google/wiki40b huggingface dataset:
אינוונציה

אינוונציה (מאיטלקית - Inventio - "המצאה") היא צורה מוזיקלית אומנותית, פוליפונית, מתקופת הבארוק באירופה (ראשית המאה ה-18). הצורה מתייחדת בכך שהיא מופיעה באופן כמעט בלעדי ברשימת יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך, וכתובה לכלי מקלדת. אינוונציות נוספות נכתבו בידי מלחין איטלקי בעל פרסום דל בשם פרנצ'סקו אנטוניו בונפורטי (1672-1749), אך אלו נותרו אלמוניות, בניגוד לאינוונציות הידועות של באך.

האינוונציות ביצירתו של באך

יוהאן סבסטיאן באך כתב חמש עשרה אינוונציות דו קוליות (רי"ב 772-786) ושלוש עשרה אינוונציות תלת קוליות (רי"ב 787-801). כותרתן של האחרונות היא למעשה "סינפוניות". באך כתב כל אינוונציה (מכל סוג) בסולם שונה, כך שאין שתי אינוונציות מאותו סוג אשר כתובות באותו סולם. האינוונציות הדו קוליות, בשל פשטותן לרוב לא מנוגנות בקונצרטים, אלא נותרות יצירות לביצוע על ידי תלמידים ופסנתרנים חובבים. האינוונציות התלת קוליות המורכבות, לעומת זאת, כן מנוגנות בקונצרטים. פסנתרן יוצא דופן הוא גלן גולד, שהקליט את האינוונציות כולן. האינוונציות הדו קוליות מסוימות אף עובדו לדואטים של כלים שונים. יצירות נוספות בצורת אינוונציה נמצאות אצל באך בספר המקלדת לבנו וילהלם פרידמן באך.

צורה ומאפיינים מוזיקליים

האינוונציות כאמור, כתובות לשניים או שלושה קולות עצמאיים, וכתובות לכלי מקלדת. הסכימה הכללית של האינוונציה היא למעשה פסקאות מוזיקליות, אשר מופרדות בקדנצות ברורות. לקראת כל קדנצה מתרחשת מודולציה לאחד הסולמות הקרובים לטוניקה, כאשר הפסקה המוזיקלית הבאה ממשיכה לרוב מאותו סולם אליו הובילה המודולציה האחרונה. הפסקה האחרונה נמצאת או מובילה חזרה אל הטוניקה ומסיימת בה.
באינוונציות ניתן להבחין בשניים או יותר נושאים תמטיים. לרוב, יופיעו הנושאים אחד אחרי השני בקול מסוים, כאשר הקול הבא יכנס במהרה וישמיע את הנושאים באותו סדר כבקאנון, ובהתאם למבנה כניסת הקולות בפוגה. ישנם יוצאי דופן, כמו באינוונציה הדו-קולית בלה מז'ור, אשר פותחת בשני קולות כאשר כל אחד מהם מנגן נושא אחר מנושאי האינוונציה. לאחר תצוגת הנושאים מופיעות סקוונצות אשר מובילות אל הקדנצה החותמת פסקה מוזיקלית.
מכיוון שז'אנר זה הוא מצומצם מאוד, בעייתי להגדיר אותו בצורה מדויקת. עם זאת, ניתן לראות באינוונציה מאפיינים של חטיבות צורת סונאטה (כמו ביצירות רבות מאת באך ומלחיני בארוק נוספים); פתיחה בטוניקה והצגת הנושאים המוזיקליים, מעבר לחלק דרמטי יותר הפותח באחד הסולמות הקרובים (כמעט תמיד בדומיננטה), ואשר בו מספר מודולציות, ומן הסתם גם מספר זהה של קדנצות. אחרי החלק הזה, אשר ניתן לראות בו "פיתוח", יגיע חלק נוסף הזהה לרפריזה, ובו יופיעו הנושאים בשלמותם, כשחלק זה הוא לרוב בסולם הטוניקה, ותמיד יסיים בו.
מהירות ביצוע האינוונציות אינה מצוינת בכותרת כל יצירה. עם זאת, ביצוען נע בין בטמפו מתון (מודרטו) עד נמרץ, פרט לאינוונציה התלת קולית בדו מינור שהיא אינוונציה יחסית איטית, וקיימת בשתי גרסאות; גרסה פשוטה, וגרסה עם קישוטים מאת באך עצמו.
נחום פצ'ניק

נחום פצ'ניק (נולד ב-1973 בקריית ארבע) הוא משורר ופסיכותרפיסט ישראלי, ממייסדי כתב העת "משיב הרוח", מייסדה ומנהלה של תנועת "ארץ שלום".

