חוק שירותי תעופה

חוק שירותי תעופה (פיצוי וסיוע בשל ביטול טיסה או שינוי בתנאיה), התשע"ב-2012 הוא חוק ישראלי המחייב את חברת התעופה להסדיר את זכויות הנוסעים בעת ביטול טיסה, עיכוב טיסה ודחיית טיסה מצד חברות התעופה. החוק מקביל לזה שהתקין האיחוד האירופי בשנת 2004 שקובע את פיצוי שמגיע לנוסעים במקרה של סירוב טיסה, ביטול טיסה או עיכוב בהמראה. החוק נחקק בשנת 2012, ומאז עודכן מספר פעמים.
אישור החוק יצר סדר ביחסים בין חברות התעופה לנוסעים ואף הוריד משמעותית את כמות ההונאות שנגרמו לנוסעים מצד חברות התעופה במקרים אלו.

רקע לחוק

חוק שירותי התעופה מכונה גם "חוק אחמד טיבי" על שם אחד מיוזמי החוק - ח"כ אחמד טיבי. טרם חקיקתו של חוק "טיבי" הפיצויים לנוסע בעקבות ביטול, עיכוב או דחיית טיסה היו מזעריים, ולעיתים נוצר מצב שלחברת התעופה השתלם להודיע על ביטול טיסה מאשר לקיימה בפועל.
החוק חל על כל טיסה הממריאה ונוחתת בישראל, לרבות המקרים שבהם קיימות חניות ביניים. בנוסף החוק חל גם על חברות תעופה זרות.

דחיית טיסה

במקרים של דחיית טיסה חוק שירותי התעופה מסייג את הפיצוי לנוסע.חוק טיבי (חוק שירותי תעופה) בשנת 2019 - ביטול טיסה - פיצוי כספי, עורך דין אדי בליטשטיין, ‏2015-02-05 (בhe-IL)
- עיכוב של שעתיים או פחות אינו מזכה את הנוסע בכל פיצוי או הטבה.
- עיכוב טיסה העולה על שעתיים מזכה את הנוסע במזון, משקאות ואמצעי תקשורת.
- עיכוב טיסה העולה על חמש שעות אך פחות משמונה שעות מזכה את הנוסע במזון, משקאות, שירותי תקשורת, השבת התמורה ששולמה עבור כרטיס הטיסה או כרטיס טיסה חלופי (לפי בחירתו).
- עיכוב טיסה העולה על שמונה שעות נחשב לביטול טיסה.

מקרים חריגים לחוק במקרים של ביטול טיסה

קיימים מספר חריגים הפוטרים את חברת התעופה מלשלם פיצוי כספי מכוח "חוק אחמד טיבי" (אך אינם פוטרים את חברת התעופה מחובתה לספק את יתר ההטבות או תשלום פיצויים ללא הוכחת נזק במקרה שבו הטבות אלה לא מסופקות לנוסעים).
א. אם נמסרה הודעה לבעל הכרטיס לפחות 14 ימים לפני מועד הטיסה המפורט בכרטיס הטיסה, לא יהיה זכאי הנוסע לפיצוי כלשהו.
ב. הנוסע לא יהיה זכאי לפיצוי אם חברת התעופה הודיעה על ביטול הטיסה בפרק זמן שבין 7–14 ימים, כל עוד הוצעה לנוסע טיסה חלופית שמועד המראתה הוא לכל היותר שעתיים לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה, ומועד הנחיתה הוא לא יאוחר מארבע שעות לאחר המועד המקורי.
ג. הנוסע לא יהיה זכאי לפיצוי אם הטיסה בוטלה בפרק זמן הנמוך משבעה ימים לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה, והוצאה לנוסע טיסה חלופית שמועד המראתה הוא לכל היותר שעה לפני מועד הטיסה הנקוב בכרטיס הטיסה, ומועד הנחיתה לא יאוחר משעתיים מהמועד המקורי.
קיימים מקרים חריגים נוספים השוללים את הפיצוי מנוסע שטיסתו בוטלה. מקרים אלה מתייחסים לנסיבות מיוחדות שאינן בשליטת חברת התעופה, כגון: ביטול טיסה עקב שביתה, הטיסה בוטלה על מנת למנוע חילול שבת, כוח עליון וכדומה.
בכל מקרה שבו חברת התעופה מודיעה על ביטול טיסה (גם אם מדובר בחריגים המוזכרים לעיל), עליה להציג בפני הנוסע חלופות להגעה ליעדו הסופי. חברת התעופה איננה יכולה להתנער מהנוסע ולהשאיר אותו “תקוע” במקום כלשהו.

ההבדל בין החוק בישראל לבין התקנות האירופיות

חוק שירותי תעופה נחקק בישראל בהתבסס על התקנות האירופיות החלות בנושא זה באירופה משנת 2004, הנקראות Regulation (EC) No 261/2004. כך אף נכתב במסגרת דברי ההסבר להצעת חוק שירותי תעופה "הוראות דומות להוראות החוק המוצע קבועות בתקנות שהתקין האיחוד האירופי בשנת 2004, שעניינן פיצוי וסיוע לנוסעים במקרה של סירוב להטיס בטיסה, ביטול טיסה או עיכוב בהמראה...".
יחד עם זאת, קיימים מספר שינויים בין החוק בישראל לבין התקנות האירופיות, כאשר השינוי המרכזי שבהם הוא - שבמסגרת החוק הישראלי טיסה שבוטלה המזכה את הנוסעים בפיצוי כספי הנה במקרים של - ביטול טיסה או  במקרים של עיכוב בהמראת הטיסה ב-8 שעות ומעלה , ולעומת זאת, במסגרת התקנות האירופיות במקרים של - ביטול טיסה או במקרים של עיכוב בנחיתת הטיסה (ולא בהמראה), ובעיכוב של 3 שעות ומעלה  (להבדיל מ-8 שעות).
התקנות האירופיות רלוונטיות לטיסות בשני המקרים הבאים: (1) לטיסות שהמריאו ממדינה השייכת לאיחוד האירופי; (2) לטיסות שהופעלו על ידי חברות תעופה השייכות למדיניות מהאיחוד האירופי. 
שינוי נוסף בין חוק שירותי תעופה לבין התקנות האירופיות הוא בשיעור הפיצוי הכספי ומרחק הטיסה. שכן, הפיצוי הכספי במסגרת התקנות נע בין 250 יורו (בטיסות שהמרחק שלהן הוא עד 1,500 ק"מ) ועד 600 יורו (לטיסות שהמרחק הוא מעל 3,500 ק"מ). לעומת זאת בחוק בישראל הפיצוי נע בין 1,300 ₪ (לטיסות שהמרחק הוא עד 2,000 ק"מ), ועד ל-3,120 ₪ (לטיסות שהמרחק הוא מעל 4,500 ק"מ)