google/wiki40b huggingface dataset:
מבחן ממוחשב

מבחן ממוחשב הוא מבחן, שבו הנבחן עונה לשאלות שמציג לו מחשב, בעזרת הזנת נתונים במחשב.
מבחן ממוחשב יכול להגיע למחשב הנבחן, למשל, באמצעות רשת האינטרנט (מבחן מתוקשב), רשת פנימית או באמצעות התקן אחסון מקומי, כגון תקליטור או החסן נייד (Disk-on-key). מבחן ממוחשב יכול להתבצע במקום ובזמן הנוחים לנבחן, או תחת השגחה – בכיתת מחשבים ובזמן שנקבע על ידי מפעילי המבחן.

מבחן בעל סדר שאלות קבוע

הנבחנים עונים על המבחן במחשב, ושולחים אותו בסיומו לבדיקה. המחשב מתוכנת לבדוק את שאלות ה"רב-ברירה" של הנבחנים ולציינן אותן, והשאלות ה"פתוחות" נבדקות על ידי הבוחנים באמצעות מחוון מפורט שניתן להם. הבוחנים מזינים את הציונים שניתנו לשאלות ה"פתוחות" ומתקבל ציון סופי במערכת.

מבחן אדפטיבי

במבחן אדפטיבי ממוחשב (אינטראקטיבי) המחשב "בוחר" ומתאים את השאלה הבאה על פי התשובות לשאלות שכבר נענו. במבחן כזה נחסכים מהנבחן הזמן ואי הנעימות שבניסיונות השבה על שאלות שאינן מתאימות לו. נבחן שהוכיח חוסר בקיאות או בקיאות רבה בתחום מסוים, לא ייאלץ לענות על שאלות רבות בתחום זה.
מבחן ממוחשב אינטראקטיבי באינטרנט יכול לשמש גם כתחליף לסקרים טלפוניים או סקרים בדואר-נייר. יתרונו הגדול על הסקרים הטלפוניים והסקרים בדואר-נייר הוא שהמחשב מזין ומעבד את התוצאות לבד וחוסך את הצורך להקליד או לסרוק את תשובות הסקר אל תוך המחשב. ההקלדה והסריקה של התשובות גוזלת זמן רב ומלווה בשגיאות הקלדה.

ספקי מבחנים ממוחשבים

אחד הגופים פורצי הדרך בתחום המבחנים הממוחשבים בישראל הוא "המרכז לטכנולוגיה חינוכית" בשנים 2000–2005 נכתבו בעיקר מבחנים במקצועות הטכנולוגיים: ביוטכנולוגיה, הנדסת בנייה ואדריכלות, עיצוב ושרטוט אדריכלי ופיזיקה.
משנת 2005 פותחו גם מבחני בגרות בגאוגרפיה ובביולוגיה, ומבחנים לבית-הספר היסודי במקצועות: מתמטיקה, מדעים וחינוך לשוני.
בשנת 2011 פותחו מבחנים בתחומי ידע נוספים כמו תנ"ך, אנגלית וערבית.
בשנת הלימודים תשע"ג (2014), התקיימו בחינות בגרות מתוקשבות במקצועות: ביולוגיה, ביוטכנולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה, ימאות, צרפתית, תורה שבעל-פה, תנ"ך, כימיה, פיזיקה ותקשורת וחברה. נוסף על כל אלה, בשנת הלימודים תשע"ד (2014) משרד החינוך הנחה את בתי-הספר להגיש לבחינות הבגרות
המתוקשבות באנגלית את כל התלמידים לקויי הלמידה הזכאים לבחינה בעל-פה. בשנה זו גם פותחו ארבע בחינות הסמכה של
הנדסאים וטכנאים בכיתות י"ג וי"ד במקצועות: מערכות טלוויזיה
וקולנוע, הנדסת בניין וארכיטקטורה, הנדסת תוכנה ומינהל רפואי.
החל משנת הלימודים תשע"ז, מתקיימת בחינה מתוקשבת גם ב'אנגלית שפה דבורה' (במקום עם מורה בוחן). בבחינה, אלפי, דמות וירטואלית, "משוחחת" באנגלית עם הנבחנים. בבחינה שלושה חלקים: בחלק הראשון התלמידים עונים על שאלות על עצמם ועל תוכניותיהם לעתיד, בחלק השני הם עונים על שאלות המתייחסות לסרטון שהוצג להם, ובחלק השלישי הם מספרים פרויקט שערכו. התלמידים מקליטים את תשובותיהם ויכולים לערוך אותן לפני ההגשה.
בשנת הלימודים תשע"ח (2018), התקיימו בחינות בגרות מתוקשבות במקצועות: אזרחות, אנגלית (כולל אנגלית שפה דבורה), ביולוגיה, ביוטכנולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה, כימיה, מוזיקה, ספרות, עברית לדוברי ערבית, תנ"ך, תקשורת וחברה ותיירות. כמו כן התקיימו בחינות מתוקשבות לטכנאים והנדסאים במקצועות: חומרי בנייה, מערכות טלוויזיה וקולנוע, מינהל במערכות בריאות ועיצוב מדיה. בסך הכל, יותר מ־42,000 תלמידים מ־712 בתי ספר נבחנו בתשע"ח בבחינות מתוקשבות.
אברהם מיכאל הלפרין

