google/wiki40b huggingface dataset:
חני פירסטנברג

קורות חייה

לאחר שסיימה את לימודי המשחק שלה בבית הספר למשחק בית צבי נסעה לניו יורק, ושם למדה בבית הספר למשחק "לה-גווארדיה". לאחר מכן פיתחה קריירה בתיאטרון, וכיכבה בהצגה "אלטלנה" בתיאטרון בית ליסין. נחשפה לראשונה בסדרת הדרמה "הבורגנים", בה שיחקה לצד קרן מור, שי אביבי ורמי הויברגר את לילך, בת-זוגו הצעירה של דמותו של השחקן דב נבון, אשר מנהלת מערכת יחסים אסורה ומסובכת עמו. "הבורגנים" זכתה במשך מספר שנים בפרס מסך הזהב. פירסטנברג הצליחה להרשים את קהל הצופים והמבקרים ושיחקה בסדרה עד עונתה האחרונה ב-2003. במהלך הסדרה ביצעה את שיר הנושא של העונה השנייה "דרכנו" לצד שרית וינו-אלעד ואת שיר הנושא של העונה השלישית "אלוהים נתן לך במתנה" לצד איתי טיראן.
במקביל למשחקה בסדרה, שחקה בשנת 2001 בסרט הטלוויזיה "ראש פינה" לצד אבי קושניר וב-2002 לצד יהודה לוי ואוהד קנולר בסרטו של איתן פוקס "יוסי וג'אגר". באותה שנה התארחה מספר פעמים בתוכנית הבידור "רק בישראל" לצד אורנה בנאי. לאחר מכן החלה להתגורר על קו ישראל-ארצות הברית וככבה בסרט הטלוויזיה "סטרט-אפ". בשנת 2004 ככבה, לצד מיכאלה עשת, מאיה מרון, משה איבגי ואסי דיין בסרטו של יוסף סידר "מדורת השבט". בטקס פרסי אופיר שנערכו לאותה שנה גרפה פירסטנברג, לצד הסרט עצמו, את פרס שחקנית המשנה הטובה ביותר. בשנת 2005 התארחה במספר פרקים בסדרת המתח האמריקאית "CSI מיאמי". בשנת 2008 שיחקה לצד אוהד קנולר בסרט הטלוויזיה של אביגיל שפרבר "חָלָאקה".
פירסטנברג שיחקה בתפקידי צ'ריטי ב"צ'ריטי המתוקה", ג'יל ב"פרפרים הם חופשיים", לינדה ב"אחים בדם", בתיאטרון הספרייה בתפקיד האסופית ב"האסופית", ובתיאטרון הקאמרי בתפקיד נורה בהצגה "יומן חוף ברייטון". ב-2008 שיחקה בהעלאה המחודשת של תיאטרון הקאמרי ב"משחקים בחצר האחורית" את דבורי הנאנסת ואת תפקיד התובעת. באותה שנה שיחקה בתפקיד הודל במחזמר כנר על הגג. ב-2010 גילמה את בובת הפיתום במחזה גטו בתיאטרון הקאמרי.
לאחר היעדרות ממושכת מהמסך, חזרה פירסטנברג לשחק ב-2018 בטלוויזיה, בסדרה "כפולים" של קשת 12, בה גילמה את ג'ו – עולה חדשה, בת זוגה הלסבית של דקלה לוי (מורן רוזנבלט). באותה שנה החלה לשחק בסדרה "עיר מקלט" בתפקיד ענת סיטון, חוקרת את הרצח של מיכל פולג (מלי לוי גרשון). ב-2019 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט האימה הישראלי "הגולם".
פירסטנברג הופיעה בפרק 5 בעונה השנייה של הסדרה "אלים אמריקאיים" של רשת starz בתפקיד מאמאן בריגיט.

חיים אישיים

אביה, דוד פירסטנברג, הוא יזם היי טק. דודתה אחות אביה היא יעל גבירץ. באוקטובר 2010 נישאה פירסטנברג לעידו חזקיה, בנו של השחקן יצחק חזקיה. ב-2014 נולדה לבני הזוג בת.
תאקסין צ'ינוואט

תאקסין צ'ינוואט (בתאית: ทักษิณ ชินวัตร; נולד ב-26 ביולי 1949 בעיר צ'יאנג מאי שבצפון תאילנד), ראש ממשלת תאילנד החל משנת 2001, שזכה בבחירות לפרלמנט התאילנדי 2005, ובספטמבר 2006 הודח בהפיכה צבאית שנערכה במדינה. הוא האדם העשיר ביותר בתאילנד לאחר המלך ואחד האנשים העשירים במזרח אסיה. כבעלים של תאגיד Shin הוא מנהל ומחזיק בחברות שונות בתחום התקשורת והטלקומוניקציה.
שלא כמו רבים מהפוליטיקאים וראשי המדינה בתאילנד, צ'ינוואט החל את הקריירה שלו במשטרה ולא בצבא. בשנת 1973 סיים את לימודיו בבית הספר לשוטרים. בשנת 1994 הצטרף לממשלה בתור שר חוץ, ובשנת 1998 ייסד את מפלגתו "תאי ראק תאי" ("תאים אוהבים תאים"). צ'ינוואט הואשם לא מעט פעמים בשחיתות וניגוד עניינים בגלל היותו איש עסקים ומיליארדר בנוסף לראש ממשלה.
ב-19 בספטמבר 2006 הודח בהפיכה צבאית, בעודו שוהה במטה האו"ם בניו יורק. מאז לא שב לארצו.
ב-2007 רכש את קבוצת הכדורגל מנצ'סטר סיטי.
צ'ינוואט הוא אחיה של יינגלאק צ'ינוואט, שכיהנה כראשת ממשלת תאילנד בשנים 2011–2014.
תותח 7.5 ס"מ PaK 40

