סילבסטר סטאלון

ביוגרפיה

סטאלון נולד בניו יורק שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית בעיקרה ממוצא איטלקי (אביו), וממוצא צרפתי ויהודי-אוקראיני (אמו). לידתו הייתה קשה ועל כן הרופא המיילד השתמש במלקחיים, בהם פגע בשוגג בחלק מהעצבים שבפניו, פגיעה זו מקנה לו את ארשת פניו הייחודית. הוא הוטבל כקתולי, וגדל במרילנד. אביו פרנק סטאלון האב היה ספר ובעל סלון יופי, ואמו ג'קי סטאלון (לבית לייבופיש) הייתה אסטרולוגית ורקדנית. עקב היותו בעל תסמונת פלטפוס, נשלח סטאלון בגיל 4, על ידי אימו, לבית ספר לריקודי סטפס. לאחר מכן, אביו העביר את משפחתו לוושינגטון די.סי. שם הוא פתח בית ספר לקוסמטיקה וטיפוח, בעוד אמו פתחה שם אולם התעמלות לנשים. אחיו הוא פרנק סטאלון, מוזיקאי ושחקן שהתפרסם בעיקר מסרטיו של סטאלון, ובין השאר חיבר את הפסקולים בסרטים "רוקי 3", "רמבו 2" ו"להישאר בחיים".
כשהיה סטאלון בן 9, הוריו התגרשו. לאחר שנתיים אמו נישאה בשנית לאנתוני פיליטי והביאה עמו ילד, אולם לאחר כשלושה עשורים היא נישאה בשלישית לסטיבן לוין. אביו נישא לאחר מכן לעוד שלוש נשים, מהן יש לסטאלון עוד שלושה אחים-למחצה.
בגיל 16 קיבל סטאלון ציונים נמוכים בבית הספר, ואמו השיגה לו עבודת קיץ בסלון יופי. הוא למד בתיכון לינקולן בפילדלפיה, ובאקדמיה הצבאית שרלוט הול במרילנד. אחריהם, למד במכללת מיאמי-דייד ולאחר מכן באוניברסיטת מיאמי.

