google/wiki40b huggingface dataset:
ארייה דבארי

ארגונים עצמאיים (2006–2016)

לאחר שהיה לדבארי רקע מהתיכון בטאקוונדו ובהיאבקות הוא אומן על ידי אחיו, שון וחברו אריק קאנון. בנוסף התאמן גם עם קן אנדרסון ושלטון בנג'מין. את הקרב ההיאבקות הראשון שלו בזירה ערך ב-26 בספטמבר 2006 באירוע של אקדמיית Midwest Pro Wrestling. לפני הגעתו ל-WWE התאבק בארגונים עצמאיים ברחבי ארצות הברית כמו ROH, GFW ובמיזם Ring Ka King ההודי של ארגון TNA כדי למצוא את הכשרון הבא.

דיוויזיית משקל קל (2016–היום)

ההתנסות הראשונה של דבארי עם ה-WWE הייתה בקרב שלא משודר לטלוויזיה במסגרת תוכנית סמאקדאון בשנת 2013. שנה לאחר מכן השתתף במבחן ניסיון במתחם האימונים של ה-WWE. ב-13 ביוני 2016 דבארי הוכרז כאחד מ-32 המתאבק שיתחרו בטורניר עבור אליפות ה-WWE במשקל קל. דבארי הודח כבר בסיבוב הראשון של התחרות על ידי הו הו לן מהונג קונג. ב-10 באוקטובר 2016 בתוכנית Raw, דבארי ערך את הופעת הבכורה שלו ברוסטר הראשי כחלק מדיוויזיית משקל הקל המתחדשת, בהפסד בהכנעה לאלוף שזכה באותו טורניר, TJ פרקינס. במופע המקדים של האירוע "גיהנום בכלוב" דבארי צוות לטוני ניס ודרו גולאק בהפסדם נגד סדריק אלכסנדר, לינסה דוראדו וסין קארה. במופע המקדים של האירוע סדרת ההישרדות הפסידו אותם שלושה ל-TJ פרקינס, ריץ' סוואן ונועם דר. לאחר מכן הוא פתח במריבה נגד ג'ק גלאגר, שהסתיימה בקרב "אני פורש", קרב שאותו הפסיד. ביולי 2017 דבארי החל ב"מרדף" אל עבר התואר, אך לא הצליח לזכות בו. כשאנזו אמורה הפך לאלוף, דבארי החל לתמוך בכהונה שלו. ב-20 בפברואר הפסיד לבאדי מרפי בסיבוב הראשון של הטורניר להכתרתו של האלוף במשקל קל החדש. ב-17 באפריל דבארי הפסיד בקרב למוסטפא עלי. לאחר תקופה ארוכה של החלמה מפציעה, דבארי חזר ב-28 בנובמבר, כשנראה שהוא בא לעצור את תקיפתו של הידאו איטמי על מתאבק מקומי ולהפוך בעקבות כך למתאבק בעל דמות טובה, דבארי הצטרף לתקיפה על אותו מתאבק. ב-26 במרץ 2019, דבארי הפסיד לסדריק אלכסנדר. ב-16 באפריל, דבארי ניצח בקרב מרובע את אקירה טוזאווה, גראן מטאליק ומייק קנליס. ב-23 באפריל, דבארי ניצח את אוני לורקאן בקרב אשר קבע את זהות המועמד לתואר אליפות ה-WWE במשקל קל. ב-7 במאי, דבארי גבר על נועם דר. באירוע כסף בבנק, שנערך ב-19 במאי, דבארי כשל בניסיונו לזכות באליפות ה-WWE במשקל קל לאחר שהפסיד לטוני ניס. יומיים לאחר מכן, דבארי השתתף בקרב מחומש נגד אקירה טוזאווה, מייק קנליס, בריאן קנדריק ואוני לורקאן, שבסופו טוזאווה ניצח. ב-4 ביוני, דבארי הפסיד בקרב יחידים לאוני לורקאן. שבועיים לאחר מכן, התקיים קרב נוסף בין השניים, אך הוא הסתיים בניצחון של לורקאן כתוצאה מפסילה, לאחר שדבארי תקף את לורקאן בעזרת כיסא. ב-2 ביולי, דבארי, דרו גולאק ומייק קנליס הפסידו בקרב שלושה נגד שלושה לאוני לורקאן, טוני ניס וג'נטלמן ג'ק גלאגר. שבוע לאחר מכן, דבארי הפסיד לאוני לורקאן בקרב רחוב. ב-30 ביולי, דבארי הפסיד ללינסה דוראדו. שבוע לאחר מכן, דבארי התחרה בקרב משושה נגד אקירה טוזאווה, ג'נטלמן ג'ק גלאגר, קאליסטו, אוני לורקאן וטוני ניס אשר קבע את זהות המועמד החדש לאליפות ה-WWE במשקל קל לאירוע סאמרסלאם, שבסופו לורקאן ניצח. ב-20 באוגוסט, דבארי, אנג'ל גרזה, מייק קנליס, טוני ניס וקפטן הקבוצה, דרו גולאק, התחרו נגד קפטן הקבוצה היריבה אוני לורקאן, אקירה טוזאווה, הומברטו קאריו, ג'נטלמן ג'ק גלאגר ואייזיאה "סוורב" סקוט בקרב הדחות חמישה נגד חמישה, שבו קבוצתו של לורקאן ניצחה.

