google/wiki40b huggingface dataset:
קיקולואיס

קיקולואיס (Cicolluis או Cicoluis ) הידוע גם בשם קיקולוס (Cicollus או Cicolus) או קיקולוי (Cicollui) היה אל במיתולוגיה הקלטית. משמעות שמו "בעל החזה הגדול" דבר המעיד על עצמתו.
בעת מפגש התרבות הקלטית עם התרבות הרומית, זוהה קיקולואיס עם האל מרס מהמיתולוגיה הרומית.
השם "מארס קיקולואיס" מופיע על כתובות רבות מגאליה (צרפת של ימינו) ומדרום גרמניה, אולם בקוט ד'ור התגלו כתובות בהן מופיע השם "קיקולואיס" לבדו, וכן בשווייץ התגלו כתובות ובהם השם "קיקולוס" לבדו.
מהכתובות ניתן ללמוד כי האלות ליטאוויס או בלונה נחשבו לזוגתו של קיקולואיס.
ג'וזפין (ברידג')

ג'וזפין היא קונבנציית הכרזה בברידג' במצבים בהם מנסים למצוא חוזה אופטימלי בגובה 6 (סלאם קטן) או בגובה 7 (סלאם גדול) ואין אפשרות או אין צורך להשתמש בקונבנציה השואלת את השותף על מספר קלפי האס או על מספר קלפי המפתח  שברשותו.
בקונבנציה זו מנסים למצוא את מספר הקלפים הבכירים בסדרה מסוימת שמחזיק השותף. זהי צורה נפוצה באירופה לקונבנציית Grand Slam Force.

הקונבנציה הומצאה על ידי השחקן האמריקאי אלי קלברסטון (Ely Culbertson) בשנת 1936 ונקראה על שם אשתו ג'וזפין קלברסטון. הקונבנציית פורסמה על ידי ג'וזפין בעיתון The Bridge World.
שבאב אל-ח'ליל

היסטוריה

אגודת הספורט שבאב אל-ח'ליל הוקמה בשנת 1943. בשנות ה-80 של המאה ה-20 זכתה פעמיים באליפות הגדה המערבית, בשנת 1982 ובשנת 1985. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. החל מעונת 11–2010 מתקיימת הליגה במתכונת מקצוענית, הקבוצה החלה לגייס תקציב משמעותי ולהחתים שחקנים ומאמנים מקצועיים. לקבוצה הצטרפו מוחמד ג'מאל, תושב אום אל פאחם, שבעבר שיחק בהפועל פתח תקווה, ועלי חטיב תושב שפרעם, שבעבר שיחק בהפועל חיפה.
בעונת 16–2015 הקבוצה זכתה לראשונה באליפות ליגת העל הפלסטינית.
בינואר 2015 הצטרף לקבוצה עלאא אבו סאלח, שחקן בני סכנין. בקיץ 2015 הצטרף לקבוצה אחמד אבו נהיה, לשעבר שחקן הפועל אשקלון.
בקיץ 2016 הצטרפו לקבוצה: מואמן אגבריה, לשעבר שחקן מכבי נתניה, חאמד גנאים, שחקן בני סכנין, ואלכסיס נורמבואנה, כדורגלן צ'יליאני-פלסטיני.

אצטדיון

הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.

השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה

ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. שבאב אל-ח'ליל השתתפה בתחרות ליגת האלופות של ההתאחדות (AFC Champions League) בעונת 2016-17. בינואר 2017, שישה שחקנים מקבוצת שבאב אל-ח'ליל, המחזיקים בדרכון ישראלי, הגיעו ללבנון דרך ירדן, כדי לשחק מול אלופת לבנון אל עהד.
פליקס נעים

קריירה

בצעירותו, נעים שיחק בקבוצת הכדוריד מכבי קריית ביאליק ובנבחרת ישראל לנוער. כדורגל הוא החל לשחק בגיל 18, כחלוץ בקבוצת "הצעיר" חיפה ולאחר מכן שיחק במכבי נווה שאנן עם המאמן אלי גוטמן. אחרי שירותו הצבאי התגורר אצל אחיו בפריז ושיחק בקבוצת חובבנים בליגה החמישית בצרפת. עם חזרתו לארץ פנה נעים לאימון.
נעים החל את דרכו בקבוצת הנערים מ.כ. נווה יוסף חיפה אך בעונת 1997, אלי גוטמן שאימן אז את הפועל באר שבע, מינה אותו לסקאוט של המועדון, ונעים גילה בין היתר את ג'ובאני רוסו. נעים המשיך לעבוד עם גוטמן גם בעונות הבאות, בהפועל חיפה ובית"ר ירושלים, כשלבסוף נפרד נעים מגוטמן ופתח בקריירת אימון עצמאית.
נעים לא קיבל הצעות מהליגות הבכירות ועבר בין קבוצות מהליגות הנמוכות, עד שב-2013 קיבל הצעה מסתיו שחם, בעלי הפועל כפר סבא, לאמן את הקבוצה. נעים הדריך את הקבוצה כשזו עלתה שתי ליגות ברציפות בתוך בשלוש שנים עד לליגת העל. למרות חוסר הניסיון באימון בדרגים הגבוהים, נשאר נעים בתפקידו ובכך אימן לראשונה קבוצה בליגת העל. אולם בינואר 2016, מעט לאחר פתיחת הסיבוב השני בליגה וכשקבוצתו ממוקמת מתחת לקו האדום, פוטר נעים מאימון הקבוצה.
ב-29 בפברואר 2016 מונה למאמן הפועל פתח תקווה, וביוני באותה שנה פוטר לאחר שלא הצליח לעלות עם הקבוצה לליגת העל.
ב-13 באפריל 2017 חזר נעים למשרת המאמן בהפועל כפר סבא, אותה עזב בתום העונה.
ב-9 באוגוסט 2017 מונה נעים למאמן בני סכנין, וב-5 בינואר 2018 פוטר, לאחר הדחה במפתיע בגביע המדינה.
מצודת צלאח א-דין

