google/wiki40b huggingface dataset:
סמדר נהב

קורות חיים

סמדר נהב נולדה בשנת 1951 בקיבוץ הזורע, גדלה בבית הומניסטי, ההורים שלה נולדו בגרמניה, עברו לארץ ישראל בשנת 1933 בגלל עליית היטלר לשלטון. היא למדה בבית ספר תיכון שומריה במשמר העמק, עבודת הגמר שלה בתיכון נכתבה בתחום המחשבים. למדה תואר ראשון במתמטיקה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר שני במדעי המחשב במכון ויצמן.
היא נישאה לנעם קמינר - בעל דוקטורט במערכות מידע מאוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה, ומאסטר בהיסטוריה מאוניברסיטת ירושלים. נעם עבד כאיש הייטק ונפטר בשנת 2014 בגיל 61 ממחלת הסרטן. להם נולדו בן ובת: מתן קמינר – עושה היום דוקטורט באוניברסיטת מישיגן, המתמקד באנתרופולוגיה של עובדים מהגרים, וכרמל קמינר, אשר סיימה לימודי תואר ראשון בסיעוד באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1982 הצטרפה נהב לחברת ההיי-טק STI, שעסקה במערכות ממוחשבות לתרגום טכני, ובשנת 1984 עברו בני הזוג לתל אביב, ונהב הצטרפה לסטארט-אפ. בשנת 1990 קיבלה נהב הצעה להצטרף לחברת EFI בעמק הסיליקון. נהב נסעה עם המשפחה שלה לקליפורניה, שם הובילה נהב קבוצת פיתוח שעסקה באלגוריתם להמרת צבעים ועיבוד תמונה, כאשר בשנת 1994, EFI סגרה את קבוצת התוכנה ועברה להתמחות בחומרה, עברה נהב לחברת קאנון, שהקימה אז את קבוצת הפיתוח למצלמות דיגיטליות. בשנת 1997 החליטה המשפחה לחזור לישראל. בישראל הצטרפה לחברת תכנון השבבים וריסיטי, שם עבדה כסמנכ"לית מחקר ופיתוח, בשנת 1998 התחילה נהב לעבוד בסטארט-אפ קונדקט, שנרכש על ידי מרקורי בשנת 2000, תמורת 30 מיליון דולר.
בשנת 2003, היא התחילה כיזמית היי-טק והקימה את סרטגון, שעסקה בניהול ביצועים לשירותי רשת. בשנת 2007, סמדר נהב ייסדה מרכז צופן בנצרת עילית שמטרתו לחבר את החברה הערבית להיי­טק "כשיצאנו לדרך 350 ערבים עבדו בחברות היי־טק, ובסוף 2014 כבר עבדו 2,200".

תחום ההתמחות

תחומים בהם עבדה נהב כללו: כלי פתוח וריפיקציה של צ'יפים, עיבוד תמונות בצבע לתעשיית המחשבים האישיים, ניהול רשתות תקשורת לאפליקציות ארגוניות גדולות. היא פרסמה מאמר בתחום וריפיקציה של צ'יפים, מאמר בתחום המרת הצבעים ומאמר בתחום פטנטים.
החל מהקמת "צופן – מרכזי טכנולוגיה עלית" ועד עתה, נהב מתעניינת בפתוח מודל לחיבור אוכלוסיות חלשות לתעשיית ההיי-טק. היא עובדת על כך באופן עצמאי ובשיתוף עם אוניברסיטת תל אביב. לגבי המניע שלה להקמת צופן היא אמרה: "הרצון לגרום לכך שישראל תהיה מקום טוב לשני העמים שיושבים בה הנחתה אותי כל חיי. בתור אשת הייטק נוכחתי לראות שאין בכלל מהנדסים ערבים בתעשייה. אני מאמינה שקידום טכנולוגי ושוויון כלכלי יתרמו רבות לבניית חברה משותפת יותר טובה, כמו כן בתור מנהלת בכירה בתעשיית ההייטק זיהיתי את המחסור המתהווה במהנדסים טובים וידעתי שהכנסת מהנדסים ערבים לתעשייה תהיה גם תרומה חשובה לתעשייה עצמה ולא רק לצדק החברתי".

תגליות חשובות

בחברת Electronics for Imaging הייתה מחלוצי הפתוח של אלגוריתמים להמרת צבע לטובת תעשיית המדפסות האישיות. הייתה בין מבסיסי הסטנדרטים הגלובליים בתחום זה.
הייתה חלוצה בפתוח מערכת Model Checking Based High Level Verification. בשנת 1998 היא עבדה אז בחברת וריסיטי.

פרסים

היא קבלה פרס יו"ר הכנסת לאיכות חיים שניתן ב-2016. את הפרס קבלה בשותפות עם המייסד של צופן סאמי סעדי ועם ארגון צופן.
מעיין אלוני

ביוגרפיה

למד בבית הספר תלמה ילין שבגבעתיים, במגמת ג'אז. נגן טרומבון. בשנות התיכון השתתף בתוכנית "מדע חישובי" במכון ויצמן למדע ברחובות. אביו הוא יזם ואמו עורכת דין.

