google/wiki40b huggingface dataset:
הממשלה הטיבטית הגולה

הממשלה הטיבטית הגולה, נקראת רשמית מרכז הניהול הטיבטי של הוד קדושתו הדלאי לאמה היא ממשלה המונהגת בידי הדלאי לאמה ה-14 טנזין גיאטסו וראש הממשלה לובסנג סנגאי, ומקום מושבה בדרמסאלה שבמדינת הימאצ'ל פרדש, בצפון הודו. הממשלה הגולה רואה עצמה כאחראית ומחליטה בענייני טיבט, אך הרפובליקה העממית של סין, השולטת בחבל טיבט, אינה מכירה בה.
הממשלה הטיבטית הוקמה לאחר שטנזין גיאטסו נמלט יחד עם עשרות אלפי פליטים טיבטים להודו בשנת 1959 לאחר כישלון ההתקוממות כנגד הרפובליקה העממית של סין, אשר כבשה את חבל טיבט בשנת 1950. לפי תפיסת הממשלה הגולה, זהו ממשל צבאי וכיבוש בלתי חוקי. הממשלה תובעת מתן אוטונומיה על המחוז האוטונומי הטיבטי (כפי שהוא מכונה על ידי הסינים) ועל מחוז צ'ינגהאי, וגם על חלקים מהמחוזות גאנסו, סצ'ואן ויונאן, כל המחוזות שבהם מתגוררים טיבטים רבים ומתוארים כחלק מ'טיבט ההיסטורית' על ידי הממשלה הגולה.
אף מדינה ריבונית אינה מכירה כיום בממשלה הגולה של טיבט, אולם קיימת אהדה גדולה מאוד כלפיה במדינות המערב וכן מצד הודו שבה הממשלה שוכנת, במידה רבה בזכות מאמציו של טנזין גיאטסו, הדלאי לאמה הנוכחי, המרבה בפעילות דיפלומטית בכל רחבי העולם, ודוגל במאבק לא אלים.
הממשלה הטיבטית הגולה הקימה בדרמסלה מספר מכוני מחקר וקרנות שונות שמטרתן לתמוך בפליטים הטיבטיים, לשמר את הדת והתרבות הטיבטית, ולעורר מודעות למאבק לשחרור טיבט.
ב-10 במרץ 2011 הכריז טנזין גיאטסו כי ברצונו להעביר את תפקיד ראש הממשלה בו החזיק בתור הדלאי לאמה. זאת מתוך חשש שכשימות יתלקחו עימותים בין העם הטיבטי לממשלת סין על מינוי יורש. ב-27 באפריל נבחר לובסנג סנגאי (Lobsang Sangay; נולד ב-1968) לתפקיד ראש הממשלה (קאלון טריפה, Kalon Tripa) לאחר שזכה ב-55% מקולות הבוחרים. ב-8 באוגוסט נכנס סנגאי לתפקידו.
רופרט פנרי-ג'ונס

ביוגרפיה

רופרט פנרי-ג'ונס נולד בלונדון, אנגליה. אביו הוא השחקן פיטר פנרי-ג'ונס, אמו היא השחקנית אנג'לה ת'ורן ואחיו לורנס אף הוא שחקן.
בשנת 1995 שיחק לצד אמו בסרט הטלוויזיה "פרחים ועשבים שוטים" בכיכובה של קייט בקינסייל. הוא למד בבית הספר למשחק בבריסטול (Bristol Old Vic Theatre School). זכה בפרס על שם איאן צ'ארלסון בעקבות הופעתו ב"דון קרלוס" עם הרויאל שייקספיר קומפני. ב-1998 גילם את תפקיד הנער במחזה של אדוארד אלבי "The Play About the Baby" ועורר סנסציה כשרץ עירום על הבמה.
בין שאר תפקידיו בטלוויזיה גילם את דמותו של דונלד מקלין, מרגל בריטי שהיה חבר רשת קיימברידג', בסדרת הטלוויזיה "מרגלי קיימברידג'", תפקיד אדם קרטר בסדרה "ספוקס". ב-2007 גילם את התפקיד הראשי בסרט הטלוויזיה "הטיית לב" עיבוד מחודש לרומן של ג'יין אוסטן "הטיית לב".
בפברואר 2009 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת המתח "וייטצ'אפל" של רשת ITV. בסדרה בת השלושה פרקים, מגלם פנרי-ג'ונס מפקח בילוש העומד בראש צוות שוטרים שמנסים לתפוס רוצח חקיין של ג'ק המרטש שפעל כמאה שנה לפני כן. העונה השנייה של הסדרה מבוססת על פעילותם של התאומים קריי ושודרה ב-2010. שידור העונה השלישית החל בינואר 2012, והעונה הרביעית והאחרונה שודרה בספטמבר 2013.
פנרי-ג'ונס כיכב בסדרה "הגלימה" (Silk) של פיטר מופאט לצידה של מקסין פיק. הסדרה עוסקת בשני עורכי דין (בריסטר) המועמדים לדרגת QC (דרגה בכירה יותר - Queen's Counsel). העונה השנייה והשלישית שודרו ב-2013 וב-2014.