ביוגרפיה

פצ'ניק הוא נין האדמו"ר מצ'רנוביל-ברעזנה, רבי נחום יהושע הלוי פיצ'ניק, שנרצח בשואה, וצאצא של רבי מנחם נחום מצ'רנוביל. הוריו הם מראשוני המתנחלים בקריית ארבע, ובגיל שש עברה משפחתו להתגורר בבית אל. פצ'ניק הוא בוגר הישיבה התיכונית חיספין ברמת הגולן. לאחר מכן למד בישיבת שבי חברון, ובגיל 20 התגייס לצה"ל. הוא שירת בהתחלה בסיירת מטכ"ל, אך פרש בהמשך. אחרי הצבא למד בישיבת בית אורות וישיבת שיח, והוא רואה את עצמו כתלמידיהם של הרב שג"ר, הרב דוב זינגר והרב מנחם פרומן.
משנת 1994 ועד שנת 2000 היה בחבורת המשוררים המייסדים של כתב-העת "משיב הרוח". שיריו פורסמו גם בכתבי העת "חדרים", "הליקון" ו"דימוי" וכן בספר "הנבא בן אדם" (הוצאת ראובן מס, 2006). בשנת 2008 יצא לאור ספר שיריו "סוס האמונה", בהוצאת כתר ספרים ובעריכת המשורר אליעז כהן. הספר זכה במענק ממפעל הפיס.
משנת 2009 משמש פצ'ניק כיו"ר תנועת "ארץ שלום", העוסקת בדיאלוג, חיזוק שכנות טובה ושיתוף פעולה חברתי כלכלי ודתי בין מתנחלים לפלסטינים, ומשנת 2011 הוא חבר בקבוצת מחקר סגורה של Google Ideas, שבה כ-150 קרבנות טרור לשעבר ופעילי טרור, שנאה ונאו-נאצים לשעבר עוסקים בקידום שלום עולמי.
באוגוסט 2013, ביום שבו הורשע הרב מרדכי אלון בביצוע מעשים מגונים בתלמידו, התפרץ פצ'ניק לשיעור תורה שנתן הרב אלון וסוקר בכלי התקשורת וקרא לו להודות שחטא. פצ'ניק העיד בכתבה ב"ידיעות אחרונות" כי הוא עצמו נפגע מינית בצעירותו, וכי "חשבתי בעבר שזהו, החיים שלי נגמרו. שיש לי עכשיו 60 שנה לחיות במיץ של הזבל. אבל יש ריפוי לטראומה. היום אני מלווה אנשים שנפגעו וזו זכות גדולה.". בראיון לכאן 11 סיפר כי נפגע מינית כשהיה בסוף תיכון ובתחילת שירותו בסיירת מטכ"ל, ובעקבות הפגיעה פרש מהיחידה; ודיבר על האפשרות לסלוח ומה שהיא מחוללת בתוכו.
פצ'ניק נשוי ואב לשלוש בנות ובן. הוא מתגורר במאחז האקולוגי שדה בועז שבצפון גוש עציון.
אודו הורסמן

קריירת מועדונים

הורסמן גדל במועדון הספורט של בקום, שם שיחק עד שנת 1975, בה נתגלה כשרונו, ועבר לבאיירן מינכן. בקבוצה הבווארית זכה כבר בעונתו הראשונה בגביע אירופה לאלופות, שהיה השלישי ברצף של באיירן מינכן, והגיע עם הקבוצה לגמר נוסף ב-1982, בה הפסידה הקבוצה לאסטון וילה. הורסמן זכה עם באיירן מינכן בנוסף בשתי אליפויות בבונדסליגה, בגביע מקומי אחד, ובגביע הביניבשתי בשנת 1976. הורסמן צבר 229 הופעות בבאיירן מינכן, וכבש 20 שערים.
בשנת 1983, לאחר 8 עונות בבאיירן מינכן, עבר לעונה אחת בסטאד רן מהליגה הצרפתית, ואחר כך לעונה בנירנברג. את הקריירה סיים הורסמן במינכן 1860, בה שיחק עונה אחת, עד לפרישתו בשנת 1986.
יוסף בן-דוד (סוציולוג)