היסטוריה

המצודה נבנתה בעת העתיקה, כפי הנראה בתקופה הפיניקית (שלהי האלף ה-1 לפנה"ס). ככל הנראה, הפיניקים נכנעו לאלכסנדר הגדול בשנת 336 לפנה"ס. אין מידע רב על תולדות המצודה בין תקופה זו לבין שובם של הביזנטים במאה ה-10 לספירה. הקיסר יוחנן הראשון צימיסקס כבש את המקום משושלת חאמדאניד מחלב, ובנה את הראשון מבין המבנים ההגנתיים שלה. המצודה הייתה בחלק המזרחי של האימפריה, שהיה נתון בשליטת השושלת הפאטמית, שושלת מירדאסיד ומאוחר יותר הסלג'וקים, שהקימו מבנים מבוצרים כתוצאה מניסיונם של בית אומיה, בית עבאס והביזנטים המוקדמים.
המצודה נפלה בידיהם של הפרנקים הנוצרים שהגיעו למקום במסגרת מסעות הצלב בתחילת המאה ה-12. מנהיגי הנוצרים שהו במקומות המבוצרים או בטירות כגון טירת צלאח א-דין. ישנו אזכור לכך שב-1119 המצודה הייתה בבעלותו של רוברט מסאון, לאחר שניתנה לו מרוג'ר מסלרנו, נסיך אנטיוכיה. רוב המבנים שניתן לצפות בהם כיום (2008) נבנו בתקופה זו. במחצית השנייה של המאה ה-12 האזורים נמסרו לידי ההוספיטלרים או הטמפלרים, שהיו אחראים על הבנייה עד שהמקום נכבש על ידי הערבים בהנהגתו של צלאח א-דין בשלהי המאה ה-12 או תחילת המאה ה-13. לפי השערה יותר ממוקדת המצודה נכבשה ביולי 1188. לאחר מכן קראק דה שבלייה נכבשה על ידי כפריים. המצודה ננטשה ונותרה חסרת שימוש במשך מאות שנים בשל היותה מבודדת.
המצודה הייתה נתונה תחת שלטון מוסלמי עד לתקופה של הסולטאנים המצריים בייברס וקאלאוון.
במאה ה-20 המצודה שופצה בשל היותה אתר ארכאולוגי חשוב. על מנת להנציח את ניצחונו של צלאח א-דין, הוחלט ב-1957 לקרוא את המצודה על שמו.

תיאור

המצודה שוכנת על צוק בגובה 440 מטרים מעל גובה פני הים. כיוון שהצוק תלול מאוד, קל לגשת אל המצודה רק מכיוון מזרח. שטחה של המצודה והאזור שמסביבה (הנכללים באתר המורשת העולמית) הוא 64.9 דונם. שטחו של אזור החיץ המכסה את מורדות גבעת המצודה הוא 1,295.2 דונם. המצודה חולשת על מישור נרחב. המבנה של המצודה הוא משולש, המצביע לכיוון מערב, שאורכו 720 מטרים ואורך בסיסו הוא 120 מטרים. קיימת דרך מפותלת המגיעה אל המצודה מכיוון צפון. הכניסה לטירה היא מהצד המערבי של המצודה. מימין לכניסה נמצא מגדל שמירה שנבנה בתקופת מסעות הצלב. כמה מטרים נוספים לאחר מכן ישנו מגדל נוסף. בעבר המצודה הייתה טירה פיאודלית ושימשה כמקום מגוריו של המושל האזורי.
בחלק המזרחי של המצודה נמצאים השרידים הקדומים ביותר של בתי מגורים ובארות מים, שככל הנראה היו מאוכלסים בתקופה שקדמה לבואם של הפרנקים. רוב הבניינים, ששימשו למטרות צבאיות, אזרחיות ודתיות, היו בחצר העליונה הנמצאת במרכז הצוק. החצר התחתונה משתרעת על למעלה ממחצית אורכה של המצודה ובקירות המקיפים אותה יש ארבעה מגדלים מרובעים. החצר התחתונה מופרדת מהחצר העליונה באמצעות תעלה שלידה יש צינוק (עובי הקירות הוא 5 מטרים ושטחו 24 מ"ר). אורך התעלה הוא 156 מטרים, רוחבה בין 14 ל-20 מטרים, ומעליה בנוי גשר.
בחלק הצפוני של המצודה נמצא השער שלידו היה הגשר. במרכז המצודה נמצאת טירה ביזנטית, בור מים גדול נוסף, בית תה מתקופת מסעות הצלב, וכנסייה צלבנית הסמוכה לאחת הקפלות הביזנטיות שהשתמרו מאז בנייתן. אחת הקפלות נמצאת בחצר התחתונה ואילו השנייה נמצאת בחזית המערבית של הטירה הביזנטית, ובתקופת מסעות הצלב היא אף הורחבה.
התוספות הערביות למצודה כוללות מסגד, המתוארך לתקופת הסולטאן קאלאוון, וארמון הכולל מרחצאות, חצרות ותלולים (חדרים הבנויים משלושה קירות כאשר הקיר הרביעי פונה לכיוון החצר המרכזית). בארמון בוצעו עבודות שיקום קלות.
גאטנו ופייטרו זגאראבוטו

