google/wiki40b huggingface dataset:
M-302

הרקטה במלחמת לבנון השנייה

ב-2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה השתמש חזבאללה ברקטות מדגמים A ו-B תחת הכינוי "ח'ייבר 1". 24 רקטות מסוג זה נורו על ישראל: אחת מהן נפלה ליד חדרה, כ-90 ק"מ דרומית לגבול לבנון - הנפילה הדרומית ביותר של רקטה ששוגרה לישראל במלחמה. בניגוד לסברה שרקטה מסוג זה פגעה במוסך הרכבת בחיפה וגרמה ל-8 הרוגים ולעשרות פצועים, מדובר היה ברקטה 220 מ"מ.

עצירת משלוח רקטות לעזה

ב-5 במרץ 2014, ב"מבצע חשיפה מלאה", לכד כוח של חיל הים הישראלי את אוניית המשא Klos C ועל סיפונה 40 רקטות M-302. האונייה הועמסה ברקטות שיוצרו בסוריה והועברו בטיסה לאיראן, שם הוכנסו למכולות וכוסו בשקי מלט להסוואה. המכולות הועלו לספינה ושטו צפונה לעיראק, שם הוטענו עוד מכולות במטרה להסוות את המכולות עם הרקטות וכדי לבלבל את גופי הביון. הספינה שטה לכיוון פורט סודאן, ונלכדה כ-1,500 ק"מ דרומית לישראל. הכוח שהשתלט על הספינה מצא את הרקטות מוחבאות מתחת למלט. כל צוות הספינה נעצר והספינה הובאה לנמל אילת.
גדעון לוי

ביוגרפיה

גדעון לוי הוא הבכור משני בנים במשפחה. אמו, תיאה, במקור מצ'כיה, הגיעה לקיבוץ בארץ במבצע הצלה של ילדים. אביו, ד"ר היינץ (צבי) לוי, נולד בעיירה זאץ שבחבל הסודטים והיה משפטן ובן התרבות הגרמנית. לאחר השתלטות הנאצים הוא עלה לארץ ישראל בספינת המעפילים טייגר היל, האחרונה שהגיעה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. סבו וסבתו של לוי נספו בשואה. הזוג התגורר ברחוב שטנד בתל אביב, שם למד לוי בבית הספר התיכון עירוני א'. בנעוריו, לאחר מלחמת ששת הימים, טייל עם הוריו ברחבי יהודה ושומרון וביקר במערת המכפלה, בכותל המערבי ובקבר רחל. על תקופה זו כתב: "הייתי חלק מהאורגיה הלאומנית הדתית הגדולה של ישראל, שהחלה אז ומעולם לא נגמרה."
בשלהי שנות השבעים ובראשית שנות השמונים היה עורך וכתב בגלי צה"ל. בשנים 1978-‏1982 היה דוברו של שמעון פרס, וסייע לו לצד יוסי ביילין ובועז אפלבאום. הוא ליווה את פרס גם במערכת הבחירות הסוערת של 1981.
בנוסף לעבודתו כעיתונאי, הוא מלמד במכללה החברתית-כלכלית ובבית הספר "מנשר לאמנות". כן הוא משתתף בעצרות של ארגוני שמאל.
בין השנים 1985 ו-1995 היה נשוי לעיתונאית שרית ישי. לזוג נולדו שני ילדים, אחד מהם נפטר בינקותו. לאחר שזה נפטר אימצו את בנם השלישי, אורי. כיום מתגורר לוי ברמת אביב עם חברתו העיתונאית השוודית קתרין אורמסטד.

בטלוויזיה

לוי היה שותפו של חיים יבין בסדרה התיעודית "גחלת לוחשת" על עליית יהודי ברית המועצות.
בנוסף לכתיבתו ב"הארץ" עסק לוי בראיונות טלוויזיוניים בערוץ 3 של הטלוויזיה בכבלים. על סגנונו כמראיין אמר "אני משתדל להקשיב ולא להקשות, לא כשהמרואיין הוא רחבעם זאבי או יהודה עציון ולא כשהוא חיים הנגבי או אורי אבנרי". בשנת 1998, לפני הבחירות לכנסת החמש עשרה ולראשות הממשלה, ראיין לוי את אהוד ברק במסגרת תוכניתו ב"תבל". בראיון זה שאל לוי את ברק מה היה עושה לוּ נולד פלסטיני. ברק ענה כי "אם הייתי פלסטיני בגיל המתאים, הייתי נכנס בשלב מסוים לאחד מארגוני הטרור". ראיון זה הוא בין הנודעים שערך לוי, בשל הסערה שעוררה התבטאות זו של ברק.
השתתף כחבר פאנל בתוכנית האקטואליה "מועצת החכמים" של ערוץ 10.
בשנת 2012 נמנה עם משתתפי סדרת הדוקו-ריאליטי "מחוברים" ביחד עם זוגתו קתרין אורמסטד שצעירה ממנו ביותר מ-20 שנה.
בשנת 2013 נעשה עליו סרט בבימויו של בילאל יוסף בשם "נגד הזרם" ("Going Against the Grain") עבור ערוץ אל-ג'זירה
ב-2015 השתתף בתוכנית הדוקו-ריאליטי "הקודחים".

