google/wiki40b huggingface dataset:
משה מני

משה מני (16 באוגוסט 1928 - 21 באוקטובר 2015) היה רופא, אורולוג, ופרופסור לרפואה. כיהן כנשיא אוניברסיטת תל אביב, נשיא המכללה האקדמית אשקלון, ולפרקים יו"ר ועד ראשי האוניברסיטאות] וועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות.

ביוגרפיה

מני נולד בחברון לשמחה וישראל מני. סבא רבא שלו היה אליהו מני, מגדולי רבני עיראק ורבה הראשי של חברון. לאחר פרעות תרפ"ט נמלטה משפחתו מחברון, הוא למד בגימנסיה העברית "הרצליה" וב-1941 עבר ללמוד בפנימייה בבית הספר אנגלי פרוטסטנטי בירושלים. 
מני סיים לימודי רפואה באוניברסיטת ז'נבה ב-1952. ב-1969 סיים תואר שלישי בפיזיולוגיה של הכליה באוניברסיטת טאפטס בבוסטון. ב-1976 מונה למנהל המחלקה האורולוגית במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר וב-1983 מונה למנהל המחלקה הכירורגית בתל השומר. היה  מהראשונים  בישראל  שביצעו כריתה  רדיקלית של שלפוחית השתן ושחזור. במהלך הקריירה שלו כרופא טיפל בחשאי במנהיגים של מדינות ערב ואיראן ובמשפחותיהם. בין מטופליו פהד, מלך ערב הסעודית, מוחמד רזא שאה פהלווי, ג'עפר נומיירי ועדנאן חשוגי. 
במשרדי הנהלת בית החולים שיבא היה מונח מכתבו של ראש הממשלה מנחם בגין שכתב : "אבקש לאשר לפרופ' מני היעדרות כפי רצונו בלי לשאול ובלי לתעד את תנועותיו". לימים התברר שמני כאורולוג מעולה ובעל שם היה רופאם האישי של מנהיגים רבים ובולטים במדינות ערב. בין היתר סייע לסלול את הדרך למבצע משה במסגרתו הועלו לישראל כ-15 אלף יהודי אתיופיה.
בשנים 1983 עד 1991 כיהן כנשיא אוניברסיטת תל אביב. בתפקידו הבא כיהן סגן מנהל מכבי שירותי בריאות והוביל את רכישת בית חולים אסותא ב-1994 על ידי הקופה. כיהן כיו"ר מגן דוד אדום. היה ממקימי המרכז הבינתחומי הרצליה וכיהן מאז כחבר דירקטוריון המוסד. מינואר 2002 עד יולי 2012 כיהן כנשיאה הראשון של המכללה האקדמית אשקלון וכיו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות. 
ב-1987 מונה לדירקטור בחברת טבע תעשיות פרמצבטיות, שימש יו"ר ועדת המחקר והפיתוח וכיהן כסגן יו"ר הדירקטוריון בשנים 2010–2014. כמו כן שימש דירקטור בחברת רוזטה ג'נומיקס, באלביט הדמיה, יו"ר דירקטוריון חברת ריל אימיג'ינג ויו"ר חברת בי קונטקט תקשורת. היה חבר הוועדה האקדמית המייעצת של אייסף - הקרן הבינלאומית לחינוך. 
ב-2009 זכה בפרס "מגן שר הבריאות" על מפעל חיים לעוסקים במקצועות הבריאות.
הבניין החדש שישמש את בית הספר למדעי הבריאות של מכללת אשקלון ייקרא על שמו של מני שכיהן כנשיאה הראשון של המכללה.
היה נשוי לאמירה מני, פרופסור לאימונולוגיה. 
לבקשתו, נקבר בבית העלמין האזרחי מנוחה נכונה כפר סבא.
לאון ליטינצקי

