google/wiki40b huggingface dataset:
קונג פו פנדה 2

עלילה


כשפו היה קטן, הלורד שן, בנו של הטווס המולך על העיר גונגמן, זומם לפתח כלי נשק המבוססים על זיקוקים. לאחר שהלורד שן שומע נבואה האומרת כי הוא יובס בידי 'לוחם בשחור ולבן' הוא שולח את צבאו על מנת להכחיד את אוכלוסיית הפנדה שבסין. מבוהלים וזועמים הוריו מגרשים אותו והוא יוצא לגלות.
שלושים שנה לאחר מכן, פו וחבריו 'החמישייה הזועמת' מגנים על עמק השלום. במהלך קרב נגד פולשים המנסים לשדוד כלי מתכת, פו מקבל פלאשבק ובו הוא רואה את אמו. הוא שואל את אביו האווז בקשר לכך ואביו מגלה לו כי הוא אימץ אותו לאחר שמצא אותו בתור תינוק.
מאסטר שיפו מקבל הודעה כי לורד שן חזר לעיר גונגמן והרג את ראש מועצת הקונג-פו המגנה על העיר, מאסטר ת'אנדרינג רינו, בעזרת תותח שבנה ובעזרתו הוא מתכוון להשמיד את הקונג-פו ולכבוש את סין. החמישייה ופו יוצאת לעיר ומגלה כי היא נשלטת בידי שן וכי שניים מחברי המועצה, מאסטר קרוק ומאסטר סטורמינג אוקס נתונים במאסר. פו והחמישייה מנסים לחצות את העיר ולהגיע אל שן אך הם מתגלים ונלקחים בשבי. כשהם ניצבים מול שן הם מצליחים להשתחרר להרוס את כלי הנשק ולתפוס את שן אך דעתו של פו מוסחת שוב על ידי פלאשבק של אימו ונותן לשן לחמוק ולהרוס את הארמון בו הם היו.
פו מסביר לחבריו ששן היה נוכח בעת שהוריו נהרגו. מאסטר טיגריס מגלה סימפתיה מפתיעה אך פוקדת על פו להשאר במקום ולא לצאת להלחם עם שן. החמישייה יוצאת ופו יוצא אחריהם בהחבא. הוא מגיע למפעל שבו שן מייצר את כלי נשקו ומתעמת עמו ובכך הורס את תוכניתם של החמישייה. שן יורה בפו אשר עף אל מחוץ לעיר ונוחת בנהר. פו ניצל על ידי מנבאת העתידות של שן אשר הוגלתה לכפר בו פו נולד. היא עוזרת לפו להזכר בילדותו ובכך שהוריו הקריבו את עצמם על מנת שהוא ישרוד. פו מבין שלמרות המאורעות הקשים שעבר חייו היו מאושרים, והוא מצליח להשיג 'שלווה פנימית'.
פו חוזר לעיר גונגמן ומציל את החמישייה הזועמת אשר נשבתה בידי הלורד שן. במהלך הקרב מצטרפים אליהם מאסטר שיפו, מאסטר אוקס ומאסטר קרוק. הם מצליחים להביס את רוב צבאו של שן אך הוא יורה בהם ומעיף אותם לנהר. פו נעמד ושן פוקד לירות בו. אך פו משיג שלווה פנימית ומצליח להדוף את כדורי התותח לעבר ספינותיו של שן. שן מובס ופו אומר לו כי צלקות יכולות להתאחות ולמרות מה שנעשה - שן יכול להתחיל מחדש. שן מסרב וממשיך להלחם, אך הוא נהרג. פו חוזר לעמק השלום אל אביו המאמץ ומכריז כי הוא אביו.
באותו זמן, מתגלה כי אביו האמיתי של פו עדיין חי, במושבה של דובי פנדה. הסרט נגמר כאשר אביו הביולוגי של פו חש כי בנו חי.
דייוויד הלברשטם

דייוויד הלברשטם (באנגלית: David Halberstam; ‏ 10 באפריל 1934 - 23 באפריל 2007) היה עיתונאי אמריקאי, נודע בעיקר בעבודתו ככתב צבאי בראשית מלחמת וייטנאם עבור הניו יורק טיימס, על עבודת סיקור המלחמה זכה בפרס פוליצר בגיל 30. לאחר מכן היה כתב ופרשן פוליטי, כתב ופרשן ספורט וביוגרף.