קריירה

אלוני החל לשחק ולהופיע בגיל 10 במספר פרסומות. בשנת 2012 הגיש את תוצאות ישראל באירוויזיון הילדים 2012 .
את דרכו התחיל בשנת 2008, כאשר שיחק בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "סרוגים" ב-Yes, בתפקיד הבן של אבישי. 
מאוגוסט 2009 גילם את יורם לזר בסדרה "קופיקו", בנם בן ה-10 של תמר ושלומ'קה, במשך שלוש עונות (2–4) עד מאי 2013, ששודר בערוץ ג'וניור.
בשנת 2010 הופיע בתפקיד אורח במיני-סדרת הדרמה "אדמה". בקיץ 2010 החל לגלם את עומרי, ילד הסנדוויץ' בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף" בערוץ 10, למשך שלוש עונות עד יוני 2012, לצד נתי קלוגר, גיא לואל, דניאל מורשת וטוני ברמן. באותה שנה גילם את מילשטיין בסרט הטלוויזיה "חצי טון ברונזה", לצד שלמה בראבא ומיכאל הנגבי.
בשנת 2012 גילם את מני ורסאנו בסדרה הקומית "המופע של שביט ונטורה" ששודרה בערוץ דיסני.
משנת 2014 אלוני הוא המגיש הראשי של "המהדורה" בערוץ 1, תוכנית אקטואליה לבני נוער. באותה השנה לוהק לסדרת הילדים של HOT, המשודרת בערוץ זום, "סוסי פרא", בתפקיד גילי גפן, אחיה של עלמה.
בין השאר שיחק בכמה פרקים בסדרת הטלוויזיה "הקלמרים" אשר שודרה ב-HOT. בשנת 2018 השתתף במחזמר "גריז".
במסגרת שירותו הצבאי שירת בתפקיד מסווג במודיעין חיל האוויר. לאחר שחרורו החל לעבוד בחברת המשחקים הבינלאומית פלייטיקה.
לאחר עבודתו בפלייטיקה, החל ללמוד רפואה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
פועה מנצ'ל

ד"ר פועה מֶנצֶ'ל (בן-טובים) (1903 – 1991) הייתה אשת חינוך ישראלית, מנהלת בית הספר התיכון מקיף א' באר שבע (שקרוי על שמה כיום) בין השנים 1954–1966, ומייסדת החינוך התיכוני המקיף בישראל. נודעה כידידתו של פרנץ קפקא ומורתו לעברית.

