google/wiki40b huggingface dataset:
רומן גולובארט

קריירה

גולובארט התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אספניול. ב-7 באוגוסט 2009 גולובארט חתם בויגאן את'לטיק מהפרמייר ליג. באוגוסט 2011 גולובארט הושאל לאינברנס מליגת העל הסקוטית. ב-20 באוגוסט 2011, גולובארט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 2-1 לאברדין. ב-24 בדצמבר 2011 גולובארט הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 2-1 לאברדין.
ב-31 באוגוסט 2012 גולובארט הושאל לטרנמיר רוברס לחודש אחד. ב-5 בינואר 2013 גולובארט ערך את הופעת הבכורה שלו בוויגאן במשחק במסגרת גביע ה-FA נגד בורנמות'. את הופעת הבכורה שלו בליגה, ערך בתיקו 2-2 נגד סטוק סיטי.
בקיץ 2013 גולובארט חתם בפ.צץ קלן מהבונדסליגה השנייה. ב-20 ביולי 2013, גולובארט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד דינמו דרזדן. בפברואר 2015 הושאל לארצגבירגה אווה.
ב-21 באוגוסט 2015 גולובארט חתם לשנה בראסינג פרול מהליגה השלישית בספרד.
ב-23 ביולי 2016 גולובארט חתם בריאל מורסיה.
ביוני 2017 חתם באלש. בינואר 2018 חתם במרידה.
בקיץ 2018 גולובארט חתם בנאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית.
ב-30 ביוני 2019 חתם גולובארט לשתי עונות במכבי נתניה מליגת העל. ב-27 ביולי ערך הופעת בכורה במועדון במשחק גביע הטוטו, בניצחון קבוצתו 0-2 על הפועל חיפה.
איגוד ערים

איגוד ערים היא התאגדות של רשויות מקומיות מכוח חוק איגודי ערים התשט"ו-1955 ותיקוניו.
מטרת ההתאגדות היא לקדם מטרות משותפות של חברות האיגוד. האיגוד מספק שירותים תפעוליים ומקצועיים לחברות בו וכן לרוכשי שירותים במרחב האיגוד.
סמכויותיו של איגוד ערים נגזרות מהיקף סמכויותיהן של הרשויות המאוגדות בו וכל הדינים החלים על רשויות מקומיות חלים על איגוד ערים. איגוד ערים עונה על תבחינים מרכזיים של תאגיד ציבורי: מוקם מכוח חיקוק לתכלית ספציפית, נוהג על פי כללי המשפט הציבורי, אינו מורכב מנבחרי ציבור ונציגיו מתמנים על ידי שר הפנים.
בישראל פועלים כיום 29 איגודי ערים. הם פרוסים ברוב אזורי הארץ.
בין סוגי האיגודים: ביוב ומים, תבואה, איכות סביבה, וטרינריה, חינוך ורווחה, בריאות ושיתוף פעולה כלכלי.
במשך שנים נהגו איגודי ערים לספק שירותים גם לרשויות מקומיות שאינן חברות באיגוד, ללא מכרז. בשנת 2016 קבע בג"ץ שנוהג זה, אינו מוסדר בחוק ועל כן אם לא יוסדר פטור מפורש מחובת מכרז לאיגודי ערים בתקנות, נוהג זה ייפסק.
הקשר בין ביתא ישראל לתפוצות ישראל

התקופה המודרנית

במאה ה-19 התגברו תכיפותם של מבקרים אירופאים באתיופיה וכן גם מסיונרים רבים החלו להגיע ולנסות לנצר את ביתא ישראל המסיונרים המרכזיים היו הנרי שטרן ומרטין פלאד ולפניהם המסיונר סמואל גובאט שהאיר את פני המסיונרים לניצור יהודי חבש. הצלחותם של המסיונרים בקרב היהודים גרמה ליצירתם של קהילת הפרס מורה, העדים על הצלחותם הגיעו ליהדות אירופה שזעזעו אותה נוסף על כך בשנת 1855 מגיע לירושלים דניאל חנניה שליח מהקהילה באתיופיה ומספר על הנזקים של המסיונרים גרמו לביתא ישראל יחד איתו הוא הביא איגרת מחכמי ביתא ישראל ובה נכתב על מצבה הקשה של הקהילה כך נפתחת מסכת התכתבויות בין חכמי הקהלה באתיופיה לבין הראשון לציון הרב חיים דוד חזן וראשי הכוללים בארץ ישראל. רבים מן המכתבים פרסמו בעיתונים היהודים הגדולים באירופה על ידי רבי יעקב ספיר וגרמו להתעוררותם של יהודי העולם למען ביתא ישראל. רבה הראשי של אנגליה, הרב נתן מרקוס אדלר, ניסה לארגן משלחת לאתיופיה, אך כאשר ביקש עזרה מהרב הראשי של מצרים, הרב ישראל משה חזן, סירב האחרון לשתף פעולה בטענה שיהודי אתיופיה הם קראים.
אברהם בנמלך

אברהם מנחם בנמלך (כהן) (נולד ב-18 במרץ 1942 כ"ט באדר ה'תש"ב) הוא עיתונאי ואיש רדיו ישראלי. במשך שלושים ושבע שנה שימש ככתב ועורך בקול ישראל. זכה שלוש פעמים בפרס רשות השידור.

