google/wiki40b huggingface dataset:
קווין מקארתי (פוליטיקאי)

ביוגרפיה

מקארתי נולד בבייקרספילד שבקליפורניה. בגיל 21 פתח מעדנייה קטנה בשם "Kevin O’s Deli", באמצעות 5,000 דולר בהם זכה בהגרלת לוטו. הוא מכר את המעדנייה ומימן את לימודיו האקדמאיים. ב-1989 סיים תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של קליפורניה בבייקרספילד וב-1994 סיים תואר שני במנהל עסקים. הוא כיהן כיו"ר הרפובליקנים הצעירים בקליפורניה וכיו"ר הפדרציה הלאומית של הרפובליקנים הצעירים. במהלך לימודי התואר הראשון התמחה אצל ויליאם תומאס, חבר הקונגרס מקליפורניה ולאחר מכן עבד במטהו עד שנת 2002. ב-2002 נבחר לאספת המחוקקים של קליפורניה ומונה ליו"ר המפלגה הרפובליקנית באספה.
מינואר 2007 הוא מכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-2009 מונה לסגן מצליף המפלגה הרפובליקנית, אריק קנטור. לקראת הבחירות לקונגרס ב-2010 כתב יחד עם פול ראיין ואריק קנטור, את הספר "Young Guns: A New Generation of Conservative Leaders", ובו מפורטות הכנות המפלגה הרפובליקנית לקראת ניצחון בבחירות. בעקבות השגת הרוב למפלגתו בבית הנבחרים בבחירות שנערכו בנובמבר 2010, מונה בינואר 2011 למצליף הסיעה. לאחר הפסדו המפתיע של קנטור בפריימריז ביוני 2014, נבחר למחליפו כמנהיג סיעת הרוב הרפובליקנית בבית הנבחרים באוגוסט באותה שנה.
מקארתי היווה את מקור השראתו של קווין ספייסי, המגלם בסדרה בית הקלפים את דמותו פרנק אנדרווד, חבר קונגרס ומצליף סיעה. לצורך ההכנות לתפקיד התלווה ספייסי למקארתי בשעה שהוא ממלא את תפקידו בבית הנבחרים. באחד מפרקי הסדרה אף שולבו בדבריו של אנדרווד ביטויים שאמר מקארתי.
בספטמבר 2015, עם התפטרותו של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית ג'ון ביינר, הכריז על התמודדותו למשרה על מנת להחליפו, אך פרש לאחר זמן קצר מן המירוץ.
מקארתי נשוי לג'ודי ואב לשני ילדים. הזוג מתגורר בבייקרספילד.
ז'אן מדלן שנייצהפר

חייו

שנייצהפר למד בקונסרבטואר של פריז, אצל שארל סימון קאטל. הוא זכה בפרס שני לפסנתר בשנת 1803 ואחר הצטרף לתזמורת [האופרה של פריז כטימפניסט בשנת 1815. כעבור שבע שנים התמנה ל"chef de chant". בתפקידו כפרופסור לשירת מקהלה בקונסרבטואר, קיבל את אות לגיון הכבוד בשנת 1840.
הנסיך אריק, דוכס וסטרמנלנד

ביוגרפיה

אריק נולד ב-20 באפריל 1889 בארמון סטוקהולם, סטוקהולם, לגוסטב החמישי, מלך שוודיה ולויקטוריה, נסיכת באדן, בתם של פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן ולואיזה, נסיכת פרוסיה, ועם לידתו הוענק לו התואר דוכס וסטרמנלנד. אריק סבל מחולי אפילפסיה וממוגבלות שכלית התפתחותית, כתוצאה מפגיעה בלידה, למרות שהיה ילד יפה תואר ובריא מבחינה גופנית.
בשל מצבו, רק לעיתים נדירות הוא נראה בציבור והוא חי חיים שקטים, הרחק מן העין הציבורית, בדומה לחייו של ג'ון, נסיך הממלכה המאוחדת. מאחר שהיה חבר במשפחת המלוכה, הוא היה נוכח בתצלומים רשמיים מלכותיים, אך לא היו לו משימות רשמיות. בשנים 1907–1909 נבנה עבורו בית מגורים הרחק מהעין הציבורית ביורשהולם, צפונית לסטוקהולם. כל שבועיים הותר לאריק טיול לבירה, שבמהלכו הוא נראה לפעמים באופרה, ואלה היו הפעמים היחידות שהיה נראה בציבור למעט צילומים רשמיים.
בשנת 1917 הוא התלונן על כך שהוא נאלץ לחיות בבידוד כזה, והוחלט כי עליו להתגורר קרוב יותר לסטוקהולם. אולם אריק מת ב-20 בספטמבר 1918 בארמון דרוטנינגהולם, כתוצאה ממגפת ההשפעת הספרדית.
הטבח בקמניץ-פודולסקי

הטבח בקמניץ-פודולסקי בוצע ב-26 עד 29 באוגוסט 1941, עם פלישת הגרמנים לברית המועצות, נערך בעיר קמניץ-פודולסקי שבאוקראינה טבח שבביצועו השתתפו אוקראינים, הונגרים וגרמנים בפיקודו של מפקד האס אס והמשטרה של גזרת 'רוסיה-דרום' (אוקראינה), פרידריך יֶקֶלן, ובו נרצחו כ-23,000 יהודים. במספר זה כלולים הן כ-10,000 יהודים שאותם גירשו ההונגרים מהונגריה מכיוון שלא היו בעלי אזרחות הונגרית, והן כ-13,000 יהודים תושבי העיר קמניץ-פודולסקי. היה זה מעשה הטבח ההמוני הראשון שביצעו כוחותיו של יקלן, לפני הרציחות ההמוניות שביצעו לאחר חודשיים בבאבי יאר ולאחר כשלושה חודשים ביער רוּמבּוּלה.