תולדות חייו

הלברשטם נולד בקונטיקט למשפחה יהודית וגדל ביונקרס (ניו יורק) ובברונקס. למד באוניברסיטת הרווארד והיה עורך עיתון האוניברסיטה, הרווארד קרימסון.
בסוף שנות החמישים סיקר את צמיחת התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית במיסיסיפי עבור ה-Daily Times Leader ממיסיסיפי ו-The Tennessean שראה אור בנאשוויל.
בשנת 1962, עוד לפני מעורבותה הרשמית של ארצות הברית במלחמת וייטנאם, הוצב בסייגון ככתב במשרה מלאה של הניו יורק טיימס. הלברשטם היה "יציר המלחמה הקרה, שבגר באווירה אנטי-קומוניסטית והיה ליברל שהאמין, כמו מנהיגי ארצו, בחיוניות של מעורבות צבאית בדרום-מזרח אסיה כחלק מהמאבק הגלובלי". אולם כאדם סקרן וביקורתי, שידע להתבונן גם מן הצד, החל להבחין במשגים, שקרים וחוסר יעילות בפעילות האמריקאים בדלתת המקונג ולדווח דיווחים אופוזיציוניים שביקרו את הצבא ואת הפוליטיקאים ועמדו בניגוד לקו המרכזי. פעילותו גרמה לו להתעמת לא אחת עם משטרת ממשל דרום וייטנאם (בעלת-בריתה של ארצות הברית), אך הדיוק שבדיווחיו, הבקיאות שהפגין וכשרונו הובילו לפופולריות שלו בקרב הקוראים. אחד מדיווחיו מאותה תקופה היה סיקור הצתתו העצמית של הנזיר הבודהיסטי טיץ' קואנג דוק ב-11 ביוני 1963, מתוך מחאה על רדיפת הבודהיסטים על ידי ממשלת דרום וייטנאם ונשיאה נו דין דיים, לו היה עד.
כתיבתו האופוזיציונית הייתה חדשנית, עד אז נצמדו בדרך כלל כתבים צבאיים לקו המרכזי וניזונו במידה רבה מדוברות הצבא. "הוא שינה את הדיווח הצבאי לעד כאשר הראה שאפשר ואף רומנטי לספר את סיפור החזית האמיתי ולהציג את הצד שלך בסכסוך כמטעה", כתב עמיתו ריצ'רד הולברוק. עם זאת זכה לביקורת נוקבת כאנטי-פטריוט פרו-קומוניסטי שמקווה לראות בתבוסתה של ארצות הברית.
בשנת 1964, והוא בן 30 בלבד, זכה בפרס פוליצר.
הלברשטם הוחזר מוייטנאם תוך לחץ על עיתונו מצד הממשל והנשיא קנדי, אך לא שקט. להפך, הוא החל לחקור את התהליכים ההיסטוריים והפוליטיים שהובילו להעמקת המעורבות האמריקאית בדרום מזרח אסיה. ספרו הראשון בנושא, The Making of a Quagmire: America and Vietnam during the Kennedy Era ראה אור ב-1965, ספרו החשוב ביותר בנושא הוא The Best and the Brightest שראה אור ב-1972. בשנת 1968 השתתף בסרט הקונטוורסלי In the Year of the Pig, שהציג ראיונות עם מספר עיתונאים בנוגע לראשית מלחמת וייטנאם.
במחצית השנייה של שנות השישים שב הלברשטם וסיקר את התנועה לזכויות האזרח. באביב 1967 לייוה את מרטין לותר קינג. בנוסף, נסע באותה תקופה לוורשה, נסיעה שהובילה לנישואיו עם השחקנית אליזבטה צ'יזווסקה (Elżbieta Czyżewska) ולעריקתה למערב.
בהמשך העביר הלברשטם את מרכז עשייתו מעיתונות שטח לכתיבת ספרים פוליטיים וביוגרפיות, בהן Ho אודות הו צ'י מין (1971) ו-The Powers That Be מ-1979 על אנשי התקשורת ויליאם ס. פיילי, הנרי לוס ופיל גרהם ועוד. לצד ספרי עיון כתב גם מספר רומנים, הראשון שבהם היה The Noblest Roman מ-1961.
בשנת 1981 הוציא לאור את ספרו The Breaks of the Game על משחק הכדורסל וליגת ה-NBA. במשך שארית חייו היה כתב ופרשן ספורט מעמיק ונלהב. בשנת 1989 פרסם את ספרו Summer of '49 על מאבק הבייסבול האפי בין ניו יורק יאנקיז לבוסטון רד סוקס ובשנת 1999 פרסם את ספרו רחב היריעה  Playing for Keeps אודות מייקל ג'ורדן.
הלברשטם נהרג בתאונת דרכים, כשבועיים לאחר יום הולדתו ה-73.
בני יפו אורתודוקסים

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 2012 כאיחוד של הקבוצות "בני יפו" ו"הפועל אורתודוקסים יפו". למעשה היא איחוד מלא של כל קבוצות הכדורגל ששיחקו בעיר יפו למעט "מכבי קביליו יפו", כולל: מכבי יפו (המקורית), בני יפו, צעירי יפו, חצרות יפו, אורתודוקסים יפו, וא.ס רמת אליהו, המשויכת לראשון לציון אך שיחקה באצטדיון גאון ביפו בין שנת 2000 ל-2007.