גאטנו זגאראבוטו (באיטלקית: Gaetano Sgarabotto; נולד ב-1878 בויצ'נצה, נפטר ב-1959) ובנו פייטרו זגאראבוטו (Pietro Sgarabotto; נולד ב-1903 במילאנו, נפטר ב-1990) עבדו כל חייהם באיטליה כבוני כינורות מן המעלה הראשונה.

ביוגרפיה

גאטנו החל את עבודתו בוויצ'נצה ובשנת 1901 עבר למילאנו לעבוד שם אצל ליאנדרו ביזיאק. ממילאנו עבר ב-1926 לפארמה ושם נשאר כמעט ללא הפסקות עד מותו בשנת 1959.
בנו, פייטרו, המשיך במשלח ידו של אביו והיה לבונה כינורות אמן בזכות עצמו. בחוגים של יודעי דבר מדברים בהוקרה ובהתפעלות על השושלת הקצרה אך רבת היוקרה של בוני הכינורות זגאראבוטי, שני אמנים בתחומם, שלצד יצירת כלי נגינה מעולים הקדישו חלק גדול מזמנם להנחלת הידע והניסיון שצברו לבוני כינורות צעירים. פייטרו פרש בשנת 1971, אך המשיך להפיק יצירות אמן עד 1979.
פעילותם של בוני הכינורות ממשפחת זגאראבוטו הטביעה חותמה באסכולת בניית הכינורות של פארמה, קרמונה ועוד. יש מקום להזכיר את השפעתם של השניים על המורשת התרבותית בעולם המוזיקלי של כלי הקשת ואת הכבוד וההוקרה שרחשו כל תלמידיהם והנגנים שהכירו אותם לרבי האמנים. עיקר העניין לעתיד מתמקד במפעל חייהם המשותף, באוסף הכינורות מלאכת מחשבת שיצאו מתחת ידיהם ונשארו לדורות הבאים, לנגן בהם ולהתפעל מצליליהם.
את יצירותיהם של בני זגאראבוטו אפשר לזהות בנקל בבחירת החומרים הקפדנית, במיומנות הבאה לביטוי בעבודת-יד מופתית בכל שלב ביצירת כל אחד מן הכלים, שניכרים בה דיוק שאינו יודע פשרות ותשומת לב אוהבת לכל פרט.
ארטמיס (ספר)

תקציר

העלילה מתרחש בירח בסביבות 2080-2090, ומסופרת מנקודת מבטו של ג'זמין (ג'אז) בשארה שנמצאת באמצע שנות ה-20 לחייה.

עלילה

עלילת הספר מתארת את המושבה הראשונה והיחידה בירח שנקראת ארטמיס על שם אלת הירח ארטמיס מהמיתולוגיה היוונית. מושבה זו הוקמה כיוזמה של מספר תאגידים לניצול משאבים שונים בירח, במושבה זו גרים כמה אלפי אנשים והיא מתקיימת בעיקר על תיירות מכדור הארץ. 
הספר מתואר בגוף ראשון של אישה צעירה באמצע שנות העשרים לחייה בשם ג'זמין (ג'אז) בשארה שהיגרה לירח עם אביה כשהייתה בת 6. ג'אז עובדת כנושאת ציוד בעיירה ובנוסף כמבריחת סחורה לא חוקית מכדור הארץ.
בהמשך אנו מתוודעים לטרונד, אחד מהתושבים העשירים על הירח אשר מציע לג'אז לבצע חבלה במפעל האלומיניום המקומי וזאת מתוך כוונה להשתלט עליו. ג'אז מנסה לבצע את החבלה ומצליחה באופן חלקי, אבל אז היא מגלה שרוצח שכיר רצח את טרונד ואת שומרת הראש שלו, ורודף אחרי ג'אז גם כן. ג'אז מוצאת את עצמה במרכזה של מזימה להשתלט על העיר.
במקביל לעלילה הראשית, קיימת עלילת משנה המתארת חלופת מכתבים בין ג'אז כילדה לבין ילד אחר על כדור הארץ. במהלך הספר עלילה זו מתבהרת עד שהיא מתלכדת עם העלילה הראשית.