הרב אברהם מיכאל הלפרין (נולד בג' בחשון תרצ"ח, אוקטובר 1937) הוא רב שכונת הגבעה הצרפתית בירושלים] וחבר בית דין רבני חב"ד; בעבר היה רבה של עתלית.
מאיר פינס

ד"ר מאיר איסר פינס (בכתיב יידי: פינעס; בכתב לטיני: Pines; ברוסית: Пинесъ, בכתיב עכשווי: Пинес;‏ 1881 – 1942/‏1943?) היה היסטוריון של ספרות יידיש ופעיל ציוני סוציאליסטי, ממייסדי מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית (ס"ס) ברוסיה ועיתונאי.

ביוגרפיה

פינס נולד במוהילב שברוסיה במשפחה אמידה, בן למשפחת פינס הענפה מרוז'ינוי. גדל ברוז'ינוי, ולמד ב"חדר" ובישיבה. בשנים 1900–1902 למד משפטים באוניברסיטת ברן שבשווייץ, ומ-1902 ועד 1905 למד בסורבון שבפריז, ואז שב לרוסיה. היה פעיל בתנועה הסוציאליסטית היהודית, ובאותה שנה (עם מהפכת 1905) לקח חלק בתנועה המהפכנית ברוסיה ובייסוד מפלגת הפועלים הציונית-סוציאליסטית (ס"ס)  והיה ממנהיגיה (תחת השם "בּריסקמַן"). אותה שנה נשלח כציר מטעמה לקונגרס הציוני השביעי, שנערך בבזל, ואחריו, תומך הטריטוריאליזם, סייע לישראל זנגוויל בייסוד ההסתדרות הטריטוריאליסטית היהודית (יט"א). ב-1907 היה מועמדה של הס"ס לדומה השנייה מפלך גרודנה.
הוא המשיך את לימודיו בסורבון, וב-1910 קיבל ממנה תואר דוקטור על יסוד הדיסרטציה "היסטוריה של הספרות היהודו-גרמנית" (Histoire de la littérature judéo-allemande). עבודתו התפרסמה כבר באותה שנה בצורת ספר. בר בורוכוב וישראל צינברג קבעו כי ספרו דילטנטי, אך הוא זכה לפופולריות ותורגם עד מהרה ליידיש, גרמנית ורוסית (לימים ראה אור גם בתרגום לעברית). כתב ביקורות ספרות בעיתונות העברית, היידית והגרמנית.
בשנת 1909 שב עם משפחתו לרוסיה. תחילה התגוררו בריגה, שם היה ממייסדי היומון היהודי הריגאי "די יִידישע שטימע".
ב-1915 עברו לעיר ארכנגלסק שבצפון. ב-1919, לאחר תום מלחמת העולם הראשונה והמהפכה הרוסית, עזבו את רוסיה, תחילה ללונדון, ולבסוף השתקעו ב-1921 בברלין בירת גרמניה. שם עבד באורט (האגודה למלאכה מקצועית) ובאגודה היהודית למהגרים. ב-1941, במלחמת העולם השנייה, היה בין הנשלחים לברית המועצות במסגרת הסכם החילופים תמורת אזרחים גרמנים. נספה ככל הנראה ב-1942 או 1943 במחנה עבודה סובייטי.
בנו שלמה פינס היה פילוסוף ישראלי, חוקר פילוסופיה יהודית וכללית.
סוסיא (יישוב)

גאוגרפיה

היישוב נמצא על גבעה בגובה של כ-810 מטר מעל פני הים. צפונית ליישוב נמצא "רוג'ום אל-חמרי", תל אבנים ומערות גדול שהיווה בעבר ציון דרך לנוודים במדבר על הדרך הרומית העתיקה וכן בסמוך לכפר הפלסטיני סוסיא. מרחק היישוב מבאר שבע הוא 40 ק"מ, מערד 30 ק"מ, מקריית ארבע 30 ק"מ ומירושלים 65 ק"מ.
סוסיא נמצאת באזור ספר המדבר וזוכה לכמות משקעים ממוצעת בין 200–300 מ"מ בשנה. בסמוך ליישוב היהודי מתקיים גם יישוב פלסטיני עונתי בשם "סוסיא".

