google/wiki40b huggingface dataset:
דורותי פ. רייס

ביוגרפיה

רייס סיימה את לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון. לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד במוסדות ממשלתיים. ב-1960 החלה לעבוד במוסד לביטוח לאומי של ארצות הברית (social security), שם הייתה אחת מהמדענים הראשונים שחקרו את העלויות הנגרמות עקב מחלות. כן עסקה בניתוח נתוני בריאות של קשישים.
ב-1964 פירסמה מחקר פורץ דרך על מצבם הבריאותי של קשישים באמריקה. היא חשפה כי למחצית מהקשישים באמריקה אין ביטוח רפואי – בסך הכל כ-8.5 מיליון איש. היא הראתה כי האוכלוסייה הזו התאפיינה באנשים קשישים במיוחד, שיעור הנשים בה היה גבוה משיעורן באוכלוסייה הכללית, הכנסתם נמוכה במיוחד, והמצב הבריאותי שלהם היה גרוע במיוחד. היא הראתה כי אנשים אלה שוהים בבתי חולים יותר מאשר קבוצות אוכלוסייה אחרות.
לכך נוספו מחקרים כלכליים שהעריכו את העלויות הציבוריות של מחלות לב ומחלות בכלל. המסקנה הייתה שיש להקים ביטוח בריאות פדרלי לקשישים, גם משום שאין להזניח ציבור זה בשעתם הקשה, וגם מפני שהעלות הכספית של ביטוח כזה נמוכה מהעלויות הנגרמות עקב אשפוזים וטיפולים שניתן למנוע.
מחקר נוסף שביצעה שפך אור על העלות הכלכלית שנגרמת עקב נשים שבוחרת להיות עקרות הבית, והראתה כי יציאת נשים לעבודה תביא לתועלת כלכלית לכל.
ב-1976 עברה לנהל את המרכז הלאומי לסטטיסטיקת בריאות. בעקבות קיצוץ תקציב המרכז על ידי הנשיא רייגן בשנת 1982, עברה לאוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו, שם כיהנה כמרצה לסטטיסטיקה. במקביל להוראה, ביצעה מחקר מקיף על העלויות הכלכליות הנגרמות מעישון. התברר כי בשנת 1993 נגרמו הוצאות בריאותיות בסך כ-73 מיליארד דולר, כאשר 13 מיליארד דולר מהסכום שולמו על ידי ביטוח הבריאות הפדרלי מדיקייד. בעקבות מחקר זה תבעה ממשלת ארצות הברית את חברות הטבק. התביעה הסתיימה בהסדר פשרה בו שילמו חברות הטבק לממשלה 206 מיליארד דולר.
רייס נשארה חברת סגל בדרגת פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו עד מותה ב-2017. לאורך הקריירה שלה היא פירסמה מעל ל-200 מחקרים מדעיים, ספרים ופרקים בספרים.
ריספונדר

ריספונדר (באנגלית: Responder) הוא שם של לוויין המוצע על ידי חברת ריית'און האמריקאית, למגוון יישומים ביטחוניים. הלוויין עושה שימוש במרכב גנרי, אליו ניתן להתאים סוגים שונים של מטע"ד. בשלב זה מציעה רייתיאון שני דגמים ללוויין - דגם צילום ודגם מכ"ם SAR. התכנון של הלוויין דומה מאוד ללוויינים הישראליים המתקדמים טקסאר ואופק. הלוויינים מפותחים במסגרת תפיסת ה - Responsive Space, תפיסה מבצעית המכוונת ליעד של שיגור מהיר לחלל, לוויינים קטנים ומשגרים קטנים, על מנת להשיג יכולת פעולה חללית מהירה.
ג'יימס גוסלינג

חייו ופועלו

גוסלינג נולד בסמוך לקלגרי וסיים תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטה בעיר. ב-1983 קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת קרנגי-מלון. את שנותיו הראשונות כמתכנת עשה בחברת IBM. לאחר מכן, ב-1984, הצטרף לסאן מיקרוסיסטמס.
הפרויקט הראשון של גוסלינג בחברת סאן היה NeWS, סביבת חלונות ל-Unix מבוססת פוסטסקריפט, שאת פיתוחה הוביל, אולם לבסוף נדחקה הצידה על ידי מתחרה מצליחה יותר, X Window System. ב-1991 המציא גוסלינג את שפת Java, פרויקט מוצלח הרבה יותר, אשר אותה עיצב ועבורה כתב את המהדר הראשון ואת המכונה וירטואלית הראשונה. מאז הוא עוסק בקידומה של השפה ברחבי העולם ובמתן הרצאות על עתידה, כמניעה של מסחר אלקטרוני ושל ה-World Wide Web.
יצירת השפה הפופולרית הקנתה לו מקום באקדמיה הלאומית להנדסה של ארצות הברית, כמו גם תואר קצין במסדר קנדה, הדרגה השנייה בחשיבותה בבכיר שבאותות הכבוד של קנדה.
ב-2 באפריל 2010 עזב גוסלינג את סאן, לאחר שזו נרכשה על ידי חברת אורקל. באשר לסיבות לעזיבתו, הוא כתב בבלוג שלו שכל דבר מדויק וכן שהוא יכול לומר בנושא יגרום יותר נזק מתועלת. ב-28 במרץ 2011 חשף כי החל לעבוד בחברת גוגל.
יוהאן באייר