רקע

ב-27 ביוני 1941 הכריזו ההונגרים מלחמה כנגד ברית המועצות והחלו בגיוס יהודים ובשילוחם מהונגריה למחנות עבודה ובמסגרת גיוס צבאי, בשירות העבודה. לאחר מספר שבועות כבשה הונגריה את קמניץ-פודולסקי. קצינים במשרד הפיקוח על הזרים בהונגריה הכינו תוכנית במסגרתה נועדו לגירוש לגליציה יהודים חסרי אזרחות הונגרית שחיו בהונגריה.

הגירוש

ביולי 1941 החל מבצע הגירוש, ובו נכללו גם יהודים הונגרים שלא יכלו להוכיח את אזרחותם ההונגרית, בהיעדר מסמכים מתאימים. המשטרה ההונגרית גירשה כאלף יהודים מדי יום, במשך כשלושה שבועות, בקרונות משא, עד שמספר המגורשים הגיע לכ-16,000. יהודים אלה הובאו לקמניץ-פודולסקי ונמסרו לכוחות אס אס שהיו במקום, בפיקודו של פרידריך יקלן.

הטבח

על פי נתונים באתר יד ושם, בין 26 ל-29 באוגוסט 1941 נרצחו בקמניץ-פודולסקי 23,600 יהודים, בהם 14–18 אלף יהודים שהוסגרו מהונגריה, והיתר תושבי העיר. ההיסטוריון רנדולף ברהאם כתב שמכלל 18,000 המגורשים מהונגריה נשארו בחיים כאלפיים, ושאלה מהם שהצליחו לחזור להונגריה סיפרו על הרצח ההמוני".

תגובה

הגעת הידיעות מהניצולים עוררה גל מחאה מצד גורמים ליברליים בהונגריה, כמו אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי ומרגיט שלכטה, אם כי התקשורת שמרה על איפול. משלחת של נמלטים פגשה בשר הפנים קרסטס-פישר, וזה הורה על עצירת הגירושים. גם הגרמנים התקשו להתמודד עם שטף הבאים, וביקשו כבר קודם לעצור אותו.
64 Studio

64 Studio היא הפצת לינוקס חופשית המבוססת על דביאן וכתובה בקוד פתוח, ומיועדת למשתמשים הנדרשים לעריכת ויצירת מולטימדיה. מכילה מגוון כלים עבור עריכת אודיו, ביצוע הקלטות, עריכת וידאו, וכלים נוספים הנדרשים לייצור ועריכת מולטימדיה. 
ההבדלים העיקריים בין הפצה זו לדביאן הבסיסית, הם יכולות ההתאמה האישית בליבת המערכת הכוללים אפשרות לטלאי תוכנה בזמן אמת, הגדרות תצורה שונות מעט, ומבחר חבילות מותאמות אישית, אשר נועדו לענות על הצרכים של משתמשים שולחניים. חבילות אחרות יכולות אף הם להשתנות במידה מסוימת, כמו כל הפצה אשר GNOME היא שולחן העבודה שלה. המערכת מופצת תחת רישיון תוכנה חופשי.
שירות המבחן לנוער

רקע היסטורי

ההשקפה היסודית של שיטת המבחן הייתה קיימת זמן רב לפני שהוכר המבחן כשיטה לשיפוט עבריינים. רישומים שנמצאו מעידים כי בספרד במאה ה 16 ובארצות הברית במאה ה 18 השתמשו במונח מבחן לגבי שיפוט אדם לתקופת ניסיון. נראה איפה ששיטת המבחן של היום היא גלגול מודרני של רעיון ישן.

עקרונות המבחן

Probation, בתרגום מאנגלית מבחן, משמעו מתן תקופת ניסיון לאדם שנמצא אשם בדין, תקופה בה יעמוד בפיקוח קצין מבחן וייעזר בהדרכתו. צו המבחן ניתן על ידי בית משפט, על יסוד הערכה פסיכו-סוציאלית הכלולה בתסקיר קצין מבחן לתקופה הנראית דרושה למטרות הטיפול, בין שישה חודשים עד שלוש שנים. מתן הצו מותנה בהסכמתו של האדם להימצא בפיקוחו של קצין מבחן שכן המבחן אינו עונש אלא דרך של טיפול. כאשר המבחן אינו עולה יפה, ניתן לחדש את הדיון המשפטי ביוזמת קצין המבחן.
יוניטרוניקס

