הבחירות לכנסת העשרים ואחת

היערכות המדינה

מערכת הבחירות מנוהלת על ידי ועדת הבחירות המרכזית, המורכבת מנציגי הסיעות היוצאות של הכנסת העשרים בהתאם לגודלן היחסי, ובראשה עומד שופט בית המשפט העליון חנן מלצר. תקציב הוועדה לכנסת העשרים ואחת, לשנת הכספים 2019, הוא ₪283,000,000.
המועד האחרון להגשת בקשה לרישום מפלגה חל ב-7 בינואר 2019, 91 ימים לפני מועד הבחירות שנקבע, ורשימות המתמודדים הוגשו לוועדת הבחירות המרכזית ב-20 וב-21 בפברואר. פנקס הבוחרים פורסם ב-15 בפברואר, והוא נכנס לתוקף שלושה ימים לאחר מכן.

תעמולת בחירות אנונימית

ב-27 בפברואר אסרה ועדת הבחירות על פרסום תעמולה אנונימי ברשת. השופט מלצר קבע כי "כל פרסום אנונימי ברשת מקשה על גורמי הביטחון להדוף חששות מהתערבות זרה בבחירות". האיסור נכנס לתוקף ב-1 במרץ.

יש עתיד

בראשות מפלגת יש עתיד עומד חבר הכנסת יאיר לפיד, שגם קבע את הרכב נציגיה ברשימת כחול לבן לכנסת.
לפני הבחירות פרש מהמפלגה חבר הכנסת חיים ילין, ראש מועצת אשכול לשעבר, לאחר שנאמר לו שישובץ בסוף העשירייה השנייה של רשימת יש עתיד, מקום לא ריאלי. לאחר מכן שובץ ילין במקום העשירי ברשימת מפלגת העבודה.

חוסן לישראל–תל"ם

מפלגת חוסן לישראל בראשות הרמטכ"ל לשעבר בני גנץ. חתמה על הסכם ריצה משותפת עם תל"ם בהנהגתו של שר הביטחון לשעבר משה יעלון. באותו ערב התקיים נאום של יו"ר המפלגה בני גנץ לראשונה מאז ההכרזה על הקדמת הבחירות באירוע בגני התערוכה.

אגודת ישראל

ב-31 בינואר 2019 התכנס מרכז אגודת ישראל במלון גלי צאנז בקריית צאנז נתניה והוחלט כי המועמדים מטעמם יהיו ח"כ יעקב ליצמן, מטעם הסיעה המרכזית – גור, ח"כ מאיר פרוש, מטעם סיעת שלומי אמונים, יעקב טסלר, מטעם חסידות ויז'ניץ (במקום ח"כ מנחם מוזס) וח"כ ישראל אייכלר, מטעם חסידות בעלז. באותה ישיבה הוחלט לשנות סעיף בתקנון המפלגה שאוסר על נשים להצטרף כחברות במפלגה בעקבות פסיקת בג"ץ שלושה שבועות לפני כן.

דגל התורה

ב־17 בפברואר 2019 התכנסה מועצת גדולי התורה של דגל התורה הליטאית בבית הרב חיים קניבסקי בבני ברק, וקבעה את סדר הרשימה של המועמדים מטעמה.

חד"ש – החזית הדמוקרטית לשלום ולשוויון

ב-1 בפברואר 2019 התכנסה מועצת מפלגת חד"ש בעיר שפרעם לבחירת מועמדי המפלגה לכנסת ולבחירת העומד בראש הרשימה לכנסת כחלק מהרשימה המשותפת. חבר הכנסת איימן עודה נבחר פה אחד לעמוד שוב בראש הרשימה לאחר שהמועמדים האחרים ג'עפר פרח ושוקרי עואודה פרשו מהמירוץ.
ב־6 במרץ קיבלה ועדת הבחירות המרכזית את בקשות הפסילה של נציג חד"ש עופר כסיף, והעבירה את ההחלטה בנושא לאישור בית המשפט העליון. בפסק דין שניתן ב-17 במרץ לא אושרה הפסילה על ידי בית המשפט העליון.

