google/wiki40b huggingface dataset:
זוג סדור

זוג סדור הוא זוג של שני עצמים מתמטיים, עם חשיבות לסדרם. סימונו של הזוג הסדור: <a,b> כאשר a הוא האיבר הראשון בזוג הסדור ו-b הוא האיבר השני.   
כמו כן, זוג סדור הוא איבר של מכפלה קרטזית. זוהי קבוצה בת שני איברים (שנסמנם לצורך הדוגמה a,b), כאשר יש חשיבות לסדר הופעתם והם אינם חייבים להיות שונים, כלומר יש איבר "ראשון" ו"שני" והם יכולים להיות זהים, בניגוד לקבוצה רגילה בה אין לסדר חשיבות ואין משמעות להופעת איבר פעמיים. 
כאשר הזוג הסדור משמש לציון נקודה במישור, האיבר הראשון (השמאלי) בזוג נקרא גם אבסציסה (Abscissa) והשני (הימני) נקרא גם אורדינטה (Ordinate).
זוג סדור נכתב בתוך סוגריים, כאשר פסיק מפריד בין האיבר הראשון לאיבר השני: (a,b).
שני זוגות סדורים שווים אם ורק אם האיבר הראשון שלהם זהה וגם האיבר השני שלהם זהה. כלומר (a,b)=(c,d) אם ורק אם a=c וגם b=d (בכתיבה פורמלית:   
אחת מהדרכים להגדיר זוג סדור מתוך הגדרות הקבוצה הבסיסיות היא זו:
הכללה של זוג סדור למקרה הכללי של מספר כלשהו של רכיבים נקרא n-יה סדורה.
תנופה

בהלכה היהודית, תנופה היא פעולה הנעשית במהלך הקרבת קרבנות מסוימים, בעיקר בהקרבת קרבנות שלמים ומנחה אחדים, כחלק מעבודת הקורבנות בבית המקדש.
הפוסקים הראשונים נחלקו האם התנופה היא מצווה נפרדת ויש לברך עליה ברכה נפרדת, או שמא יש להחשיב אותה רק כשלב בהקרבת הקרבן, ולברך רק על העיקר.

אופן ההנפה

הכהן מניח את הקורבן על ידיו של מי שמחויב בקורבן והביאו, אוחז בידיו של מביא הקרבן כשהם מעל ידיו, ומניף את הקורבן לארבעה צדדים: מוליך ומביא לארבע רוחות השמים, מעלה לכיוון מעלה, ומוריד לכיוון מטה. לפי דעת פרשנים אחרים, כמו התוספות אין לעשות כך, כיוון שידי הבעלים נחשבים לחציצה בין ידיו לקורבן, ולכן אוחז הכהן בכלי השרת מלמטה, והבעלים אוחזים בראשי הכלי מלמעלה, ומביא ראיה מגמרא מפורשת בסוטה.
כאשר ההנפה מתבצעת בקורבן ולא במנחה, לעיתים מתבצעת ההנפה כאשר הקורבן חי, כמו למשל באשם מצורע, לפעמים בבשרו כמו למשל קורבן שלמים של יחיד, ולפעמים הן קודם והן אחרי השחיטה - בשלמי ציבור.
בקורבן מנחה, שמתקיימת בו גם הגשה – תהליך בו והוא מוגש אל המזבח, קודמת התנופה להגשה.

טעם ההנפה

ההנפה נעשית רק בקורבן המובא על ידי יהודי, ולא בקורבן המובא על ידי גוי.
רבי חייא בר אבא בשם רבי יוחנן אמר: "מוליך ומביא למי שהרוחות שלו, מעלה ומוריד - למי שהשמים והארץ שלו", כלומר כיווני התנועה מסמלים שכל הכיוונים של העולם הם של הבורא. רבי חמא בר חנינא מפרש: "מוליך ומביא - כדי לעצור רוחות רעות, מעלה ומביא - כדי לעצור את הטללים (גשמים) רעים", כלומר למנוע צרות מהכיוונים השונים. רבי יוסי בר אבין הסיק מדבריו ששיירי מצווה (פרטים במצווה שאינם עיקריים), מעכבים את הפורענות, שהרי התנופה היא שיירי מצווה - שהרי הקורבן כשר גם בלעדיה, והיא עוצרת את הרוחות הרעות ואת הטללים הרעים.
רב אחא בר יעקב כשהיה מניף היה אומר "חץ בעיני השטן"], כלומר בכל אחד מפעולות ההנפה הוא כביכול יורה חץ בעיני השטן הרוצה להביא פורענות לעולם. למרות מנהגו זו, נפסק בתלמוד, כי אין לאדם לומר כך, על ידי התגרות זו, עלול השטן להתגרות בו.
אכידנה

אכידנה (Echidna, ביוונית: Ἔχιδνα, ekhis, ἔχις) היא מפלצת מהמיתולוגיה היוונית, גופה העליון כשל אישה וגופה התחתון נחש. אכידנה מכונה "אם כל המפלצות" מכיוון שילדה רבות מהמפלצות המוכרות מסיפורי המיתולוגיה היוונית.