נאומים פומביים

במרץ 2011 השתתף גדעון לוי ב-"שבוע האפרטהייד הישראלי" שנערך בטריניטי קולג' באירלנד. בנאום שנתן באירוע זה ביקר לוי בחריפות את מדינת ישראל. לוי טען כי "מפעל ההתנחלויות הוא פשע" והשווה בין הכיבוש הישראלי של השטחים למשטרי העריצות בעולם הערבי. לוי אף אמר כי "המשטר הישראלי מושחת מבחינה מוסרית" וטען כי לישראלים אין נקיפות מצפון בגין הכיבוש בגלל הדה-הומניזציה והדמוניזציה שעושה התקשורת הישראלית לפלסטינים.
מצר טורס

מצר טורס (באנגלית: Torres Strait) הוא לשון ים המפרידה בין האי גינאה החדשה, האיים המלנזיים ואוסטרליה. המצר מחבר בין ים האלמוגים וים אראפורה. רוחב המצר בנקודה הצרה ביותר הוא כ-150 ק"מ. המצר תחום מדרום בחצי האי כף יורק, חלקה הצפוני ביותר של יבשת אוסטרליה, ומצפון בפרובינציה המערבית של פפואה גינאה החדשה. במצר עצמו מצויים 274 איים, שרק 17 מתוכם מיושבים באופן קבע. האיים, כיחידה אחת, נקראים איי מצר טורס.
אף על פי שהמצר מהווה נתיב תחבורה ימי חשוב, בשל רדידותו היחסית וריבוי האיים והשרטונות הגדולים שבו הוא נחשב לנתיב שיט מסוכן.
האירופי הראשון שהפליג במצר היה מגלה הארצות הספרדי לואיס ואס דה טורס ב-1605, ועל שמו קרוי המצר. טורס שימש כסגנו של פדרו פרננדס דה קיירוס אשר הפליג מפרו בניסיון לגלות את טרה אוסטרליס.
בשנת 1769 קרא הקרטוגרף הסקוטי אלכסנדר דלרימפל את יומנו של טורס שבו הוא מעיד על קיומו של מצר זה, ודלרימפל כלל נתון זה בספרו "אוסף היסטורי של מספר מסעות ותגליות בדרום האוקיינוס השקט" (שנדפס ב-1771). הספר הפך למפורסם בעקבות הטענה שהועלתה בו כי קיימת יבשת דרומית מאוסטרליה (שמאוחר יותר כונתה אנטארקטיקה), וכך גם שמו של המצר כפי שכונה בספר הפך למקובל.
מתחילת המאה ה-19 ועד שנות השבעים של המאה ה-20, הייתה במצר תעשייה גדולה של שליית פנינים, אשר קרסה עם התחזקות מוצרי הפלסטיק והפיכתם לשכיחים.
רק ב-1978 הושג הסכם בין אוסטרליה לבין פפואה גינאה החדשה על הגבול הימי ביניהם.
בספרו הנודע "עשרים אלף מיל מתחת למים", מזכיר ז'ול ורן את מצר טורס כמקום מסוכן בה חונה לפרק זמן קצר הצוללת נאוטילוס.
רוני שוורץ (ג'ודוקא)

ביוגרפיה

שוורץ החלה להתאמן בג'ודו באופן מקצועי, בגיל 23 בשנת 2007. היא מתאמנת בהדרכת בתיה אדיב.
שוורץ זכתה במדלית ארד בהופעת הבכורה שלה בסבב הבוגרים העולמי כשהתחרתה בתחרות גביע העולם בסופיה, בולגריה בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג.
במהלך השנים 2007–2012 זכתה שוורץ ב-8 מדליות במסגרת הסבב העולמי בקטגוריית המשקל עד 48 ק"ג. לאחר מכן עברה להתחרות בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג.
מאז 2013 מתחרה שוורץ בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג ובמהלך 2013–2014 זכתה ב -10 מדליות במסגרת הסבב העולמי.
בת זוגה של שוורץ, אמלי רוסנו, ג'ודוקא מבלגיה היגרה לישראל על מנת להתגורר עמה וקיבלה ביולי 2014 אזרחות, שמאפשרת לה להתחרות במדי נבחרת ישראל בג'ודו.
שוורץ בוגרת מדעי המחשב וביולוגיה באוניברסיטת ת"א ועובדת בתחום המחשבים.
אינגריד פלדמן