תולדות היישוב

היישוב הוקם ב- אוגוסט 1983 אלול ה'תשמ"ג על ידי קבוצה של עשר משפחות מגרעין "עינב", שהכיל ברובו בני מושבים, בוגרי ישיבות, ששאפו להקים מושב עובדים חקלאי ביש"ע. אזור הר חברון נבחר כיעד, מפני שהיה כמעט ריק מיהודים (בתוך המשולש: קריית ארבע–באר שבע–ערד היו אז רק היישובים בית יתיר וכרמל). הגרעין ביקש להתיישב ליד סוסיא העתיקה במטרה לחדש את ההתיישבות היהודית במקום והופנה לאדמות המדינה הקרובות ביותר לאתר סוסיא העתיקה שהיו זמינות להתיישבות יהודית. השאיפה לחדש את ההתיישבות היהודית מתבטאת בסיסמת היישוב הרקומה על הפרוכת של בית הכנסת: "ונבנתה עיר על תִלה". כמו כן, בית הכנסת של היישוב נבנה כדוגמת מבנה בית הכנסת העתיק של סוסיא.
ב-23 במרץ 1993 חדר ליישוב מחבל פלסטיני, נתפס ונכבל. כעבור זמן קצר הגיע למקום האירוע יורם שקולניק, תושב האזור, וירה במחבל הכפות למוות. שקולניק הורשע ברצח ושוחרר ממאסר כעבור 8 שנים.
ביום שני, י"א בתמוז תשס"א (02.07.2001), נרצח תושב המקום, יאיר הר סיני, בעת שרעה בסמוך ליישוב את עדר הכבשים שלו

תעסוקה

סוסיא הוא יישוב קהילתי ותושביו עובדים במגוון מקצועות. חלק מהתושבים עובדים בהוראה בין השאר במוסדות החינוך במקום ובאזור. חלק מתושביו הם בעלי מקצועות חופשיים העובדים בירושלים, בקריית ארבע, בערד ובבאר שבע. חלק מתושבי היישוב מתפרנסים מחקלאות, בין השאר ממטעים של גודגדנים וכרמים של ענבים ומגידולים בחממות. אחרים, כולל תושבי המאחזים השכנים עוסקים בגידול עזים לחלב ובגידול כבשים. בשנת 2008 הופעל בסוסיא מכון חליבה לעיזים משוכלל וחדיש, הגדול ביותר בישראל. לצדו פועל דיר של 500 עיזים ו-500 כבשים סך הכול 1000 ראש

חינוך

ביישוב נמצא בית ספר ממלכתי-דתי אזורי לכיתות א'-ח' המשרת את יישובי הציר המזרחי של הר חברון, וכן ישיבה תיכונית לחינוך סביבתי (ישיבת סוסיא), שייחודה בדגש על לימודי הסביבה במסגרת לימודי החול. בישיבה כ-160 תלמידים ובראשה הרב נועם פרל.
בשנת 1985 הוקם ביישוב מרכז סיור ולימוד סוסיא, המדריך סיורים באזור מדבר יהודה, הנגב והרי יהודה ומפעיל את אתר התיירות שבסוסיא העתיקה. כמו כן קיימת ביישוב אכסניה, הכוללת 31 חדרים (240 מיטות), המארחת קבוצות ומשפחות בעיקר לסופי שבוע. מאז שנת 2005 מקיים מרכז סיור ולימוד סוסיא בחג החנוכה כנס שנתי בנושא ספר המדבר בארץ ישראל.
ביישוב פועל סניף בני עקיבא. נוער סוסיא הקים סניף בני עקיבא לילדי מרכז הקליטה "אורלי" בערד, ומדי שבוע הגיעו מדריכים למקום. בשנת תשע"ו, לאחר שכבר לא היו חניכים במרכז הקליטה, פתח הנוער  בפרויקט חדש - גרעין "יונתן" של בני עקיבא במועדונית בבאר שבע.
סמטה