רקע

אכידנה היא בתם של פורקיס ואחותו קטו. אחיותיה הן שלוש הגורגונות – סתנו, אוריאלה ומדוזה; שלוש הגריאי – דניו, פמפרדו ואניו – המוכרות כשלוש אחיות החולקות גלגל עין יחיד; והאח הצעיר לאדון (הדרקון השומר בגן ההספרידות).
אכידנה מתוארת כנימפה יפה בחצי גופה העליון, וכנחש מפלצתי בחציה התחתון. מקום משכנה הוא במערה מתחת לאדמה, רחוקה גם מהאלים וגם מבני האדם. ישנו דיון במחקר על מקומה המדויק של המערה של אכידנה אך אין קונצנזוס בנושא.

צאצאים

לפי התאוגוניה אכידנה הזדווגה עם המפלצת טיפון והביאה כך מספר מפלצות לעולם. ראשון נולד אורתוס, הכלב בעל שני הראשים הידוע ככלבו של גריאון. שני נולד קרברוס, כלב בעל שלושה ראשים ששמר על שערי השאול. שלישית נולדה ההידרה, מפלצת מים מרובת-ראשים.
הסיודוס מציין שלוש מפלצות נוספות: הכימרה, הספינקס והאריה מנמאה. תיאור אמן של שלוש המפלצות הללו מעורפל; ייתכן מצד אחד שמדובר באכידנה וייתכן מצד שני שמדובר בקטו אמה. חיזוקים לכך שאמן של שלושת המפלצות היא אכידנה ניתן למצוא במחזה הנשים הפיניקיות מאת אוריפידס ובכתביו של אפולודורוס.
במקורות מאוחרים יותר אחיה, לאדון, מצורף לרשימת הצאצאים, ולעיתים גם סקילה מפלצת הים מהאודיסיאה.
רוב צאצאיה של אכידנה משמשים תפקיד מרכזי בשנים עשר מעללי הגבורה של הרקולס.

מותה

לסיפור מותה של אכידנה קיימות שתי גרסאות. בגרסה הקדומה יותר, אצל הסיודוס, אכידנה לא יכולה למות. היא מתוארת "הנימפה האלמותית, לנצח בת בלי גיל", תיאור זה מזכיר את תיאורם של האלים בני האלמוות. לא רק שאלה אינם יכולים למות, הם אף נמצאים במצב של נעורים נצחיים.
בגרסה מאוחרת יותר המופיעה אצל פסאודו-אפולודורוס, מסופר כי אכידנה הייתה חוטפת למאורתה עוברי אורח ועל כן ארגוס הגיע למאורתה והרג אותה בשנתה. לפי טימותי גנץ, חוקר מיתולוגיה יוונית, אין זכר לגרסה השנייה של המיתוס בספרות המיתית הקדומה.
The Works

הפקה

לאחר שנתיים של הפסקה מאז אלבומם הקודם, חזרה קווין אל האולפנים. עולם המוזיקה עבר שינוי מאז צאת תקליטם הקודם Hot Space, ובשנתיים אלה היו עסוקים חברי הלהקה בפרויקטים אישים משלהם ולהתרחב לכיוונים מוזיקילים אישים משלהם.
האלבום "The Works" הוקלט באולפני "Record Planet" בלוס אנג'לס שבקליפורניה ובאולפני MusicLand במינכן, החל מאוגוסט 1983 ועד ינואר 1984. האלבום יצא לראשונה בחברת תקליטים אחת: EMI, בניגוד לאלבומיהם הקודמים. כמו כן, בפעם הראשונה והיחידה, כל שירי האלבום (ובנוסף שני שירים: "I Go Crazy" ו-"Thank God It's Christmas") יצאו גם כסינגלים.
מחוז דרום (משטרה)

מחוז דרום במשטרת ישראל הוא המחוז המשטרתי הגדול ביותר מבחינת השטח.

היסטוריה

עם הקמת מדינת ישראל הוחלט על הקמת ארבעה מחוזות משטרתיים: תל אביב, חיפה, נגב וגליל. ירושלים לא נכללה אז בגבולות החלוקה ולא היה ברור מה יהיה מעמדה. מחוזות תל אביב וחיפה החלו לפעול באופן מיידי, אך מחוזות הנגב והגליל לא הופעלו שכן אזורי אחריותם היו בשליטת הצבא שניהל בהם קרבות. עם שוך הקרבות התארגן מחוז הדרום של המשטרה והחל לפעול ממטה מחוז תל אביב ברחוב יונה הנביא 13 בתל אביב, תחת פיקודו של נחום זיו-אב שהיה מפקד מחוז תל אביב. באוגוסט 1949 עבר מטה המחוז לרמלה. המחוז כלל את נפת השפלה, בפיקוד אברהם לרמן, שהשתרע מחולון, לוד ורמלה בצפון עד רוחמה וניר עם בדרום. ביוני 1950 התחלף מפקד נפת השפלה ולתפקיד נכנס אריה ניר.
באוגוסט 1948 צורפה משטרת ירושלים למשטרת ישראל ועם כיבוש הנגב קיבלה מחוז ירושלים את האחריות על אזור הדרום עד אילת. בשנת 1950 הועברה נפת השפלה לאחריות מחוז ירושלים. בשנת 1953 הוקמה נפת הנגב של המשטרה והיא הוכפפה למחוז ירושלים.
בשנת 1954 הוקם מחוז מרכז, אליו הועברה נפת השפלה. אולם בשנת 1958 פורק מחוז המרכז והוא הוכלל ברובו במחוז ירושלים, שכונה מעתה גם "המחוז הדרומי" ועם הזמן נודע בלעדית כ"מחוז דרום". בשנות ה-60 כלל המחוז ארבע נפות: נפת הנגב, נפת ירושלים, נפת פ"ת ונפת רמלה-לוד. בשנת 1981 הוקם מחוז מרכז מחדש ונפותיו נגרעו ממחוז דרום. בשנת 1991 הוקם מחוז ירושלים ואזור ירושלים נגרע מאחריות המחוז הדרומי.
חישוב על גב מעטפה