ביוגרפיה

ליטינצקי נולד בברית המועצות, ובשנים 1984–1990 למד רפואה באוניברסיטת קזן אך לא סיים את לימודיו. בשנת 1991 עלה לישראל והחל לעבוד בחברת החשמל. ב-1993 ניסה, ללא הצלחה, להיבחר למועצת העיר כפר סבא.
פעילותו הציבורית החלה עם היבחרו לבית נבחרי ההסתדרות בשנת 1999 ובאותה שנה ליו"ר ארגון ישראלים דוברי רוסית. בשנת 1995 נבחר לחבר בוועד העובדים של חברת החשמל. באותה שנה החל בלימודים במכללת "אורט" ובשנת 2002 החל בלימודי תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.
ליטינצקי היה פעיל במפלגת "עם אחד", והוצב במקום התשיעי ברשימתה בבחירות לכנסת ה-16. לאחר מיזוגה של "עם אחד" במפלגת העבודה, התמודד על מקום ברשימתה לכנסת, ונבחר למקום ה-21, המשוריין לעולים. משנת 2006 עמד בראש ארגון העולים של מפלגת העבודה ובשנת 2007 נבחר ליושב ראש ארגון העולים במועצה הציונית. היה חבר גם בקונגרס הציוני העולמי ובבית נבחרי ההסתדרות. לאחר התפטרותו של דני יתום מהכנסת ב-2 ביולי 2008, נכנס ליטינצקי לכנסת במקומו וכיהן עד תום כהונת הכנסת ב-24 בפברואר 2009. הוא היה חבר בוועדת הכלכלה.
בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-18 ברשימת העבודה, ולא נבחר לכנסת. עם סיום כהונתו בכנסת חזר לעבוד בחברת החשמל.
לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הצטרף ליטנצקי לישראל ביתנו והוצב במקום ה-13 ברשימתה. ברשימה המשותפת לכנסת, הליכוד - ישראל ביתנו, שובץ ליטנצקי במקום ה-34 ולא נבחר לכנסת. עם התפטרותו של גדעון סער ב-5 בנובמבר 2014 נכנס ליטינצקי במקומו לכנסת, כחלק מרשימת הליכוד - ישראל ביתנו, למשך 3 חודשים.
כיהן בהנהלת הוועד המתאם הכלל-עולמי של יוצאי רוסיה. ארגון זה הוקם מכוח חוק הפדרציה הרוסית לשם חיזוק השפעתה של רוסיה ושל הנשיא ולדימיר פוטין ברחבי העולם.
בעת המשא ומתן על כניסת ישראל ביתנו לממשלת ישראל השלושים וארבע במאי 2016 השתתף ליטניצקי בדיונים והיה אחראי לנושא הגדלת קצבת הזקנה לעולים.
ליטינצקי מתגורר בכפר סבא, נשוי ואב לבן.
מחוז ירושלים

היסטוריה


מחוז ירושלים קיים עוד מתקופת האימפריה העות'מאנית והמנדט הבריטי, אך במשך השנים עבר שינויים רבים ומגוונים בגבולותיו, צביונו וההיבט החוקתי והמשפטי בו שונו. כמו כן ב־1946 היה חלק מששת מחוזות ארץ ישראל של המנדט הבריטי וכלל בתוכו את הנפות ירושלים, רמאללה וחברון. ב-1980 סיפחה ישראל 64 קמ"ר הכוללים את מזרח ירושלים וכפרים פלסטיניים בסביבתה, ושטח זה התווסף לשטח המחוז.

נתוני אוכלוסייה ושטח במחוז

הערה: נתוני האוכלוסייה נכונים ל־2014.
גור שרייבמן

קורות חייו

שרייבמן נולד וגדל במושב נאות הכיכר ובבגרותו עבר להתגורר בכפר סבא. התגייס לצה"ל בשנת 1994, והתנדב לשייטת 13. השלים את הכשרת מסלול הלוחם בשייטת, ויצא לקורס קציני חי"ר. עם תום הקורס שב לשייטת ומונה למפקד צוות, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון, בין היתר במבצע ענבי זעם. לאחר שירות של חמש שנים השתחרר מצה"ל. לאחר זמן מה חזר לשירות ושובץ ללימודים במכללה לפיקוד טקטי. לאחר הלימודים חזר לשייטת, ומונה למפקד יחידת הפשיטה בתקופת האינתיפאדה השנייה, והוביל את היחידה בלחימה, בין היתר בפשיטה על ספינת הנשק קארין איי במבצע "תיבת נוח". בהמשך שירת כסגן מפקד פלגת הלוחמים בשייטת. לאחר מכן מונה למפקד סיירת גבעתי בין השנים 2004–2005, והוביל אותה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני ברצועת עזה.
בשנת 2006 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד פלגת ההדרכה בשייטת 13. במהלך התפקיד שימש אחד ממפקדי הכוחות במבצע יער הנגב במלחמת לבנון השנייה, את תפקידו סיים בשנת 2007. בהמשך מונה למפקד גדס"ר גבעתי בין השנים 2007–2009, והוביל אותו בלחימה בין היתר במבצע חורף חם ובמבצע עופרת יצוקה. באפריל 2008, הגדוד בפיקודו קיבל את פרס הרמטכ"ל ליחידות מצטיינות. לאחר מכן מונה לסגן מפקד שייטת 13, תפקיד אותו מילא בין השנים 2009–2011. במהלך התפקיד שימש בין היתר כמפקד הכוח שפשט על ספינת הנשק "פרנקופ" במבצע ארבעת המינים. בשנת 2011 מונה למפקד פלגת הלוחמים בשייטת 13. בספטמבר 2012 סיים את תפקידו ויצא ללימודים בוושינגטון. ב-2 ביולי 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד שייטת 13, והוביל אותה בלחימה בין היתר במבצע צוק איתן, בתפקיד זה שימש עד 2 באוגוסט 2017. ב-27 באוגוסט 2017 מונה למפקד בה"ד 1, ושימש בתפקיד עד 22 במאי 2019, בסיום תפקידו הועלה לדרגת תא"ל. ב-28 במאי 2019 מונה למפקד עוצבת אדום.
שרייבמן מתגורר בכפר סבא, נשוי ליערה ואב לשלושה. בעל תואר ראשון במנהל ומשפט מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני בניהול משאבים אסטרטגיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון.
יאן טופורובסקי

חייו

טופורובסקי נולד באוקספורד בשנת 1950 למהגרים פולנים. הוא בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ומדעי המדינה, אותו סיים באוניברסיטת ברמינגהם ב-1972, ובעל תואר שני בכלכלה, אותו סיים במכללת בירקבק של אוניברסיטת לונדון ב-1977. ב-1983 השלים טופורובסקי לימודי תואר שלישי בכלכלה באוניברסיטת ברמינגהם.