ביוגרפיה

בנמלך נולד בישראל בשם אברהם מנחם כהן למשפחה ירושלמית דתית ותיקה. בשנת 1965, בגיל 23, החל לכתוב בעיתון פנים אל פנים שיצא לאור על ידי האחים שמואל אבידור הכהן ופנחס פלאי. הוא כתב תחת שם העט "אברהם בן-מלך" ("מלך" הם ראשי התיבות של שמות הוריו: מרדכי ולאה כהן), ועם הזמן אימץ אותו לשמו הרשמי - "בנמלך". לאחר עבודתו ב"פנים אל פנים" עבד תקופה קצרה בעיתון "היום". בשנת 1971 התקבל לעבודה בקול ישראל, והשתלב במחלקה הדתית ברדיו. בואו הפיח רוח חיים במחלקה, שעד אז הייתה שמרנית מאוד. הוא הציב סטנדרטים עיתונאיים חדשים בעבודת המערכת. הוא לא הסתפק בסיקור מן האולפן של הנושאים הדתיים בישראל, כפי שהיה מקובל עד אז, אלא שילב תחקירים ועיתונאות שטח. בין היתר, פרסם סדרת תחקירים על נושאי הקבורה והכשרות בארץ. בתקופתו עברו תוכניות המחלקה מרשת א' לרשת ב', המרכזית יותר.
בשנת 1978 התאחדו מערכת ענייני היום (יומנים) ומחלקת החדשות של קול ישראל לחטיבה אחת, "חטיבת החדשות", ואל החטיבה נכנס גל חדש של כתבים צעירים, ובהם אברהם בנמלך (יחד עמו נכנסו שלום קיטל, רזי ברקאי, רוני דניאל, חיים זיסוביץ ואחרים). הוא התמנה לכתב לענייני הסוכנות היהודית, עלייה והתיישבות. כעבור זמן קצר החל לערוך יומני חדשות, תפקיד שהחזיק בו עשרים שנה. כמו כן היה עורך בטלוויזיה הישראלית.
בשנת 2003, לאחר שנים רבות של הפסקה, חודשה תוכנית הרדיו הוותיקה "מלווה מלכה" במוצאי שבת, בעריכתו ובהשתתפותו הפעילה של בנמלך ובהגשתו של איזי מן. התוכנית זוכה לפופולריות רבה, והיא צברה קהל מאזינים נאמן.
בנובמבר 2008, לאחר 37 שנים פרש מ"קול ישראל", ומתחילת 2009 הוא כותב בעיתון המבשר, תחת שם העט מנחם כהנא.
במאי 2013, הוציא לאור רומן ושמו "אללה אוהב אותי" (הוצאת כרמל) - סיפור מתח אודות סוכני אף.בי.איי, המוסד, מודיעין ומשמרות המהפכה של איראן ועדה קיצונית של חרדים אנטי ציוניים הרודפים אחרי עיתונאי ישראלי ובן לווייתו במסע חוצה יבשות ותקופות. באוגוסט 2018 פרסם בנמלך רומן נוסף בשם "אמא של ממזר" (הוצאת קורנס) רומן העוסק בטרגדיה של מעוכבות הגט והעגונות בישראל.
יוטלנד

יוטלנד (דנית: Jylland; גרמנית: Jütland; פריזית: Jutlân) או יילן הוא חצי אי באירופה, הכולל את החלק היבשתי של דנמרק והחלק הצפוני ביותר בגרמניה. יוטלנד מפריד בין הים הצפוני לים הבלטי. 
דנמרק שולטת בשני השלישים הצפוניים של חצי האי. השטח הדני הוא 29,775 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 2,491,852 תושבים (נכון ל-2004). אין שם נפרד לחלק הדני של יוטלנד, כך שמתארים אותו באותו השם. חלקו הצפוני ביותר של חצי האי הפך לאי בעקבות שיטפון ב-1825, כעת מפריד הלימפיורד את האי משאר השטח, שמו של האי הוא ונדסיסל ("האי היוטלנדי הצפוני") והוא עדיין נחשב לחלק מיוטלנד.
השליש הדרומי הוא חלק ממדינת שלזוויג-הולשטיין בגרמניה, בה שלטו הדנים בחלק מההיסטוריה.
נהר האלבה יוצר את הגבול הטבעי הדרומי של יוטלנד עם העיר המבורג לחופו. למעשה, מאז השלמתה של תעלת קיל הפך חצי האי לאי המוקף ים מכל צדדיו.