חישוב על גב מעטפה הוא מונח שבו משתמשים פיזיקאים, מתמטיקאים ומהנדסים לתיאור חישוב מהיר ופשוט, המשמש תחליף לחישוב ארוך ומסובך, ובא לתת במהירות את התמונה הכללית. חישוב כזה עדיף במידה רבה על ניחוש על סמך אינטואיציה, אך תוצאתו פחות מדויקת מזו של חישוב מדוקדק ומפורט. מקור המונח הוא ברעיון שהחישובים הם כה פשוטים עד שניתן לבצע אותם על צדה האחורי של מעטפה. לא ידוע מי המציא את המונח, אך מי שהפך אותו למקובל ולפופולרי היה הפיזיקאי אנריקו פרמי. חישובים מסוג זה נעשים פעמים רבות על פה, ללא צורך בנייר.
חישובים על גב המעטפה הם לרוב חישובים מקורבים, המזניחים גורמים רבים, ומאפשרים לקבל את סדרי הגודל החשובים, מבלי להיכנס לפרטים. ביצוע חישובים כאלה דורש ידע פיזיקלי ואינטואיציה פיזיקלית על הגורמים החשובים באמת ועל הגורמים שמהם אפשר להתעלם. עקב ההזנחות, חישובים אלה לעולם ייתנו רק את סדרי הגודל, ולא ערכים מדויקים.
כך לדוגמה מסופר על אנריקו פרמי שבעת ניסוי פצצת האטום הראשונה, בזמן שגל ההדף הגיע עד עמדת התצפית שבה שהה, הפיל פרמי פיסות נייר, ועל ידי מדידה של המרחקים ביניהן יכול היה לקבל הערכה מהירה על עוצמת פצצת האטום. מסופר שפרמי העריך את האנרגיה שהשתחררה מהפצצה כאנרגיה המקבילה ל-10 קילוטון TNT, ובמדידה מדויקת חושב ערך של 18.6 קילוטון TNT.
בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 ביקר אלברט איינשטיין עם אשתו, אלזה, במצפה הכוכבים שבהר וילסון. מספרים שכאשר הסביר מנהל המצפה כי טלסקופ 100 האינץ' של המצפה, שהיה הגדול בעולם באותה עת, חודר את סודות היקום, הגיבה אלזה - "בעלי עושה זאת על צדה האחורי של מעטפה משומשת".
מיכאיל יבסטאפייב

חייו

יבסטאייב החל לעסוק בציור ובצילום בגיל צעיר. אמו, סבתו וסבא-רבא שלו, כולם פסלים, עודדו אותו למצוא סגנון משלו באמנות, אך הוא פנה לכיוון שונה, למד עתונאות בינלאומית באוניברסיטת מוסקבה והחל לעבוד בסוכנות הידיעות הממשלתית טא"ס. 
בשלהי שנות השמונים התנדב לשירות בצבא ברית המועצות, שנלחם באפגניסטן. הוא שירת שנתיים והיה עד לקרבות רבים במלחמת אפגניסטן וכן לנסיגת הצבא הסובייטי ב-1989. מאוחר יותר פרסם רומן בשם "שני צעדים מגן עדן", העוסק בפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
בשנות התשעים עבד כצלם עתונות עבור סוכנויות ידיעות שונות, וסיקר מטעמן את התפרקות ברית המועצות, ומספר רב של סכסוכים ומלחמות, בין היתר בבוסניה-הרצגובינה, גאורגיה, נגורנו קרבאך, טרנסניסטריה וצ'צ'ניה. לצד זה סיקר גם את ההתרחשויות הפוליטיות בקרמלין.
מתגורר כיום בווינה.
המרכז לטניס בישראל

