google/wiki40b huggingface dataset:
יחידת הלוט"ר

גיבוש ומסלול לוט"ר

בעבר מסלול לוט"ר היה מורכב רק מחיילים אשר הפסיקו השתתפות בקורס טיס, קורס חובלים, שייטת 13 וסיירת מטכ"ל. כיום, גם המתאימים מבין מתגייסי מחזורי גיוס חודש מרץ, נובמבר ואוגוסט של חטיבת כפיר רשאים להשתתף בגיבוש ממיין ליחידה. אורכו של הגיבוש שלושה ימים, והוא כולל יומיים של מבדקים פיזיים ומנטליים וראיונות אישיים. המתאימים ביותר יתחילו את מסלול הלוחם ביחידה.
מסלול הכשרת הלוחם ביחידה אינטנסיבי ונמשך כשנה וחודשיים, אותו מסיימים הלוחמים בדרגת סמל וברמת רובאי 08. המסלול מתחיל בטירונות חי"ר לצד לוחמי חטיבת כפיר, בה מוכשרים בתכנים בסיסיים מעולם החי"ר, ואימון מתקדם מקוצר. לאחר מכן עוברים טירונות יחידה, ניווטים, התמחות בירי באמל"ח מגוון, תכנים ייעודיים לעולם הלוחמה בטרור ברמת הפרט והצוות, קרב מגע ברמה גבוהה, לוחמה בשטח בנוי ועוד. כחלק מהמסלול עוברים הלוחמים קורס צניחה וקורס מ"כים מקוצר יחד עם יחידות מובחרות אחרות. בשלב מתקדם, חלק מן הלוחמים ממוינים לאחד מהמקצועות: פורצים, לת"ק, צלפי לוט"ר ולוחמי גובה. לקראת סוף המסלול עוברים החיילים תוכני פיקוד והדרכה, כל אחד בתחומו, ומתפזרים במדורים השונים. לאחר סיום המסלול, מורכבים צוותי לוחמים חדשים על פי ייעודו של כל לוחם. חלק מן הלוחמים ממשיכים את הכשרתם המקצועית אף מעבר לסוף המסלול.
עץ סוסלין

בתורת הקבוצות, עץ סוסלין הוא עץ מגובה ω₁, כך שכל ענף וכל אנטי-שרשרת הם לכל היותר בני מניה.
העניין העיקרי בעצי סוסלין הוא זיהוי מתי הם קיימים, וזאת כיוון שקיומו של עץ סוסלין אינו תלוי באקסיומות המקובלות של תורת הקבוצות, אקסיומות צרמלו-פרנקל.
עצים אלו נקראים על שמו של המתמטיקאי הרוסי מיכאיל סוסלין  ‏(1894–1919).
כל עץ סוסלין הוא עץ אהרונשיין.

הגדרות

עץ (במובן תורת הקבוצות) הוא קבוצה סדורה חלקית, כך שלכל איבר, קבוצת האיברים שקטנה ממנו סדורה בסדר מלא וטוב.
גובה של איבר הוא טיפוס הסדר של האיברים שקטנים ממנו. הגובה של העץ הוא הסופרמום של הגבהים של האיברים שלו.
ענף או שרשרת היא תת-קבוצה של העץ שסדורה בסדר מלא. אנטי שרשרת היא תת-קבוצה שכל שני איברים בה אינם ביחס.
אז עבור מונה k, עץ k-סוסלין הוא עץ מגובה k, שכל שרשרת בו וכל אנטי שרשרת בו הם מעוצמה קטנה ממש מ-k. עץ ω₁-סוסלין נקרא "עץ סוסלין".

קיום עץ סוסלין

לכל k סינגולרי יש עץ k-סוסלין. זאת כיוון שיש סדרה עולה של פחות מ-k מונים שסכומם הוא k, ואפשר לקחת איחוד זר של המונים הללו; זהו עץ k-סוסלין. 
לא קיים עץ ω-סוסלין.
עבור k=ω₁, קיום עץ סוסלין שקול לקיום ישר סוסלין.
אקסיומת יהלום גוררת קיום של עץ סוסלין. לעומת זאת, אקסיומת מרטין גוררת אי-קיום של עץ סוסלין.
אקסיומת הבנייה גוררת קיום של עץ k-סוסלין לכל מונה עוקב k. קיום עץ סוסלין בלתי תלוי גם בהשערת הרצף המוכללת, אך לא ידוע אם היא גוררת את קיומו של עץ ω₂-סוסלין (או של כל מונה רגולרי שאיננו קומפקטי-חלש).
חיי קסם