ערים ביוטלנד

הערים הגדולות ביותר ביוטלנד הן:
1. אורהוס, דנמרק

2. קיל, גרמניה

3. ליבק, גרמניה

4. אאלבורג, דנמרק

5. פלנסבורג, גרמניה

6. אסביירג, דנמרק

7. ראנדרס, דנמרק

8. קולדינג, דנמרק

9. ויילה, דנמרק

10. הורסנס, דנמרק
רומח הדרקון

משחק התפקידים

חברת TSR יצרה את "רומח הדרקון" כעולם מערכה למשחק התפקידים מבוכים ודרקונים בשנת 1982. את ספר החוקים הראשון, "הרפתקאות רומח הדרקון"(Dragonlance Adventures), הם פרסמו בשנת 1987. כאשר מערכת המשחק שודרגה למהדורה השנייה, עולם המערכה "רומח הדרקון" השתנה בהתאם. בשנות ה-90, השימוש בקלפים שינה את הדרך בה פעולות נקבעו על ידי השחקנים. בשנת 1996 יצא משחק המערכה "רומח הדרקון: העידן החמישי" (Dragonlance: Fifth Age), שביצוע הפעולות נקבע לפי קלפים והושם דגש יותר על עלילה. באוגוסט 2003, יצא ספר חוקים מחודש לעולם "רומח הדרקון" המתאים לכללי המהדורה השלישית (ו3.5) של משחק "מבוכים ודרקונים".

ביקורת על הסדרה

קוראים נאמנים רבים של הסדרה ברחבי העולם שמו לב לחוסר אחידות ברצף העלילתי והתנגשויות בין ההתרחשויות המובאות בספרים השונים (יצאו קרוב ל-200 ספרים המתארים התרחשויות בקרין, חלקם הקטן מבצע תמורות תהומיות במבנה הפוליטי והדתי). האשמה העיקרית, לדברי הקוראים, היא עצם ה"חזרה לעבר" בהבט הכרונולוגי אשר ערער את היסודות אשר הציבה סדרת "רשומות רומח הדרקון".
עם זאת, יש להתחשב בעובדה שיש בסדרה למעלה מ-20 סופרים שונים, ויש ספרים שיוצאים במקביל ולכן צפוי מאוד שיסתרו אחד את השני.
כשיצאה טרילוגיית ה"רשומות" בעברית, התרעמו חובבים רבים של "מבוכים ודרקונים" על החלטת המתרגם לתעתק את שם היצורים מאנגלית - Elf (או ברבים Elves), ל"עלף", במקום לתרגום המקובל יותר, "אלף". הדבר אף הועלה לעיתונות הכתובה בעיתון "ויז" שאף הציע לפטר את המתרגם. לאחר כחודשיים העיתון יצא בהתנצלות כלפי חברת מיצוב, ואף ציטטו מספר מקורות אחרים שתורגמו באופן דומה, ובכך נרגעו הרוחות. החלטת המתרגם עמנואל לוטם נבעה עקב תרגומיו לספריו של טולקין (בתחילת הטרילוגיה כתב זאת בהערת שוליים).

רומח הדרקון במדיות אחרות

סרט אנימציה אמריקאי יצא לווידאו ב-15 בינואר 2008. הסרט מבוסס על עלילת הספר הראשון בטרילוגיית רשומות: "דרקונים של דמדומי הסתיו". המשך טרילוגיית הסרטים תלוי בהצלחת הסרט הראשון. אנימציית הסרט משלבת בין גרפיקה דו-ממדית סטנדרטית לבין גרפיקת תלת-מימד. בין מדובבי הסרט הראשון הוא השחקן קיפר סאתרלנד המגלם את דמותו של רייסטלין מאז'ר.
נוסף על כך, מספר משחקי מחשב מתבססים על עולם "רומח הדרקון", והם יצאו בין השנים 1989–1992: "Heroes of the Lance", "Dragons of Flame", "War of the Lance", "Dragonstrike", "Shadow Sorcerer", "Champions of Krynn", "Death Knights of Krynn" ו-"The Dark Queen of Krynn".
הסדרה אף מוזכרת במוזיקה. השיר "Wishmaster" של להקת הפאוור מטאל/מטאל סימפוני נייטוויש מדבר על היחסים בין רב-המג רייסטלין לבין שולייתו דלאמר האפל. להקת בליינד גארדיאן הוציאה את הסינגל "The Soulforged" מתוך אלבומם "A Night at the Opera", שמביא את סיפורו של רייסטלין.
בוקר טוב ישראל (תוכנית רדיו)

בוקר טוב ישראל הוא יומן בוקר המשודר מדי יום חול בגלי צה"ל. היומן מוגש על ידי אפי טריגר בימי ראשון עד חמישי, בין השעות 08:00-06:00. היומן הוא אחת מתוכניות הבוקר הפופולריות ביותר ברדיו בישראל.