חיים אישיים

דבארי הוא ממוצא איראני ומדבר פרסית באופן שוטף ולעיתים משלב את שפה זו כחלק מהדמות שלו. ארייה הוא אחיו הצעיר של דארה דבארי (הידוע יותר בשמות הבמה שלו: שון דבארי או דבארי) שהתאבק גם הוא בארגון.
מאורו רוסאלס

קריירה

רוסאלס החל את הקריירה בקבוצת ניואל'ס אולד בויס. הוא נודע במהירותו וביכולת טכנית גבוהה וקיבל את הכינוי "ספידי רוסאלס". ב-2004 נרכש רוסאלס על ידי אייאקס אמסטרדם ההולנדית בה שיחק במשך 3 עונות ללא הצלחה יתרה. ב-2007 נרכש רוסאלס על ידי ריבר פלייט תמורת 1.8 מיליון אירו כחלק ממסע רכש שערכה הקבוצה כדי לשוב ולזכות באליפות. למרות מסע הרכש הנוצץ, הקבוצה אכזבה וסיימה באמצע הטבלה.
ב-18 במרץ 2011 לאחר מחלוקות רבות חתם במועדון סיאטל סאונדרס מליגת הMLS. בתחילת 2014 נרכש על ידי מועדון דפורטיבו צ'יבאס ארצות הברית. 
רוסאלס היה בסגל הנבחרת הצעירה של ארגנטינה אשר זכתה במונדיאל הנוער לשנת 2001. רוסאלס היה גם בסגל הנבחרת האולימפית אשר זכתה במדליית הזהב במשחקים האולימיפיים באתונה 2004. לרשותו של רוסאלס 10 הופעות במדי הנבחרת הבוגרת בהן כבש שער אחד.
היפותלמוס

תפקוד ומבנה

תפקידו של ההיפותלמוס הוא לווסת תהליכים מטבוליים מסוימים, ואת פעולת מערכת העצבים האוטונומית. 
הוא מורכב ממספר גרעינים המווסתים תהליכים פיזיולוגיים אשר מעורבים בהתנהגות מוטיבציוניות, כמו אכילה, שתייה, עוררות מינית וויסות חום הגוף. 
ההיפותלמוס מקבל מידע מעובד מהתלמוס אודות גירויים בסביבה, דרך האמיגדלה וקליפת המוח הארובתית-מצחית (Orbitofrontal cortex-OFC) המקושרים אליו.
הוא שולח מידע לתצורה הרשתית, האחראית על מנגנונים הקשורים לעוררות ושינה ומכילה מבנים המעורבים בשליטה מוטורית.

פעילות הורמונלית

ההיפותלמוס שולט במערכת האנדוקרינית וכך שולט בייצור הורמונים. שליטה זו חשובה במיוחד במצבי חירום, שבהם הגוף חייב לבצע מערך מסובך של תהליכים פיזיולוגיים (הידוע כ"תגובת הילחם או ברח"). בשל תפקיד זה מתואר ההיפותלמוס לעיתים כמרכז הדחק שבמוח. 
ההיפותלמוס מחבר את מערכת העצבים למערכת האנדוקרינית על ידי ייצור והפרשה של הורמונים משחררים המועברים באמצעות מערכת הדם הוורידית אל האונה הקדמית של בלוטת יותרת המוח (אדנוהיפופיזה), כדי לאפשר שחרור הורמונים ונוירוטרנסמיטרים בעת הצורך.
בין ההורמונים המשחררים TRH (הורמון שחרור תירוטרופין), GHRH (הורמון שחרור הורמון גדילה), GnRH (הורמון שחרור גונדוטרופין) ו-CRH (הורמון שחרור קורטיקוטרופין). ההיפותלמוס מפריש גם הורמונים מעכבים ובהם ההורמונים סומטוסטטין ודופמין.
ההיפותלמוס מורכב ממרכזים של צבירי עצבים (nuclei) המפרישים הורמונים ונוירוטרנסמיטרים חיוניים. ביניהם מרכז פאראוונטריקולרי (paraventricular nucleus) המפריש את ההורמונים וזופרסין ואוקסיטוצין, המועברים באמצעות שלפוחיות לאורך האקסונים אל האונה האחורית (נוירוהיפופיזה) של בלוטת יותרת המוח, והורמונים נוספים.