תקציר העלילה

אריק, המכונה "חתול", ואחותו גוונדלין צ'אנט נשלחים להתגורר אצל קרובי משפחתם בטירת קרסטומנסי, לאחר שהוריהם מתו בתאונה. גוונדלין היא מכשפה חזקה, אך נראה ש"חתול" הוא חסר כוחות קסם. למרות זאת, המבוגרים בטירה משוכנעים שהוא בעל כוחות. לגוונדלין יש שאיפות רבות, אך אף אחד מאנשי הטירה לא שם לב ליכולותיה. לכן היא מנסה למשוך את תשומת לבם באמצעות תעלולי קסם שונים, חלקם משעשעים וחלקם אף מרושעים. "חתול" מואשם בעזרה לאחותו, אף על פי שהוא אינו מסוגל לבצע קסמים. בסופו של דבר, לאחר תעלול מרושע במיוחד, נענשת גוונדלין וכוחות הקסם שלה נלקחים ממנה.
באחד הימים נעלמת גוונדלין, ובמקומה מופיעה ג'אנט, ילדה הנראית בדיוק כמוה, אך בעלת אופי שונה לחלוטין. ג'אנט וחתול מאחדים כוחות כדי לגלות מה קרה, וכדי להסתיר את נוכחותה של ג'אנט בטירה. דבר זה מתברר כמאתגר במיוחד, מאחר שבעולמה של ג'אנט אין קסמים, ואף על פי שהוא דומה מאוד לעולמו של "חתול", ההיסטוריה שלו שונה לגמרי, כך שג'אנט מתקשה להעמיד פנים שהיא גוונדלין. במהלך הרפתקאותיהם יחד, מגלה "חתול" כי אכן יש לו כוחות קסם, אך אחותו גנבה אותם ממנו כל השנים הללו, וכן שיש לו תשע נשמות, ועל כן הוא אחד מהקוסמים החזקים ביותר בעולם, ומיועד להיות הקרסטומנסי הבא. עם זאת, נשמות רבות כבר אבדו לו בשל תאונות או בגלל קסמיה המרושעים של אחותו.
גוונדלין וקבוצה של קוסמים מורדים מנסים לפתוח שער כדי לכבוש עולמות אחרים. הם לוכדים את קרסטומנסי, שמאבד את כוחות הקסם שלו במגע עם כסף, ו"חתול" נאלץ להציל את המצב לבדו. לבסוף המורדים מנוצחים, וגוונדלין שבה אל היקום המקביל אליו ברחה. ג'אנט נשארת יחד עם "חתול".
תבוכ

גאוגרפיה

העיר שוכנת בגובה 767 מטרים מעל פני הים, אקלימה מדברי וקיצוני, וכמות המשקעים קטנה. הקיץ חם מאוד, והחורף נוח עד קר - הקרה שכיחה למדי, ושלג עשוי לרדת בעיר אחת למספר שנים. 
סביב העיר משתרעים שטחים חקלאיים נרחבים, שצורתם כשל עיגולים, בשל ממטרות הענק המשקות שטחים עגולים בקוטר של עד כקילומטר. בעיר שדה תעופה והיא מקושרת אל ירדן מצפון ואל ג'דה מדרום באמצעות כביש ארצי מספר 15; כביש ארצי מספר 80 מחבר אותה אל חופו של ים סוף.

היסטוריה

תבוכ שוכנת בסמוך למקום בו לפי המסורת הערבית נערך קרב תבוכ שפתח בשנת 628 את הסכסוך הממושך בין הערבים בהנהגת מוחמד לבין הביזנטים. העיר נזכרה באחד המסמכים הסווהיליים המוקדמים ביותר הידועים, "Utendi wa Tambuka" ("סיפורה של טמבוקה", היא תבוכ). המסמך, שהתגלה בקניה, מתוארך לשנת 1728, והוא שיר אפי המתאר את המלחמות והקרבות בין הביזנטים לערבים ולעות'מאנים אחריהם. חוקרים מערביים מטילים ספק בכך שהקרב נערך כלל ועיקר, אם כי בעולם הערבי הוא נתפס כעובדה היסטורית. 
תבוכ שכנה על קטע מסילת הרכבת החג'אזית שנחנך ב-1908, אך כיום הוא אינו פעיל. מבנה תחנת הרכבת עדיין ניצב בעיר.
כל המפרשים מעלה!

העלילה

הספר עוסק בבנייתה של הסקונר Speranța (התקווה) והפלגותיה סביב לעולם ובהרפתקאות צוותה בראשות אנטון לופאן.
לופאן, יחד עם חברו ושותפו, פייר ואיין, תכנן מסע סביב העולם במסלולו של צ'ארלס דרווין, אך ספינתם, L'Esperance, בהפלגה המסחרית הראשונה שלה, בפיקודו של ואיין, נחטפה על ידי שודדי ים ונשרפה חלקית - ואיין נלקח בשבי. לופאן, שלא הצטרף להפלגה ולא ידע מה קרה, חיפש את הספינה ואת חברו במשך שנים. כעבור חמש שנים, במקרה, גילה את הספינה השרופה חלקית. הוא גייס צוות ויחד איתו שיפץ את הספינה ויצא איתה להפלגות.
מתיבתא תפארת ירושלים

מתיבתא תפארת ירושלים היא אחת מהוותיקות בישיבות בניו יורק והתפרסמה בהנהגתו של הרב משה פינשטיין.

