google/wiki40b huggingface dataset:
גרטשן מול

ביוגרפיה

מול נולדה בעיירה דיפ ריבר שבקונטיקט לאמנית ולמחנך בבית ספר, אחיה ג'ים עוסק גם הוא בתחום הקולנוע. היא למדה משחק ב"אקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה" שבניו יורק סיטי וב"סטודיו ויליאם אספר" שבמנהטן. היא התגלתה על ידי סוכן כישרונות בשכונת מגוריה הלס קיצ'ן בעת שעבדה כמארחת במסעדה.

קריירת משחק

מול החלה את דרכה כשחקנית בשנת 1996 בתפקידי משנה בדרמת הפשע "נדר לנקמה" ובסרטו של ספייק לי "נערה מספר 6". תפקידים אלה קידמו אותה להופעות גדולות יותר בדרמה המצליחה "ההימור האחרון" בתפקיד הסטודנטית למשפטים ג'ו חברתו של מייק מק'דרמוט (מאט דיימון) ובקומדיה "המנגינה שבלב" בתפקיד ראשי לצידו של ג'וד לאו. בתחילת דרכה הופיעה מול גם עבור וודי אלן בשניים מסרטיו "מתוק ומרושע" ו"סלבריטי" לצידו של לאונרדו דה קפריו.
מול פרצה לראשונה כשחקנית ראשית בשנת 1999 במותחן העתידני בהפקת רולנד אמריך "הקומה השלוש עשרה" בו שיחקה בתפקיד כפול של ג'יין פולר ונטשה מולינרו. ב-2003 שיחקה בדרמה "צורה לאהבה" לצידם של רייצ'ל וייס ופול ראד.
בשנת 2006 הופיעה מול בתפקידה הקולנועי המוערך ביותר בתור הדוגמנית וסמל המין בטי פייג' בדרמה הביוגרפית של מרי הארון "בטי פייג' הידועה לשמצה". באותה השנה שיחקה גם בקומדיה "פוצ'יני למתחילים" בתפקיד גרייס.
ב-2007 שיחקה מול בקומדיה "עשרת הדיברות" בעלילת הדיבר השני לצידו של ג'סטין ת'רו ובמערבון "3:10 ליומה". ב-2008 שיחקה בסדרת הדרמה המדע בדיונית "חיים על מאדים" בתפקיד השוטרת אנני נוריס.
ב-2009 החלה מול לשחק בסדרת הדרמה התקופתית המוערכת בהפקת מרטין סקורסזה "אימפריית הפשע", בתפקיד נערת השעשועים ג'יליאן דרמודי אמו של ג'ימי (מייקל פיט). מול בצוותא עם קלי מקדונלד הייתה לשחקנית המובילה של התוכנית במשך ארבע עונות.
בשנת 2017 שיחקה בסרט הדרמה "גיבור אמריקאי" לצד ג'רארד באטלר ואליסון ברי.

חיים אישיים

מול מתגוררת בניו יורק סיטי ונשואה לבמאי הקולנוע טוד ויליאמס, היא אמא לבן ובת.
2 of Amerikaz Most Wanted

הווידאו קליפ

לשיר יצא וידאו קליפ שצולם ארבעה חודשים בלבד לפני הירי בשאקור בספטמבר 1996. ההקדמה של הקליפ מציגה פרודיה שבה מופיע הראפר ביגי סמולס בתור "פיגי סמולס" ("Piggie"), ופאף דדי בתור "באף דדי" בדיון עם שאקור בעוד שהם בזים לעצמם על אירוע הירי בנובמבר 1994. מעריצי ראפ רבים מחשיבים זאת כרגע מזעזע, שהוביל לקליפ של השיר Hit 'Em Up, ואלה הובילו לתקרית הירי הקטלנית בספטמבר 1996. למרות ששאקור אומר "I ain't gonna kill you, Pig" ו-"Once we're homeboys, we're always homeboys" (אני לא אהרוג אותך פיגי, ברגע שהיינו פעם חברים, אנחנו תמיד חברים"), השיר נחשב ל-diss (העלבה), בגלל האופן האירוני שבו שאקור אומר זאת כשהכוונה היא להעליב. בשיר מוגש כתב אישום נגד טופאק וסנופ דוג, בעוד שאקור בדיוק שוחרר מהכלא, ומשפטו של סנופ דוג עומד לבוא בראש. בקליפ ישנן הופעות אורח של נייט דוג ודה דוג פאונד.
טומס ריבר

היסטוריה

ישנן מחלוקות בכל הקשור להיסטוריה המוקדמת של ההתיישבות באזור ולגבי מקור השם. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית התרחשו כמספר תקריות אלימות באזור והתקיימה מתיחות רבה אל מול הבריטים. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 העיר גדלה והתפחה באופן משמעותי. רק בשנות ה-90 אוכלוסיית העיר גדלה בכ-20,000 תושבים חדשים.