היסטוריה

התוכנית שודרה בפעם הראשונה במהלך שנת 1983 והוגשה על ידי מיכה פרידמן, שהמשיך להגיש את התוכנית עד סוף שנת 2013. בעקבות התוכנית, הפך פרידמן לאחד הקולות המזוהים ביותר בשידורי הבוקר במדינת ישראל. בשנות התשעים שונתה נעימת הפתיחה של התוכנית לנעימה חדשה, הלקוחה משיר קיים (כמו רוב שידורי גלי צה"ל באותה תקופה. נעימת הפתיחה של בוקר טוב ישראל באותה התקופה הייתה מנגינתם של רוי גלגר וחואן מרטין - Flight To Paradise) ויעל דן הצטרפה לצוות. באותה התקופה התוכנית שידרה מגוון של משדרים שנחרטו בזיכרון הציבורי, כאשר הזכורים שבהם הם המשדר המורחב על חתימת הסכם השלום עם ירדן והידיעה על רצח יצחק רבין. כמו כן שידרה התוכנית בהובלת פרידמן משדר מיוחד על המילניום החדש, למרות כניסתו ביום שבת. 
במהלך שנת 2001 שונתה נעימת בוקר טוב ישראל בפעם השנייה, והייתה הפקת מקור שהתבססה ברובה על הנעימה של התוכנית בשנות השמונים. הנעימה מלווה את התוכנית עד היום (2014). באותה התקופה עזבה גם יעל דן את התוכנית לטובת התוכנית עושים צהריים, אותה היא מגישה בתור יומן הצהריים של גלי צה"ל עד היום. 
עד שנת 2013 בוקר טוב ישראל ידעה שינויים מעטים בלבד, והוגשה בדרך קבע על ידי מיכה פרידמן וגולן יוכפז שהגיש אותה בימי שישי. גם בעשור זה התוכנית שידרה משדרים זכורים וכיסתה בין היתר את ההיתנתקות ושחרור החייל החטוף גלעד שליט (שכלל משדר מיוחד שבמהלכו נשלח פרידמן למעבר כרם שלום בעוד יוכפז הגיש את התוכנית מן האולפן ביפו). השינוי המהותי הראשון בלמעלה מעשור בפני התוכנית חל ביולי 2013, עת עזב יוכפז את הגשת התוכנית בעקבות מינויו למנכ"ל חברת החדשות של ערוץ 10 כחצי שנה קודם לכן. לאחר מכן, בחודש דצמבר פרש פרידמן מהגשת התוכנית. תקופה מסוימת הגישו אותה לסירוגין עורכה הראשי בעבר אסף ליברמן ומגיש התוכנית "מצד שני" וראש מחלקת החדשות של גלי צה"ל ספי עובדיה, ומאז דצמבר 2013 הגיש אותה באופן קבוע ליברמן.
בתחילת נובמבר 2014, במסגרת שינוי פניה של התחנה לראשונה מזה כעשור, שונתה נעימת התוכנית למנגינה עדכנית ודיגיטלית יותר, שמדמה במעט את הנעימה הקודמת. המהלך נעשה כחלק מרצונו של מפקד התחנה ירון דקל לשנות את פני התחנה, ובמסגרתו שונו גם כל הג'ינגלים של התחנה מ"גלי צה"ל כל הזמן" ל"מה שקורה עכשיו" (שכבר שימש כשנתיים כג'ינגל החדשות).
במאי 2016 הורחבה התוכנית לשעתיים והיא מתחילה בשעה 6:00 בבוקר. ב-2017, עת המעבר של ליברמן לתאגיד השידור הישראלי, אפי טריגר החל להגיש את התוכנית.

מבנה התוכנית

התוכנית מתחילה כתחליף למבזק החדשות הקבוע המשודר בשעה שש בבוקר בגלי צה"ל. לאחר מכן עוברת התוכנית לשלב ה"חדשות בהרחבה", אשר כולל ראיונות עם אנשי פוליטיקה ופרשנים למיניהם אשר מרואינים על הנושאים החדשותיים היומיים (חלק מן הראיונות מוקלטים מראש ביום שלפני). לאחר מכן התוכנית מתרכזת בעיקר על כתבות כתבי האקטואליה של גלי צה"ל, שכוללות כתבות מוקלטות מן השטח ודיווחי אולפן. בסביבות שבע וחצי מתקיים עדכון חדשות אשר כולל גם עדכוני תנועה לנהגים ולאחר מכן בדרך כלל משודרות הפינות של התוכנית. 
התוכנית מסתיימת בדרך כלל עם מבזק חדשות רגיל ("מה שקורה עכשיו") המשודר על ידי מגיש התוכנית לאותו היום ועוברת לתוכנית נכון להבוקר עם ישי שנרב ואילנה דיין.
המרחצאות הרומיים בווארנה

היסטוריה

וארנה העתיקה, שהייתה בעברה תחילה התיישבות תראקית ואז מושבה יוונית, הפכה לחלק מהאימפריה הרומית בשנת 15 לספירה ושויכה לפרובינקיה הרומית מואסיה כשניתנה לה אוטונומיה מוגבלת. המרחצאות הרומיים של וארנה נבנו לקראת סוף המאה השנייה לספירה, והיו בשימוש במשך כמאה שנים, עד שלהי המאה השלישית. מטבעות של הקיסר ספטימוס סוורוס (שלט בשנים 193–211) נתגלו בחורבות המרחצאות. שנים רבות לאחר מכן במאה ה-14, שימשו החורבות של המרחצאות כאתר לסדנאות של אומנים.
המרחצאות זוהו לראשונה באופן מדעי כאובייקט קדום ב-1906 על ידי החוקר האוסטרו-הונגרי א. קלינקה. האתר נחקר מאוחר יותר על ידי צמד האחים הארכאולוגים הצ'כים-בולגרים קארל והרמן שקורפיל (Hermann Škorpil). חלקים נוספים של החורבות נחשפו בין השנים 1959 ו-1971 בידי צוות אותו הוביל מילקו מירצ'ב (Милко Мирчев). באוגוסט 2013 הורתה עיריית וארנה על מיזם שימור של המרחצאות הרומיים בעלות של 125,000 לב.
בחודשי הקיץ נערכים מופעים בשטח המרחצאות.