קריירה מקצועית

עם סיום לימודיו לתואר ראשון, החל לעבוד בקרן הפנסיה של הכנסייה של אנגליה. התנסות זאת הציתה את התעניינותו בכלכלה פיננסית. לאחר שסיים את לימודי התואר השלישי חזר יאן טופורובסקי לעבוד במימון, בתור כלכלן בכיר ב-Standard Chartered Bank, שם בלט בביקורת שמתח על הבנקאות הבינלאומית ועל חלקה בהיווצרות משבר החוב הבינלאומי של שנות ה-80. עבד כחוקר בבית הספר המרכזי לתכנון וסטטיסטיקה בוורשה בשנות ה-80, כחוקר באוניברסיטת קיימברידג' בשנים 2003-2004, כחוקר במרכז לחקר כלכלה וסטטיסטקה בשנים 2004-2005, וכחוקר בבנק פינלנד  ב-2005. במהלך שנות ה-90 לימד באוניברסיטת South Bank, לונדון. ב-2004 מונה לפרופסור לכלכלה ומימון בפקולטה לכלכלה של בית הספר ללימודי המזרח ואפריקה (SOAS) באוניברסיטת לונדון, שם שימש גם כדיקן מספר שנים. מאז 2004 הוא משתף פעולה עם המרכז לחקר ההיסטוריה והמתודולוגיה של הכלכלה באוניברסיטת אמסטרדם. עבודתו האקדמית של טופורובסקי על כלכלה מוניטרית זכתה לפרסום נרחב. ב-2013 הוא הוציא לאור ביוגרפיה אינטלקטואלית על הכלכלן הפולני מיכאל קלצקי , בה פירט את עבודתו על כלכלה מוניטרית, תאוריית הרווח, בעיות הסוציאליזם ומדינות מתפתחות. בשנת 2013 זכה ספרו של יאן טופורובסקי "למה הכלכלה העולמית זקוקה לקריסה פיננסית" בפרס יוניקוס על הספר הטוב ביותר לקידום ההבנה הכלכלית ביריד הספרים בוורשה.
I Vow to Thee, my Country

היסטוריה

מקורן של מילות השיר הוא בשיר The Two Fatherlands ("שתי ארצות המולדת"), שנכתב ב-1908 על ידי הדיפלומט הבריטי ססיל ספרינג-רייס (Cecil Spring-Rice) ‏(1859-1918). במקורו תיאר השיר כיצד נוצרי נאמן הן לארצו והן למלכות השמיים. 
ב-1912 מונה ספרינג-רייס לשגריר בריטניה בארצות הברית (עד סמוך למותו ב-1918) ובכהונתו זו השפיע על ממשלו של הנשיא וילסון להיכנס למלחמת העולם הראשונה לצדן של בריטניה וצרפת. בראשית 1918 כתב ספרינג-רייס מחדש את מילות השיר The Two Fatherlands והעניק לו את שמו הנוכחי. מילותיו המחודשות של הבית הראשון והשני של השיר מתארות את האבידות העצומות בנפש של בריטניה במהלך המלחמה. מילות הבית השלישי מתייחסות למלכות השמיים. מילות השורה האחרונה בבית זה מבוססות על הפסוק: דרכיה דרכי נעם וכל נתיבותיה שלום (ספר משלי, פרק ג', פסוק י"ז).
בשנת 1921 חיבר המלחין גוסטב הולסט לחן למילות השיר. הלחן התבסס על הלחן של החלק השני של היצירה יופיטר מתוך יצירתו התזמורתית הידועה של הולסט – סוויטת כוכבי הלכת, אשר עובד על ידי הולסט. השיר הושמע לראשונה באותה שנה, התפרסם כמזמור ב-1926 והפך במהרה למרכיב שכיח בטקסי הזיכרון ליום שביתת הנשק של המלחמה, שהיה לימים ליום הזיכרון הבריטי. 
השיר זכה עם השנים לביצועים מסחריים מפי אמנים ולהקות רבים. לבקשת הנסיכה דיאנה הוא הושמע בטקס חתונתה עם הנסיך צ'ארלס ב-1981. הוא הושמע גם בהלווייתה של הנסיכה ב-1997 וזאת לבקשת בנה הבכור הנסיך ויליאם, שידע על אהבתה לשיר. 
לחן השיר משמש גם כלחן השיר World in Union, שיר אליפות העולם ברוגבי.
ב-2004 כינה הבישוף סטפן לו (Stephen Lowe) את השיר כדברי כפירה – משום התיאור שבו של הנאמנות למולדת כנעלה על הנאמנות למלכות השמיים. הוא קרא להימנע מלהשתמש בו בטקסי הכנסייה האנגליקנית.