חייו

יוהאן באייר נולד בריין, בוואריה. בשנת 1592 החל את לימודי הפילוסופיה באינגולשטאט. מאוחר יותר עבר לאאוגסבורג כדי להתחיל את עבודתו כעורך דין, עד שבסוף הפך להיות היועץ המשפטי של העיר, תפקיד שהחזיק בו עד מותו.
התעניינותו באסטרונומיה החלה בזמן שהותו באאוגסבורג. הוא מפורסם בעיקר בזכות אטלס הכוכבים שלו, "אורנומטריה", אשר פורסם ב-1603, והיה האטלס הראשון לכסות את כל השמיים. מלבד זאת, באייר הכניס לשימוש מערכת חדשה של שמות כוכבים, אשר הפכה להיות מוכרת כ"ציון באייר", וכן הגדיר חלק מקבוצות הכוכבים המודרניות.
מכתש באייר על הירח קרוי על שמו.
פאביו קונטראו

קריירת מועדונים

בשנת 2004 הצטרף קונטראו לקבוצת הנוער של מועדון הכדורגל ריו אבה ומעט לאחר מכן החל לשחק בקבוצה הבוגרת ולקראת סיום עונת 2004/2005 אף ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגזית. במהלך עונת 2005/2006 הפך קונטראו רשמית לשחקן הקבוצה הבוגרת ואף הבקיע את שערו הראשון במדיה, במשחק נגד אוניאו דספורטיבו דה לייריה, בו הפסידה ריו 5-2. אף על פי כן, במשחקיו המועטים בעונה זו לא הצליח למנוע את ירידה של קבוצתו לליגה הפורטוגזית השנייה, לאחר שזו סיימה את העונה במקום ה-16 בלבד. בעונת 2006/2007 הפך קונטראו לשחקן הרכב בריו וכבש ארבעה שערים שערים ב-27 משחקים בכל המסגרות, בזכותם נבחר לפריצת השנה בליגה השנייה. למרות יכולתו המרשימה, ריו סיימה את העונה במקום השלישי בלבד ונאלצה להישאר בליגת המשנה עונה נוספת. לאחר עונה זו, עזב קונטראו את ריו וחתם בבנפיקה ליסבון.
בתחילת דרכו בבנפיקה לא מצא קונטראו את מקומו ברוטציה של מאמנו, חוסה אנטוניו קמאצ'ו וב-1 בינואר 2008 הושאל לנסינול מדיירה, אותה הוביל למקום העשירי בליגה הפורטוגזית עם ארבעה שערים ובישול אחד ב-16 משחקים. בסיום העונה שב לבנפיקה, אך מעט לאחר מכן הושאל לריאל סרגוסה מהליגה הספרדית השנייה. בסרגוסה היה שחקן שולי לחלוטין ובינואר 2009 הוא עזב את הקבוצה והושאל שוב, הפעם לקבוצת נעוריו, ריו אבה, במדיה כבש שלושה שערים ובישל שניים נוספים ב-16 משחקי ליגה.
בעונת 2009/2010 שב קונטראו לבנפיקה והפך לאחד השחקנים המובילים שלה. ב-2 בדצמבר 2009 הבקיע את שערו הראשון במסגרת אירופית בניצחון 1-2 על באטה בוריסוב במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. בהמשך הוביל את בנפיקה לרבע גמר המפעל עם ניצחונות מרשימים על הרטה ברלין ואולימפיק מרסיי, אך קבוצתו הודחה לאחר הפסד 5-3 בסיכום שני המשחקים נגד ליברפול. גם בליגה הפגין יכולת מצוינת ואף סיים כסגן מלך הבישולים עם תשעה, שניים פחות מאנחל די מריה שבישל 11 שערים. כמו כן, הוביל את בנפיקה לזכייה באליפות וגביע הליגה ונבחר ל"פריצת השנה" בפורטוגל.
ב-5 ביולי 2011 חתם קונטראו בריאל מדריד לשש שנים, תמורת 30 מיליון אירו.
ב-26 באוגוסט 2015 הושאל קונטראו למונקו לעונה אחת, ובתחילת עונת 2016-17 חזר לריאל מדריד. ב-5 ביולי 2017 הושאל לספורטינג ליסבון לעונה אחת. ב-31 באוגוסט 2018 חזר לאחר 11 שנה לקבוצת נעוריו ריו אבה.