תחום המוצרים

יוניטרוניקס עוסקת באמצעות חטיבת המוצרים שלה, בתכנון, פיתוח, ייצור, שיווק ומכירה של מוצרי אוטומציה תעשייתית, ובעיקר בקרים לוגיים מתוכנתים (PLC's - Programmable Logic Controllers). בקרים הם מוצרי אלקטרוניקה מבוססי מחשב (חומרה ותוכנה) המשמשים לשליטה ובקרה של מכונות המבצעות פעולות אוטומטיות וקווי ייצור.
בקרי יוניטרוניקס הם בקרים המשלבים אינטגרטיבית, ביחידה אחת, הן את רכיבי הבקרה (התוכנה והחומרה המהווים את החלק הפעיל של הבקר, ה"מוח" הפעיל של הבקר) והן את רכיבי הממשק (HMI - Human-Machine Interface) שנועדו לאפשר למפעיל לשלוט בבקר עצמו ובאמצעותו, במכשור הנתון לשליטה ופיקוח של הבקר, ללא צורך בידע מוקדם בתכנות.

תחום המערכות

יוניטרוניקס עוסקת באמצעות חטיבת המערכות שלה, בשירותי תכנון, אינטגרציה, הקמה, ואחזקה של מערכות לוגיסטיות ממוחשבות, בעיקר מחסנים אוטומאטיים ומרכזי הפצה ממוכנים הכוללים רכיבים אוטומטיים ומערכות שינוע (עגורנים, מסועים, מערכות ליקוט ועוד) המשולבים יחד במערך הלוגיסטי ובשרשרת האספקה של ארגונים.
לוגיסטיקה אוטומטית מתפתחת בשנים האחרונות בין השאר כחלק ממגמת התפתחות כוללת של ניהול שרשרת האספקה (Supply Chain Management) ורצף הפעילויות הלוגיסטיות מהיצרן עד צרכן הקצה. גורם נוסף לגידול הביקוש בתחום בשנים האחרונות הוא הצורך לייעול, הן מבחינת שיטות ואמצעי האחסון והאחזור, והן מבחינת החיסכון בשטח ובזמן האחסון והאחזור, המאפיינים בדרך כלל את המעבר למערכות לוגיסטיות ומרכזי הפצה אוטומטיים.

תחום פתרונות החניה

פעילות החברה בתחום פתרונות החניה מתבצעת באמצעות חברת הבת יוניטרוניקס פתרונות חניה בע"מ. פעילות זו מתמקדת בעיקר בתכנון, פיתוח, ייצור, שיווק ומכירה של מערכות אוטומטיות וממוכנות אשר נועדו להציע פתרונות חניה יעילים וכלכליים בעיקר בתחום החניונים האוטומטיים.
בתחום זה חלה התעוררות גלובאלית בשנים האחרונות עם ריבוי כלי הרכב, צפיפות החניה בערים ומחירי הקרקעות המאמירים. חניון אוטומטי, מתוכנן לספק בנפח חלל נתון, פי 2 עד פי 3 יותר מקומות חניה, תוך חיסכון בעלויות תפעול שוטפות, וזאת במקביל לשיפורים בהיבטי הביטחון האישי לנהג, בטיחות וחווית הנהג. חניונים אוטומטיים נתפסים כפתרונות "ירוקים" וידידותיים לסביבה כתוצאה מחיסכון באנרגיה ובפליטת גזים (כלי הרכב משונעים למקום החניה ומוחזרים ממנו כאשר הם דוממים), וגם לעובדה זו השפעה על תחום הפעילות וצמיחתו.
לוריס קאריוס

תחילת הקריירה

קאריוס נולד בביבראך אן דר ריס שבמדינת באדן-וירטמברג שבגרמניה ב-22 ביוני 1993 לגריסטיאן והאראלד קאריוס. אביו רצה שהוא יהיה רוכב מוטוקרוס, אך סבו של קאריוס, קארל, עודד אותו להתמקד בכדורגל. הוא שיחק במחלקות הנוער של המועדונים המקומיים FV ביבראך, SG מטנברג ואולם 1846 לפני שעבר למחלקת הנוער של שטוטגרט, בה שיחק במשך 4 שנים.

מנצ'סטר סיטי

ב-1 ביולי 2009 הצטרף קאריוס למחלקת הנוער של מנצ'סטר סיטי לאחר שהמועדון צפה בו משחק במדי נבחרת גרמניה עד גיל 16. קאריוס שיחק בקבוצת ה-U18 וה-U21 של המועדון, אך לא ערך הופעות במדי הקבוצה הבוגרת.

מיינץ 05

בחודש אוגוסט 2011 הושאל קאריוס למיינץ 05 מהבונדסליגה והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה, מיינץ 05 II. ב-11 בינואר 2012 חתם קאריוס במיינץ 05 על חוזה לשנתיים עם אפשרות להארכה בעונה נוספת.
ב-1 בדצמבר 2012 ערך קאריוס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון כאשר החליף את שון פארקר בדקה ה-52 בניצחון 2-1 על הנובר 96 במסגרת המחזור ה-15 בליגה, לאחר שהשוער כריסטיאן וטקלו הורחק. הוא היה בן 19, חמישה חודשים ו-9 ימים באותו היום והפך לשוער הצעיר ביותר ששיחק בבונדסליגה. זו הייתה הופעתו היחידה בעונת 2012/2013, אך הוא ביסס עצמו כשוער הראשון של הקבוצה בעונת 2013/2014. ב-12 בינואר 2015 הוא חתם על הארכת חוזה לשלוש שנים. בעונת 2015/2016 הוא החמיץ משחק ליגה אחד בלבד, בשל הרחקה. הוא שמר על רשת נקייה בתשעה משחקים, הציל שני פנדלים ונבחר לשוער השני הטוב ביותר בליגה, אחרי מנואל נוייר.