הומאוסטזיס ותפקודים חיוניים של הגוף

ההיפותלמוס שומר על ההומאוסטזיס. כלומר, על איזון הסביבה הפנימית של המערכות הפיזיולוגיות בגוף.
ההיפותלמוס מכיל מרכזים השולטים על המשך החיים. הוא מושפע ישירות מהסביבה או דרך המוח. הוא קולט אור, נמצאים בו נוירונים המכילים קולטני אור (פוטורצפטורים) וקולטנים שחשים את לחצי המים בגוף (אוסמורצפטורים). 
באופן מיוחד, שולט ההיפותלמוס בטמפרטורת הגוף, בתפקוד מיני, בתחושת הרעב והצמא, ובמחזורים צירקדיים (יממתיים) כדוגמת עירות ושינה. לדוגמה, כאשר חם לנו מדי, אנו מזיעים, וכאשר קר לנו מדי, אנו רועדים. שני התהליכים נועדו להשיב את חום הגוף לרמתו הנורמלית, והם נשלטים על ידי ההיפותלמוס. 
פעולת הומאוסטזיס חשובה נוספת של ההיפותלמוס היא ויסות מנגנוני הרעב והשובע.
למשל, ההיפותלמוס מעורר את הפרט למצוא מזון ולאכול כאשר מלאי האנרגיה בגוף מצטמצם.
כאשר אורגניזם נמצא במצב דחק, מופר האיזון ומתחילים תהליכים להשבתו. 
להיפתלמוס גם תפקיד חשוב בתחושה של רגשות בתגובה למצבי דחק. גירוי חשמלי קל של אזורים בהיפותלמוס עשוי לגרום לתחושות עונג, וגירוי של אזורים אחרים בו עשוי לגרום לתחושות לא נעימות.

היסטולוגיה של ההיפותלמוס

ההיפותלמוס מורכב מתאי עצבים לא טיפוסיים. לתאי העצב ציטופלסמה רחבה עם גרנולות הפרשה, גרעינים קטנים, כאשר לעיתים ניתן להבחין בתאי גנגליון. בצביעה אימונוהיסטוכימית ניתן להבדיל בין האזורים השונים בהיפותלמוס (באמצעות נוגדנים ספציפיים לכל הורמון).
במיקרוסקופ אלקטרוני ניתן לראות את גרנולות ההפרשה ובהתאם לצורה ולגודל ניתן לציין לאיזה הורמון הן מתאימות.
סודום

סודום (Sodom, סדום) היא להקת ת'ראש מטאל גרמנית שהוקמה בראשית שנות השמונים על ידי טום אנג'לריפר בגלזנקירכן.
תחילה היה סגנונה של הלהקה בלאק מטאל מהגל הראשון, עם השפעות של להקות כגון "ונום" ו"באת'ורי". השירים עסקו בנושאים כמו מאגיה שחורה ומוות, בעיקר בשני האלבומים הראשונים של הלהקה, "In the Sign of Evil" ו-"Obsessed by Cruelty".
באלבומים הבאים, "Agent Orange" ו-"Persecution Mania", הוכנסו גם מוטיבים של מחאה פוליטית ואנטי מלחמתית. הלהקה גם עברה בתקופה זו לסאונד של ת'ראש מטאל.
סודום נחשבת לאחת מלהקות הת'ראש מטאל המשפיעות ביותר, לצד להקות ת'ראש גרמני כגון Kreator, ‏Destruction, ‏Tankard.
MedlinePlus

MedlinePlus (מד ליין פלוס) הוא שירות מידע מקוון שנכתב ומופעל בידי הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית.
המידע באתר מסופק באנגלית ובספרדית והוא מבוסס על מידע מהספרייה הלאומית לרפואה (NLM), מהמכונים הלאומיים לבריאות (NIH), סוכנויות ממשלתיות אחרות בארצות הברית וארגוני בריאות נוספים.
המידע באתר מוצע בחינם, קיים אתר מותאם לתצוגה במכשירים ניידים. בשנת 2015 השתמשו במידע שבאתר כ-400 מיליון בני אדם מכל רחבי העולם.
סם ג'ונס

נעורים ומכללות

ג'ונס נולד בעיר וילמינגטון שבקרוליינה הצפונית, וגדל בלאורינבורג הסמוכה. בשנת 1951 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בדרהאם, ולאחר 3 שנים התגייס לצבא ארצות הברית בו שירת במשך כשנתיים. לאחר שחרורו בשנת 1956 נבחר בדראפט ה-NBA על ידי מיניאפוליס לייקרס (בבחירה ה-30), אך הוא בחר לחזור לאוניברסיטה על מנת לסיים את לימודי התואר. בארבע שנותיו בדרהאם שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה תחת המאמן ג'ון מקלנדון, חבר היכל התהילה של הכדורסל.

קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 1957 נבחר ג'ונס בשנית, הפעם בבחירה השמינית על ידי בוסטון סלטיקס. מאמן הסלטיקס באותה תקופה, רד אאורבך, סיפר כי בחר בג'ונס על סמך עצה שקיבל משחקנו לשעבר בונס מקיני, על אף שמעולם לא צפה בו משחק קודם לכן. בעונתו הראשונה ב-NBA מיעט ג'ונס לקבל דקות משחק, אך החל מעונתו השנייה ועד סיום הקריירה היה חלק אינטגרלי מהקבוצה שזכתה ב-8 אליפויות רצופות (1959–1966) וב-10 אליפויות בטווח של 11 עונות. חברו לקבוצה ביל ראסל, אשר זכה ב-11 אליפויות, הוא השחקן היחיד בתולדות הליגה שזכה במספר אליפויות רב יותר מאשר ג'ונס. ב-3 מסדרות הגמר בהן ניצחה בוסטון הוביל ג'ונס את קלעי האלופה, כך שלא מן הנמנע שהיה מועמד לפרס ה-MVP של סדרת הגמר לו הפרס היה מוענק בתקופה זו. כמו כן הוביל ג'ונס את קלעי הקבוצה ב-3 עונות שונות (1963, 1965 ו-1966), השתתף 5 פעמים במשחק האולסטאר ונבחר 3 פעמים לחמישייה השנייה של העונה.
בעת פרישתו דורג במקום ה-12 בטבלת הקלעים המובילים בעונה הסדירה, עם 15,411 נקודות, ובמקום השלישי בטבלת קלעי הפלייאוף, עם 2,909 נקודות. בשנת 1969 הפרישו הסלטיקס את גופייתו עם המספר 24, כהוקרה על תרומתו למועדון. בשנת 1984 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל, ובחגיגות היובל ל-NBA בשנת 1996 נבחר לאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.