מילות השיר

I vow to thee, my country, all earthly things above,
Entire and whole and perfect, the service of my love;
The love that asks no question, the love that stands the test,
That lays upon the altar the dearest and the best;
The love that never falters, the love that pays the price,
The love that makes undaunted the final sacrifice.
I heard my country calling, away across the sea,
Across the waste of waters she calls and calls to me.
Her sword is girded at her side, her helmet on her head,
And round her feet are lying the dying and the dead.
I hear the noise of battle, the thunder of her guns,
I haste to thee my mother, a son among thy sons.
And there's another country, I've heard of long ago,
Most dear to them that love her, most great to them that know;
We may not count her armies, we may not see her King;
Her fortress is a faithful heart, her pride is suffering;
And soul by soul and silently her shining bounds increase,
And her ways are ways of gentleness, and all her paths are peace.
ערב חד פעמי

ערב חד פעמי הוא שמה של סדרת מופעי בידור משנות השמונים והתשעים, בהשתתפות השחקנים מוני מושונוב ושלמה בראבא, הזמר גידי גוב (שהופיעו יחדיו בתוכנית הטלוויזיה זהו זה), והמוזיקאים שלמה יידוב, יוני רכטר ואלון אולארצ'יק.
ראשיתה של הסדרה במלחמת לבנון הראשונה ב-1982, כאשר גוב, מושונוב, בראבא, יידוב ורכטר זומנו למילואים על מנת להופיע בפני החיילים בחזית. לאחר סיומה של המלחמה, החליטו החמישה להמשיך עם המופע על הבמות האזרחיות תחת השם "ערב חד פעמי". בשנת 1985 עלה המופע השני בסדרה, "ערב חד פעמי משופץ", בהרכב זהה. ב-1991, לאחר מלחמת המפרץ, עלה הערב השלישי והאחרון, "ערב חד פעמי קונבנציונלי", בו החליף אולארצ'יק את רכטר.
המופעים הורכבו משילוב של שיריהם המוכרים של גוב, רכטר, יידוב ואולארצ'יק עם מערכונים מקוריים לצד כאלה המבוססים על דמויות מ"זהו זה" כגון יאצק (בראבא) והבבא בובה (מושונוב). חלק מהמערכונים הפכו לקטעים אהובים וזכורים בציבור הישראלי, כגון: "איש הצנזורה" (בו מגלם מושונוב צנזור המנסה לגנוז את המופע ואת שיריו של גוב) והמערכון בו מגלם בראבא עולה ממרוקו ("ירח מטפטף עלינו"). קומיקאים ישראלים רבים ציינו את המופע כאחת ההשפעות הבולטות עליהם. מושונוב אמר במספר הזדמנויות כי המופע היה "הדבר הכי טוב שעשיתי בקריירה שלי".
DEFCON

היסטוריה

לאורך מרבית תקופת המלחמה הקרה היו מתקני הטילים הבליסטיים הבין-יבשתיים בכוננות DEFCON 4. ב-23 באוקטובר 1962, במהלך משבר הטילים בקובה, הועלתה הכוננות של פיקוד האוויר האסטרטגי לדרגת DEFCON 2 לראשונה בהיסטוריה, כאשר יתר הצבא הועלה לכוננות DEFCON 3 (מלבד חילות האוויר האמריקניים באירופה).
ב-25 באוקטובר 1973, בשלהי מלחמת יום הכיפורים, הועלתה הכוננות לדרגת DEFCON 3, ובזירות אחדות אף לדרגת DEFCON 2 לצורך הרתעת כלי שיט סובייטים מלהיכנס למצר הבוספורוס. כך למשל, טילי פרשינג 1 במערב גרמניה הוכנו לשיגור.
במהלך מלחמת המפרץ ב-1991 הועלתה הכוננות של הכוחות האמריקניים במפרץ הפרסי בלבד לדרגת DEFCON 2.
במהלך פיגועי 11 בספטמבר הועלתה הכוננות לדרגת DEFCON 3.
מת אב ומת אלול