סִמטה היא מעבר צר בין בניינים, המצוי בעיקר באזורים עירוניים, ומשמש הולכי רגל (אף כי יש מקרים של סמטאות שמשמשות נסיעת כלי רכב). מקור המילה בארמית: סמטא.
לעיתים סמטאות מובילות מרחוב אחד למשנהו, בין הבתים, ולעיתים הן מסתיימות במבוי סתום. סמטה יכולה לעבור גם מאחורי בניין. בערים אירופאיות רבות, הסמטאות הן מה שנשאר ממתווה דרכים עירוני שנוצר בימי הביניים. בהתפתחות האורבנית של הערים העתיקות, סמטאות איפשרו העברה ומסירה של סחורות אל אחורי הבתים. במקרים אחדים, הן היו בסך הכל רווח שהושאר במכוון בין בניינים בעת בנייתם, למשל כדי למנוע התפשטות אש בעת שריפות.
סמטאות יכולות להיות מרוצפות, סלולות או לא יותר מנתיב עפר. בתכנון העירוני המודרני לא נוהגים לתכנן סמטאות (מתוך שיקולים כאור וזרימת אוויר), אולם פעמים רבות משמרים את אלו הקיימות. ישנם אדריכלים ומתכננים שמצדדים בניצול מעברי סמטאות לשיפור האינטגרציה בין תנועת מכוניות ותנועה רגלית בשכונה. פִתחה של הסמטה אל הרחוב הממונע הוא מקום חשוב עבור דיירי הסמטה, שכן בו ניתן לחנות כלי רכב, ובו מוצב לרוב פח האשפה המשרת את הסמטה שכן רק כאן יכול רכב איסוף פסולת לפנותו וכן מתאפשרת גישה של שירותי חירום ככבאיות. מנגד, סמטאות שפתוחות בשני קצותיהן משמשות לא אחת מעבר של אנשים שאינם מדיירי המקום, מעבר שלעיתים מפר את השלווה האופיינית לסמטה.
בערים בארצות הברית סמטאות שירות (לרוב רחבות יחסית) קיימות באזורים ישנים של מסחר או של מגורים, בתוך בלוק או באחורי בניינים, ומשמשות לגישה לרכבים, חנייה, פחי זבל וכו'. ערים אירופאיות ותיקות כאמסטרדם, פריז, פראג וסטוקהולם ידועות במספר הרב של סמטאות במרכזיהן, שעוברות בין הרחובות הראשיים בזוויות שונות ומזמנות מפגשים אדריכליים שמקנים אווירה רומנטית. בערי ארץ ישראל העתיקות, הסמטאות עברו בין בתים צפופים בבנייה מזרחית או אקלקטית ושימשו לשוק, לאינטראקציות חברתיות וכמובן למגורים. במקרים רבים הן לא נשאו שמות. אלו מהן שהשתמרו משקפות את מראה העיר כפי שנראתה בתקופות קודמות, ובמקומות מסוימים הן משכּנוֹת בימינו אמנים וגלריות.
בשל המבנה הצר והנסתר-מעין שלהן, סמטאות, במיוחד במקומות שבהם הן מוזנחות (למשל אינן מוארות מספיק), מקושרות עם פשיעה מצורות שונות. לצד זאת, הִדַּרדרות מצבה הפיזי של סמטה יכולה להיות תוצאה ישירה של הפחתת השימוש בה. ומנגד, במקומות רבים בעולם סמטאות הן מוקד בילוי שופע-ברים ובתי קפה בליבן של הערים, ומרקם חיוני, הן בלימוד ההיסטוריה והן בהתרחשות עירונית בהווה.
בעיר רויטלינגן שבגרמניה נמצאת סמטה בשם רחוב שפרוירהוף, שמתהדרת בתואר "הרחוב הצר בעולם", עם רוחב של 31 ס"מ.
קי

קי (ספרדית: Cayo, אנגלית: Cay או key) הוא אי אלמוגים נמוך הנמצא באזורי אקלים טרופי ונפוץ בעיקר בים הקריבי, בשונית המחסום הגדולה הסמוכה לאוסטרליה, ובשונית המחסום של בליז.
פרוש המילה קי בספרדית ובאנגלית הוא אי קטן. מקור המילה "קי" הוא במילה "קַיִי" בשפות האינדיאניות של שבטי האראוואק והקאריבּ שבקריביים, משם עברה ונטמעה בכל שפות העמים הכובשים באזור זה: ספרדית, פורטוגזית, אנגלית ועוד.

היווצרות

קי נוצר באזור טרופי בו נפוצות שוניות אלמוגים. זרמי הים, והרוח מביאים להצטברות חול על השוניות. בהגיען לגובה מסוים, גדלים בשוניות עצי מנגרוב. רקב עלי העצים וכן לשלשת הציפורים מצטברים בין שורשי העצים ומגדילים את שטח האי. סופות הוריקן יכולות להגדיל את האי (באמצעות הבאת חול וסחופת ימית של ענפי עצים) או לחלופין לצמצמו ואף להעלימו.
תסמונת התינוק המנוער

סימנים וסימפטומים

פציעות אופייניות כוללות דימומים מרשתית העין, שברים מרובים של עצמות ארוכות, ודימום תת-קשתי (סוג של דימום מוחי). סימנים אלו הפכו עם השנים למזוהים כסימני התעללות בילדים. גורמים רפואיים חושדים מיד בניעור התינוק כסיבה להופעת סימנים ופציעות אלו.
דימומים מרשתית העין מתרחשים בכ־85% מהמקרים. ישנו סוג מסוים של דימום מהרשתית שמעיד לרוב על מצב התסמונת המנוער.
שברים בעמוד השדרה, עצמות ארוכות וצלעות גם עלולים להיות מזוהים עם תסמונת זו.
לאחר הטראומה ניתן להבחין לרוב אצל התינוק בחוסר סבלנות, שינויים בדפוסי האכילה, תשישות, התקפים, מרפסים מתוחים (החלק הרך בראשו של התינוק), ממדי ראש גדולים מהרגיל, נשימה לא תקינה ואישונים מורחבים.

גורמי סיכון

מטפלים שנמצאים במצוקה כלשהי או לחץ נפשי מסיבות שונות עלולים לנהוג באימפולסיביות ובאלימות כלפי התינוק. מוערך שבין 33-40% מהמקרים בהם מאובחנת תסמונת זו, הם מקרים בהם התרחשה התעללות בתינוק שגרמה לפציעה כבר קודם לכן. למשל, במקרים רבים נמצא דימום מוחי כראייה לכך.