דמוגרפיה

נכון למפקד האוכלוסין משנת 2010, התגוררו בעיר כ-91,239 תושבים בכ-34,760 משקי בית. הצפיפות היא כ-870 נפש לקמ"ר. ההרכב האתני של העיירה הוא: 89.91% (82,035 תושבים) לבנים, 2.70% (2,465 תושבים) אפרו-אמריקאים, 0.17% (156 תושבים) אינדיאנים, 3.58% (3,266 תושבים) אסייתים, 2.02% (1,785 תושבים) מגזעים אחרים, וכ-1.66% (1,515 תושבים) משני גזעים או יותר. הגיל החציוני הוא 43. ההכנסה החציונית היא 71,934$. כ-4.5% מהמשפחות ו-5.7% מכלל האוכלוסייה היו מתחת לקו העוני.
מבין תושבי העיר הידועים ניתן למנות את בריאן גראתי, פייפר פראבו, ג'ון הולמס ונורטון שוורץ.

פוליטיקה וממשל

מועצת העיר מורכבת מכ-7 נציגים, כאשר 4 מהם נבחרים במחוזות בחירה, ושלושת האחרים נבחרים על ידי כלל התושבים. ראש העיר וחברי מועצת העירייה נבחרים בחודש נובמבר אחת לארבע שנים, כחלק ממערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית. נכון למרץ 2018, ראש העיר וארבעה מחברי המועצה משויכים למפלגה הרפובליקנית, לעומת שלושה חברי מועצה מן המפלגה הדמוקרטית.
בבחירות 2012, המועמד הרפובליקני מיט רומני קיבל כ-57% מקולות תושבי העיר, לעומת 42% שהצביעו עבור ברק אובמה הדמוקרטי כאשר שיעור ההצבעה עמד על כ-64%.
העולם על פי דינו

עלילה

שלושה ילדים סקרניים נכנסים בטעות למכונת זמן שבנה אחד מהאבות שלהם ומועברים על ידה ישירות אל תוך עידן הדינוזאורים. הם מוצאים את עצמם לכודים בתוך קן של אמא דינוזאור המזהה אותם כצאצאיה. נותר לילדים רק זמן קצר כדי לחזור חזרה בזמן אל תקופת ההווה לפני שהביצים של הדינוזאור יפקעו והם יהפכו ל'ארוחת הבוקר' של הדינוזאורים הקטנים. בדרך בתוך עולם הדינוזארים הם עוברים הרפתקאות רבות.
ג'וני אקוסטה

קריירה

אקוסטה החל את הקריירה שלו בקבוצת סנטוס דה גואפילס בה שיחק מעונת 2004/5 ועד 2010. ב-2010 עבר לאלחואלנסה איתה זכה בשלוש אליפויות קוסטה ריקה. ב-2013 הוא הושאלה לחצי עונה לקבוצת דוראדוס דה סינלואה מהליגה המקסיקנית השנייה.
אקוסטה זומן לראשונה לנבחרת קוסטה ריקה במרץ 2011, בגיל 29. הוא השתתף עם נבחרת קוסטה ריקה בקופה אמריקה 2011 וזומן לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.
בניין ג'נרלי

היסטוריה

בשנת 1931, במלאת מאה שנים להקמת החברה, החליטה חברת הביטוח האיטלקית "אסיקורציוני ג'נרלי" (ביטוחים כלליים) לייסד פעילות בירושלים, שהתפתחה כלכלית במהירות תחת שלטון המנדט. לשם כך רכשה החברה מגרש ברחוב יפו, ששימש עד אז חניון אוטובוסים, מידי הממשל הבריטי. לתכנון הבניין נשכר בתחילה האדריכל הארצישראלי ריכרד קאופמן, מתכנן שכונות הגנים בירושלים, אך תוכניתו, שכללה מבנה בן שבע קומות בסגנון הבינלאומי עם פינה מעוגלת במפגש הרחובות, נדחתה על ידי מנהלי החברה. התכנון הופקד בידי האדריכל האיטלקי מרצ'לו פיאצ'נטיני , דמות מרכזית באדריכלות הפאשיסטית , שתכנן בניין בעל צורה משולשת, בסגנון שהיה מקובל אז באיטליה הפאשיסטית ושילב מאפיינים נאו קלאסיים עם סגנון מודרניסטי מאופק. הבנייה החלה ב-1934 על ידי חברת "דה פארו" האיטלקית והבניין נחנך בשנת 1935.
בקומת הקרקע פעלו בתי מסחר וחנויות, ומשרדי חברת הביטוח תפסו את הקומה המרכזית בבניין; שאר השטחים הושכרו לשימוש כמשרדים.
הבניין הוא אחד מארבעה מבני ציבור שנבנו בחלק המזרחי של רחוב יפו בשנות השלושים (בניין בנק אנגלו-פלשתינה, בניין הדואר המרכזי, ובניין עיריית ירושלים ההיסטורי).
בשנת 1947 נכלל הבניין באזור הביטחון הבריטי "בווינגרד" ושימש מרכז אפסנאות של הצבא הבריטי. במלחמת העצמאות תפסו לוחמי האצ"ל את הבניין במסגרת מבצע קלשון. כיום שוכנים בבניין חנויות ומשרדי ממשלה.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הקימה העירייה בכיכר מול הבניין מיצב הכולל ספסלים צבעוניים ומעוגלים ורסס מים הנפלט מהרצפה מדי כמה דקות.