ביוגרפיה

פלדמן נולדה בהולנד, בעיירה שעל יד הגבול עם גרמניה. ב-1991 נבחרה למלכת היופי של הולנד. אך לאחר מכן נלקח ממנה תארה, משום שהתגלה, שהייתה נשואה באותו זמן. 
היא הגיעה לישראל בגיל 20 בעקבות בן זוגה הישראלי. בזמן שהייתה בחוף הים, גילה אותה צלם, והיא חתמה חוזה עם סוכנות לוק. 
פלדמן הופיעה בעשרות תצוגות אופנה בארץ, בין היתר של קסטרו ועברה הדרכה אצל סמדר גנזי. היא התפרסמה בטלוויזיה כאחת מנערות גלגל המזל. ב-1999 הופיעה כדוגמנית בסדרה רמת אביב גימל, באותה שנה הופיעה באירוויזיון שנערך בארץ בסרטונים בין השירים. ב-2008 החלה לשמש כפרזנטורית של רשת אופנת הנשים לורד קיטש.
פלדמן עובדת כמאפרת מקצועית.
דאגלס אושרוף

השכלה ופעילות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
דאגלס אושרוף נולד באברדין (וושינגטון) למשפחת מהגרים יהודים מרוסיה. השתלם במכון הטכנולוגי של קליפורניה. קיבל תואר דוקטור ב-1973 באוניברסיטת קורנל. שימש כחוקר פיזיקה של חומר מעובה באוניברסיטת סטנפורד.
בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 עסק יחד עם דייוויד לי ורוברט ריצ'רדסון במחקר בו גילו כי הליום הוא מהגזים המעטים בעלי מקדם ג'ול-תומסון שלילי בתנאי לחץ וטמפרטורה סטנדרטיים. פירוש הדבר שכאשר מניחים לו להתפשט מלחץ גבוה ללחץ נמוך, הגז מתחמם. רק מתחת לטמפרטורת האינוורסיה שלו - כ-32 עד 50 קלווין בלחץ אטמוספירי - הוא מתקרר בשעת ההתפשטות. כאשר מקררים את ההליום לטמפרטורה שמתחת ל-K 2.175 הופך ההליום לנוזל-על (superfluid) ומשנה את תכונותיו, הוא נע ללא חיכוך, צמיגותו נעלמת לחלוטין, ומוליכות החום שלו גבוהה, היכולת לזרום במדרון עולה וחדירות דרך פתחים זעירים (מצב זה נקרא גם Helium II).
על גילוי זה קיבל פרס נובל לפיזיקה ב-1996, יחד עם דייוויד לי ורוברט ריצ'רדסון.
אושרוף השתתף בוועדת החקירה שבדקה את אסון מעבורת החלל קולומביה.
שנות ה-50 של המאה ה-3

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
הקרע

תקציר העלילה

הלן היא אישה פשוטה שהייתה חשפנית בעברה ועתה היא עובדת כמוזגת ומפרנסת את שארל בעלה, המעורער בנפשו, ואת ילדם. בוקר אחד תוקף אותה שארל ולאחר מכן מטיח את בנם על רהיט בבית. הלן מגנה על עצמה ועל ילדה. היא חובטת בשארל במחבת ומפנה את הילד שנפצע בראשו לבית החולים. שארל שנחבל משוחרר להחלמה בבית הוריו העשירים ואילו הלן שוכרת חדר קטן בפנסיון הסמוך לבית החולים בו מאושפז בנה.
לאחר שהלן מודיעה על כוונתה להתגרש משארל, מחליט אביו העשיר של שארל לעשות כל שניתן כדי להשיג משמורת על נכדו. הוא שוכר את פול, מכר המשפחה הזקוק לכסף, כדי שירגל אחרי הלן ויגלה התנהגות נלוזה שלה שתסייע במשפט על המשמורת. פול שוכר גם הוא חדר בפנסיון ועוקב אחרי הלן, אך כל מאמציו לגלות פגם ולו קטן במעשיה עולים בתוהו. המשפט קרב וברוב יאושו הוא רוקם מזימה להכשיל את הלן ומגייס לכך את חברתו.

ביקורת

שברול עצמו הגדיר סרט זה כמושפע מסרטיו של הבמאי פריץ לנג. הצגת המאבק של הלן האחראית והישרה, בת המעמד הנמוך, מול אביו של בעלה והמרגל ששכר, שניהם חסרי מעצורים מוסריים, נראית לחלק מהמבקרים כהמשך הסתערותו של שברול על הבורגנות הצרפתית, תוך שימוש בתערובת מדויקת של מרכיבים שנועדו לזעזע (סמים, אלימות, פורנוגרפיה). מבקר הקולנוע וינסנט קנבי טוען כי עלילת הסרט היא שרירותית ומאולצת. הוא גם מבקר את שברול על שימוש באלימות מופרזת ובפורנוגרפיה המוגזם לדעתו לנדרש בסרט. למרות זאת, הוא מציין כי בנקודות רבות הסרט הוא כה יפה עד שהתעוררה בו הרגשה כי האכזבה שחש בסיום הסרט נובעת מחולשותיו עצמו ולא מחולשת הסרט. במיוחד הוא מציין את משחקה של סטפאן אודראן, המגלמת את גיבורת הסרט, אותה הוא מגדיר כ"מוכשרת בצורה בלתי רגילה". את המונולוג בו היא מתארת את השתלשלות חייה ונישואיה באוזני עורך דינה בזמן נסיעתם ברכבת הוא מגדיר כ"אחד הדברים המרגשים ביותר בהם חזיתי השנה".
הסרט נפתח בתמונה לא ברורה שניתן לפרשה אולי כמערה. על רקע תמונה זו מופיע ציטוט של ז'אן רסין: "Mais quelle épaisse nuit tout a coup m'environne" ("איזו עלטה כבדה אופפתני לפתע"). המצלמה מתרחקת והצופים מגלים כי ה"מערה" היא שקע בעץ שמאחוריו נמצא הבית בו חיים הלן ושארל. יש הרואים בתמונת הפתיחה ובמוטו המופיע בה כמשל לכוונת הבמאי להסתכל אל תוך העלטה שבתוך חיי המעמד הבינוני שבפרברים.
רשקה

