google/wiki40b huggingface dataset:
הענק וגנו

סיפור המעשייה

במרכז הסיפור ענק ולו גן יפיפה שבו פורחים פרחים ריחניים ומלבלבים 12 עצי אפרסק. ילדי הסביבה נוהגים לפקוד את הגן ולשחק בו בכל יום אחר הצהריים, אחרי שהם חוזרים מבית הספר. כך עד שהענק חוזר לביתו, ממנו נעדר במשך שבע שנים, עת שביקר את חברו העוג מקורנוול. כשהענק חוזר אל טירתו ורואה את הילדים משחקים בגנו, הוא צועק עליהם "מה אתם עושים כאן?", והילדים בורחים בבהלה. תוך כך הוא מחליט לבנות חומה כדי למנוע את כניסתם, ותולה שלט המציין כי מסיגי גבול יענשו.
במהלך החורף הענק מחכה לבואו של האביב אל הגן, אך גם לאחר שהוא מגיע בשאר חלקי הארץ, בגנו של הענק שורר חורף והגן נשאר מכוסה בשלג במשך זמן רב.
בוקר אחד הענק מתעורר מציוץ ציפורים ומגלה שהאביב חזר אל הגן. הוא רואה שהילדים נכנסו אל הגן דרך פתח בחומה שבנה, ועל כל עץ יושב ילד, והעצים מלבלבים. רק בפינה המרוחקת ביותר בגן נותר שלג, והוא מבחין בילד קטן שבוכה כי הוא אינו מצליח לטפס על העץ, למרות שהעץ מתכופף ומושיט את ענפיו אליו. לבו של הענק מתרכך והוא מבין כי היה אנוכי, והוא מחליט לעזור לילד לטפס על העץ ולהוריד את החומה שבנה, אך כשהוא יוצא מביתו הילדים רואים אותו ובורחים בבהלה, ובגן שורר שוב החורף. רק הילד הקטן שעיניו היו מלאות בדמעות לא הבחין בו והענק מרים אותו ומניח אותו על העץ שהחל ישר ללבלב. הילד מושיט את ידיו ומחבק את הענק ונותן לו נשיקה. והילדים שראו כי הענק אינו רשע, רצים חזרה אל הגן ואיתם חוזר האביב. הענק מכריז כי מעתה הגן הוא שלהם ושובר את החומה. 
הילדים המשיכו לשחק בגן מדי יום, אך הילד הקטן לא חזר, והילדים האחרים אמרו שהוא נעלם, והענק היה שבור לב. יום אחד, לאחר שנים רבות, כשהענק כבר היה זקן ותשוש, הוא התעורר באחד מימי החורף וראה בגינה עץ לבן מלבלב בפירות כסופים ומתחתיו הילד הקטן שאהב. הוא יצא מהטירה וראה את הילד, אך כשהגיע אליו התמלא בזעם כי על כפות ידיו ורגליו היו סימנים של מסמרים (סטיגמטה). הענק שאל את הילד מי העז לפגוע בו, אך הילד ציין כי אלה פצעי אהבה, ואמר לענק כי מכיוון שהוא נתן לו לשחק בגנו, הוא מזמין אותו לשחק בגנו שלו בגן עדן. כשהילדים הגיעו לשחק באותו אחר הצהריים הם מצאו את הענק שוכב בגן ומכוסה בפרחים לבנים.

עיבודים

הסיפור עובד בשפות שונות לבימות שונות, בשנת 1933–1934 הכנר והמלחין ההונגרי ינה הובאי עיבד את הסיפור לאופרה בשפה ההונגרית.
בשנת 1972 הסיפור עובד לסרט מצויר שהיה מועמד לפרס אוסקר.

עיבוד לעברית

הסיפור זכה לגרסאות שונות בעברית. אזכור הסטיגמטה, המכוון אל דמותו של ישו הצלוב, אינו מופיע בחלק מהתרגומים בעברית, שבחרו לסיים את הסיפור בדרכים אחרות. יעקב אורלנד (1947) בחר להיצמד לסיפור המקורי, אך מתרגמים אחרים בחרו לשנותו, בהם מ. בן-אליעזר (1924), שבחר לספר על ילד שעיניו נוצצות ככוכבי השמים ומגיע מ"עולם האמת", ואין בו אזכור לפצעי ישו. ז. אריאל (1946) מסיים את הסיפור בילד שאומר כי הוא הלך לענקים רעים אחרים שסוגרים את גניהם מפני ילדים, והוא חזר אליו ועתה הוא מזמין אותו אל גנו - גן עדן. אוריאל אופק בחר לעבד בשנת 1989 את הסיפור כך שעל כפות ידיו של הילד מופיעות טביעות של שתי ציפורניים.
הארמייה ה-25 (ורמאכט)

היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-10 בנובמבר 1944, וכמפקדה מונה פרידריך כריסטיאנסן. הארמייה הוצבה בהולנד, ונועדה להגן לאורך המאס מארנהם עד הים הצפוני. הארמייה פעלה כחלק מהOB Nordwest, ולאחר מכן כחלק מקבוצת ארמיות H, ולחמה בעיקר כנגד הארמייה הקנדית הראשונה. ב-4 במאי 1945 נכנעו כוחות הארמייה לקבוצת הארמיות ה-21 הבריטית, כחלק מהכניעה ללא תנאי של הכוחות הגרמניים בהולנד, בצפון-מערב גרמניה ובדנמרק.
כביש 3835

כביש 3835 הוא כביש רוחב מקומי באורך של 5 ק"מ במועצה האזורית מטה יהודה שבמחוז ירושלים שבמדינת ישראל.

הכביש

הכביש מסתעף מכביש 38 בכניסה הראשית לבית שמש, חוצה את נחל שורק בואכה קיבוץ צרעה ועד למנזר דיר ראפאת.
הכביש מקשר לאזור התעשייה של הקיבוץ (המובחן מפארק צרעה ומאזור תעשייה הרטוב הסמוך), יקב טפרברג 1870, מכון גבעת שמש לגמילת נערים מסמים ויקב מוני.
הכביש ממוקם בעמק שורק, עובר בין מטעים ושדות וכן מעל אפיק נחל שורק ומסילת הרכבת המחברת בין בית שמש לירושלים, וניתן להגיע ממנו למכון טיהור שפכים של האזור.
הגשר הנוכחי מעל לנחל סורק הוקם בשנת 1993. הגשר שקדם לו היה נסגר מספר פעמים בשנה בשל הצפה בעת גשמים עזים.
בשנת 2017, כחלק משיפוץ המקטע הצפוני של כביש 38, הוזזה, צומת המפגש בין כביש 3835 לכביש 38, רומזרה וחוברה עם הכניסה לבית שמש. כמו כן הוקם גשר מעל מסילת הרכבת. על פי התוכנית, אמור לקום בעתיד מחלף תחת הצומת.
מהכביש ניתן להיכנס לדרך הפסלים שביער הנשיא (יער צרעה).
אילמות סלקטיבית

היסטוריה

תופעה זו אובחנה בשנת 1877 על ידי פסיכיאטר גרמני, אך תוארה לראשונה בספרות המקצועית בשנת 1943, ולא נחקרה באופן שיטתי עד לשנת 1990. תופעה זו נקראה בעבר אילמות אלקטיבית (elective mutism) - אילמות מתוך בחירה, בגלל שנחשבה לאילמות רצונית; כיום ידוע שילדים הסובלים מאילמות זו אינם נמנעים מהדיבור בשל חוסר רצון אלא בגלל חוסר יכולת נפשית ולכן השם שונה ל"אילמות סלקטיבית" - אילמות בררנית.

איבחון

לפי ה DSM 5האילמות הסלקטיבית כוללת את המאפיינים הבאים:
א. כישלון מתמשך בדיבור במצבים ספציפיים במקומות בהם יש ציפייה גבוהה מהאדם (למשל בית ספר, מוסד השכלה גבוהה וכדומה) וזאת למרות שהאדם יכול לדבר במצבים ומקומות אחרים. 
ב. ההפרעה מפריעה לתפקוד התעסוקתי והלימודי ופוגעת בהשגיות, או מפריעה לתקשורת החברתית.
ג. משך ההפרעה הוא לפחות חודש אחד (זמן זה אינו מוגבל לחודש הראשון בבית הספר).
ד. הכשל בדיבור אינו מיוחס להיעדר ידע, או יכולת להתבטא בנוחות בשפה הדרושה בסיטואציות חברתיות.
ה. ההפרעה אינה ניתנת להסבר טוב יותר על ידי הפרעות תקשורת כמו פגיעה בשטף הדיבור. כמו כן ההפרעה אינה תוצאה של אוטיזם, סכיזופרניה או הפרעה פסיכוטית אחרת.

שכיחות ואפידמיולוגיה

אילמות סלקטיבית היא תופעה נדירה יחסית ולא נכללה בסקרים אפידמיולוגיים שנערכו באוכלוסיות שונות בשנים עברו. השכיחות המוערכת היא בין 0.03% ל 1%. השכיחות שווה ככל הנראה בין בנים ובנות.

גורמי סיכון פרוגנוסטיים

אישיותיים: הגורמים האישיותיים לא ידועים מספיק. נראה שעכבות חברתיות משחקות תפקיד בהתפתחות ההפרעה. כמו כן ייתכן שתכונות כמו ביישנות. כמו כן ייתכן שכישורי שפה גם הם ממלאים תפקיד מסוים בהתפתחות ההפרעה. 
סביבתיים: עכבות חברתיות של הורים יכולות לתרום להתפתחות ההפרעה. הורים לילדים עם אילמות סלקטיבית תוארו כהורים מגוננים מאד וככאלה המנסים כל הזמן לשלוט בהתנהגות הילד. זאת בהשוואה להורים עם ילדים ללא אילמות סלקטיבית. 
גנטיים ופיזיולגויים: כיוון שיש מידה רבה של חפיפה בין תסמיני חרדה חברתית ובין תסמיני אילמות סלקטיבית, ההנחה המקובלת היא שיש לשתי ההפרעות מאפיינים גנטיים משותפים.