רעיון השיר

רגשות ותחושות העולים אצל בני האדם בחלוף העתים, כגון עצב, דיכדוך ואף ודיכאון הנובע מחלוף החודשים ואיתם גם מהשנה שחולפת מובא במרכזו של השיר. האנשים מדוכאים מכך שהשנים והזמן חולפים על פניהם שוב ושוב פעם אחר פעם; לצד רגשות אלו עולה הרצון לשמחה והתשוקה להנאות החיים, כגון במאכל ובמשקה, ואף להדוניזם. המשורר קורא לבני האדם להחליף את הדיכאון בשמחה, והוא מטיף לערוך משתי יין ושמחה בחורף כאשר תנאי מזג האוויר בעונה זו עלולים להביא לדיכאון ולעצב. משמעות ההטפה היא בחירה בגשמיות וצמצום המחשבות המעסיקות את האדם לגבי מה יהיה איתו בחלוף הזמן.
בבתי השיר השונים ישנם אזכורי עצב ושמחה יחד. כך לדוגמה בבית הראשון ישנו רגש קודר ומחשבות על המוות. הדובר משוחח על סיום חודש אב שהוא גם סיום עונת הקיץ ולפניו החורף הבא המביא עמו קור ותחושות עצב.
בבית השני מתוארים חילופי העונות כעילה לשתיית האדם - האדם שבמחשבתו עצב רוצה לשמח את נפשו ועל כן משתכר בכוונת תחילה. לאחר מכן, בבית השלישי, ישנה קריאה לאדם לבוא ולהצטרף למשתה יין שאינו מרוסן - שבו כל אחד מהמשתתפים עושה ככל העולה על רוחו.
אסמכתא (קניין)

אסמכתא (במשפט העברי) היא התחייבות התלויה בהתקיימות תנאי מסוים, כאשר המתחייב אינו מקבל תמורה הוגנת עבור ההתחייבות, ומתוקף הנסיבות ברור שאינו גומר בדעתו לקיים את התחייבותו.

דוגמאות

לדין זה דוגמאות שונות מתחומים שונים. למשל, הסכם בין אריס לבין בעל השדה, שאם לא יעבוד האריס בשדה ישלם קנס בערך כספי מסוים, הרי סביר להניח שהאריס לא הסכים לתנאי זה אלא משום שסבר שיעבוד, אבל אילו היה יודע שלא יעבוד בוודאי לא היה מתחייב על סכום זה.
דוגמה אחרת היא "משחק בקוביה" שהוא כינוי חז"לי למשחקי מזל. כאן שני הצדדים אינם נכנסים לסיכון אלא על סמך הנחתם שהם יזכו, שהרי ברור שאילו אחד הצדדים היה יודע שהוא יפסיד, לא היה נכנס למשחק זה.

ההלכה

לגבי פסיקת ההלכה: בתלמוד יש כמה סוגיות שעוסקות בדיני אסמכתא. במסכתות: סנהדרין, בבא מציעא, נדרים, בבא בתרא, ועוד. 
התנאים נחלקו האם אסמכתא קניא או לא. להלכה, נפסק שאסמכתא לא קניא.
הראשונים נחלקו מהי בדיוק אסמכתא:

שיטת הרמב"ם

הרמב"ם לעומתם מכריע כי כל קניין שתלוי בדברים שעדיין לא קרו ולא נאמר בהתניה שהדבר יחול מעכשיו, מהווה אסמכתא. ורק קניין מוחלט שחל מיידית, או התחייבות כזאת אינם אסמכתא. כדעתו הכריע השולחן ערוך

דעות נוספות

דעות נוספות: ספר החינוך טוען כי כל עוד אין קנס אין זו אסמכתא לכן, האריס שהתחייב לשלם קנס גבוה בגין אי-עבודת השדה לא יצטרך לשלם קנס זה אף אם לא יעבוד את האדמה, כי זוהי אסמכתא, ואסמכתא לא קניא. הרמב"ן, לעומת זאת, מחלק בין שני מקרים בלבד - כאשר התנאי תלוי במתנה, אין זו אסמכתא, ואילו כאשר הוא תלוי באחרים - הרי זו אסמכתא.
דיונים לאורך הדורות התקיימו על נושאים רבים הקשורים לאסמכתא, למשל - קנס על ביטול שידוך, שהיה מקובל מאוד בשנים עברו, האם יש בו אסמכתא או לא. השפתי כהן הסביר, שאין בכך משום אסמכתא, מאחר שהחוזר בו משידוך מבייש את הצד השני, ומן הדין היה ראוי שיפצה אותו, ועל כן אין בהתחייבות זו משום אסמכתא.