ביוגרפיה

בן-דוד נולד בשם יוסף גרוס, בגיור (Győr) שבהונגריה, והתחנך בצעירותו בחדר ובבית ספר קתולי מקומי. בשנת 1939 סיים את לימודיו התיכוניים, למד בישיבה והוכשר כדפס בבית המלאכה של אביו דוד. בשנת 1941 עלה לארץ ישראל והחל בלימודי כימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. כעבור סמסטר אחד הצטרף ליחידה בצבא הבריטי שיועדה לשירות באירופה, ושירת בה עד 1945. לאחר מכן החל בלימודי היסטוריה באוניברסיטה העברית, ועבד עם נוער במצוקה בשכונות העיר העתיקה. בשנת 1947 נשלח לאנגליה מטעם ממשלת המנדט להכשרה בבית הספר לכלכלה של לונדון כקצין מבחן בעבודה סוציאלית. 
בשנת 1949 חזר לישראל, החל לעבוד במשרד הסעד, ובשנת 1951 הצטרף לשמואל נח אייזנשטדט, יעקב כ"ץ ויונינה טלמון בייסוד המחלקה לסוציולוגיה של האוניברסיטה העברית. עבודתו האקדמית הושפעה מהאסכולה הפונקציונליסטית ומאדוארד שילס. ראשית מחקריו עסקו בתנועות נוער, ובהמשך עסקו בניתוח המבנה החברתי של אנשי מקצוע בישראל. בשנת 1955 סיים בן-דוד לימודי דוקטורט בהנחיית פרופסור אייזנשטדט. במהלך השנים הוא פעל כעמית מחקר במכון ללימודים מתקדמים שבפרינסטון (משנת 1976), כחבר בסגל אוניברסיטת שיקגו לחינוך ולסוציולוגיה (משנת 1977), וכן כחבר במועצה האמריקאית לחינוך (משנת 1973).
פעילותו בחקר המדע הייתה מהראשונות לשלב ניתוח מוסדי בהתבוננות על עולם המדע ורבים מכתביו עסקו במבנה האקדמיה ובהשפעת הסביבה האקדמית במדינות שונות על צמיחתן של דיסציפלינות חדשות. בספרו "The Scientist's Role in Society" נותחו באופן השוואתי מקורות האתוס המדעי של מדינות שונות. בין טענותיו על האקדמיה בישראל מצוי חששו מהעדר התפתחותה של יצירתיות מדעית בשל העדר אמצעי מימון במדינות קטנות.
בשנים 1970‏–‏1973 כיהן כנשיא האגודה הסוציולוגית הישראלית. בשנת 1981 נבחר בן-דוד לחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וזכה בפרס רוטשילד למדעי החברה. 
ב- 12 בינואר 1986 בן דוד הלך לעולמו, בן 65 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
קופיקו המנהל (סדרת טלוויזיה)

עלילה

קופיקו מתמנה למנהל בית ספר עין גנים באופן לא סביר, ומתכנן לביא לבית הספר גישה ייחודית בסגנון החונטוזי שלו.
ניקולאס טגליאפיקו

קריירת מועדונים

טגליאפיקו התחיל את הקריירה שלו בבאנפילד. ב-12 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בבאנפילד בניצחון 1-2 נגד טיגרה. בקיץ 2012 הושאל לריאל מורסיה מהליגה הספרדית השנייה.
בשנת 2015 חתם באינדפנדיינטה תמורת סכום שלא פורסם. ב-15 בפברואר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 2-3 נגד ניואל'ס אולד בויס. בשנת 2017 זכה עם הקבוצה בגביע סודאמריקנה.
ב-5 בינואר 2018 חתם באייאקס מליגת העל ההולנדית. ב-20 בינואר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד פיינורד רוטרדם. ב-11 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1-4 נגד הירנפיין.

קריירה בינלאומית

טגליאפיקו שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארגנטינה.
ב-9 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-1 נגד ברזיל.
יעקב יוסף זינגר

הרב יעקב יוסף זינגר (ז' בתשרי ה'ת"ש, 20 בספטמבר 1939 - ליל ח' בחשוון ה'תשע"ו, 20 באוקטובר 2015) היה רב וראש כולל, רב המועצה המקומית והעיר גבעת שמואל במשך 44 שנים.

ביוגרפיה

נולד בעיירה וייצען שבהונגריה לרב יהודה דב זינגר שכיהן כרב הקהילה המקומית וניצל כילד מהשואה. בשנת 1950 עלה לארץ ישראל, בבחרותו למד בישיבת ערלוי "אהל שמעון" בירושלים שהייתה בראשות האדמו"ר מערלוי, נחשב ממקורביו לאורך שנות כהונתו. בהמשך למד אצל הרב שמואל וואזנר בישיבת חכמי לובלין בבני ברק. נישא למלכה מרים (נפטרה ב-2012).
אביו כיהן כרבה של המועצה המקומית גבעת שמואל, ולאחר פטירתו בשנת תשל"א, 1971, מונה הרב זינגר לכהן במקומו, תפקיד בו החזיק גם כאשר הפכה לעיר. במשך שנים התגורר בשכונת רמת אלחנן בבני ברק הסמוכה לגבעת שמואל, אולם לאחר הוראת רבו האדמו"ר מערלוי עבר להתגורר בגבעת שמואל.
כרב, עסק בהוראת הלכה ובפעילות חברתית וזכה בשל פעילותו בתואר יקיר העיר, יחד עם רבה הספרדי של העיר הרב אלעזר אלבז וראשי המועצה לשעבר, יעקב ויסמונסקי וירמי אולמרט.
לאורך שנות פעילותו בגבעת שמואל, הקים בה כולל אברכים ע"ש אביו בשם "זיו התורה" ועמד בראשו.
האדיר שניים מספרי אביו לאחר פטירתו, "זיו השבת" ו"זיו המצוות".
נפטר בליל ח' בחשוון ה'תשע"ו, 20 באוקטובר 2015.
הממלכה