היסטוריה

פיתוחו של ה-PaK 40 החל בשנת 1939, עת שחברת קרופ ורייהמנטל קיבלו חוזה לפיתוחו של תותח נ"ט בקוטר 7.5 ס"מ. בתחילה העדיפות לפרויקט הייתה נמוכה, אולם הופעתם של טנקי הT-34 והKV-1 במהלך מבצע ברברוסה ב-1941 נתן קדימות לפרויקט. הדגמים הראשונים של התותח נשלחו בנובמבר 1941 לחיילים בחזית המזרחית. באפריל 1942 היו לוורמאכט 44 יחידות של ה-PaK 40 בשירות.
עיצובו של ה-PaK 40 כמעט ולא נשתנה במהלך תקופת ייצורו (1941 ועד לסיום המלחמה). כ-23,500 כלים נבנו, מתוכם 11,728 ב-1944 לבדה. 6,000 תותחים שימשו כחימושם של משחית הטנקים מרדר 3 (דגם M), רק"ם הסיור Sd.Kfz. 234/4 וזחל"ם Sd.Kfz. 251. בנוסף שימש ה-PaK 40 כבסיס לפיתוחו של תותח הטנקים KWK 40, וגרסה אוטומטית קלה יותר של התותח הותקנה על מטוס הקרב הנשל HS129.
ה-PaK 40 סופק בין היתר גם לבעלות בריתה של גרמניה. מספר כלים שנשבו בחזית המזרחית הופעלו על ידי הצבא האדום. לאחר סיום המלחמה נשאר ה-PaK 40 בשירות מספר מדינות אירופיות, ביניהן אלבניה, בולגריה, צ'כוסלובקיה, פינלנד, נורווגיה, הונגריה ורומניה.

ביצועים

התותח היה אפקטיבי כנגד כמעט כל טנקי בעלות הברית עד לסיומה של המלחמה. התחמושת הסטנדרטית של התותח הייתה פגז חודר שריון (במשקל 6.8 קילוגרם), בעל טווח אפקטיבי של 2,542 מטר, מהירות לוע של 750 מטרים ויכולת חדירה של 132 מ"מ של פלדה (בזווית של 90 מעלות) ממרחק של 500 מטר. מאוחר יותר הוצג ה-AP40, פגז חודר שריון בעל ליבת טונגסטן (במשקל 3.18 קילוגרם) אשר היה בעל ביצועים טובים יותר, אולם הפך לנדיר ככל שהמלחמה התקדמה. בנוסף, ה-PaK 40 יכל לשמש ככלי ארטילריה למקרה הצורך ולירות פגזים נפיצים (במשקל 5.4 קילוגרם) עוצמתיים.
אחד החסרונות של ה-PaK 40 היה משקלו; הוא היה כבד בהרבה מה-PaK 38 (אותו נועד להחליף), והנעתו בשטח קשה (במיוחד בחזית המזרחית) ללא גרר היה למשימה קשה ביותר. כלים רבים ננטשו על ידי צוותיהם בנסיגות של הצבא הגרמני.
סקאומורפיזם

סקאומורפ או סקאומורפיזם (מיוונית: סקאוס, σκεῦος- כלי, מורפוס, μορφή - צורה) הוא אלמנט בעיצוב של מוצר חדש המחקה עיצוב המדמה את הפונקציונליות של המוצר המקורי. 
השימוש בסקאומורפיזם נעשה בכוונת תחילה על מנת לאפשר למשתמש, על אף השימוש במוצר חדש, להרגיש שהוא צופה ומשתמש במראה הישן והנוח שהוא רגיל אליו. דוגמה לכך היא פלסטיק דמוי עץ, המשמש לרהיטים. הגדרה אחרת למושג היא יצירת מוצר חדש מחומרים חדשים המשמש לאותם השימושים של המוצר המקורי.

סקאומורפיזם פיזי

היסטורית, מוצרים יקרי ערך, כדוגמת כלי אוכל ממתכת, יוצרו מקרמיקה, הזולה משמעותית.
כיום נהוג לייצר מוצרים רבים מפלסטיק ולשוות לו מראה של חומרים שונים, כגון עץ או מתכת, בעלות הנמוכה מייצור בעזרת החומר המקורי. לדוגמה, אריחי פרקט לריצפה, כפתורים לביגוד, נורות חשמל המדמות נרות, ויניל דמוי עור לריהוט וביגוד.