חיים אישיים

בשנת 2007 התחתן פנרי-ג'ונס עם השחקנית דרוולה קירוואן אחרי שלוש שנות אירוסים. השניים הכירו כששיחקו יחד במחזה "Dangerous Corner" ב-2001. לבני הזוג נולדו שני ילדים. פנרי-ג'ונס וקיראן הופיעו שניהם בסדרה "קזנובה" אבל בסצינות נפרדות.
פיוצ'רמה קומיקס

יסוד העלילה

בשנת 3000, הצוות של פלנט אקספרס עושים משלוחים למקומות לא רגילים, כמו כן הם עוברים הרפתקאות בחזרה לכדור הארץ. הדמויות הם פיליפ ג'יי פריי, בן אדם מהמאה העשרים ואחת שהוקפא בהקפאה קריוגנית למשך 1000 שנים, ציקלופית מפקדת הספינה טורנגה לילה, ורובוט עושה צרות, המתודלק באלכוהול בשם בנדר. בקומיקס נעשה תדיר שימוש מורחב בדמויות תומכות או משניות מסדרת הטלוויזיה כמו קיוברט פרנסוורת, רובוט-שטן ולנז וונג.

מבנה הגיליון

כל גיליון מכיל לפחות סיפור אחד של 27 עמודים (לעיתים מופיעים גם סיפורים קצרים) ודף אומנות. יש גם דף שלם של פרסומות מצחיקות המשווקות מוצרים עתידנים (כמו שבלול מוח), כפרודיה על חוברות קומיקס שונות הכוללות קופונים.
מדי פעם יוצאים גיליונות בהוצאה מיוחדת; הוצאה מיוחדת של הגיליון הראשון הופיע בקומיק-קון בשנת 2000 כשרקע הקומיקס זהב במקום האדום הרגיל.
בדומה לסדרת האם, בכל גיליון מופיע כותרת שונה על כריכה (לדוגמה "יוצר בארצות הברית! (הודפס בקנדה)"). הכותרות תואמות למקום בהם הם פורסמו. כל גיליון מכיל עלילה בפני עצמה (חוץ מהסיפור "Time Bender Trilogy" שהחזיק ארבעה גיליונות).

משבר החציה הסודית של משפחת סימפסון/פיוצ'רמה

בשנת 2002 הוכרז על קרוסאובר של משפחת סימפסון קומיקס ופיוצ'רמה קומיקס בן שני חלקים. קרוסאובר נוסף פורסם בשנת 2005.

שונות

מגזין טיטאן התחיל לפרסם את פיוצ'רמה קומיקס בבריטניה בשנת 2002, כשהגיליון הראשון נמכר ב-23 באוקטובר. הגרסה הבריטית גדולה יותר וגודל דפיה הוא A4 ועל הכריכה יש סרגל צד המראה את התוכן. תוכן הגליונות בבריטניה הוא אותו הדבר כמו התוכן מהגיליונות שפורסמו בארצות הברית אבל יש יותר תחרויות ויותר דפי אומנות. סדר שיחרור הגליונות שונה מסדר השחרור המקורי; גיליונות החציה שוחררו כחלק מסדרת הגליונות הרגילים ולא כגיליונות מיוחדים, מה שדחף גיליונות אחורה. גיליון מס' 7 בארצות הברית שוחרר בבריטניה כגיליון 6 כדי שיצא ביחד עם שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות. גם הכותרות שונות מהגרסה האמריקאית, בגיליון הנ"ל הכותרת שונתה ל"Rise of the Machines" וגיליון 3 שונה ל"New Version 5.0!" בהתחשב בזה שהוא הודפס שני גיליונות מאוחר יותר. גיליון "DOOP the Right Thing" פורסם רק אחרי גיליון 9.
עד גיליון 14, חוברות הקומיקס יצאו לאור כל חודשיים. מגיליון 15 עד גיליון 44 הם יצאו כל חודש, וכדי להימנע מלעקוף עם הגרסה האמריקאית (שאז כבר היה יוצא לאור כל רבעון), הגיליונות פוצלו לשניים, חוץ מגיליון "Bender Breaks Out" שפורסם במלאו (אחרת הוא לא היה מובן). מגיליון 45 ואילך הם הופצו כל חודשיים.
יצאו לאור גם גיליונות פרסומיות מיוחדות; גרסה ממוזערת של גיליון "DOOP the Right Thing" צורף לקומיקס של משפחת סימפסון בבריטניה.
הקומיקס שוחררו באוסטרליה החל משנת 2002 ושוחררו בתבנית של הגרסה האמריקאית. אבל, עד גיליון 16, הם יצאו לאור כל רבעון. ושוחררו כל חודשיים בסוף 2005. היו שינויים בכותרת; גיליון "A Fit Worse Than Death" פורסם במקור ללא כותרת, ובגרסה האוסטרלית נוספה הכותרת "Medicine In The 31st Century".
הימור הולנדי