קריירת אימון

מיד עם פרישתו ממשחק החל לשמש כמאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מחוז קולומביה, ובשנת 1973 עבר לאמן באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בדרהאם, בה למד בעבר כסטודנט. בעונת 1974/1975 שימש כעוזר מאמן בקבוצת ה-NBA החדשה ניו אורלינס ג'אז, תחת המאמנים הראשיים סקוטי רוברטסון ובוטץ' ואן ברדה קולף.
דיסנילנד פריז

בניית הפארק

בניית הפארק החלה בשנת 1988, והסתיימה בשנת 1992. הפארק נפתח רשמית בשם "יורודיסני" אולם מספר המבקרים היה נמוך ביותר. הפארק עורר התנגדות רבה בצרפת. הצרפתים ראו בפארק פלישה של התרבות האמריקאית ופגיעה אנושה בתרבות הצרפתית.
ב-1 באוקטובר 1994 שינה הפארק את שמו ל"דיסנילנד פריז", נפתח בקרבתו פארק נוסף - פארק אולפני וולט דיסני, הפך לחלק מאתר הנופש דיסנילנד פריז.
עם פתיחת הפארק הנוסף ועליית מספר המבקרים הפך הפארק המפסיד בשנת 2002 לסיפור של הצלחה, אולם טרם כיסה את חובותיו משנים קודמות.

תחבורה

ניתן להגיע אל הפארק באמצעות רכבות קו A (שלוחה A4) של ה-RER מפריז.
ז'אן-אנרי פאבר

חייו

פאבר נולד בסן לאון שבאביירון, צרפת. עקב מצבה הכלכלי הירוד של משפחתו, למד פאבר בעיקר כאוטודידקט. כבר בהגיעו לגיל 19, השיג תעודת הוראה, והחל ללמד בקולג' קַארְפַּנְטְרָה (Carpentras), שבאז'אקסיו, קורסיקה. בשנת 1852, לימד ב"ליסה" (בית ספר תיכון בלשון המודרנית) שבאביניון. בנוסף להיותו מורה נודע, עסק פאבר ברפואה ובוטניקה, אך את פרסומו המתמשך חב פאבר, כנראה, לגילוייו בתחום האנטומולוגיה (מדע החרקים). כיום הוא נחשב בעיני רבים כאבי האנטומולוגיה המודרנית. בניגוד להשגותיהם של מדענים רבים אחרים, גילוייו של פאבר נכתבו בצורה נעימה, ותיארו את חיי החרקים בדרך ביוגרפית. פאבר העדיף את סגנון כתיבה זה על פני הסגנון המדעי והקר, הנפוץ בספרות המדעית. בעשותו כן הוא שילב, כפי שהוא כינה זאת, את "תשוקתי לאמת מדעית", יחד עם הבחנות חדות וסגנון כתיבה מעניין ומסקרן. כדבריו של פאבר: "ישנם כאלו שהתנגדו לסגנוני, שחסר את הרצינות, או ליתר דיוק את היובש, של בתי הספר. הם חוששים שעמוד שניתן לקרוא אותו מבלי להתעייף, עלול לא להכיל את האמת. לפי דבריהם, הדרך היחידה לכתוב חיבור מעמיק על משהו, היא לכתוב עליו באופן מעורפל".
פאבר כתב סדרת טקסטים על הנושא בחייו. אוספם, בעשרה כרכים, נודע כ-"Souvenirs Entomologiques" ("זכרונות אנטומולוגיים"). השפעתו של פאבר מורגשת בחיבורים המאוחרים של עמיתו, חוקר הטבע צ'ארלס דרווין, אשר כינה את פאבר בשם "מתבונן שאין שני לו". פאבר, בכל אופן, לא הסכים עם דרווין בקשר לתיאורית האבולוציה.
בשנת 1869 הוענק לפאבר אות לגיון הכבוד על ידי הקיסר נפוליאון השלישי.
כיום, ביתו ומשרדו האחרון של הנרי פאבר, אַרמָא דֶה סֵרִינְיָאן (Harmas de Sérignan) הממוקם בפרובנס, הוא מוזיאון המוקדש לעבודתיו וחייו.
במקום לידתו, סן ליאון, ניצב כיום ה"מיקרופוליס" – אתר תיירותי שמטרתו להכיר לציבור את מדע האנטומולוגיה. קיים שם גם מוזיאון על חייו של פאבר.
עמים טורקיים