סקאומורפיזם בממשק משתמש במחשב

תוכנות מחשב רבות משתמשות בממשק משתמש סקאומורפי המדמה עצמים מהעולם האמיתי. דוגמאות לכך הן תוכנות לוח שנה המדמות לוח שנה מודפס, תוכנות ניהול רשימות המדמות לוח כתיבה צהוב או פתקים. כמו כן שימוש במדי חוגה ותצוגות אנלוגיות שונות.
2U

רקע

"2U" הוא סינגל שיתוף הפעולה השלישי של ביבר ב-2017, לאחר "I'm the One" ו-"Despacito", אשר שניהם מוקמו בבילבורד הוט 100 ובמצעדים אחרים.
טיזר של שלוש עשרה שניות נחשף על ידי המודלים של ויקטוריה'ס סיקרט, אלזה הוסק, יסמין טוקס, רומי סטיג'ד ושרה סמפאיו. עטיפת הסינגל נחשפה על ידי גטה ב-8 ביוני 2017. גטה סיפר על השיר ב-MTV "פשוט מאוד רומנטי".
נישאות טופוגרפית

נישָאוּת או נישָאוּת טופוגרפית (באנגלית: prominence, relative height או autonomous height) היא המידה שבה בולטת פסגה מעל סביבתה. תכונה זו משמשת למיון של הרים ופסגות כ"ראשיים" או "משניים". ככל שפסגה בולטת יותר מעל סביבתה, כך היא נחשבת יותר כפסגה "ראשית". נישאות נמדדת ביחידות אורך (מטרים, למשל).

הגדרות נוספות

יש המעדיפים להתייחס לנישאות יבשה (dry prominence). מדד זה דומה לנישאות (או נישאות רטובה, למעשה) אך מתעלם לחלוטין ממים. מכאן שהנקודה הנמוכה ביותר לחישוב הנישאות אינה פני הים, אלא קרקעית הים. על פי מדד זה, האוורסט אינו ההר הגבוה ביותר (או בעל הנישאות הגבוהה ביותר) אלא הר הגעש  
מאונה קיאה (Mauna Kea) שבהוואי. גובהו אמנם רק 4,205מ' מעל פני הים, אבל עומק האוקיינוס השקט בסביבתו הוא כמעט 6ק"מ. יוצא שהמאונה קיאה מתנשא יותר מעשרה קילומטרים מעל בסיסו, ואם לדייק, 10,203מ'. אם בודקים מהו ההר בעל הנישאות הגבוהה ביותר, זהו ההר הגבוה ביותר בעולם.

בעיות

השימוש בנישאות כמדד בלעדי לקביעת חשיבותה של פסגה זוכה לביקורת רבה. יש לכך מספר סיבות, אבל העיקרית שבהן היא שההגדרה היבשה מתייחסת לגובה שצריך לרדת, ואינה משקללת כלל את המרחק של אוכף המפתח מן הפסגה. כך למשל, לפי ההגדרה היבשה, הר מקינלי, באלסקה, שהוא ההר הגבוה ביותר באמריקה הצפונית (אחת משבע הפסגות), הוא פסגה משנית של האקונקאגואה, הפסגה הגבוהה באמריקה הדרומית. אוכף המפתח של המקינלי נמצא בניקרגואה, במרכז אמריקה, כ-7450ק"מ משם.

חשיבות הנישאות

הנישאות משמשת מדד אובייקטיבי להפרש הגובה שיש לטפס כדי להגיע לפסגה. למדד אובייקטיבי זה יש מתאם גבוה עם החשיבות של הפסגה, שהיא מדד סובייקטיבי. מסתבר שבמרבית המקרים פסגה מרשימה יותר ככל שהיא נפרדת יותר מהרים בגובה דומה או גבוהים יותר, וככל שהיא גבוהה מעל סביבתה. פסגות עם נישאות נמוכה ייחשבו ברוב המקרים פסגה משנית של הר גבוה יותר, או פסגה ראשית, אבל לא חשובה. יוצא שהגובה פחות משמעותי מהנישאות בקביעת ה"חשיבות" של הר. 
לדוגמה, לפסגה המשנית של האוורסט, בגובה 8749, יש נישאות של 10מ' בלבד. היא אכן נחשבת פחות מפסגת ה-K2, למרות שהיא גבוהה ממנו. פסגת ה- K2, שנחשבת הפסגה השנייה בגבהה בעולם, היא בגובה של 8611מ' בלבד, אבל עם נישאות של 4017מ'.
למעשה, רק הרים עם נישאות ניכרת, נחשבים פסגות ראשיות או עיקריות. 
באלפים, למשל, נקבעה על ידי ה-UIAA רשימה של 82 פסגות "רשמיות" שגבהן מעל 4000מ'. במקרה זה "רשמיות" אבל לא "ראשיות". הרשימה כוללת מספר רב של פסגות משניות בעלות נישאות נמוכה, אך חשובות מבחינת טיפוס. פסגות משניות מצוינות ככאלה ברשימה זו, והן מוגדרות כפסגות בעלות נישאות של פחות מ-100 מטר.
דור מלול