בני יפו

המועדון הוקם בשנת 1963 בשם "הפועל איחוד צעירי יפו". צעירי יפו שיחקו בליגה א' פעמיים, שלאחריהם נשרה הקבוצה לליגה ב',בעונת 85–1984 ובעונת 01–2000. מיקום השיא של הקבוצה היה המקום השלישי בליגה א' דרום בעונת 84–1983. המועדון נסגר בשנת 2001 בשל בעיות כלכליות והיה מזוהה עם הקהילה הערבית מוסלמית ביפו.
המועדון הוקם מחדש בשנת 2003, תחת שם חדש, "הפועל איחוד בני יפו", מכיוון שלא היה אפשר להשתמש בשם המקורי בשל החובות הכבדים של הקבוצה. "הפועל איחוד בני יפו" שיחקו בשם זה עד עונת 08–2007, שבה הם סיימו במקום החמישי בליגה ג' תל אביב. בעונת 09–2008, התאחדה הקבוצה עם "א.ס. רמת אליהו" מליגה ב'. "א.ס. רמת אליהו" עצמה התאחדה עם "מכבי יפו" בעונת 1999–2000 ואחר-כך עם קבוצת "חצרות יפו". לאחר איחוד זה שונה שם המועדון ל"בני יפו".

הפועל אורתודוקסים יפו

קבוצת "הפועל אורתודוקסים יפו" הוקמה בשנת 1970 בשם "הצופים האורתודוקסים", כחלק מפעילויות הספורט של אגודת הצופים הערבים האורתודוקסים של הקהילה הנוצרית-יוונית-אורתודוקסית של ערביי ישראל. רוב שנות קיומה שיחקה הקבוצה בליגה ג' עד שבעונת 07–2006 עלתה לליגה ב'.

לאחר האיחוד

לאחר האיחוד שיחקה הקבוצה בליגה ב'. בסיום עונת 16–2015 עלתה הקבוצה לליגה א'.

אצטדיון

קבוצת "א.ס. רמת אליהו/חצרות יפו" עוד הספיקה לשחק מספר שנים באצטדיון גאון ביפו לפני שנהרס בשנת 2009. לאחר האיחוד משחקת הקבוצה במגרש "צעירי יפו" בשדרות הבעש"ט (המשמש גם כמגרש אימונים ואין בו יציעים מסודרים לקהל) או באצטדיון צפרירים חולון.
ביניש מינינברג

בייניש מינינברג (1 באפריל 1903 - 1 בינואר 1996, ט' בטבת תשנ"ו) היה אומן, מעצב וצייר ישראלי, שמרבית עבודתו בתחום ציור ועיטור קירות בתים ורהיטים.

ראשית חייו

מינינברג נולד ביפו וגדל בבתי "מרכז בעלי מלאכה" ליד שכונת נווה שלום בתל אביב. אביו יהודה היה אומן שהתמחה בעיטור קירות, והוא למד את מלאכתו ממנו. בתמונה המפורסמת משנת 1908 של הגרלת המגרשים לאחוזת בית, שצילם אברהם סוסקין על החולות באחוזת בית נראה הילד ביניש עומד על גבעת החול עם  מספר ילדים]. לאחר גירוש תושביה היהודיים של תל אביב יפו עקב מאורעות מלחמת העולם הראשונה, עברה משפחת מינינברג לאזור כפר סבא והתגוררה יחד עם מגורשים רבים במחנה אוהלים שהוקם בחורשת אקליפטוסים. עם סיום המלחמה וכיבוש הארץ על ידי הצבא הבריטי חזרה המשפחה לנווה-שלום. בשנת 1921 יזם אביו, יהודה מיניברג, שהיה מראשי מרכז בעלי מלאכה, יחד עם מנחם שיינקין, מתתיהו וינוקור ואחרים  את הקמת שכונת מרכז בעלי מלאכה, ובית המשפחה נבנה ברחוב שינקין 22. בחצר הבית נותרו עד היום שרידי בריכת הדגים שהייתה בזמנו עם מזרקה מאבן. אחרי תום מלחמת העולם הראשונה, למד בבצלאל.

מינינברג כאומן וצייר בתים

בתחילת שנות ה-20 החל מינינברג לצייר ציורי קיר בבתי התושבים בתל אביב במסגרת העסק המשפחתי של אביו יהודה. במודעות שלהם בירחון "המלאכה" בשנים 1922 ו-1923 מופיע הכיתוב "ציור חדרים לפי האופנה האירופאית". מסמכים שנמצאו בעזבונו מעידים על כך שבשנת 1925 הוא ביצע מספר פעמים עבודות צביעה מיוחדות בבתי ציבור בחברון עבור אנשי המנדט הבריטי בירושלים]. 
מינינברג הרחיב את פעילותו למוצרי יודאיקה. בשנת 1928 הופיעו בירחון "הנגר" מודעות פרסום של "מכון לאומנות ארץ-ישראלית של מינינברג ובניו", המכון התחרה בעיקר במוצרי המזכרות הארץ -ישראליים בסגנון בצלאל שהיו עשויים עץ זית, ריקועי נחושת ורקמה מצוירים ומעטרים במוטיבים: תנ"כיים, מראות נופי הארץ, גמלים, רועים וצאן]. בשנת 1929 הציגו בני משפחת מינינברג בתערוכת "יריד המזרח" בתל אביב את מוצרי מכון האומנות שלהם וזכו בפרס שני של מדליית כסף ]. המכון שכן בצריף (שקיים עד היום) בחצר בית המשפחה ברח' שינקין 22 בתל אביב, חנות נוספת הייתה ברח' נחלת בנימין. ה"מכון" פעל עד תחילת שנות ה-30 ]. בין השנים 1934 ל-1937 עבד כצבאי וצייר דקורטיבי במספר חברות רהיטים, בתל אביב וירושלים. ב-1938 עבר לביירות על מנת לעבוד בה כצייר רהיטים ]. 
עם הקמת חיל האוויר הישראלי ב-1948 השתתף מיניברג בתחרות לבחירת סמל חיל האוויר ונבחר הסמל שלו מגן דוד משולב עם כנף]. זהו היה סמל הכומתה הראשון של חיל האוויר שלימים הוחלף בסמל הנוכחי.