טכנולוגיה וההתיישבות על הירח

הספר מתאר באופן מקיף את התפתחות המושבה על הירח. בין היתר הספר מתאר באופן מקיף את הטכנולוגיה של המושבה להפקת חמצן, מיחזור מים, שכבת ההגנה המבודדת את המושבה מהירח ועוד. כאשר כל הטכנולוגיות מתבססות על טכנולוגיות קיימות.
כחלק מתיאור התפתחות המושבה, הספר מתאר את התפחות המטבע הירחי שנקרא "גאנט" ומהווה את העלות לשינוע של גרם אחד מכדור הארץ לירח.

עיבודים נוספים

ב-26 בספטמבר 2017 הוכרז כי נרכשו הזכויות ליצור סרט מדע בדיוני המבוסס על הספר, בבימוים של פיל לורד וכריסטופר מילר.
הייד פארק (אתר אינטרנט)

אתר הייד פארק הוקם בשנת 1999 על ידי שני יזמים צעירים, ארנון שטלריד וזיו ינוס. האתר נקרא על שם הייד פארק שבלונדון, בו יכול כל אחד להביע את דעתו, כמטרת האתר.
באתר היו קיימים פורומים רבים בהם כתבו משתמשים קבועים וחדשים, מקהילות בתחומי תרבות, פנאי, לימודים, מדע, צבא, גיוס וביטחון, וכן קהילות של שומרי מסורת וחרדים. הפורומים ריכזו פעילות רבה והעניקו במה חופשית לגולשים להביע את דעתם ולשמוע דעות של אחרים.
במאי 2005 נרכש האתר על ידי חברת "מחשבה-וניס טכנולוגיה" והצטרף לקבוצת אתרי חבר'ה. בספטמבר 2007 נמכר האתר לחברת "גלובל נטוורס", שבבעלות גיא כהן, ומחודש אוגוסט 2016  האתר הוצע למכירה.
מתוך האתר צמח והוקם אתר "בחדרי חרדים", המשמש כמקור למידע אודות המתרחש בציבור החרדי בארץ ובעולם. האתר מציע לגולשים מגוון רחב של ערוצי תוכן, המקיפים את כל המידע עבור הציבור החרדי. האתר קם לצד פורום 'בחדרי חרדים'. בנוסף, באתר כתבות ומאמרים מתחומי האינטרנט והמחשבים, פרסום ושיווק, בריאות ומדע, כלכלה וצרכנות ועוד, וכן אלבומי תמונות, כתבות וידאו, שירותי גמ"ח ולוחות.
ב-אפריל 2018 נסגר "הייד פארק" ללא כל הודעה מוקדמת, וזאת לאחר ניסיונות רבים של מכירת האתר.
The Annoying Orange

עלילה

התוכנית עוסקת בדמותו של תפוז מדבר החי במטבח. בכל פרק, התפוז (שמדי פעם מלווה בחברו הטוב, אגס) פוגש מוצר מזון אחר ונקלע איתו לשיחה, בה, בדרך כלל, התפוז מספר עליו בדיחות וגורם לו להתעצבן. רוב הפרקים מסתיימים כאשר מגיעה סכין וחותכת את הדמות איתה התפוז מדבר. התוכנית החלה בסרטון קצר שיצר דיינבו, בו התפוז מנהל דיאלוג עם תפוח. במקור, תוכנן להיות רק פרק אחד ויחיד, אך דיינבו כל כך אהב את הדמות ואת הרעיון, שהוא המשיך ליצור פרקים נוספים. דיינבו מדבב את רוב הדמויות הראשיות בפרקים (כאשר, לעיתים, אנשים אחרים מדבבים את הדמויות האורחות). את פסיפלורה, הדמות הנשית היחידה שמתפקדת גם כדמות ראשית, מדבבת ג'אסטין אזריק.
נשק להשמדה המונית בסוריה

סוריה מחזיקה בסוגים אחדים של נשק להשמדה המונית, ובעיקר נשק כימי, שאותו הפעילה נגד תושביה במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. מגזין ג'יינס וכן סוכנויות המודיעין ברחבי העולם מעריכים כי בסוריה הגוף העוסק במחקר ופיתוח של טק"ק, נשק כימי, ביולוגי וגרעיני, בנוסף לתפקידיו האזרחיים, הוא מרכז סרס.