קריירה

מלול החל את דרכו בקבוצות הילדים של עירוני ראשון לציון, שם שיחק כקשר ובלם אחורי. בגיל 14 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, והוסט לעמדת המגן הימני. מלול הועלה לבוגרים בעונת 2006/2007 על ידי המאמן אלי כהן, במשחקה של מכבי תל אביב נגד מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2007/2008 שותף מלול ב-18 משחקים בליגת העל מתוכם ב-12 נכנס כמחליף. את שער הבכורה שלו במכבי תל אביב כבש במחזור ה-30 של ליגת העל בעונה זו, מול מכבי חיפה בדקה ה-79, לאחר שנכנס כמחליף ארבע דקות קודם לכן.
ההופעות בקבוצה הבוגרת עזרו למלול לתפוס מקום של קבע גם בנבחרת הנוער של ישראל, ובהמשך אף יצא לשחק בנבחרת הנוער של אירופה בטורניר מרידיאן בברצלונה. מלול זומן לנבחרת ישראל הצעירה וערך את הופעת הבכורה שלו מול הנבחרת הצעירה של קפריסין ב-4 במרץ 2008, ואף כבש שער בכורה בניצחון 1-2. בסך הכל רשם 9 הופעות ושער אחד במדי הנבחרת הצעירה.
בעונת 2008/2009 שיחק 18 משחקים במדי מכבי תל אביב, ובעונת 2009/2010 שיחק 21 משחקים ואף בישל שני שערים.
בשנת 2010 זומן לנבחרת ישראל לראשונה, במסגרת קמפיין מוקדמות יורו 2012, על ידי מאמן הנבחרת לואיס פרננדז, אך לא זכה לדקות משחק.
ב-16 ביולי 2011 סוכמה השאלתו לעונה של מלול ממכבי לבירסחוט מליגת העל הבלגית, שם שיתף פעולה עם הישראלי רועי דיין. בתום עונת ההשאלה חתם על חוזה חדש בבירסחוט. לאחר שתי עונות בבירסחוט הכריזה הקבוצה על פשיטת רגל, ומלול הפך לשחקן חופשי.
ב-21 באוגוסט 2013 חתם מלול בבית"ר ירושלים לעונה אחת, ובמדיה ערך 13 הופעות בכל המסגרות בעונת 2013/2014.
ב-25 ביוני 2014 חתם מלול על חוזה לשנתיים בהפועל באר שבע, ובעונת 2014/2015 סיים עמה במקום השלישי בליגה והגיע עמה לגמר גביע המדינה. באוגוסט 2015 עזב את הקבוצה.
ב-12 באוקטובר 2015 חתם מלול בהפועל חיפה. בעונת 2017/2018 היה שותף להצלחתה של הקבוצה להעפיל לפלייאוף העליון, והיא סיימה את העונה במקום הרביעי. בתום העונה זכה עמה בגביע המדינה, לאחר ששיחק 120 דקות בניצחון 3–1 במשחק הגמר מול בית"ר ירושלים.
כפר מונש

מטמון כפר מונאש

בשנת 1962, צבי יצהר מצא בשטחי היישוב בתוך גזע עץ אוסף של כלי מתכת שזכו לכינוי "מטמון כפר מונאש". האוסף כולל מספר רב של פריטים, מרביתם זוהו ככלי נשק ועבודה. האוסף תוארך לתקופת הברונזה הקדומה (האלף ה-3 לפנה"ס) על בסיס גרזן אפסילון שנמצא בין הכלים. הגרזן באוסף של כפר מונש מזוהה כאב טיפוס לסוג זה של גרזנים, שמופיע במכלולים מתקופת הברונזה הקדומה ג', ועל כן מתוארך לסוף תקופת הברונזה הקדומה ב'. האוסף מוצג במוזיאון ישראל.
הורמון מגרה זקיק

ההורמון FSH בזכר

ההורמון FSH גורם להופעתם של סימני מין משניים וכן מעודד את התפתחותם של צינורירי הזרע באשכים וחיוני ליצירת תאי זרע באבוביות הזרע. הפרשת ההורמון מעוכבת על ידי ספירת זרע גבוהה, הגורמת לתאי סרטולי להפריש אינהיבין, לו ההשפעה המעכבת.
טקס גזירת סרט