נבחרת לאומית

קונטראו היה שותף לכל הנבחרות הצעירות של פורטוגל, ובסך הכל הבקיע 11 שערים ב-18 משחקים במדיהן. בנובמבר 2009 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת וב-14 לחודש ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה, במשחק נגד בוסניה והרצגובינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. עם סיום עונת 2009/2010 נכלל בסגל המורחב של פורטוגל למונדיאל, ולאחר שהפגין יכולת טובה במשחקי ההכנה נכלל גם בסגל הסופי של הנבחרת. במונדיאל עצמו, היה למגן השמאלי הפותח של נבחרתו ואחד משחקני ההגנה הבולטים בטורניר, לאחר שהיה אחד הגורמים המרכזיים בהגנת הברזל של פורטוגל שלא ספגה ולו שער אחד בכל שלושת משחקיה בשלב הבתים. בנוסף ליכולותיו ההגנתיות, קונטראו סייע רבות לנבחרתו גם במשחק ההתקפה שלו, ואף בישל להוגו אלמיידה את השער השלישי בניצחון 0-7 על צפון קוריאה. עם זאת, פורטוגל הודחה מהטורניר כבר בשמינית הגמר, לאחר הפסד 1-0 לאלופה הנכנסת, ספרד.
הינדו-כוש

ההרים

בחלק המזרחי של הרכס ההרים מגיעים לגובה של יותר מ-6000 מטרים. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא טיראץ'-מיר שבפקיסטן וגובהה הוא כ-7,690 מטרים.
ככל שמתקדמים מערבה הגובה הממוצע יורד, כאשר במרכז הרכס, באזור קאבול, גובה ההרים בין 4,000 ל-6,000 מטרים, ובחלק המערבי 3,500 עד 4,000 מטרים. אורך הרכס הוא כ-800 ק"מ. שלג עד מכסה את רוב הרכס.

היסטוריה

בשנת 327 לפני הספירה הוביל אלכסנדר מוקדון את צבאותיו דרך אחד המעברים ברכס כשפלש להודו מצפון.
במשך שנים היווה הרכס חומה בצורה המונעת מעבר בין ברית המועצות לאפגניסטן ולפקיסטן, אך ב-1964 מהנדסים סובייטים כרו בהרים מנהרה וסללו כביש המחבר בין ברית המועצות לבין פקיסטן.
יחסי איטליה–יפן

קשרים ראשונים

הקשר הראשון בין שתי המדינות נוצר עוד במאה השש עשרה. בשנת 1749 נשלח דאימיו יפני קתולי לאפיפיור גרגוריוס השלושה עשר בתור שגריר. בשנת 1899 לחמו שתי המדינות זו לצד זו יחד עם מדינות אירופאיות נוספות, במטרה לדכא את מרד הבוקסרים בסין. הן נלחמו נגד מורדים סיניים שמחו על השפעתן ההולכת וגוברת של מדינות אירופה בארצם. הן ליפן והן לאיטליה היו אז אינטרסים משותפים: לשתיהן היו שאיפות קולוניאליות בסין, שאז נשלטה על ידי שושלת צ'ינג.

מלחמות העולם

בשתי מלחמת העולם, לחמו איטליה ויפן באותם הצדדים. במלחמת העולם הראשונה לחמו שתי המדינות בצדן של מדינות ההסכמה, כדי להרחיב את שטחי ההשפעה שלהן: איטליה באוסטרו-הונגריה ויפן בקולוניות הגרמניות באוקיינוס השקט. בסוף המלחמה השתתפו שתי המדינות בוועידת השלום בפריז, והרחיבו את שטחיהן.
שיתוף הפעולה הזכור ביותר ביניהן אירע במלחמת העולם השנייה, כאשר יפן ואיטליה לחמו בצד מדינות הציר, על מנת להמשיך מגמה זו. יחד עם גרמניה הנאצית, היוו איטליה ויפן את הצדדים הראשיים בברית. בסוף המלחמה הובסו שתי המדינות על ידי בעלות הברית, בעיקר בעזרת ארצות הברית. מעבר לכך, לא היה שיתוף פעולה מלחמתי גדול בין שתי המדינות במהלך מלחמות העולם (שליחת חילות משלוח, תחמושת וכדומה) עקב המרחק הגאוגרפי ביניהן.
רחוב הירקון

מאפיינים

הרחוב נקרא על שם נחל הירקון ומסתיים באזור שפך הירקון. הרחוב הוא מרכזה התיירותי של תל אביב ולאורכו מוסדות ועסקים רבים המשרתים את התיירים הבאים לעיר, בהם בתי מלון, סוכנויות נסיעות, משרדי חברות תעופה ומקומות בילוי רבים. ברחוב הירקון נמצא גם המספר הגדול ביותר של שגרירויות, בהן השגרירויות של ארצות הברית, בריטניה, הודו, טורקיה, קנדה, שווייץ, בלגיה ורוסיה. ברחוב כמה מבתי-המלון הגדולים והחשובים שבעיר, בהם מלון דן תל אביב, מלון שרתון תל אביב (גם מלון שרתון הישן שכן ברחוב הירקון), מלון הילטון תל אביב ועוד. עד לשנות ה-80 של המאה העשרים נודע הרחוב גם בשל פעילות הזנות שהתרכזה בו. הד לפעילות זו ניתן למצוא בסרט הקולנוע "מציצים".
עידן הנאורות