נשק כימי

סוריה היא אחת מחמש המדינות שלא חתמו, ואחת משבע המדינות שלא אישרו את האמנה לנשק כימי, שאוסרת את הייצור, הפיתוח והשימוש בו. עם זאת ב-1968 סוריה הצטרפה לפרוטוקול אמנת ז'נבה מ-1925 שאוסר שימוש בזמן מלחמה בהרעלה, חניקה או שימוש בשאר הגזים. 
הנשיא הסורי לשעבר חאפז אל-אסד רמז ליכולות כימיות בהצהרות פומביות בשנים 1990 ו-1997. לאחר מכן, בזמן הפלישה לעיראק ב-2003, סוריה הכחישה שיש ברשותה נשק כימי, וב-2012 חזרה בה והודתה שיש שברשותה נשק כזה. 
ארגונים לא ממשלתיים במערב הצהירו שלסוריה יש מערך פעיל של נשק כימי. ארצות הברית הודיעה שלסוריה יש החל מאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 תוכנית לחימה כימית.

הפיצוץ בשנת 2007

בחודש יולי 2007 התפוצץ מחסן נשק סורי. בפיצוץ נהרגו 15 איש. המגזין השבועי האמריקאי ג'יינס, דיווח שהפיצוץ אירע כשכוחות איראנים וסורים ניסו להתאים ראש נפץ של גז חרדל על טיל סקאד. סוריה טענה שהפיצוץ היה תאונה שלא קשורה לנשק כימי.

נשק ביולוגי

סוריה נחשבה בדרך כלל למי שאינה מחזיקה נשק ביולוגי, אך ישנם כמה דיווחים על מערכת פעילה של מחקר ופיתוח נשק ביולוגי. לפי יועצת נאט"ו ד"ר ג'יל דקר, סוריה עסקה בפיתוח של אנתרקס, טולרמיה, בוטוליזם, אבעבועות שחורות, אפלטוקסין, כולרה, והשתמשה בעזרתה של רוסיה בהתקנת אנתרקס על ראשי טילים.

התוכנית הגרעינית

סוריה חברה באמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ומחזיקה בתוכנית גרעינית אזרחית. 
ב-6 בספטמבר 2007 הפציצה ישראל מתקן לייצור נשק גרעיני. נשיא סוריה בשאר אל-אסד טען שהמתקן היה בסיס צבאי בבנייה, ושמטרת סוריה היא מזרח תיכון נקי מגרעין. ב-23 ביוני 2008 סוריה הרשתה לסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית להיכנס למתקן שלה ולקחת דגימות. הדגימות הוכיחו שבמקום נמצא אורניום מועשר. ב-24 במאי 2011 מנהל הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית, יוקיה אמאנו, פרסם דו"ח שקבע שהמקום הוא כור גרעיני.
מאיר דלויה

קריירה

באליפות העולם בשנת 1981 שנערכה בליל שבצרפת, דלויה סיים במקום השמיני לאחר שהרים 212.5 ק"ג בשקלול הדחיקה וההנפה. בשנה שלאחר מכן, הוא סיים במקום ה-11 באליפות העולם שנערכה בלובליאנה שבסלובניה לאחר שהרים 217.5 ק"ג.
דלויה ייצג את ישראל באולימפיאדת לוס אנג'לס 1984 והתחרה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג. הוא סיים במקום התשיעי מתוך 20 מתחרים לאחר שהרים 215.0 ק"ג בשקלול הדחיקה וההנפה. בהנפה הוא הרים 95.0 ק"ג: בניסיון הראשון הניף בהצלחה 90.0 ק"ג, בשני הניף בהצלחה 95.0 ק"ג ובשלישי נכשל ב-97.5 ק"ג. בדחיקה נרשם לו הישג של 120.0 ק"ג אותו הצליח להרים בניסיון הראשון ואחר כך נכשל פעמיים בניסיונותיו לדחוק 125.0 ק"ג.
נישאל'ה

נִישָָאלֹ'ה (בדארי نشلا; (בפרסית) نشلا; בטג'יקית Нишалло; באוזבקית Nisholda) הוא ממתק, המזכיר ריבה סמיכה בצבע לבן. המאכל נפוץ במטבח יהודי בוכרה, אפגניסטן, איראן, טג'יקיסטן, אוזבקיסטן. מבשלו נקרא נישאלופּאַז.
באופן מסורתי בחברה המוסלמית הוא מבושל במהלך הרמדאן ונאכל במהלך האפטאר, יחד עם פיתה או לחם אחר, ועם תה חם (לרוב ירוק). יהודים היו אוכלים אותו בצאת שביעי של פסח.