מיקומה

לישיבה יש שני קמפוסים:
הקמפוס הישן ב-145 East Broadway כולל את כל כיתות הלימוד החל מטרום-גן ילדים ועד לכיתות על-תיכוניות. בראשו עומד הרב דוד פיינשטיין, בנו הבכור של הרב משה פינשטיין. לקמפוס זה אין מעונות ללינת התלמידים.
הקמפוס השני, הידוע גם כ"ישיבת סטטן איילנד" (Yeshiva of Staten Island) בראשו עומד הרב ראובן פיינשטיין. יש בו בית ספר תיכון וכיתות על-תיכוניות. המעונות שלו נמצאים ב-1870 Drumgoole Road East, בסטטן איילנד ניו יורק.

היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
הישיבה נוסדה בשנת 1907 כתלמוד תורה תפארת ירושלים ברחוב אלדריג' 87 בניו יורק.
עברה בהמשך התפתחות מהירה והחליפה כמה מקומות: רחוב הסטר 115, אחר כך מדיסון 240, מונטגומרי 13, ולבסוף באיסט ברודוויי מספר 145 ומספר 147. הבניין הנוכחי נבנה בשנת 1912. בית הספר התיכון הוקם בשנת 1929.
קתלין באלף

ביוגרפיה

באלף נולדה בדרוהדה, במחוז לאות, להיו באלף, פועל, ורוז ראסל. היא הייתה אחת מעשרה ילדיהם, והיו לה חמישה אחים וארבע אחיות. הייתה לה תשוקה לכל הקשור לתרבות האירית, והיא נהנתה לרקוד בראש שער לורנס עבור תיירים אמריקאים.
בתקופת הבלאק אנד טאנס, במלחמת העצמאות האירית, פשטו הכוחות הבריטים על בית המשפחה כל שבוע במשך שנה וחצי. למרות הפשיטות התמידיות, המשיכה באלף לחיות עם משפחתה עד שהיא נישאה לבעלה וינסנט דמפסי, ב-18 בנובמבר 1923. לזוג היו חמישה ילדים: דירדרה, וינסנט, איידן, ריימונד וגרטי. בעלה וינסנט נפטר ממחלה בשנת 1937 בגיל 39 ובאלף הפכה לתופרת שמלות כדי לפרנס את משפחתה.
מרי, אחותה של באלף, פעלה כאם שנייה לילדיה של באלף. מרי, שנולדה ב-1898, הייתה הצעירה מבין אחיה של באלף, והצטרפה לאחותה הגדולה לא רק בענייני הבית, אלא גם ביצעה עמה משימות בקומאן נה מאן. מרי התגוררה עם אחותה עד למותה בשנת 1975, בגיל 77. בנה של באלף, ריימונד, היה לראש העיר דרוהדה, ובתה, גרטי, לאחר שבתה פולה נהרגה בגיל 19 על ידי נהג שיכור, הפכה לאחת הפעילות הבולטות באירלנד נגד נהיגה בגילופין, ואף זכתה על כך בפרסים.
באלף פרשה מתפקידה בגיל 84, ונפטרה בגיל 91, בשנת 1984.

חיים פוליטיים

באלף הצטרפה לקומן נה מאן בשנת 1917 כחברה מייסדת אזורית בארגון. זו הייתה ההתחלה של הקריירה הפוליטית שלה. בשנים 1919–1921 היא הייתה פעילה במלחמת העצמאות. תפקידה של באלף כלל ביקורים אצל האסירים שהוחזקו בידי המשטרה המלכותית האירית, להם העבירה מידע, ומהם העבירה הודעות. ולפחות פעם אחת, היא סייעה בהברחת מקלע מתחת למעילה שהיה מיועד לשמש בהתקפה על המוצב המלכותי בארדי, מחוז לאות.
כחברה מסורה של מפלגת פינה גייל, היא רצה כנציגת המפלגה למועצת העיר דרוהדה 1967. היא הייתה האישה הראשונה להיבחר לתפקיד זה.
סרגיי מוניה