הימור הולנדי (באנגלית: Dutch book) או lock היא אסטרטגיה בהימורים, שבה מקבץ הימורים מתוכנן אמור להבטיח רווח ללא תלות בתוצאות ההגרלה. השיטה אפשרית אם המנהל, הקובע את יחסי ההימורים, מסתמך על הערכה לא עקבית של ההסתברות להצלחת ההימור על תוצאות אפשריות. משמעות המושג בהקשר של כלכלה  היא אוסף עסקאות שיגרמו לכך שצד אחד תמיד ירוויח וצד שני תמיד יפסיד.
המשותף בין הימורים וכלכלה בהקשר של הימור הולנדי הוא חוסר עקביות בהסתברויות. גישת הספר ההולנדי היא אחת ההצדקות להסתברות בייסיאנית. בהסתברות בייסיאנית משנים את ההתפלגות הצפויה על פי מידע שהצטבר. גישה זו עשויה למנוע את חוסר העקביות בהסתברויות. הסטטיסטיקאי האיטלקי ברונו דה פינטי עסק בנושא זה בהרחבה. דה פינטי הוסיף את המימד הסוביקטיביי של אמונה בערכי ההסתברות.

כלכלה

בכלכלה ניתן לנצל ארביטראג' על מנת להרוויח. ארביטראג' מתאר מצב בו אותו מוצר נסחר במחירים שונים במקומות שונים. ניתן לקנות אותו במקום בו מחירו זול ולמכור אותו במחיר גבוה יותר במקום בו מחירו גבוה יותר ולהבטיח רווח. הדבר נכון גם לגבי מניות הנסחרות ביותר מבורסה לניירות ערך אחת. לפעמים נוצרים הפרשי שערים במחיר אותה מניה בבורסות שונות. הפרשי השערים מתוקנים כאשר משקיעי הבורסה מבחינים בכך. משקיע שיבחין בכך לפני האחרים, עשוי להבטיח רווח כמעט ודאי.
Beg for It

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אזליה עצמה, ועל ידי צ'ארלי XCX, ששתפה פעולה עם אזליה לפני כן בלהיט, "Fancy". השיר הוא שיר בסגנון פופ-ראפ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרו-טראפ, שאפיין שירים נוספים מן האלבום.
עם השיר הופיעו השתיים לראשונה בסאטרדיי נייט לייב, במופע שהתקיים ב-25 באוקטובר 2014, יום אחרי שיצא כסינגל.

וידאו קליפ

לשיר היה צריך לצאת וידאו קליפ מלא, אך בשל תקלות ועיכובים רבים שנגמרו עקב יציאתה של אזליה לסיבוב ההופעות הראשון שלה "The New Classic Tour", הוא נגנז, ולא פורסם באף פלטפורמה.
במקום ווידאו קליפ מלא שנגנז, הוציאה אזליה לשיר קליפ עם מילות השיר, שצבר למעלה מ-25 מיליון צפיות.
מיכאיל ברקלאי דה טולי

רקע

הוא נולד במשפחת גרמנים-בלטים בעלת שורשים סקוטים. במהלך מחצית המאה ה-17 משפחתו עברה לריגה בעקבות דיכוי המרד בסקוטלנד על ידי אוליבר קרומוול. סבו היה ראש העיר של ריגה. אביו (Weinhold Gottard Barclay de Tolly) שירת בצבא הרוסי והיה בעל תואר אצולה רוסי. הוא נולד ככל הנראה, באחוזה המשפחתית פמושיס שבקרבת שבלי שבאותה תקופה הייתה בשטחה של דוכסות קורלנד וסמיגליה ובשנת 1795 סופחה לאימפריה הרוסית במהלך חלוקת פולין. הוא עצמו כתב בביוגרפיה שלו שנולד בריגה. 
ברקלאי דה טולי התחיל את שירותו הצבאי בשנת 1776, ובשנת 1778 קודם לדרגת קצין זוטר. לאור העדר קשרים ובהיותו חסר יחוס נאלץ לשרת 20 שנים עד שקודם לדרגת סגן-אלוף. הוא השתתף במלחמה העות'מאנית - רוסית (1787 - 1792), בין היתר במצור אוצ'קוב ובקרבות נוספים. בשנת 1790 הועבר לצפון והשתתף במלחמה נגד השוודים. בשנת 1794 השתתף בקרבות בפולין בזמן המרד המקומי.
בשנת 1805 השתתף בקרב אוסטרליץ ובקרבות נוספים בזמן המלחמה נגד צרפת. באחד מהם הוא ספג פציעה קשה שאילצה אותו לעזוב את הצבא לאחר שקודם בדרגה וקיבל עיטורי כבוד.
בשנת 1808 חזר לצבא ובמסגרת המלחמה הפינית נטל חלק בפעולות נגד שוודיה. פעילותו הייתה בין הגורמים העיקריים להצלחה הרוסית במלחמה ובסיפוח פינלנד. לאחר המלחמה קודם למושל פינלנד ועד לשנת 1810 היה המפקד הצבאי של האזור.
ב-20 בינואר 1810 התמנה לתפקיד שר הביטחון וחיזק את הצבא לקראת המלחמה נגד צרפת.