הכנה

החלבון הלא מבושל של ארבע ביצים מוקצף על מנת להגדיל את נפחו, עד למצב שבו קצף סמיך נשמר על כף. אחרי זה מנקים שורשי צמחים ממשפחת ציפורניים, בעלי סאפונין הנותן קצף דמוי סבון, הם נחתכים ומבושל במים למשך 25 דקות. הנוזל המסונן מקורר ונוסף לחלבוני ביצה שמוקצפים שוב.
בינתיים, מבושל סירופ המורכב מסוכר, חומצת לימון ומים. אחרי שקורר הוא נוסף לחלבון המוקצף והם מעורבבים ברציפות עד שכל התערובת נהיית אחידה כמו שמנת סמיכה.
נישאל'ה מעורבב עם כף עץ מיוחדת. מוגש בכוס או קערה גדולה. מעליו באופן מסורתי מפזרים קמצוץ אבקת אניס כוכב , ויש המוסיפים וניל.
יום הכלב הבינלאומי

יום הכלב הבינלאומי (באנגלית: International Dog Day) הוא יום חג לא רשמי הנחגג ב-26 באוגוסט לכבוד כל הכלבים למיניהם. מטרת היום היא להכיר בקשיים הרבים שעוברים כלבי רחוב וכלבי עמותות. הכלבים תורמים לנו בתחומים רבים כמו הבריאות שלנו (כלבים יכולים לגלות גידול סרטני, לחזות התקפי אפילפסיה ועוד), לביטחון שלנו (חילוץ והצלה, חשיפת פצצות וסמים) ועוד.

היסטוריה

היום נוסד בשנת 2004 על ידי קולין פייג', מייסדת יום הגורים הלאומי של ארצות הברית, ויום החתולים הלאומי ועוד ימי פילנתרופיה רבים שמעודדים מודעות למצוקתם של בעלי החיים ומעודדים אימוץ.
התאריך 26 באוגוסט הוא היום בו אימצה משפחתה של קולין את הכלב הראשון שלה ולכן בחרה בתאריך זה. יום הכלב הבינלאומי התחיל כיום לאומי בארצות הברית, אך כעבור זמן מועט התחילו לחגוג אותו בכל העולם.

ציון היום בעולם

באתר יום הכלב שהוקם על ידי קולין, ישנה רשימה בה מצוינים 20 דרכים אפשריות לחגוג את יום הכלב, וביניהם: אימוץ כלב, התאמת הבית לכלב, תרומה לעמותות שפועלות למען כלבים ועוד. הדרך הפופולרית ביותר היא לבלות את היום עם הכלב.

חגיגות בישראל

בישראל הים נחגג במספר אירועים שונים כשהמרכזי מבניהם הוא פסטיבל כלביב המתקיים בתל אביב כל שנה ביום הכלב הבינלאומי או בסמוך אליו. בפסטיבל אטרקציות שנות ובניהן: רחבת משחקים לכלבים, מתחם בריאות, מופעי מוזיקה חיה ועוד. בנוסף לכלביב היום מצוין על ידי מספר עמותות וגופים שונים, לדוגמה: עמותת תנו לחיות לחיות, אגודת צער בעלי חיים בישראל, רשת זולו ועוד.
ולדימיר ופניק

קריירה

ופניק נולד בברית המועצות. קיבל תואר מוסמך במתמטיקה באוניברסיטה האוזבקית הלאומית ב-1958, ודוקטור בסטטיסטיקה במכון למדעי הבקרה של מוסקבה ב-1964. הוא עבד במכון זה בין השנים 1990-1961 ואף כיהן כראש המחלקה למדעי המחשב. ב-1990 עבר לארצות הברית והצטרף למחלקה לחקר מערכות לומדות של מעבדות בל. ב-2002 עבר למעבדות NEC בפרינסטון, שם הוא פועל עד היום. בנוסף הוא מכהן כפרופסור למדעי המחשב ולסטטיסטיקה באוניברסיטת לונדון מ-1995, וכפרופסור באוניברסיטת קולומביה מ-2003. ב-2006 הצטרף לאקדמיה הלאומית להנדסה וב-2008 זכה בפרס פאריס קאנלקיס. ב-2012 זכה במדליית בנג'מין פרנקלין בתחום מדעים קוגניטיביים.
לוופניק השפעה מכרעת על התאוריה המודרנית של למידה סטטיסטית מתוך דוגמאות. יחד עם צ'רבוננקיס פיתח את המדד הקרוי בשם ממד VC, האומד את הסיבוכיות של משפחת היפותזות וקובע האם היא ניתנת ללמידה ומהם גודלי המדגם הדרושים. תרומתו הבולטת השנייה הייתה בהצגת האלגוריתם והתאוריה של מכונת וקטורים תומכים, שהוא אלגוריתם הלמידה הנפוץ ביותר כיום.
ארנשט טריגר