עלילה

הסדרה מתחילה באשפוזה של סיגריד דרוסה, גברת זקנה, ספיריטואליסטית ותמהונית במקצת. דרוסה שומעת את קולה של ילדה בוכה בפיר המעלית של בית החולים. לאחר חקירה, היא מגלה שהקול שייך לרוח של הילדה, שמתברר שנרצחה עשרות שנים לפני כן בידי אביה, בכיר בבית החולים, כדי להסתיר את עובדת לידתה מחוץ לנישואין. כדי לתת מנוחה ראויה לרוח הילדה, מחפשת דרוסה את גופתה ומוצאת אותה משומרת בצנצנת פורמלין בבית החולים.
באותה עת, הנוירולוג סטיג הלמאר, שהגיע לא מכבר למחלקה הנוירולוגית משוודיה, מנסה לטייח את רשלנותו בנוגע לניתוח שביצע בנערה צעירה והותיר אותה במצב "קומה".
הפתולוג, ד"ר בונדו, מנסה לשכנע את משפחתו של חולה הגוסס מסרטן הכבד לתרום את כבדו למחקר בבית החולים. כאשר בקשתו נדחית, הוא משתיל את הכבד החולה לעצמו, שכן החולה התיר תרומת איברים להשתלה מגופו. אזי הכבד יהיה בבעלות בונדו והוא יוכל לתרום אותו למחקר בבית החולים לאחר מותו.
לצד קווי עלילה אלו מתפתחים קווים נוספים רבים: סטודנט צעיר לרפואה מתאהב באחות האחראית על מעבדת השינה, אמבולנס רפאים מופיע ונעלם בפתאומיות מדי לילה בשער חדר המיון ונוירולוגית במחלקה מגלה שהיא בהריון מרוח רפאים כלשהי והתינוק שברחמה מתפתח במהירות מבהילה ולא הגיונית.

פרקים

הממלכה I 
יום 1: Den hvide flok / המארח הגיהינומי 

יום 2: Alliancen kalder / קץ הימים 

יום 3: Et fremmed legeme / גוף זר 

יום 4: De levende døde / המת החי
הממלכה II
יום 5: Mors in Tabula 
יום 6: Trækfuglene / ציפורי נוד

יום 7: Gargantua / גרגנטואה

יום 8: Pandæmonium / פנדמוניום
מפרק לסתי-רקתי

אנטומיה

מפרק לסתי-רקתי כולל מצידו התחתון את המשטח המפרקי של הראש או העילי של הלסת התחתונה, ומצידו העליון מבנים בשם גומץ הלסת התחתונה (Fossa mandibularis), והגבשושית המפרקית (Tuberculum articulare ossis temporalis), שנמצאים בחלק השטוח של עצם הרקה. את המפרק עוטפת קופסית מפרק דקה הנמשכת מצוואר הלסת התחתונה עד לאזור המפרקי בעצם הרקה.
מפרק לסתי-רקתי כולל דיסק מפרקי (Discus articularis temporomandibularis; Discus articulationis temporomandibularis) אליפטי העשוי סחוס סיבי החוצה אותו ומפריד אותו לשני חללים. התנועה במפרק מתקיימת בין הלסת התחתונה לדיסק המפרקי ובין הדיסק המפרקי לעצם הרקה. החיבור בין הדיסק ללסת התחתונה חזק יותר מהחיבור בין הדיסק לעצם הרקה, כך שהדיסק צמוד לראש של הלסת התחתונה יותר מאשר לעצם הרקה.

תנועות

במפרק לסתי-רקתי מתרחשות שתי תנועות: החלקה וסיבוב. ראש הלסת התחתונה יחד עם הדיסק המפרקי מחליקים קדימה על עצם הרקה ומגיעים עד מתחת לגבשושית המפרקית. תנועה זו נקראת קידום (באנגלית: protrusion). כאשר הראש והדיסק נעים אחורה בחזרה לגומץ הלסת התחתונה מכונה התנועה הסגה (retrusion). בין ראש הלסת התחתונה לדיסק המפרקי מתרחשת תנועה נוספת של סיבוב הראש על פני הדיסק. סיבוב הראש מסביב לציר מוריד או מרים את הלסת התחתונה.
התנועה משולבת של קידום וסיבוב מתרחשת בפתיחת הפה, תנועת הסגה וסיבוב לכיוון הנגדי מתרחשת בעת סגירת הפה. תנועה של הלסת התחתונה לצדדים מתאפשרת כאשר מפרק אחד מתקדם והמפרק בצד השני נסוג בה בעת.

בעיות שכיחות אחרות

מעבר להופעת כאבים ישנם תסמינים שונים לבעיות במפרק דוגמת רעשים מפרקיים, פגיעה בטווח תנועה, ספזם שרירי, פריקה ותת פריקה, שברים ותזוזה של המפרק

אבחון בעיות מפרק הלסת

שלב האבחון של בעיות במפרק הלסתי-רקתי מתבצע על ידי רופא מומחה ברפואת הפה או כירורג פה ולסתות.
בתהליך האבחון נשללים מקורות דנטליים שונים כגון: זיהומים בשיניים, מחלות חניכיים, שיני בינה כלואות. יתר על כן, גם מחלות ובעיות וסקולאריות ובעיות נוירופאטיות עלולות לגרום לכאבים מקומיים ולהוות אבחנה מבדלת.
לאחר שנשללו אבחנות אחרות ואותרה בעיה מפרקית יבוצע המשך בירור רפואי שיכלול גם בדיקות דימות.
רודני מור

