ג'ון פרימונט

נעוריו וחינוכו

אמו של פרימונט, אן וויטינג, הייתה הבת הצעירה ביותר של קולונל תומאס וויטינג, בעל מטעים בווירג'יניה. הקולונל מת כשאן הייתה בת פחות משנה, ואמה התחתנה עם סמואל קארי, שמכר את רוב נכסי המשפחה. בגיל 17, התחתנה אן עם ג'ון פריור. ב-1810, שכר פריור את צ'ארלס פרימון (יליד קוויבק), מהגר צרפתי-קנדי שברח מהכלא הבריטי, שילמד את אשתו. ביולי 1811, התברר שלזוג היה רומן, והם עזבו את ריצ'מונד ב-11 ביולי 1811.
גברת פריור ופרימון עברו לנורפוק, וירג'יניה, כדי לחיות כזוג לא נשוי, ולאחר מכן לסוואנה ג'ורג'יה. גברת פריור מימנה את הנסיעות ואת רכישת הבית בעזרת מכירת עבדים. הזוג לא הצליח להתחתן ללא השלמת הליך הגירושין. ג'ון נולד ב-21 בינואר 1813, כממזר. שפחה בשם בלאק האנה עזרה לגידולו.
ב-1818, אביו של פרימונט מת, וגברת פריור נאלצה לטפל בבנה לבדה בעזרת הכנסה מוגבלת. היא העבירה את המשפחה לצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית. פרימונט חונך בידי ג'ון מיטשל, עורך דין, והוא החל ללמוד במכללת צ'ארלסטון. הוא סולק לאחר חיסורים רבים ב-1831.
לאחר מכן, עבד פרימונט כמורה למתמטיקה. הוא עזר לג'וזף ניקולט לחקור את האזורים בין נהר מיסיסיפי ונהר מיזורי.

נישואין לבתו של הסנאטור בנטון

בגיל 28, התחתן פרימונט עם ג'סי בנטון, בתו של הסנאטור תומאס הארט בנטון. בנטון, שהיה מנהיג בסנאט של המפלגה הדמוקרטית, תמך בהתרחבות ארצות הברית, ברעיון שכונה היעוד הגלוי. חסידי ההתרחבות האמינו שצפון אמריקה שייכת לאזרחי ארצות הברית, ושגורלה של המדינה היא לשלוט ביבשת. התנועה דרשה את השגת אורגון. פרימונט הוביל מסעות חקר רבים לאזורים הללו.

מסעות החקר

ב-1804, הנשיא תומאס ג'פרסון, ששאף להקמת אימפריה, שלח את משלחת לואיס וקלארק למצוא מעבר לאוקיינוס השקט. מאז, מסעות חקר רבים התרחשו במערב.
ב-1842, פרימונט הוביל ארבעה מסעות חקר למערב, והוסיף לעבודתם של החוקרים הקודמים. בין המסעות השלישי והרביעי, החלה מלחמת ארצות הברית-מקסיקו.

מסע החקר הראשון

ב-1842, התכונן פרימונט להובלת מסע החקר הראשון שלו, לאזור ויומינג. המסע נמשך חמישה חודשים עם 25 מלווים, והוכתר כהצלחה. פרימונט כתב דו"ח שפורסם בכל העיתונים, והציבור, שהתלהב מהמערב, החל לרכוש קרקעות. פרימונט הפך לידוען, תומך בהתרחבות, וכובש בעזרת מחקרים. רבים התלהבו מהחיים החדשים במערב. פרימונט תכנן מסע חקר נוסף.