ליברפול

ב-24 במאי 2016 חתם קאריוס בליברפול מהפרמייר ליג על חוזה ל-5 שנים עבור סכום של 4.7 מיליון פאונד. הוא קיבל את חולצה מספר 1 של המועדון, אשר נלבשה לפני כן על ידי בראד ג'ונס, ששוחרר מהמועדון בחודש יוני 2015.
הופעת הבכורה שלו בליברפול נערכה בניצחון 3-0 על דרבי קאונטי במסגרת גביע הליגה האנגלית. משחק הליגה הראשון שלו היה ב-24 בספטמבר כאשר ליברפול ניצחה את האל סיטי 5-1. ב-24 באוקטובר 2016 אישר מאמן הקבוצה יורגן קלופ שקאריוס הוא השוער הראשון של ליברפול. לאחר שתי הופעות נמוכות מהממוצע בתחילת דצמבר, קאריוס ירד לספסל.
במשחק גמר ליגת האלופות 2018 הפסידה קבוצתו ליברפול 3-1 לריאל מדריד. שניים מתוך שלושת השערים שספגה קבוצתו היו עקב טעויות חמורות שלו.

בשיקטש

ב-25 באוגוסט 2018 הושאל קאריוס לבשיקטש.

קריירה בינלאומית

קאריוס ייצג את גרמניה בכל הנבחרות הנמוכות מ-U16 והלאה, אך לא שיחק הרבה עקב התחרות מטימו הורן ומארק-אנדרה טר שטגן.
סרג'יו פלוקארי

קריירת מועדונים

פלוקארי התחיל את הקריירה שלו בקבוצות מהליגות הנמוכות באיטליה ובהן: אווצאנו, מונטבלונה, מסטרה ופאנצה.
בקיץ 2002 חתם בגנואה מהסרייה ב'. בגנואה, פלוקארי התקשה לבסס את מעמדו ובתום העונה חתם ברימיני מהסרייה ג'. בינואר 2006 מסינה ואטלנטה רכשו חצי מכרטיס השחקן שלו כל אחת, ופלוקארי עבר לשחק במסינה. את העונה מסינה סיימה במקום ה-18 שמוביל לירידת ליגה, אך עקב פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' מסינה נשארה בליגה כאשר יובנטוס הורדה לליגה השנייה. ביוני 2006 מסינה רכשה את החצי השני של כרטיס השחקן של פלוקארי ממסינה.
בקיץ 2007 פלוקארי חתם באטלנטה תמורת 1.675 מיליון אירו וכרטיס השחקן של מריאנו סטנדארדו שעשה את הדרך ההפוכה. את שער הבכורה שלו, פלוקארי כבש נגד האלופה אינטר מילאנו. עד סיום העונה הוא כבש שמונה שערי ליגה בסך הכל. בעונת 2008/2009, פלוקארי כבש 12 שערי ליגה.
ב-1 ביולי 2009 פלוקארי חתם לקדנציה שנייה בגנואה ששילמה עבורו 9.1 מיליון אירו. ב-1 באוקטובר 2009, פלוקארי ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית בהפסד 3-2 לולנסיה, בה גם הבקיע את שער הבכורה שלו בזירה האירופית.
בינואר 2010 פלוקארי הושאל ללאציו עד לסיום העונה. בלאציו, פלוקארי כבש 8 שערי ליגה ב-17 משחקים והיה אחד השחקנים הבולטים בה בדרך להישארות בסרייה א'. בתום העונה חתם בלאציו ל-4 שנים תמורת 8.5 מיליון אירו.
ב-31 באוגוסט 2011 פלוקארי חתם בפארמה ובסיום העונה חזר ללאציו עמה זכה בקופה איטליה בעונת 2012/2013.
ב-30 בינואר 2014 חתם בססואולו.
ב-11 בינואר 2016 חתם בבולוניה.
ב-19 בינואר 2017 פלוקארי חתם בספאל מהסרייה ב', אחרי ששיחק 11 שנים בסרייה א'. פלוקארי כבש 7 שערי ליגה בדרך לחזרה של ספאל לסרייה א' אחרי 49 שנים.