דת

דתם של העמים הטורקיים היא בעיקר אסלאם סוני, מלבד האזרים, שהם ברובם מוסלמים שיעים. בעוד שהעמים הטורקיים התפשטו בערבה האירו-אסייתית מערבה והקימו מדינות, הם באו במגע עם עמים מוסלמיים והתאסלמו. מקובל להניח שההתאסלמות החלה בכיבוש המוסלמי של טראנסאוקסאניה החל מהמאה ה-7 עד למאה ה-8. כיבוש זה היה חלק ממסעות הכיבוש המוסלמיים, שמטרתם הייתה הפצת האסלאם תחת שלטון מוסלמי. בתקופת השפל של הח'ליפות העבאסית, בעיקר מימי הח'ליפה אל-מעתצם באללה (833–842) ואילך, החלו הטורקים להשתלב באימפריה המוסלמית, בתחילה כעבדים (ממלוכּים) ומאוחר יותר בחדירת שבטים שלמים כגון הסלג'וקים. הטורקים תפסו עמדות בכירות בצבא עד שהח'ליפה כבר היה תלוי בהם, וכך נעשו הח'ליפים למושלים נומינליים, כאשר למעשה שלטו ראשי הצבא הטורקיים. סלג'וק היה מבין מנהיגי השבטים הראשונים שקיבלו עליהם את האסלאם כאשר התאסלם בשנת 985 לספירה יחד עם הקראח'אנים שהתאסלמו ככמה עשורים קודם לכן. כששבטים אלו הקימו ממלכות הייתה האסלאם לדת הממלכה. בשנות ה-50 של המאה העשירית המיר אחד מבני השושלת הקרא-ח'אנית המערבית את דתו לאסלאם. בשנת 960 חלה המרה המונית של טורקים לאסלאם, "200,000 אוהלים של טורקים", לפי דיווחו של אבן אל-את'יר (הנזכר גם אצל ההיסטוריון הפרסי, אבן מסכוויה). הראיות הנסיבתיות מעידות על-כך שהיו אלו טורקים מהח'קאנאת המזרחי.
טרוויס ווטסון

קריירה

ווטסון שנולד וגדל בסן אנטוניו, טקסס, החל לשחק מילדותו כדורסל בקבוצת הכדורסל של בית ספרו התיכון, אקדמית הוק היל. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, ווטסון החל לשחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מערב וירג'יניה במשך שלוש עונות. 
לאחר מכן, ווטסון בחר שלא להירשם לדראפט ה-NBA והחל את הקריירה המקצועית שלו באירופה. במועדון הכדורסל היווני, פאניוניוס אתונה. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה היווה גורם משמעותי בעלייתה של הקבוצה למשחקי ההצלבה של הליגה היוונית. בסיום העונה סיים עם ממוצעים של 13.6 נקודות שהעניקו לו את סגן מלך הסלים בליגה היוונית, בנוסף, ל-12.2 כדורים חוזרים. בעונתו השנייה בקבוצה סיים עם ממוצעים של כ-13 נקודות ו-10 כדורים חוזרים, ללא הישג קבוצתי משמעותי.
לאחר סיום עונת 2004/2005 חתם ווטסון במדיה של אלופת איטליה ומחזיקת הגביע האיטלקי, פורטיטודו בולוניה לעונה אחת. כבר לאחר משחקים בודדים, ווטסון נהפך לשחקן היעיל ביותר אצל אלופת איטליה, ורשם ממוצעים גבוהים: 9.7 נקודות וכ-7.5 כדורים חוזרים בכל המסגרות. בעקבות יכולת זאת, קבוצתו העפילה לשלב ה"טופ 16" של היורוליג.
ווטסון עזב את הקבוצה לאחר עונה אחת, וחתם אצל ארמאני ג'ינס מילאנו. בעונתו הראשונה בקבוצה רשם ממוצעים של 7.5 נקודות וכ-5 כדורים חוזרים ועזר לקבוצתו להעפיל לחצי גמר משחקי ההצלבה בליגה האיטלקית. בעונתו השנייה בקבוצה רשם ממוצעים של 7.8 נקודות ו-5.4 כדורים חוזרים והעפיל שוב עם קבוצתו לחצי גמר משחקי ההצלבה של הליגה האיטלקית.
בעונת 2008/2009 עבר ווטסון לשורותיה של קבוצת הכדורסל הישראלית הפועל ירושלים, עימה הגיע למקום הרביעי בליגה. ממוצעיו בירושלים היו 10.7 נקודות ו-8.7 כדורים חוזרים. ווטסון עזב את הקבוצה בסיום העונה וחתם במדי הקבוצה הליטאית, ז'לגיריס קובנה.
תל ציון

תל ציון היא שכונת הרחבה חרדית של ההתנחלות כוכב יעקב (המשויכת למועצה אזורית מטה בנימין), ושוכנת ממערב לה בגובה של כ-800-760 מטר מעל פני הים. השכונה שוכנת באזור הררי, ובסמוך לה קיימים נחלי האכזב, ואדי א-נטוף, ואדי אל עין, וואדי שיבן. שם השכונה – תל ציון – אינו רשמי, והוא נקבע על ידי החברה שיזמה את בניית השכונה. לכשתאוכלס השכונה ברמה שתצדיק הקמת מועצה מקומית, יינתן שמה הקבוע.