מסע החקר השני

מסע החקר הראשון של פרימונט הוביל לאחד נוסף, שהתרחש בקיץ 1843. מטרתו הייתה למפות את כל האזור מויומינג אל אורגון. הצוות נסע מימת המלח הגדולה אל הנהר סנייק ואל נהר קולומביה, עד לאורגון.
פרימונט וצוותו מיפו את ההרים ברכס קסקייד, הר סנט הלנס והר הוד. הם לא המשיכו מערבה, אלא דרומה, אל פול קריק באורגון, ליד גבולה הצפוני קליפורניה.
בהפלגתם נשאר הצוות בצד המזרחי של סיירה נבדה, ואז פנו דרומה ומערבה. הם הפכו לאמריקנים הראשונים להגיע לאגם טאהו.
פרימונט חזר מזרחה אל אזור לאס וגאס של היום, ואז עבר ליוטה. הוא הגיע למסקנה שאזור האגן הגדול היה אגן ניקוז, ללא נהרים שהגיעו אל הים. הממצא אפשר הבנה עמוקה יותר של השטח.
פרימונט הוציא מפה חדשה עם חזרתו ב-1845, והגיע למסקנה שהאזורים שבהם לא ביקר מלאים בימות ובנהרות שהיו מנותקים מהים. אלפי מהגרים הסתמכו על מפותיו של פרימונט עד 1849, ופנו אל קליפורניה במהלך הבהלה לזהב. הדו"ח של פרימונט לא היה סתם מדריך טיולים - הוא היה מסמך ממשלתי שהשיג את יעדי האומה להתרחבות, וסיפק מידע מדעי וכלכלי על האזור לתנועת החלוצים. פרימונט מונה לסרן בעקבות מסעותיו.
אחד מדו"חותיו של פרימונט הוביל את המורמונים להתיישב ביוטה.

מסע החקר השלישי

ב-1 ביוני 1845, פרימונט ו-55 אנשים יצאו מסנט לואיס למסע חקר שלישי, כדי לאתר את מקורותיו של נהר ארקנסו, ממזרח להרי הרוקי. אולם לאחר שהגיעו לנהר, פרימונט החליט לפנות לקליפורניה. בתחילת 1846 המשלחת הגיעה לעמק סקרמנטו, ופרימונט עורר את רגשותיהם הלאומיים של המתיישבים שם. הוא הבטיח שבכל מלחמה עם מקסיקו, יגן על המתיישבים. הוא כמעט החל בקרב עם המקסיקנים. פרימונט חזר לאורגון.
לאחר התקפה אינדיאנית על המשלחת, פרימונט תקף כפר דייגים אינדיאני קרוב. ב-10 במאי 1846, המשלחת השמידה את הכפר לחלוטין.

מסע חקר רביעי

ב-1848 פרימונט וחותנו, בנטון, החליטו לקדם את רעיון היעוד הגלוי ולשקם את המוניטין של פרימונט. הסנאטור בנטון השיג תמיכה מהסנאט להקמת מסילת רכבת בין סנט לואיס וסן פרנסיסקו. לאחר שמימון פדרלי לא הושג, השיג פרימונט מימון פרטי. באוקטובר 1848, הוא הוביל מסע אל נהרות מיזורי, קנזס וארקנסו.
רוב חברי המשלחת ביקשו לעצור במבצר בנט, עקב השלג הכבד, אולם פרימונט ביקש להציג את מסילת הרכבת כמסילה שתפעל כל השנה. הוא המשיך הלאה.
פרימונט פנה דרומה מנהר ארקנסו, והקור הנורא הוביל לעזיבת רבים מחברי המשלחת. אחרים נהרגו.
אף על פי שרבים טענו שהמסילה לא מעשית, פרימונט המשיך. פרימונט המשיך לצעוד דרומה, בשלג הכבד, ובקצב איטי. החיות החלו למות. רק ב-22 בדצמבר הכיר פרימונט בצורך לארגן מחדש את המשלחת שלו. הם הלכו לטריטורית ניו מקסיקו. עשרה כבר מתו. מעטים מתוכם המשיכו אל קליפורניה.
ב-1850, קיבל פרימונט מדליה על מסעות החקר שלו.