גורמים תלויי תרבות

ילדים שהיגרו מתרבות אחת לאחרת, ומסרבים להשתמש בשפה החדשה, לא יקבלו בדרך כלל אבחנה של אילמות סלקטיבית, אלא אם האילמות נמשכת גם זמן רב אחרי ההגירה.

מהלך ההפרעה

ההפרעה מופיעה בדרך כלל לפני גיל 5, אך לעיתים קרובות היא אינה זוכה לתשומת לב לפני שהילד מגיע לגיל המעבר לבית הספר. בגיל זה יש גידול באינטראקציות החברתיות וכן נדרשים כישורים חדשים כמו קריאה בקול רם וכדומה. הימשכות ההפרעה משתנה, ויש מי שההפרעה חולפת אצלם ללא טיפול. המשך ההפרעה אינו ידוע. בחלק מהמקרים, הסימפטומים של האילמות נעלמים, אך הסימפטומים של חרדה חברתית נותרים בעינם גם בבגרות.

תחלואה נלווית

ישנה תחלואה נלוית של הפרעות חרדה אחרות. בעיקר הפרעת חרדה חברתית. כמו כן תיתכן אילמות סלקטיבית על רקע של הפרעת חרדת נטישה, פוביה ספציפית, והפרעת התנגדות.

אבחנה מבדלת

הפרעות תקשורת:  הגיל וכן העובדה שהפרעות תקשורת אינן סלקטיביות בדרך כלל ואינן מוגבלות לסיטואציות חברתיות ספציפיות.
הפרעות התפתחותיות כמו [אוטיזם או מוגבלות שכלית התפתחותית, סכיזופרניה והפרעות פסיכוטיות אחרות: גם בסכיזופרניה יש תופעה של מיעוט דיבור, אך סכיזופרניה מאובחנת בגיל מאוחר בהרבה (בדרך כלל בעשור השני או השלישי לחיים). כמו כן בסכיזופרניה המצב לא יהיה מוגבל לסוג מסוים של סיטואציה חברתית.
חרדה חברתית : כאמור יש מידה רבה של חפיפה בין שתי הפרעות אלה. עם זאת תיתכן הפרעת חרדה חברתית גם ללא אילמות סלקטיבית.
פרנקה דיטש

ביוגרפיה

דיישט נולדה בוולגסט, מקלנבורג-מערב פומרניה.

1986

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה באתונה, יוון בשנת 1986 זכתה דיטש במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.26 מטר

1992

באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיימה דיטש במקום 12 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 60.24 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 63.60 מטר.

1993

באליפות העולם שנערכה בשטוטגרט, גרמניה בשנת 1993 סיימה דיטש במקום שמיני בזריקת דיסקוס בתוצאה של 62.06 מטר.

1995

באליפות העולם שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה דיטש במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 61.28 מטר.

1996

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיימה דיטש במקום 4 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.48 מטר, 16 ס"מ ממדליית ארד.

1997

באליפות העולם שנערכה באתונה בשנת 1997 פסלה דיטש את כל שלושת הניסיונות שלה כבר בשלב המוקדמות.

אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1998 זכתה דיטש במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.49 מטר, לפני נטליה סדובה מרוסיה (66.94 מטר) וניקולטה גרסו מרומניה (65.94 מטר).

אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה דיטש במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.14 מטר, לפני אנסטסיה קלסידו מיוון (66.05 מטר) וניקולטה גרסו (65.35 מטר).

2000

באולימפיאדת סידני (2000) סיימה דיטש במקום 6 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.18 מטר.

2001

באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 סיימה דיטש במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.38 מטר, 12 ס"מ ממדליית ארד ולא הצליחה להגן על תוארה.

2003

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה דיטש במקום 13 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 59.77 מטר.

2004

באולימפיאדת אתונה (2004) סיימה דיטש במקום 26 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 58.12 מטר.

2005

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה דיטש במדליית זהב בפעם השנייה בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.56 מטר, לפני נטליה סדובה] (64.33 מטר) וורה פוספיסיולובה-סצ'לובה מצ'כיה (63.19 מטר).

2006

באליפות אירופה שנערכה בגטבורג בשנת 2006 זכתה דיטש במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.35 מטר, אחרי דאריה פישצ'לניקובה מרוסיה (65.55 מטר) ולפני ניקולטה גרסו (63.58 מטר).