פסל האריה

סימן ההיכר של הבניין הוא פסל האריה המכונף בראש הבניין אשר עוצב על ידי הפסל דוד אוז'רנסקי. האריה הוא סמלו של מרקוס הקדוש, פטרון העיר ונציה וסמל העיר עצמה. האריה אוחז בספר בו כתוב בלטינית: "שלום עליך מרקוס האוונגליסט שלי". לרגליו חקוקה בספרות רומיות שנת הייסוד של חברת ג'נרלי - 1831.
מסטיף (כטב"ם)

מסטיף (Mastiff) הוא כלי טיס בלתי מאויש (כטב"ם) טקטי לסיור ואיסוף מודיעין מתוצרת תדיראן מערכות (כיום בבעלות אלישרא חלק מקבוצת אלביט מערכות). כטב"מים מסוג "מסטיף" הופעלו על ידי צה"ל וזכו שם לכינוי "סורק"
. 
ה"מסטיף" הוא כטב"ם בתצורת מנור כפול המונע על ידי מנוע יחיד בעל מדחף דוחף. הוא נושא מצלמה טלוויזיונית מיוצבת תחת גוף המטוס ויכול לשדר את המידע הנקלט על ידו בזמן אמת לתחנה קרקעית. מסטיף בעל כני נסע לא מתקפלים. היו גרסאות של מזל"ט-מטרה ומזל"ט-הטיה.

היסטוריה

בעקבות מלחמת יום הכיפורים הוחלט בצה"ל להקנות למפקדי השטח את היכולת להסתכל "מעבר לגבעה". הדרישות המבצעיות כללו כלי טיס בלתי מאויש שיוכל לשאת מטע"ד 10 ק"ג לטווחים של 30-50 ק"מ. 
באותה תקופה ארבעה אנשי תעופה: מהנדס התעשייה האווירית אל אליס, טייסי חיל האוויר סא"ל (מיל') יהודה מנור, שלמה ברק ועזרא דותן הקימו חברה בשם "אירמקו" ("Airmeco") על מנת לפתח מזל"ט בעל שני מנועים עם יכולת נשיאת מטע"ד במשקל 12 קילוגרם. המזל"ט התרסק בטיסתו הראשונה בשל תקלה במנוע. בסיוע מומחה נוסף, מתכנן טיסנים ניק זירולי פותח ונבנה דגם אחר, מוצלח הפעם, הנקרא Owl. אחרי שהתעשייה האווירית לא הביעה עניין להשתתף בפיתוח, רכשה חברת תדיראן מערכות זכויות לפיתוח דגם משופר בשנת 1974. 
תדיראן פיתחה את המזל"ט מסטיף (( Mastiff Mini RPV (Remotely Piloted Vehicle). הטיסה הראשונה הייתה ב-1975. ב-1978 הכטב"ם נכנס לשירות בצה"ל תחת שם סורק-1. בשנת 1977 פותח מסטיף 2, שנכנס לשירות מבצעי ב-1979 תחת שם סורק-2. הדגם האחרון שפותח היה מסטיף 3 (סורק-3), שהוצג ב-1983.
עקב תחרות מול התעשייה האווירית שפיתחה ב-1980 כטב"ם סקאוט הוחלט על הקמת חברת "מזל"ט" המשותפת לתדיראן והתעשייה האווירית. ב-1987 חברת תדיראן עברה משבר שבעקבותיו היא נטשה את תחום הכטב"מים ומכרה את חלקה לתעשייה האווירית, שהקימה על בסיס זה מפעלה "מל"ט". 
כל הדגמים של מסטיפים הופעלו על ידי יחידת המזל"טים של חיל המודיעין (יחידת נחשון) וביצעו משימות מבצעיות רבות. המשימה הידועה ביותר היא השתתפות במבצע ערצב 19 במהלך מלחמת לבנון הראשונה, כאשר הושמד בתקיפה אחת כל מערך טילי הקרקע-אוויר הגדול והמודרני של צבא סוריה בבקעת הלבנון. הסורק יצא מהשירות בתחילת שנות התשעים.
פוארטו מונט

היסטוריה

עד המאה ה-19 היה האזור בו שוכנת פוארטו מונט מכוסה ביער עבות. ב-1851 הגיעה למקום משלחת מהאי צ'ילואה במטרה להכשירו להתיישבות. המקום צד את עיני המתיישבים גם בשל סמיכותו לאגם יאנקיווה (Llanquihue). ב-12 בפברואר 1853 נוסדה העיר באופן רשמי על ידי תושביה הראשונים, שהיו בעיקר מהגרים גרמנים. היא נקראה על שמו של נשיא צ'ילה באותה תקופה, מנואל מונט.
ב-1969 התרחש בעיר "הטבח של פוארטו מונט". ב-4 בפברואר אותה שנה פלשו כ-90 משפחות של חסרי בית לשטחיהן של חוות נטושות בעצתו של חבר הפרלמנט לואיס אספינוסה. 5 ימים לאחר מכן הודיע להם מפקד המשטרה בעיר כי לא יינקטו נגדם צעדים. למחרת הודיע משרד הפנים כי לא ייתן יד לפלישה. אספינוסה נעצר ונשלח לוולדיביה, ועם שחר פשטו 250 שוטרים על החוות, פינו מהן את יושביהן, והעלו אותן באש. 11 מהתושבים נורו למוות. האירועים זעזעו את המדינה, והיו בין הגורמים לנפילתו של הנשיא אדוארדו פריי, ולעלייתו של סלבדור איינדה, שנה מאוחר יותר.