טקס גזירת סרט הוא טקס ציבורי הנערך בעת חנוכת מוסד, עסק או מבנה ציבורי. 
לרוב, כחלק מההכנות לאירוע החנוכה נקשר סרט בכניסה למבנה, ובעת האירוע נכבדים גוזרים את הסרט באופן טקסי, ובכך מכריזים על פתיחתו הרשמית של העסק או המוסד. לעיתים גזירת הסרט היא סמלית ולא נעשית בפועל.
כאשר נחנך מבנה ציבור כגון בית חולים או בית ספר מוזמנים לעיתים לגזור את הסרט פוליטיקאים מקומיים או ארציים. בחנוכת עסק נהוג שהבעלים או המנהלים משתתפים בגזירת הסרט. לעיתים מוזמנים ידוענים לגזירת הסרט ונציגי אמצעי התקשורת לתיעוד האירוע. 
המספריים המשמשים בטקס עשויים להיות גדולים במיוחד, ולעיתים מוגשים לגוזר באופן טקסי על גבי כרית מהודרת. בחלק מהטקסים הגזירה מתבצעת על ידי מספר אנשים. הסרט הוא לעיתים אך רצועת בד או פלסטיק בצבע אחיד, אך לעיתים הוא מעוטר בכתובות, עיטורים או שילוט, או מעוצב בצבעי הדגל או סמלים אחרים. יש מוסדות השומרים את המספריים ששימשו בטקס גזירת הסרט כמזכרת.

מקור המנהג

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
יהלומים וחלודה

עלילה

הסרט מתעד במשך תשעים יום את חייהם של פועלים קשי יום מרחבי העולם העובדים על ספינת יהלומים העוגנת לחופי נמיביה. 
הסרט חושף את הניצול וההשפלה של קונצרן היהלומים דה בירס. הסרט זכה בפרסים רבים ביניהם פרס איגוד היוצרים הצרפתים הבינלאומי והגולדן גייט בסן פרנסיסקו. הוא הוקרן בתחנות טלוויזיה רבות בארצות הברית ואירופה.
תיבת מכתבים

תיבת מכתבים היא תיבה הממוקמת בפתחי בניינים לשם קבלת דואר נכנס עבור הדיירים. לעומתה, תיבת דואר היא תיבה לדואר יוצא. לעיתים מכנים בטעות בשם זה את תיבת המכתבים.
בשפה האנגלית משתמשים במונחים הבאים: letter box, letter plate, letter hole, deed, mail slot, mailbox
בעבר חולקו דברי הדאר על ידי דוור אל התיבות בצמוד לבתי הדיירים.
בשנים האחרונות בוטל שרות זה ברב היישובים ועל התושבים להגיע אל מרכזי חלוקת הדאר המוצבים במקומות שונים בשכונות העיר וכן במקום מרכזי ביישובים הכפריים.
רונן דן

ביוגרפיה

דן התגייס לצה"ל ב-1979 וב-1981 סיים קורס טיס במגמת קרב. שירת כטייס קרב על מטוסי F-16 ו-F-15, ושימש מפקד קורס ראשוני קרב בבית הספר לטיסה. ב-1993 מונה למפקד טייסת F-16, ב-1997 עבר למטה חיל האוויר ושימש ראש מחלקת ארגון, ב-1999 מונה לראש מחלקת הדרכה במטה חיל האוויר וב-2003 מונה למפקד בסיס חצור ופיקד עליו עד יולי 2006. לאחר מלחמת לבנון השנייה, הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד בסיס תל נוף, הוא פיקד על הבסיס בתקופת מבצע עופרת יצוקה ועד מרץ 2009. בשנים 2009 עד 2012 שימש נספח חיל האוויר בארצות הברית וקנדה. 
לאחר שחרורו מונה לסמנכ"ל שיווק חטיבת מערכי מל"ט בחברת אלביט מערכות.
דן נשוי לרונית ואב לארבעה.
רפאל מלדולה (רב בליבורנו)

רפאל מלדולה (1685 - 17 באפריל 1748) היה רבן של קהילות ליבורנו, פיזה ובאיון. שמו עם לידתו היה שמואל יעקב, אך הוא שונה עקב מחלה קשה שפקדה אותו.

תולדות חייו

נולד בליבורנו למשפחת מלדולה, משפחת חכמים ששורשיה בטולדו של המאה ה-13, בנם החמישי של אליעזר מלדולה, רבה הראשי של ליבורנו וריינה סניור. בגיל 16 נישא לבת-דודו אברהם. בגיל 27 הוזמן על ידי פרנסי קהילת פיזה לכהן שם כרב ולאחר מכן עבר לבאיון, לכהונת אב בית דין. שם כתב את ספרו ההלכתי "מים רבים", שכלל שאלות ותשובות ופסקי הלכה, רובם של אביו וסבו. הספר הודפס באמסטרדם בשנת 1737 (תצ"ז). כן חיבר את הספרון "פרשת העיבור" על סוגיות במסכת עירובין, שראה אור באמסטרדם שלוש שנים קודם לכן. בשנת 1741 שב מלדולה לעיר הולדתו, שנה לאחר מכן פרסם את הספר "שֶבֶר בַּמְצָרִים" (שב"ר מרמז לגימטריה של שנת תק"ב) בו כלול דיווח על רעידת אדמה שהחריבה את העיר וקבע את יום הרעידה (כב בשבט תק״ב) מדי שנה כיום צום, תפילה והודיה על ההצלה ("פורים שני" של ליבורנו).
מלדולה חיבר פואמה לכבוד ספרו של משה מנדלסון "ירושלים".
למלדולה נולדו שבעה ילדים: אלעזר (1703-1763); אברהם (1755-1705), שהיה מדפיס; רבקה (ריקה; נולדה ב-1709); דוד (1714-), בעל הספר "מועד דוד" הכולל חישובים לצורך קביעת לוח השנה העברי ומבוא באסטרונומיה כללית; ריינה-אסתר (1715-1738); שמחה (נולדה ב-1722) ומשה חזקיהו (1725-1791), שהיה בנקאי ובלשן, בנו הבכור, רפאל כיהן כרבה של קהילת יהדות ספרד ופורטוגל בלונדון.
רקפת לוי