רשקה (בסרבית: Рашка) הייתה בימי הביניים המדינה הסרבית המצליחה ביותר. המדינה נוצרה במהלך המאה ה-7 מאיחודם של מספר שבטים סרבים תחת הנהגה אחת. מהמאה ה-12 ואילך מזוהה רשקה עם סרביה.
מהשם רַשקה נגזר השם ראסצי, שהיה לכינוי של הסרבים בפי ההונגרים והאוסטרים.
כתבי סרקופגים

כתבי סרקופגים הם כתבים המכילים לחשי קבורה מצריים עתיקים שנכתבו על סרקופגים וארונות מתים החל מתקופת הביניים הראשונה. כתבים אלו דומים לכתבי הפירמידות, שנשמרו עבור שליטים בלבד, אך לעומתם כתבי הסרקופגים מכילים תכנים הקשורים לרצונות היומיומיים, מה שמעיד על כך שיועדו גם לפשוטי העם. הכתבים נחקקו על פני הסרקופג, או על קירות הקבר, מסיכת המומיה או כל משטח זמין אחר. בשל החוסר במקום, קוצרו לעיתים הלחשים וכך נוצרו לכל לחש גרסאות שונות באורכים שונים, חלק מהן הועתקו בספר המתים.

תוכן

בניגוד לכתבי הפירמידות המתמקדים בתחום השמימי, כתבי הסרקופגים מדגישים את האלמנטים התת-קרקעיים של עולם המתים הנשלט בידי האל אוסיריס. ממלכה זו מתוארת כמלאה ביצורים מאיימים, מלכודות ומוקשים. כתבי הסרקופגים מגנים על נשמתו של הנפטר בעולם המתים ומונעים ממנו למות שם בשנית. לחשים אחרים הגנו על האדם מפני גזרי דין קשים שעשויים להיגזר לעיו בידי אוסיריס ומועצתו. בנוסף לחשים, הכילו הכתבים תיאור של ממלכת המתים, נופיה ותושביה.

ספר שתי הדרכים

כמה ארונות מתים מהעיר המצרית דיר אל-ברשה הכילו ייצוגים ציוריים ייחודיים של ממלכת המתים. הציורים האלו נאספו בספר הנקרא ספר שתי הדרכים והוא נחשב למפה המצרית העתיקה הראשונה של עולם המתים. ספרים מאוחרים יותר, כמו ספר המתים, קיבלו השראה מספר שתי הדרכים. הדרכים המתוארות הן דרך האדמה ודרך המים, המופרדות על ידי אגם האש, ומובילות למקומות שונים בעולם המתים.
הרצאה

הרצאה היא הצגה מילולית שנועדה להעביר מידע, או ללמד, נושא מסוים; למשל, על ידי מרצה באוניברסיטה. הרצאות משמשות להעברת מידע על נושא מסוים, כדוגמת היסטוריה, רקע, תאוריות ומשוואות. הרצאות הן שיטת הוראה מקובלת במוסדות להשכלה גבוהה. קיימים סוגי תקשורת מילולית דומים להרצאה: נאום, דרשה או אפילו הצגת תכלית לשם פרסום מוצר או מכירתו. בדרך כלל, המרצה עומד לפני הקהל וקורא מידע רלוונטי. 
קיימת ביקורת על השימוש בהרצאות מן ההיבט הפדגוגי (מדעי ההוראה), אך עדיין לא נמצאה שיטה חלופית יעילה להוראה והעברת חומר באוניברסיטאות ועדיין יש שימוש רב בהרצאות בקורסים. הטענה הרווחת נגד הרצאות, היא כי הן שיטה חד-כיוונית להוראה ולתקשורת ולא דורשת השתתפות פעילה של הקהל, בניגוד ללמידה פעילה.
תוכי ים אטלנטי