כלכלה

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על חקלאות, יערנות ודיג. לגידול דגי הסלמון חלק מכריע בהתפתחותה של העיר בראשית המאה ה-21. גם ענף התיירות, ובמיוחד התיירות האקולוגית, מתחיל להתפתח מאז ראשית המאה.

תחבורה

פוארטו מונט מהווה את שער הכניסה לאי צ'ילואה ולאיים קטנים יותר באזור. יש בה שדה תעופה ממנו מתקיימות טיסות סדירות לערים המרכזיות בצ'ילה, ואף לבארילוצ'ה שבארגנטינה. בפוארטו מונט שוכנת תחנת הרכבת הדרומית בצ'ילה, והיא מהווה את הנקודה הצפונית ביותר בקארטרה אאוסטרל.

תיירות

מיקומה של פוארטו מונט בין האגמים, היערות וההרים מצפון, לבין האיים והקרחונים מדרום, הופך אותה לנקודת מוצא נוחה לטיולים באזור.
גם בעיר עצמה יש מוקדי משיכה לתיירים. במיוחד ידועים שוק הדייגים הססגוני שלה, והאי הקטן טנגלו ששוכן בנמל וממנו יש תצפית על העיר וסביבתה.
קיטוב חשמלי

באלקטרומגנטיות, קיטוב חשמלי או פּוֹלָרִיזַצְיָה חשמלית (באנגלית: Electrical Polarization) היא המדד של קיטוב החומר (הפרדה בין מטענים חיוביים לשליליים בתוך החומר) ברמה המיקרוסקופית. מתמטית, הפולריזציה מתוארת על ידי וקטור  ששווה לצפיפות של הדיפולים החשמליים בחומר, כלומר מומנט הדיפול הכולל של החומר הוא . דהיינו, הפולריזציה גדולה יותר ככל שהדיפולים חזקים יותר, או לחלופין ככל שהם צפופים יותר.
פולריזציה היא תכונה של חומר דיאלקטרי הנמצא בתוך שדה חשמלי, והיא יחסית בקירוב לגודל השדה. הפולריזציה היא וקטור שכיוונו בחומר יכול להיות שונה מכיוון השדה החשמלי.

הגדרת הפולריזציה

עבור חומר דיאלקטרי לא טעון חשמלית, כל נפח שנחתוך מתוך החומר יהיה נייטרלי כאשר סוכמים את כל המטענים הקשורים שבו. לפיכך צריכה להיות לצפיפות המטען הקשור  תכונה מיוחדת:  על כל צורה שהיא של חומר דיאלקטרי. 
ניתן "לארגן" זאת על ידי שנגדיר כי יש איזה שדה וקטורי   כך שאותו שדה קיים רק בתוך החומר ו-. במקרה כזה אפשר להשתמש במשפט הדיברגנץ ולקבל
כאשר אנו מגדירים שהאינטגרל על "השפה" נלקח מעט מחוץ לחומר בתחום שבו  לפי הגדרה. 
מהדיון שלעיל הגדרת הפולריזציה היא מופשטת במקצת: "הווקטור שהדיברגנץ שלו נותן את המטענים הקשורים". אנו נראה מיד כי הגדרה זו מתיישבת עם ההגדרה הראשונית של "צפיפות הדיפול".

מטענים קשורים וחופשיים

המבנה המיקרוסקופי של חומרים דיאלקטריים בנוי ממספר גדול של מטענים חיוביים ושליליים שמאורגנים בצורה מסוימת שאופיינית לחומר. הכוחות המיקרוסקופיים שמחזיקים אותם בצורה זו חזקים בהרבה מכוחות חשמליים חיצוניים שאפשר להפעיל על החומר בדרך כלל. לפיכך, כאשר החומר מושם בשדה חשמלי, המטענים החיוביים זזים מעט בכיוונו של השדה, והשליליים זזים מעט בכיוון ההפוך, כלומר החומר מתקטב. 
מטענים אלה נקראים באלקטרוסטטיקה מטענים קשורים, להבדיל ממטענים חופשיים, שהם מטענים חיצוניים שלא שייכים למבנה של החומר. אנו נסמן כאן את צפיפות המטען החופשי ב- ואת צפיפות המטען הקשור ב-.

הפולריזציה כצפיפות הדיפול

בהינתן חומר דיאלקטרי בעל צורה מסוימת, שאין בו שום מטענים חופשיים, כלומר הוא נייטרלי, ניתן לחשב את מומנט הדיפול שלו כך:
כדי להשלים את ההוכחה כדאי להשתמש באינדקסים,
 
איבר השפה נעלם משום שהפולריזציה היא אפס מחוץ לחומר ולכן אנו נותרים עם , ולפיכך הפירוש של "צפיפות הדיפול" אכן מוצדק.