2007

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכתה דיטש בגיל 39, במדליית זהב בפעם השלישית והשנייה ברציפות בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.61 מטר, לפני יארליס באריוס מקובה (63.90 מטר) וניקולטה גראסו (63.40 מטר).
מאזן אימה

מאזן אימה הוא מצב גאופוליטי בו החשש ההדדי של שתי ישויות, בדרך כלל מדינות, מתוצאות הרות אסון של עימות אפשרי, כגון מלחמה, מונע את התרחשותו. על אף שמאזן אימה משמש מנגנון בקרה יעיל למדיניותן של מדינות, טמונה בו סכנה תמידית להדרדרות מהירה ולמימוש האיומים ההדדים.
השימוש העיקרי במושג זה מתייחס להימנעותן של ארצות הברית וברית המועצות ממלחמה ישירה ביניהן, שעלולה הייתה להוביל לאומניסייד, במהלך המלחמה הקרה. מאזן האימה מנע מהמלחמה הקרה להפוך למלחמה של ממש. הסרט הידוע ד"ר סטריינג'לאב דן במאזן האימה אשר שרר במהלך המלחמה הקרה ומשמש דוגמה מפורסמת למדרון החלקלק שבקיום מאזן אימה מסוג זה ולסכנה הטמונה בו.
בזירה הישראלית, מתקיים מאזן אימה בין מדינת ישראל ובין החזבאללה בדרום לבנון. לאחר נסיגת צה"ל מדרום לבנון פרס החזבאללה, בסיוען של איראן וסוריה, אלפי רקטות בדרום לבנון, רקטות המאיימות על צפון המדינה. כל אחד מהצדדים לעימות בדרום לבנון מודע למחירו של עימות רחב, ויודע שאף הצד השני מודע למחיר זה, ומכלכל בהתאם את צעדיו. התוצאה אינה הימנעות מוחלטת ממעשי איבה, אלא הקפדה רבה על היקפם, כך שלא תהיה הידרדרות למלחמה כוללת. מדיניות כזו קרויה "הליכה על הסף". מאזן אימה זה נשבר ביולי 2006, בעקבות חטיפת חיילים ישראלים מגבול לבנון, והוביל במהירות לפרוץ מלחמת לבנון השנייה ולנזק רב בנפש וברכוש לשני הצדדים בעימות.
שוקי ודורית

שוקי ודורית היה צמד זמרים ישראלי שפעל בשנים 1978–1990 בתל אביב. חברי הצמד היו דורית פרקש ושוקי שוקי, שגם הלחין את כל שיריהם המשותפים.

קריירה

תחילת דרכם הייתה בשנת 1978 כששוקי, בן להורים מוזיקאים שעלו איתו מלבנון וחניך בקיבוץ, שהיה אז סטודנט באוניברסיטה, הכיר את דורית, גם היא סטודנטית באותה תקופה, אותה שמע שרה קודם לכן, והציע לה להקליט איתו את השיר "גן נעול", שהלחין למילים של רחל המשוררת. השיר הוקלט לראשונה בשנת 1979 במסגרת התוכנית "עוד להיט" וזכה להצלחה גדולה. סגנון השיר נחשב חדשני וחריג לתקופה בה התפרסם. בעקבות הצלחת השיר הוציא לאור הצמד את אלבומם הראשון בשנת 1980, "גן נעול", בהפקתו של דודו אלהרר. בין שירי האלבום שהתפרסמו ניתן למנות את ״גן נעול״, "רוח בהרים" (שהלחין שוקי למילותיה של לאה גולדברג) ו"על נהרות בבל" (בלחנו של המלחין האנגלי בן המאה ה-18 פיליפ הייז, שהתפרסם בביצועו של דון מקלין, והושר באלבום עם המילים המקוריות מספר תהילים, פרק קל"ז). האלבום לא זכה להצלחה מסחרית.
ב-1982 השתתף הצמד בפסטיבל הזמר המזרחי (דרור - למנצח שיר מזמור) עם השיר "תני לי את ידך". באותה שנה הקליטו את השיר "יום חדש" שזכה להצלחה. ב-1983 הופיע הצמד במופע המשותף ״שיישאר בינינו״ בצוותא עם יורם טהרלב. הצמד הקפיא את עבודתו המשותפת ב-1984.  
דורית החלה לעבוד על שירים עם הנרי ברטר (המפורסם שבהם הוא השיר "סרפד" שכתבה רחל שפירא). בשנת 1988 נישאו שוקי ודורית זה לזו וחזרו לשתף פעולה באופן מקצועי, כאשר הקליטו את השיר "תותים" למילותיו של יורם טהרלב. השיר זכה להצלחה יחסית ובעקבות זאת הוציאו בשנת 1990 את אלבומם השני והאחרון "תותים". לאחר יציאת האלבום הפסיקו לעבוד יחד על שירים חדשים. שוקי עבד כטכנאי הקלטות, ודורית החלה קריירת סולו.
בשנים האחרונות מופיע הצמד ברחבי הארץ.
בראשית עבודתם המשותפת של הצמד לא היה ביניהם קשר רומנטי. במהלך שנות ה-80, התגרשה דורית מבעלה וב-1988 נישאה לשוקי, והם נשואים עד היום. לשניים בת משותפת בשם תמר שוקי, זמרת.
באוקטובר 2018 הקליטו השניים את השיר אל ארצי של רחל המשוררת, בלחנו של שוקי, לציון 128 שנה להולדת המשוררת ולציון 70 שנה לעצמאות ישראל.
סשה גריי