אוכלוסייה

השכונה היא חרדית ומספר תושביה הוא כ-6,000 נפש. זוגות צעירים מהווים כ-75 אחוז מאוכלוסיית השכונה. שיעור העולים מחו"ל בשכונה הוא כ-5 אחוז. השכונה מונה כ-800 משפחות, ועד אמצע שנת 2018 היא תמנה כ-1250 משפחות.

תכנון והקמה

תל ציון הוקמה במאי 2000 ואז הוקמו בה כ-800 יחידות דיור. בשנת 2014 החלה על ידי חברת בתי אמנה בניית 108 יחידות דיור נוספות המיועדות לציבור החרדי, אשר נמצאות בשלבי אכלוס, ומספר היחידות הדיור הכולל של מיזם זה, הוא כ-400 יחידות דיור, אשר בסיומם עתידה השכונה למנות כ-9000 נפש. על פי תוכנית המתאר של היישוב ניתן להגיע עד בניה של כ-7000 יחידות דיור. מפאת סגנון בנייתה העירוני מספר תושביה עולה על מספר תושבי שאר היישוב כוכב יעקב.
נושא הקמת השכונה נבחן במסגרת דו"ח שנתי 51ב של משרד מבקר המדינה, שכלל ביקורת על הליכי הקצאת הקרקע בעת הקמת השכונה, הליכי הסבת הקרקע מהעמותה שלה הוקצתה הקרקע לחברה שבשליטת יו"ר העמותה, פגמים בהליכי העברת התקציבים לפיתוח השכונה על ידי המינהל לבנייה כפרית של משרד הבינוי והשיכון, ועוד. כמו כן, העיר מבקר המדינה: "כשמדובר בהקמת שכונה לאוכלוסייה בעלת צביון ייחודי בהיקף עתידי של כ-5,000 דירות, בשעה שהתכנון המקורי לכוכב יעקב היה לבניית כ-1,000 דירות, מן הראוי היה להביא עניין זה להחלטת הממשלה, ולו כדי לברר אם נדרש אישורה". 
מאז הקמת השכונה הועלו בקשות להפרדת השכונה מתחום היישוב כוכב יעקב והכרזה על השכונה כיישוב במועצה אזורית מטה בנימין, אך, בהיעדר החלטת ממשלה להקמת היישוב כיישוב עצמאי, בקשות אלה לא אושרו. עם זאת, השכונה הוכרה על ידי משרד הפנים כ"אזור בחירה" עצמאי, דבר המעניק לתושבי השכונה ייצוג נפרד במליאה של המועצה האזורית.

תחבורה

ביישוב פועלת חברת אגד תעבורה, השולחת אוטובוסים בקו תל ציון-ירושלים ולהפך, בממוצע כל כ-16 דקות בין השעות 05:00 - 00:00. בנוסף אוטובוסים נוספים אל ירושלים וממנה, זמינים ממסעף תחנת הדלק "מעבר מכמש" שבתחתית 
היישוב. במקום פועלת חברת רכבים שיתופיים.

כבישים

הכניסה ליישוב מתבצעת באמצעות כביש אורך היוצא מכביש 60 ומקביל לו. הנקודה הצפונית הקרובה בכביש היא היישוב פסגות, והנקודה הדרומית הקרובה היא מעבר מכמש.  קיימות תוכניות עתידיות להקלת עומסי התנועה בכביש חיזמה - אדם, המהווה את ציר התנועה המרכזי של תושבי השכונה אל ירושלים. בשנת 2017 החלו עבודות הגמר לפתיחת כביש הטבעת המזרחי מצפון לדרום, והדבר יאפשר כניסה נוספת לירושלים מאזור בנימין. העבודות אמורות להסתיים באמצע שנת 2018. תוכנית נוספת הנשקלת פתיחת מעבר מכביש 60 דרך כביש 45 אל כביש 443.
סרגיי צ'רניק

קריירת מועדונים

צ'רניק התחיל את הקריירה שלו בניימן הורדנה ובעונת 2011 הפך לשוער הראשון של הקבוצה הבוגרת כאשר הוא בן 23. בפברואר 2013 היה קרוב לסיכום בפ.צ. רוסטוב מליגת העל הרוסית, אך בסופו של דבר נשאר בהורדנה.
ב-1 בינואר 2014 חתם בבאטה בוריסוב. ב-22 ביוני 2015 צ'רניק קבע דקות ללא ספיגת שער במשחק במסגרת ליגת העל הבלארוסית כאשר עשה זאת 1073 דקות.
ביוני 2016 חתם לשלוש שנים בנאנסי מליגת העל הצרפתית.
ביולי 2019 חזר למולדתו וחתם באלופת בלארוס, באטה בוריסוב.