הפולריזציה כאמצעי עזר לפתרון בעיות

המטען הכולל הוא סך כל המטענים, החופשיים והקשורים. לפיכך, השדה החשמלי מקיים את חוק גאוס
כלומר,
מגדירים את שדה העזר  וכך מתקבל מעין חוק גאוס חדש, שיתרונו בכך שרק המטענים החופשיים מופיעים בו,
מאחר שהמטענים החופשיים הם בדרך כלל מה שידוע, יש תועלת רבה בהגדרה הזו כאשר רוצים לפתור בעיות באלקטרוסטטיקה, וזו אחת התועלות הגדולות שבהגדרת הפולריזציה.
אגודת הים

אגודת הים הייתה חברת ספנות עברית בתקופת היישוב, שנוסדה והחלה לפעול בשנת 1925.
החברה הייתה בבעלות רב חובל אריה באייבסקי, ונוסדה על ידו לשם דיג עם קבוצת דיג עברית במימי הים התיכון, לחופי ארץ ישראל. בבעלות החברה הייתה ספינת דיג אחת, שנרשמה בנמל יפו כנמל בית. הספינה נקראה חלוץ על שם האונייה "החלוץ", האונייה העברית הראשונה, שבתורה נקראה כך על שם תנועת החלוץ ועל שם יוסף טרומפלדור.
בעיות ארגוניות וקשיי מימון אילצו את באייבסקי לפזר את קבוצת הדיג ולמכור את הספינה.
שה"י פה"י

דחה אותו בשה"י פה"י הוא ביטוי יהודי שמקורו בתלמוד שמשמעו דחייה של דבר ללא סיבה אמיתית.

מקור הביטוי

במסכת מגילה נדרשת תלונתו של המן על היהודים:
"ואת דתי המלך אינם עושים" – דמפקי לכולא שתא בשה"י פה"י (תרגום: שמוציאים את כל השנה בשה"י פה"י)
— תלמוד בבלי, מסכת מגילה,דף יג, ב
רש"י, בפירושו לתלמוד, פירש את "שה"י פה"י" כראשי תיבות של "שבת היום, פסח היום" – כלומר, על פי המדרש, לדברי המן היהודים כל הזמן מתבטלים מעבודה, כי יש להם ימים רבים האסורים במלאכה, או שהם כל הזמן עסוקים בהכנות לשבת ולחגים ולכן המלך אינו נהנה מתשלומי המסים שלהם, שיוצאים נמוכים. הבן איש חי מסביר את ההתייחסות לפסח דווקא בכך שהיהודים כל השנה עסוקים בהכנות לפסח בדאגה למצות שמורות.
לטענת זאב בן-חיים, פירושו של רש"י הוא אטימולוגיה עממית, שכן בכתבי היד העתיקים אין מופיעים הגרשיים (כך לדוגמה, בכתב יד אוקספורד: "דמפקי לה לשתא בשיהי פיהי"), וכמו כן, קשה להניח ראשי תיבות עבריים במשפט ארמי, מה גם שראשי תיבות אלו אינם מופיעים בשום מקום אחר בספרות חז"ל.
מהשוואה עם ניבים ארמיים קרובים, הסורית והמנדעית, טוען בן-חיים כי שהי ופהי הם שמות עצם ארמיים, שעניינם שיהוי ודחייה. כך מצוי הביטוי "שאייא ופאייא" מספר פעמים בספרות המנדעית, למשל בספר הגינזא רבא.

שימושים בעברית וביטויים נגזרים

בכתבה שהופיעה ב"הצופה" על שביתת הרעב של 20 מובטלים, הם טוענים:  "ניסו לדחות אותנו בשה"י פה"י רק כדי לדחות את השביתה"
יוסי ביילין כתב על התורמים לישראל שמעכבים מדי פעם את תרומתם, או הבטחתם לתרומה, וכשבאים לבקש מהם מדי פעם, "הם דוחים בשה"י פה"י, וצריך לבוא אליהם שוב ושוב".
מן הביטוי נגזר גם הניסוח "בלי שהיות ופהיות" שמשמעו "ללא דיחוי". הצירוף "שהיות ופהיות" עשוי לרמז על שהות ועל קולות נהייה ופעייה. בתצורתו זו מופיע הביטוי ברבים מספריו של מאיר שלו, למשל בפרק הפותח את ספרו פונטנלה:
הגבר הקשיש-הקירח אמר דבר-מה. האשה הפרחונית-הצעירה צחקה. הוא הצמיד את הבקבוק אל שפתיו, לגם לגימה אחרונה והשליכו בפאת שדה החיטה. קול נפץ קטן נשמע, ומיד - בלי שהיות ופהיות, כמו שאומרים אצלנו במשפחה - זרחו מן האדמה אלף עיניים ירוקות, שהשתלהבו וכבו תוך מעופו של החיוויאי.
— מאיר שלו, פונטנלה, פרק ראשון
קטרפילר די-6