תוכנית המרחצאות

שרידי המרחצאות הרומיים שוכנים בחלק הדרום-מזרחי של וארנה המודרנית, בצומת הרחובות סן סטפנו והן קרום, בקרבת המעיינות החמים המינרליים הנמצאים בשימוש וארנה המודרנית. הם משתרעים על שטח בן 7 דונם, כשהתקרות המקומרות מגיעות לגובה שבין 20 ל-22 מטרים. על פי גודל שטח המרחצאות הרומיים של וארנה, הם הרביעים בגודלם בין המרחצאות שהשתמרו באירופה, אחרי מרחצאות קרקלה ומרחצאות דיוקלטיאנוס בבירת רומא הקיסרית והמרחצאות של טריר. המרחצאות הן הגדולות ביותר בחבל הבלקן והבניין הקדום הגדול ביותר ששרד בבולגריה של ימינו.
במרחצאות הרומיים של וארנה היה מכלול של מתקנים הכולל אפודייטריום (Apodyterium, "חדר הלבשה"), פריג'ידריום (Frigidarium, "בריכה קרה"), טפידריום (Tepidarium, "בריכה פושרת") וקלדריום (Caldarium, "בריכה חמה"), כמו גם פאלאסטרה (Palaestra, מרחב לפונקציות חברתיות ואתלטיות). המרחצאות חוממו באמצעות היפוקאוסט (Hypocaust), חימום תת-רצפתי המבוסס על מערכת צינורות.
קפא בעקרב

מאפיינים

κ בעקרב מורכב מזוג ענקים כחולים המקיפים זה את זה בזמן הקפה של 195 ימים ו-15.6 שעות ובמרחק שנע בין 0.6 יחידה אסטרונומית ו-1.75 יחידות אסטרונומיות. בשל המרחק הקטן ביניהם ובהירותם הגדולה לא ניתן להפריד ביניהם והבהירות של כל אחד מבני הזוג לא ידועה במדויק.

κ בעקרב A

κ בעקרב A הוא המסיבי והבהיר יותר מבין זוג הכוכבים. מסתו מוערכת בכ-17 מסות שמש, רדיוסו כ-6.8 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-23,400 קלווין, מה שנותן לו סיווג ספקטרלי של B1.5 III. מהטמפרטורה והרדיוס ניתן להעריך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 12,250 מעוצמת ההארה של השמש, אך כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול כך שבאור נראה עוצמת ההארה היא רק פי 1,500 מעוצמת ההארה של השמש, ששקולה לבהירות מוחלטת מדרגה 3.1- ולבהירות נראית מדרגה 2.75.
עוצמת ההארה של κ בעקרב A משתנה במידה קטנה מאוד במחזוריות שמורכבת ממספר מחזורים שונים. המחזור הראשי הוא בתדירות של 4 שעות, 47.75 דקות וההשתנות היא של כ-5.5 אלפיות של דרגת בהירות. בנוסף קיימות לפחות 4 תדירויות משנה של 4 שעות ו-12.85 דקות, 4 שעות ו-55.6 דקות, 10 שעות ו-40 דקות, ו-3 ימים, 13 שעות ו-26.8 דקות. בכל מחזורי המשנה השינוי בעוצמת ההארה היא סביב אלפית של דרגת בהירות. בשל מחזורי השתנות אלה מסווג κ בעקרב A כמשתנה β בקפאוס.

κ בעקרב B

κ בעקרב A הוא הקטן והעמום יותר מבין זוג הכוכבים. מסתו מוערכת בכ-12 מסות שמש, רדיוסו כ-5.8 רדיוסי שמש וטמפרטורת פניו כ-18,800 קלווין, מה שנותן לו סיווג ספקטרלי של B3 III. מהטמפרטורה והרדיוס ניתן להעריך שעוצמת ההארה הכוללת שלו היא פי 3,700 מעוצמת ההארה של השמש, אך כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול כך שבאור נראה עוצמת ההארה היא רק פי 500 מעוצמת ההארה של השמש, ששקולה לבהירות מוחלטת מדרגה 1.9- ולבהירות נראית מדרגה 3.9.
מרדכי מנשה זילבר

הרב מרדכי מנשה זילבר (מכונה ר' מוטל; נולד בג' באלול תשי"א, 4 בספטמבר 1951) הוא אדמו"ר של חסידות תולדות יהודה סטוטשין.