רקפת לוי היא מעצבת תפאורה ותלבושות. זוכת פרס אופיר ופרס התיאטרון הישראלי. מקימה ומנהלת בית ספר לעיצוב לאמנויות במה בתל אביב.

ביוגרפיה

בשנת 1983 לוי השלימה את לימודיה במדרשה לאמנות, והמשיכה ללימודי עיצוב אופנה במכללת שנקר, אותם סיימה בשנת 1993.
לוי מלמדת במוסדות רבים, בהם מכללת שנקר, "בית הספר לתיאטרון חזותי" בירושלים, "מכללת ויטל לאמנות" בתל אביב, האקדמיה לעיצוב בצלאל, ובית הספר "קלישר" לאמנות.
לוי עיצבה את החלל והתלבושות למספר רב של הצגות, מופעי מחול, הפקות מוזיקליות, סרטים, תוכניות טלוויזיה ואופרות.
משנת 1991 מעצבת, בשיתוף עם אוהד נהרין את תלבושותיהן של להקות המחול בת שבע ואנסמבל בת שבע.
בשנת 2007 ביימה ועיצבה את האופרה "סינדרלה" באופרה הישראלית החדשה.
לוי חברה בוועדה לקרן התרבות אמריקה-ישראל, ונמצאת בוועדת השופטים לתחרות המחול הבינלאומית של מרכז סוזן דלל ותחרות המחול ליוצרים צעירים.

תיאטרון

לוי החלה את דרכה בעיצוב עבור קבוצת המרכז התיאטרוני בנווה צדק, בשנים 1984–1985, שם עיצבה להצגות "המלך ישן" של קובי ניב בבימויו של ישראל גוריון ואת "בערבות הנגב" של הסופר יגאל מוסינזון בבימויו של סיני פתר וכן בשנת 1987 עיצבה עבור סולן הפקות להצגה "אמא יהודיה" של דן אלמגור בבימויו של ישראל גוריון.
בשנת 1989 החלה לעצב את התלבושות בהצגות בתיאטרון הקאמרי עבור "שיינדלה" של אמנון לוי בבימויו של רמי דנון, ומשם לשורה של הצגות בתיאטרון רפרטוארים נוספים. בתיאטרון הבימה "הדה גאבלר" של הנריק איבסן בבימויה של רינה ירושלמי, "הר לא זז" של גלעד עברון בבימויו של חנן שניר. משם התמקדה בהצגותיו של חנוך לוין - "ההולכים בחושך", "כריתת ראש", ו"אשכבה" שעבור האחרונים זכתה בפרס התיאטרון הישראלי. בתיאטרון החאן עיצבה ל"אנה גלקתיה" של אופירה הניג ו"האישה המופלאה שבתוכנו" של חנוך לוין.
בשנת 2000 עיצבה בתיאטרון חיפה תלבושות עבור "רומיאו ויוליה" של ויליאם שקספיר בבימויו של יוסי פולק. המשיכה בפעילותה בתיאטרון גשר עם ההצגות "העבד" ו"שושה", שניהם על פי יצחק בשביס-זינגר ובבימויו של יבגני אריה.

אופרה

לוי ביימה ועיצבה בשנת 2007 את ההצגה "סינדרלה" באופרה הישראלית. בנוסף, משנת 1991 עיצבה מספר אופרות. בהן "נערות טולדו" של יהושע סובול וגבי אלדור; "Idomeneo" ‏ (1993) של וולפגנג אמדאוס מוצרט ודייוויד אולדן; מיומנה (1998) באופרה; "הספר מסביליה" (2001) של ג'ואקינו רוסיני ודן ארליך.

מחול

לוי מעצבת במשך שנים את התפאורה והתלבושות עבור להקת המחול בת שבע יחד עם הכוריאוגרף אוהד נהרין. עיצבה עבור מיטב ההופעות הבולטות של הלהקה. בהם "אנאפאזה" (1994), "סאבוטז' בייבי" (1998), "ממותות" (2002).
לוי עיצבה בהפקות בינלאומיות, בשיתוף עם נהרין, ובהפקות ישראליות של אנסמבל בת שבע "זאצ'צ'ה" (1997), ו"כמויות" (2002); ולהקת המחול הקיבוצית "כוח משיכה" (1986).