קריירה בינלאומית

באוקטובר 2010, פלוקארי זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה לקראת צד המשחקים נגד צפון אירלנד וסרביה במסגרת מוקדמות יורו 2012, אך עדיין לא רשם דקות משחק במדי הנבחרת. פלוקארי נשוי למריה אליסה קנטי, מיס סן מרינו בעבר ולכן יש לו אזרחות סן מרינזית המאפשרת לו לשחק גם בנבחרת סן מרינו.
ADSL

Asymmetric Digital Subscriber Line (בראשי תיבות: ADSL) היא טכנולוגית DSL שמשמשת לתקשורת נתונים ברוחב פס גבוה בקווי טלפון רגילים. המילה "אסימטרית" (Asymmetric) בשם הטכנולוגיה רומזת לעובדה שהטכנולוגיה מנצלת את רוב רוחב הפס להעברת נתונים אל המשתמש, ומותירה רק חלק קטן מרוחב הפס להעברת נתונים מהמשתמש. אסימטריות כזו בתנועת הנתונים אכן מאפיינת את עיקר השימוש של משתמשי קצה באינטרנט: אל המשתמש, הפרטי או העסקי, זורמים תכנים שונים, כגון מסמכים, קובצי וידאו וקובצי אודיו. הזרימה מהמשתמש החוצה מוגבלת בדרך כלל למשלוח בקשות מצדו, ולכן אינה דורשת רוחב פס גבוה.
ראדו טודוראן

ראדו טודוראן (ברומנית: Radu Tudoran)‏; 8 במרץ 1910 - 18 בנובמבר 1992, היה סופר ומתרגם רומני, אח צעיר של הסופר ג'או בוגזה.
טודוראן נולד בכפר בלז'וי שבמחוז פרחובה בשם ניקולאה בוגזה. אביו היה אלכסנדרו בוגזה, פקיד בצי המסחרי. בגלל מצוקה כספית לאחר מות האב בחר טודוראן ללמוד בבית ספר תיכון צבאי, לימודים שסיים ב-1930 ובהמשך סיים את בית הספר לקצינים בסיביו ב-1932. במשך שש שנים שירת בצבא רומניה בחיל האוויר והשתחרר ב-1938, במקביל לפרסום יצירותיו הראשונות. בתקופה זו שינה שמו לראדו טודוראן, כדי להיבדל מאחיו.
ב-1940 הופיע הכרך הראשון של יצירתו, אסופת נובלות בשם Orașul cu fete sărace (העיר עם בנות עניות) וב-1941 הופיע Un port la răsărit (נמל במזרח), שבמרכזו העיר אודסה ובסרביה, אז תחת כיבוש רומני. הספר זכה להצלחה גדולה ועד 1944 הופיע בשש מהדורות, אך מיקום עלילתו השפיע לרעה על הקריירה שלו לאחר המלחמה. לאחר נפילת שלטון יון אנטונסקו, בשנים 1945 - 1947, פרסם מאמרים בהם ביקר הן את הימין הקיצוני והן את השמאל הקיצוני ועבר לגור בבראילה, שם גם החל לבנות מחסכונותיו סקונר, איתו תכנן להפליג בעולם עד ארץ האש. לאחר שהקומוניסטים השתלטו על ממשלת רומניה והמלך סולק, טודוראן, להבדיל מאחיו אוהד הקומוניזם, הודר מהמערכות, לכן פנה לתחום התרגום. הוא תרגם בעיקר סופרים רוסים וסובייטים, לבדו או בשיתוף פעולה עם Alexander Bek (אלכסנדר בק). 
גבולות רומניה נסגרו, לכן תוכניות ההפלגה של טודוראן נגנזו והפסיק את בניית הסקונר, אך הניסיון שנרכש בבנייה יבוא לידי ביטוי באחד מספריו העתידיים, ‏!Toate pînzele sus (כל המפרשים מעלה!) שהופיע ב-1954 ופנה אל בני הנוער. ספר זה הפך לרב מכר גדול מאוד, שנקרא על ידי בני כל הגילים ותורגם לשפות נוספות.
ההשראה של רומן ההרפתקאות הזה נשאבה מעלילותיו של ג'ושוע סלוקום, שהקיף את העולם בספינה ספריי ומהניסיון העצמי של טודוראן בבניית ספינה. עלילת הספר כבשה את דמיונם של הקוראים הרומנים, הופקו מהדורות רבות וטודוראן נאלץ לשנות מעט את עלילת הספר, כדי לאפשר כרך המשך. הופקה סדרת טלוויזיה על פי העלילה ובהמשך הופק גם סרט קולנוע.
טודוראן המשיך לכתוב ולפרסם בהצלחה רבה. ב-1977 מספר העותקים של ספריו השונים, שהודפסו, הגיע למיליון וחצי. את עשרים שנותיו האחרונות הקדיש לסדרת ספרים הקרויה "סיום של מילניום". בשנת חייו האחרונה עבד על הספר השביעי בסדרה, "מתחת לאפס מעלות", שהתמקד בתקופה שבין השנים 1945 - 1953 ברומניה.
טודוראן הלך לעולמו בעקבות מחלת כלי דם.
ארץ פונט

ארץ פּוּנט,שנקראה גם פוואנאט על ידי המצריים הקדמונים, היא חבל ארץ קדומה שהייתה בשליטת האימפריה המצרית, ונקרא גם טא נאטג'אר, שמשמעותו ארץ האלוהים, חבל ארץ זה נחשב בזמן העתיק למדינה אגדית במזרח אפריקה, בשל אוצרות הטבע הרבים שבהם המצרים הקדמונים נתקלו לראשונה. האזור עשיר במחצבים ובתופעות אקזוטיות, זהב, שרפים ריחניים, שנהב, וחיות בר המידע על פונט נמצא ברישומים מצריים עתיקים שנרשמו על ידי משימות מסחר, שנשלחו לאזור זה.