היסטוריה ודגמים

ה-D6 פותח ב-1935 ונקרא RD6. הוא היה מצויד במנוע D6600 בעל 3 צילינדרים ועוצמה של 45 כוחות סוס. ב-1937 שונה שמו ל-D6. ב-1941 פיתחה חברת קטרפילר דחפור D6 חדש לחלוטין, ביחד עם סדרת ה-4R וה-5R. דחפור ה-D6 החדש צויד במנוע D6400 עם עוצמה מוגברת של 55 כוחות סוס. ב-1947 הוחלפה סדרת ה-4R/5R בסדרת D6 8U & 9U שלה היה מנוע D318 עם 6 צילינדרים שסיפק 66 כוחות סוס. ב-1959 השיקה קטרפילר את הדגם החדש D6B אחרי ייצור של למעלה מ-60,000 כלים של D6 מדגמים ישנים יותר. ב-1963 החליף אותו הדגם D6C. ב-1977 החליף אותו הדגם D6D בעל מנוע עם 140 כוחות סוס, וגרסת D6D SA לחקלאות בעלת מנוע 125 כוחות סוס. ב-1986 החליף אותו הדגם D6H, ביחד עם 3 טרקטורים זחליים מדור/סדרה H. דחפור D6 זה היה דחפור ה-D6 הראשון עם גלגל-הינע מוגבה. ב-1996 החליף אותו הדגם D6R, שגם לו גלגל הינע מוגבה. מאז הוצגו גם הדגמים D6K עם 125 כוחות סוס ומשקל 12,886 ק"ג, D6N עם 150 כוחות סוס ומשקל 16,547 ק"ג וה-D6T עם 165 כוחות סוס ומשקל 20,985 ק"ג, והם עדיין בייצור. בעשור השני של המאה ה-21 שיפרה קטרפילר את העוצמה של ה-D6T ל-207 כוחות סוס.
נכון ל-2016, דחפור ה-D6T הוא אחד משלושת הדחפורים (לצד הקטרפילר די-9 והקטרפילר די-10) שקטרפילר משווקת בישראל דרך חברת טרקטורים וציוד ITE.
החפרפרת (מיני-סדרה)

תקציר עלילה

ג'ורג' סמיילי (אלק גינס) סגן ראש שירות הביון הבריטי (SIS) נאלץ לפרוש מעבודתו בעקבות "מבצע הוכחה", משימת ריגול כושלת בצ'כוסלובקיה. הסוכן הוותיק ג'ים פרידו (איאן בנן) נשלח לפראג כדי לפגוש גנרל צ'כי, שלו פרטים מזהים על מרגל סובייטי השתול בדרגים הגבוהים ביותר של שירות הביון הבריטי, הידוע בשם "הכיכר" והשוכן בכיכר קיימברידג' שבלונדון.
המשימה נכשלה ופרידו שנורה בכתפו, נלכד, ומעונה קשות על ידי הסובייטים. ראש השירות, הידוע רק בשם "קונטרול", מסולק במהרה ובמקומו מתמנה פרסי אלליין (אולדרידג'). לאובססיה של "קונטרול" לגבי החפרפרת הסובייטית אין שותפים בקרב אנשי "הכיכר". נהפוך הוא, הבריטים מאמינים שסוכן משלהם פועל ב"מרכז המוסקובאי", ומעביר להם מידע סודי ביותר במבצע ששם הקוד שלו הוא "מבצע כישוף".
החששות לגבי החפרפרת מתעוררים שוב כשסוכן בשם ריקי טאר שנעלם בפורטוגל, חוזר לאנגליה עם ראיות חדשות המגבות את התאוריה של קונטרול, אבל זהותו של האיש אינה ידועה. קונטרול צמצם את רשימת החשודים לארבעה – רוי בלאנד, טובי אסטרהאזה, ביל היידון ופרסי אלליין – שלכולם תפקידים בכירים בכיכר. מכיוון שלמרגל הסובייטי הסמוי יש השפעה ניכרת בכיכר, הבריטים אינם יכולים לסמוך על אנשי השירות בחשיפת החפרפרת, ואפילו לדעת על עצם החקירה. במקום זאת נקרא סמיילי לפתוח בחקירה ולגלות את החפרפרת.
בהנחייתו של אוליבר לאקון, תת-שר לענייני מודיעין, מתחיל סמיילי לחקור בחשאי את האירועים של "מבצע הוכחה", שלדעתו יובילו אותו לזיהוי החפרפרת, ששם הקוד שלה הוא "ג'רלד". בעזרתו של בן החסות שלו, גווילאם, חושף סמיילי מזימה מחוכמת וגם מעשה של בגידה במולדת, בשירות ובחברים.

הפקה

לפני תחילת הצילומים ביקש אלק גינס מג'ון לה קארה להציג אותו בפני מרגל אמיתי שיסייע לו בהכנות לתפקיד. לה קארה הזמין את גינס לארוחה עם סר מוריס אולדפילד  שהיה ראש שירות הביון בשנים 1973 עד 1978. במהלך הארוחה בחן גינס בדקדקנות את התנועות והגינונים של סר מוריס, כדי להשתמש בהם בהופעתו.
אתרי הצילומים של הסדרה היו בגלאזגו שבסקוטלנד, אוניברסיטת אוקספורד באוקספורדשייר, בבית הספר "ברדון" במחוז גלוסטרשייר (שם מלמד הדמות ג'ים פרידו), ובעיר לונדון.