ביוגרפיה

נולד לשמחה אלתר, חסיד סטוטשין. רבי מרדכי מנשה היה תלמידם של האדמו"ר מסטוטשין רבי יהודה הורוביץ ושל האדמו"ר מאמשינוב ארצות הברית רבי יצחק קאליש. למד בישיבת תורה ודעת. בהשתדלות רבי יהודה הורוביץ נשאר בבית המדרש ולא יצא להתפרנס. נישא לבתו של הרב משה וולפסון, משגיח ור"מ בישיבת תורה ודעת. הוא עסק בלימוד של ספרי חסידות, כולל ספרי חב"ד וברסלב.
בשנת תשמ"ב, לאחר פטירת רבי יהודה הורוביץ, הקימו מספר משפחות מהחסידות בית כנסת בשם תולדות יהודה ורבי מרדכי מנשה מונה לרבו. במהלך השנים הפך לאדמו"ר והחל לערוך טיש בליל שבת ובסעודה שלישית.
לאחר פטירת רבי יצחק מאמשינוב, החל הרב זילבר לנסוע מדי שנה לרבי משולם פייש מטאש, עד שזה חלה. בטיש בליל שבת הוא מספר סיפורים ששמע מרבי יהודה מסטוטשין, ולאחר מכן שר זמירות שבת ושירים נוספים במשך שעות. בסעודה שלישית הוא אומר מערכה קבלית-חסידית על פרשת השבוע. דברי תורתו בסעודה שלישית מודפסים מדי שבוע בעלון "דברי תורה".
בחודשים תמוז ואב נוהג הרב זילבר לשהות בישראל וללמוד בישיבת שער השמים. גם בימי השובבי"ם הוא נוהג לשהות בישראל. בסביבות שנת תש"ס החל הרב זילבר למסור שיעורים ולאחר מכן החל לערוך טישים ועם השנים נוצרה קהילת חסידים בישראל. בשנים האחרונות מוסר בתקופת שהותו בישראל שיעורים כמעט מדי יום. חסידיו הקימו את בית הכנסת "תולדות יהודה" בירושלים.
בארצות הברית פתחו חסידיו בתי כנסת בויליאמסבורג ובלייקווד. הוא מוסר שיעור שבועי בבית הכנסת בבורו פארק, ושיעורים חודשיים בויליאמסבורג, לייקווד, מונסי ומונרו. הוא מוסר שיעור בספרים ליקוטי מוהר"ן, אגרא דפרקא, מסילת ישרים ועוד.

ילדיו

לרב זילבר 8 ילדים. בנו הגדול, הרב שמואל יהודה, חתן הרב חיים לייב כץ. הוא רב בית המדרש אמונת ישראל בורו פארק.

דרכו בחסידות

תורתו של הרב זילבר מושפעת מדרכו של חותנו הרב וולפסון ומכתבי המהר"ל, חסידות חב"ד, ליקוטי מוהר"ן וספר ברית כהונת עולם. הוא עוסק בקבלה.
הוא תובע משומעיו שיתעמקו בלימוד תורת החסידות כמו שרגילים להתעמק בתורת הנגלה ושלא יסתפקו במועט בעבודת ה'. מדגיש את עניין החיוניות בעבודת ה', בפרט בחגים ומועדים. תפילותיו נאמרות במתינות. תפילת שחרית נמשכת אצלו למעלה משעתיים, וכן נענועי ארבעת המינים נמשכים כשעתיים והוא רוקד לעיתים במשך שעות. הרב זילבר מבקר אדמו"רות אשר כל מעלתה היא רק היותה ירושה של שושלת אבות.
סורבים

מוצא והיסטוריה מוקדמת

הסורבים הם צאצאים של עמים סלאביים שהתגוררו במה שעכשיו הוא מזרח גרמניה. הם התיישבו לראשונה בלוסאטיה במאה החמישית, ובמשך רוב ההיסטוריה שלהם היו תחת שלטון גרמני, חוץ מתקופות של שליטה פולנית במאה ה-11 ושליטה בוהמית מאמצע המאה ה-14 עד הסכם השלום של פראג בשנת 1635.
בסוף המאה ה-19 מנו הסורבים 150,000 איש, שרובם היו חד-לשוניים. אולם בעקבות תהליכי מודרניזציה ותיעוש הם עברו גרמניזציה, ובשנות ה-20 של המאה העשרים רוב הסורבים היו כבר דו-לשוניים.

בגרמניה הנאצית

הנאצים הכחישו את קיומם של הסורבים כמיעוט אתני נפרד ובחרו לסווג אותם כגרמנים. בהתאם לכך הם החלו בתהליך של "גרמניזציה" של האוכלוסייה הסורבית. הנאצים שינו שמות סורביים לשמות גרמניים ואסרו על שימוש בשפה הסורבית. סורבים שביקשו לשמור על ייחודם התרבותי סווגו כ"לאומנים" ונשלחו למחנות ריכוז.

ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית

עם תבוסתה של גרמניה הנאצית הוסרו כל ההגבלות על הסורבים, ורדיפתם הופסקה. בתחילת שנות ה-50 הכינה ממשלת גרמניה המזרחית, בעידוד הסובייטים, תוכנית להקמת אוטונומיה סורבית, אולם הרעיון זכה לתמיכה מועטה מצד הגרמנים והסורבים.
המשטר המזרח-גרמני טיפח את המורשת הסורבית, הוקם משרד מיוחד שנועד להכיר את התרבות הסורבית לאוכלוסייה הגרמנית, הוקמו בתי ספר דו-לשוניים, והסורבים נהנו מאוטונומיה תרבותית.