תולדות חייה

פועה נולדה בשנת 1903 בשכונת אוהל משה בירושלים לזלמן ודבורה בן-טובים. היא למדה בבית הספר היסודי "עזרה" ובבית הספר אליאנס-כי"ח בעיר, בעקבות מלחמת העולם הראשונה נסגרו בתי הספר והיא המשיכה את לימודיה בבית הספר הגרמני ברחוב הנביאים, בו נקשרה לתרבות הגרמנית. משהסתיימה המלחמה עברה לגימנסיה העברית רחביה, בה סיימה את לימודיה בשנת 1921 אצל מורים כשלמה שילר והוגו ברגמן. לאחר סיום לימודיה שכר ברגמן את שירותיה כמקטלגת בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי שרק נפתח.
ברגמן סייע לפועה בן-טובים להשיג מלגת לימודי מתמטיקה באוניברסיטה הגרמנית בפראג ומגורים בבית אמו בעיר. כמקור פרנסה שימשה הנערה הצעירה מארץ ישראל כמורה לעברית. בדצמבר 1922 התחילה ללמד עברית את פרנץ קפקא שהיה מכר של משפחת ברגמן. בנוסף, שימשה כמדריכה לחברי סניף תנועת "בלאו וייס" הציונית בפראג, סיפרה על ארץ ישראל ונופיה ולימדה את בני הנוער שירים עבריים. בהשראת לימוד אותם שירים כתב קפקא את סיפורו האחרון:"יוזפינה הזמרת ועם העכברים".  
בשנת 1923 החליטה פועה בן-טובים שבכוונתה להתמחות בפדגוגיה ולא במתמטיקה ונסעה לברלין לצורך לימודים בסמינר למורות. בשנת 1923 הכירה את ד"ר יוסף מנצ'ל במסגרת עבודתם המשותפת במוסד הילדים "אהבה" של ביאטה ברגר, ונישאה לו. באותה עת התכתבה עם קפקא בעברית, בעיקר בקשר להתלבטויותיה לגבי עתידה ולהסכמת הוריה למסלול הלימודים בו בחרה. מכתב של קפקא אליה שרד והוא דוגמה יחידה לכתב-ידו של הסופר בעברית. קפקא המשיך לדרוש בשלומה של פועה במכתביו למכריהם המשותפים, אך היא ניתקה את קשריה עמו.
בשנת 1925 חזרו פועה ויוסף מנצ'ל לארץ ישראל, בה לימדה מספר שנים לאחר מכן שבה לברלין ללימודים לתואר דוקטור בפדגוגיה. בשובה לישראל המשיכה ללמד בירושלים (יוסף היה במשך שנים רבות מנהלו של תיכון בית הכרם). בין היתר חברה ליוסף בנטוויץ' בלימוד הגותו של בנג'מין בלום ("הטקסונומיה של בלום") ובשלילת המודל החינוכי המכוון לקראת בחינת בגרות כאידיאל. בפרט שמה מנצ'ל דגש על החינוך המעשי והמקצועי ועל טיפוח ההכשרה המקצועית הרצינית הבאה לפתח כשרונות הקיימים בכל ילד, באופן שיכוון אותו למסלול חיים יצרני, מועיל ומספק.
התעמולה הגדולה שעשו בארץ ל"בחינות הבגרות" הורידה את כבוד ההכשרות המקצועיות בעיני הורים וילדים "יוקרתיים" (אני מקווה שביום מן הימים תעלם הגדרת הקסם הזו "בחינת בגרות" מתוך הלקסיכון הישראלי-פדגוגי...) אדרבא, עשו תעמולה להוציא את "המחוננים" העיוניים מאזורי פיתוח אל בתי ספר עיוניים.
— חיים ומעש עמ' 293.
בשנת 1954 נפטר יוסף מנצ'ל והוא בן-50, פועה הגיעה לבאר שבע על מנת לנהל את בית הספר התיכון בעיר. העיר קלטה עולים חדשים רבים. מנצ'ל החלה לגבש רעיון לבית ספר תיכון שיכיל מגמות לימוד רבות, הן עיוניות והן מעשיות, כדי לאפשר לכל תלמיד למצוא מגמה המדברת אליו ויאה לכישוריו, גם אם לא לבגרות מלאה, לפחות על מנת לזכות בתעודת גמר 12 שנות לימוד. 
מנצ'ל הביאה לבירת הנגב מורים כצייר דן לבני, שפתח בבית הספר את מגמת האמנות והצלם דוד אולמר שייסד בבית הספר את המגמה לצילום. בית הספר היווה דגם לכל בתי הספר התיכוניים המקיפים בישראל.
לפועה ויוסף נולדו שני ילדים. בנה הבכור היה הארכאולוג אהוד נצר, ובתה הצעירה הייתה תרצה וון-לבן.
מהדי בן סלימאן

קריירת מועדונים

בן סלימאן החל את קריירת הבוגרים בשנת 1994 במועדון AS מארסה התוניסאי. בשנת 1996 עבר לאולימפיק מרסיי לאחר שכשרונו התגלה, אך שיחק בקבוצה עונה אחת בלבד, בה סבל מפציעות חמורות שפגעו ביכולת המשחק שלו. בקיץ 1997 חתם בפרייבורג מליגת הבונדסליגה השנייה, ובעונתו הראשונה סייע לה להעפיל אל הבונדסליגה כשהוא מבקיע שישה שערים. בשתי העונות הבאות, היה בן סלימאן שחקן חשוב מאוד בקבוצה, והצטרפו אליו חבריו לנבחרת תוניסיה, זובייר בייה ועאדל סלימי. בעונת 2000/01 ירד מעמדו של בן סלימאן בקבוצה, והוא הושאל לבורוסיה מנשנגלאדבך ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בן סלימאן שיחק בגלדבאך חצי עונה והעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה, אך לא הותיר רושם רב ושיחק בחמישה משחקים בלבד. בתום עונת 2000/01 חזר לפרייבורג, ומיד עבר לאל נאסר מערב הסעודית, ולאחר מכן לקלאב אפריקן התוניסאית. בשנת 2002 פרש ממשחק פעיל בגיל 28.

קריירה בינלאומית

בן סלימאן היה שותף להגעתה של נבחרת תוניסיה למקום השני בגביע אפריקה לאומות 1996, בו הפסידה תוניסיה 2-0 במשחק הגמר לנבחרת דרום אפריקה. באותה שנה, השתתף עם נבחרתו באולימפיאדת אטלנטה (1996), שם הודחה תוניסיה בשלב הבתים. בשנת 1998 הגיע עם תוניסיה לרבע גמר גביע אפריקה לאומות 1998, בו הבקיע שני שערים בשלב הבתים. נבחרת תוניסיה הודחה באותו טורניר ברבע הגמר על ידי נבחרת בורקינה פאסו, לאחר הפסד בבעיטות הכרעה. באותה שנה, השתתף בן סלימאן עם נבחרת תוניסיה במונדיאל 1998, בו הודחה תוניסיה בשלב הבתים. באותה שנה פרש מהנבחרת לאחר שצבר 33 הופעות והבקיע שישה שערים.
אנג'לו קלויארו

ראשית חייו וקריירת מכללות

קלויארו למד בתיכון הפרטי של הכנסייה הקתולית בסן חוזה, קליפורניה. הוא שיחק כדורסל מכללות עבור אוניברסטת סן פרנסיסקו דונס.
בשנתו הראשונה באוניברסיטה, קלויארו סיים עם ממוצע 14 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו1.7 חטיפות למשחק.
ב-28 בפברואר 2012, קלויארו נבחר להיות חלק מחמישית העונה באזור ה-West Coast (החוף המערבי).