כצייר

לאחר קום המדינה, עסק בציור וניהל סטודיו לציור ולמסגור ברמת גן ולימד ציור. ציוריו נעשו בסגנון שמן על בד וחלקם נמצאים בידי אספנים.

חיים פרטיים

ב-1926 נישא מיניברג לרוזי (שושנה) לבית שפינדלר. לזוג היו שני ילדים.
יעקב גרונדמן

ביוגרפיה

גרונדמן נולד בפולין. בזמן מלחמת העולם השנייה, כפעוט בן שלוש, הסתתר גרונדמן יחד עם משפחתו בבור צר ממדים במשך שלוש שנים, תחת אסם של איכר פולני בפרושוביצה. פרט זה בסיפור חייו לא היה ידוע לרעייתו ולבתו עד יום מותו ונחשף רק בעת התחקיר לספר "כדורגל - סיפור אהבה" מאת שלמה אברמוביץ', שיצא לאור ב"טקסטים" הוצאה לאור וחשף את הסיפור ואת התצלום של יענקל'ה, לבוש בפיג'מה, ביום בו יצא מהבור. 
גרונדמן החל את הקריירה בבני יהודה תל אביב, שם שיחק כקשר התקפי. הוא ניחן בבעיטה אדירה, הצטיין גם בפעולות הגנתיות והיה מנהיג טבעי בבני יהודה, אף על פי שהיה יוצא דופן כיוצא אירופה בקבוצה שרוב שחקניה באו מעדות המזרח, דבר אשר העניק לו גם את הכינוי: "הפולני". היה שותף לזכיית בני יהודה ב-1968 בגביע המדינה. הוא זומן לנבחרת ישראל על ידי המאמן גיולה מאנדי ושיחק במדיה שמונה פעמים בשנים 1961–1964.
בגיל צעיר יחסית נקטעה קריירת המשחק של גרונדמן בשל פציעה, והוא החל בקריירה חדשה כמאמן, תוך שהוא משאיר אהדה רבה בשכונת התקווה, ונמנה עד היום כאחד מגדולי שחקני המועדון בכל הזמנים ויקיר האוהדים. גרונדמן עבר קורס מאמנים אצל עמנואל שפר ואימן בהמשך את מכבי תל אביב, הפועל חיפה, שמשון תל אביב, בני יהודה, הפועל תל אביב, הפועל באר שבע ועוד קבוצות רבות.
כמאמן זכה לראשונה בגביע המדינה עם הפועל חיפה בשנת 1974, כשבקבוצתו כיכבו יצחק אנגלנדר, יוחנן וולך, יוסי ליפשיץ ואלי לוונטל. על המאמן המוערך אמרו שחקני הקבוצה כי הם "מעדיפים לשבת אצל גרונדמן על הספסל מאשר בהרכב אצל כל מאמן אחר".
בשנת 1977 הוביל את מכבי תל אביב לדאבל היסטורי, ושלוש שנים לאחר מכן הוביל את מכבי נתניה לזכייה באליפות. גרונדמן זכה בשני גביעי טוטו עם שמשון תל אביב, ובשנת 1988 קיבל גרונדמן הצעה לאמן את נבחרת ישראל יחד עם שחקן העבר, יצחק שניאור.
צמד המאמנים, שכונה על ידי העיתונות ש"ג, הוביל את הנבחרת להישגים נכבדים והגיע עימה עד למשחקי ההצלבה מול קולומביה, בהם הנבחרת הייתה קרובה להעפיל למונדיאל 1990.
בצד עיסוקיו כמאמן ויותר מאוחר כפרשן בתוכנית הרדיו שירים ושערים המשיך גרונדמן לעסוק גם בעסקים פרטיים והיה שנים רבות הבעלים של סוכנות "פומה" בישראל, אשר אימצה את נבחרת ישראל ואת בני יהודה. גרונדמן, שנודע ברגישותו הרבה, הרבה לתרום בסתר ולסייע לעשרות ארגונים, כאשר בראש מעוניינותו הייתה התמיכה בנכי צה"ל ונזקקים.
בשנת 2001 חלה בסרטן, אך עד ימיו האחרונים ב-2004, המשיך לתרום לכדורגל בישראל ובין היתר שימש כסקאוט עבור נבחרת ישראל ומאמנה, אברהם גרנט. כמו כן נענה לבקשתו של דני דבורין להמשיך כפרשן ב"שירים ושערים" וכל זאת ללא תנאים ובהתנדבות מלאה, ולמרות כאביו המייסרים ממחלת הסרטן.
מספר ימים לפני מותו הספיק גרונדמן לקבל את "אות המופת" מהתאחדות הכדורגל העולמי פיפ"א על  תרומתו לכדורגל בישראל, דבר המרמז על האהדה הרבה לה זכה מי שכונה "הג'נטלמן של הכדורגל הישראלי", לא רק בישראל, אלא גם בעולם הכדורגל הבינלאומי.
כאות הוקרה על תרומתו רבת השנים לספורט בארץ והיותו סמל למופת, מודל לחיקוי ומושא להערצה, נחנך לאחר מותו האצטדיון במקום מגוריו ברמת השרון על שמו (אצטדיון גרונדמן). ב-2014 נקראה על שמו כיכר בשכונת יד אליהו בתל אביב.
It Will Rain