גנרל סר ג'יימס ניוטון רודני מור (באנגלית: General Sir James Newton Rodney Moore; ‏1905–1985), היה קצין בריטי (בעל התארים GCVO, KCB, CBE, DSO), שמילא תפקיד חשוב בדרגת בריגדיר (אלוף-משנה) בפיקוד הבריטי בארץ ישראל בשנים 1946–1948. במסגרת סמכויותיו פעל רבות לסייע ליישוב העברי בארץ ובעקיפין גם לפעולות ארגון ההגנה. 
מור התחנך בבית הספר היוקרתי הארו ובקולג' הצבאי המלכותי בסנדהרסט , התמנה למפקד משמר הגרנדירים של הצבא הבריטי בשנת 1925. בשנת 1945 זכה לקידום לדרגת בריגדיר והתמנה למפקד חטיבת השריון ה-8 (8th. Armoured Brigade) בגרמניה ובארץ ישראל. בשנים 1946–1948 שימש כמפקד הרגימנט ה-1 של החי"ר הממוכן (1st. Armoured Infantry Brigade) בארץ ישראל.
שמחה אבן-זהר, מי שהקים את רשת הקשר של הסוכנות היהודית וההגנה, ועמד בראש אגודת "לאסירינו", כתב לראש הממשלה גולדה מאיר ב-30 בדצמבר 1971 מכתב בעניינו של מור, ובו כתב בין השאר: "כאשר תל אביב הייתה במצור, הוא עשה הכל כדי שנוכל לספק אוכל לתושבי העיר וגם אפשר לי להבטיח שהתחבורה מחוץ לגבולות תל אביב לא תיפגע. בכל עניין ועניין שפניתי אליו נעניתי בחיוב וגם בימים האחרונים, כאשר הצבא הבריטי עמד לעזוב את הארץ והתרכז ברובו בחיפה, הוא עזר לי לקשור הקשר המתאים עם השלטון הבריטי בחיפה ולהבטיח כי 15 העצורים האחרונים מטעם אצ"ל שנלקחו למחנה מיוחד בבת-גלים בחיפה והכוונה הייתה לחסלם (באשר אחדים מהם נחשדו כי היו קשורים בתליית שני הסרג'נטים בנתניה) ישוחררו לפי הנחיות שלי – ואכן הם שוחררו."
לאחר תום המנדט בארץ ישראל, שב בריגדיר מור לבריטניה ומילא בה שורה של תפקידים בכירים במערכת הביטחון, שהאחרונים שבהם היו שליש אישי למלכה אליזבת והממונה על ארמון המפטון קורט.
לאחר שובו לאנגליה נהג אבן-זהר לשלוח לו מדי שנה בחג המולד, תיבת פרי הארץ לכבוד החג.
סיר רודני מור נפטר בשנת 1985 ונטמן בבית העלמין בוורנהאם (Warnham) שבמערב סאסקס.
חסידות קמינקא

חסידות קמינקא הייתה חסידות מזרח גליציאנית. מייסד החסידות היה רבי שלום רוזנפלד.

אושפיצין

רבי אלעזר, בנו של רבי יהושע מקמינקא, כיהן באושפיצין. עלה למספר שנים לארץ ישראל ושב לפולין בשנת תרצ"ט. נפטר באמצע השואה בסוסנוביץ.
בניו היו: רבי חיים אלכסנדר (תרמ"ב - בערך תש"ג) מזסלב, חתן דודו רבי יצחק טוביה מצאנז. נרצח בשואה; רבי שלום ראובן (תרמ"ה - י"ט בתשרי תרע"ח) ממלא מקומו באושפיצין. חתן דודו רבי שלום מקמינקא; בנו השלישי רבי נפתלי שמואל צבי, חתן רבי שמואל שמלקה תאומים מקלאסנה (נכד השינאווער), רב באושפיצין. אף הוא נרצח בשואה. 

חתניו היו קרובו רבי אריה לייבוש ממאשציסק, אחיינו רבי אשר ישעיה מאולינוב (בן רבי מרדכי דוד מאולינוב), אחיינו רבי יונה מיאסלו, אחיינו רבי יעקב צבי הלברשטאם מסוכא (בן רבי ישעיה מטשכויב) ובן אחיינו, רבי דוד הלברשטאם מיאשליסק (בן רבי מנדל מדוקלא).
בני רבי חיים אלכסנדר היו: רבי נפתלי, חתן בן דודו רבי חיים יעקב מלבוב-קשאנוב, כיהן בניימארקט וחתנו רבי אברהם אביש בן הרב בן ציון אורנשטיין, אדמו"ר באושפיצין.
לאחר השואה כיהן נכדו של רבי אלעזר, רבי אברהם יהושע העשיל ברון מירושלים, בנו של רבי יונה מיסלו, כאדמו"ר מקמינקא - אושפיצין. היה חתנו של הרב נחום ארליך. לאחר פטירתו, חתנו הרב דוד ישראל הכהן וייס (תש"י, 1950 - כ"ט באייר תשע"ח, 2018) פתח בית מדרש בשם "קהל בית יהושע קאמינקא" בבורו פארק, וכיהן שם כאדמו"ר. הוא ומשפחתו השתייכו לחסידות באבוב
לאחר פטירת הרב דוד ישראל הכהן וייס הוכתר בנו הגדול הרב יחזקאל שרגא יונה שליט"א כאדמו"ר מקמינקא