בולגריה (2012 - 2013)

ב-31 בינואר 2013, קלויארו חתם בקבוצה הבולגרית רילסקי ספורטיסט לשארית העונה.

גרמניה (2013 - 2015)

ב-14 ביוני 2013, חתם בקבוצה הגרמנית מיטלדויטשר לעונת 2013-14. ב-5 בפברואר 2014, קלויארו נבחר ל-MVP של חודש ינואר. קלויארו סיים את עונתו הראשונה בגרמניה עם ממוצע 12 נקודות ו4.2 ריבאונדים למשחק ונכנס לחמישיית העונה בליגת העל הגרמנית.
ב-25 ביולי 2014, קלויארו חתם לעונה אחת בטלקום בון. קלויארו עזר לבון להגיע לחצי הגמר של הגביע הגרמני 2015 ולפלייאוף ליגת העל הגרמנית 2015, שם הפסידו בסופו של דבר לרטיופארם אולם.

ספרד (2015 - 2016)

ב-1 באוגוסט 2015, קלויארו חתם בקבוצה הספרדית אוברדוירו לעונת 2015-16.

טורקיה (2016 - 2018)

ב-3 ביולי 2016, קלויארו חתם בקבוצה הטורקית בויוקצ'קמסה לעונת 2016-17.
ב-5 ביולי 2017 קלויארו חתם לעונה אחת בבאנביט. ב-28 במאי 2018, קלויארו קבע שיא קריירה של 29 נקודות, 10 מ-12 מהשדה, כולל 5 ריבאונדים, 5 אסיסטים ו-3 חטיפות בהפסד 86-81 בפלייאוף לפנרבחצ'ה. קלויארו סיים את העונה עם ממוצעים של 13.1, 5.9 ריבאונדים, 1.8 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק, הוא עזר לבאנביט להגיע לרבע גמר ליגת האלופות של פיב"א 2018, ולהגיע לחצי גמר ליגת הפרמייר באסקט 2018. שם הפסידו בסופו של דבר לפנרבחצ'ה.

ישראל (2018-)

ב-26 ביוני 2018, קלויארו חתם לשנתיים בשורות מכבי תל אביב. ב-24 בינואר 2019 רשם את משחקו הטוב בשורותיה עם 20 נקודות, בניצחונה של מכבי 84-75 על פנאתינייקוס במשחק שהתקיים בתל אביב.
נורמן פל

קורות חיים

פל נולד בשם נורמן נוח פלד בפילדלפיה למשפחה יהודית. היה בוגר "אוניברסיטת טמפל" ושירת בחיל האוויר האמריקאי כמקלען אווירי על המפציץ B-25 מיטשל במהלך מלחמת העולם השנייה.
הוא למד משחק בבית הספר "אולפן שחקנים".

קריירת משחק

פל החל את דרכו כשחקן משני בשנות ה-60 של המאה ה-20 בסרטי הפשע "בולט" בתפקיד קצין המשטרה קפטן בייקר, "האחד עשר של דני אושן" בתפקיד פיטר ריימר מצוותו של דני אושן (פרנק סינטרה), בדרמות "הבוגר" של מייק ניקולס בתפקיד מר מקלירי, "משפט הקופים" ובקומדיה "זה יום שלישי, זאת חייבת להיות בלגיה".
בשנת 1976 החל פל לשחק בקומדיית המצבים "שלושה בדירה אחת" בתפקיד סטנלי רופר, בעל הדירה אותה חולקים גיבורי העלילה. פל שיחק בסדרה במשך כ-5 עונות שבהלכן הוא זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה. בעקבות הצלחת התוכנית והפופולריות של דמותו זכה לפל לסדרת בת בכיכובו בשם "הרופרים".
פל היה מועמד לפרס אמי על משחקו בסדרת המופת "איש עשיר, איש עני" בתור סמיתי מאמנו של המתאגרף הצעיר טום ג'ורדצ'ייס (ניק נולטי).
ב-1991 השתתף פל בדרמה של מרק ריידל "בשביל הבנים" בתפקיד סם שיף.