וריאציות לאומיות

הנאורות פעלה במדינות רבות, לרוב עם מיקוד שונה בהתאם לאזור. לדוגמה, בצרפת הפכה הנאורות למזוהה עם רדיקליות אנטי-מלוכנית ואנטי-כנסייתית בעוד שבגרמניה הפכה לתופעה המזוהה עם המעמד הבינוני בעלת מאפיינים רוחניים ולאומניים ללא כל איום על הסדר הקיים (ממשלות וכנסיות). תגובת הממשלים עצמם שונה בכל מקום. בצרפת הפך השלטון לעוין והוגי התקופה סבלו מצנזורה, מאסרים ואף הגליות מארצם. הממשל הבריטי נטה להתעלם מהוגי הנאורות באנגליה וסקוטלנד, אך יש לציין שהוא העניק את תואר האבירות (ומשרה ממשלית בכירה) לאייזיק ניוטון.

אבסולוטיזם נאור

במספר מדינות פעלו שליטים בעלי עוצמה - המכונים בפי היסטוריונים דספוטים נאורים - שקיבלו את מנהיגי הנאורות בחצרותיהם והשתמשו בהם לניסוח חוקים ותוכניות במטרה לחזק את מדינות הלאום. הבולטים מבין שליטים אלה הם פרידריך הגדול מפרוסיה, יקטרינה הגדולה, קיסרית רוסיה בחצי השני של המאה ה-18, ליאופולד השני דוכס טוסקנה ויוזף השני, קיסר אוסטריה. שליט אחרון זה היה נלהב במיוחד, הוא הכריז על רפורמות רבות ללא כל תמיכה עד כי הביא על עצמו מרד שמחק את המהלכים שניסה להנהיג.

הרפובליקה ההולנדית

הנאורות ההולנדית צמחה מתוך תור הזהב של הולנד. במסגרת זאת פעלו כמה מן הדמויות המרכזיות של התקופה דוגמת הפילוסוף ברוך שפינוזה, שהמטאפיזיקה המוניסטית ותורת המידות שלו שיחקו תפקיד מרכזי בנאורות ככלל ופייר בל - פילוסוף צרפתי שהטיף להפרדה בין מדע ודת.

פרוסיה והמדינות הגרמניות

באמצע המאה ה-18 הפציעה גרמניה כמעצמה בתחומי המוזיקה, הפילוסופיה, המדע והספרות. פרידריך הגדול (1712-1786), מלך פרוסיה, ראה את עצמו כמנהיג הנאורות והעניק את חסותו לפילוסופים ומדענים מחצרו שבברלין. הוא היה תומך נלהב של רעיונות צרפתים ואף הזמין את וולטר לחסות אצלו כאשר זה האחרון נתקל באופוזיציה קשה בביתו שבצרפת. יוהאן גוטפריד הרדר (1744-1803) הגיע להישגים מרשימים בתחומי הפילוסופיה והשירה, במיוחד בתנועת הסער והפרץ שנחשבת לאחת ממקורות תנועת הרומנטיקה. הרדר מפורסם במיוחד בטענתו כי לכל עם ישנה זהות מובחנת שבאה לידי ביטוי בשפתו ותרבותו. גרמניה בת הזמן הייתה גם בית הגידול ממנה פרצה המוזיקה הקלאסית במובן המצומצם של המושג - פועלם של מלחינים כיוזף היידן ומוצארט. בינתיים, בקניגסברג הנידחת, פעל הפילוסוף עמנואל קאנט, שעמל על פיתוח שיטה פילוסופית סבוכה ומקיפה, שעתידה להפוך לאחת ההגויות המרכזיות ביותר בפילוסופיה האירופאית כולה.

אנגליה וסקוטלנד

הפילוסוף הצרפתי וולטר אמר "אנו שואבים מסקוטלנד את מושגי הציוויליזציה שלנו". הסקוטים בתורם היו קשובים ביותר לרעיונות צרפתיים. הפילוסוף הסקוטי המרכזי הראשון של הנאורות היה פרנסיס האצ'ינסון, הוא עסק בתורת המוסר והציע אלטרנטיבות לרעיונותיו של תומאס הובס. תלמידיו של האצ'ינסון, דוד יום ואדם סמית' היו שותפים מרכזיים להנחת התשתית של השיטה המדעית.
באנגליה השכנה פעל הפילוסוף תומאס הובס, שהציג בספרו לויתן משנת 1651 את הרעיון המודרני של אמנה חברתית. הוגה משפיע נוסף היה ג'ון לוק שנודע בהשפעתו על אושיות צרפתית כוולטר, רוסו ואחרים.