מאשציסק

אחיו של רבי שלום, רבי לייביש כיהן ברבנות ואדמו"רות במאשציסק. היה תלמידם של רבי שלום מבעלז ואחריו של רבי חיים מצאנז. בין חתניו של רבי שלום היו רבי יחיאל מקולבסוף, רבי אהרן טייטלבוים ממאשיצסק (בן רבי נחום צבי מדרוהוביטש), רבי שמעון אב"ד קריקיניטש, רבי ישראל כץ דיין במאשציסק. 
אחריו כיהן בנו רבי אברהם מרדכי ואחריו כיהן בנו רבי אריה לייבוש חתן קרובו רבי אלעזר מאושפיצין.
Mike and Ike

Mike and Ike הוא מותג אמריקני של סוכריות ג'לי בטעמי פירות. הסוכריות יוצרו לראשונה ב-1940 על ידי חברת "Just Born", חברה משפחתית שנוסדה בשנת 1923 וממוקמת בעיר בית לחם שבפנסילבניה, ארצות הברית.  
מייק אנד אייק הן סוכריות אליפטיות צמיגיות בטעמי פירות בצבעים וטעמים שונים, כולל דובדבן, תפוז, תות שדה וליים. כל סוכרייה מכילה 7 קלוריות, 0 גרם שומן ובערך גרם אחד של סוכר. הסוכריות כשרות. כיום מייצרת החברה גרסאות נוספות של הממתק, למשל "ג'ולי ג'ו" (טעם ענבים), "איטליין אייס" (טעם סורבה איטלקי בטעמי פירות) וגרסאות עונתיות שונות.
לאורך השנים זכה הממתק לפופולריות בארצות הברית. הוא הוזכר בסדרות טלוויזיה שונות, בהן "כולם אוהבים את ריימונד", "איש משפחה", "האנה מונטנה" ו"ללא גבולות".
קו רוחב 38 צפון

קו רוחב 38 צפון הוא מעגל רוחבי הנמצא 38 מעלות צפונית לקו המשווה בכדור הארץ ומקביל לו. הוא חוצה את יבשת אירופה, הים התיכון, יבשת אסיה, האוקיינוס השקט, צפון אמריקה והאוקיינוס האטלנטי. אך, חשיבותו הגדולה ביותר של קו רוחב זה החלה בשנת 1945 ולוקחת חלק בהיסטוריה של קוריאה.

קוריאה

קו רוחב 38 צפון הוצע לראשונה כפתרון לחלוקת קוריאה ב-1896‏. בעוד שהיפנים השיגו הכרה לזכויותיהם בקוריאה מהבריטים, ניסו הרוסים, לקחת את השליטה על קוריאה כולה. כדי לא להיכנס לעימות, הציעה יפן לרוסים את חלוקת קוריאה לפי קו רוחב 38 צפון כך שלכל אחת מהן יהיה תחום השפעה. אולם לא הושגה הסכמה פורמלית להצעה והיפנים לקחו מאוחר יותר את השליטה על קוריאה כולה.
לאחר כניעת היפנים ב-1945, הוחלט על חלוקת קוריאה לפי קו הרוחב על ידי דין ראסק וצ'ארלס בונסטיל השלישי בלילה שבין 10 ל-11 באוגוסט 1945, ארבעה ימים לפני שחרורה המלא של קוריאה. הקו חילק את חצי האי קוריאה בערך באמצעו. ב-1948, הפך הקו המחלק לגבול בין שתי המדינות העצמאיות החדשות הנקראות קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית. ב-25 ביוני 1950 חצו הכוחות הצבאיים של צפון קוריאה את הגבול ופלשו לקוריאה הדרומית, דבר שהצית את מלחמת קוריאה
לאחר שביתת הנשק, שסיימה את מלחמת קוריאה ב-1953, נוצר קו גבול חדש באמצעו של השטח המפורז שנקבע. גבול זה ידע מאז אירועי אלימות קשים כגון מבצע פול באניין במהלכם מנסים חיילים צפון קוריאניים לשמור על מתח מתמיד על ידי יצירת פרובוקציות.
היוב לודולף

היוב לודולף או "יוב לודולף" (15 ביוני 1624 - 8 באפריל 1704) היה מזרחן שנולד בארפורט, גרמניה. האתיופיסט אדוארד אולנדורף כינה אותו "בעל השם המהולל ביותר" בחקר אתיופיה.