חיים אישיים

לפל היו שתי בנות מאשתו השנייה דיאן וייס ובן מאומץ אחד מאשתו השלישית קארן ויינגראד.
פל נפטר ממחלת הסרטן ב-14 בדצמבר 1998 כשהוא בן 74, הוא נקבר בבית העלמין היהודי "פארק הזיכרון הר סיני" שבלוס אנג'לס.
בית הכנסת באפרניי

בית הכנסת באפרניי שוכן בשדרות בולבארד דה לה מוט 11, (boulevard de la Motte) בעיר אפרניי במחוז מארן שבחבל שמפן ארדן הצרפתית. המבנה רשום כמבנה היסטורי מאז מאי 2004.

קהילה יהודית

בימי הביניים הייתה בעיר קהילה יהודית חשובה. במרכז העיר עדיין קיים רחוב שמכונה "רחוב היהודים". בטרם מלחמת העולם השנייה הייתה בעיר קהילה יהודית קטנה שהושמדה בשואה. כיום מונה הקהילה כ-12 משפחות ובית הכנסת נמצא בשימוש לעיתים רחוקות. מחוץ לעיר שוכן בית עלמין יהודי שנבנה בשנת 1860. ב-25 בינואר 2009 נמצאו ציורי צלבי קרס על שער הבית עלמין.

בית הכנסת

בית הכנסת הוקם בשנות 1889-90 בידי האדריכל הנרי קלואה, והוא החליף את בית הכנסת שנוסד ב-1865. המבנה שוקם לאחר שניזוק קשות בהפצצה בשנת 1918 במהלך מלחמת העולם הראשונה. על הגמלון בחזית הנאו-ביזנטי ועל הגמלון בצד הדרומי מותקנים חלונות שושנה, שמופיע בהם מגן דוד. בית הכנסת נחנך בספטמבר 1890.
קמרון במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של קמרון למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה שישה ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שקמרון שלחה עד כה. המשלחת השתתפה בענפים אתלטיקה, ג'ודו, הרמת משקולות, קאנו/קיאק ושחייה אולם לא הגיעה להישגים משמעותיים וסיימה במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה שלושה ספורטאים שהתחרות בשלושה ענפים. המשלחת התחרתה באתלטיקה, טאקוונדו ושחייה אך לא הגיעה להישגים משמעותיים.
השלהבת המסתורית של המלכה לואנה

עלילה

הספר עוסק בימבו, סוחר ספרים עתיקים ממילאנו בן 59 אשר איבד את זכרונו (episodic memory) כתוצאה משבץ. בתחילת הספר הוא מסוגל לזכור כל דבר אשר אי פעם קרא, אך אינו זוכר את משפחתו, את עברו או אפילו את שמו. ימבו מחליט לחזור לעיירת ילדותו סולרה, שאותה נטש בעקבות טרגדיה משפחתית, על מנת להיווכח האם הוא יכול לגלות מחדש את זכרונותיו האבודים. מקץ ימים תמימים של חיפוש בעיתונים ישנים, בתקליטים, בספרים, בכתבי עת ובספרי קומיקס ילדותיים, לא עולה בידו לשחזר את זכרונותיו.
בחיפושו אחר זכרונותיו האבודים, הוא מצליח לשחזר את סיפור הדור והחברה של הוריו וסביו. ברגע אשר הוא מוכן לנטוש את משימתו, הוא מגלה עותק מקורי של ספר משנת 1623. ההלם אשר אוחז בו עקב מציאת הספר המקורי מסייע לו בשחזור זכרונות ילדותו. הפרק האחרון של הספר עוסק בהסבר ספרותי לתופעה שבה חולפים לנגד עיניו של אדם כל חוויות חייו. ימבו מת לפני שהוא מצליח להיזכר בפנייה של אהובתו מתקופת היותו סטודנט.
המחבר כלל בספר רבדים שונים של תרבות, ציורי קומיקס משנות הארבעים, זכרונות התבגרות בתקופת איטליה הפאשיסטית וכו'. בנוסף ציין המחבר כי זהו הספר האחרון שהוא מתכוון לכתוב בחייו.
הרפובליקה הדומיניקנית במשחקים האולימפיים לנוער

אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של הרפובליקה הדומיניקנית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה שבעה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה, בענף האתלטיקה. המשלחת זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר נערים ומדליית ארד בריצת 100 מטר נערות. המשלחת סיימה במקום הרביעי בהרמת משקולות בקטגוריית משקל לנערות עד 53 ק"ג. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים היאבקות ושיט.

אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה עשרה ספורטאים שהתחרו בשמונה ענפי ספורט. המשלחת זכתה במדליית כסף בענף האיגרוף בקטגוריית משקל מעורב לנערים. המשלחת הגיעה להישגים נאים בענפים אתלטיקה עם העפלה לשני גמרים בריצת 200 מטר וריצת 400 מטר משוכות לנערים, בענף הג'ודו עם זכייה במקום החמישי בקטגוריית משקל עד 44 ק"ג נערות, וסיום במקום השביעי בענף השיט. המשלחת לא הגיעה להישגים בענפים הרמת משקולות, רכיבה ושחייה.
דקוואן ג'ונס

קריירת מכללות

בכל ארבע השנים בהם שיחק ג'ונס באוניברסיטת מיאמי, רשם ג'ונס נתונים של 508 נקודות 268 ריבאונדים, 53 אסיסטים, 52 חטיפות ו 51 בלוקים ב-111 משחקים. ב-25 בנובמבר 2009, הוא רשם את שיא הקריירה שלו במכללות כאשר קלע 16 נקודות נגד חוף המפרץ פלורידה.
ב-20 בדצמבר 2011, ג'ונס קיבל אישור לחזור לליגה לאחר שסיים את העונה הראשונה שלו עם 10 משחקים בלבד עקב חוסר ראיות בחקירה של ה-NCAA. ב-29 במרץ 2012, הוא השתתף בתחרות ה-24 במכללות של הטבעות ושלשות.

אורלנדו מג'יק

לאחר שלא נבחר בדראפט 2012, ג'ונס הצטרף לאורלנדו מג'יק בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-29 בספטמבר 2012, הוא חתם באורלנדו מג'יק. ב-27 במרץ 2013, עשה ג'ונס את משחקו הטוב ביותר באותה עונה כאשר קלע 13 נקודות בהפסד 108-114 לשרלוט הורנטס.
בחודש יולי 2013, ג 'ונס חזר לליגת הקיץ במדי אורלנדו מג'יק. ב-29 בספטמבר 2013, הוא חתם ב-סקרמנטו קינגס. למרות זאת, ב-15 באוקטובר 2013, הוא נחתך מהקבוצה לאחר ששיחק במשחק אחד בלבד.

סטוקטון קינגס

בנובמבר 2013 עבר ג'ונס לסטוקטון קינגס מ-ליגת הפיתוח של ה-NBA.

פלקנסטרו קאנטו

בחודש יולי 2014,שיחק ג'ונס בליגת הקיץ של אורלנדו במדי אינדיאנה פייסרס] ושיחק בניו אורלינס פלניקס בליגת הקיץ של ה-NBA. ב-27 ביולי חתם ג'ונס לעונה פלקנסטרו קאנטו. ב-8 בינואר 2015, הוא השתתף בתחרות ההטבעות של הליגה. הוא היה גם חלק ממשחק הכוכבים של הליגה שנערך ב-17 בינואר, ג'ונס קלע 26 נקודות והוביל את נבחרתו לניצחון במשחק, 146-143. בליגה ג'ונס העמיד ממוצעים של 8.2 נקודות ו-3.3 ריבאונדים ב-35 משחקים. הוא גם ממוצעים 8.2 נקודות ו-4.3 ריבאונדים ב-17 משחקים ביורוקאפ.

צ'יבה ג'טס פונאבאשי

ב-25 בספטמבר 2015, חתם ג'ונס באטלנטה הוקס. עם זאת, ב-24 באוקטובר נחתך מהקבוצה. ב-29 בנובמבר הוא חתם בצ'יבה ג'טס פונאבאשי היפנית.

ליל מטרופול

ב-15 בספטמבר 2016, ג'ונס חתם בליל מטרופול הצרפתית.

פורט ויין מאד אנטס

ב-7 בספטמבר 2017, ג'ונס חתם באינדיאנה פייסרס. הוא היה נחתך מהסגל ב-14 באוקטובר. הוא חתם בפורט ויין מאד אנטס ובסיום העונה זכה בתואר השחקן המשתפר.

אנחוי ווני

ב-5 במאי חתם ג'ונס באנחוי ווני הסינית.

הפועל חולון

ב-31 ביולי 2018 חתם ג'ונס בקבוצה הישראלית הפועל חולון לעונה עם אופציה לאחת נוספת.
פאול קלצקי

קורות חיים

פאול קלצקי נולד בלודז' והצטרף לתזמורת הפילהרמונית שלה בגיל חמש-עשרה. אחרי ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה למד פילוסופיה באוניברסיטה של ורשה ואחר עבר לברלין להמשיך שם בלימודיו. במהלך שנות ה-20 זכו חיבוריו המוזיקליים לעידוד מצד טוסקניני ווילהלם פורטוונגלר, שהרשו לקלצקי לנצח על התזמורת הפילהרמונית של ברלין בשנת 1925. מפאת יהדותו עזב את גרמניה הנאצית בשנת 1933 ועבר לאיטליה, אך האנטישמיות של המשטר הפשיסטי באיטליה דחפה אותו לעבור לברית המועצות בשנת 1936. שלטון הטרור של סטלין אילץ אותו לנוס גם משם והוא עבר לחיות בשווייץ.
יצירתו החשובה ביותר של קלצקי היא הסימפוניה השלישית, שהושלמה באוקטובר 1939 ונושאת את כותרת המשנה לזכר. זו יצירה אלגית, הנתפסת כמצבה נעה לקורבנות הנאצים. לאחר שנת 1942 לא הוסיף קלצקי להלחין עוד וטען, שהנאציזם הכחיד את רוחו ואת רצונו לחבר מוזיקה. במהלך השואה נרצחו רבים מבני משפחתו של קלצקי בידי הנאצים, ביניהם הוריו ואחותו.
אום כתף