מוזיקה

המוזיקה המלווה את רשימת הקרדיטים בסיום כל פרק היא עיבוד של "נונק דימיטיס" ("אדוני, עתה הרשה לעבדך למות בשלום") מתוך "ספר התפילה המקובלת" . את הלחן כתב ג'פרי בורגון  לעוגב, לחצוצרה ולקול טרבל . בורגון זכה בפרס איבור נובלו לשנת 1979 על לחן זה. השיר דורג בין עשרת הגדולים במצעד הסינגלים הבריטי.
ליגה א' (כדורגל)

מבנה

קבוצות ליגה א' מחולקות לשני מחוזות נפרדים, על פי מיקומן הגאוגרפי: קבוצות מחוז צפון ("ליגה א' צפון") וקבוצות מחוז דרום ("ליגה א' דרום"). זוהי הליגה הבכירה ביותר בישראל אשר מחולקת למחוזות, כאשר הליגות מתחתיה מחולקות למחוזות רבים יותר. אין קו חלוקה רשמי, משום שהחלוקה תלויה בזהות היורדות אליה והעולות אליה, אולם בפועל, האזור הגבולי הוא צפון השרון. מכיוון שאין מעבר של קבוצות בין המחוזות, זהות היורדות מהליגה הלאומית עשויה לגרום לכך שקבוצה מצפון הארץ תשחק במחוז הדרום ולהפך, כך למשל בתום עונת 2010/2011 ירדו מהלאומית שתי קבוצות צפוניות, וכתוצאה מכך שיחקה הקבוצה הצפונית יותר, אחווה עראבה, במחוז הצפון, ואילו עירוני ג'ת אל-אהלי שובצה לעונת 2011/2012 במחוז הדרום. יחד עם זאת, החלוקה עשויה להשתנות בהתאם לזהות העולות מליגה ב', כך למשל בתום עונת 2015/2016 ירדו מהלאומית שתי קבוצות דרומיות (מכבי קריית גת ומכבי יבנה) ושתיהן שובצו בליגה א' דרום, ואילו מ.ס. טירה שעלתה מליגה ב' דרום א' שובצה בליגה א' צפון. שיטה זו עשויה אף לגרום לכך ששתי קבוצות מאותה עיר ישחקו במחוזות שונים, כך למשל בעונת 2014/2015 שיחקה בית"ר כפר סבא בליגה א' דרום, ואילו הפועל כפר סבא שירדה מהלאומית שובצה במחוז הצפון, ובעונת 2017/2018 שובצה הפועל ירושלים שירדה מהלאומית בליגה א' צפון, ואילו בית"ר נורדיה ירושלים שעלתה מליגה ב' שובצה במחוז הדרום.
בתום כל עונה עולות לליגה הלאומית המדורגות ראשונות בליגה א', האחת מליגה א' צפון והשנייה מליגה א' דרום. בנוסף, החל מעונת 2010/2011 מתקיימים בשני המחוזות משחקי פלייאוף על העלייה לליגה הלאומית, בהם משתתפות הקבוצות במקומות 2–5. בשלב הראשון מארחות הקבוצות שסיימו במקום ה-2 את הקבוצות שסיימו במקום ה-5. במקביל, מארחות הקבוצות שסיימו במקום ה-3 את הקבוצות שסיימו במקום ה-4. הקבוצות המנצחות עולות לשני גמרים מחוזיים: שתי הקבוצות המנצחות של ליגה א' צפון מתחרות ביניהן, ובדומה לכך- שתי הקבוצות המנצחות של ליגה א' דרום. הקבוצה שסיימה במיקום הגבוה יותר בטבלה מארחת משחק יחיד, אשר בסיומו נקבעת זהות העולות למשחק ההצלבה בין המחוזות. בשלב השלישי מתמודדות שתי קבוצות אלו ביניהן במשחק אשר מתקיים במגרש נייטרלי. המנצחת עולה לשלב הפלייאוף האחרון, בו היא מתמודדת מול הקבוצה שסיימה במקום ה-14 בליגה הלאומית. המנצחת בהתמודדות זו זוכה לשחק בעונה שלאחר מכן בליגה הלאומית.
שתי הקבוצות המדורגות במקומות ה-15 וה-16 בכל אחת משתי הליגות המרכיבות את ליגה א' יורדות לליגה ב': שתי הקבוצות המדורגות אחרונות בליגה א' צפון יורדות - האחת לליגה ב' צפון א' והשנייה לליגה ב' צפון ב', ובאותו אופן שתי הקבוצות המדורגות אחרונות בליגה א' דרום יורדות האחת לליגה ב' דרום א' והשנייה לליגה ב' דרום ב'. את מקומן תופסות המדורגות ראשונות בכל אחת מארבע הליגות המרכיבות את ליגה ב'. בנוסף, הקבוצה שמסיימת את העונה במקום ה-14 מתמודדת במשחק מבחן מול המנצחת בגמר המחוזות של ליגה ב' באותו אזור גאוגרפי.
קבוצת הויט

קבוצת הויט (Team Hoyt) הם אב (דיק הויט, נולד ב-1 ביוני 1940‏) ובן (ריק הויט, נולד ב-10 בינואר 1962) מהולנד, מסצ'וסטס, ארצות הברית, שהתחרו יחד במספר תחרויות ספורט, בהן מרתונים וטריאתלונים. ריק סובל משיתוק מוחין, ובזמן תחרות אביו דוחף אותו בכיסא גלגלים כאשר הם רצים, מושך אותו בסירה בזמן שחייה, ומרכיב אותו על מושב מיוחד בזמן רכיבה על אופניים. הקבוצה נכנסה להיכל התהילה של תחרות איש הברזל בשנת 2008‏.