רבייה

מכיוון שבחורף תוכי הים נמצאים הרחק מהיבשה, לא ידוע אם בני הזוג נפגשים בים או כשהם חוזרים לקיניהם משנה שעברה. כשהם חוזרים לחוף, הם מנקים ומשפצים את קיניהם. בדרך כלל, אחד מבני הזוג עומד מחוץ לקן, בעוד השני מנקה אותו מאדמה וחצץ, שמושלכים על בן הזוג השני. כמה תוכי ים נצפו אוספים חלוקי נחל ודשא כריפוד לקן, ואחרים לא עשו זאת. לעיתים, זוגות של תוכי ים מביאים חומרים לקינם רק בשביל להוציא אותם לאחר מכן. אחת מהדרכים שבה הם מחזקים את הקשר ביניהם היא הצלבת מקור - הם קרבים אחד לשני, מזיזים את ראשיהם מצד לצד, ומצמידים את מקוריהם אחד לשני. זוהי כנראה התנהגות חיזור חשובה, כי זוגות תוכי-ים נצפו עושים זאת שוב ושוב, בתדירות הולכת ופוחתת, לאורך עונת הרבייה.
תוכי הים מגיעים לבגרות מינית בגיל 4–5 שנים. הם מקננים בקבוצות, וחופרים מחילות בחלקם העליון של צוקים או משתמשים במחילות שכבר נחפרו. הם מקימים את קנם לעיתים גם בסדקים בסלע או בין סלעים. ישנה לעיתים תחרות בין תוכי הים לבין בעלי חיים אחרים על מחילות; תוכי הים משתמשים לעיתים במחילות ארנבים לקינון, ואף נצפו פרטים שהבריחו מהן את דיירן המקורי.
הקשר בין הזכר לנקבה הוא מונוגמי, ושני בני הזוג משתפים פעולה בתהליך הקינון; הזכר בדרך כלל שומר על המחילה ומתחזק אותה, בעוד הנקבה מעורבת יותר בגידולם הישיר של הגוזלים ובדגירה על הביצים.
הטלת הביצים מתרחשת בתחום תפוצתו הדרומי של תוכי הים באפריל, למרות שבגרינלנד היא מתחילה מעט לפני יוני. הנקבה מטילה ביצה אחת, אך אם היא אבדה מוקדם יחסית, הנקבה עשויה להטיל ביצה נוספת. הזכר והנקבה משתפים פעולה בדגירה על הביצה, והגוזל בוקע 39–45 ימים לאחר ההטלה. הגוזל מכוסה בפלומה שחורה, עיניו פקוחות והוא יכול לעמוד זמן קצר לאחר ההטלה. תצפית על מחילה של תוכי ים הראתה שהגוזל ישן ברוב הזמן שבין האכלותיהם של הוריו, ובשאר הזמן הוא עושה פעילות פיזית: מותח את כנפיו, מזיז את חומרי הריפוד בקן, מרים ומפיל אבנים קטנות, ומנסה לדחוף את קירות המחילה.
הגוזלים פורחים מהקן בגיל 34–50 ימים; משך הזמן הדרוש לפריחה משתנה לפי זמינות המזון.
סרקופג

סַרקוֹפָג הוא מְכל אבן המשמש כארון קבורה. המילה מקורה במילה היוונית סרקוֹפגוֹס (σαρκοφαγος), שמשמעותה "אכלן בשר".
מרבית הסרקופגים נעשו מאבן גיר קשה ועוטרו בעיצובים שונים, בסרקופגים שנמצאו באזורים בהם התגוררו יהודים בזמן בית המקדש השני גולפו דגמים גאומטריים וצמחיים, לעומת סרקופגים הלניסטיים בהם גולפו דמויות מהמיתולוגיה היוונית. 
חלק מהסרקופגים נבנו להיות מעל האדמה, כחלק מקבר מפואר ומשוכלל. אחרים נועדו לקבורה צנועה בלבד ומוקמו באולמות תת-קרקעיים. הסרקופג בדרך כלל היה שכבת ההגנה החיצונית של המומיות המצריות המלכותיות, עם כמה שכבות של ארונות מתים המונחים בתוכו.
הרודוטוס האמין בטעות, שהסרקופג עשוי מאבן מיוחדת שמכלה את הגופה השוכנת בתוכה.
ישנם סרקופגים רבים שנמצאו ונשמרו כמו סרקופג אלכסנדר,  סרקופג הזוג הנשוי, סרקופג יוניוס באסוס ועוד.

סרקופגים בארצות הברית

הסרקופגים הופיעו מחדש בארצות הברית במהלך הרבע האחרון של המאה ה-19. הם המשיכו להיות פופולריים בשנות ה-50, למרות הפופולריות של מצבות שוכבות (אשר ניתן היה לתחזק בקלות רבה יותר).
דבר דעביד לטעמא

דבר דעביד לטעמא (דבר העשוי לטעם) הוא שם לקטגוריה הלכתית מתוך הדברים שאינם בטלים הכוללת מאכלים שביכולת טעמם להיות מורגש גם כאשר יש בתערובת כמות מאכל היתר הגדולה ביותר מפי שישים מכמות המאכל האסור. כאשר מאכלים כגון אלו אסורים מצד עצמם, לא חל עליהם כלל ביטול ברוב מפני שהם ניכרים על ידי נתינת טעם.