אֻם כּאתף (בערבית: أم كاتف) או אום כתף הוא שמו של האזור הנמצא כ-15 קילומטרים ממזרח לצומת אבו עגילה במזרח סיני. במקום צומת כבישים, כביש אבו עגילה - ניצנה ממערב למזרח וכביש קסיימה - רפיח מדרום לצפון. במקור, השם הוא שמה של שלוחה בכיוון צפון-דרום שגובהה הוא 180 מטר מעל פני הים. מקור השם הוא שמו של צמח המלוח הקיפח אשר נקרא בערבית קטף.
באזור הצומת, הנמצא בין המכשולים הטבעיים של ג'בל דלפה ודיונות חול, הוקם על ידי הצבא המצרי מתחם צבאי. מתחם זה עמד במוקד קרבות בין הצבא המצרי לבין צה"ל במלחמת העצמאות, במבצע קדש ובמלחמת ששת הימים.

מלחמת העצמאות

כחלק מתנועת צה"ל אל מרחבי סיני במסגרת מבצע חורב, נע מערבה, ב-28 בדצמבר 1948, טור רכוב של חטיבת הנגב בתגבור יחידה מחטיבה 8 מעוג'ה אל חפיר (ניצנה) לכיוון אבו עגילה. הכוח הופתע על ידי גדוד חי"ר מצרי (גדוד 4) שהיה מחופר במתחם ותנועתו נבלמה. לאחר התארגנות מחודשת של הכוח הצה"לי, הוחלט לנסות ולכבוש את המתחם בהתקפה משולבת שתוכננה על ידי חיים בר-לב, מפקד הגדוד התשיעי: פלוגה מהגדוד השביעי של חטיבת הנגב, בפיקוד אברהם אדן, החלה באיגוף דרומי על גבי הדיונות במטרה להגיע למתחם החפור מהאגף, וזאת, בחיפוי סוללת מרגמות 120 מ"מ. במקביל, בוצעה התקפת הסחה על ידי יחידה אחרת באגף הצפוני של המתחם. מעט לפני תחילת ההסתערות נשלח אל חזית המתחם סיור אלים של הכוח הצה"לי שנועד לגרום לכוח המצרי לפתוח באש ולגלות את עמדותיו. 
בקרב קשה שנמשך במשך לילה שלם, וכלל שורה של הסתערויות על המתחם המצרי, הצליחה הפלוגה בפיקוד אדן לכבוש שורה של מוצבים מצרים. לאחר מכן חברה הפלוגה לגדוד השביעי אשר השלים את משימת כיבוש המתחם הגדודי המבוצר שנפרש על פני שלושה וחצי קילומטרים וכתוצאה מכך, לחדש את ההתקדמות ולכבוש את צומת אבו עגילה. לאחר יום אחד בלבד במקום נסוגו כוחות צה"ל על פי פקודת הדרג המדיני. הסופר והמשורר חיים גורי הקדיש פרק בספרו "עד עלות השחר" לקרב זה, בו היה סגן מפקד הפלוגה שהסתערה על מוצבי המצרים. אברהם אדן כתב מאוחר יותר (ב-1979) כי היה זה "הקרב הקשה ביותר שהייתי נתון בו" (במלחמת העצמאות).
טריפל סי