קריירת מועדונים

מוניה החל את הקריירה המקצוענית בקבוצת הליגה הרוסית השנייה, חימיק אנגלס. לאחר חצי שנה, הוא עבר לאוטודור סראטוב ששיחקה אז בליגת העל הרוסית. במדי הקבוצה, ערך הופעות מרשימות וסיים את העונה עם ממוצעים של כ-14 נקודות וכ-4 כדורים חוזרים למשחק. עקב יכולת זאת, חתם בחימקי מוסקבה, אחת מקבוצות הפאר ברוסיה. עם זאת, מוניה מיעט לשחק ואף פעמים רבות לא נכלל בסגל המועדון.
בעקבות זאת, לאחר עונה אחת במדי חימקי חזר לקבוצתו לשעבר, אוטודור סראטוב. לאחר מכן, מוניה עבר לצסק"א מוסקבה, לאחר עונה מרשימה במדי אבטודור שכללה העפלה לחצי גמר הפלייאוף ולמקום הרביעי בליגה. מוניה שיחק עבור צסק"א במשך שלוש עונות והיה שותף לזכייתה בשלוש אליפויות רצופות, גביע רוסי אחד ולשלוש העפלות רצופות לפיינל פור היורוליג.
באוקטובר 2005, מוניה החל בקריירת NBA, לאחר שבקיץ 2004 נבחר על ידי הפורטלנד טרייל בלייזרס מהמקום ה-23 בסיבוב הראשון. מוניה מיעט לשחק ובפברואר 2006 הועבר בעסקה של שלוש קבוצות אל הסקרמנטו קינגס. למרות זאת, מוניה שיחק רק בשלושה משחקים ולבסוף שוחרר מסגל הקניגס ב-26 ביולי אותה שנה. לאחר מכן, חזר למדינת הולדתו, רוסיה, כשסיכם במדיה של דינמו מוסקבה.
במדיה של דינמו מוסקבה הפך מוניה לאחד השחקנים היותר מעורכים בקבוצה ולסגן-הקפטן במשך שלושת עונתיו במועדון. למרות, שבמשך זמן זה לא הוביל את המועדון לזכייה בתואר. בעונתו השלישית, מוניה, קבע ממוצעי שיא שקלע כ-12 נקודות והוריד 4.8 כדורים חוזרים.
ב-2010 חתם בחימקי מוסקבה וב-2011 זכה עם הקבוצה בליגה המאוחדת של VTB.

נבחרת לאומית

מוניה היה חבר בנבחרות הצעירות של רוסיה (עד 19 ועד 21) וכיום חבר בסגל הנבחרת הלאומית של רוסיה. מוניה שותף עם הנבחרת בזכייתה במדליית הזהב באליפות אירופה 2007.
בוני בלייר

ילדותה

בלייר נולדה במרץ 1964 בעיירה קורנוול שבמדינת ניו יורק, אחת מני רבים במשפחה מרובת ילדים. בני משפחתה אהבו להחליק ובייחוד להתחרות בתחרויות מקומיות. בגיל שנתיים, עברה המשפחה לשמפיין, אילינוי - המרכז של ספורט ההחלקה המהירה בארצות הברית. בגיל שש כבר זכתה במירוצים מול ילדות בנות תשע ועשר. בגיל שבע כבר התחרתה באליפות המדינה. ב-1979 היא חברה לבעלת המדליה האולימפית והמאמנת בהחלקה מהירה, קאתי פאמינו, שעודדה אותה לעבוד על ההחלקה שלה במשך כל השנה.

המשחקים האולימפיים 1984-1992

בעזרת מגבית של משטרת שמפיין, יצאה בלייר להתחרות באירופה והמשיכה משם למשחקים האולימפיים הראשונים שלה ב-1984. היא חזרה נפעמת אך ללא מדליות וגמרה אומר ללמוד ולהתאמן עוד ועוד. ארבע שנים לאחר מכן, ב-1988, כבר זכתה בלייר במדליית הזהב הראשונה שלה (500 מטרים). במקצה זה, שברה בלייר את שיא העולם והעמידה אותו על 39.10 שניות. בנוסף, זכתה בלייר גם במדליית ארד במקצה ל-1,000 מטרים. באולימפיאדת 1992 שנערכה באלברוויל, בלייר זכתה בשתי מדליות הזהב - גם ב-500 מטרים וגם במרחק הכפול.

אולימפיאדת לילהאמר 1994

האולימפיאדה התקיימה שנתיים בלבד לאחר אולימפיאדת החורף הקודמת שנערכה באלברוויל. זאת מאחר שב-1986 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי לשנות את מועד משחקי החורף כך שלא יתקיימו באותה שנה עם משחקי הקיץ. בלייר ניצלה את הזמן הקצר בין האולימפיאדות וקטפה שוב פעם את שתי מדליות הזהב ב-500 וב-1,000, תוך שליטה מוחלטת במקצים. בעקבות שתי הזכיות במדליית הזהב, הפכה בלייר לאישה האמריקאית הראשונה שזוכה בחמש מדליות זהב אולימפיות. נוסף לכך, היא הפכה לאמריקאית היחידה שזכתה בשש מדליות באולימפיאדת החורף - הישג שנשמר עד 2010, אז זכה אפולו אונו במדליית כסף ושתי מדליות ארד והעמידה את מאזן זכיותיו על שמונה מדליות אולימפיות.