מנגנון המחלה

תופעות הנגרמות כתוצאה מתסמונת זו הן פציעה אקסונלית דיפוזית , היפוקסיה ובצקת המוח. נפיחות במוח כתוצאה מבצקת למשל, עלולה ליצור לחץ גולגולתי ולפגוע ברקמות מוח עדינות.
ניעור טראומתי של התינוק מתרחש כאשר ראשו של התינוק מטולטל קדימה ואחורה. ב-1971, עלתה תאוריה לפיה ניעור תינוק עלולה לגרום להופעת דימום מוחי, בהיעדר סימנים נראים של פציעה של הגולגולת. ב-1972 הועלתה השערה נוספת לפיה ניעור התינוק עלול לגרום גם לדימומים ברשתית. עם זאת ב-1987 פורסם מחקר שסתר את התאוריות הללו בטענה שהכוח המופעל על התינוק אינו מספיק חזק על מנת לגרום לנזקים אלו.

הכוח המופעל לגרימת התסמונת

קיימת הסכמה רחבה על כך שניעור התינוק הוא מסוכן ועלול להיות קטלני. עם זאת, הדעות חלוקות בנוגע לכמות הכוח הנדרשת על מנת ליצור נזק מוחי האופייני לתסמונת זו.
על פי ניתוח ביו-מכני שפורסם ב-2005 ניעור חזק של התינוק עלול להביא פציעתו ואפילו למותו, זאת מפני שהאזור הצווארי של עמוד השדרה ייפצע באופן חמור.
פציעה כזו עלולה להתרחש גם ברמות מאוד נמוכות של מהירות ותאוצה של הניעור.

אבחנה

האבחנה עלולה להיות קשה משום שהסימפטומים עלולים להיות לא ספציפיים. סריקת CT של הראש מומלצת לרוב אם קיים חשש לתסמונת זו.
תסמונת התינוק המנוער הייתה מזוהה בעבר עם נוכחותם של שלושה סימפטומים: דימום תת-קשיתי (סוג של דימום מוחי), דימום רשתית העין ובצקת המוח או אנצפלופתיה (באנגלית: Encephalopathy). שלישייה זו שימשה באופן שנוי במחלוקת לזיהוי התעללות בתינוק כתוצאה מניעור אלים.

מניעה

התערבות של אחיות או גורמים מוסמכים לצורך הגברת המודעות לתסמונת התינוק המנוער היא חיונית. ניתן להקנות להורים החדשים כלים להתמודדות עם בכי של התינוק הן מבחינת כיצד להרגיעו והן מבחינת התמודדות נפשית של ההורה.
ייתכן כי החלת צעדים אלו תביא להפחתה בשיעורי הופעת התסמונת.

טיפול ופרוגנוזה

הטיפול כולל מעקב אחר הלחץ התוך-גולגולתי, ניקוז נוזל עודף מחדרי המוח וניקוז קרישי דם במקרה של דימום מוחי.
הפרוגנוזה תלויה במידת החומרה ועשויה להשתנות מהחלמה מלאה, עד לנכות חמורה ואף מוות. שליש מהלוקים בתסמונת נפטרים, שליש שורדים עם פגיעות מוחיות קשות ושליש בלבד שורדים ללא פגיעה משמעותית. הלקויות הנפוצות ביותר כתוצאה מתסמונת זו הן: לקויות למידה, התקפים, לקות בדיבור, הידרוצפלוס (באנגלית: Hydricephalus), שיתוק מוחין ולקויות ראייה.

אפידימיולגיה

ילדים קטנים נמצאים בסיכון גבוה במיוחד ללקות בתסמונת. התסמונת מתרחשת לרוב בילדים מתחת לגיל שנתיים אבל עשויה להתרחש בילדים עד גיל 5.
שעון גריניץ'

שעון גריניץ' (באנגלית: GMT - Greenwich Mean Time) הוא הזמן בקו האורך 0, הנקרא גם קו גריניץ'. קו זה עובר דרך מצפה הכוכבים המלכותי של גריניץ', שברובע גריניץ' בעיר לונדון בירת הממלכה המאוחדת. שעון גריניץ' שימש בעבר כשעון הבינלאומי. כיום נעשה שימוש ב-UTC (זמן אוניברסלי מתואם - Coordinated Universal Time).
שעון גריניץ' הוא שעה קבועה לכל מקום על פני כדור הארץ ללא התחשבות באזורי זמן שנקבעים לפי קו האורך בו נמצאים.
לאדם הנמצא בלונדון ולאדם הנמצא באוסטרליה, השעה בשעון גריניץ' זהה.
מכיוון שכיום משתמשים בתקן UTC המשתנה לפי שעון קיץ, ושעון גריניץ' לא משתנה לפי שעון קיץ, שבעה חודשים בשנה השעה ברובע גריניץ' לא תואמת את שעון גריניץ'.
GMT נמדד על ידי מציאת השעה ביום בה השמש נמצאת בנקודה הגבוהה ביותר במסלולה (מרידיאן) כפי שזו נראית ממצפה הכוכבים. זוהי השעה 12:00 בצהרים לפי שעון גריניץ'. עקב צורת מסלול כדור הארץ והאטת סיבובו, יש הפרש בין זמן זה לשעה האמיתית.
דוד עורי