ביוגרפיה

גריי נולדה וגדלה בנורת' היילנדס שבקליפורניה, ארצות הברית למשפחה נוצרית ממוצא יווני, אירי, אנגלי, ופולני. אמה הייתה עובדת מדינה ואביה היה מכונאי. הוריה התגרשו כשהייתה בת 5, והיא גודלה בידי אמה, שנישאה בשנית בשנת 2000.
גריי עברה בין ארבעה תיכונים לפני שסיימה את לימודיה מאחר שלא הייתה מרוצה מאף אחד מהם. היא סיימה את לימודיה בגיל 17, שנה מוקדם מהרגיל. בשנת 2005 התחילה ללמוד במכללה ולמדה קולנוע, מחול ומשחק. החלה לעבוד וחסכה כסף כדי לעבור ללוס אנג'לס.

כשחקנית פורנוגרפיה


במאי 2006 עברה גריי ללוס אנג'לס והחלה להופיע בסרטים פורנוגרפיים כשמלאו לה 18. בתחילה היא הופיעה תחת שם הבמה "אנה קארינה", על שם שחקנית הגל הצרפתי החדש, עד שאימצה את שם הבמה הנוכחי שלה. היא לקחה את השם "סשה" מסשה קוניצקו, חבר להקת KMFDM, ואת השם "גריי" מספרו של אוסקר ויילד, "תמונתו של דוריאן גריי". בשנת 2008 זכתה בפרס "שחקנית השנה" ו"סצנת המין האוראלי הטובה ביותר" בטקס פרסי ה-AVN, והפכה לשחקנית הצעירה ביותר שזכתה בפרס זה. ב-2009, היא נבחרה למקום הראשון ברשימת "100 כוכבי הפורנו השווים ביותר" של מגזין גניסיס. בדצמבר אותה שנה ובאוקטובר 2010, הופיעה על שער מגזין פלייבוי. בינואר 2010, גריי הצטלמה בעירום לקמפיין של ארגון "אנשים למען יחס מוסרי לבעלי חיים" למען סירוס בעלי חיים.
בשנת 2011, היא הופיעה ברשימת "12 שחקני הפורנו הפופולרים ביותר" של רשת הטלוויזיה "CNBC". באפריל אותה שנה, הודיעה על פרישתה מתחום סרטי הפורנוגרפיה, והצטלמה לסרטה האחרון כאשר היא בת 23.
גריי השתתפה בלמעלה מ-250 סרטי פורנוגרפיה בין השנים 2006 ל-2010.

לאחר פרישתה מהפורנוגרפיה

בשנת 2009, היא הופיעה בתפקיד הראשי בסרטו של סטיבן סודרברג, "חברה בתשלום", ולאחר מכן היא החלה לפלס את דרכה בעולם המשחק. היא הופיעה בסרט האימה "Smash Cut" וגילמה את עצמה בעונה השביעית של הסדרה "הפמליה" מבית HBO. היא גם הופיעה במספר הפקות עצמאיות כגון "I Melt With You". גריי חברה בלהקה האינדסטריאלית "aTelecine". 
בשנת 2011, הופיעה בקליפ של אמינם לשיר "Space Bound". ושיחקה בסרט העצמאי "אני נמס איתך" בכיכובו של ג'רמי פיבן. במרץ אותה שנה הוציאה ספר תמונות בשם "Neu Sex". ב-9 במאי 2013, הוציאה רומן אירוטי בשם "The Juliette Society". ב-2014 שיחקה במותחן "הכתבנית" לצד קייטי קסידי. 
גריי דגמנה עבור מעצב האופנה הצרפתי מקס עזריה וחברת האופנה האמריקאית אמריקן אפרל.