דמוגרפיה

מכיוון שמוצא אתני אינו מתועד על ידי הרשויות בגרמניה קשה לאמוד את מספרם של הסורבים. אולם הערכות מדברות על בין 10,000 ל-30,000 דוברי סורבית (שכמעט כולם דו-לשוניים) וכ-60,000 אנשים שמחשיבים את עצמם כסורבים.
הסורבים מתגוררים במדינות הגרמניות ברנדנבורג וסקסוניה.
ראובן קורקין

גרי הצדק ברוסיה

החל מהמאה ה-15 החלה ברוסיה תנועת נוצרים (קבוצות ובודדים) שנטו לאמץ את מנהגי היהדות. נוצרים אלו נקראו סובוטניקים ומינעד ההתקרבות שלהם ליהדות נעה בין אימוץ מספר מנהגים יהודיים (למשל השבת) לבין גיור מלא (כולל ברית מילה). היקף התופעה הושפע מיחס השלטונות שנע בין אהדה לבין איבה שהתבטאה בגירוש, מאסר, נישול מנכסים ועוד.
בחצי השני של המאה ה-19 הצטרפו הסובוטניקים לתנועות הציוניות ברוסיה ועלו איתן ארצה במסגרת העלייה השנייה והפכו לחקלאים תוך שהם מנצלים את ניסיונם בתחום.

התגיירות משפחת קורקין

ראש משפחת קורקין, אברהם קורקין, נולד ב-1822 ברוסיה והוטבל כנוצרי בשם "אגפון איבנוביץ קורקין" ובשנת 1847, לאחר לבטים רבים, החליט להמיר את דתו ליהדות. כמנהיג הקהילה הקטנה של הכפר בו חי שיכנע את כל משפחתו ומשפחות אחרות להתגייר. בעקבות החלטה זו החלו השלטונות להתנכל לקהילה וזו נאלצה לצאת לנדודים ולכן תהליך הגיור שהחל בכפר נמשך בווילנה (שם שהו כשנה וחצי) והסתיים בקובנה בעזרתו של הרב יצחק אלחנן ספקטור.

ביוגרפיה

ראובן קורקין נולד ב-1888 בכפר סלודניקי שברוסיה ליצחק וחנה קורקין (יצחק הוא בנו של אברהם). יחד עם סבו ומשפחתו נדד ברוסיה. ב-1897 הגיעה משפחת קורקין לאודסה שם נעזרו בתנועת חובבי ציון כדי לעלות ארצה. תחילה שהו ביפו וב-1898 עברו לחדרה שם כבר גרו מספר משפחות גרי צדק החל מ-1895. ב-1901 עברה המשפחה לחוות סג'רה שם שהו כאריסים. לאחר כשנתיים בחווה עברה המשפחה למושבה בית-גן וזאת בסיועם ותמיכתם של חיים מרגליות קלווריסקי ואליהו קראוזה. ב-1906 מונה יואל רוזנהק כמנהל מושבות הגליל התחתון והוא התנגד לגרים ופעל לפיזורם ולכן משפחת קורקין עברה ליבנאל. ב-1909 מונה יצחק, אביו של ראובן, לשומר הראשון של היישוב בית-גן ובנו ראובן החל גם הוא לשמור והתקבל לארגון השומר. ב-27 במאי 1911 השתתף ראובן ב"אירוע מרחביה" במהלכו הגנו אנשי השומר על שדות מרחביה באש חיה וגרמו להרג של בן השייך של כפר סולם ועקב כך אסרו הטורקים אותו, ואת השומרים יצחק נדב ומרדכי יגאל והביאום לכלא עכו. לאחר מלחמת העולם הראשונה היה ראובן מראשוני השוטרים העבריים בנפת טבריה, "הג'נדרמריה". לאחר סיום שירותו חזר לבית גן שם קיבל חלקת אדמה אותה החל לעבד.
בתאריך 24 ביולי 1954 הגיעו מסתננים ערבים לאורוות של ראובן על מנת לגנוב סוסים. ראובן ששמע קולות מכוון האורווה, הלך לבדוק את מקור הקולות ונורה למוות על ידי המסתננים שבאו לגנוב את הסוסות. הובא למנוחות בבית הקברות של בית גן.
ראובן נישא ליהודית ולזוג נולדו 4 בנים.
פירמאן