המרכז לטניס בישראל הוא מוסד ללא כוונת רווח שנוסד בשנת 1976 ומפעיל 14 מרכזים ו-172 מגרשי טניס ברחבי הארץ.
באפריל 1976 הגשימו שישה אנשים מישראל, ארצות הברית ואנגליה את חלומם והקימו מרכז לטניס בישראל. השישה – איאן פרומן, ביל ליפי, ג'ו שיין, הרולד לנדסברג, פרדי קריבין ורובי ג'וזף – ראו בחזונם כיצד הם הופכים את הטניס בישראל למשחק להמונים. במהלך השנים, הצטרפו למייסדים שותפים וחברים מקנדה, ארצות הברית, אירופה וישראל וסייעו להפוך את המרכז לטניס בישראל למה שהוא היום.
המרכז לטניס בישראל מתפקד כיום כאחד מארגוני הרווחה הגדולים בישראל לילדים עם תוכניות מיוחדות למען הקהילה, תוכניות טניס והכל על מתקנים ומגרשים ברמה הגבוהה ביותר. 14 המרכזים נבנו במיוחד בעיירות פיתוח ובשכונות מצוקה על מנת לספק תעסוקה לילדים ולמנוע מהם להיות ברחובות או להידרדר לפשע. מבין הילדים שהגיעו לשחק טניס במרכזים אלה יש שנשארו בתחום הטניס כמאמנים, שופטים או מנהלים. רבים מהבוגרים אף זכו למלגת לימודים במכללות בארצות הברית כשחקני טניס.
המרכז הראשון שנפתח ב-1976 היה המרכז לטניס בישראל - רמת השרון, בו שוכנים גם משרדי ההנהלה, כאשר לאה רבין, אחת הידידות של המרכז לטניס בישראל, הייתה זו שחתכה את הסרט בטקס הפתיחה. שנה לאחר מכן הוקם ברמת השרון אצטדיון קנדה המכיל כ-4,500 מקומות ישיבה ומשמש את נבחרת הדייוויס והפדרציה של ישראל במשחקיהם הבינלאומיים. בהמשך הוקמו עוד 13 מרכזי טניס: קריית שמונה (נפתח ב-1979), יפו (1979), ערד (1979), ירושלים (1981), אשקלון (1981), חיפה (1982), טבריה (1989), אופקים (1990), תל אביב (1991), באר שבע (1991), יקנעם (2001), סאג'ור (2009) ועכו (2010).
במרכז לטניס בישראל גדלו במהלך השנים שחקנים שייצגו את ישראל בתחרויות הגדולות ביותר בעולם ובמדי נבחרות ישראל לגברים ולנשים. במרכז לטניס בישראל - רמת השרון גדלו עמוס מנסדורף, גלעד בלום, אנה סמאשנובה, ציפי אובזילר, הראל לוי, נועם בר, אייל רן, אילנה ברגר ורקפת בנימיני. במרכז לטניס בישראל - חיפה גדלו יוני ארליך, ליאור מור, נועם אוקון, חלי ברגיל, ניר ולגרין, הילה רוזן, לימור זלץ, דקל ולצר, נטלי כהנא ושירי בורשטיין. במרכז לטניס בישראל - תל אביב גדלה שחר פאר, במרכז לטניס בישראל - יפו גדלו אמיר חדד ואמיר וינטרוב, במרכז לטניס בישראל - ירושלים גדלו אנדי רם ויוליה גלושקו ובמרכז לטניס בישראל - קריית שמונה גדלו דודי סלע ואחיו עופר סלע.
במרכז לטניס בישראל תוכניות טניס מגוונות: תוכנית לגני ילדים בשיתוף התוכנית הלאומית עם נוער בסיכון, תוכנית פיתוח מוטורי (מגיל 3-6), תוכנית מיני-טניס (6-8), תוכנית טניס לילדים (8-18), תוכנית תחרותית ואקדמיה לשחקנים תחרותיים מובילים מכל הארץ.
בנוסף מקיים מרכז הטניס תוכניות למען הקהילה הממומנות בעיקר על ידי תורמים יהודים מארצות הברית וקנדה, ממדינות באירופה ומישראל. מדובר בתוכניות טניס מגוונות כגון: תוכניות לילדים ומבוגרים בעלי לקויות שכליות, תוכניות טניס בשיתוף "ספיישל אולימפיקס", תוכניות טניס לילדים בעלי לקויות שמיעה, טניס כיסאות גלגלים לילדים ולמבוגרים בעלי נכויות פיזיות, תוכניות טניס לילדים עם ADHD, תוכניות למען ילדים ונוער בסיכון, תוכניות העצמה קהילתיות לילדים מאתיופיה ומשפחותיהם ותוכניות דו-קיום לילדים ממוצא יהודי, ערבי, דרוזי ובדואי.
ויאצ'סלב טיכונוב