ביקורות

סיימון ווזיק לוינסון ממגזין הרולינג סטון נתן לשיר 3 מתוך 5 כוכבים, ותיאר אותו כ"דומה מעט ל-Wild Horses ודומה מאוד להצלחה הרדיופונית הבאה של מארס".
דרימקאסט

מההתחלה עד לכישלון של הקונסולה

קונסולת הדרימקאסט שיצאה בשנת 1998 היא גם הייתה קונסולה שלאחר השקתה המוצלחת היא תוך שנה היא מכרה 500,000 קונסולות שנמכרו. הדרימקאסט אולם לא הייתה זוכה להצלחה רבה כמו הפלייסטיישן 2 והאקס בוקס (הראשון של מיקרוסופט). אך מה שמייחד את הדרימקאסט מכל שאר הקונסולות האחרות שנכשלו עם הזמן זה שהדרימקאסט היא קונסולה מצוינת שנכשלה. המשחקים האהובים ביותר שיצאו לקונסולה היו NBA2k (שנקנה על ידי חברת קונאמי) Sonic Adventure 2 ועוד. כישלון הדרימקאסט לא היה עקב בחיסרון במשחקים אלה עקב הפלייסטיישן 2 שמכירותיה היו גבוהים מאוד והיא הייתה חזקה וככה מהקונסולות סגה עברה למשחקים משנות ה-2000 אותם התחילו לייצר לקונסולות נינטנדו, סוני ומיקרוסופט.

Sega Dreamcast Collection

ב-2011 יצא לקונסולות אקס בוקס 360, פלייסטיישן 3 ולמחשב האישי משחק אוספים ששמו Dreamcast Collection. שכללה רק ארבעה משחקי דרימקאסט.

אביזרים

הדרימקאסט כוללת את מערכת ההפעלה Windows CE, מכילה מודם מובנה, מקלדת, עכבר, שלט ארקייד ועוד. 
הקונסולה כוללת גם את הVMU שהוא בעצם היה מין מכשיר קטן שהיה ניתן להכניס לתוך הג'ויסטיק של הקונסולה והיה אחראי על אחסון קובצי השמירה של המשחקים, חלק מהמשחקים כללו משחקונים פשוטים שהופיעו על ה-VMU ונשלטו על ידי הכפתורים על המכשיר והוצגו על הצג שלו בשחור לבן, משחקים אחרים השתמשו ב-VMU לחלקי משחקיות אחרים כמו הצגת מידע שקשור למשחק בצג (כמות חיים וכו').
Magic Mouse

Magic Mouse (בתרגום חופשי לעברית: עכבר הקסם) הוא עכבר מחשב רב-מגע המיוצר ונמכר על ידי חברת אפל. העכבר, שהופץ החל מ-20 באוקטובר 2009, היה עכבר המחשב הראשון אשר איפשר שימוש במחוות כדוגמת  החלקה וגלילה על פני המשטח העליון של העכבר, לאינטראקציה עם מחשבים שולחניים. המכשיר מקושר למחשב דרך טכנולוגיית הבלוטות' ודרושות שתי סוללות מסוג AA להפעילו. המכשיר תוכנן לעבוד רק במחשבי מקינטוש, אך ניתן להפעילו במחשבים המריצים גם את מערכת ההפעלה Windows באמצעות התקנת דרייבר מיוחד של בלוטות' ודרייבר של העכבר.
די בראדלי בייקר