מיקומה הגאוגרפי של פונט

טקסטים מצריים עתיקים קושרים את מיקומה של פונט עם חופי הים האדום, אך אין הסכמה מלאה על מיקומה המדויק. החוקרים המודרניים ממקמים את פונט בצפונה של אתיופיה או אריתריאה, או ארצם של הבאג'אים בצפון-מזרחה של סודאן.
על פי החוקר קנט קיטצ'אן, המיקום של פונט הוא האזור של אתיופיה הצפונית, אריתריאה וצפון-מזרח סודאן. נמצאו שרידים של טף בפירמידות של השושלת הרביעית בדאשאר מה שתומך בתאוריה זו, משום שהדגן הזה גדל רק ברמות של אתיופיה ואריתריאה, מהן שופע נהר הנילוס. עצי מור ממשלחות הסחר של המלכה חתשפסות נמצאים בפרמידת הקבר שלה בדיר אל-בחרי מוכיח שעצים אלה שנטעו במקדש בדאיר אל-באהרי נמצאו ברמת אתיופיה.
כמה מהחוקרים ממקמים את פונט רחוק עד לפונטלנד, ישות מדינית בצפונה של סומליה שאימצה שם זה במהלך המאה ה-20. לבונה ומור, שנשלחו למצרים עדיין קיימים בשפע באזור זה. בספר השיוט בים האריתראי שתורגם על ידי החוקר ג.וו.ב. האנטינגפורד קושר את השם פונט עם השם אופונה, אזור מסחר חופי הנמצאת דרומית לכף גוארדאפוי, ומזהה בכך את פונט ואופונה עם חאפון.
החוקר עמנואל וליקובסקי הציע דווקא את ארץ ישראל כמיקומה של פונט הנעלמת. כחלק משיטתו, שהטילה ספק בכרונולוגיה המקובלת של מצרים והציעה כרונולוגיה חלופית, מלכה חתשפסות במקביל לשלמה המלך. על קירות מקדשה מתוארים העושר והאקזוטיקה "שנהבים וקופים ותוכים" מהם התרשמה בביקורה המלכותי בירושלים. האדריכלות הבלתי צפויה של מקדשה בדיר אל בחרי מושפעת ממבנה בית המקדש של שלמה.
בעבר החוקרים חשבו שהלבונה ושאר הסחורות הגיעו מהחוף בחצי האי הערבי, או אפילו בבחריין או הודו. הנוכחות של בעלי חיים אפריקניים בדיר אל-בחרי, וגם הנוכחות של קטורת אפריקנית הפריכו את התאוריה הזו.

טא נאטג'אר

המצריים הקדמונים התייחסו לפונט גם בשם טא נאטג'אר, תרגום "ארץ האלוהים". אז נראה שפונט נחשבה בעיניהם כמעין "ארץ הקודש" והשתמשו בשם זה לתיאור אל השמש, כלומר אזורים בכיוון זריחת השמש. האזורים המזרחיים האלה בורכו עם מוצרים יקרים, אהבו קטורת והשתמשו בהם במקדשים. המונח שימש לא רק בקשר לפונט הנמצאת דרום מזרחית למצרים, אבל גם בקשר לאזורים במזרח אסיה וצפון-מזרחה של מצרים, כמו לבנון, שהייתה המקור של עצים לבתי המקדש של ממלכת ישראל המאוחדת.
מנחם חרובי

ביוגרפיה

מנחם חרובי, בן לאהרון דב ורוחל זיסל חרובסקי, נולד בעיירה אנטוֹפּוֹל שבגוברניית גרודנו, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס), צאצא למשפחת רבנים ידועה. חרובי למד בחדר ובישיבה קטנה. בשנת 1922, בגיל 15, עלה לארץ ישראל, למד בבית הספר למורים של "המזרחי", ולאחר מכן למד במשך שלוש שנים באוניברסיטה העברית בירושלים. במהלך לימודיו היה ממייסדי ברית הסטודנטים הדתיים – "יבנה". 
בשנת 1929 ייסד ביחד עם יחיאל אליאש את תנועת הנוער "בני עקיבא", והיה מהפעילים המרכזיים של התנועה. 
בשנות ה-30 היה פעיל בהגנה ובעליה ' בצפון הארץ, וב 1948 במשמר העם.
הוא עבד כמורה וכמנהל תלמוד תורה המזרחי בצפת, ולאחר מכן ניהל בתי ספר בהם גימנסיה "הגליל" בצפת, בירושלים ובית הספר אמונים בגבעתיים. בצפת ייסד את הסניף של הפועל המזרחי. באחרית ימיו התגורר בעיר בני ברק.