קריירה בינלאומית

במאי 2011 צ'רניק זומן לראשונה לסגל נבחרת בלארוס, אך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך כשנתיים וחצי לאחר מכן ב-15 בנובמבר 2013 נגד אלבניה.
אירווין מקדואל

ילדותו ותחילת הקריירה

מקדואל נולד בקולומבוס, אוהיו, בנו של אברהם אירווין מקדואל ואלזה סלדון מקדואל. הוא היה דודן-חורג לג'ון ביופורד ואחיו ג'ון אדאיר מקדואל, ששירת כקולונל בצבא האיחוד. תחילה למד מקדואל בקולז' דה טרואה שבצרפת לפני שסיים את האקדמיה הצבאית הלאומית של ארצות הברית ב-1838, כאשר אחד מחבריו לכיתה היה פ.ג.ט. בורגארד, יריבו העתידי בקרב בול ראן הראשון. מקדואל הוסמך לדרגת לוטננט משנה והוצב ביחידת הארטילריה הראשונה של ארצות הברית. מקדואל שירת כמדריך טקטי בוסט פוינט, לפני שהפך לעוזרו האישי של הגנרל ג'ון וול במהלך מלחמת ארצות הברית-מקסיקו. הוא זכה בדרגת כבוד של קפטן בקרב בואנה ויסטה ושימש כשליש במחלקת הגנרלים לאחר המלחמה. במהלך שירותו בתפקיד זה הוא קודם לדרגת מייג'ור ב-31 במאי 1856.

מלחמת האזרחים

מקדואל קודם לדרגת בריגדיר גנרל ב-14 במאי 1861, והוענק לו הפיקוד על ארמיית צפון-מזרח וירג'יניה, אף על פי שלא פיקד מעולם על חיילים בשדה הקרב. הקידום נעשה בחלקו עקב השפעתו של מורו הרוחני, מזכיר האוצר סלמון צ'אס. למרות שמקדואל ידע כי חייליו חסרי ניסיון ואינם מוכנים, לחצים מצד פוליטיקאים בוושינגטון אילצו אותו לשגר בטרם עת התקפה על כוחות צבא הקונפדרציה בצפון וירג'יניה. האסטרטגיה שלו במהלך קרב בול ראן הראשון הייתה בעלת דמיון אך שאפתנית מידי, וחייליו היו חסרי ניסיון מספיק כדי לבצעה באופן יעיל. הקרב הסתיים במנוסה משפילה.
לאחר התבוסה בקרב בול ראן, הוצב מייג'ור גנרל ג'ורג' מקללן בתפקיד מפקד ארמיית צבא האיחוד החדשה שהגנה על וושינגטון הבירה, ארמיית הפוטומק. מקדואל פיקד על דיוויזיה בצבא החדש, אך מקללן הבחין במהרה ביכולותיו והעניק למקדואל את הפיקוד על הקורפוס ה-1 עם בוא האביב. קורפוס זה נשאר מאחור כדי להגן על הבירה, ובסופו של דבר היה אמור לנוע לעזרת מקללן בעוד זה לחם במערכת חצי האי; מכל מקום, חששות הפוליטיקאים כי מערכת העמק של גנרל תומאס ג'קסון תתקוף בסופו של דבר את וושינגטון השאירו לבסוף את 40,000 חייליו של מקדואל מאחור.
בסופו של דבר, שלושת הפיקודים העצמאיים של מקדואל, ג'ון פרימונט, ונתנאל בנקס שולבו לתוך ארמיית וירג'יניה בפיקודו של מייג'ור גנרל ג'ון פופ ומקדואל התמנה למפקד הקורפוס ה-3 שלה. בעקבות פעולותיו בקרב סידר מאונטיין הוא קודם לבסוף לדרגת מייג'ור גנרל של כבוד בצבא הסדיר, אך הואשם בתוצאות הרות האסון של קרב בול ראן השני. הוא חמק מאשמה על ידי מתן עדות כנגד מייג'ור גנרל פיטז פורטר אותו העמיד פופ למשפט צבאי על סירוב פקודה בקרב זה. למרות שרשמית חמק מקדואל מעונש הוא בילה את השנתיים הבאות הרחק מתפקידי מפתח בפיקוד צבא ארצות הברית.

תפקידים מאוחרים וקריירה לאחר המלחמה

ביולי 1864, התמנה מקדואל כראש הפיקוד המרחבי של הפאסיפיק. מאוחר יותר מונה לראש הפיקוד המרחבי של קליפורניה, הפיקוד המרחבי הצבאי הרביעי (הממשל הצבאי של ארקנסו ולואיזיאנה בתקופת השיקום), והפיקוד המרחבי של המערב. הוא קודם רשמית לדרגת מייג'ור גנרל בשנת 1872. בשנת 1879, כאשר ועדת ביקורת שמונתה בידי הנשיא רתרפורד הייז הגישה את מסקנותיה הממליצות על חנינה לפיטז פורטר, היא ייחסה חלק ניכר מההפסד בקרב בול ראן השני למקדואל. במסקנות שהגישה הוא תואר כהססן הממעיט בדבריו וכחסר יכולת, שנכשל שוב ושוב במתן תשובה לבקשותיו של פורטר למידע, נכשל בהעברת מידע מודיעיני לפופ בנוגע למיקום עמדותיו של לונגסטריט והזניח את הפיקוד על האגף השמאלי של צבא האיחוד כפי שהייתה חובתו תחת סעיף המלחמה.
מקדואל פרש מהצבא בשנת 1882 ושימש כנציב הפארקים של סן פרנסיסקו, קליפורניה עד למותו בשנת ב-1885. הוא נטמן בבית הקברות הלאומי של סן פרנסיסקו בפרסידו, סן פרנסיסקו.
ז'אן אלסנה