מחוץ למשחקים האולימפיים

אחרי אולימפיאדת 1994, המשיכה בלייר להתחרות. במרץ 1994, שברה פעם נוספת את שיא העולם במקצה ל-500 מטרים (38.99 שניות), והפכה לאישה הראשונה אי פעם שיורדת מ-39 שניות במקצה זה. שנה לאחר מכן, ב-18 במרץ 1995, פרשה בלייר מהחלקה מקצוענית. 
בלייר השתתפה גם בתחרויות אופני מסלול, ואומנה על ידי אלופת העולם לשעבר, קוני פרסקווין.

תארים והישגים

במהלך קריירת ההחלקה שלה זכתה בלייר במספר נכבד של תארים ופרסים, ביניהם: פרס ג'יימס סאליבן (הספורטאי החובבן המצטיין) ובפרס אוסקר מתיסן (הישג השנה בהחלקה מהירה) ב-1992 וספורטאית השנה של Associated Press וספורטאית השנה של ספורטס אילוסטרייטד ב-1994.
בלייר חברה בהיכלי התהילה הספורטיביים גם של שיקגו וגם של ויסקונסין. ב-2004, היא נבחרה להיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית.

חיים פרטיים

בלייר נשואה לעמיתה בנבחרת ההחלקה האולימפית, דייו קרוייקשנק. לזוג בן (גרנט) ובת (בלייר).
אביבית משמרי

ביוגרפיה

אביבית משמרי נולדה בדרום תל אביב במשפחה מסורתית, לאב יליד מצרים ואם ילידת עיראק, וגדלה בחולון. בוגרת תואר ראשון בקולנוע וסוציולוגיה מאוניברסיטת תל אביב (סיימה בשנת 1998).
בין השנים 1992–1996 התגוררה משמרי באמסטרדם שבהולנד, שהות שעל בסיסה נכתב ספרה "הפינה של טריסטאן".
בשנים 1998–2003 עבדה ככתבת כלכלית, פובליציסטית ועורכת בתחומי ההיי-טק והביוטכנולוגיה, בגלובס. בין השנים 2004–2007 הייתה כתבת ההיי-טק ומדעי החיים של פורבס ישראל וכתבה גם כתבות וטורי דעה עבור כלכליסט, ynet, הארץ ועוד. 
 בשנים 2004–2008 הייתה חברת מערכת ועורכת באתר האייל הקורא. עבדה כאנליסטית של סטארט-אפים בתחומי מדעי החיים בחברת המחקר IDC. החל משנת 2011 משמשת כמנהלת תוכן באיגוד הישראלי לתעשיות מתקדמות.
קטעי פרוזה ושירים פרי עטה פורסמו בכתבי העת: הליקון, ננופואטיקה, משיב הרוח, עיתון 77, אורות ו"זוטא". כותבת בלוג ספרותי בשם "כותבת מוחקת".
החל משנת 2015 משמרי מוציאה לאור ועורכת פעמיים בשנה את "פטל", סדרת אסופות לסיפורים קצרים. בין היתר, השתתפו בגיליונות פטל: דקלה קידר, גלית דהן קרליבך, שולמית אפפל, יגאל סרנה, גפי אמיר, איריס אליה כהן, רובי נמדר, תהילה חכימי, שהם סמיט, יונתן פיין, איתמר לוי, יונתן הירשפלד, תמר לזר וענת עינהר. 
 נכון לנובמבר 2018, פורסמו 6 גיליונות "פטל".

פרסים והוקרה

בשנת 2014 זכתה בפרס רמת גן לספרות לספר ביכורים על ספרה "הזקן השתגע". בנימוקי ועדת הפרס נכתב:
ספר מפתיע בבשלותו, הסוקר את כל הסיכויים והסיכונים של החברה הישראלית בפתח האלף השלישי. לפנינו פנטסיה מעוררת מחשבה על עתידה של המדינה בעוד כעשור, לאחר שהחמיצה את תהליך השלום והפכה למדינת הלכה, מנודה ברחבי תבל. כל השסעים של המציאּות העכשווית מגיעים בה להקצנה רדיקלית עד שמנהיג פוליטי המתעורר מתרדמת קורא בה למרד ומבעיר את הלבבות ואת הרחובות. הספר בוחן את מעמדה של המדינה במציאּות הבתר-מודרנית של עידן הגלובליזציה וההפרטה... ואין בה פלג או מגזר שנשאר חסין מפני הביקורת. אביבית משמרי ממשיכה את הקו הדיסטֹופי של בנימין תמוז ושל עמוס קינן, אך ספרה מציאּותי מספריהם, ועל כן הוא מרטיט-לב ומקיץ-נרדמים. היא מעירה את קוראיה משלוותם בכשרון, תוך הפעלת כל הרגיסטרים של העברית: בליל שפותיהם של עדות ומגזרים, אנשים פשוטים ואינטלקטואלים, שפת מקורות ושפת הרחוב... בעינינו הזקן השתגע הוא ספר ביכורים עם שובר של הבטחה גדולה בצדו.
בדצמבר 2018 הוכרז כי משמרי זכתה בפרס היצירה לסופרים עבריים לשנת תשע"ט. בנימוקי ועדת הפרס נכתב: 
"בלשון מקורית, עשירה ורבת דמיון ובתנופה סיפורית מרשימה, קנתה לעצמה אביבית משמרי מקום בשורה הראשונה של הכותבות הישראליות בזמננו. יחד עם זאת, הנושאים המעסיקים אותה רחוקים מתבניות ידועות של "כתיבה נשית" ישראלית. משמרי תוהה על הישראליות, על העם, על הארץ והמדינה ועל עתידם הרוחני, החברתי והפיזי. היא יוצרת מגוונת: סופרת, משוררת ועורכת, שהייתה מעורבת בסדרה מרשימה של כתבי עת משפיעים, ולאחרונה מעשירה את הנוף הספרותי כאחראית על אסופות "פטל" לסיפורים קצרים".