חיים אישיים

הוא נשוי למישל די בייקר, ולהם שתי בנות.
אביתר אילוז

ביוגרפיה

נולד בבאר שבע למסעוד אילוז, יליד מרוקו, ולזיוה לבית קבסה, ילידת הארץ ממוצא מרוקאי.
אילוז החל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הפועל באר שבע. בעונת 2001/2002 עלה לבוגרים, אך מיעט לשחק ועלה מדי פעם מהספסל. בעונת 2004/2005 תפס את מקומו בהרכב הפותח של הקבוצה, וערך 23 הופעות בהן כבש שלושה שערים. מאמן הנבחרת ישראל דאז אברהם גרנט החליט לזמן אותו לסגל המורחב של הנבחרת, אך אילוז לא זכה לשחק במדיה. לעומת זאת רשם חמש הופעות במדי הנבחרת הצעירה, תחת המאמן גיא לוי.
בסיום אותה עונה ירדה הפועל באר שבע לליגה הלאומית, ואילוז חתם בהפועל פתח תקווה. במדי פתח תקווה אילוז מיעט לשחק ובסיום העונה חזר לקבוצת נעוריו. בעונת 2008/2009 היה שותף לחזרתה של הפועל באר שבע לליגת העל. 
אילוז שימש כקפטן הפועל באר שבע במשך מספר עונות, ובתחילת עונת 2013/2014 מונה לקפטן המשנה, בעקבות חזרתו של אליניב ברדה לקבוצה. בסך הכל ערך אילוז 249 הופעות ליגה במדי הפועל באר שבע, בהן כבש חמישה שערים.
בתחילת עונת עונת 2015/2016 שותף רק בשני משחקים במסגרת גביע הטוטו, וב-23 בנובמבר 2015 הודיע על פרישה ממשחק פעיל בעקבות פציעה, ומונה למנהל הקבוצה. בתום עונה זו זכתה הקבוצה באליפות ראשונה מזה 40 שנה.
אוון הנסן היקר

תקציר העלילה

אוון הנסן הוא תלמיד תיכון בעל חרדה חברתית קשה המעכבת את יכולתו להתחבר עם אנשים אחרים ולהתיידד עמם. בעקבות התאבדותו של נער מכיתתו בשם קונור, הוא משקר על כך שהכיר את קונור, מה שמקרב אותו בטעות למשפחתו של התלמיד, והדבר גורם לו להסתבך אט אט ברשת השקרים שטווה על מנת לא לאכזב את משפחתו של הנער ועל מנת לא לאבד את המקום החם שקיבל בתוכה.

הפקות

המחזמר החל את דרכו בוושינגטון די. סי. ביולי 2015, ולאחר מכן עלה באוף ברודוויי במרץ-מאי 2016. בדצמבר 2016 עלה המחזמר לראשונה בברודוויי.
בנובמבר 2019 עתידה לעלות הפקה של הוסט-אנד בתיאטרון Noel Coward Theatre בלונדון.

תגובות וביקורות

המחזמר זכה לשבחים רבים, ובמיוחד השחקן הראשי בן פלאט המגלם את אוון, שגם זכה בפרס טוני על תפקידו. בסך הכול היה המחזמר מועמד לתשעה פרסי טוני בשנת 2016, ומתוכם זכה בשישה: שחקנית המשנה לרייצ'ל ביי ג'ונס, השחקן הראשי לבן פלאט, הפסקול, התיאומים (תזמורות), ספר ההצגה והמחזמר הטוב ביותר.
אלומה (יישוב)

היסטוריה

היישוב קם בסמוך לקוממיות באפריל 1952 ככפר הנוער "חזון יחזקאל" על ידי גוף בשם "מוסדות חינוך אזורי" של צעירי אגודת ישראל, השייך לחינוך העצמאי. ב-1996 הקים משרד הפנים ועד מקומי מוניציפלי שקיבל את השם "אלומה".
ביישוב נמצאים ישיבה חסידית ירושלמית כנסת אליהו (ראה להלן), מתיבתא להוראה של הקהילה הספרדית, ובית מדרש גבוה להוראה ודיינות של חסידות סלונים. עד לשנת 2011, עת עברה למודיעין עילית, שכנה ביישוב גם ישיבת קהלות יעקב בראשותו של הרב חיים קלופט.
כיום ישנן 86 משפחות במקום, כולן מן הציבור החרדי. כן אושרה הרחבה ליישוב של 168 יחידות דיור, חלקן צמודות קרקע וחלקן בבניה רוויה.

ישיבת כנסת אליהו

ישיבת כנסת אליהו היא ישיבה גדולה במושב אלומה לבחורים חרדים מבני הישוב הישן. הישיבה הוקמה בשנת 2010 על ידי קבוצת אברכים מבני היישוב הישן. בראשות הישיבה עומד הרב פנחס ברויר ומכהנים בה כרמי"ם הרבנים דוד סירוטה, עמרם רוטמן, דוד הוכברגר ואחרים.
מדד קב"א

מדד קב"א (קבוצת איכות) מהווה מדד מיון ותכנון עיקרי וכלי מיון ראשוני למועמדים לשירות ביטחון בישראל (מלש"ב) לאיתור ולשיבוץ לתפקידים, על פי נקודות חתך שנקבעו. הקב"א ניתן בצורת ציון מספרי, בטווח 41–56.