באיסור מהתורה

כאשר המאכל הנותן טעם אסור באיסור תורה, נחלקו האם תוקף האיסור מהתורה או מדברי חכמים:
הש"ך הביא דברי האיסור והיתר הטוען שכיון שיש ששים היתר כנגד האיסור, האיסור מתבטל מדאורייתא ולכן תוקף איסור דבר דעביד לטעמא הוא מדרבנן בלבד. כך פסקו גם חוות דעת, אבי העזרי וחכמת אדם.
רבי עקיבא איגר הביא את דברי הר"ן הטוען שכל זמן שטעם האיסור מורגש, התערובת אסורה מדאורייתא (בגלל הכלל שטעם כעיקר). כך פסקו גם פרי חדש, כרתי ופליתי ויד יהודה.

באיסור מדברי חכמים

מוסכם שגם כאשר המאכל הנותן טעם אסור מדברי חכמים, האיסור אינו בטל (וחומרת האיסור כאיסור מדברי חכמים).

הגדרת 'עביד לטעמא'

הט"ז כתב שדווקא תבלין חזק במיוחד המורגש ביותר, נחשב לדבר שאינו בטל בששים. כך כתב גם ערוך השולחן.
לכן יין למשל בטל בששים, ולעומת זאת מלח, שום, ופלפל חריף אשר נותנים טעם ביותר מפי ששים אינם בטלים.

תנאים לאיסור

כל האיסורים הנוהגין בזמן הזה כולם מתבטלים בששים מלבד חמץ בפסח ויין נסך כאשר נתבאר בהלכותיהם (טור) ובלבד שהאיסור אינו נותן טעם בקדירה אבל אם נותן טעם באותה קדירה והוא אסור מצד עצמו אפילו באלף לא בטל כל זמן שמרגישין טעמו ולכן מלח ותבלין מדברים דעבידי לטעמא אם אסורים מחמת עצמן אינן בטילים בששים (באיסור והיתר הארוך כלל כ"ה ועיין לקמן סוף סימן ק"ה)
— רמ"א על שולחן ערוך, יורה דעה, סימן צ"ח, סעיף ח'

איסור עצמי

בדברי הרמ"א מפורש שרק כאשר המאכל אסור מחמת עצמו חל עליו הדין של דבר דעביד לטעמא.
על מאכל שנאסר מבליעת איסור לא חל דין זה והוא בטל בשישים גם אם טעם המאכל (שהוא היתר מטבעו) מורגש (אלא אם ניתן להרגיש גם את טעם האיסור הבלוע). הטעם לכך הוא שבמקום שאין האיסור יכול לילך שם, אין הנאסר אוסר יותר מן האוסרו.

סוג התערובת

הש"ך מביא שהאיסור חל דווקא בתערובת כזו שהאיסור אינה מאותו מין של ההיתר (מין בשאינו מינו), אבל בתערובת של מין במינו (מב"מ) האיסור בטל בששים, מפני שטעמו אינו ניכר.

זה וזה גורם

דין דבר דעביר לטעמא חל כאשר לאיסור יש יכולת לתת טעם בתערובת לבדו (גם אם יש מאכל היתר שמחזק את טעמו).
לעומת זאת, אם אין באיסור יכולת לתת טעם לבדו בתערובת והוא אכן נותן טעם בסיוע מאכל היתר אחר, האיסור בטל בששים, אפילו אם גם בהיתר אין יכולת לתת טעם לבדו.

טעימת גוי על מנת להתיר את התערובת

הש"ך, חוות דעת, חכמת אדם ועוד כתבו שבדבר דעביד לטעמא, אם יש בהיתר פי ששים (ויש ספק אם יש טעם מורגש מהתבלין האסור), סומכים על טעימת גוי אפילו באיסור תורה, מפני שדווקא במקרים בהם אין כמות של פי ששים כנגד האיסור לא נהגו להסתמך על טעימת גוי.
שלום קאטו-קמברזי