חיים אישיים

גריי מגדירה עצמה כביסקסואלית.
הנדרי קרוזן

קריירה

קרוזן החל את קריירת המשחק שלו בקבוצה הראקלס אלמלו, מעיר הולדתו אלמלו בשנת 1980 כשהוא בן 16. לאחר שש שנים בהן עלה עם הקבוצה מליגת המשנה ב-1985 וירד בחזרה בעונה שאחריה, עבר לדן בוס מהליגה הראשונה. לאחר שנתיים מוצלחות בהן כבש במצטבר 22 שערי ליגה נרכש קרוזן על ידי מועדון הפאר ההולנדי פ.ס.וו. איינדהובן. בעונת 1988/1989 זכה קרוזן עם איינדהובן בדאבל אך מיעט לשחק ובעונה הבאה הושאל בחזרה לדן בוס.
בין 1987 ל-1989 היה קרוזן חבר בנבחרת הולנד שאומנה באותה העת על ידי רינוס מיכלס. הוא השתתף בחלק ממשחקי מוקדמות יורו 1988. קרוזן נמנה עם סגל הנבחרת שזכה במקום הראשון בטורניר עצמו, אך לא שותף באף משחק.
בין 1989 ל-1994 שיחק קרוזן בליגה הבלגית, בתחילה בקורטרייק, לאחר מכן ברויאל פוטבול קלאב ליאז' ולבסוף בק.ס.וו. וארחם. ב-1994 חזר קרוזן להולנד והראקלס אלמלו עימה עלה פעם נוספת לליגה הראשונה. בינואר 1996 עבר לא.ז. אלקמאר. בין 1997 ל-2000 שיחק בגו אהד איגלס, וב-2002, לאחר שנתיים בקבוצת כדורגל חובבנית, פרש ממשחק.
לאחר הפרישה עבר קרוזן לשמש כעוזר מאמן בהראקלס אלמלו ונשאר בתפקיד עד 2013. ב-2013 עבר לוויטסה ארנהם ושימש בה כעוזרו של המאמן פיטר בוס, תחתיו לקח חלק גם באימון הראקלס (בין 2004 ל-2006). בתחילת עונת 2015/2016 נפרד מבוס וחזר לצוות האימון של הראקלס, אולם בינואר 2016, לאחר שבוס עבר לאמן את מכבי תל אביב הישראלית, הצטרף אליו קרוזן.
אנדראס ברונהאג

ביוגרפיה

ברונהאג נולד בסטוקהולם.
ב-2011 צעד בתצוגת האביב של מוצג בגדי הגברים הקוריאני "Wooyoungmi".
ב-2012 הופיע בתצוגות אופנה של מספר מעצבים וביניהם "Neil Barrett" ו"Thom Browne", בשנה זו גם הופיע במגזין האופנה השוודי "Plaza Magazine".
ב-2013 השתתף בסדרה הדוגמנים.
ב-2014 היה על שער של Elle איטליה.
ב-2015 היה בתצוגה של חברת הביגוד האיטלקית "Moncler".
הוא מיוצג על ידי הסניף השוודי של סוכנות הדוגמנות עלית.
דופן עקומה

מהות הדין

מהתורה החומר ממנו ניתן להשתמש לסיכוך הסוכה הוא אך ורק חומר העומד בשלושת תנאים אלו, א. שהוא מן הצומח ב. שאינו מקבל טומאה ג. רק כשהוא תלוש מן הקרקע. כל חומר אחר הרי הוא פסול לסיכוך. כאשר בכל זאת סיכך בסכך זה, והסכך הפסול נמצא באמצע גג הסוכה בשיעור של ארבעה טפחים או יותר – הסוכה נפסלת, מאחר שלמקום הסיכוך אין דפנות שסמוכות אליו שיוכלו להיחשב כמחיצות הסוכה.
אולם כאשר הסכך הפסול נמצא מן הצד, סמוך לדופן, אין הסוכה נפסלת מחמת חסרון מחיצה, מפני שאומרים בזה 'דופן עקומה' פירוש מפני שרואים את הסכך הפסול כאילו הוא המשכו של הדופן הסמוכה לו, וכאילו הדופן מתעקמת בראשה עד הסכך ונמצא שהדופן סמוכה לסכך הכשר.
לדוגמה בית שגגו נהרס, אך בצדדיו סמוך לקירות, ישנה תקרה שפסולה לסיכוך, יכול לסכך באמצע הגג, ועל מה שבצדדים יהיה דין דופן עקומה.

הגבלות לדין

דין זה של דופן עקומה שרואים את הסכך הפסול כאילו הוא המשך הדופן, נאמר רק בזמן ששיעור הסכך הפסול הוא עד ארבע אמות, מעבר לזה אי אפשר להכשיר על ידי דין דופן עקומה.
וכן נאמר רק בסוכה גדולה, כלומר, שיש בה סכך כשר כשיעור המינימלי של הסוכה, שהוא שבעה טפחים על שבעה טפחים, אך בפחות מכך אי אפשר להכשיר על ידי דופן עקומה.

הגדרת הדין

לפי מרבית הפרשנים דין דופן עקומה אינו מכשיר את הסכך הפסול עד כדי שיהיה מותר לאכול ולישון תחתיו, אלא רק מונע מהסוכה להיפסל על ידי הסכך הפסול, וכך נפסק להלכה.
טוביה ציפין

טוביה ציפין (נולד ב-29 במאי 1967, י"ט באייר תשכ"ז) הוא מחזאי ישראלי, מורה לביולוגיה ומחנך בתיכון מקיף ג' בבאר שבע.