טלוויזיה

לוי עיצבה בהפקות רבות בהם עבור הסדרות זהו זה ורחוב סומסום ופרומואים וקליפים לתוכנית לילה גוב בהנחייתו של גידי גוב. עיצבה את התלבושת עבור דנה אינטרנשיונל באירוויזיון (ירושלים, 1999). וכן עיצבה עבור פרסומות של חברות בולטות, בהן: אל על, Esc, טבעול, עמינח ועוד.
מיכה חריש

ביוגרפיה

חריש נולד בעיר טימישוארה שברומניה, בשם מיכאל הירש. עלה לישראל ב-1950. התגורר בקריית חיים ולמד בכפר הנוער בן שמן, שירת בצה"ל כקצין בגדוד 12 בחטיבת גולני, לחם במבצע סיני ב 1956. בוגר כלכלה ומדע המדינה באוניברסיטה העברית.
במסגרת לימודיו באוניברסיטה העברית נבחר לכהן כיו"ר הסטודנטים מטעם מפא"י ונשלח במסגרת חילופי סטודנטים לכלכלה לצרפת, שם מונה כראש המחלקה לקשרי חוץ של מפלגת העבודה.
חריש נבחר לכנסת בשנת 1973 מטעם סיעת המערך ושירת בכנסת במשך 23 שנה, עד 1996. שימש כחבר בוועדות כנסת שונות וכיו"ר הוועדות הבאות: יו"ר ועדת המשנה לאנרגיה (בכנסת ה-9 וה-10), יו"ר ועדה משותפת בנושא תעלת הימים (בכנסת ה-10), יו"ר ועדה משותפת בנושא שכר משרתי הקבע, יו"ר ועדת המשנה בנושא בחירת נשיא אוסטריה קורט ולדהיים, יו"ר ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא תאונות דרכים ויו"ר ועדה מיוחדת לקידום הייצוא (בכנסת ה-11) ויו"ר ועדת הכספים (בכנסת ה-12). היה חבר ועדת החוץ והביטחון. יזם את הקמת משרד האנרגיה בשנת 1976.
בשנות ה-90 כיהן כמזכ"ל מפלגת העבודה. בכנסת ה -13 בממשלת יצחק רבין השנייה וממשלת פרס (1992–1996) מונה חריש לשר התעשייה והמסחר. לאחר מכן לא הצליח להיבחר בפריימריז במפלגה. פרש לעסקים ועסק בייעוץ לחברות במסגרת החברה שהקים, חריש יזמות. במקביל הוא המשיך בפעילות במפלגת העבודה. 
חריש כיהן כיו"ר החוג לשילוב במפלגת העבודה, חבר נשיאות במועצה הציבורית למען יהודי ברית המועצות, יו"ר האגודה למען החייל בגבעתיים וחבר מרכז "הפועל". שימש כראש מועצת הקולנוע בישראל בין השנים 2007 ל-2011. 
לאחר פרישתו של יו"ר מפלגת העבודה אהוד ברק בינואר 2011 ועזיבתו לסיעת העצמאות, החליטה ההנהלה הזמנית של המפלגה למנות את חריש ליו"ר הזמני שלה. חריש כיהן בתפקיד זה עד ספטמבר 2011, אז נבחרה לתפקיד יו"ר המפלגה ח"כ שלי יחימוביץ'.
עומד כיום בראש העמותה להנצחת יהדות רומניה - א.מ.י.ר, שימש כויו"ר "החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה בע"מ" עד 2017.
קלע

קֶלַע (או בשמו העממי רוגטקה - מרוסית) הוא כלי נשק פשוט, הקיים עוד מימי קדם ומשמש ליידוי אבנים במהירות רבה ובדיוק משופר, בהשוואה ליידוי אבנים ביד.

היסטוריה

הפעלת הקלע קלה יחסית מהפעלת קשת, אך טווח פגיעתו קטן משל קשת טובה ולרוב הוא גורם לפציעות חמורות פחות. עם זאת, בידיים מיומנות הקלע עלול להפוך לנשק קטלני. סיפור מפורסם על יכולת קליעה הוא הסיפור בתנ"ך על דוד, שהכניע את גוליית הענק הפלישתי שהיה חמוש מכף רגל ועד ראש, בעזרת אבן קלע בלבד. קלעים מהאיים הבליאריים היו ידועים בעולם העתיק בזכות כישורי הקליעה שלהם. בליסטראות, שהן התותחים של העת העתיקה וימי הביניים, פעלו על עיקרון דומה לזה של הקלע.
הקלע הפסיק לשמש בשימוש צבאי בשלהי ימי הביניים, בעקבות הופעת שריון כבד יותר שפגיעת אבן לא יכלה לו.

קלע קדום

הקלע מורכב מרצועה העשויה לרוב מעור שבמרכזה מצע עליו מניחים את האבן המיועדת ליידוי. היורה מניח אבן במרכז המצע, מקפל את הרצועה לשניים ומסובב את הקלע לקבלת מהירות. כאשר המהירות גבוהה מספיק, הוא מרפה מצידה האחד של הרצועה והקליע (האבן) נורה במהירות.