שלום קָאטוֹ-קמְבְּרֵזִי (Cateau-Cambrésis) נחתם בין אנרי השני, מלך צרפת לבין אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה (2 באפריל 1559) ובין אנרי השני לבין פליפה השני, מלך ספרד (3 באפריל 1559) בקאטו-קמברזי שבצפון צרפת, כעשרים קילומטר דרומית מזרחית לעיר קמברה.
בהתאם לתנאי שלום זה, צרפת השיבה את פיימונטה ואת סאבויה לאמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, ואת האי קורסיקה אל הרפובליקה של ג'נובה, אך המשיכה להחזיק בסולוצו, בקאלה, בבישופות מץ, בבישופות טול ובבישופות ורדן.
ספרד קיבלה את פראנש-קונטה, אך חשוב יותר, היא קיבלה שליטה כמעט בלעדית במילאנו, בנפולי, בסיציליה ובסרדיניה. כמו כן זכתה בהשפעה רבה על שליטי הרפובליקה של ג'נובה, על שליטי טוסקנה ועל אלה של מדינות קטנות יותר בצפון איטליה. רק סאבויה ורפובליקת ונציה שמרו על עצמאותן באיטליה. השלטון הספרדי באיטליה נמשך עד תחילת המאה השמונה עשרה.
אמנואלה פיליברטו, דוכס סבויה, נשא לאישה את מרגריט מצרפת, דוכסית ברי, שהייתה אחותו של אנרי השני, ופליפה השני, מלך ספרד נשא לאישה את אליזבת דה ולואה, נסיכת צרפת, בתו של אנרי השני.
אנרי השני, מלך צרפת מת ב-10 ביולי 1559, לאחר שנפצע באופן אנוש בתחרות אבירים שנערכה בפריז לרגל שלום קאטו-קמברזי, שבמרוצתה חדרה לעינו של המלך חרבו של גבריאל מונטגומרי, מפקד חיל המשמר הסקוטי של אנרי השני, ופגעה במוחו.
חוסה פרוילאן גונזלס

קריירה

גונזלס ערך את הופעת הבכורה בגרנד פרי מונקו בעונת הבכורה של האליפות. במהלך 9 עונות (1950–1957, 1960) לקח חלק ב-26 מרוצים בסבב האליפות ועוד מספר מרוצים מחוץ לסבב האליפות. ניצח פעמיים את הגרנד פרי בריטניה (1951, 1954), סיים שבע פעמים במקום השני ושש פעמים במקום השלישי.
בשנת 1951 ניצח את מרוץ קופה אסרבו (Coppa Acerbo). בשנת 1954 ניצח את מרוץ 24 השעות של לה מאן ואת גרנד פרי פורטוגל עבור קבוצת פרארי.
ב-10 ביולי 2011, במהלך גרנד פרי בריטניה, זכה לכבוד מצד קבוצת פרארי והפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במסגרת חגיגות 60 שנה לקבוצה, פרננדו אלונסו הקיף את מסלול המרוצים 4 פעמים, כשהוא נוהג בפרארי 375F, המכונית בה השיג גונזלס את ניצחון הבכורה.

מותו

גונזלס נפטר ב-15 ביוני 2013 בבואנוס איירס כתוצאה מכשל נשימתי.
רקם (עיר)

מקורות

בתרגום אונקלוס רקם הוא תרגום שמה של קדש בכל הופעותיה (גם קדש מדבר צין וגם קדש ברנע).
במשנה, רקם מופיעה בתור גבולה המזרחי של ארץ ישראל:
רבי יהודה אומר: מרקם למזרח ורקם כמזרח, מאשקלון לדרום ואשקלון כדרום, מעכו לצפון ועכו כצפון. רבי מאיר אומר: עכו כארץ ישראל לגיטין.
— מסכת גיטין, פרק א משנה ב
לפי יוסף בן מתתיהו, רקם היא פטרה, והעיר נקראה על שמו של האיש רקם התנ"כי, שהיה אחד מחמשת מלכי מדין.
ורקם (מלך מדין), אשר שמו היה כשם העיר, המרכז והבירה של כל ערב, אשר עדיין נקראת על ידי האומה הערבית בשם א-רקם על שם המלך שבנה אותה. אבל היוונים כינוה פטרה.
— קדמוניות ספר 4 פרק 7
 
אולם, יש חוקרים מודרניים שמזהים את העיר רקם עם אתר יותר צפוני, ליד העיר עמאן של היום.
שנות ה-20 של המאה ה-18

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

טבע ואיכות הסביבה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מנהיגי עולם בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
קופת העיר בני ברק

קופת העיר בני ברק (בקיצור: קופת העיר) הוא ארגון צדקה חרדי-ישראלי המיועד בעיקר עבור נזקקי העיר בני ברק.
קופת הצדקה נוסדה בשנת 2000 במטרה לסייע לעניי העיר בני ברק. הארגון זוכה לתמיכתם של רבני העיר, ובמיוחד מהרב חיים קנייבסקי. מ-2006 הארגון התרחב והוא פעיל ומסייע לקופות אזוריות בכל הארץ, אם כי תחום הפעילות המרכזית שלו הוא העיר בני ברק.
מחזור הפעילות של הקופה בשנת 2013 היה כ-97 מיליון ש"ח, מתוכם כ- 8.4 מיליון הוצאות פרסום ומשרד. לפי פרסומי הארגון, קופת העיר מחלקת כ-6 מיליון ש"ח כל חודש לנזקקים מכל הארץ, לפי דברי הארגון, ראשיו אינם משתכרים מקופתו.