חייו

לאחר שסיים לימודי בלשנות באקדמיה שבארפורט ובליידן, הוא החליט לטייל בעולם כדי להעשיר את הידע הלשוני שלו.
לבקשת בית המשפט השוודי (1649), חיפש ברומא אחר מסמכים מסוימים, וכך התוודע לגרגוריוס, נזיר אתיופי ממחוז אמהרה. ממנו קיבל את הידע המעמיק בגעז.
בשנת 1652 התגייס לשירות הדוכס "סקסה גוטה", שירות שהמשיך עד לשנת 1678 ועם פרישתו חזר לפרנקפורט. 
בשנת 1683 הוא ביקר באנגליה במטרה לקדם תוכנית להקים הסכמי מסחר עם אתיופיה. אך מאמציו כשלו, בעיקר לנוכח התנגדות רשויות הכנסייה האתיופית האורתודוקסית.
כששב לפרנקפורט בשנת 1684, הוא הקדיש את חייו ליצירה הספרותית אשר תימשך כמעט עד יום מותו. 
בשנת 1690 הוא מונה לנשיא ב"קולג' הקיסרי להיסטוריה", קולג' שהיה קיים זמן קצר באוסטריה.
חור אחע

חוֹר אַחַע הוא הפרעה הראשון בשושלת הראשונה בתקופה השושלתית הקדומה. הוא חי בסביבות המאה ה-31 לפנה"ס. השם חור מגיע משם האל המצרי הורוס שפירושו בז, ואחע משמעו לוחם. יש שזיהו אותו עם מנס אשר איחד את מצרים התחתונה ואת מצרים העליונה לממלכה אחת, אולם ככל הנראה מנס הוא אביו של חור-אחע, נערמר.
חור-אחע הומלך בסביבות גיל שלושים ושלט עד גיל 62. אגדה מספרת שהוא נלקח על ידי היפופוטם שהיה ההתגלות האלוהית של האל סת.
הגביע (שיר)

תוכן השיר

אף על פי שביצועו המוכר הוא בפי שלישיית גברים, מילות השיר נכתבו בגוף ראשון נקבה - כמו לא מעט שירים אחרים של יורם טהרלב.
הדוברת בשיר פונה לגביע שיגלה לה מיהו אהובה ומתי יגיע ("עד תאמר לי הגביע מי יבואה ומתי").
יורם טהרלב עצמו עומד על הדמיון בין הגביע בשירו זה לבין עץ השיטה בשיר לא ביום ולא בלילה של ביאליק ("את השיטה אשאל אני, מי ומי יהיה חתני"),
ומתלוצץ על חשבון עצמו ומציין ש-"בשני השירים יש פחד גדול מאכזבה. בשיר של ביאליק פוחדת הנערה שאביה ישיא אותה לגבר זקן. בשיר שלי האכזבה היא של הכותב שלא הצליח להגיע לרמתו של ביאליק...".

ריקוד עם

לשיר חובר ריקוד זוגות בידי דני הימן בשנת 1970.
מאמרי הראיה

מאמרי הראי"ה היא סדרת ספרים המקבצים מכתבים שכתב הרב קוק ושנתפרסמו בעיתונות ובבטאונים שונים.
צוג (קנטון)

גאוגרפיה

קנטון צוג ממוקם במרכז שווייץ. ממערב לו נמצאים הקנטונים לוצרן וארגאו. מצפון גובל צוג בקנטון ציריך וממזרח ומדרום לו נמצא קנטון שוויץ.
רוב השטח ראוי לעיבוד חקלאי. אגם צוג ואגם אגרי תופסים חלק משמעותי משטח הקנטון. אגרי נמצא כולו בשטח הקנטון ואגם צוג נמצא חלקית גם בקנטונים לוצרן ושווייץ.
אזור הקנטון הוא גבעתי. הנקודה הגבוהה בקנטון מגיעה ל-1,250 מטר.
נהר לורצה הוא המרכזי בקנטון. הוא יוצא מאגם אגרי, משם זורם צפונה ונשפך לאגם צוג, ממנו הוא יוצא ומתמזג עם הנהר רויס, המהווה את הגבול המערבי של הקנטון.

היסטוריה

היסטוריית הקנטון דומה מאוד להיסטוריה של עיר הבירה צוג. מ-1728 עד 1738 התרחשו בקנטון אירועים אלימים בעקבות ויכוח על חלוקת הפנסיונים הצרפתיים. ב-1798 הצליחו התושבים להתנגד לכיבוש צרפתי. הקנטון היה אחד המחוזות בקנטון הענק ולדשטטן ברפובליקה ההלבטית. ולדשטטן הכיל גם את השטח שכיום הם הקנטונים אורי, לוצרן, אונטרוולדן ושוויץ.
ב-1803 קיבל הקנטון את עצמאותו בקנטון נפרד. בעקבות החוקה של 1814 נסגרו בתי הנבחרים שפעלו בקנטון מאז 1376. ב-1845 הפך הקנטון לחבר בזונדרבונד, קבוצת קנטונים קתולים וקונסרבטיבים שמגנה על האינטרסים של החברים בה. כחבר בסונדרבונד נלחם צוג במלחמה ב-1847 בה הפסיד הזונדרבונד לאיחוד השווייצרי. בשנים 1848 ו-1874 הצביעו אנשי הקנטון נגד חוקה פדרלית. החוקה ב-1876, שונתה ב-1881 והוחלפה בחוקה חדשה ב-1894.
בחוף המזרחי של אגם אגרי נערך קרב מורגרטן המפורסם, בו ניצחו השווייצרים ב-1315 את בית הבסבורג החזק.