תע"ל – תנועה ערבית להתחדשות

ב-8 בינואר 2019 הגיש חבר הכנסת אחמד טיבי בקשה להתפלגות של מפלגת תע"ל מסיעת הרשימה המשותפת. ב-15 בפברואר 2019 נבחרו מתמודדי המפלגה לכנסת כאשר מועמדותו של טיבי כיו"ר המפלגה אושרה לאחר שאיש לא התמודד מולו.

בל"ד – ברית לאומית דמוקרטית

ב-29 בדצמבר 2018 הודיע יו"ר מפלגת בל"ד חבר הכנסת ג'מאל זחאלקה שלא יתמודד בבחירות לכנסת העשרים ואחת אך יישאר יו"ר מפלגתו. ב-5 בינואר 2019, חנין זועבי ממפלגת בל"ד הודיעה גם היא כי לא תתמודד בבחירות. ב-2 בפברואר נבחר מזכ"ל המפלגה מטאנס שחאדה לעמוד בראש רשימת המפלגה והוצב במקום השני ברשימה המשותפת עם רע"ם.

רע"ם – הרשימה הערבית המאוחדת

הפלג הדרומי של התנועה האסלאמית הרכיב את רשימת רע"ם לכנסת ה-21, בה שובצו מנסור עבאס, עבד אל-חכים חאג' יחיא, טלב אבו עראר, סעיד אלחרומי ותמאם חטיב.

הבית היהודי

ב-29 בדצמבר 2018 הודיעו יושב ראש המפלגה ושר החינוך בנט, שרת המשפטים איילת שקד וחברת הכנסת שולי מועלם-רפאלי על פרישה מהבית היהודי וריצה במפלגה חדשה בשם הימין החדש. בעקבות פרישת בנט נותרה המפלגה ללא יו"ר. ב-17 בינואר 2019 הודיע חבר הכנסת ניסן סלומינסקי על פרישה מהחיים הפוליטיים (אם כי, הוצב בסוף ברשימה לכנסת אך במקום 59 האחרון והסמלי).
ב-3 בפברואר בחרה המועצה הציבורית ברב רפי פרץ ליו"ר המפלגה ובאותו היום גם התקיימו הפריימריז. ב-13 בפברואר הודיעה הוועדה המסדרת על שריון המקום השלישי השמור לאישה לעיתונאית יפעת ארליך, אך ב-21 בפברואר היא פרשה מהרשימה, לטענתה בגלל הריצה המשותפת עם עוצמה יהודית, והוחלפה במועמדת עידית סילמן. בעקבות ההסכם שנחתם עם הליכוד, סגן שר הביטחון (מטעם הבית היהודי) ח"כ אלי בן דהן שוריין במקום 28 ברשימת הליכוד מטעם מפלגת אח"י. על־פי ההסכם, לאחר הבחירות בן דהן יפרוש מסיעת הליכוד ויחבור לסיעת הבית היהודי.

האיחוד הלאומי־תקומה

ב-14 בינואר 2019 התקיימו בחירות מקדימות במרכז מפלגת האיחוד הלאומי - תקומה. בצלאל סמוטריץ' ניצח כשזכה ב-83 קולות, ובעקבות כך הודיע אורי אריאל על פרישה מהחיים הפוליטיים.