קריירה

סילבסטר סטאלון למד משחק באוניברסיטת מיאמי, ואז חזר לניו יורק והופיע בכמה מחזות ב"אוף-ברודוויי". תפקידיו הקולנועיים הראשונים היו זניחים למדי, וכללו אף הופעה בסרט פורנו רך בשכר של 200 דולר.
הפריצה הגדולה שלו הייתה בסרט "רוקי" (1976), סרט שאת תסריטו כתב מתוך תקווה להיות גם הכוכב הראשי. הסרט היה מועמד לעשרה פרסי אוסקר וזכה בשלושה. באותה תקופה המשיך לככב בסרטים מצליחים אבל יחסית נשכחים כגון "קרב הדרכים 2000", "פ.י.ס.ט", "סמטת גן עדן" (סרטו הראשון כבמאי) ו"הבריחה לניצחון". לסטאלון היו שתי מועמדויות אינדיבידואליות על השחקן הראשי והתסריט. לאחר מכן יצאו חמישה סרטי המשך. בסרט החמישי בסדרה הבמאי ג'ון ג' אווילדסן רצה שרוקי ימות, אך המפיקים לא אישרו את זה ולכן, לדעתו, הסרט נכשל.
בתחילת דרכו מספר סרטים נוספים שבהם היה שותף סטאלון הצליחו, כמו סדרת סרטי "רמבו", "מעבר לשיא", "טנגו וקאש". ביים את סרט ההמשך ל"שיגעון המוזיקה", "להישאר בחיים" לצדו של ג'ון טרבולטה שנכשל וזכה לביקורות רעות. הוא כיכב בסרט הפעולה "קוברה" בהפקתם של מנחם גולן ויורם גלובוס שגם נכשל מבחינה ביקורתית. בשנות ה-90 עשה שני סרטי קומדיה, "עצור! או שאמא שלי יורה", "אוסקר! אל תיגע בבת שלי" שנכשלו ברציפות. לאחר מכן חזר לסרטי פעולה, "סחרור מסוכן", "איש ההרס" ו"המומחה" שהצליחו בקופות והחזירו את סטאלון לשורת השחקנים הגדולים. לאחר מכן הגיעה דעיכה נוספת בקריירה שלו בשל סרטים כושלים כמו "השופט דרד" ו"מתנקשים", אף על פי שהצליח להתאושש מבחינה ביקורתית בסרטים כמו "קופלנד" ו"עבודת נמלים" שגם די הצליחו בקופות.
בעשור הראשון של המאה ה-21, סטאלון שוב נפל לדעיכה צורבת אחרי מספר כישלונות שהם "במעגל הנקמה", "מסלול מסוכן", ו"טיהור מוחלט" שהביא לו פרס ראזי. לעומת זאת הצליח להשיב הצלחה עם הסרט "ספיי קידס 3: סוף המשחק" של רוברט רודריגז. במשך שלוש שנים הוא שיחק תפקידים קטנים בסרטים עם הפצה מוגבלת, רק ב-2006 החליט לעשות קאמבק והחזיר את שני הגיבורים שלו, "רוקי" ו"רמבו", הסרט השישי של רוקי היה להיט בקופות וזכה לביקורת חיובית מאוד, ולעומת זאת "רמבו 4" שגם הצליח בקופות קיבל ביקורת מעורבת. סטאלון קיבל אות כבוד על פועלו הקולנועי בפסטיבל ונציה 2009. סטאלון קיבל אות כבוד נוסף בפסטיבל הסרטים לוס אנג'לס 2010. באותה שנה שיחק ואף כתב חלק מתסריט סרט הפעולה "בלתי נשכחים", הסרט זכה להצלחה קופתית גדולה וגרף יותר מ-270 מיליון דולר. סרט ההמשך שיצא ב-2012 גרף כ-312 מיליון דולר. שני הסרטים הופקו על ידי המפיק הישראלי אבי לרנר. באוקטובר 2013 יצא לאקרנים סרטו "תוכנית בריחה", בו הוא משחק לצד ארנולד שוורצנגר. סרט המשך נוסף לסדרת "בלתי נשכחים" יצא ב-2014.

ב-2015 הופיע בסרט "קריד", סרט ספין אוף לסדרת "רוקי" בו שב לתפקיד רוקי בלבואה, וזכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה על הופעתו. סטאלון קיבל מועמדות גם לפרס אוסקר באותה קטגוריה על תפקידו בסרט.

חיים אישיים

סטאלון נישא לראשונה לסשה צ'אק, איתה יש לו שני בנים. נישואיו השניים היו עם השחקנית ברידג'יט נילסן, ללא ילדים. כיום הוא נשוי בשלישית לג'ניפר פלאבין, יש לו איתה שלוש בנות. שני בניו מנישואיו הראשונים כוללים את סייג' סטאלון, שניסה להשתלב בעולם המשחק, ונפטר ביולי 2012 ממנת יתר של משככי כאבים במרשם וסרג'יו שאובחן כאוטיסט.
סטאלון הוא רפובליקני ותומך נלהב של המפלגה. בין השאר תמך במועמדים מטעמה: ריק סנטורום וג'ון מקיין. הוא אף שיבח את דונלד טראמפ בקמפיין הבחירות שלו, אך לא תמך בו באופן רשמי.
ב-17 באוגוסט 2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה, הופיעה מודעה על עמוד שלם בעיתון ה"לוס אנג'לס טיימס" בה הוא היה חתום על גינוי מפורט נגד הטרור שגורמים ארגוני החמאס והחזבאללה, והובעה בה תמיכה גם באזרחים התמימים שנפגעו בישראל ובלבנון. על מודעה זו היו חתומים גם ניקול קידמן, מייקל דאגלס, דני דה ויטו, ברוס ויליס, ג'יימס וודס, סם ריימי, רידלי סקוט, ועוד.