ביוגרפיה

ציפין נולד בלבוב, אוקראינה בשם אנטולי ציפין. ציפין הוא בן יחיד במשפחה. בשנת 1974 עלתה משפחתו ארצה והתמקמה בבאר שבע. לאחר סיום התיכון התגייס לצה"ל ושובץ לשרת בחיל האוויר ביחידת למד"מ ובממר"ם. בהמשך למד תואר ראשון בביולוגיה, ותואר שני באוניברסיטת בן-גוריון.
ציפין הוא מורה לביולוגיה ומחנך בתיכון מקיף ג' באר שבע ועוסק בתחום ההוראה משנת 1991.

כמחזאי

מחזותיו של ציפין "מי מכיר את עמוס חפר" ו"הסלבריטאים" עלו בתיאטרון בית ליסין ובקאמרי, בהתאמה. בשנת 2007, ביום הולדתו ה-40, נרשם ציפין לבית הספר לכתיבה דרמטית של יובל המון בתל אביב. בשנת 2008 השתתף בפסטיבל "פותחים במה" בתיאטרון בית לסין וזכה במקום שני ובתואר "חביב הקהל" עם המחזה "מי מכיר את עמוס חפר". שנה לאחר מכן (2009) המחזה הוצג בהפקה מלאה במסגרת הרפרטואר של תיאטרון בית ליסין עם השחקנים דני גבע, מרב גרי ועוד.
ב-2014 עלה מחזהו השני הנקרא "הסלבריטאים". המחזה עלה במסגרת תיאטרון הקאמרי עם השחקנים שלמה וישינסקי, דנה וישינסקי, יוסי קאנץ ואלחי לויט. בנוסף לכך הועלו עוד מספר הצגות שכתב, במסגרת מספר תאטראות חובבים בבאר שבע ומחוץ לה.
הוא הומו גלוי ומתגורר עם בן זוגו, שרון, בבאר שבע.
ג'וליאן גלובר

ביוגרפיה

גלובר נולד בהמפסטד שבלונדון. אימו הונור הלן מורגן (שם נעורים: וייאט) הייתה עיתונאית ב-BBC, ואביו קלוד גורדון גלובר היה מפיק ברדיו ה-BBC. אחיו הצעיר הוא המוזיקאי רוברט וייאט. גלובר היה נשוי פעמיים לשחקניות האחת איילין אטקינס והשנייה איילה בלייר איתה יש לו בן השחקן ג'יימי גלובר.
למד ב"בריסטול גרמר סקול" בעיר בריסטול באותה כיתה יחד עם השחקנים טימותי וסט ודייוויד פרוז, וכן למד ב"אליין סקול" בדליץ' (Dulwich). את לימודי התיאטרון למד במסגרת ה- National Youth Theatre והופיע עם להקת הרויאל שייקספיר קומפני. בתחילת שנות החמישים הופיע בתיאטרון יוניטי בלונדון. בשנות השישים והשבעים הופיע לעיתים קרובות בסדרות טלוויזיה כגון "הגומלים", "המלאך", "Strange Report" וכן ב-"Blake's 7".
ב-1967 השתתף בסדרת האימה/מדע בדיוני הבריטית "Quatermass and the Pit". הוא הופיע כשחקן אורח פעמיים בסדרת המדע בדיוני הוותיקה "דוקטור הו". ב-1965 הופיע בסדרת הפרקים "מסע הצלב" בתפקיד ריצ'רד לב הארי. ב-1975 הופיע בפרק "עיר המוות" (City of Death) כנבל סקרות' (Scaroth) כשריד האחרון של המין ג'אגארות' (Jagaroth). מאוחר יותר הקליט תוכנית דוקומנטרית על עשיית הפרקים בהשתתפותו.
בסדרת "המלאך" בכיכובו של רוג'ר מור השתתף גלובר בפרק "Invitation to Danger".
הופעותיו הבולטות בשנות השמונים היו כגנרל האימפריה מקסימיליאן וירס בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית" (1980), הנבל האכזר בסרט "לעינייך בלבד" (1981), והאמריקאי הנאצי וולטר דונובן ב"אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון" (1989). עוד בשנות השמונים שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "By the Sword Divided" של ה-BBC.
ב-2002 דיבב גלובר את דמותו של הרעגוג בסרט השני מסדרת סרטי הארי פוטר, "הארי פוטר וחדר הסודות".
גלובר נוהג לבצע את האפוס האנגלו-סקסי העתיק "ביאוולף" עוד מתחילת שנות השמונים, הוא מופיע בדמות של משורר נודד ומציג גרסה מקוצרת של הסיפור. ההופעה שזורה בקטעים המסופרים באנגלית עתיקה. הופעה זו מוקלטת בסרטי דוקומנטריה המציגים הן את השפה האנגלית והן את העולם האנגלו-סקסי. בשנת 2008 שיחק בסרט המסתורין "מראות" לצד קיפר סאת'רלנד ופולה פטון. ב-2009 שודרה תוכנית דוקומנטרית על "ביאוולף" כחלק מ"עונת השירה" של ה-BBC. ביוני 1985 הופיע עם "באוולף" בפסטיבל ישראל בירושלים.
עוד בתיאטרון גילם גלובר את דמותו של מר בראונלו במחזמר "אוליבר!" בתיאטרון דרורי ליין.
הוא גילם את דמותו של ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון בסרט "ויקטוריה הצעירה". ב-2010 שיחק כטייס פולני בן 101 בסרט הקצר "הקרב על בריטניה".
ב-2011 החל להשתתף בסדרת הטלוויזיה של HBO "משחקי הכס" עיבוד לספר הראשון מסדרת ספרי הפנטזיה של ג'ורג' ר. ר. מרטין "שיר של אש ושל קרח", כשהוא מגלם את המלומד העליון פייסל.
הוא חבר עמית באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
דניאל מורשת