מורשתו

חרובי תמך בהיותה של תנועת בני עקיבא תנועה מעורבת של בנים ובנות, וכן בכיתות מעורבות בבתי ספר.
מתוך דברים שאמר (כ"ב תמוז תש"מ) "בזמן ייסוד בני עקיבא היו רק בנים. אחר כך ארגנו גם בנות, כי רצינו שגם בנות תהיינה ב"בני עקיבא". העדות פעלו בנפרד, אך השבטים במעורב. ראינו תמיד את המעורבות של הבנות והבנים כמשהו טבעי ומובן מאליו. לא ראינו בזה שום דבר שגורם להרהורי עבירה, וזה היה חיובי. אני בדעה של אלה הסוברים כי דווקא ההרגל של המצאות בנים ובנות ביחד בלימודים ובמשחקים, הנהו תריס למניעת הרהורי עבירה, ולא גורם לכך (הרגל נעשה טבע שני). בכיתות מעורבות (בנים ובנות) היו תמיד פחות בעיות משמעת למורים, ויותר למידה חיובית. כך ראיתי את הדברים כל הזמן."

משפחתו

רעייתו פנינה חרובי לבית פסח. צאצאיו: רינה, אהרן דב (רוני), אברהם (רמי), רעיה.
קונטנטו דה סמריק

קונטנטו נאו (ContentoNow), לשעבר קונטנטו דה סמריק, היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת בשיווק וקידום בחו"ל דרך פלטפורמות דיגיטליות כגון אמזון ופייסבוק. עסקה גם בהוצאה לאור במימון המחבר. בראש ההוצאה עומד המייסד, איש התקשורת והמו"ל נתנאל סמריק. ההוצאה מתמקדת בפרסום ספרים המעניקים תשובות לחיים טובים יותר (Books for Better Life). ספרים בעברית של ההוצאה מתורגמים לאנגלית ולסינית ומופצים בארצות הברית, באירופה ובסין.
ההוצאה לאור משווקת תכנים וספרים בעיקר בתחום הדיגיטל באמצעות קמפיינים ברשתות החברתיות, תוך שימוש בפלטפורמות של פייסבוק, טוויטר, אמזון, הפצה לבלוגים בתחומים ייעודיים, למוציאים לאור בירידי ספרים בינלאומיים, וכן באולפן הטלוויזיה של ההוצאה שזכה לארח לראיונות שורה ארוכה של אישים.
עם המחברים שהוציאו או הפיצו את ספריהם בהוצאה נמנים: עמוס אטינגר, שאול אייזנברג, גילה אלמגור, עדי גורדון, כרמי גילון, איתן הבר, אילן הייטנר, דני יתום, ליאור כלפון, אוריאל לין, אושרת קוטלר, עליזה זיו ואחרים.
ביולי 2016 פורסם בעיתון "דה מרקר" כי 17 תביעות הוגשו לבית המשפט המחוזי בתל אביב על ידי יוצרים וסופרים נגד נתנאל סמריק, בטענה כי ההוצאה רשמה את עצמה כבעלת זכויות היוצרים על הספרים, על אף שלא ניתנה הסכמה מפורשת מצד המחברים.
אמיסטאד (סרט)

עלילת הסרט

השנה היא 1839. בבטן אוניית "לה אמיסטאד" כלואים 44 אפריקאים, האוניה עושה דרכה מקובה, והשחורים מצליחים להתמרד ולהרוג את כל שוביהם. רק שניים הם משאירים בחיים, כדי שיינווטו את האוניה חזרה לאפריקה. אך במקום זאת הם נוחתים בחופי ארצות הברית, במדינת קונטיקט, שם עדיין מותר להחזיק עבדים.
האפריקאים ממתינים למשפט על רצח, ושני פעילי זכויות אדם מחפשים עורך-דין שייצג אותם במשפט. עורך הדין הצעיר רוג'ר בלדווין (המשוחק על ידי מתיו מקונוהיי) מצליח להוכיח, שהאפריקאים לא נולדו עבדים ואינם באים מקובה, אלא נולדו באפריקה. אבל אז מחליט נשיא ארצות הברית, מרטין ואן ביורן להחליף את השופט, כי הוא לא מעוניין לשחרר את האפריקאים. בלדווין פונה לעורך דין ותיק הידוע בהתנגדותו לעבדות, נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ון קווינסי אדמס. אדמס אומר לו: לא מספיק שתדע מה הם (אפריקאים), אתה צריך לדעת מי הם. מה הסיפור שלהם?
אבל את זה בלדווין לא יכול לדעת, כיוון שהוא לא מבין את שפתם, שפת המנדה. עד כה הוא ייצג אותם מבלי לדבר איתם. עכשיו הם מחפשים מישהו שיוכל לתרגם להם. עורך הדין ושני הפעילים (המגולמים על ידי מורגן פרימן וסטלאן סקארסגארד) מסתובבים בעיר ואומרים בקול את המספרים 1 עד 10 בשפת המנדה, עד שמישהו באמת פונה אליהם. עכשיו יש להם מתורגמן, והם מתחילים לשמוע מפי מנהיג המורדים, סינקווה, את הסיפור שלהם. וכך הם מנצחים במשפט.
אבל שוב מתערב נשיא ארצות הברית, כי הוא פוחד מענני מלחמת האזרחים, שכבר נראים באופק. הוא מביא את הנושא לבית המשפט העליון של ארצות הברית. שוב פונה בלדווין לנשיא לשעבר אדמס (המשוחק על ידי אנתוני הופקינס), והפעם הוא נעתר ולוקח את התיק. בשיחה האחרונה עם סינקווה שואל אותו אדמס, מה הוא היה עושה, אילו עמד במצב אבוד מראש, וסינקווה (המגולם על ידי דג'ימון הונסו) עונה לו: אתה לא תהיה שם לבד, אתה תהיה שם עם כל אבות אבותיך. ובאמת הנאום של אדמס, שהוא אחד הנאומים החשובים בתולדות הקולנוע בשנים האחרונות, בנוי על הפניה של אדמס, הנשיא השישי, לחמשת הנשיאים של ארצות הברית שקדמו לו, והוא מסיים את הנאום במילים: ואם המחיר הוא מלחמת אזרחים – שיהיה!
בית המשפט מחליט לזכות ולשחרר לאלתר את המורדים והחזירם לאפריקה. בכתוביות בסוף הסרט מסופר: סינקווה חזר לסיירה לאון, שהייתה נתונה למלחמת אזרחים, הכפר שלו נהרס ומשפחתו נעלמה, כנראה נמכרה לעבדות. וון ביורן הפסיד בבחירות ליריבו, והמשפט הארוך והמתוקשר אכן היה אחד הגורמים שהביאו למלחמת האזרחים, ממנה חששו.