חיים אישיים

משמרי מתגוררת בתל אביב והיא אם יחידנית לשניים.
לואיס קוק

לידס יונייטד

קוק נולד ביורק שבאנגליה. הוא גדל במחלקת הנוער של לידס יונייטד, ושיחק בקבוצה של המועדון עד גיל 18 כאשר היה בן 15. בקדם עונת 2014/2015 החל קוק לשחק יחד עם הקבוצה הבוגרת של לידס יונייטד, ששיחקה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית. ב-9 באוגוסט 2014 ערך קוק את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-64 בהפסד 2-0 למילוול במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-19 באפריל 2015 חיזק קוק את מעמדו כאחד השחקנים הטובים ביותר באנגליה מחוץ לפרמייר ליג, כשזכה בתואר חניך השנה בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.
ב-11 במאי 2015 חתם קוק על חוזה חדש בלידס יונייטד, עד לקיץ 2017. ב-13 באוגוסט 2015 הבקיע קוק את שער הבכורה שלו במועדון, בדקה ה-17 במשחק במסגרת גביע הפוטבול ליג נגד דונקסטר רוברס, בו הודחה לידס לאחר הפסד בתוצאה 4-2 בדו-קרב בעיטות עונשין לאחר 1-1 בתום הזמן החוקי. קוק הורחק באותו משחק בדקה ה-37 בכרטיס אדום ישיר.

בורנמות'

ב-8 ביולי 2016 חתם קוק ל-4 שנים בבורנמות' מהפרמייר ליג. ב-14 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 3-1 למנצ'סטר יונייטד.
פוסי/ורדון

אודות

פוסי/ורדון מספרת את סיפור "השותפות הרומנטית והיצירתית בין בוב פוסי לגוון ורדון. הוא היה קולנוען ואחד הכוריאוגרפים והבמאים המשפיעים ביותר על התיאטרון; היא הייתה הרקדנית הגדולה ביותר בברודוויי בכל הזמנים. יחד, הם שינו את הפנים של הבידור האמריקאי - במחיר מסוכן".
סיפור הסדרה כולה נפרש דרך פלשבקים ופלשפורוורדים של מערכת היחסים של בני הזוג לאורך השנים. כמו כן מוצגים ההיפוכים של יחסי הכוחות והמעמד של השניים, וכן ההקשרים לאירועים אשר איפשרו לכל זה לקרות. בנוסף, הסדרה מציגה גם את תרומתם של פוסי וורדון לתעשיית הבידור, למרות כל הבעיות האישיות שלהם.

פיתוח

הזכויות להפיק מיני-סדרה המבוססת על Fosse, ספרו הביוגרפי של סם וסון, נמכרו לרשת FX Networks על ידי המפיק הבכיר ג'ורג' סטלזנר. בקיץ 2016, באישור המנהלים הקריאייטיבים של FX, פנה סטלזנר אל השחקן והמחזאי לין-מנואל מירנדה ואל הבמאי תומאס קייל, יוצרי המחזמר "המילטון", וניסה לצרפם לפרויקט. מירנדה וקייל הכירו היטב את ספרו של ווסון, שכן ווסון ומירנדה למדו יחד באוניברסיטת ווסליאן. הבא להצטרף לפרויקט היה יוצרו של המחזמר "אוון הנסן היקר", המחזאי עטור הפרסים סטיבן ליוונסון. ליוונסון וקייל המשיכו לעבוד יחד, על מנת לעבד את הספר לפורמט של מיני-סדרה טלוויזיונית. במהלך השלבים המוקדמים של תהליך הפיתוח, קייל ולבנסון הצליחו לצרף לפרויקט את ניקול פוסי, הבת המשותפת היחידה של בוב פוסי וגוון ורדון, והמנהלת של העזבון שלהם.
ב-5 ביולי 2018, רשת FX הודיעה על הזמנת מיני -סדרה בת שמונה פרקים בשם פוסי/ורדון (Fosse/Verdon), כאשר סם רוקוול יגלם את דמותו של בוב פוסי ומישל ויליאמס תגלם את דמותה של גוון ורדון. ב-25 באוקטובר 2018 דווח כי קייל יביים לפחות ארבעה משמונת הפרקים של הסדרה. בסופו של דבר, הוא ביים בסך הכל חמישה פרקים. המפיקים הבכירים כללו את לבנסון, קייל, מירנדה, סטלזנר, רוקוול וויליאמס, כשניקול פוסי שימשה כמפיקה משותפת, והכוריאוגרף אנדי בלנקנבולר (המילטון) שימש כמפיק-שותף. ב-26 באוקטובר 2018, הוכרז כי ג'ואל פילדס, ה-showrunner של סדרת הדרמה המוערכת של רשת FX "האמריקאים" יצטרף להפקה כתסריטאי ומפיק בפועל נוסף. ב-23 בינואר 2019, הוכרז מועד שידור הבכורה של הסדרה נקבע ל-9 באפריל 2019.