חייו

דוד עורי נולד בשם דוד לדרר בבודפשט בירת הונגריה. בשנת 1946, לאחר מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל לאחר שהות בקפריסין. תחילה התגורר בתל אביב, ובשנת 1960 הצטרף כחבר לקיבוץ בית אלפא. הוא למד הוראת מוזיקה במכללת אורנים לחינוך, וכן למד הלחנה אצל יצחק סדאי ואבל ארליך. 
במשך שנים רבות לימד מוזיקה באזור העמק והלחין מוזיקה מסוגים שונים, סימפונית, קאמרית, מוזיקה לתיאטרון ולסרטים, מוזיקה אלקטרונית ומוזיקה קלה.
דוד נישא לזיוה ולזוג שלושה ילדים ונכדים.
דוד עורי מת בקיבוצו, בית אלפא, ב-23 בנובמבר 2012, בגיל 78.
קלייד לאבלט

מכללות ונבחרת לאומית

לאבלט נולד בעיר פיטרסבורג שבאינדיאנה, ושיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת קנזס בין השנים 1949–1952. לצידו של לאבלט שיחק דין סמית', שבהמשך הקריירה אימן את קבוצת אוניברסיטת קרוליינה הצפונית במשך 36 עונות, ונחשב בעיני רבים לאחד המאמנים הגדולים בתולדות ליגת המכללות. בעונתו האחרונה של לאבלט בקנזס, 1951/1952, הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לאליפות ליגת המכללות, כשהוליך את כל קלעי הליגה עם 28.6 נקודות למשחק וקבע שיא NCAA של 141 נקודות לאורך הטורניר. בסיום העונה נבחר לשחקן המצטיין של ליגת המכללות. 
בסיום אותה עונה נבחר להשתתף עם נבחרת ארצות הברית באולימפיאדת הלסינקי (1952), והוביל אותה לזכייה במדליית הזהב, לאחר שגברה בגמר על נבחרת ברית המועצות בתוצאה 36-25.

קריירה מקצועית

לאבלט נבחר בבחירה התשיעית בדראפט ה-NBA לשנת 1952 על ידי מיניאפוליס לייקרס. בעונת הרוקי שלו קלע 8.2 נקודות למשחק בלבד, בקבוצה שכללה את שחקני היכל התהילה לעתיד ג'ורג' מייקן, ג'ים פולארד, ורן מיקלסן וסלייטר מרטין. בסיום העונה זכו הלייקרס באליפות NBA שלישית ברציפות ושישית בסך הכול של המועדון, כשניצחה בסדרת הגמר את סירקיוז נשיונלס בתוצאה 4-3. בשלוש העונות הוביל את קלעי הלייקרס כששיפר את תפוקתו לכ-20.3 נקודות בממוצע למשחק, אך קבוצתו לא עברה את שלב גמר המערב. בעונת 1955/1956 נבחר בפעם היחידה בקריירה לחמישייה השנייה של העונה.
בעונת 1957/1958 עבר לקבוצת סינסינטי רויאלס, שם שיחק לצד הפורוורדים ג'ק טווימן ומוריס סטוקס, והוביל את קלעי הקבוצה עם 23.4 נקודות בממוצע למשחק (רביעי ב-NBA). בארבע העונות הבאות שיחק בסנט לואיס הוקס, ויצר עם בוב פטיט וקליף הייגן את אחד הקווים הקדמיים החזקים בליגה. בעונות 1960 ו-1961 העפילו ההוקס לגמר ה-NBA, אך בשתי סדרות הגמר הפסידו לבוסטון סלטיקס.
לקראת עונת 1962/1963 עבר לשחק בעצמו במדי הסלטיקס, וזכה עם הקבוצה בשתי אליפויות NBA. בעונות אלו, האחרונות שלו בקריירה, שימש לאבלט כמחליפו של ביל ראסל בעמדת הסנטר, וקלע ממוצע של 6.6 נקודות למשחק בלבד.
לאורך הקריירה קלע לאבלט 11,947 הנקודות אשר הציבו אותו בעת פרישתו במקום התשיעי בטבלת קלעי ה-NBA, ו-6,663 הריבאונדים שאסף דירגו אותו שמיני בתולדות ה-NBA.
בשנת 2016 מת לאבלט ממחלת הסרטן, בגיל 86.
In My Life

הקלטה

השיר הוקלט ב-18 באוקטובר והיה גמור פרט לגשר  האינסטרומנטלי. באותו הזמן, לנון עוד לא החליט באיזה כלי מוזיקלי להשתמש, אבל בסופו של דבר ביקש מהמפיק ג'ורג' מרטין לנגן סולו פסנתר, בהציעו "משהו בארוקי". מרטין כתב מלודיה בהשפעת באך אבל גילה שהוא לא מסוגל לנגן אותה בטמפו של השיר. ב-22 באוקטובר הוקלט הסולו עם הטייפ בחצי מהירות, כך שכשהוא ינוגן במהירות נורמלית המלודיה היא פי 2 מהירה יותר ובאוקטבה גבוהה יותר, מה שפותר את בעיית הטמפו ומעניק לשיר גוון ייחודי, שמזכיר את הצ'מבלו.
לבבות דקל