מלחמת 1812

הוא פיקד על הארמייה הראשונה שהתמקמה בליטא. בלחץ כוח עודף, החל בנסיגה מאורגנת תוך ניהול קרבות והחל להשתמש באסטרטגיה שנקראה מאוחר יותר אדמה חרוכה. בסביבות אוגוסט התחבר עם הארמייה השנייה שהייתה בפיקודו של פיוטר בגרטיון שהאשים אותו באי-יכולת ניהול המלחמה וייצג בכך את הדעה ששיטת הלחימה הזאת אינה מכובדת.
הערכת פעילותו בזמן המלחמה מושפעת מראיית ה"מפלגה הרוסית" בחצר המלוכה, שראתה בו גרמני שמסיבה לא ברורה הוביל לאסטרטגיית נסיגה בשלב הראשון של המלחמה.
ב-29 באוגוסט 1812 הוחלף דה טולי על ידי מיכאיל קוטוזוב שקיבל את פיקוד העליון על הצבא. ברקלאי דה טולי נשאר מפקד הארמייה הראשונה. למרבה האירוניה, קוטוזוב המשיך באסטרטגית האדמה החרוכה של דה-טולי. 
בקרב בורודינו היה מפקד האגף הימני של הצבא הרוסי ובלט מאוד בניהול הקרב. בישיבת מטה לאחר הקרב תמך בפינוי מוסקבה. לאור היחסים הקשים עם קוטוזוב, עזב בספטמבר את הצבא.

לאחר המלחמה

לאחר מותו של קוטוזוב חזר לתפקידו כמפקד העליון.
בשנת 1813 השתתף בקרבות במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית ותקופה מסוימת היה מפקד של צבא הקואליציה. על פעילות זו קיבל עיטור אנדריי הקדוש.
על ניצחונו בקרבות סביב פריז והפלישה אליה, קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל וקיבל תואר רוזן. בשנת 1815 קיבל תואר נסיך.
בשנת 1818, לאור בעיות בריאות ביקש אישור לנסוע לגרמניה. נפטר בדרך ב-26 במאי 1818 ונטמן באחוזה משפחתית שנמצאת באסטוניה של היום.
מחלף קישון

היסטוריה

עד לפתיחת הצומת, עברה כל התחבורה מזרחה דרך צומת הצ'ק פוסט וכביש 752 המוביל לנשר, שהיה התוואי הקודם של כביש 75. בראשית שנות ה-90 נפתח בסמוך לצומת קניון "לב המפרץ", ונסלל כביש 75 בחלק שבין צומת יגור וצומת לב המפרץ, שחסך את הצורך במעבר דרך נשר ואזור המסחר והתעשייה הסמוך לה. בשנת 2002 נחנכה ליד הקניון תחנת "מרכזית המפרץ".
אל הצומת התנקזה מדרום תחבורה מחיפה, אזור הצ'ק פוסט ונשר, המגיעה מצומת הצ'ק פוסט. עד לסוף 2009 עברה דרך צומת קישון כל תנועת האוטובוסים אל מסוף מרכזית המפרץ וממנו. עקב עומס התחבורה שנוצר, הוחלט לסלול כביש גישה עוקף כמחצית הקילומטר לפני הצומת, אליו מתנקזים כל האוטובוסים המגיעים מהעיר (מדרום) וחלק מהאוטובוסים המגיעים מנשר (ממזרח) דרך צומת הצ'ק פוסט. השימוש בדרך זו נפסק, עם שדרוגה של מרכזית המפרץ בקיץ 2013.
בשנים 2010–2011 נבנה גשר חיבור מעל הצומת, שחיבר בין כביש 75 מזרח וכביש 22 מערב, ואיפשר חיבור ישיר בין אזור העיר התחתית וכביש 75. בכך צמצם מעט את נפח התנועה בצומת.
ישעיהו ברשדסקי

ביוגרפיה

ברשדסקי (ברוסית: Бершадски) נולד כישעיהו דומשביצקי (דומשיוויצקי), בנו של שמעון דומשביצקי, בסתיו 1871 בזמושץ שבפלך גרודנה של האימפריה הרוסית (ברוסיה הלבנה). גדל בכפר, ולמד אצל מורים פרטיים.
עסק בהוראה ופרסם סיפורים רבים ורשימות כשעליהם חתם בשמות עט שונים. ב- 1899 (תרנ"ט) חיבר את הרומן המודרני העברי הראשון: "באין מטרה", שמשויך לזרם "המהלך החדש" בספרות העברית. הוא עבד שנים רבות בעיתונים "המליץ" ו"המגיד". מ-1903 עזר בעריכת "הזמן" בפטרבורג ואחר-כך בווילנה (1904-1906).
כעבור שמונה שנים שבהן היה חולה בשחפת, נפטר בוורשה ב-1908, בן 36 במותו.
ים לאפטב

גאוגרפיה

שטחו הוא 700,000 קילומטר רבוע. עומקו הממוצע 578 מטרים ועומקו המקסימלי 3,385 מטרים.
הוא גובל במערב בחצי האי טיימיר ובסברניה זמליה, בדרום בחוף הצפוני של סיביר, רפובליקת סאחה-יקוטיה ומחוז קרסנויארסק, ובמזרח גובל באיי סיביר החדשים.
ממערב לים לאפטב שוכן ים קארה, וממזרח לו ים סיביר המזרחי.
הים קרוי על שמם של מגלי ארצות רוסיים דמיטרי וחריטון לאפטב.
הנמל הראשי על חופי הים הוא עיר טיקסי.
מוחמד ח'אתמי