חייו

ארנשט טריגר נולד באי סקפסהולמן שבסטוקהולם. אביו, אלפרד טריגר, היה קצין צבא. ארנשט טריגר הצעיר החל קריירה אקדמית באוניברסיטת אופסלה, שם ב-1889 הוא קיבל משרת פרופסור למשפטים.
ב-1891 נשא טריגר לאישה את סיגנה סודרסטרום ויחד איתה הוא הביא לעולם שלושה ילדים. ב-1914 נבנתה עבורם וילה גדולה בדיפלומטסטדן שבסטוקהולם. כיום משמש בית זה כמשכנה של לשכת עורכי הדין השוודית.
לאחר שנבחר טריגר לבית העליון של הריקסדאג, יצא לו מוניטין של נואם מוכשר שייצג ערכים שמרניים. הוא היה חבר הוועדה שבין השנים 1895 – 1898 עסקה בשינוי תנאי האיחוד השוודי-נורווגי. ב-1909 היה טריגר למנהיג סיעת השמרנים בבית העליון. ב-1913, כאשר התאחדו מפלגות האגף הימני כדי להקים את המפלגה הלאומית, היה טריגר למנהיגו של מחנה הימין בפוליטיקה השוודית וככזה הוא התנגד להשפעות החדשות של הדמוקרטיה הפרלמנטרית בעשור השני של המאה ה-20. יריבו כמנהיג שמרן היה ארביד לינדמן, שהיה הדמות המרכזית במפלגה השמרנית המתונה יותר בבית התחתון של הפרלמנט.
ב-1914, בעת מפגן הכוח האחרון של המלך גוסטב החמישי במה שנקרא "משבר חצר המלכות", היה טריגר יועץ הסתרים של המלך. אף על פי כן, לאחר יישום הרפורמות החוקתיות שהובילו לזכות בחירה אוניברסלית, שיושמה לראשונה ב-1921, קיבל טריגר את המהלכים החדשים, הדמוקרטיים יותר של תמונת המצב הפוליטית בשוודיה.

ראש הממשלה

ב-1923, כאשר התפטרה ממשלתו של יילמאר ברנטין, ממשלת הסוציאל-דמוקרטים הראשונה בעולם שעלתה לשלטון בבחירות, מינה גוסטב החמישי (במסגרת אחד השרידים האחרונים של הסמכות שהייתה עדיין בידיים מלכותיות) את טריגר לעמוד בראש הממשלה. לטריגר הייתה את ההזדמנות לקבל את תפקיד ראש הממשלה כבר ב-1920, אך מהלך זה נמנע אז על ידי לינדמן, שהעדיף לראות ממשלה לא-פוליטית לפני הבחירות שעמדו להיערך אז.
הסוגיה העיקרית שעמדה על הפרק בתקופת כהונתו של טריגר כראש הממשלה הייתה שאלת הביטחון. כמנהיג ממשלת מיעוט, ניסה טריגר להגיע לפתרון על בסיס תמיכה רחבה פתרון חכם. ניסיון זה כשל עקב חוסר תמיכה הן מהסוציאל-דמוקרטים והן מהליברלים. בבחירות שנערכו ב-1924 עלתה התמיכה במחנה הימין, ואף על פי כן, היה זה ברנטין שהרכיב את הממשלה הבאה, בעקבות הישגים גדולים אף יותר עבור הסוציאל-דמוקרטים. סיבה נוספת לזכותו של ברנטין הייתה סבירות הפתרון שהציג לסוגיית הביטחון שזכה לתמיכה הן מהליברלים והן מהסוציאל-דמוקרטים.
האמון במדיניות החוץ של ממשלת טריגר ניזוק במידה מסוימת לאחר התקרית שארעה בסתיו 1923. שר החוץ, קרל הרדרסטירנה, הכריז במהלך נאום שנשא לפני עיתונאים בכירים שוודים על תמיכתו בברית עם פינלנד בכל מקרה של עימות בין ברית המועצות לבין פינלנד. הכרזה זו גרמה נזק ליחסי ברית המועצות ושוודיה בנקודה הרגישה כאשר המשא ומתן על יחסי הסחר בין שתי המדינות עמד להיפתח ועמדה בניגוד לעקרון המרומז של הנייטרליות השוודית. עד מהר הוחלף הרדרסטירנה ברוזן אריק מרקס פון וירטמברג.

שנותיו האחרונות

לאחר שבשנים 1928 – 1930 שימש טריגר כשר החוץ בממשלתו של לינדמן, הוא צמצם את מעורבותו בחיים הפוליטיים והוא שב להוראה באוניברסיטת אופסלה, שם יצא לו שם של מרצה מבריק.
ארנשט טריגר מת ב-1943 בגיל 85 כתוצאה מסיבוכים שנגרמו לו לאחר ששבר את רגלו.
וייד הייסליפ

ראשית חייו

הייסליפ נולד ב-9 ביולי 1889 בוודסטוק, וירג'יניה, ובשנת 1912 התגייס לצבא ארצות הברית. הייסליפ השתתף במשלחת האמריקנית למקסיקו, בסיוע למהפכה המקסיקנית, ולאחר מכן השתתף בחיל המשלוח האמריקני בצרפת, שם פעל כקצין מטה בקורפוס ה-5, והשתתף עמו בקרב סן-מייל ובמתקפת מז-ארגון.
לאחר המלחמה מילא הייסליפ תפקידי מטה והדרכה שונים, ואף נשלח לתקופה מסוימת ללמוד באקדמיה הצבאית סן-סיר בצרפת.