לבבות דקל (או קורא) הוא השם שניתן לחלק בעצי דקל מסוימים, הנמצא במרכז תחתית הגזע של העץ, ומשמש במטבחה של אמריקה המרכזית, כמרכיב בהכנת סלטים. בארצות המערב, מוכָּרים לבבות הדקל, בצורתם המשומרת. טעמם של לבבות הדקל, מזכיר שילוב של ארטישוק (חֻרְשָׁף) ואספרגוס.
סוגי הדקלים, מהם ניתן להפיק את הלבבות הם: דקל הקוקוס, דקל ג'קארה, דקל אסאי, דקל סבאל, ודקל פופוניה. הלבבות נכרתים מגזע הדקל, או מהחוטרים הצומחים בצד הגזע. כריתת הגזע מביאה למותו של הדקל, בעוד שכריתה מבוקרת של החוטרים, מאפשרת את המשך גידולו של העץ, והפקת לבבות נוספים.

מינים מתורבתים

עם התפתחות השימוש בלבבות הדקל למאכל, ושימורם לשם יצוא, נוצר הצורך למצוא מינים, אשר אחזקתם תהיה נוחה יותר, והטיפול בהם יהיה יותר קל. החוקרים חיפשו מין שניתן יהיה לגדלו בצפיפות, שהוא יוציא חוטרים רבים מגזעו, כדי להאריך את חיי הדקל, ולהרבות את התפוקה, ושעליו יהיו פחות קוצניים ודוקרניים, כדי להקל על מלאכת הקטיף.
המין שהגיב לתירבות בצורה הטובה ביותר, היה דקל הפופוניה (שם מדעי: Bactris gasipaes). בניגוד למין הפראי, המין המתורבת הוא חסר קוצים, ניתן לשתול אותו בצפיפות, מגזעו יוצאים עד 40 חוטרים, וקציר סלקטיבי שלהם, שומר על חיי הדקל.
את דקל הפופוניה מגדלים בעיקר בברזיל, ובקוסטה ריקה, בהן יש ללבבות הדקל, ביקוש מקומי, ואף חלק נכבד מהיבול, משווק לחו"ל.

ברכתו

כפי הנראה, יש לזהות את לבבות הדקל עם "קורא" התלמודית: "קורא רב יהודה אמר בורא פרי האדמה, ושמואל אמר שהכל נהיה בדברו, רב יהודה אמר בורא פרי האדמה - פירא הוא, ושמואל אמר שהכל נהיה בדברו - הואיל וסופו להקשות". מאחר שלב הדקל, אינו הפרי העיקרי של הדקל נחלקו האמוראים מה תהיה ברכתו, האם ברכת בורא פרי האדמה, או ברכת שהכל נהיה בדברו.
כיום נחלקו הפוסקים מה לברך על לבבות הדקל מכיוון שכיום מגדלים את עצי הפפוניה רק לשם לבבות הדקל לכן יש פוסקים האומרים לברך בורא פרי האדמה ויש מן הפוסקים שאומרים שעדיין צריך לברך שהכל מכיוון שכריתת הגזע מביאה למותו של הדקל.

שביעית

לפי התלמוד הירושלמי (מסכת שביעית, פרק ד', הלכה ו') אין קדושת שביעית חלה על לבבות דקל: "דרש רבי יודה בר פזי בבית מדרשא: הקור, אין קדושת שביעית חלה עליו".
זונדרסהאוזן

היסטוריה

במהלך המאה ה-8 הוקם כפר במקום על ידי שבטים פרנקים וקיים אזכור לגביו בכתובים החל מ-1125. במהלך המאה ה-14 התפתח הכפר לכדי עיר ובה כ-400 בתי אב. זונדרסהאוזן הייתה מרכז שלטוני של רוזנות אשר נשלטה על ידי בית האצולה שוורצבורג. במהלך המאה ה-16 עברה העיר תנופת בינוי במסגרתה נבנה ארמון לשליט. במהלך מלחמת שלושים השנים נכבשה זונדרסהאוזן בידי צבא ממלכת שוודיה וב-1621 נפגעה קשות משריפה שפרצה בה. ב-1697 קיבל האזור מעמד של נסיכות אשר כונתה נסיכות שוורצבורג-זונדרסהאוזן ובירתה הייתה זונדרסהאוזן. הנסיכות התקיימה באופן רשמי עד 1918.
במהלך מלחמת שבע השנים הייתה עיר זירת לחימה ולאחריה עברה תקופת שיקום ובינוי מחדש, אך בראשית המאה ה-19, במהלך המלחמות הנפוליאוניות נפגעה שוב ונגרמו בה נזקי רכוש כבדים. לאחר איחוד גרמניה הראשון, נכללה זונדרסהאוזן בשטחי הקיסרות הגרמנית. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללה העיר בשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה ובהמשך עברה לחזקת גרמניה המזרחית. לאחר איחוד גרמניה השני הועברה העיר לחזקת גרמניה.