ליהוק

לצד ההודעה על הזמנת הסדרה, פורסם כי סם רוקוול ומישל ויליאמס לוהקו לתפקידים הראשיים. ב-19 בנובמבר 2018, פורסם כי מרגרט קוואלי ונורברט ליאו בוץ לוהקו גם הם לתפקידים קבועים בסדרה, וכי איה קאש, נאט קורדרי, סוזן מיסנר, ביאנקה מרוקין, קלי בארט, אוואן הנדלר, ריק הולמס, פול רייזר, איתן סלייטר, ביירון ג'נינגס, ולורה אוסנס הצטרפו לצוות השחקנים, בתפקידי אורח חוזרים.

צילומים

צילומי הסדרה החלו בנובמבר 2018 באולפני Silvercup Studios בניו יורק, ונמשכו עד מרץ 2019.

הפצה

ב-6 בינואר 2019 שוחרר טריילר לסדרה.

ביקורות

על פי אתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסדרה דירוג של 83% על סמך 64 ביקורות, וציון ממוצע של 7.25 מתוך 10. על פי דעת הרוב, נכתב כי "סם רוקוול ומישל ויליאמס נותנים לצופים שפע של razzle ו-dazzle ב-פוסי/ורדון - מיני-סדרה ביוגרפית ישירה, אך עדיין כוללת את כל אותו אבק הכוכבים שהקהל משתוקק לו". על פי אתר Metacritic, שעושה שימוש בממוצע משוקלל, לסדרה ציון של 68 מתוך 100, המבוסס על 34 מבקרים, שרובם כתבו "ביקורות חיוביות בדרך כלל".
וידאו אינטראקטיבי

וידאו אינטראקטיבי הוא מונח המתייחס לטכניקות המשלבות וידאו עם תכונות אינטראקטיביות, באופן שמאפשר לצופה להשפיע על מהלך הווידאו.
כחלק ממגמת הצמיחה של עולם הווידאו ברשת האינטרנט, עלו רעיונות רבים בניסיון לשפר את חווית הצפייה בתכנים שיווקיים המוצגים לגולשים ברשת, או לחלופין, לשדרג להם את חווית הצפייה בקליפים מוזיקליים של האמנים השונים. אחד הרעיונות הוא רעיון ה"קליפ האינטראקטיבי", שבבסיסו העצמת חווית המשתמש באמצעות מתן אפשרות לשליטה במתרחש בקליפ, על ידי הצופה, לפי רצונותיו, וכך מושגת אינטראקציה בין הצופה לווידאו הנצפה. מספר חברות סטארט אפ מימשו את הרעיון, ובהתבסס על טכנולוגיית HTML5 המיושמת כיום באתרי האינטרנט ומאפשרת הצגת וידאו ללא שימוש בפלאש, יצרו את הקליפים האינטראקטיביים.
כיום ניתן למצוא ברשת דוגמאות רבות לקליפים אינטראקטיביים שנעשו על ידי חברות שונות. בישראל נודע הקליפ של חברת Interlude לזמר והיוצר יוני בלוך, עבור השיר "Like a Rolling Stone" של בוב דילן. בקליפ ניתן להחליט מה יהיה התוכן הנצפה בקליפ בזמן שהשיר מתנגן, וכך לנוע בין סגנונות שונים לפי רצונותיו של הצופה. כמו כן קיים קליפ באורך 24 שעות, המאפשר גם הוא ניווט בין תסריטים שונים לעלילה הניתנים לבחירה על ידי הצופה.