תפקידים הדורשים ציון קב"א גבוה

כדי להתקבל ליחידות מובחרות בצה"ל דרוש ציון קב"א גבוה, כמו כן ליחידות המודיעין והתכנות, לקצונה, לקורס טיס, לקורס חובלים, לתוכנית תלפיות ליחידת דובר צה"ל ועוד מגוון גדול של תפקידים משמעותיים דרוש ציון קב"א גבוה.

נגישות נתוני הקב"א

בעבר, נתוני הקב"א והדפ"ר נשמרו בסוד על ידי צה"ל, ואילו החל משנת 2010 התאפשר למועמד לברר אותם בשיחה טלפונית ללשכת הגיוס. החל משנת 2011 מתפרסמים נתוני הקב"א והדפ"ר באופן גלוי ב"קיוסק המידע האישי" באתר האינטרנט "עולים על מדים" והחל מיולי 2016 ניתן לצפות בנתונים המספריים של הקב"א, הדפ"ר והפרופיל הרפואי באתר האינטרנט החדש "מתגייסים", שהחליף את "עולים על מדים". באתר "עולים על מדים" הישן, הפרופיל פורסם בצורה מילולית ולא התאפשר למועמד לברר את הפרופיל המספרי המדויק שלו. נוסף על כך, האופן המדויק לפיו נקבעים נתונים אלה נשמרים בסוד על ידי צה"ל. אף על פי כן, מלש"ב שקיבל זימון למסלול יוקרתי כמו קורס טיס, קורס חובלים או יום סיירות יכול היה להסיק שהנתונים שלו גבוהים. לנתונים אלה השפעה רבה על היחידה ועל מסלול השירות של המועמד, אשר משפיע במידה רבה גם על המשך חייו של המועמד. כיוון שצורת קביעת הקב"א היא חשאית, במהלך השנים נשמעו קריאות נגד צורת קביעה זו. נטען כי מקום מגוריו של אדם או נישואיו של הוריו משפיעים על דירוג הקב"א, וכך מלש"ב שגר בעיירה בעלת דירוג סוציואקונומי (חברתי-כלכלי) נמוך לא יוכל להתקבל ליחידה שאותה ביקש. ממחקרים שביצעו סוציולוגים מחוץ לצה"ל, ממחקרים סודיים של צה"ל שדלפו לציבור, ומנתונים רשמיים שמפרסם צה"ל (סקרי מסיימי קורס טיס למשל), עולה כי אכן קיים מתאם חיובי ברור בין נתונים אלו לקב"א ברמה הסוציולוגית.] אולם, באופן מעשי חיילים מכל קצות הארץ וממעמדות סוציואקונומיים שונים מתקבלים לכל התפקידים הקיימים בצה"ל.
DR P2

היסטוריה

ב-1 באוקטובר 1951 השיקה הסטאטרסדיווניאן את תחנת הרדיו השנייה שלה, שנקראה תחנה 2. בשנת 1959 שונה שמה ל-Danmarks Radio ול-DR בשנת 1996.
ב-1 בספטמבר 2001 לאחר הזכייה של DR בזכויות השימוש בתחנת הרדיו הרביעית של דנמרק, הושקה מחדש התחנה תחת השם "DR P2 Musik & Kultur" (בתרגום חופשי: DR P2 מוזיקה ותרבות).
ב-1 באוקטובר 2017 הפכה התחנה לזמינה בשידורי ה-+DAB לאחר שדנמרק עברה לשידורים מסוג זה.
התחנה שידרה את קדם האירוויזיון הדני לשנת 2018 יחד עם ערוץ DR2.

תחנת הרדיו הרביעית

ב-1 באפריל 2002 הוענק רישיון ל-DR P2 רישיון לשדר במספר תדרים, שנקראו על ידי משרד התרבות הדני "תחנת הרדיו הרביעית". DR ניצחה בתחרות מספר מועמדים אחרים, כשבמסגרת התחרות בוצעה הערכת איכות. 
תחנת הרדיו הרביעית הייתה חלק מההסדר תקשורתי בין מפלגת הסוציאל-דמוקרטית, השמאל הרדיקלי, המרכז הדמוקרטי ו-SF. בממשלה רצו להקצות את התדר ל-DR, כך שתחנות P2 ו-P4 יוכלו לשדר מסביב לשעון. לעומתם במרכז הדמוקרטי רצו שכל אחד יוכל לשדר בתחנת הרדיו הרביעית מלבד DR.
מנחם אשכנזי

מנחם אשכנזי (6 באוגוסט 1934 – 13 בנובמבר 2000) היה שופט כדורגלישראלי. האסייתי הראשון ששפט במשחקי גביע העולם לכדורגל, במונדיאל 1966. אחד מנציגיו הבולטים של הספורט הישראלי בשנות ה-50 של המאה ה-20 ושנות ה-60 של המאה ה-20.