קריירת מועדונים

אלסנה התחיל את הקריירה שלו במועדון המקומי אייגל נור. כבר מגיל צעיר סומן כהבטחה גדולה והוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת טרם מלאו לו 18.
בינואר 2009 חתם בליישואש מליגת העל הפורטוגזית. לאחר שמעמדו בליישואש התערער בספטמבר 2011 הושאל לריו אבה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך מגד ספורטינג ליסבון, במשחק זה הורחק לאחר שקיבל כרטיס צהוב שני.
בתום העונה שוחרר מליישואש וב-22 ביוני 2012 חתם בפטרולול פלוישט מליגת העל הרומנית. אחרי שלוש שנים במועדון חתם בסטיאווה בוקרשט. בינואר 2016 הושאל לוולונטאר על מנת לצבור דקות משחק.
ב-18 באוגוסט 2016 חתם בפיירנסה מליגת העל הפורטוגזית.
את עונת 2018/2019 התחיל כשחקן חופשי, וב-28 בינואר 2019 אלנסה חתם בונטספילס מליגת העל הלטבית.

קריירה בינלאומית

ב-17 בספטמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת האיטי בניצחון 1-2 נגד הרפובליקה הדומיניקנית. ב-30 במאי 2007 אלסנה הבקיע את שערי הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד סנט קיטס ונוויס.
נריוס ואלסקיס

קריירה

ואלסקיס גדל במחלקת הנוער של פולוניה וילנה, ובגיל 18 הצטרף לז'לגיריס וילנה, במדיה שיחק עונה אחת. בשנת 2006 עבר לקבוצת קאונו ז'גריאי, ובינואר 2007 חתם בשילוטה. בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה בליטא, וואלסקיס חתם בקבוצת FBK קובנה, עמה זכה באליפות ליטא. בעונת 2009 חתם בסמורגון מהליגה השנייה בבלארוס, ובעונת 2010 חזר לקובנה. בעונה שלאחר מכן שיחק ואלסקיס בליפאייס מטאלורגס מליגת העל הלטבית, ובעונת 2012 שיחק במינסק מליגת העל הבלארוסית.
לאחר שחזר לליטא שיחק ואלסקיס בקבוצת סודובה, ובעונת 2013 היה מלך שערי הליגה הליטאית ונבחרת לכדורגלן העונה בליטא. בינואר 2014 חתם ואלסקיס בקבוצת CSU קראיובה מהליגה השנייה ברומניה. אחרי שנה חתם בויגרי סוולקי מהליגה השנייה בפולין. בקיץ 2015 חזר לליטא וחתם בקבוצת טרקאי, במדיה שיחק שנה וחצי.
ב-16 בינואר 2017 הגיע ואלסקיס לישראל וחתם בקבוצת בני יהודה תל אביב. כעבור שישה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כאשר נכנס כמחליף בניצחון 2–0 על מ.ס. אשדוד. במשחקו השני בקבוצה פתח בהרכב וכבש צמד שערים בניצחון 4–0 על הפועל אשקלון במסגרת שמינית גמר גביע המדינה. ב-4 בפברואר 2017 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, במשחק מול בית"ר ירושלים שהסתיים בתיקו 1–1, ועד תום העונה כבש ארבעה שערים ב-14 הופעות ליגה וזכה עם הקבוצה בגביע לאחר ששיחק 120 דקות במשחק הגמר מול מכבי תל אביב. בעונת 2017/2018 כבש שבעה שערים ב-35 הופעות ליגה, ובסופה עזב את המועדון וב-6 ביוני 2018 חתם בראטצ'אבורי מירט פול התאילנדית, במדיה כבש תשעה שערים ב-15 הופעות.
ב-1 בינואר 2019 חזר ואלסקיס לישראל וחתם בהפועל תל אביב עד לסיום העונה. ב-17 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כאשר נכנס כמחליף בהפסד 1–2 להפועל חדרה בשמינית גמר גביע המדינה. את שערו היחיד במדי הפועל תל אביב כבש ואלסקיס ב-16 במרץ 2019, בניצחון 5–1 על מ.ס. אשדוד, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. ב-6 ביולי 2019 חתם בצ'נאיין ההודית.

נבחרת ליטא

ב-11 באוקטובר 2013 ערך ואלסקיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, בניצחון 2–0 על לטביה. ב-29 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2–0 על אסטוניה במסגרת הגביע הבלטי.
לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס

שירות בחיל האוויר הישראלי

חיל האוויר הישראלי הזמין שישה מטוסים מהדגם הארוך, C-130J-30‏,שמו של הדגם הישראלי הוא IC-130J-30 ושמו העברי "שמשון" (על שם שמשון הגיבור). ב־26 ביוני 2013 לוקהיד מרטין מסרה למדינת ישראל את מטוס ה"שמשון" הראשון, המטוס המשיך בהתאמת מערכות ישראליות ובבדיקות טיסה והגיע לישראל ב־9 באפריל 2014, לטייסת 103 בבסיס נבטים. המטוס השני נחת בישראל באוגוסט 2014, השלישי נחת באוגוסט 2015, הרביעי נחת באוקטובר 2016 והשביעי נחת בדצמבר 2018.