ביוגרפיה

דניאל מורשת נולד ברחובות למשפחה דתית, ומגדיר את עצמו כמסורתי. הוריו הם עמיחי, וטרינר, ושושי, יועצת חינוכית. ברחובות החל את דרכו במשחק בבימת הנוער. הוא היה בבני עקיבא, ולמד שנה בישיבה תיכונית. בשנות נעוריו משפחתו יצאה בשאלה. יש לו שלושה אחים: הסטייליסטית ליאת מורשת, השחקן עמית מורשת, ואחות קטנה בשם שרון מורשת.
בשנים 2012–2015 שירת בתיאטרון צה"ל. בשנת 2017 החל ללמוד בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.

קריירה

בילדותו שיחק בקלטת הילדים "צומי", לפי סיפור מאת אריאלה סביר. כנער כיכב ב-2006 במחזמר "אוליבר טוויסט" בתור אוליבר. ב-2007 גילם את סימבה הקטן במחזמר "מלך האריות", שהועלה גם הוא בבימת הנוער. ב-2008 הופיע בפסטיבל שירי הילדים. בשנת 2007 החל את דרכו כשחקן בטלוויזיה, כששיחק בסדרה "האי" בתפקיד מייקי. בשנת 2010 גילם נער בשם דניאל בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף" בערוץ 10.
בשנת 2011 שיחק במחזמר "תזיזו ת'רגליים" בתפקיד הראשי. בדצמבר 2011 השתתף בהפקתו האחרונה בבימת הנוער, המחזמר "קסם של אומנת" (על פי הסיפור והסרט "נני מקפי").
בנוסף ב-2011 שיחק בסדרה "החולמים" בתפקיד ליעם, תפקיד אותו המשיך לגלם גם בסדרה "גאליס" (סדרת ההמשך ל"החולמים"). בעקבות התפקיד השתתף גם בשלושת המופעים שהועלו: "מופע של גאליס" (2013), "איי לאב גאליס" (2014) ו"גאליס מופע סוף" (2016), שהתקיים לאחר הקרנת פרק הסיום של הסדרה. בנוסף השתתף בשני סרטי הקולנוע: "גאליס - המסע לאסטרה" (2014) ו"גאליס קונקט" (2016).
בשנת 2013 החל להנחות את השעשועון התחרותי "ששטוס" לצד שירן סנדל. בקיץ של אותה השנה השתתף במופע "X פסטיגל". במקביל, החל לדבב בסדרה "פיטר פן" את דמותו של פיטר פן ובסדרה "אבירי הטנקאי", את סיילן.
בחנוכה 2014 השתתף במופע "משחקי הפסטיגל" בתפקיד קמיליון.
ב-2015 היה לאחד ממנחי המשנה בתוכנית הקיץ "הבנים והבנות". לאחר מכן, החל לגלם את ערן גדות בסדרה הקומית "מריו" בערוץ הילדים. עוד באותה שנה, השתתף במופע "היי סקול פסטיגל".
באפריל 2016 יצא הסרט "רובינזון קרוזו" בו מדבב מורשת את רובינזון, הדמות הראשית. בפסח באותה שנה השתתף במופע "אקסטרים על גלגלים" בתפקיד גאדג'ט. בהמשך השנה לקח חלק במופע "היי סקול פסטיגל 2: הגמר הגדול".
בינואר 2017 לקח חלק בקליפ של שירם של בן אל תבורי וסטטיק - "זהב". בנוסף ב-2017 גילם את דמותו של ונטו בסדרת הנוער "כדברא". מורשת היה מועמד לפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 בזכות הסדרה.

חיים אישיים

ב-19 ביולי 2017 יצא מהארון כהומוסקסואל, על רקע הסערה הציבורית בנוגע למניעת אימוץ מזוגות חד-מיניים.