ביוגרפיה

מוחמד ח'אתמי נולד ב- 29 בספטמבר 1943 בארדכאן שבאיראן, לאיש דת. למד תאולוגיה (כלאם) באוניברסיטת קום החל מ־1961, קיבל את התואר מוסמך לפילוסופיה מאוניברסיטת איספהאן, למד הוראת מדעים באוניברסיטת טהראן ב־1970 תוך התמחות במחשבה מדינית. בהמשך סיים קורס בהנהגה דתית בקום.
היה פעיל בתנועה האסלאמית באיראן והוגלה לאירופה בסוף שנות השבעים. שב לאיראן לאחר המהפכה האסלאמית.
בשנת 1999 הוא פרסם ספר של מחשבה מדינית בו תמך בעמדות של מורו מחשבה מדינית בהקשר להתפתחויות בתחום זה במהלך היסטוריה של פרס.

קריירה

ב־1980 נבחר לראשונה לפרלמנט. הפך לשר התרבות ב־1982, הודח ב־1986 בשל מדיניות ליברלית מדי ומונה שנית לתפקיד בין השנים 1989–1992. במקביל כיהן במספר תפקידים צבאיים, ביניהם ראש הכוחות המשולבים של צבא איראן וסגן השר הממונה על הצבא במהלך מלחמת איראן-עיראק, וכן שימש כראש המטה לתעמולה. היה ראש הספרייה הלאומית של איראן בין השנים 1992–1997.
מוחמד ח'אתמי נבחר לראשונה לנשיא איראן ב־23 במאי 1997 תוך תמיכה בעיקר של הצעירים והנשים, שדרשו רפורמה. למרות ניסיונות השמרנים להכשילו הצליח לזכות ברוב בפרלמנט ב־2000 ובבחירות לנשיאות ב־8 ביוני 2001.
בשנת 2005 נאלץ לסיים את כהונתו בשל החוקה האיראנית שאינה מאפשרת לנשיא לכהן ברציפות יותר משתי קדנציות. מחמוד אחמדינז'אד, שזכה בבחירות, החליף את ח'אתמי בתפקיד הנשיא.
ב-8 באפריל 2005 ישב ח'אתמי ליד נשיא מדינת ישראל דאז, משה קצב, יליד איראן, בהלווייתו של האפיפיור יוחנן פאולוס השני בשל סדר האלפבית. אחר-כך טען קצב שהם לחצו ידיים וכי דיבר עם ח'אתמי. אם הדבר נכון, זהו הקשר הדיפלומטי הגלוי הראשון והיחיד בין איראן לישראל מאז נותקו הקשרים ב-1979. לאחר שחזר ח'אתמי לאיראן, הכחיש את טענת קצב.
בפברואר 2009 הודיע ח'אתמי כי יתמודד מול נשיא איראן המכהן מחמוד אחמדינז'אד, בבחירות לנשיאות שיערכו בחודש יוני. ב-16 במרץ פרש מן המירוץ, על מנת לאפשר לחברו ויועצו, ראש הממשלה לשעבר מיר-חוסיין מוסאווי, להתמודד במקומו.
TCO