יישומים אקטואליים

מחלוקת אקטואלית בנושא זה פרצה בין הרב הראשי לשעבר אברהם אלקנה כהנא שפירא, לבין הרב עובדיה יוסף, בשאלה האם מותר להשתתף בהגרלות הלוטו. שהרי אדם משקיע את כספו על סמך ההנחה שיזכה, ואם אינו זוכה הרי מפעל הפיס בעצם גזל את כספו.
הרב שפירא טען, כי לא רק לדעת התוספות והרמ"א הדבר מותר, שהרי הזכייה אינה תלויה בקונה הכרטיס, אלא שגם לדעת הרמב"ם והשולחן ערוך הדבר יהיה מותר, מאחר שהקונה כבר השקיע את כספו בכרטיס, ובעצם הוא קנה כרטיס הגרלה, והדבר אינו דומה למשחקי מזל בין שני משתתפים, שבהם עד לתוצאה הסופית הכסף לא יצא מבעלות המפסיד. לעומתו הרב יוסף פסק שהדבר אסור לפי השולחן ערוך, ומותר רק לפי הרמ"א.
עניינים נוספים הנוגעים לדיני אסמכתא בזמננו הם פיצויים על איחורים - כגון איחור במסירת דירה, איחור בביצוע עבודה. יש גישות שונות בין הדיינים, עד כמה ניתן להסתמך על חוק המדינה, על סמך הכלל "דינא דמלכותא דינא", כלומר שלחוקי המדינה יש גם משמעות הלכתית בתנאים מסוימים, ולפיכך הקנס תקף, או שלא. גם כאן יכול להיות הבדל בין מצב שבו הפיצוי תואם את הנזק שנגרם, כמו למשל, על איחור של קבלן - מתן דמי שכירות לתקופה הזו, או פיצוי שאינו תואם - כמו סכום קצוב שאינו מתייחס כלל לתקופת האיחור, כפי שמקובל לעיתים. 
דיני אסמכתא הם רבים, והפוסקים הרבו לעסוק בהם. בשולחן ערוך הם מרוכזים ב"חושן משפט" בסימן רז.
.je

.je היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בג'רזי (שטח חסות בריטי). הסיומת, שנפתחה בשנת 1996, מנוהלת בידי רשת האיים, המנהלת אף את דומיין הטריטוריה השכנה גרנזי, .gg .
סילבסטר השלישי

ביוגרפיה

ג'ובאני נולד ברומא, כבן למשפחת קרסנטי. בצעירותו הוא פנה ללימודי כמורה, וב-1 ביולי 1011 מונה לקרדינל על ידי האפיפיור סרגיוס הרביעי, ומונה לבישוף סבינה.
בספטמבר 1044 גורש האפיפיור בנדיקטוס התשיעי מרומא, ולאחר תקופה סוערת נבחר ג'ובאני לאפיפיור ב-13 בינואר 1045. אולם ב-10 במרץ אותה שנה חזר בנדיקטוס התשיעי לרומא, גירש את סילבסטר השלישי שחזר לתפקידו כבישוף סבינה, וחזר לכהן כאפיפיור. בשנת 1047 הדיחה מועצת סוטרי את סילבסטר השלישי מתפקידו כבישוף, אולם הוא המשיך בתפקידו, עד למותו ב-29 באוקטובר 1063.
קרמר החתול יוצא אל היער

העלילה

הספר מתרחש בתקופה בה החתול קרמר, המוכר מספרים קודמים של שלו, היה עדיין גור.

לאחר ששאר בעלי החיים בחצר סירבו לשחק עם קרמר, שהיה שובב ונמרץ מדי עבורם, קרמר מחליט לצאת אל היער, כדי למצוא חיות שיסכימו לשחק ו"להשתולל" איתו. ביער הוא נתקל בבעלי חיים מפחידים שמקניטים ומפחידים אותו. קרמר מחליט להסתלק משם אך נדמה לו שהוא איבד את דרכו. אז מופיעות חיות החצר, מראות לו את דרכו, ומציעות לו לשחק איתן.

לאחר "חוויה קשה" זו קרמר מחליט שמשחקים שובבים ואמיצים ("קפיצות, נשיכות, שריטות, גלגולים") לא מעניינים אותו יותר, ומעכשיו מנוחה ושינה ("ראש על הכר") יהיו המשחקים האהובים עליו. בכך בעצם מתחבר הספר לספר הקודם אודות קרמר - קרמר החתול ישן כל הזמן, כשבעצם ספר זה נותן רקע להתנהגותו של קרמר בספרים הקודמים (שהופיע גם בספרים שאינם נושאים את שמו, דוגמת הצלחת שמתחת).
אנחל דאלברט

קריירה

דאלברט התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קאסטיון. ב-20 באפריל 2002 ערך את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת נגד בנידרום. עד מהרה הפך דאלברט למרכיב בלתי נפרד מההרכב ובמדי קסטלאון שיחק 7 עונות. בינואר 2009 המנהל המקצועי של ולנסיה פרננדו גומס התרשם ממנו והחתים אותו בוולנסיה אך איפשר לדאלברט לשחק בקסטלאון עד סיום העונה.
בעונתו הראשונה בוולנסיה דאלברט רשם 34 הופעות בכל המסגרות, וסייע לקבוצה לסיים במקום ה-3. אמנם בשתי העונות שלאחר מכן רשם רק 24 הופעות. בקיץ 2012 חתם דאלברט בקובאן קרסנודאר מליגת העל הרוסית.
יעקב צ. מאיר