עוצמה יהודית

מפלגת עוצמה יהודית (בשמה הרשמי "חזית יהודית לאומית") בראשות חבר הכנסת לשעבר ד"ר מיכאל בן-ארי רצה בבלוק טכני עם הבית היהודי והאיחוד הלאומי. ברשימה המשותפת שובצו שלושה נציגים של המפלגה: מיכאל בן-ארי במקום החמישי, עו"ד איתמר בן-גביר במקום השמיני ויצחק וסרלאוף במקום הארבעים. ב-17 במרץ פסל בית המשפט העליון את בן ארי, בנימוק ש"יש במעשיו ובהתבטאויותיו של ד"ר בן ארי משום הסתה לגזענות כמטרה דומיננטית ומרכזית של משנתו". בכך הפך בן-ארי למועמד הראשון, והיחיד עד כה, שנפסל כמועמד בודד על בסיס העילות של סעיף 7א לחוק יסוד: הכנסת (פסילת מועמד בשל הסתה לגזענות או עילות דומות הקשורות בעמדותיו ובהתבטאויותיו), להבדיל מפסילת הרשימה כולה, ולהבדיל מפסילות אחרות של מועמדים (שבוצעו על בסיס הרשעה בעבירה שיש עמה קלון או על בסיס חוקי צינון). בעקבות הפסילה קודמה כל הרשימה החל ממקום 6 ומטה, מקום אחד כלפי מעלה - כך שבן גביר התקדם למקום השביעי, ויצחק וסרלאוף למקום השלושים ותשע. המפלגה הגישה בקשה לקדם את בן גביר למקום החמישי ואת וסרלאוף למקום השמיני, כדי לשמור על השיבוץ המקורי של נציגי המפלגה בהסכם בין המפלגות, אולם ועדת הבחירות ובג"ץ קבעו שאין אפשרות חוקית לשנות את הרשימה לאחר שהוגשה לוועדת הבחירות.