TCO הם ראשי תיבות של Total Cost of Ownership, ובתרגום לעברית: עלות הבעלות הכוללת, מהווה שיטת הערכה כלכלית המיועדת לעזור לצרכנים ומנהלי מפעלים לשערך את העלויות הישירות והעקיפות המתייחסות לרכישה של (אבל לא רק) תוכנה או חומרה של מחשבים. הערכת TCO אידיאלית מציעה סיכום המשקף לא רק את עלות הרכישה אלא את כל ההיבטים של השימוש העתידי ותחזוקת הציוד, המכשיר או המערכת הנשקלת.
עלות הבעלות הכוללת מביאה בחשבון, בין השאר, את עלויות אימון אנשי תמיכה ומשתמשי המערכת, עלויות הקשורות בתקלות או השבתות (יזומות ושאינן כאלה), מקרים של ביצועים ירודים (למשל אם משתמשים ממתינים זמן רב), עלויות של פריצות אבטחה (אובדן מוניטין ועלות השיחזור), עלויות מוכנות לאסון והתאוששות ממנו, שטח נדרש, חשמל, הוצאות פיתוח, מערך בדיקה, בקרת איכות, הוצאות גדילה, ועוד. מכאן שלעיתים TCO נחשב כראשי תיבות של Total Cost of Operation, כלומר "עלות תפעול כוללת". כאשר TCO מיושמת כחלק מחישובי כדאיות (כגון ROI, IRR, EVA, ROIT, RJE), ה-TCO מספק את הבסיס לעלות כדי להחליט על הערך הכלכלי של ההשקעה.
לדוגמה, ההחלטה לקנות מחשב יכולה להיות מלווה בניתוח TCO הבא: העלות הגבוהה של מחשב חזק מיצרן ידוע, מתאזנת אל מול עלויות התיקונים וההחלפה המוקדמת של מחשב זול יותר מיצרן נחות. בשקלול שאר הגורמים מחיר הרכישה הוא רק הצעד הראשון בחישוב העלויות לאורך חיי המוצר.
שיטה זו הומצאה לראשונה על ידי חברת המחקר גרטנר בשנת 1987 ומאז פותחה במספר מתודולוגיות וכלי תוכנה שונים. רכישת ציוד יכולה לכלול מחיר רכישה, תיקונים, תחזוקה, שדרוגים, שירות ותמיכה, רשת תקשורת, אבטחה, הכשרת משתמשים ורישוי תוכנה בין שאר ההוצאות.
תעשיית הרכב עושה שימוש נרחב בעקרון ה-TCO. בהקשר זה, ה-TCO מאפיין את מחיר הבעלות על רכב מרגע הרכישה, דרך אחזקתו ולבסוף במכירתו כרכב משומש. מחקרי TCO השוואתיים בן דגמים שונים של מכוניות עוזרים לצרכנים לבחור את המכונית שתתאים לצרכיהם ולתקציבם.
צרכנים רבים, ארגונים וממשלות נכשלים בהבנת וחישוב ה-TCO, ובמקום זאת נשענים על TCA (מחיר רכישה כולל) כדי לקבל את ההחלטות לגבי רכישה. כמו כן, בכמה מקרים, קניינים לא מביאים בחשבון את כל העלויות המיוחסות ל-TCO, מאחר שיחידות אחרות בארגון נושאות בעלויות אלו (מושג הקרוי הזזת עלות). קורה לא אחת שתוצאות חישוב ה-TCO סותרות באופן משמעותי חישובי TCA, והוא הרבה יותר רלוונטי בהחלטה לגבי הנחיצות של כל השקעת הון, במיוחד בשוקי אשראי מודרניים. בנוסף בהתייחס גם להערכת עלויות של עסק עם כל הפרויקטים והתהליכים שלו, מפיקים על ידי ה-TCO את הריווחיות של העסק.

"עלות בעלות כוללת" כנגד "עלות שימוש כוללת"

מאחר שאין "בעלות" על תוכנה (אלא רישיון לשימוש), קיימת טענה ש-TCO הוא מושג מטעה בהקשר זה. יש הטוענים כי "עלות שימוש כוללת" או "עלות שכירות כוללת" הם מושגים מתאימים יותר בהקשר זה.
העלאה על המוקד

העלאה על המוקד (ידועה גם כשריפה בחיים או שריפה למוות) היא הוצאה להורג פומבית על ידי בעירה. לרוב העלאה על המוקד באה כעונש לבגידה, כפירה וכישוף. מוות על ידי שריפה הפך ללא אהוד על הממשלות השונות ברחבי אירופה בסוף המאה ה-18, ובארצות הברית מוגדר העונש כחריג וכאכזרי.

סיבת המוות

אם האש הייתה גדולה בזמן השריפה, המוות היה מגיע לעיתים קרובות מהרעלת פחמן חד-חמצני לפני שהלהבות גרמו נזק של ממש לגוף. לשם כך היה נהוג לפזר קש. אם האש הייתה קטנה, הנידון למוות היה סובל מהחום אשר גרם למוות מדום לב, מכת חום, הלם היפוולמי, או מהתפרקות תרמית של האיברים החיוניים.

שימושים היסטוריים

הצדוקים סברו שעונש השריפה המוזכר בתנ"ך הוא העלאה על המוקד ממש, בעוד שהפרושים סברו שעונש השריפה המוזכר בתנ"ך הוא יציקת עופרת מותכת לתוך גרונו של הנידון למוות.
בתקופת המאה ה-6 לפנה"ס, הטיראנים היוונים באי סיציליה נהגו לצלות את אויביהם במתקן העינויים הנודע שור הפליז, אשר היה פסל חלול בדמות שור ממתכת אשר לתוכו היו מכניסים את האויבים, מבעירים אש מתחתיו, ובכך מחממים את הנידונים למוות.
שריפה שימשה כאמצעי לביצוע עונשים בחברות עתיקות רבות, בזמן הקיסרות הרומית מרטירים נוצריים הועלו על המוקד כחלק מהענישה.
רבי חנינא בן תרדיון, אשר היה אחד מעשרת הרוגי מלכות, הועלה למוקד אל מול הקיסר אדריאנוס אשר התנגד לדת היהודית.
לפי דבריו של יוליוס קיסר רומא, הקלטים נהגו לשרוף את אלה אשר הואשמו בגנבה כעונש מחמיר ביותר.
האינדיאנים אשר באמריקה הצפונית נהגו לבצע הוצאות להורג על ידי שריפה, כחלק ממערכת ההתנגדות לבוגדים ולמתיישבים הראשונים של ארצות הברית אשר הגיעו מאירופה.
בין המאה ה-15 והמאה ה-17 נהגה האינקוויזיציה להוציא להורג כופרים באמצעות העלאה על המוקד. פעולה זו נעשתה במסגרת טקס שנקרא אוֹטוֹ דַה פֶה (Auto da fé). כך הוצאו להורג יהודים ואנוסים בספרד לאחר גירוש ספרד וחדשנים דתיים כיאן הוס וג'ורדנו ברונו, אך בעיקר, בשנים אלה, הועלו על המוקד נשים שהואשמו בכישוף.