ביוגרפיה

ויאצ'סלב טיכונוב נולד בעיירה פבלובסקי פוסד שבמחוז מוסקבה למשפחת פועלים. בגיל 13 התחיל לעבוד במפעל. כילד חלם להיות שחקן אך הוריו רצו שיהיה מהנדס. בשנת 1944 התחיל ללמוד במכינה לאוניברסיטה טכנית. בשנת 1945 ניסה להתקבל למכון הכל-סובייטי הממשלתי לקולנוע אך נדחה. רק לאחר סבב קבלת סטודנטים מנהל הקורס הסכים לקבלו.
במהלך לימודיו במכון, טיכונוב התחתן עם נונה מורדיוקובה (הם התגרשו כעבור 13 שנים) וקיבל את תפקידו הראשון בסרטו של סרגיי גרסימוב מ-1948, "המשמרת הצעירה".
במחצית השנייה של שנות ה-60 טיכונוב קיבל הזמנה להשתתף בסדרת סרטיו של סרגיי בונדרצ'וק, "מלחמה ושלום", בתפקיד הראשי של הנסיך אנדריי בולקונסקי. הצלחה נוספת של השחקן הייתה בסרטו של סטניסלב רוסטוצקי "נחייה עד ליום ראשון" (Доживём до понедельника).
שיא הקריירה שלו הגיע בתחילת שנות ה-70 כאשר גילם תפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "שבעה עשר רגעים של אביב". בהמשך הוא שיחק מרגל סובייטי בסדרה נוספת וכתוצאה מכך הוא קיבל זיהוי "מרגל סובייטי למופת".
בשנת 1977 ויאצ'סלב טיכונוב שיחק בסרט נוסף של סטניסלב רוסטוצקי ועל השתתפותו בסרט זה זכה בפרס לנין בשנת 1980.
בשלהי תקופת לאוניד ברז'נייב הוא הקריא בטלוויזיה את ספריו של השליט.
בתחילת המאה ה-21 טיכונוב חלה ולמעשה הפסיק להצטלם. במהלך הקריירה הוא שיחק ב-65 סרטים. 
בשנת 2002 ויאצ'סלב טיכונוב עבר אוטם שריר הלב. הוא נפטר ב-4 בדצמבר 2009 בעקבות ניתוח שבוצע מספר ימים לפני כן ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'י שבמוסקבה.
ונגת הקסדה

טקסונומיה

ונגת הקסדה היא המין היחיד בסוג Euryceros. בדומה לשאר מיני הוונגות, גם היא מוינה בשלב מוקדם יותר למשפחת החנקניים; אם כי מאוחר יותר, ב-1936, האורניתולוג אוגוסטין ראנד העביר אותה ואת שאר מיני הוונגות ממשפחה זו לשתי משחות נפרדות. ונגת הקסדה הועברה למשפחת הוונגיים, אליה היא משויכת כיום, ב-1960.
המין הקרוב ביותר לוונגת הקדה הוא הוונגה האדמונית; ככל הידוע לנו כיום, ההתפצלות בין שני המינים התרחשה לפני כ-800,000 שנים.

תיאור

זהו המין הגדול ביותר במשפחת הוונגיים, לאחר הוונגה המגלנית. אורכה של הוונגה המגלנית נע בין 28 ל-31 ס"מ, ומשקלה נע בין 84 ל-114 ג'. אורכו של מקורה כ-51 מ"מ, ורוחבו כ-30 מ"מ. צבע הנוצות באזור הראש, הצוואר, הגרון, החזה והבטן הוא שחור-כחלחל, וכך גם נוצות הכיסוי הראשוניות  ונוצות התעופה. הגב ושאר חלקי הכנף חומים-אדמדמים, וכך גם חלקו התחתון של הזנב. צבעו של המקור כחול בהיר ובקצהו ישנו כתם שחור. הזכר והנקבה דומים במראם ובגודלם.

התנהגות

הוונגה היא מין ביישני, ולכן לא ידוע רבות על התנהגותה. היא ניזונה בעיקר מחרקים, כחלק מלהקות שכוללות פרטים ממינים שונים; תזונתם של הגוזלים מגוונת יותר, והיא כוללת גם חלזונות, לטאות, עכבישים וסרטנים. כל אלו נתפסים בידי הוונגה על ענפי העצים וגזעיהם, ועל הקרקע. קריאתה של הונגה דמוית-חליל.
ונגת הקסדה היא מין מונוגמי, שמתרבה באופן עונתי: עונת הרבייה בחצי-האי מאסאולה, למשל, נמשכת מאוקטובר לינואר. הזכר והנקבה בונים יחד קן שקוטרו כ-15 ס"מ מסיבי צמחים, טחבים וזרדים, בהתפצלות ענפים ובגובה מעל הקרקע של כ-2 עד 4 מ'. ישנו תיעוד של חיזור של הזכר אחרי הנקבה על ידי האכלתה. גודל התטולה הוא 2-3; צבע הביצים לבן-ורדרד.