קורות חיים

מנחם אשכנזי נולד בבולגריה בשנת 1934 ועלה לארץ עם הוריו בשנת 1936.
בנעוריו, בגיל 16 הצטיין כשחקן כדורגל בקבוצת הנוער של המועדון הפועל פתח תקווה. אולם בעקבות פציעה חמורה ברגל נאלץ להפסיק את הקריירה שלו התחרותית.
אשכנזי הוסמך כשופט בשנת 1957, והוא נחשב לבכיר השופטים הישראלים בשנות ה-60. בשנת 1964 הוסמך כשופט בינלאומי ובאותה שנה, כשהוא בן 30 בלבד, שפט את משחק גמר אולימפיאדת טוקיו. שנתיים לאחר מכן נבחר על ידי פיפ"א לשפוט במשחק רבע הגמר של מונדיאל 1966 בין פורטוגל לצפון קוריאה.
לפרק זמן פעל בארצות הברית כשופט במשחקי האליפות לכדורגל מקצועי שם.
במשחקים האולימפיים בטוקיו בשנת 1964 שפט בסך הכל בארבעה משחקים: במשחק בין ארגנטינה וגאנה שנגמר בתיקו 1:1, ברבע גמר במשחק בין הונגריה ובין רומניה (2:0 לטובת הונגריה), אחר כך בחצי הגמר במשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הקבוצה הגרמנית המאוחדת (שהסתיים בניצחון צ'כוסלובקי 2:1) ובשלב הגמר את המשחק בין צ'כוסלובקיה ובין הונגריה - שבו ניצחה הקבוצה ההונגרית 2:1.
במונדיאל 1966 באנגליה שפט במשחק בין צרפת ובין מקסיקו (1:1) וברבע הגמר במשחק בין הנבחרות של פורטוגל וצפון קוריאה שהסתיים בניצחון הפורטוגזים 5:3. בנוסף אשכנזי עמד לרשות פיפ"א
כדי למלא במקרה הצורך תפקיד של עוזר שופט, מה שקרה במשחק נוסף בשלבים ההתחלתיים של האליפות.
מנחם אשכנזי שפט ב-45 משחקים בין ארציים וניהל 450 משחקי כדורגל במסגרת הליגה הישראלית. אחר שבשנת 1984 פרש משיפוט פעיל, המשיך להיות מעורב בפעילות באיגוד השופטים, ושימש כחבר בוועדה המקצועית של האיגוד וכמבקר שופטים בליגות הבכירות ובמשחקי הנוער והנערים
אשכנזי התגורר בפתח תקווה ועבד למחייתו בחברת הגז אמישראגז
מנחם אשכנזי נפטר בגיל 66 בשנת 2000 משטף דם במוח לאחר ניתוח שעבר בראשו. אלמנתו היא בת למשפחה יהודית מהונגריה. אשכנזי הוא אחיו הבכור של משה אשכנזי (1940-2012), שאף הוא היה שופט כדורגל.
כותש שום

כותש שום הוא כלי מטבח, שמטרתו היא לרסק שיני שום ביעילות.
הפעולה נעשית על ידי הפעלת לחץ באמצעות רשת של חורים קטנים, בדרך כלל עם סוג כלשהו של בוכנה. במרבית כותשי השום, ישנה גם רשת סיכות תואמת, שנועדה לנקות את הכלי לאחר השימוש בו. כותש השום נותן תחלופה נוחה לקציצת השום באמצעות סכין. היתרון העיקרי בשימוש בכותש שום על-פני סכין הוא שבעת השימוש בכותש, קליפת השום נשארת בפנים בזמן שפנים השום יוצא החוצה. מגזין הבישול Cook's Illustrated טוען, ששימוש בכותש שום מעניק יתרון גדול יותר מסכין בשל העובדה, שהוא חותך את השום בצורה דקה ושווה יותר. לטענת המגזין-משמעות הדבר, שטעם השום מתחלק בכלי הבישול בצורה טובה יותר.
התועלת בשימוש כותש השום, נתונה למחלוקת: לטענת חלק ממומחי הבישול, הפעלת לחץ על ידי כותש השום גורמת לשחרור טעם חזק יותר, בניגוד לאמצעים אחרים (כמו למשל סכין). לעומת זאת, אחרים הטוענים, שהפעלת לחץ על השום הופכת אותו לנחות יותר. כמו למשל סופרת הבישול הבריטית אליזבת דויד, שכתבה מאמר בישול שכותרתו "כותשי השום הם חסרי תועלת לחלוטין". השף אנתוני בורדיאן, מכנה את כותש השום 'תועבה' ואף מייעץ לאחרים לא להשתמש בו.
Balans

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי סבסטיאן בארק, מרסל בוטזאן, מוהומבי נזאסי מופונדו ובריאן יצחק והופק על ידי בארק ובוטזאן. השיר הוא שיר בסגנון הדאנס-פופ, המשלב בתוכו גם את הסגנון הלטיני והסגנון הטרופי.
כמו כן, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, בסמוך לצאתו כסינגל.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של אלכסנדרה סטאן ב-9 במרץ 2016. סטאן ביצעה גרסה אקוסטית של השיר ברדיו הרומני Pro FM. בין היתר, היא ביצעה את "Be the One" של דואה ליפה ביחד עם השיר הזה.
נכון למאי 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-3.3 מיליון צפיות.