קלע מודרני

כיום נפוץ סוג שונה של קלע, שעובד, בדומה לקטפולטה, על עקרון אגירת האנרגיה באמצעות מתיחת גומיה ושחרורה לצורך יידוי. הקלה נוספת בתפעול קלע כיום נובעת מקלות ההשגה של עצמים נורים זהים לחלוטין בצורתם, גודלם ומשקלם, מייצור תעשייתי, כגון גולות.
הקלע, בכינויו המקובל "רוגטקה", נפוץ בקרב ילדים ונחשב משחק, למרות שהוא משמש לעיתים במהומות ככלי נשק זמין של מתפרעים. התנע שנושאת אבן הקלע מודרני היא גדולה. האבן עלולה לגרום לנזק משמעותי לרקמות גוף האדם ולפרטי ציוד.
ג'ק דאלרימפל

חיים אישיים

ג'ק דאלירמפל נולד ב-16 באוקטובר 1948 במיניאפוליס, מינסוטה. הוא בילה בילדותו הרבה זמן בעבודות חקלאיות עם משפחתו באדמות דקוטה הצפונית, ומכאן הקשר שלו למדינה צפון דקוטה.

בבית הנבחרים של דקוטה הצפונית

בשנת 1984 נבחר לבית המחוקקים של דקוטה הצפונית. הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים 7 פעמים נוספות ברציפות, בשנים 1986, 1988, 1990, 1992, 1994, 1996, 1998. בשנת 2000 עזב את בית הנבחרים ומונה לתפקיד סגן מושל דקוטה הצפונית. בכך חתם דאלרימפל כהונה בת 15 שנים בבית הנבחרים.

סגן מושל דקוטה הצפונית

בשנת 2000 נבחר על ידי מושל דקוטה הצפונית ג'ון הובן לתפקיד סגן המושל. הוא נבחר מחדש לתפקיד בשנים 2004 וב-2008.

מושל דקוטה הצפונית

דאלרימפל נבחר לתפקיד לאחר התפטרותו של המושל ג'ון הובן עקב בחירתו לסנאט של ארצות הברית כנציג דקוטה הצפונית.
בשנת 2012, ניצח דאלרימפל את המתמודד הדמוקרטי ראיין טיילור בבחירות הכלליות לכהונה מלאה כמושל.
ב-24 באוגוסט 2015, הודיע דאלרימפל ​​כי הוא לא יתמודד מחדש בבחירות לתפקיד מושל דקוטה הצפונית 2016.
ב-15 בדצמבר 2016 סיים את תפקידו כמושל דקוטה הצפונית. דאג בורגום החליף אותו בתפקיד.
אבי ביטר

ביוגרפיה

ביטר נולד בשם אַבְרָהָם בֵּלָדֵס באור יהודה להורים שעלו לישראל מטורקיה והיה ספר לפני שהחל לשיר. בילדותו הושפע ממוזיקה טורקית. הוא הופיע בתוכנית טלוויזיה בערוץ yes בריזה, שם הגיש תוכנית ראיונות בשם "לשפוך את הלב". כמו כן, השתתף בתוכנית אירוח בערוץ 2 ובסדרת ריאליטי בערוץ ביפ שנקראה "אבי ביטר חי בסרט".
ביטר הפיק ואף השתתף במספר סרטים שלו שהופצו באופן עצמאי. בשנת 1991 שיחק בתפקיד הראשי בסרטו "חבר ואח", סרט שסימן את פריצתו לתחום הקולנוע, כשלאחריו כיכב בסרטים "קורבן האהבה", "המלחין האלמוני", "חבר ואח 2" (סרט המשך לחבר ואח) ו"הגורל שלי". הסרט הנודע ביותר שבו כיכב הוא "בוכה בגשם" של הבמאי ימין מסיקה. השיר "שרה ברחובות", שכתב את מילותיו, נכלל באלבום הבכורה של שרית חדד, "ניצוץ החיים". בשנת 2004 נתן יד גם בהפקה ובבימוי בסרט "בכבוד שלי".
ב-2006 הגיש תוכנית רדיו לילית ברדיו לב המדינה בשם "סיפור חיי".
בנוסף לקריירה העצמאית שלו כזמר ושחקן, הוביל ביטר אל קדמת הבמה מספר זמרים כישרוניים וצעירים, בהם הזמרים ליאור נרקיס, משה כהן והזמרת ליאת בנאי, שעמה ביצע גם מספר דואטים, דוגמת "כל מילה כבדה", הכלול באלבומה של בנאי "בא לי עליך". 
ב-2007 הכריז על פשיטת רגל בעקבות חובות וקשיים כלכליים.
ב-2008 עלתה בערוץ ביפ התוכנית "אבי ביטר חי בסרט" שבה הוא מצלם סרט חדש. באותה שנה יצא סרטו החדש, "אהבות ושקרים". בספטמבר 2009 השתתף ב"האלופה 3" בתור אבי, בן דודו של עובד. במאי 2011 השתתף בתוכנית "היכל התהילה" בערוץ 24, אך הודח ממנה על ידי הפקת התוכנית.
ביטר נשוי לקרן ואב לארבעה ילדים.