לידתו של ריק ושנותיו המוקדמות

ריק אובחן כסובל משיתוק מוחין בשעת הלידה, לאחר שחבל הטבור נכרך סביב צווארו וגרם לאי ספיקת חמצן. רופאים רבים עודדו את הוריו לשכן את ריק במוסד, כי במצבו יכול להיות "צמח" לכל היותר. למרות זאת, לאחר שהבחינו כי ריק מסוגל לעקוב בעיניו אחרי תנועותיהם בחדר, קיוו הוריו כי יגיע יום ויוכל לתקשר. הם לקחו אותו כל שבוע לבית החולים לילדים של בוסטון, שם פגשו רופא שעודד אותם להתייחס אל ריק כאל ילד רגיל. ג'ודי, אמו של ריק, הקדישה שעות בכל יום ללימוד בנה את האלפבית, תוך שימוש בעזרים ויזואליים והצמדת שלטי שמות לכל החפצים בבית. תוך זמן קצר, ריק למד את האלפבית.
בגיל 11, לאחר התעקשות הוריו, צויד ריק במחשב מיוחד שאפשר לו לתקשר, ומיד היה ברור כי הוא נבון. באמצעות מכשיר זה, ריק היה מסוגל ללמוד בבית ספר לראשונה בחייו.
ריק המשיך בלימודיו, ובשנת 1993 זכה בתואר בחינוך מיוחד מאוניברסיטת בוסטון. לאחר מכן עבד במעבדת המחשבים של הקולג' של בוסטון, שם עזר לפתח מערכות לסיוע לנכים בתקשורת ובמטלות אחרות.

הקריירה של דיק

דיק הוא לויטננט קולונל במשמר הלאומי האווירי של ארצות הברית.

קבוצת הויט

קבוצת הויט התחילה בשנת 1977 לאחר שריק קרא כתבה על השתתפות בתחרות במגזין. דיק היה באותה עת בן 37, ולא רץ באופן מסודר. לאחר המירוץ הראשון שלהם אמר ריק לאביו: "אבא, כאשר אני רץ אינני מרגיש נכה". דיק התחיל להתאמן באופן יומיומי, וכיוון שריק היה בבית הספר, שם במקומו שק מלט בכיסא הגלגלים אותו דחף. נכון ליולי 2010, הצמד התחרו ב-1032 אירועי ספורט אתגריים, ביניהם 68 מרתונים ושישה טריאתלוני איש הברזל. הם רצו במרתון בוסטון 26 פעמים. בשנת 1992 הם דיוושו לאורך כל ארצות הברית, תוך השלמת 3,735 מיילים ב-45 ימים.
הקבוצה גם התחרתה בטריאתלונים, כאשר ריק יושב בסירה בקטעי השחיה, נמשך על ידי חבל הקשור לאביו. בקטעי הריצה דיק דוחף את כיסא הגלגלים בו ריק יושב, ובקטעי הרכיבה רוכב כאשר בנו יושב בסל מיוחד שנבנה עבורו בקדמת האופניים.
אוניברסיטת החלל הבינלאומית

הכנס השנתי של אוניברסיטת החלל הבינלאומית

בשנת 1996 החלה אוניברסיטת החלל הבינלאומית בקיום כנס שנתי, המוקדש מדי שנה לנושא מרכז אחד. במסגרת כנס זה נפגשים חוקרים, מהנדסים, מנהלים ובכירים מתעשיות החלל השונות בעולם, יחד עם סטודנטים של האוניברסיטה, לימים אחדים של דיונים. בסיום כל כנס, מוציאה האוניברסיטה פרסום בנושא.
Scroll Lock

מקש Scroll Lock הוא מקש (לעיתים בצירוף נורית חיווי) המופיע על מרבית המקלדות המודרניות. בדרך כלל מופיע המקש ביחד עם מקשי Break ו-Pause, וליד המקש SysRq/Print screen. לרוב, מקש זה לא נמצא בשימוש ולכן יצרני מקלדות מסוימים הסירו אותו לגמרי. במקלדות Apple המקש לא קיים כיום כלל, למעט בכמה מקלדות ADB ישנות. במערכות הפעלה מבוססות שורת הפקודה כגון DOS, לחיצה על מקש זה נעלה את הסמן, ובהקשה על מקשי החצים שורות הטקסט היו נגללות ללא תזוזת הסמן (בדומה לכפתור הגלגלת שבאמצעו של העכבר).
מערכות הפעלה חדשות המשתמשות בממשק גרפי כגון חלונות, כמעט ולא עושות שימוש במקש זה, אולם בתוכנות מסוימות אפשר עדיין להשתמש במקש לצורך פעולתו המקורית, כגון בתוכנת Excel.