פעילות ההתרמה

קופת העיר עורכת מגביות במהלך השנה על פי המועדים, בתקופת חגי תשרי הם עורכים פדיון כפרות, בתקופת פורים מתנות לאביונים, לפני פסח קמחא דפסחא, ועוד. מלבד זאת הקופה מקיימת מגביות חד פעמיות להקמת קרנות למקרים מיוחדים. כמו כן עורך הארגון תפילות עבור התורמים במקומות קדושים כמו הכותל המערבי קבר רחל ועוד. הארגון עורך מגביות התרמה אף בקהילות היהודיות בחו"ל. בשנת תשס"ט הציעה הקופה שירות מיוחד, תמורת 350 ש"ח ניתן היה להפנות שאלה לאחד מרשימת הרבנים תומכי הקופה ולקבל תשובה בתוך יומיים.
במהלך השנה עורכת הקופה מספר פעמים כינוסים של עשרות רבנים, בהם חברי מועצות גדולי התורה, ראשי ישיבות ואדמו"רים שמתפללים עבור התורמים לקופה. כינוסים אלו נערכים בבתיהם של הרב שטיינמן או הרב קניבסקי לסירוגין.
את עלוני ההתרמה של הקופה כותבת בדרך כלל הסופרת חסיה ברטלר.

פעילות וולנטרית

הקופה תומכת בתמיכה חודשית קבועה במשפחות במצוקה שמגיעה על פי פרסומי הקופה ל-7 מיליון שקל בחודש, כמו כן מפעילה אגפים של נישואי יתומים, תמיכה באלמנות ועוד. מחלקת חבילות עם מוצרי מזון בסיסיים בערבי חגים, מטפלת במשפחות במצוקה ובהכוונתם להתנהלות כלכלית נכונה ולתעסוקה בעת הצורך, מלבד זאת קופת העיר עוסקת בפעילות וולנטרית לכלל הציבור. בערב סוכות מוכרת ארבע מינים ומוצרי סוכות במחירים מוזלים בריכוזים החרדיים בארץ, בשנת 2004 בעת שעלה חשש כי הפיאות הנכריות ששערן מיובא מהודו יש בהן בעיה על פי הלכה, ייבאה קופת העיר פיאות סינתטיות מחו"ל ומכרה במחיר מוזל לכלל הציבור.

נכסים והשקעות

הערכת שווי הנכסים של קופת העיר ושל ערבים, שהם כספי הקרנות שנאספים ליתומים ונמסרים להם בעת נישואיהם, עומד על כ־110 מיליון ש"ח. בקיץ 2016 פורסם כי הקופה השקיעה כ־60 מיליון ש"ח מנכסים אלו בקרן הריט 'מגוריט', קרן המשקיעה בנדל"ן באמצעות רכישת נכסים למגורים בהיקף רב, והשכרתם, ומאפשרת השקעות נדל"ן דרך הבורסה. 
בנובמבר 2017 העריכו כלכלנים כי הקופה צפויה להפסד של עשרות מיליוני ש"ח לאחר פרישת שנים מבכירי קרן ההשקעות וירידה של כ-30% בערך החברה, אולם לאחר מספר חדשים נוספים של פעילות, הקרן חזרה אל שווי השוק שלה בעת ההנפקה.
רמי דיצני

פרסים

רמי דיצני זכה בפרסים ספרותיים רבים: פרס קרן תל אביב, פרס ירושלים לשירה על שם אורי צבי גרינברג, פרס אקו"ם וחתן פרס היצירה לסופרים ומשוררים ע"ש לוי אשכול לשנת תשנ"ה. שיריו תורגמו לשפות זרות, כולל ערבית, אנגלית, צרפתית, פולנית, רוסית, סרבו-קרואטית וספרדית.
רן בן יהודה

ביוגרפיה

בן יהודה עשה את שירותו הצבאי בחיל הים. סיים קורס חובלים, ומילא מספר תפקידי פיקוד ומטה בשייטת ספינות הטילים ובהם פיקוד על ספינת טילים וכסגן מפקד השייטת. בשנים 2001–2003 פיקד על השייטת. בתקופה זו השתתפה במבצע תיבת נוח, לכידת הספינה "קארין איי" שהובילה אמצעי לחימה להרשות הפלסטינית ולארגוני טרור פלסטיניים. בן יהודה פרש מן הצבא בדרגת אל"ם. הוא שימש מנהל תחום הים בחברת BVR מערכות, ב-2005 מונה למנהל המגזר הפרטי והביטחוני בחטיבת השיווק והמכירות של חברת מירס וב-2007 לסמנכ"ל שירות הלקוחות בחברה. עם מינוי אלי מרום למפקד חיל הים שב לשירות ומונה באוקטובר 2008 לראש מספן המטה במפקדת חיל הים. במסגרת תפקידו לקח חלק במבצע ארבעת המינים, שבמהלכו נתפסה אוניית המשא "פרנקופ" (Francop), שהובילה נשק, תחמושת ואמצעי לחימה מאיראן בדרכה לארגון חזבאללה שבלבנון. בפברואר 2012 פרש מצה"ל. לאחר שחרורו מונה למנכ"ל אזור ישראל והמזרח הקרוב בצים.
בן יהודה בעל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים מאוניברסיטת חיפה ובעל תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי (מחזור כ"ו).