צרפת

בעוד שבאנגליה פעלו הפילוסופים במסגרת חברה המשלבת מונרכיה ופרלמנטריות, בצרפת חיו ההוגים תחת מציאות של מונרכיה אבסולוטית בשלבי התפוררות ששיאה במהפכה הצרפתית. בזמנים רוגשים אלה יצא לפועל מפעל האנציקלופדיה של דני דידרו, התגבשה הפילוסופיה הפוליטית הרדיקאלית של רוסו ועוד שלל הוגים מתחומים שונים שקראו תיגר על סדרי העולם הישן.
הלן דנמור

תולדות חיים

הלן דנמור נולדה ביורקשייר, בת שנייה בין ארבעה אחים. אביה בא ממשפחה מרובת ילדים והיה הבכור מתוך 12 הילדים. דנמור מזהה עובדה זו כבעלת השפעה רבה על חייה. במשפחות כאלה, היא אומרת, אתה שומע סיפורים רבים ולומד לדעת בשלב מוקדם מאוד שלסיפורים משמעות שונה אצל אנשים שונים, וכל אחד מעצב לעצמו את המסופר לו מנקודות מבט שונה.
דנמור סיימה את החוג לאנגלית באוניברסיטת יורק, ועם סיום לימודיה נסעה לפינלנד למשך שנתיים ועסקה שם בהוראת אנגלית.
בשנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 של המאה העשרים לימדה שירה וכתיבה יוצרת במסגרת קרן ארוון (Arvon Foundation). כמו כן השתתפה בפעולות החברה לשירה. בנוסף העבירה הלן דנמור סדנאות וקורסים בבתי חולים, בתי סוהר ובתי ספר. כמו כן העבירה קורסים באוניברסיטת בריסטול, אוניברסיטת גלמורגן ובקולג' הפתוח לאמנויות (OCA). כמה מספרי הילדים שלה מופיעים ברשימות קריאת החובה בבתי הספר באנגליה. דנמור התגוררה בבריסטול עם בעלה פרנק, עורך דין במקצועו, ושני ילדיהם, פטריק וטס.
הסופרים שמהם הושפעה דנמור הם צ'ארלס דיקנס, שרלוט ברונטה וד. ה. לורנס, שעל חייו בקרונוול במלחמת העולם הראשונה כתבה את הספר Zennor in Darkness.
ב-5 ביוני 2017 מתה דנמור בגיל 64. חודשים ספורים לפני מותה סיפרה דנמור כי היא חולה בסרטן.
רג'י בולוק

קריירת תיכונים ומכללות

בולוק נולד בעיר בולטימור שבמרילנד, וגדל בקינסטון שבקרוליינה הצפונית. בכל שלוש עונותיו האחרונות ב"תיכון קינסטון" נבחר לחמישיית העונה של ליגת התיכונים בקרוליינה הצפונית, ובשתיים מהן הוביל את קבוצתו לזכייה באליפות התיכונים של המדינה. בעונתו האחרונה קלע 25 נקודות למשחק והשתתף ב"משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן".
בין השנים 2010–2013 למד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה (ה"טאר הילס") תחת המאמן רוי ויליאמס. בעונות 2011 ו-2012 העפיל עם קבוצתו לשלב רבע הגמר ("Elite Eight") בטורניר אליפות המכללות, כשקלע כ-7.7 נקודות למשחק לצד כוכבי הקבוצה הריסון בארנס, ג'ון הנסון וטיילר זלר. בעונת 2013 עזבו בארנס, הנסון וזלר ל-NBA, וה"טאר הילס" הודחו כבר בסיבוב השלישי של אליפות המכללות על אף השיפור שהציג בולוק (13.9 נקודות למשחק). בסיום עונתו השלישית בקרוליינה הצפונית העמיד את עצמו בולוק לבחירה בדראפט ה-NBA.

לוס אנג'לס קליפרס

בולוק נלקח בבחירה ה-25 של דראפט 2013 על ידי לוס אנג'לס קליפרס. בעונת הרוקי שלו העפילו הקליפרס לשלב חצי גמר המערב, אך בולוק עצמו מיעט לקבל דקות משחק והשתתף ב-43 משחקים בלבד.

פיניקס סאנס

במהלך עונתו השנייה, ב-15 בינואר 2015, נשלח לפיניקס סאנס כחלק מטרייד משולש עם בוסטון סלטיקס. עד סיום אותה עונה השתתף ב-11 משחקים במדי הסאנס, וב-4 משחקים במדי קבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח, בייקרספילד ג'אם.