תחבורה

מסילות רכבת מחברות את צוג עם לוצרן וציריך. קווי רכבת בצד השני של אגם צוג מתחברים לדרך סנט גוטהרד, שמגיעה לבסוף לגרמניה ואיטליה.

דמוגרפיה

רוב האוכלוסייה הוא קתולי ודובר גרמנית, בעיקר את ניב הגרמנית שווייצרית של מרכז שווייץ. עד 1814 היה צוג חלק מהבישופות של קונסטנץ, אך בהתפרסות מחדש של בישופות בזל ב-1828 הפך לחלק ממנה. מספר התושבים הוא 118,118 (2013).

כלכלה

באזורים הגבוהים יותר של הקנטון האוכלוסייה מתפרנסת בעיקר ממקצועות פסטורליים כמו רעיית בקר. הקנטון ידוע בזכות מפעל החלב של נסטלה.
בבירה צוג יש מספר גדול של חברות שרק הנהלתן נמצאת בעיר. זאת בגלל שצוג היא אחת הערים בעלות המיסוי הנמוך ביותר בשווייץ.

החיים היהודיים

בצוג מתקיימת פעילות יהודית על ידי שלוחים של תנועת חב"ד. The Zug Chabad Learning Center ממוקם במרכז העיר סמוך לתחנת הרכבת
סזאר בן-עטר

סזאר בן-עטר (בצרפתית: César Benattar;‏ 1868–1937) היה עורך דין, הוגה דעות ליברלי וסופר יהודי-תוניסאי.

קורות חיים

בן-עטר נולד בתוניסיה בשנת 1868. היה עורך דין במקצועו וחבר לשכת עורכי הדין בתוניס הבירה.
בשנת 1904 ייצג בבית משפט את הפוליטיקאי התוניסאי עבד אל-עזיז א-ת'עאבי , לימים ממנהיגי התנועה הלאומית התוניסאית וממייסדי המפלגה הלאומית דוסתור, אשר הואשם בהפרת הסדר הציבורי עקב הבעת זלזול פומבי בקוראן ובהעלבת עבד אל-קאדר אל-ג'ילאני (מייסד הקאדריה מהמאה ה-12). האשמות אותן אלת'עאבי הכחיש. בבית המשפט טען בן-עטר כי אי אפשר להעמיד לדין אדם על דעות שהביע במרחב הפרטי. למרות התמיכה של העיתונות הצרפתית באלת'עאבי, גזר עליו בית המשפט התוניסאי עונש מאסר של חודשיים, כנראה כדי לרצות את אנשי מעמד העולמא.
בשנת 1905, כשנה לאחר שחרור אלת'עאבי מבית הכלא, חיברו בן-עטר ואלת'עאבי חיבור משותף בצרפתית בשם "הרוח הליברלית של הקוראן" (L’Esprit libéral du Coran). בחיבור טענו השניים כי בימי הביניים היה נהוג לפרש את הקוראן בצורה רציונלית וליברלית, ולכן זכה האסלאם לפריחה התרבותית והרוחנית הידועה כתור הזהב של האסלאם. בהמשך זנחו המוסלמים את הפרשנות הרציונלית לקוראן ולכן התדרדרו רוחנית ותרבותית. הספר קרא למוסלמים לחזור לפרשנות ליברלית של האסלאם, וקרא לרפורמות מעשיות כגון מתן חינוך לנשים וביטול החיג'אב (כיסוי הראש המוסלמי). למרות שאלת'עאבי היה ידוע בעמדותיו הלאומיות-תוניסאיות ועוינות לצרפת, ששלטה באותה עת בתוניסיה כמדינת חסות, הספר מציג עמדה פרו-צרפתית ואף מצדיק את רעיון המשימה המתרבתת. הספר היה ציון דרך בתולדות ההגות הליברלית בתוניסיה.
בן-עטר עסק גם בכתיבת ספרות יפה ובשנת 1922 הוציא לאור בפריז את ספרו "הכפר בזרקור" (Le Bled en lumière), קובץ סיפורים קצרים מהפולקלור היהודי-תוניסאי, ובכך היה מראשוני הסופרים היהודים-תוניסאים בצרפתית שכתבו על הפולקלור של קהילתם. בשנת 1927 חיבר נובלה בשם "בית הקולנוע בגיהנום" (Le Cinéma aux enfers) שעלילתה בעלת נימה פרו-צרפתית ומאזכרת דמויות ידועות מהפוליטיקה וההיסטוריה של תוניסיה.
בשנת 1926 חיבר מחקר על "המושבות היהודיות בתוניסיה" (Les colonies israélites de Tunisie) הסוקר את הקהילות היהודיות בתוניסיה, שפורסם כחלק מספרו של רוז'ה דסור על ההיסטוריה של תוניס.
קיבל מצרפת בשנת 1900 את תואר הכבוד "קצין האקדמיה הצרפתית".