שריפות מודרניות

שום מדינה מודרנית אינה תומכת כיום בעונש שריפה, אך במקומות כמו מדינות באפריקה או באמריקה הלטינית: גואטמלה, ברזיל, ועוד, נשרפים לפעמים בני אדם (בעזרת חומרי בעירה) כעונש לא חוקי על מעשי גניבה, אונס, רצח והריגה. אחד המקרים הידועים התרחש במאי 2015 בה המון זועם בגואטמלה הציתו ושרפו בחיים נערה בת 16 שנחשדה בשוד ורצח של נהג מונית.
ישנם מנהגים במזרח הרחוק אשר בהם שורפים את אלמנת האדם שנפטר, ולעיתים היא אף משליכה עצמה אל מדורת השריפה של בעלה המנוח, ובכך היא מצטרפת אליו בעולם הבא.
ב-2015 רצח ארגון המדינה האסלאמית טייס ירדני שנשבה על ידי שריפתו בחיים כאשר הוא כלוא בכלוב.

בשפה העברית

בעברית משמש הצירוף הועלה על המוקד (או עלה או העלה או העלאה) בהשאלה, ונאמר על מי שנשפט בחומרה ובאכזריות על ידי הציבור או התקשורת, לפעמים תוך גינוי חריף שהביא לידי ענישה בלתי מוצדקת או בלתי סבירה. הרחבת משמעות זו חלה גם במילה הוקיע (והוקעה): בתחילה היה פירושה המתה על ידי תלייה, צליבה: "וַיִּתְּנֵם (דוד את ילדי רצפה) בְּיַד הַגִּבְעֹנִים וַיֹּקִיעֻם בָּהָר לִפְנֵי ה'" (שמואל ב כא ט), ובעברית החדשה נתייחדה לה משמעות של פרסום לגנאי ("קלונו הוקע ברבים"). באנגלית ביטוי מקביל: burn (someone) at the stake.
צאדים

צאדים (ארמנית: Tzadn) היו קהילה נוצרית שמוצאם היה, קרוב לוודאי, ארמני. הם היו חברי הכנסייה האפוסטולית הארמנית שהמירו את השתייכותם לדתה האורתודוקסית הרשמית של איבריה הקווקזית, זרם אשר תמך בצו שהתקבל בועידת כלקדון.
ניתן למצוא תיאור אודותיהם ואודות וחיי הקהילה שלהם ברשומות מהמאה העשירית שנכתבו על ידי ההיסטוריון הארמני, אוחטנס מסבסטיה (935 לערך - 1000).
נקודה מבודדת

בטופולוגיה, נקודה  בקבוצה  נקראת נקודה מבודדת, אם קיימת סביבה של  שאינה מכילה נקודות אחרות של . בפרט, במרחב אוקלידי (או במרחב מטרי),  היא נקודה מבודדת של  אם קיים כדור פתוח סביב  אשר אינו מכיל נקודות של  (פרט ל- עצמה). באופן שקול, נקודה  אינה מבודדת, אם ורק אם  היא נקודת הצטברות בקבוצה.
קבוצה אשר מכילה נקודות מבודדות בלבד נקראת קבוצה בדידה. תת-קבוצה בדידה של מרחב אוקלידי היא סופית או בת מנייה. עם זאת, קבוצה יכולה להיות בת מנייה ולא בדידה, כמו המספרים הרציונליים. מרחב טופולוגי שבו כל נקודה היא נקודה מבודדת נקרא מרחב דיסקרטי
קבוצה סגורה שאין בה נקודות מבודדות נקראת קבוצה מושלמת.
מוריץ ורמן

מוריץ וַרמַן (בהונגרית: Moritz Wahrmann, Wahrmann Mór;‏ 28 בפברואר 1832, בודפשט – 26 בנובמבר 1892, שם) היה פוליטיקאי הונגרי יהודי, הנציג היהודי הראשון בפרלמנט ההונגרי.

קורות חיים

נכדו של ישראל ורמן שהיה הרב המוכר הראשון של פשט. את השכלתו קיבל בגימנסיה פרוטסטנטית ובאוניברסיטת בודפשט. אחרי תום לימודיו החל לעבוד ב- 1847 בחברה המסחרית של אביו. אחרי מות אביו נעשה למנהל החברה.
ורמן היה קשור להתפתחות המסחר והתעשייה בהונגריה, הוא היה מעורב בגיבוש מערכת הכספים ההונגרית ובגידול מערכת ההשכלה והמוסדות הפילנתרופיים של בודפשט ובמיוחד עם קידומה של הקהילה היהודית. מטרתו הייתה להעביר את המסחר לשליטה לאומית הונגרית ולהשיג עצמאות פיננסית וכלכלית מאוסטריה. לשם כך הקים פירמות תעשייתיות ומסחריות גדולות.
ב- 1869 נבחר ורמן לפרלמנט ההונגרי כנציג אזור לאופולדשטט (היום המחוז החמישי של בודפשט). הוא היה היהודי הראשון שנבחר כחבר הנציגות ההונגרית ובמסגרתה קידם במרץ את האינטרסים של הונגריה. הוא נבחר מחדש שש פעמים כשהוא מחזיק במשרתו עד מותו. 
הוא נאם לעיתים רחוקות אבל היה חבר פעיל בוועדות בהן הכשרתו הפיננסית עשתה אותו לאחת הדמויות החשובות ביותר. הוא היה גם נשיא לשכת המסחר והתעשייה של בודפשט ושל חברת לויד.