וידאו אינטראקטיבי בלמידה

השימוש בוידאו אינטראקטיבי בלמידה, עושה שימוש דומה לנעשה ב"קליפ האינטראקטיבי" ומוסיף עליו רובד נוסף של מאפייני למידה יחידנית כגון: התאמה לקצב הלומד, משוב ועוד.
ברשת ישנם פתרונות רבים המאפשרים לייצר פעילויות וידאו אינטראקטיביות לצורכי למידה, אשר נחלקים לשני סוגים עיקריים:
וידאו אינטראקטיבי ליניארי:
פעילות המורכבות מרצועת וידאו אחת עליה שזורות אינטראקציות מסוגים שונים (לדוגמה, שאלת חד ברירה, שאלת התאמה וכיוצא בזה) שההתקדמות ברצועת הווידאו תלויה או לא תלויה בהפעלת הלומד באינטראקציה (מענה לשאלה, סימון על גבי תמונה וכיוצא בזה).
פלטפורמות בולטות המייצרות פתרונות כאלו, בארץ: Edu.טיוב, בחו"ל: Zaption.
וידאו אינטראקטיבי מסתעף:
פעילויות המורכבות ממספר רצועות וידאו שונות, שהניווט ביניהן נעשה על ידי אינטראקציה מסוג שאלה המופיעה בתום הרצועה והמשוב הוא מעבר לרצועת וידאו הבאה.
היתרון המשמעותי של פעילויות מסוג זו בלמידה, היא השליטה בסיטואציה אותנטית המשתקפת בוידאו והתוצאה המיידית (המשוב).
אביב ברזלי

ביוגרפיה

ברזלי מתגוררת במצפה אבי"ב. היא מתאמנת בקבוצת הפועל מועצה אזורית משגב בהדרכתו של ולדי רדובסקי.

2015

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2015 סיימה ברזלי במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:29.50 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 2:25.91 דקות.

2016

בתחרות "גביע האיגוד" שנערכה בווינגייט באפריל 2016 סיימה ברזלי במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:21.07 דקות, במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 1:06.57 דקות ובמקום עשירי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 32.41 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 31.84 שניות.
בתחרות השחייה "גביע קומן" (תחרות שחייה לנוער של מדינות אגן הים התיכון) שנערכה בגזירה, מלטה בסוף יוני אותה שנה היא סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:22.65 דקות, במקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ופעמיים במקום שישי במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי אותה שנה היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:21.29 דקות, במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.65 דקות, במקום 12 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:01.43 דקות ובמקום 15 במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:13.40 דקות.

אלופת ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר)

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות אישיות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 14, 15 ו-16 של 2:11.82 דקות, לפני מאי לווי ממכבי קריית אונו (2:11.82 דקות) ויעל דניאלי ממכבי פארק מים רעות (2:15.68 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:02.48 דקות, אחרי שחר מנחם ממכבי פארק מים רעות (1:01.36 דקות) וקרן זיבנר מהפועל דולפין נתניה (1:01.43 דקות), בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14, 15 ו-16 של 1:02.12 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.17 שניות, בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אישי חדש של 59.03 שניות.

2017

בתחרות בינלאומית שנערכה במדריד, ספרד זכתה ברזילי במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 2:19.79 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה במכון וינגייט היא שיפרה את שיאה במשחה זה והעמידה אותו על תוצאה של 2:19.18 דקות.

2019

בתחרות גביע האיגוד שנערכה במכון וינגייט, ב-4 באפריל 2019 קבעה ברזלי במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:13.03 דקות, שיפור לשיא בן ה-3 שנים של קרן זיבנר (2:13.10 דקות), בהמשך התחרות היא קבעה במשחה ל-50 מטר גב שיא נערות חדש לגילאי 17 ו-18 חדש של 29.27 שניות, כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא נערות חדש לגילאי 17 ו-18 חדש של 29.42 שניות ובמשחה ל-100 מטר גב שיא אישי חדש של 1:02.53 דקות.
בתחרות שבע הגבעות שנערכה ברומא ב-23 ביוני קבעה ברזלי במשחה ל-200 מטר גב שיא ישראלי חדש של 2:12.69 דקות, שיפור לשיאה הטרי בן החודשיים וחצי. נוסף לכך, היא קבעה במשחה ל-100 מטר גב שיא אישי חדש של 1:02.41 דקות. שבועיים לאחר מכן, באליפות אירופה לנוער שנערכה בקאזאן, רוסיה היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:12.01 דקות.
גנובתנים

גנובתנים (באנגלית: Cerci ביחיד: גנובתן) הם זוג גפיים בפרק האחורי של הגוף בפרוקי רגליים. לרוב גנובתנים משמשים לצורך חישה אך חלקם משמשים כנשק מצבטיים או כאיבר רבייה. בדומה לאיברים אחרים כגון מחושים, מנדיבולות וכו'. נהוג לחשוב שהגנובתנים התפתחו בעבר מזוג רגליים שהתנוון בצורתו הפרמיטיבית של החרק, ייתכן מיצור שדומה לנושאי ציפורניים.