מלחמת העולם השנייה

בשנת 1942 הוטל על הייסליפ להקים את הדיוויזיה ה-85 ולפקד עליה, ובשנת 1943 מונה למפקד הקורפוס ה-15. הייסליפ פיקד על הקורפוס במהלך המערכה בנורמנדי, ולאחר מכן לחם עם הקורפוס באלזס, ואף השתתף עמו במבצע נורדווינד, ולאחר מכן לחם עמו בקרבות בגרמניה עד סוף המלחמה. לאחר מכן מונה הייסליפ למפקד הארמייה השביעית, ופיקד עליה עד סוף מלחמת העולם השנייה באוגוסט 1945.

לאחר המלחמה

לאחר המלחמה מילא הייסליפ תפקידים בכירים במטות המשולבים, ובשנת 1949 מונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית. בשנת 1951 סיים הייסליפ את תפקידו ופרש מהצבא, אולם כיהן בתפקיד נגיד מוסד "בית החייל" בוושינגטון עד לשנת 1966.
ב-23 בדצמבר 1971 מת הייסליפ בביתו בוושינגטון די.סי., ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, וירג'יניה.
בצפר (להקה)

היסטוריה

בצפר החלה כלהקה בית-ספרית ממכבים רעות. במקור, חברי הלהקה היו: אביטל תמיר, רועי ברמן, מתן כהן ואביב צדוק שהוחלף במנשה חזן שזכה לכינוי "מאשי".
האי. פי הראשון של הלהקה הוא בעצם פארודיה על שיר ילדים מוכר בשם "פיץ העכבר". גרסת הקאבר ליוותה את להקת בצפר בתחילת דרכה.
האי. פי השני שהוציאה הלהקה נקרא "Some Tits, But No Bush" והוא הוקלט בכמה מקומות שונים. לאחר יציאת האי. פי פרש "מאשי" מהלהקה ובמקומו הצטרף חיים בנימיני (הידוע בכינוי איוול חיים שבהמשך יתפקד כסאונדמן של הלהקה). באותה תקופה שוחרר אי. פי נוסף שנקרא "New Hate". תקופה מסוימת לאחר ששוחרר האי. פי פרש חיים מהלהקה ובמקומו הצטרף רותם ענבר.
בשנת 2005 טסה הלהקה לבלגיה כדי להפיק ולהקליט את אלבום הבכורה "Down Low" בעזרת מפיק דני. במהלך ההקלטות הציעה להקת פיר פקטורי לבצפר להופיע איתה כמופע חימום. בזכות ההופעה הציעה חברת התקליטים רודראנר (שבה חתומות בין היתר הלהקות :סליפנוט, משין הד, דרים ת'יאטר, ועוד.) לבצפר חוזה הכולל הפקה והפצה של ארבעה אלבומים. לאחר יציאת האלבום בצפר יצאה למספר רב של סיבובי הופעות באירופה, כאשר את אחד מסיבובי ההופעות היא עשתה עם הלהקה המפורסמת ספולטורה.
בחודש ינואר 2008 הודיעה הלהקה שהיא נפרדה מחברת התקליטים רודראנר, זאת על רקע תחושת חברי הלהקה שחברת התקליטים הנ"ל אינה מתאימה להם עוד.
ב-28 בספטמבר 2010, הלהקה השתתפה בפסטיבל ozzfest אשר התקיימה בישראל.
ב-15 בנובמבר 2010 הסולן אביטל תמיר הצטרף ללהקת "קוואמי והחלבות" לכמה שירים בתור מופע החימום של להקת לינקין פארק בהופעה שלהם בארץ.
ב-18 בפברואר 2011 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "Freedom to The Slave Makers", הופעת השקה לאלבום התרחשה במועדון הבארבי ב-3 במרץ של אותה שנה.
ב-16 באפריל 2011 הלהקה הייתה להקת חימום בהופעה של מגהדת' בישראל.
ב-30 במאי 2012 הלהקה הייתה להקת חימום בהופעה של Lamb of God בישראל.
בשנת 2012 הקליטה הלהקה את אלבומה השלישי אשר נקרא "Suicide Hotline" בו נעזרו במעריצים שתרמו את כספם לעזרה בהקלטת האלבום. בסופו של דבר האלבום יצא תחת השם "The Devil Went Down To The Holy land"
האלבום נוגן בהופעה חיה לראשונה בהופעה במועדון הסאבליים ב-4 באוקטובר
ב-13 באוגוסט 2013 הייתה בצפר להקת החימום בהופעה של אנתרקס בישראל במועדון הבארבי.
ב-26 ביוני 2018 הייתה בצפר להקת החימום בהופעה של Avenged Sevenfold בראשון לציון בהופעתה הראשונה בישראל.
ב-21 בספטמבר 2018 הוציאה הלהקה את אלבומה הרביעי אשר נקרא "Entertain Your Force of Habit"