דטרויט פיסטונס

לקראת עונת 2015/2016 נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס, יחד עם דני גריינג'ר ומרכוס מוריס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בעונת 2016/2017  השתתף ב-31 משחקים בלבד לאחר שסבל מפציעות שונות בגב ובירך, ועבר ניתוח בברכו השמאלית לטיפול בקרע במניסקוס.
לקראת עונת 2017/2018 חתם על הארכת חוזה בדטרויט לשתי עונות נוספות עבור כ-5 מיליון דולר. באותה עונה שימש לראשונה כשחקן חמישייה קבוע, והציג שיפור משמעותי כשקלע 11.3 נקודות בממוצע למשחק. כמו כן סיים את העונה במקום השני ב-NBA באחוזי קליעה מהשלוש, עם 44.5%.

לוס אנג'לס לייקרס

ב-6 בפברואר 2019 נשלח בולוק בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, בתמורה לסביאטוסלב מיכאיליוק.

ניו יורק ניקס

ביולי 2019 חתם בולוק על חוזה בניו יורק ניקס.

חיים אישיים

אחותו הטרנסג'נדרית של בולוק, מיה הנדרסון, נרצחה בבולטימור ב-16 ביולי 2014 על רקע טרנספובי. לאחר הרצח סיפר עליה בראיון כי "היא שמחה להיות מי שהיא, ולא דאגה לגבי מה שאחרים חושבים עליה. אדם שיכול להתנתק מכל העולם ולא לדאוג לגבי מה שאחרים חושבים עליו הוא אדם חזק. זה אחד הדברים המשמעותיים שלמדתי ממנה".
גילה גולדשטיין

ביוגרפיה

גילה נולדה בטורינו שבאיטליה בשם אברהם גולדשטיין, עלתה לישראל בילדותה וגדלה בחיפה. בגיל 13, בשנת 1960 גילתה את זהותה המגדרית. הוריה ומשפחתה לא קיבלו את שונותה, ובעקבות כך היא לא יכלה להמשיך להתגורר בבית הוריה, וכבר בגיל ההתבגרות נאלצה לעבוד בזנות על מנת לקיים את עצמה, תחילה בגן הזיכרון ובגן בנימין בחיפה, ומאוחר יותר ברחוב הירקון בתל אביב. בימים אלו נטעה יחד עם עוד שלוש טרנסיות ביניהן: אפרת טילמה וננסי שניידר את יסודות הקהילה הטרנסית בישראל
לטענת ננסי שניידר, שגדלה יחד עם גילה גולדשטיין בחיפה ויחד פיתחו את זהותן המגדרית, השם "גילה" ניתן לה בילדותה על שם השחקנית גילה גולן.
ב-1965 נסעה גולדשטיין לבלגיה ושם עברה ניתוח לשינוי מין.
בתחילת שנות ה-70 עברה לאירופה, שם עבדה כחשפנית וכרקדנית. כששבה לארץ הייתה אמנית הבית של מועדון הלילה רודיק ובבר, בר 51, ודמותה שימשה השראה לאחת הדמויות בסרטו של עמוס גוטמן בעל אותו שם.
בשנות ה-90 הקליטה את השירים המקוריים: "יאללה גילה", "הגברת מבקשת עוד", "כולם לרקוד" ו"שיר הגאווה", והופיעה איתם במועדון אלנבי 58. בשנת 1998 הגישה עם דורון אורסיאנו את תוכנית הלילה "סינדרלה יוצאת מהארון" בתחנת הרדיו 99FM.
בשנת 2003 זכתה בפרס "יקירת הקהילה" של קהילת הלהט"ב. בשיקולי השופטים נכתב כי הפרס ניתן לה "על היותה נציגה בולטת של דור, אשר לא היסס לחיות לפי זהות מגדרו ובנראות מוחלטת, למרות הדחייה, הרדיפות והתלאות הרבות שעברו בשל כך". בשנת 2005 זכתה בפרס שחקנית המשנה בפסטיבל לקולנוע קווירי במיאמי על תפקידה בסרט "ילדים טובים" של הבמאי יאיר הוכנר. בשנת 2010 כיכבה בתפקיד אורח בסדרה חסמבה דור 3 של התסריטאי דרור נובלמן. באותה שנה הועלה סרט תיעודי על חייה, שהוקרן במסגרת הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בשם "זה גילה, זה אני", בבימויו של אלון ויינשטוק. 
במהלך השנים ליוותה ונתנה ייעוץ ועידוד לנשים טרנסיות בשלבי המעבר השונים שפנו אליה, והשמיעה את קולן. בשנת 2011 הושק על שמה פרויקט הנקרא "פרויקט גילה להעצמה טרנסית", המספק ייעוץ משפטי בנושאים הקשורים בהדרה על רקע שונות מגדרית, סיוע במתן פתרונות דיור ארעיים ברחבי הארץ לטרנסים וטרנסיות שנפלטו מביתם עקב מצבם, סיוע בליווי אישי למיצוי זכויות, ועוד. 
במצעד הגאווה בתל אביב בשנת 2015, ניתן לה הכבוד לעמוד בראש המצעד כאורחת הכבוד, כהוקרה על תרומתה למאבק הלהט"בי בישראל.