פעילותו בקהילה היהודית

ורמן היה פעיל באותה מידה גם בעניינים קהילתיים והוא היה אחד התומכים החשובים ביותר בקהילה היהודית. הוא היה חבר בעיתון Magyar Izraelita Egylet ופעל בנאומים ובכתיבה למען אמנציפציה של היהודים. ב- 1868 הוא היה סגן נשיא של הקונגרס היהודי הכללי וממנהיגי האגף הנאולוגי בו ובתפקיד זה עמד בראש משלחת אל המלך. כראש קהילת בודפשט הייתה לו השפעה עמוקה על האדמיניסטרציה של ועל מוסדותיה. הוא פעל גם ליצור אחדות אינטרסים בקרב הגופים הפוליטיים השונים. כמו כן הוא תרם בנדיבות למוסדות מדעיים, חינוכיים ופילנתרופיים.
אחיו, אלכסנדר ורמן (נולד ב-1839 ונפטר בבודפשט ב-1899) תרם רבות, יחד עם מקס וירת לשם העלאת מעמדה הכלכלי של הונגריה. הוא היה ידוע מאוד כפילנתרופ. הוא תרם 200,000 כתרים לאגודות צדקה בעיר הבירה ו- 600,000 כתרים להקמת גימנסיה יהודית.
סמואל גובאט

אתיופיה

מצויד בידיעותיו שפת הגעז יצא בשליחות מיסיונרית לאתיופיה. בין השנים 1830–1835 ערך שני מסעות לאתיופיה. הראשון בין השנים 1830–1832 והשני בין השנים 1835–1836. בסך הכול שהה כשלוש שנים באתיופיה. גובאט נאלץ לעזוב את אתיופיה בגלל מחלות קשות שתקפו אותו בארץ זאת. את שנותיו אלו הנציח בספר המתאר את הקורות אותו בשליחותו שם. לאחר חזרתו מאתיופיה שהה מספר שנים באי מלטה, שם הוא השתתף בהכנת תרגום של התנ"ך לשפה הערבית.

ארץ ישראל

בשנת 1846 מונה גובאט לבישוף הפרוטסטנטי של ירושלים. מינוי זה היה פרי פשרה בין גרמניה לאנגליה בדבר זהותו של הבישוף הפרוטסטנטי של ירושלים. הממשלות של אנגליה וגרמניה אמנם החליטו על הקמת כנסייה פרוטסטנטית משותפת לאנגליקנים וללותרנים בירושלים הייתה מחלוקת בדבר זהותו של מי שיעמוד בראשות כנסייה זאת. הגרמנים היו מעוניינים בבישוף גרמני והאנגלים היו מעוניינים בבישוף אנגלי. כפשרה הוחלט על מינוי של גובאט שמוצאו השווייצרי הפך אותו למועמד מוסכם על שני הצדדים. 
גובאט שמש כבישוף הפרוטסטנטי של ירושלים במשך למעלה משלושים שנה. במשך תקופה זאת הוא פעל לביסוסה של הכנסייה הפרוטסטנטית בארץ ישראל ואף בעבר הירדן, לשם ערך מסעות להפצת האמונה הנוצרית הפרוטסטנטית. 
בשונה מקודמו בתפקיד, הבישוף מיכאל שלמה אלכסנדר, פעילותו המיסיונרית של גובאט התמקדה במאמיני הכנסיות המזרחיות והקתוליות בארץ ישראל. קודמו, הבישוף אלכסנדר, שהיה יהודי מומר התמקד בהפצת הנצרות הפרוטסטנטית בקרב היהודים. גובאט לא התנגד לקבלת יהודים מומרים לכנסייה אך השתדל לקבל רק מומרים 'לשם שמיים' ולא כאלו שפנו לנצרות מסיבות חומריות וכדומה. כחלק מפועלו המיסיונרי, גובאט גם הקים בארץ ישראל בתי ספר רבים שלימדו קרוא וכתוב בקרב תושבי הארץ, נוצרים ואף מוסלמים. בין המוסדות הללו היה בית ספר תיכון לנערים על הר ציון. מוסד זה כונה על שמו - בית הספר גובאט ופעל במשך שנים ארוכות לאחר מותו. בין כתליו למדו יחדיו נוצרים, מוסלמים ואף מעט תלמידים יהודים. 
גובאט נקבר בבית הקברות הצמוד למוסד החינוכי שהקים בהר ציון. בשנת 1884 יצא לאור בבזל ספר הסוקר את תולדות חייו. בספר זה נעשה שימוש ניכר בחומרים אוטוביוגרפים. הספר תורגם גם לשפה האנגלית.