מערכת הבחירות

בנוסף לאמצעי התעמולה הוותיקים, מקום רב הוקדש במערכת בחירות זו לתעמולה באינטרנט - באתרי החדשות, ברשתות החברתיות ובאתרי המפלגות.
נושא חוצה מפלגות שעלה במסגרת מערכת הבחירות הוא התייחסות לקואליציה עתידית. בהתאם לסקרים, את הממשלה העתידית ירכיב נתניהו או גנץ, ובהתאם לכך ראשי מפלגות הימין – נפתלי בנט ואביגדור ליברמן – הודיעו שלא יצטרפו לקואליציה בראשות גנץ, וכך הודיעו ראשי המפלגות החרדיות - אריה דרעי, יעקב ליצמן ומשה גפני - מחמת התנגדותם ליאיר לפיד. מנגד הודיע ראש מפלגת העבודה, אבי גבאי, שלא יצטרף לקואליציה בראשות נתניהו. יפעת שאשא-ביטון ממפלגת כולנו אמרה שמפלגתה תצטרף לקואליציה בראשות נתניהו עד שייערך לו שימוע. בעקבות הקמתה של רשימת "כחול לבן" פרסמה מפלגת הליכוד כי "הבחירה ברורה: זו או ממשלת שמאל של לפיד-גנץ בתמיכת גוש חוסם של המפלגות הערביות, או ממשלת ימין בראשות נתניהו". בתגובה אמר יאיר לפיד: "לא נקים ממשלה עם המפלגות הערביות, אך כן נפנה לליכוד. זה יהיה הליכוד של אחרי נתניהו." שרי הליכוד המשיכו בקו זה ויצאו במסר שהבחירות הן "ביבי או טיבי". גנץ הגיב לכך: "מי שצולל בסקרים ממציא חבירות עם טיבי". בהמשך העיסוק בסוגיה זו הבהיר נתניהו: "מדינת ישראל היא לא מדינת כלל אזרחיה. לפי חוק יסוד: הלאום שהעברנו, ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי – ושלו בלבד." דבריו אלה פורסמו באמצעי התקשורת בעולם, ונשיא המדינה, ראובן ריבלין, אמר בעקבותיהם כי "במדינת ישראל יש שוויון זכויות מוחלט לכל אזרחיה. אין ולא יהיו אזרחים סוג ב', אין מצביעים סוג ב'".
כחלק מקמפיין הבחירות הקים הליכוד במצודת זאב אולפן בשם "הליכוד TV" ממנו מועלים לחשבונות הדיגיטל ברשתות החברתיות של נתניהו שידורים חיים בקריינות אלירז שדה. בין השידורים הבולטים שהעלה האולפן היה "סרטון הקברים" שבסיומו הציג אבישי עברי את בני גנץ, יושב ראש רשימת כחול לבן כ"שמאל מסוכן" על רקע קברים של חללי מערכות ישראל בהר הרצל. השימוש בתמונת הקברים עורר סערה ציבורית.
לקראת פרסום החלטת היועץ המשפטי לממשלה בעניין החשדות נגד בנימין נתניהו, יצאה מפלגת הליכוד במסע פרסום נרחב עם המסר "חקירות נתניהו = ניסיון חיסול פוליטי", ומסע פרסום זה נמשך גם לאחר פרסום החלטת היועמ"ש.
מפלגת "חוסן לישראל" החלה את תעמולת הבחירות שלה בסדרה של ארבעה סרטונים בערוץ היוטיוב שלה, המציגים את הנזק שנגרם ברצועת עזה במבצע צוק איתן, שעליו פיקד גנץ כרמטכ"ל.
מפלגת העבודה הציגה את תוכניתה המדינית, "נתיבים להיפרדות", שבמרכזה שלושה צעדים להיפרדות ישראל מהפלסטינים: הפסקת הבנייה מחוץ לגושי ההתיישבות ביהודה ושומרון, חקיקת חוק פינוי-פיצוי להתנחלויות שמחוץ לגושי ההתיישבות לשם עידוד פינוי מרצון שלהן, ומשאל עם בנושא מחנות הפליטים והכפרים הפלסטיניים שמסביב לירושלים.
לוועדת הבחירות המרכזית הוגשו בקשות אחדות לפסילה של אישים ורשימות מהשתתפות בבחירות. הוועדה דחתה את הבקשות לפסילת מועמדותם של מיכאל בן-ארי ואיתמר בן-גביר, ולפסילת הרשימות איחוד מפלגות הימין וחד"ש-תע"ל. הוועדה פסלה את מועמדותו של עופר כסיף ואת רשימת רע"ם-בל"ד. בערעורים שהוגשו לבית המשפט העליון נפסל מיכאל בן-ארי ואושרו רשימת רע"ם-בל"ד ועופר כסיף.
לקראת הבחירות נבחר פנחס עידן למקום ה-19 ברשימת הליכוד. על מנת להתמודד בלי שיצטרך להתפטר מעבודתו ברשות שדות התעופה הורד לבקשתו מדרגה 30 לדרגה 26. לאחר שהיועץ המשפטי לממשלה וועדת הבחירות המרכזית הביעו אי נוחות מן ההליך, הסיר עידן את מועמדותו מרשימת המועמדים.
כיוון שרשימת "כחול לבן" נתפשה כאיום גם על ידי "הליכוד" שבימין וגם על ידי "העבודה" שבשמאל, יצאו שתי המפלגות בטענה ש"כחול לבן" משתייכת למחנה היריב: "הליכוד" שטענה ש"כחול לבן" היא שמאל, ואילו "העבודה" טענה ש"כחול לבן" היא ימין. סרטון התעמולה של "העבודה", בו מוצגת רשימת "כחול לבן" כימין, אומץ על ידי הרשימה לשימוש שלה עצמה לקהל דוברי הרוסית, במטרה למתג את המפלגה כימנית בעיני הקהל הזה.
הצלחתה בסקרים של מפלגת "זהות", שיוחסה לתמיכתה בלגליזציה של סמים קלים, הביאה להתייחסות של מפלגות נוספות לסוגיה זו, שנחשבה לשולית ביותר במערכות בחירות קודמות. התייחסות חיובית נכללה בדבריהם של ראש הממשלה נתניהו והשרים נפתלי בנט ומשה כחלון (תמר זנדברג ואבי גבאי תמכו בלגליזציה עוד לפני תחילתה של מערכת הבחירות). לעומתם הביע בצלאל סמוטריץ' התנגדות נחרצת ללגליזציה.