מותה

גולדשטיין נפטרה ב-5 בפברואר 2017 בבית החולים איכילוב לאחר אירוע מוחי. בת 69 הייתה במותה. היא נקברה בבית העלמין ירקון בהשתתפותם של מאות ידוענים ואנשי קהילת הלהט"ב. על גבי מצבתה נרשם השם גילה גולדשטיין, והמשפט: "הייתי מה שרציתי, עכשיו תורכם להיות...".
מכשפות אנאגה

מכשפות אנאגה היו, על פי האמונה העממית, נשים שהתארגנו בקבוצות מקודשות באזור ההררי של אנאגה בצפון-מזרח האי טנריפה (באיים הקנריים, ספרד).
האזור נקרא "אל באילדרו", על שם הריקודים של המכשפות סביב המדורה. האמונה הייתה שהנשים היו יורדות לחוף לשחות בים בעירום. עם הזמן, כשהגיעו לאזור סיפורי ערפדים ממזרח אירופה, גם הסיפורים אודות נשות ההרים התפתחו, והחלו לספר עליהן שהן מוצצות דם, בעיקר של תינוקות בעריסותיהם.
בין הסיפורים מהאזור, הייתה האמונה שהנשים אורבות לגברים בחוף כדי לפגוע בהם, כאשר הן לוקחות את קרבנותיהן לטקסיהן בהרים, רוקדות סביב המדורה כל הלילה כדי לאשרר את בריתן עם השטן, ואז זורקות את הקרבנות על המדורה.
ישנה תאוריה כי מקורה של אגדת המכשפות נטועה בקבוצות פגאניות שפעלו באזור, והפולחנים שערכו היו של הגואנצ'ים למען הגשם. הכנסייה הקתולית ראתה בפולחני הדת מעשי כישוף, ובדת עצמה כפירה, וביקשה למגרם, ולכן הופצו הסיפורים כדי לעשות ליושבי ויושבות ההרים דה-לגיטימציה.
המקור היהוויסטי

המקור היהוויסטי (באנגלית: Jahwist ,Jehovist ו- Yahwist, או בקיצור כמקור J) הוא אחד מארבעת עורכי המקרא לפי תורת המקורות. הוא מאופיין בנטייתו לקצר בתיאורים והסברים, להצגת הקשר בין האל ובין האדם כישיר וככמעט מוחשי, ובשימוש בשם "יהוה" לכינוי האלוהים.

רקע

על פי השערת התעודות חמשת חומשי התורה מורכבים מארבע תעודות שאותן שילב עורך מאוחר כדי ליצור יחידה אחת. המקור היהוויסטי נחשב למקור העתיק ביותר, כאשר J (המקור היהוויסטי) ו-E (המקור האלוהיסטי לפי תורת המקורות) הם המקורות העיקריים מהם מורכב ספר בראשית. מבחינה ספרותית, הוא ניחן בסגנון סיפורי ופרוזאי, ומבחינה תאולוגית, הוא מתאפיין בתפיסה אנתרופומורפית של האל. הוא מכנה את האל בשמו המפורש ומייחס לו לעיתים קרובות תכונות אנושיות. משערים כי מוצא החיבור בממלכת יהודה. חוקר המקרא יוליוס ולהאוזן תיארך אותו למאה ה-9 לפנה"ס, אך כיוון שהממצאים הארכאולוגיים אינם מעידים על אוריינות נרחבת ביהודה בתקופה זו, היו שהעדיפו לאחרו למאה ה-7 לפנה"ס.
שבתי בחבוט