ביוגרפיה

מאיר נולד בירושלים. למד בישיבות אחדות והשלים תואר ראשון ושני בחוג לתלמוד והלכה באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 2012-2009 פרסם בעיתון "מקור ראשון" טור בשם "בשולי הדף" על הדף היומי. בשנים 2010–2015 כתב טור פרשת השבוע במוסף "תרבות וספרות" של עיתון "הארץ" ושימש שופט בתחרות הסיפור הקצר של "הארץ". באוקטובר 2015 החל לפרסם במוסף זה טור שבועי על "שולחן ערוך".
בשנת 2012 יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד ספרו "גם ציפור" - רומן העוסק במפוני גוש קטיף שעלילתו מתרחשת בתחילת מלחמת לבנון השנייה. בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרו "דרישות", שכולל קריאה במדרשי חז"ל לפי סדר פרשת השבוע.
בשנת 2018 השלים מאיר דוקטורט באוניברסיטת תל אביב. כיום הוא בתר-דוקטורנט באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
אלמנצור באללה אלפאטמי

ביוגרפיה

אלמנצור באללה אלפאטמי, נולד בשנת 913 ברקאדה שליד קירואן, ובשנת 946 כבר ירש את השלטון מאביו, אבו אל-קאסם אלקאים.
הוא גדל בצפון אפריקה, בסביבה של מהפכות ומלחמות. הממלכת הפאטמית מצאה את עצמה במשבר עמוק בעקבות המרד של אבו יזיד, מרד שהתרחש בין השנים 943-947. עם זאת, כאשר אחדותם של המורדים החלה להיסדק, הצליח אבו טאהר לדכא את המרד.
לאחר שהוא הביס את המורדים, ניכס לעצמו אבו טאהר את התואר "אלמנצור", והתיישב באלמנצוריה שהייתה גם היא סמוכה לקירואן.
אלמנצור העסיק את עצמו בארגון מחדש של האימפריה הפאטמית במשך כל ימי חייו, עד לתום שלטונו. הוא חידש את המאבק נגד בית אומיה, כבש מחדש את סיציליה, ומשם הפלישה לאיטליה גם היא התחדשה.
אלמנצור נפטר לאחר מחלה קשה, ב-19 במרץ 953, ובכך העביר את השלטון לבנו, אבו תמים מעד אל-מועיז.
ועדה מיוחדת לפניות הציבור

הוועדה לפניות הציבור או ועדה מיוחדת לפניות הציבור היא ועדה מיוחדת שהוקמה בכנסת הארבע עשרה בשנת 1996. כיום מכהן כיו"ר הוועדה ח"כ ישראל אייכלר.
תפקידה העיקרי הוא טיפול בפניות הציבור אל מול משרדי הממשלה השונים, ולשמש צינור מתווך בין הממסד לאזרח. בכנסת השלישית הוקמה הוועדה כוועדת משנה של הכנסת. עיקר הפעילות של הוועדה הייתה להפנות את הפונים לכתובת הנכונה ברשות המבצעת. עם חקיקת חוק האומובודסמן בשנת 1971 הוחלט להעביר אליו את הפניות הכוללות תלונות, על גורמים החייבים לאזרח ואינם נותנים לו את המגיע לו. לעומת זאת, פניות של אנשים הנמצאים בבעיה והחוק אינו מסייע להם, המשיכו להיות מטופלות על ידי הוועדה. חברת הכנסת טובה סנהדראי, שעמדה בראשות ועדת המשנה בכנסת השביעית, העריכה שכשליש מהפניות הגיעו לפתרון חיובי.
העיר השחורה (ספר)

כתיבת הרומן

ב-2008 העיתון הצרפתי "לה פיגארו" השיק את פרויקט ה"אודיסיאה" של הומרוס, והזמין סופרים זרים בולטים (בוריס אקונין, לודמילה אוליצקאיה, מילן קונדרה, ארתורו פרז-רוורטה, דאגלס קנדי ואחרים) לכתוב סיפור המתחיל עם הביטוי מהומרוס: "אודיסאוס הלך מן המפרץ דרך שביל היער אל המקום אשר ציינה אתנה..." בקיץ 2008 "לה פיגארו" פרסם מדי יום סיפורים אלה.
במיוחד עבור הפרויקט אקונין כתב את הפרק הראשון של הרומן על אראסט פנדורין "ציד האודיסיאה", אז הוא הבטיח להציגו בבית ההוצאה לאור הרוסי "אקסמו" לפרסום באוסף, שההכנסות ממנו ילכו לסיוע למטופלים בהוספיס.
בשנת 2009 יצא לאור ברוסיה "הספר אשר חיבר סופרים שלא ניתן היה לחבר ביניהם אחרת", שבו הפרק הראשון של הרומן פורסם לראשונה ברוסיה.
ב-2012, בבלוג שלו בוריס אקונין אמר שהפרק שפורסם מוקדם יותר, "ציד האודיסיאה" יהיה הפרק הראשון בספר החדש "העיר השחורה". במקור הספר היה אמור לצאת באמצע 2012, עם זאת, בשל המחאה הציבורית במוסקבה, שבהם גם אקונין השתתף ותיאם, כתיבת הרומן התעכבה.
לבסוף, ב-21 נובמבר 2012 אקונין הציג את ספרו החדש בבלוג שלו, כשהוא מדווח כי הספר יצא לאור בארבעה פורמטים — גרסת נייר קונבנציונלית (למכירה בחנויות ספרים), בגרסה אלקטרונית טקסט בלבד וגרסה אלקטרונית עם איורים ושמע.