ב-17 במרץ יצאה מפלגת "הימין החדש" בקמפיין שסיסמתו: "שקד תנצח על בג"ץ, בנט ינצח את החמאס", גם איחוד מפלגות הימין יצא בקמפיין שבו הבטיח לפעול נגד בג"ץ. בהמשך עורר עניין רב, גם בעיתונות העולם, סרטון שבו הופיעה איילת שקד כפרזנטורית לבושֶׂם בשם "פשיזם", כשעל רקע אמירות על שאיפותיה בתחום המשפטי היא אומרת: "לי זה מריח כמו דמוקרטיה".
מועמדים אחדים, ובהם משה כחלון, אבי גבאי ומירי רגב, העלו את הנושא העדתי.
התקפות אישיות הופנו על ידי "הליכוד" (ובעיקר נתניהו) כלפי גנץ, בנושא הפריצה לטלפון הסלולרי שלו, שלדברי נתניהו הופכת אותו לסחיט בידי איראן, ועל ידי רשימת "כחול לבן" כלפי נתניהו, בטענה לשחיתות שלו בפרשת הצוללות, שלדברי משה יעלון "עלולה להגיע עד כדי בגידה של נתניהו". ב-18 במרץ כינסו מנהיגי כחול לבן מסיבת עיתונאים שבה דיברו על החשיפות השונות שמקשרות את נתניהו לפרשת הצוללות ואמרו שכשייבחרו יפעלו להקמת ועדת חקירה ממלכתית לחקירת הנושא. ב-22 במרץ הודיע נתניהו שהנחה את עורכי דינו להגיש תביעת דיבה נגד בני גנץ ומשה יעלון, לאחר שלטענתו קראו לו בוגד, ושאינו יכול להגיש תביעה גם נגד יאיר לפיד בגלל החסינות הפרלמנטרית שיש לו. בתגובה אמר לפיד שיסיר את חסינותו כדי שיתבע אותו מפני שלטענתו הם לא קראו לנתניהו בוגד.
ב-14 במרץ, בעיצומה של מערכת הבחירות, נורו שתי רקטות פאג'ר מרצועת עזה לגוש דן על ידי ארגון החמאס, ולא גרמו נזק. בלילה שאחרי כן תקף צה"ל מטרות רבות ברצועת עזה. בעקבות עוצמת התגובה נמתחה ביקורת על נתניהו מכל צידי המפה הפוליטית, מצד אחד ממפלגות ימין כדוגמת איחוד מפלגות הימין, הימין החדש וישראל ביתנו ומצד שני ממפלגות מהגוש היריב כמפלגות כחול לבן והעבודה.
ב-19 במרץ שודרו ראיונות עם יו"ר כחול לבן, בני גנץ, במהדורות החדשות המרכזיות בערוצים כאן 11, קשת 12 ורשת 13, בריאיון ענה גנץ על שאלות בנושאים רבים, בין היתר אמר שלא יֵשב עם נתניהו בממשלה בסיטואציה שנוצרה, שיֵשבו בקואליציה עם כל מפלגה ציונית שתסכים לקווי היסוד שלהם, שאינו דואג בקשר לפריצת האיראנים למכשיר הטלפון הנייד שברשותו ושאין עליו מידע ביטחוני חשוב ושהוא מקווה שנתניהו אינו מושחת אך קרא להקים ועדת חקירה ממלכתית בעניין פרשת הצוללות. ב-23 במרץ ראש הממשלה נתניהו הגיע במפתיע לריאיון בחדשות סוף השבוע של קשת 12 באולפן חברת החדשות. בריאיון נשאל על ידי המגישה קרן מרציאנו והפרשן הפוליטי עמית סגל שאלות בנושאים שונים, לטענת נתניהו הוא הגיע כי "השקרים הביאו אותי לכאן", זאת בהתייחסות לאמירותיהם של מנהיגי מפלגת כחול לבן נגדו בעניין פרשת הצוללות, הוא קרא לגנץ לחשוף מה היה לו בטלפון שנפרץ, ובקשר לטענות נגדו בקשר לפרשת הצוללות טען נתניהו שראשי כחול לבן מנסים לגרום לו לחשוף סודות מדינה שהוא אינו יכול לחשוף. בתגובה לריאיון של נתניהו, ענה גנץ במסיבת עיתונאים בוושינגטון: "לא מכיר סוד מדינה שרמטכ"ל ושר ביטחון לא שותפים בו".
ב-25 במרץ, 15 ימים לפני הבחירות, נורתה רקטה מרצועת עזה ופגעה בבית במושב משמרת שבמועצה האזורית לב השרון, בפגיעה נהרס הבית, נפצעו 7 אנשים. בעקבות הירי החליט נתניהו לקצר את ביקורו בארצות הברית ולחזור לישראל לאחר פגישתו עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, ובכך ביטל את נאומו בוועידת ארגון איפא"ק. בתגובה לירי צה"ל תקף מטרות רבות ברצועת עזה, ובמקביל הורו בצה"ל על גיוס חלקי של מילואים והורדת שתי חטיבות חי"ר ושריון לגבול רצועת עזה. במקביל נפתחו מקלטים בעוטף עזה, ערי השרון (הרצליה, כפר סבא, רעננה והוד השרון), אשקלון, באר שבע, ראשון לציון ותל אביב, והוחלט לסגור כבישים באזור הגבול ולהפסיק את תנועת הרכבות בין אשקלון לשדרות. כאמור באותו יום נפגש נתניהו עם נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ בבית הלבן, ובמסגרת הפגישה חתם טראמפ על צו להכרה בריבונות הישראלית ברמת הגולן. באותו הזמן, נאם בני גנץ בוועידת איפא"ק, שם גם נתניהו היה אמור לנאום.
ב-31 במרץ הודיע אריה דרעי כי מפלגת ש"ס לא תשב בממשלה בראשות כחול לבן, בשל התבססות הרשימה על האידאולוגיה של יש עתיד בנושאי דת ומדינה.
לקראת סיום מערכת הבחירות הבטיח נתניהו שיקדם "החלת ריבונות ישראלית בהדרגה בשטחי יהודה ושומרון".