קורות חיים

נולד ביפו למשפחה ספרדית-מערבית. אביו, הרב שלמה בחבוט, היה מקובל מישיבת חסד אל בירושלים, שעלה בצעירותו לארץ ישראל מרבאט שבמרוקו.
בילדותו למד לימודי חול בבית ספר אליאנס, לצד לימוד תורה מפי מלמדים ורבנים בני העדה הספרדית ביפו. בנוסף, למד במשך הזמן שפות שונות, ושלט באנגלית, צרפתית וטורקית (לצד עברית, לאדינו וערבית).
בגיל בגרות עבר לירושלים ונישא למזל בת עזריה די-בוטון (מעולי סלוניקי). בשנים הבאות למד ש"ס ופוסקים מפי הראשון לציון הרב יעקב מאיר, וכן הוסמך לרב בבית המדרש לרבנים באיסטנבול.
בשנת 1906 מונה לחבר בית הדין הרבני ביפו ובהמשך לאב בית הדין. בזמן מלחמת העולם הראשונה הוגלה לסוריה, ושימש כרב הקהילה היהודית בקיליס שבצפון-מערב המדינה (כיום חלק מטורקיה). בעקבות יציאתו של הרב חזקיה שבתי לבואנוס איירס בשליחות גיוס כספים עבור בית יתומים בשנת 1921, מונה הרב בחבוט לכהן במקומו כרבה הראשי של חלב. בשנת 1924 פרש מתפקידו, לאחר שהרב חזקיה שבתי חזר משליחותו, ודרש את התפקיד בחזרה, על אף שנבחר ברוב גדול להמשיך לכהן בתפקיד.
החל משנת 1925 ועד פטירתו בשנת 1948, כיהן כרבה הראשי של לבנון, לאחר שהוזמן לכהן במשרה על ידי בני הקהילה היהודית בעקבות הדחתו של הרב שלמה טאג'ר מרבנות העיר. לאורך שנות כהונתו עודד את חברי הקהילה לגלות עניין רב יותר ביהדות ולחזק את זיקתם למסורת, לצד הפתיחות למודרנה ולהשכלה כללית. כן פעל לחיזוק הקשרים עם היישוב היהודי בארץ ישראל ולתרומה לבניינו.
בשנת 1939 היה מועמד למשרת הרב הראשי לתל אביב, אך לבסוף לא נבחר.
הלך לעולמו בביירות בשנת 1948 (י"ז בניסן ה'תש"ח) ונקבר בה. בשתדלנות בנו בן-ציון בחבוט, הובא לקבורה בירושלים בכ"ז באדר ב' ה'תשי"א, על אף המתיחות בגבולות באותה תקופה.
אליהו מאיר פייבלזון

הרב אליהו מאיר פייבלזון (טבת ה'תרכ"ח, 1868 - כ"ה בטבת ה'תרפ"ח, 18 בינואר 1928) היה רב וראש ישיבה ליטאי.

ביוגרפיה

נולד בווייגובה לרב ברוך ולפייגה סתירא פייבלזון. אמו הייתה בתו של הרב יצחק אייזיק בנו של רבי אליעזר מקלם. הוריו וחינוכם מתוארים בספרו "נצח ישראל". אחיו הגדול היה הרב ישראל בנדט פייבלזון, רבה של בייסגולה, ואחיו השני היה הרב שמואל אביגדור פייבלזון, רבה של פלונגיאן.
הוא היה מעשרת הבחורים הראשונים שעמם נפתחה ישיבת טלז ולמד בה תורה מפי ראשי הישיבה הראשונים: רבי צבי יעקב אופנהיים, רבי מאיר אטלס ורבי שלמה זלמן אבל. בהמשך עבר לישיבת סלובודקה ובשנת 1883 התקרב לרב אליעזר גורדון שבא אז לסלובודקה. הוא קיבל גם מפי הסבא מקלם. לפי תיאורים מאוחרים למד בתקופת סלובודקה עם אחיו ר' שמואל אביגדור "שמונים דפי גמרא ליום בבקיאות, ודף אחד לחודש בחריפות".
לאחר נישואיו התגורר בציטביאן ובקרוקי, אחר כך יסד את הישיבה לצעירים בפוניבז' ועמד בראשה במשך תקופה עד שהתמנה כרבה של קופישוק. הוא סייע לביסוסן של ישיבות רבות בליטא, הן בפן הרוחני והן בפן הגשמי, ולכן בעת פולמוס המוסר (1897) נקרא לתווך בכמה ישיבות בין תומכי הכנסת לימוד המוסר למסגרות הישיבתיות ומתנגדיו. תקופה מסוימת נקלע ליקטרינוסלב שבאוקראינה, ואז יסד בה ישיבה גדולה ועמד בראשה. בתרנ"ז (1897) התגורר בקלם ויסד עם יואל משה סלומון אגודה לקידום התיישבות חרדית בארץ ישראל, הוא פרש מעיסוק בנושא בשל מכתב שקיבל מרבי יצחק בלאזר שישב אז בירושלים ושסבר שהביצוע אינו מעשי.
מיד לאחר מלחמת העולם הראשונה, מינה אותו רבי חיים עוזר גרודזנסקי ליו"ר ועד הרבנים לענייני עגונות בליטא, שעסק בשאלות עגינות רבות שהתעוררו בשל המלחמה ונדודי האוכלוסין.
ספרו ההגותי "נצח ישראל" התפרסם עוד בחייו, בתור אחד מראשי הרבנים שעסקו בכינון "אגודת ישראל", היה ספרו לנכס צאן ברזל בהגותה של התנועה. ספרו ההלכתי-למדני "פיקוח נפש" הכולל בתוכו פרק רחב על הלכות קידוש השם, היה עבודתו העיקרית במשך שנים רבות, אך נדפס רק לאחר פטירתו. הוא חלה בגיל שישים במחלה חשוכת מרפא ונפטר בכ"ה בטבת ה'תרפ"ח, 18 בינואר 1928.
בנו הרב ברוך יוסף פייבלזון היה חתנו של רבי נפתלי טרופ ומילא את מקום חותנו בראשות ישיבת ראדין.