הפקה

תקציב הסרט היה כ-36 מיליון דולר, והוא הכניס בארצות בלבד יותר מ-44 מיליון דולר.
תפקידו של אדמס הוצע לשון קונרי וזה של סינקווה לדנזל וושינגטון, שוויתרו.
ראש ג'נינגס

גילוי הסלעים

כתף ההר מופתה על ידי ג'ון ה. רוסקו (John H. Roscoe) בשנת 1952, בהתבסס על תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1947–1946.
בשנת 1958 הגיעה לאזור משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (ANARE) ומיפתה אותו.

מקור השם

רוסקו קרא לאיים על שמו של ג'יימס סי. ג'נינגס ( James C. Jennings), טייס ונווט מצי ארצות הברית, שהשתתף במבצע קפיצה לגובה באזור זה.
אברהם קורקיס

ד"ר אברהם אדולף קורקיס (Abraham Adolf Korkis;‏ (1865 – 1922) היה מראשוני התנועה הציונית, ממנהיגי ציוני גליציה.
קורקיס נולד בגליציה, בעיר המחוז קמיונקה סטרומולבה, ובגיל צעיר עבר ללבוב והתחנך בה. למד משפטים באוניברסיטת לבוב והצטיין בלימודי כלכלה. בשנים אלו החל לעסוק בציונות, ובשנת 1894 ערך את הפרק הכלכלי במחקר שיצא לאור בגליציה תחת הכותרת "מה צריכה להיות הפרוגרמה של הנוער היהודי?".
בין השנים 1894–1898 עמד קורקיס בראש ההסתדרות הציונית בגליציה. בשנת 1897 השתתף בקונגרס הציוני הראשון ונבחר במשותף עם אברהם זאלץ כנציג גליציה לוועד הפועל הציוני. בעקבות חילוקי דעות עם הוועד הפועל הציוני בווינה התפטר מתפקידו, אך בשנת 1901 חזר לעמוד בראש ההסתדרות הציונית בגליציה המזרחית, עד לשנת 1903. בשנים אלו ייסד את השבועון הפולני הציוני "Przyszłość" (פולנית: "עתיד"), והשתתף בכתיבת מאמרים גם בעיתוני "Wschod" ("מזרח") ו-"Moriah" ("מוריה"). לפרנסתו שימש כמזכיר הראשי של לשכת המסחר בלבוב.
משנת 1903 התרכז בפרסום פובליציסטי שעסק בבעיות כלכליות הנוגעות ללאום היהודי. בשנת 1918 ייסד עם ד"ר גרשון ציפר את היומון הציוני "Chwila" ("כווילא"; פולנית: "רגע"), אשר יצא לאור בשפה הפולנית באזור גליציה המזרחית. לאורך השנים עסק גם בהקמת קורסים ללימוד השפה העברית והשכלה עממית ברוח ציונית, במשותף עם שלמה שילר.
קורקיס נפטר בלבוב.
טבח (מקצוע)

טבח (באנגלית: Cook) הוא מקצוע אשר העוסקים בו מכינים מזון לצריכה בתעשיית המזון, ובפרט במסעדות. טבח עשוי להיות מכונה לעיתים "שף", אם כי בעולם הקולינרי, המונחים אינם זהים. הטבחים לרוב עובדים תחת ניהול של שף או טבח ראשי. תחומי האחריות של הטבחים כוללים הכנת מזון, ניקוי המטבח, ועזרה לשפים.
במסעדות גדולות בהם יש תפריטים מגוונים, לעיתים רבות יש צוות טבחים גדול, אשר עובד בתחנות שונות, המצוידות בציוד הנחוץ להכנת המנות השונות (תנורים, גריל, מחבתות, המרכיבים השונים, וכו').
העבודה של הטבחים משתנה בהתאם למקום בו הם עובדים, גודל המטבח, והמורכבות של הפריטים בתפריט.