היא "Melody in A Major" משנת 1912. שלושה מאחיו של דוז מילאו תפקידים ציבוריים שונים, בהם חבר בית הנבחרים של ארצות הברית בימן דוז והמפקח על הבנקים הנרי דוז. בנו של דוז, רופוס, מת בטביעה בשנת 1912. מנישואיו לקארו בליימר, בשנת 1889, היה דוז אב לשניים ואימץ שני ילדים נוספים.
דוז נפטר בשנת 1951 באוונסטון שבאילינוי.