הקהילה היהודית

בזונדרסהאוזן התקיימה קהילה יהודית לפחות משלהי המאה ה-13. בחלק המערבי של העיר העתיקה נתגלו שרידי מקווה שתוארכו לסביבות 1300. באמצע המאה ה-14 התחוללה באירופה המגפה השחורה, ובזונדרסהאוזן תועדו מספר אירועים אנטישמיים ושיאם פוגרום שנערך ביהודי העיר ובמהלכו נרצחו או גורשו כל יהודי העיר.
עדות לחידוש הקהילה היהודית בעיר קיימת משלהי המאה ה-17. ב-1699 הוקם במקום בית עלמין יהודי. ב-1826 הוקם בית כנסת לקהילה, וב-1871 נמנו בה 149 נפשות. 
לאחר עליית הנאצים לשלטון התגברו הרדיפות האנטישמיות. ב-1933 התגוררו בזונדרסהאוזן 67 יהודים, ומרביתם היגרו מגרמניה לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. במהלך ליל הבדולח חולל בית הכנסת ונגרם לו נזק כבד, אך הוא לא הועלה באש משום שהיה ממוקם באזור צפוף ובו מבני עץ רבים. במהלך מלחמת העולם השנייה חרב בית הכנסת בהפצצת בעלות הברית. בית העלמין, ובו כ-180 קברים, שרד את המלחמה. 19 היהודים שהתגוררו בעיר עם פרוץ המלחמה נשלחו כולם למחנות ההשמדה.
סטיבן אוסטין

סטיבן פולר אוסטין (באנגלית: Stephen Fuller Austin; ‏3 בנובמבר 1793 – 27 בדצמבר 1836), המוכר בכינוי "אבי טקסס", היה מייסד התיישבות אזרחי ארצות הברית בחבל טקסס כשהיה בשליטת מקסיקו.

חייו

אוסטין נולד בווירג'יניה וגדל במיזורי. הוא הוביל את תהליך הקולוניזציה השני והמצליח בסופו של דבר של טקסס, כשהביא 300 משפחות אמריקאיות לאזור בשנת 1825. בנוסף הוא עבד יחד עם הממשלה המקסיקנית כדי לתמוך ולחזק את ההגירה האמריקאית למקסיקו.
אוסטין ראה עצמו כאזרח נאמן של מקסיקו עד שהגנרל המקסיקני, סנטה-אנה, חטף אותו והחזיק אותו בשבי מפחד שאוסטין ינהיג מרד של אזרחי ארצות הברית היושבים בטקסס נגד מקסיקו. אולם, דווקא חטיפתו של אוסטין האיצה את בואו של מרד זה משום שעם שיחרורו מהשבי תמך אוסטין במרד. הוא היה גנרל בצבא רפובליקת טקסס בעת המהפכה הטקסנית ושר החוץ הראשון של רפובליקת טקסס.
אוסטין חלה בשבי במחלה כרונית שגרמה למותו בגיל העמידה כשהיה שר החוץ של רפובליקת טקסס. אוסטין נפטר רווק וחולה בדירה שכורה. אוסטין בירת טקסס, מחוז אוסטין ומוסדות בולטים שונים בארצות הברית קרויים על שמו.
פאודה

עונה 1

הסדרה "פאודה" ("כאוס" בערבית) מגוללת את סיפורו של דורון קביליו, מפקד צוות מסתערבים של השב"כ, ושל חברי צוותו המנסים לחסל את בכיר מבוקשי חמאס ביהודה ושומרון, תאופיק חאמד. חאמד, המוכר גם בכינויים אבו אחמד ו"הפנתר", הוא מחבל שאחראי למותם של יותר ממאה אזרחים ישראלים בשורת פיגועים, ונחשב להרוג, אך השב"כ מגלה שהוא עוד חי ומתכנן להוביל פיגוע גדול, ויוצא למרדף כדי להרוג את חאמד ולסכל את הפיגוע.
המרדף הבלתי פוסק גובה מחיר פיזי ונפשי יקר הן מהצד הישראלי והן מהצד הפלסטיני. האבידות והטרגדיות שהם נאלצים להתמודד איתן יוצרות תפניות והסלמות במהלך חייהם.

עונה 2

לאחר שבסוף הפרק האחרון של העונה הראשונה הורג וואליד את אבו אחמד, הוא הופך להיות "ראש הזרוע הצבאית של חמאס בגדה". אך הדמות המרכזית בעונה הוא נידאל עוודאללה (המכונה גם "אבו סיף אל-מקדסי"), בנו של השיח' שנהרג בעונה הראשונה, ופעיל בארגון המדינה האסלאמית שחזר מסוריה ורוצה לנקום בדורון על שהרג את אביו.
בעונה הזו המאבק הוא אישי יותר, בין דורון לנידאל, ומתמקד רבות בנסיונותיהם לפגוע זה במשפחתו של זה.

עונה 3

צפויה לעלות לשידור ב-Yes בסוף דצמבר 2019. אל העונה מצטרפים ריף נאמן, עלא דקא ומארינה מקסימיליאן, לצד שחקנים מהעונות הקודמות. עלילתה תתרחש בין היתר ברצועת עזה.