שימור

בשל הרס היערות בהן חיות הוונגות על-מנת לנצל שטחים אלו לחקלאות וייעור, ונגת הקסדה נחשבת כנמצאת בסיכון. מספרן של הוונגות ממין זה מוערך כנמצא בטווח של 600 עד 15,000 פרטים, והאזורים בהן הם חיות מופרדים עם הזמן זה מזה. לפי סימולציות, מוערך שבשל שינוי האקלים, רוב תחומי המחייה שעוד נשארו להן ייעלמו תוך כ-50 שנים.
Rich Sex

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ניקי מינאז', ליל ויין, ביג ג'וסי, ג'וארה הדלי וג'רמי ריד והופק על ידי ביג ג'וסי וג'יי ריד. לפי אתר המוזיקה טיידל,  שעבד בעבר עם מינאז' על להיטה "Anaconda", הוא זה שלקח חלק ביצירת שיר זה.
בנוסף לכך, יצאה לשיר גרסה אשר לא כוללת בתוכה את ליל ויין.
וין בייקר

מפעלים אחרים

וין בייקר הקים ארגון ללא כוונת רווח, בשם קרן לעמוד זקוף. קרן לעמוד זקוף היא ארגון המסייע לתת לילדים עתיד טוב יותר על ידי סיוע כלכלי עם ארגוני צדקה שונים בהתנדבות. המטרה של הקרן לעמוד זקוף היא לעזור לאנשים צעירים בעלי השכלה, בפיתוח אישי ובהרגשה הכללית.
ב-3 ביוני 2011, הוא התקבל לעבודה כעוזר מאמן בקבוצה לנערים בכדורסל בבית הספר סן ברנרד.

חיים אישיים

אמו של בייקר היא ג'ין בייקר. אביו, הכומר ג'יימס בייקר, הוא מכונאי רכב וכומר בפטיסטי.
ב-19 ביוני 2007, בייקר נעצר בנוריץ', קונטיקט על נהיגה בשכרות לאחר שעזב את הקזינו "Foxwoods Resort".
ב-21 ביוני 2008 ביתו בדורהאם, קונטיקט עוקל והוצע למכירה תמורת 2.3 מיליון דולר. הבית נרכש על ידי U.S. בנק ב-2.5 מיליון דולר במכירה פומבית ב-28 ביוני 2008.
ב-2014 השתתף בייקר במשחק ראווה שארגן דניס רודמן בקוריאה הצפונית לרגל הולדת המנהיג קים ג'ונג-און. באוגוסט אותה שנה מכר השחקן את מדליית הזהב בה זכה עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת סידני תמורת כ-67 אלף דולר.
במהלך חודש יולי 2015 לקח בייקר חלק בצוות האימון של מילווקי באקס בליגת הקיץ שהתקיימה בלאס ווגאס. בחודש אוגוסט 2015 סיפר השחקן בראיון כי במהלך השנים שעברו בזבז כ-100 מיליון דולר, אותם הרויח במהלך הקריירה שלו כשחקן, בעיקר בשל התמכרותו לאלכוהול. כמו כן חשף בכתבה כי החל לעבוד ברשת "סטארבאקס".
רחלי מושקוביץ

רחלי מושקוביץ (נולדה בשנת 1987) היא מנכ"לית תיאטרון ובית הספר למשחק "לחישה", יוצרת ומחזאית. כותבת במגזין פנימה ועיתון בשבע. מחברת הספר "שמתי לב" וזוכת פרס שר החינוך לתרבות יהודית לשנת 2018.

ביוגרפיה

בוגרת מכללת אמונה, ובעלת תואר ראשון בתיאטרון, חינוך ויהדות. עוסקת מזה כעשור בתיאטרון נשי, יצירה יהודית ומה שביניהם. מנכ"לית תיאטרון ובית הספר למשחק 'לחישה'. מנהלת בקבוצת אית"י המאגדת את אמני הבמה לתרבות יהודית. מחזאית, שחקנית ומחברת הספר "שמתי לב". פעילה ציבורית לקידום תרבות יהודית, ותרבות נשית בפרט. כותבת במגזין פנימה ועיתון בשבע.
ב-16 באוקטובר הודיע שר החינוך, נפתלי בנט על רחלי מושקוביץ כזוכה בפרס שר החינוך לתרבות יהודית ע"ש אורי אורבך לשנת 2018 בתחום התיאטרון. 
נשואה ואם לחמישה, תושבת מעלה אפרים שבבקעת הירדן.
שלמה גרסיאן-חן

רבי שלמה בן משה גרסיאן (גרציאן) - חן (נפטר בשנת ה'ס"ז, 1307) היה רב ודיין יהודי בברצלונה שבספרד שחי בתקופת הראשונים, בתור הזהב של יהודי ספרד. רבי שלמה היה גם שופט שקיבל הכרה מטעם מלכות ספרד. על פי מחקרו של יצחק בער, מינה אותו המלך פדרו השלישי בה'נ"א (1291) לשפוט עם הרשב"א במספר ערכאות.
נודע גם כמי שחתום יחד עם חברי בית דינו של הרשב"א, על החרם הנודע שעשו כנגד לימוד פילוסופיה לבחורים מתחת לגיל 25 למשך 50 שנה. בעת הפולמוס הסוער שקדם לחרם, בין הרשב"א ואבא מרי הירחי לחכמי פרובנס אודות לימוד הפילוסופיה, היה רבי שלמה מי שניסה לפשר בין הצדדים, אך לא הצליח בכך.
רבי שלמה היה בן למשפחת "הנשיאים" בספרד וצאצא לראשי הגולה בבבל. מצאצאי רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני וקרוב משפחתם של זרחיה חן ורבי שאלתיאל חן. מצבתו מצויה כיום במוזיאון בברצלונה, לאחר שבית הקברות העתיק חולל.
איי הבומיי