היסטוריה

חברת טריפל סי הוקמה בשנת 1989 על ידי רמי נחום, המשמש כמנכ"ל ובעלים של החברה. שם החברה נגזר מהמילים טריפ אל שיא. בשנים הראשונות מוקד פעילות החברה היה אספקת פתרונות מחשוב למגזר העסקי ממשווקי פתרונות המחשוב IBM, HP, VMware, Microsoft, NetApp, Oracle, ו-Lenovo.
בשנת 2003 נעשה ניסיון ראשון של החברה להקים מרכז נתונים בארץ, לאחר שהניסיון כשל, פנתה החברה להקמת חוות שרתים (Data center) מהמשוכללים בארץ ברמת שרידות גבוהה ביותר הקיימת בשוק (TIER 4).
בשנת 2009 קיבלה החברה רישיון ISP ממשרד התקשורת לספק שירותי אינטרנט בישראל, והחל משנה זו החלה גם לשווק שירותי גישה לאינטרנט.
החברה היא המיישמת הראשונה במדינת ישראל של טכנולוגיית מחשוב הענן הנותנת שירותים לציבור, כאשר יכולות מחשוב הענן מאפשרות רכישת שירותי מחשוב, תשתיות מחשוב, תוכנות ושירותי אבטחה ותקשורת בצורה עצמאית עם הקמה מיידית, כאשר את מגוון שירותי מחשוב הענן ניתן לרכוש דרך החנות המקוונת של החברה ביניהם פתרונות מחברות התוכנה Google, SAP, Microsoft, IBM ואורקל.
טריפל סי נחשבת לאחת מספקיות האינטרנט הקטנות בשוק בישראל, עם נתח שוק של כמה עשרות אלפי לקוחות בלבד.
בניגוד לספקיות האינטרנט הגדולות בשוק (בזק בינלאומי, 012 סמייל, נטוויז'ן), טריפל סי מפרסמת את מחירי החבילות והשירותים באתר האינטרנט שלה כאשר גם לשירותי האינטרנט ניתן להתחבר ולהתנתק בצורה עצמאית ובאופן מקוון.
מכיוון שהחברה מנהלת את עיקר פעילותה באמצעות אתר האינטרנט שלה, עלות התפעול של מוקדי השירות והתמיכה הטלפוניים נמוכים יחסית, מה שמאפשר לחברה לתמחר את החבילות במחירים נמוכים יחסית לשוק.
בספטמבר 2019 הורשעו החברה, מנכ"לה וסמנכ"לית המכירות שלה בעבירות על חוק התחרות הכלכלית וחוק העונשין, עקב תיאום מכרזים למכירת שרתים, בין השנים 2010 ל-2012.
קרדלה

גאוגרפיה

קרדלה מוקפת כולה בידי נפת פהלפה ומפרץ טָרֵסְטֶה. היא ממוקמת בחופו הצפון-מזרחי של היומה. בכיוון דרום-מזרח לעיר נמצא מכתש קרדלה, אשר קוטרו 7 ק"מ והוא בן 455 מיליון שנים בערך (אורדוביק עליון). המכתש אינו נראה מעל פני האדמה. מספר נחלים קטנים זורמים דרך העיר. יש גם בארות ארטזיות בקרדלה.

היסטוריה

בשנת 1564 מוזכר הכפר קרטילבי Kärtillby לראשונה בכתובים. תושביו היו שוודים. הם הגיעו, ככל הנראה, כבר במאה ה-14 מאזורים דוברי שוודית בפינלנד לאי היומאה.
בשנת 1470 העניק אדון המסדר הליבוני, יוהאן וולטוס פון הרזה, סמכויות נרחבות לתושבים, בעיקר שחרורם ממעמד הצמיתים.
במאה ה-18 השתוללה המגיפה השחורה באי. רבים מתושבים קרדלה נספו ובשנת 1810 כמעט ולא נותרו שוודים ביישוב, שנספח תחת השם "קרטלהוף" Kertelhof ליישוב הסמוך פרטסי (Partsi).
קרדלה התפתחה רבות בזכות מפעל טקסטיל שהקימו האחים פטר לודוויג והיינריך גאורג לבית אונגרן-שטרנברג בשנת 1830. האחים היו גרמנים-בלטים וקיבלו סיוע כספי מחברה בטאלין (Clayhills & Co). המפעל העסיק בראשיתו 210 עובדים. המפעל (משנת 1874, Dago-Kertelsche Tuchfabrik) נמנה על הגדולים בכל אסטוניה ונודע באיכות מוצריו. בשנת 1913  העסיק כ-600 עובדים (כמחצית מאוכלוסית האי).
בשנים 1860 - 1883 פעל בקרדלה גם מפעל מכונות גדול.
בשנת 1849 נבנה ביישוב גם נמל.
קרדלה הוכרזה כעיר באופן רשמי בשנת 1938.
בית החרושת לטקסטיל הולאם בדצמבר 1940 בעקבות הכיבוש הסובייטי של אסטוניה ושינה את שמו.
בנייני המפעל ההיסטוריים נהרסו ברובם על ידי הצבא האדום בקיץ 1941 במהלך נסיגתו מפני ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות.
במהלך הקרבות בין הצבא האדום לוורמאכט במלחמת העולם השנייה, בשנת 1944, הופצצה קרדלה מן האוויר ועקב כך נהרסו הנמל ובתים רבים.
הבניינים היחידים שנותרו בנמל הישן הם המחסן וחנות הצמר של המפעל.
השחזור של המרינה בקרדלה הסתיים בסוף 2013. במרינה החדשה יכולים לעגון 80 כלי שיט. המרינה מוגנת מרוחות ומציעה מגוון שירותים.
קרדלה שימשה עד לרפורמה המנהלית ב-2017 כנפה עירונית ומשמשת כיום כבירת הנפה הכפרית היו.

כיום

מרכז החיים והבילוי של תושבי האי סובב סביב קארדלה. בעיירה שני מוסדות וותיקים המושכים אליהם תיירים ומקומיים כאחד. לב העיירה - קפה Gahwa המהווה מרכז לאמנים רבים מכל אסטוניה וRannapaargu מסעדה וותיקה במבנה ייחודי השוכן על החוף.