כנסיית הבכורה של פטרוס

נס הדגים השני וההבטחה לפטרוס

בפרק 21 החותם את הבשורה על-פי יוחנן, מסופר כי השליחים יצאו לדוג בכנרת בלילה, אך לא לכדו דבר עד אור יום:
"הבקר אור וישוע עמד על שפת הים ולא ידעו התלמידים כי ישוע הוא׃ ויאמר אליהם ישוע בני היש לכם אכל מאומה ויענו אתו אין׃ ויאמר להם השליכו המכמרת מימין לאניה ותמצאו וישליכו ולא יכלו עוד למשך אתה מרב הדגים׃ ויאמר התלמיד ההוא אשר ישוע אהבו אל פטרוס זה הוא האדון ויהי כשמע שמעון פטרוס כי הוא האדון ויחגר את מעילו כי עירום היה ויתנפל אל הים: ויהי כצאתם אל היבשה ויראו שם גחלי אש ערוכים ודגים עליהם ולחם לאכל׃ ויאמר אליהם ישוע הביאו הלם מן הדגים אשר אחזתם עתה׃ ויעל שמעון פטרוס וימשך את המכמרת אל היבשה והיא מלאה דגים גדולים מאה וחמשים ושלשה ולא נקרעה המכמרת אף כי רבים היו׃ ויאמר אליהם ישוע באו ברו לחם ואין גם אחד בתלמידים אשר מלאו לבו לשאל אתו מי אתה כי ידעו אשר הוא האדון: ויבא ישוע ויקח את הלחם ויתן להם וגם את הדגים׃ וזאת היא הפעם השלישית אשר נגלה ישוע אל תלמידיו אחרי קומו מעם המתים." (הבשורה על-פי יוחנן, 21, 4-14)
נס זה מכונה "נס הדגים השני", ולעיתים "נס ריבוי הדגה". לאחר מכן סעדו השליחים בחברת ישו, ושולחן הסעודה הנמצא בכנסייה מכונה שולחן האדון (Mensa Domini) או שולחן המשיח (Mensa Christi). לאחר הסעודה שאל ישו את פטרוס שלוש פעמים אם אהבו, זאת כנגד שלוש הפעמים בהן כיחש בו פטרוס טרם צליבתו. בכל הפעמים השיב פטרוס בחיוב וישו העניק לו את הבכורה:
"ויהי אחרי אכלם אמר ישוע אל שמעון פטרוס שמעון בן יונה התאהב אתי יותר מאלה ויאמר אליו כן אדני אתה ידעת כי אהבתיך ויאמר אליו רעה את טלאי׃ ויאמר אליו עוד הפעם שמעון בן יונה התאהב אתי ויאמר אליו כן אדני אתה ידעת כי אהבתיך ויאמר אליו נהג את צאני׃ ויאמר אליו פעם שלישית שמעון בן יונה התאהב אתי ויתעצב פטרוס על כי אמר אליו בשלישית התאהב אתי ויאמר אליו אדני את כל אתה יודע וידעת כי אהבתיך ויאמר אליו ישוע רעה את צאני." (הבשורה על-פי יוחנן, 21, 15-17)
המסורת בדבר סעודת ישו והשליחים מיוחסת גם לכנסיית מנזה כריסטי בנצרת, אליה נדדה בתקופה הצלבנית.

הכנסייה

הכנסייה הראשונה שניצבה במקום הוקמה במאה ה-4, והיא תוארה על ידי הנוסעת אגריה כאחת משלוש הכנסיות שניצבו בסביבה. הגרסה כי הכנסייה הוקמה על ידי פלוויה יוליה הלנה, אימו של הקיסר קונסטנטינוס נסמכת על מסורת מקומית, ואין לה הוכחה ארכאולוגית. כנסייה זו חרבה בימי הביניים.
הכנסייה הנוכחית הוקמה מאבני בזלת על ידי נזירים פרנציסקנים איטלקים אשר התיישבו במקום בשנת 1934. הכנסייה עשויה מחלל בודד שבקצהו אפסיס ותקרתה מעוצבת כקמרון חבית ומסויידת בטיח לבן, העומד בניגוד לקירות הבזלת הכהה. חלל הכנסייה חף מריהוט כמעט לחלוטין. הרצפה עשויה מאבנים פשוטות, ועיקר תשומת הלב מופנה אל הסלע הבלתי מעובד, שעליו, לפי המסורת, סעדו ישו והשליחים את סעודתם. באפסיס, מאחורי הסלע, ניצב המזבח ומעליו צלב יווני צבעוני. בשיאה של הקשת התוחמת את האפסיס קבוע חלון עגול ובו נראה דג המעוצב מזכוכית ויטראז'. חלל הכנסייה מואר על-יד מספר חלונות שגם בהם יצירות ויטראז'. בצידה הדרום-מזרחי של הכנסייה ניצב מגדל פעמונים קטן, ולאורך החזית הפונה אל הכנרת נראה גרם מדרגות המיוחס לכנסייה הביזנטית שניצבה במקום בעבר. המדרגות מסתיימות בחלון בקיר המדמה דלת. בין הכנסייה וחוף הימה קבועים באדמה ששה סלעים בצורת לב, שלפי המסורת העממית, מדמים את צעדיו של ישו על החוף. ייתכן שהאבנים שימשו מסד למבנה כלשהו שזהותו איננה ידועה. עוד נמצא במקום פסל המנציח את הענקת הבכורה לפטרוס. הכנסייה שוכנת בלב מתחם גדול ומטופח שבו שתי סככות לעריכת טקסים. סככות אלה מנציחות את ביקור האפיפיור פאולוס השישי בישראל בשנת 1964 ואת ביקורו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשנת 2000, אשר פקדו שניהם את האתר. הכנסייה שופצה בשנת 1982.