יום הבחירות

ביום הבחירות, כ-1,300 חברי ועדות קלפי ומשקיפים מטעם הליכוד שפעלו בקלפיות במגזר הערבי, צוידו במצלמות שנשאו בחשאי על גופם או הניחו באזור הקלפי. בצהרי יום הבחירות, בעקבות תלונות רבות על הצילומים, הנחה יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, השופט חנן מלצר, כי תיעוד חזותי (וידאו) אסור בשעות ההצבעה ומותר רק כשיש חשש לפגיעה מהותית בטוהר הבחירות או בסדרן התקין. עם זאת התיר הקלטות שמע, ובמהלך ספירת הקולות גם צילום בידיעת הנוכחים, ולמטרות אלו הנחה את השוטרים המוצבים בקלפיות להחזיר את המצלמות שהוחרמו. טענות 97 חברי ועדות קלפי לזיופים רוכזו בקובץ שהועבר לוועדת הבחירות המרכזית ארבעה ימים לאחר הבחירות, שבהמשך העבירה אותו למשטרה, ונכון לספטמבר 2019 לא נבדקו.
המבצע כונה "טוהר הבחירות" ומטרתו המוצהרת הייתה מניעת זיופים כגון התחזות למצביעים אחרים. ביום המחרת התגאה משרד הפרסום בפרויקט, וטען ש"בזכות זה שהוצבו משקיפים מטעמנו בכל קלפי, אחוז ההצבעה ירד מ-50%, הנמוך ביותר שנראה שנים האחרונות". חברי כנסת מהרשימה המשותפת טענו כי הייתה מטרה להוריד את אחוזי ההצבעה במגזר הערבי באמצעות הרתעת מצביעים לגיטימיים.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים, בעקבות עתירה שהוגשה לוועדת הבחירות המרכזית, החליט מלצר כי הצבת מצלמות באופן שיטתי בקלפיות טעונה חקיקה ראשית, וזאת בדומה לעמדת היועץ המשפטי לממשלה. בעקבות כך, היה ניסיון לחקיקת בזק של הצעת חוק המצלמות בקלפיות, שלא צלח. בכל הקלפיות נתלו שלטים לפיהם צילום הוא עבירה פלילית.