העלילה

אירועי הרומן החדש על אראסט פנדורין מתרחש ערב מלחמת העולם הראשונה בעיר באקו, עיר הנפט, שבה צצים המתעשרים החדשים והיא מתמלאת במבקרים מהמזרח בטרוריסטים אנרכיסטיים וגנבים. הפעם הבלש הדגול נאלץ להיאבק באויב, אשר נראה כמי שלא ניתן להביס...
מאהו שוג'ו

מאהו שוג'ו (ביפנית: 魔法 少女, באנגלית: Magical girl), היא תת-סוגה פופולרית במאנגה ואנימציה יפנית אשר עלילתן מתמקדת בנערות בעלות יכולות על-אנושיות וכוחות קסם אשר משתמשות בכוחותיהן על מנת להילחם ברוע ולהציל את העולם.
סדרות מאהו שוג'ו ששודרו בישראל כוללות את סיילור מון, סאקורה לוכדת הקלפים, בנות הים פיצ'י פיצ'י פיץ' וטוקיו מיו מיו אשר שודרו כולם בערוץ הילדים.

מאפיינים

הגיבורות בסדרות בתת-סוגה זו מקבלות בדרך כלל את כוחותיהן באמצעות אובייקט קסום, כמו מדליון או שרביט קסמים. לרוב הגיבורה לומדת בהדרגה לשלוט בכוחות האלה לאורך העלילה, והיא תוכל רק להשתמש בכוחותיה בצורה האופטימלית לקראת סוף הסדרה. הגיבורה לעיתים קרובות לומדת להשתמש במיומנויות חדשות ברגעים מכריעים.
אחד המאפיינים העיקריים של סוגת המאהו שוג'ו היא שהדמות הראשית בדרך כלל מסתירה את יכולותיה העל טבעיות מן הסובבים אותה, ועל כן היא חייבת לנהל חיים כפולים.
הדמות הראשית בדרך כלל מקבלת תמיכה מיצור על טבעי קטן כמו פיה או חתול מדבר.
אמונה אלון

ביוגרפיה

נולדה בירושלים לרב פרופ' פינחס פלאי ולפעילה הפמיניסטית פנינה פלאי, את ילדותה העבירה בציר ירושלים-ניו יורק מתוקף עבודתו של אביה. 
אלון כתבה תחילה בעיתונים נקודה ומעריב, ומשנת 1991 פרסמה טור פובליציסטי קבוע בידיעות אחרונות, אך הפסיקה אותו בשנת 2005 כמחאה על יחס העיתון לתוכנית ההתנתקות ולמתנחלים. כתבה טור שבועי בעיתון ישראל היום. שימשה כיועצת למעמד האישה לבנימין נתניהו בכהונתו הראשונה כראש ממשלת ישראל. במסגרת זו הביאה ב-1997 להקמת הרשות לקידום מעמד האישה.

כתיבה ספרותית

בתחילת דרכה פרסמה אלון סיפורים קצרים בכתבי-עת ואנתולגיות ספרותיות, וכן ספרי ילדים. בשנת 1987 ייסדה עם בעלה את הוצאת הספרים ספריית בית אל ושימשה בה עורכת ראשית בשנותיה הראשונות.
בשנת 2004 יצא לאור הרומן הראשון של אלון, שמחה גדולה בשמים, בהוצאת כתר ובתיווכו של עמוס עוז. הספר תורגם לאנגלית על ידי דוד חזוני והיה מועמד לפרס הספר היהודי הלאומי (National Jewish Book Award) בשנת 2007. הרומן השני שלה "ותכתבו: אהובתנו" זכה באות "ספר הזהב" של התאחדות הוצאות הספרים בישראל. בבסיס הרומן השלישי של אלון, "במופלא ממני", עומד הסיפור התלמודי על רבי יוחנן וריש לקיש. הספר היה מועמד ברשימה הארוכה של פרס ספיר בשנת 2012, וזכה בפרס עמינח לשנת 2014. בשנת 2016 פרסמה אלון את הרומן "בית על מים רבים" (בעריכת יגאל שוורץ), המתרחש באמסטרדם, הספר תורגם לאנגלית והולנדית.
אלון הייתה מהזוכים בפרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת 2015 ובשנת 2018 זכתה יחד עם המשורר יורם טהרלב 
בפרס שר החינוך לתרבות יהודית.

משפחתה

אמונה אלון נישאה לרב בנימין אלון, ששימש כשר וכחבר הכנסת מטעם מפלגת האיחוד הלאומי וכראש ישיבת בית אורות. הם התגוררו שנים רבות בבית אל ולאחר מכן בירושלים ולהם שישה ילדים, בהם הסופר אורי אלון (יוצר הסדרה שטיסל). המשורר והעורך אלחנן ניר והמשורר והקולנוען עמיחי חסון הם שניים מחתניה. הרב אלון נפטר במאי 2017.