היסטוריה

חוזה שימודה, אשר נחתם בין רוסיה ליפן בשנת 1855 נתן ליפן בעלות על איטורופ, קונאשיר, שיקוטן ואיי הבומיי.
במבצע סערת אוגוסט בשלהי מלחמת העולם השנייה, כבשה ברית המועצות את איי הבומיי, ולאחר המלחמה סיפחה אותם וגירשה את תושביהם היפנים ליפן. הסובייטים טענו כי כיבוש האיים היה חלק מהסכמות ועידת יאלטה, שהבטיחו להם את העברת השליטה באיים הקוריליים בתמורה להשתתפותם במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. עם זאת, יפן עדיין טוענת כי איי הבומיי אינם חלק מהאיים הקוריליים וכי הם למעשה חלק ממחוז הוקאידו. ב-26 במאי 1955 הגישה ארצות הברית בקשה לנקיטת הליכים נגד ברית המועצות, שבמסגרתה ערערה על תקפותה של טענת הסובייטים לריבונות על האיים.
ב-1956, לאחר משא ומתן ממושך, הסכימה ברית המועצות לוותר על איי הבומיי ליפן, יחד עם האי שיקוטן, לאחר שיושג הסכם שלום בין שתי המדינות. הסכם שלום כזה טרם הושג.
אף שבעבר ישבו באיים דייגים יפנים, האיים אינם מיושבים, למעט מוצב של משמר החופים של רוסיה.
CNET

CNET הוא אתר מדיה אמריקאי המפרסם סקירות, חדשות, מאמרים, בלוגים, פודקאסטים ווידאו בנושאי טכנולוגיה. האתר נוסד ב-1994 על ידי האלסי מינור ושלבי בוני. במקור CNET הפיק תוכן לשידור בטלוויזיה וברדיו בנוסף לאתר האינטרנט שלו, וכיום הוא משתמש בניו מדיה להפצה באמצעות שידורי טלוויזיה באינטרנט, פודקאסט ובלוג.
ל-CNET יש גם גרסאות מותאמות אישית לאזורים ולשפות שונות. האזורים כוללים את בריטניה, אוסטרליה, סין, יפן, צרפת, גרמניה, קוריאה וספרד. על פי אתרים לניתוח תנועת גולשים, אלכסה ו-SimilarWeb, האתר מדורג כנקרא ביותר מבין אתרי חדשות הטכנולוגיה ברשת האינטרנט, עם מעל 200 מיליון גולשים בחודש, ובין 200 האתרים הגדולים ביותר בעולם בשנת 2015.

היסטוריה

ב-1994 CNET הפיקו 4 תוכניות פיילוט לטלוויזיה בנושא מחשבים, טכנולוגיה ואינטרנט. התוכנית הראשונה, CNET Central נוצרה ושודרה לראשונה ברשת USA. בהמשך שודרה ברשת האחות של USA, בערוץ ה-Sci-Fi ביחד עם The Web, ו-The New Edge. בהמשך הוקם בשנת 1996 TV.com. ראיין סיקרסט היה המנחה של התוכנית The New Edge. בנוסף CNET הפיקו תוכנית טכנולוגיה נוספת שנקראה News.com אשר שודרה ב-CNBC בתחילת 1999. 
בין השנים 2001–2003 הפעילה CNET את CNET רדיו. לאחר שלא הצליחו למשוך מספיק מאזינים, הופסקה הפעילות בינואר 2003 בשל הפסדים כספיים.

רכישות והתרחבות

CNET ביצעו מספר רכישות על להרחיב את שליטתם במספר אתרים, אזורים ושווקים. ביולי 1999 נרכשה חברת GDT השווייצרית, בהמשך שונה שמה ל-CNET Channel. בינואר 2000, באותו הזמן שבו CNET הפכו ל-CNET Networks, הם רכשו את אתר השוואת המחירים mySimon תמורת 736 מיליון דולר. באוקטובר 2000 רכשו את ZDNet תמורת כ-1.6 מיליארד דולר. באפריל 2001 רכשו את TechRepublic אשר מספקת תוכן IT מקצועי מגרטנר תמורת 23 מיליון דולר.
במאי 2008 הוכרז כי CBS Corporation ירכשו את CNET תמורת 1.8 מיליארד דולר. ביוני 2008 הרכישה הושלמה. כיום CBS הם הבעלים של סיומות אינטרנט משניות רבות שנוצרו במקור על ידי CNET כולל Download.com, TV.com,  chat.com, computers.com, help.com, shopper.com, radio.com, com.oom, ו-cnet.com.
משטרת לציפר