פירמאן (מפרסית فرمان; טורקית Ferman) הוא צו מלכותי שנהג במספר מדינות מוסלמיות בתקופות שונות בהיסטוריה, ובהן האימפריה העות'מאנית, האימפריה המוגולית ובאיראן בתקופתו של השאה מוחמד רזא שאה פהלווי. פירמנים הוצאו לעיתים גם על ידי שליטים שאינם המונרך, או על ידי עושי דברו. משמעות נוספת שקיבלה המילה פירמאן היא "זיכיון" או חזקה. למשל, הזיכיון שניתן לקהילות דתיות שונות לניהול המקומות הקדושים ניתן כצו והובן כזכיון.  
באימפריה העות'מאנית עסקו הפירמאנים בנושאים חילונים, שכן סמכותו הדתית של הסולטאן הייתה טבועה בו מהיותו הח'ליפה. הפירמנים קובצו לקודקס, או קנון (Kanun), שהיה מעין קובץ צווים וחיקוקים. 
מקורו של המושג במילה הפרסית שמשמעותה "צו" או "פקודה".
מחנה הריכוז ריימסדורף

היסטוריה

במחנה עבדו כ-4,000 אסירים יהודים, רובם מהונגריה. האסירים עבדו במפעל לייצור בנזין סינתטי. 
תפקיד עובדי הכפייה במחנה היה לעשות את כל העבודות הקשות במפעל: חפירות, מילוי חצץ במכונות לערבוב בטון, והובלת שקי מלט. העבודה נמשכה 12 שעות בלי ימי מנוחה. כמות האוכל ליום הייתה בערך 500 קלוריות, כאשר עובד עבודות קשות צריך כ-2000 קלוריות ביום. במקום הנפטרים הגיעו עובדי כפייה חדשים.
המפעל הופצץ על ידי חיל האוויר האמריקאי והאנגלי ארבע פעמים, ובהפצצות אלו נהרגו גם אסירים. 
בחודש אפריל 1945 התחילו לפנות את האסירים לכיוון של מחנה הריכוז טרזינשטאט. יצאו 2,200 אסירים לדרך, והגיעו 900. הנאצים ירו באסירים שלא יכלו ללכת וכך הם מתו.
האסירים הגיעו ביום השחרור של המחנה, ב-8 במאי 1945, שהוא גם יום סיומה הרשמי של מלחמת העולם השנייה באירופה.
לאחר המלחמה הוקם מוזיאון בכפר ריימסדורף, על יד מחנה העבודה לשעבר. מנהל המוזיאון הוא ההיסטוריון לותר שוסק.
רנבואה

דחיית הרנבואה

דחיית הרנבואה היא גישה לפיה מפנים רק לדין הפנימי המהותי (Lex Causa) ולא לדין הכולל ולשאלת ההפניה.
לדוגמה: במקרה בו הדין הישראלי מפנה לדין הצרפתי, נעצרים בדין הצרפתי ומחילים אותו מהותית, מבלי לבדוק את שאלת ההפניות שם. מקובל לומר כי בדיני חוזים דוחים את ה"רנבואה", כפי שנקבע בפסק הדין re United Railways of Havana and Regla Warehouses, שניתן בשנת 1975, אולם ייתכן כי לאור הגישה האובייקטיבית לדיני החוזים, המקובלת כיום בישראל, יש לקבל את ה"רנבואה" גם בדיני החוזים.

קבלת הרנבואה

קבלת הרנבואה היא גישה המביטה על המכלול של הדינים. במקרה בו הדין הצרפתי המפנה הוא דין בנושא מסוים (בדוגמה לעיל: דין חוזי) יחיל בית המשפט הישראלי לא את הדין אליו מפנה הדין הצרפתי אלא את דיני החוזים הישראלים כי ההפניה הצרפתית היא אל דין זר חוזי (ולא מתייחסים לכיוון ההפניה).
מצב זה מוגדר כמצב של רמיסיה (Remission) שכן מדובר בהפניה חזרה מהדין המהותי (Lex Causa) הזר חזרה לדין המקומי (Lex Fori).

רנבואה חלקי

מצב של רנבואה חלקי (או Transmission) הוא מצב בו בית המשפט מתחשב בהפניה אחת, ואז דוחה את יתרת הרנבואה. בדוגמה לעיל, יחיל בית המשפט הגרמני שם מוגשת התביעה את הדין הגרמני, ויפנה לדין האנגלי – אולם יראה את ההפניה כהפניה לדין המהותי האנגלי ולא ימשיך לכללי ההפניה האנגליים.

רנבואה כפול

אפשרות נוספת (אשר ידועה גם כ"בית משפט דהתם") היא לבדוק כיצד בית המשפט הזר היה נוהג – מצב זה נקרא "רנבואה כפול" או שיטת בית משפט דהתם (Foreign Court Theory). ובדוגמה לעיל, יפנו מבית המשפט הגרמני לאנגלי ומשם לצרפתי ויחילו בגרמניה את השיטה הצרפתית (ולא ימשיכו להפנות).

שיטות משפט קונטיננטליות

שיטות המשפט הקונטיננטליות מעדיפות את שיטת בית המשפט דהתם.

ארצות הברית ואנגליה

בארצות הברית ובאנגליה נוקטים בשיטה הראשונה ודוחים את הרנבואה. כל מדינה מחילה את הדין ומתעלמת מההפניות, למעט בשני חריגים – בזכויות קניין בנכס מקרקעין מחילים את דין מקום הנכס, ובענייני גירושים מחילים את דין מרכז החיים (ה- Domicil) כאשר בשני חריגים אלה מחילים את שיטת בית משפט דהתם.