משטרת לַצֵיפָר (לוציפר) (בערבית אל-עַצֵיפִיר) היא מבנה הנמצא בגבולות היישוב בית יתיר בדרום הר חברון ושימש כמשטרה ירדנית וחלק מקו משטרות בדרום יהודה.
המשטרה הוקמה בתקופת המנדט כחלק ממערך שמירה על צירים מרכזיים (במקרה זה על הציר ירושלים-חברון-נגב). המשטרה הוקמה בתבנית "מיקי מאוס". לאחר סיום המנדט הועבר המבנה לידי צבא הממלכה ההאשמית של ירדן והוא שימש את המשמר הלאומי (המקבילה למשמר הגבול) ואת המשטרה הירדנית. הכוחות שימשו לשמירת הגבול עם ישראל אך גם לפעילות נגד הבדואים.
ב-13 בנובמבר 1966 ביצע צה"ל את פעולת סמוע והכוחות פעלו גם במשטרה.
לאחר מלחמת ששת הימים ננטש המקום וב-1983 התיישב במשטרה ובסביבתה גרעין של בוגרי ישיבת מרכז הרב וארגון "אמנה". בהמשך הקים גרעין זה את היישוב בית יתיר.
ב-1991 התיישבה בבניין המכינה הקדם-צבאית יתיר.
המבנה ממוקם בנקודת אסטרטגית הצופה על מדבר יהודה, בקעת ערד והנגב הצפוני והוא נמצא על תוואי הדרך הרומית מירושלים לאילת. בקרבת המשטרה נמצאת חורבת לציפר הכוללת ממצאים מהתקופה הביזנטית (גדרות, מערות ועוד).
זה

עלילת הספר

הספר מביא את סיפורם של שבעה חברים מהעיר הדמיונית דרי (Derry) שבמיין. העלילה מתחלפת בין שתי תקופות זמן שונות. קו עלילה אחד מתרחש בשנות ה-50 המאוחרות, כאשר הגיבורים היו בני 11. כל אחד מהילדים נתקל במפלצת המגלמת את פחדיו העמוקים ביותר. הם מבינים כי מדובר במפלצת אחת, שמשנה את צורתה, ואורבת בעיקר לילדים. צורתו הנפוצה ביותר של "זה" היא הליצן, ומשכנו תעלות הביוב מתחת לעיר. הילדים עוזרים אחד לשני, ולבסוף מחליטים לנסות ולהרוג אותו. הם יורדים למערכת הביוב, מביסים את "זה" אך לא הורגים אותו. באותו הלילה הם נשבעים שבועת דם, שאם "זה" יחזור - הם יתאחדו להלחם בו מחדש. אחרי המאבק הנורא שעברו, כולם, פרט לאחד, עוזבים את דרי ושוכחים את כל אירועי אותו הקיץ.
קו העלילה השני שמסופר במקביל, מתחיל כשאחד מהם, מייק הנלון, שנשאר בעיירה ועובד בה בתור ספרן, קורא להם לחזור בשנת 1985. מייק נשאר בדרי, ולא נותן לעצמו לשכוח את האירועים. כשמתחיל גל נוסף של רציחות, הוא מתקשר לחבריו ומזכיר להם את השבועה שנשבעו. כל אחד מהשישה זוכר את השבועה, ואת האימה שעמדה מאחוריה, אך בלי לזכור בדיוק את פרטי האירועים שהתרחשו. חמישה מחבריו של מייק עוזבים את הכל, וחוזרים על מנת לסיים את הריגת המפלצת. השישי, סטאנלי יוריס, נמצא מת באמבטיה שלו באטלנטה. הוא התאבד רגעים ספורים לאחר שהרים את שפופרת הטלפון. חמשת החברים מגיעים לדרי, ולאט מתחילים להיזכר בקסם, ובאימה ששוררים בדרי. "זה" יודע כי מדובר בחבורה חזקה, ומנסה לתקוף אותם לפני שזיכרונם יחזור אליהם לגמרי. החבורה מצליחה לברוח, מלבד מייק שנפגע והובהל לבית החולים. חמשת החברים הנותרים, יורדים למערכת הביוב, ונלחמים ב"זה". על אף שהיו חמישה במקום שבעה (המספר שבע הוא בעל משמעות בספר), ועל אף ש"זה" הצליח לפצוע ולהרוג חלק מהם, בסוף הם מצליחים להתגבר על המפלצת ולהכניע אותה סופית.

ביקורת

הספר זכה בפרסים רבים, ונחשב במרוצת השנים לאחד מספריו החשובים והמוערכים ביותר של קינג. "זה" היה ספר הבדיון הנמכר ביותר בארצות הברית ב-1986 יחד עם ההצלחה המסחרית והביקורות המהללות, ישנם גם ביקורות על מוטיבים מסוימים בספר, ובפרט על הסצנה החותמת את התמודדות מועדון הלוזרים עם "זה" בילדותם, אשר מתארת מין קבוצתי של ששת הנערים והילדה היחידה בחבורה.
Homecoming

קליפ

הקליפ הרשמי לשיר יצא ב-1 באפריל 2008 באמצעות חשבון ה-Vimeo הרשמי של וסט, ומאוחר יותר בבלוג הרשמי שלו. הקליפ כולו בשחור ולבן, כשהוא מציג מונטאז' של וסט הולך דרך אזורים שונים בעיר שיקגו לביתו. Common, חברו של קניה בחברת התקליטים מופיע בקליפ. מרטין נראה כשהוא מנגן בפסנתר ושר את הפזמון.