מסע החקר החמישי

בסתיו 1853, החל פרימונט בעוד מסע חקר לצורך הקמת מסילת הרכבת. המשלחת טיילה בין מיזורי וסן פרנסיסקו, במטרה לעבור את הרי הרוקי וסיירה נבאדה במהלך החורף המושלג.
פרימונט הצליח להגיע לעמק סן לואיס בקולורדו בדצמבר, ואז המשלחת פנתה צפונה אל מרכז יוטה. השלג הקשה עליהם.
ההתקדמות הייתה איטית, ציוד ננטש ואיש אחד מת לפני שהמשלחת הגיעה אל יוטה בפברואר. לאחר עוד שבועיים של מנוחה, המשלחת המשיכה באזור האגן הגדול. פרימונט פנה דרומה וחצה את הסיירה נבאדה.
פרימונט הגיע לסן פרנסיסקו ב-16 באפריל 1854, והיה בטוח שמסילת הרכבת תצליח גם היא לעבור בהרי הרוקי.

חברה למציאת זהב

ב-1849, הבין פרימונט שזהב נמצא בקליפורניה. פרימונט רכש חלקת קרקע ושכר מקסיקנים שיעבדו במציאת זהב. בתוך כמה שבועות, התעשר פרימונט כתוצאה ממציאת זהב בשטח. לאחר מכן רכש פרימונט חלקת אדמה גדולה בסן פרנסיסקו וחי בה בעושר.

סנאטור

ב-1847, לפני מסע החקר הרביעי שלו, היה פרימונט מושלה הצבאי של קליפורניה. לאחר שקליפורניה צורפה לאיחוד ב-1850, פרימונט נבחר כדמוקרט לסנאט, והיה משני הסנאטורים הראשונים מקליפורניה. הוא שירת 175 ימים, החל מ-10 בספטמבר 1850, עד 4 במרץ 1851. הוא התנגד לעבדות, וכך לא נבחר לכהונה נוספת בידי המפלגה.

מועמד רפובליקני לנשיאות

ב-1856, הפך פרימונט (בגיל 43) למועמדה הנשיאותי הראשון של המפלגה הרפובליקנית החדשה. מתנגדי העבדות במפלגה הדמוקרטית רצו שיהיה המועמד גם כן. פרימונט הכריז שהוא בעד צירוף קנזס לאיחוד כמדינה חופשית והתנגד לחוק העבד הנמלט. המנהיגים הרפובליקנים הצליחו לצרף אותו למפלגתם. הסלוגן שלו היה "אדמה חופשית, אנשים חופשיים, ופרימונט".
המועמדים, כנהוג, נשארו בביתם ולא דיברו יותר מדי. הדמוקרטים הדגישו את ממזריותו של פרימונט והפיצו שמועה שהוא קתולי. בנוסף, הם ביקרו את ניסיונו הצבאי של פרימונט והזהירו מפני מלחמת אזרחים. חותנו של פרימונט תמך בג'יימס ביוקנן.
בזמן מסע הבחירות, גר פרימונט בניו יורק. תהלוכות רבות נערכו ליד ביתו. פרימונט עצמו נוצח בבחירות, והגיע למקום השני. הוא לא ניצח בקליפורניה. הוא השיג 114 אלקטורים לעומת 174 לביוקנן, ו-1,341,264 לעומת 1,838,169 לביוקנן. פרימונט ניצח ב-11 מדינות. הדמוקרטים היו מאורגנים יותר, והרפובליקנים נאלצו להתמודד עם תקציב מוגבל. לאחר הבחירות, חזר פרימונט אל קליפורניה.

מלחמת האזרחים

בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית, הנשיא לינקולן רצה למנות את פרימונט כשגריר בצרפת. אולם מזכיר המדינה ויליאם סיוארד התנגד לקיצוניותו של פרימונט.
לכן, מונה פרימונט למייג'ור גנרל בצבא האיחוד ב-15 במאי 1861, ואז למפקד המערב ב-1 ביולי. פרימונט היה מוכר בצבא, והתמקד בסילוק כוחות הקונפדרצייה ממיזורי. הוא שוחרר מתפקידו ב-2 בנובמבר, לאחר האשמות על שחיתות בקו האספקה שלו. פרימונט ניסה להגן על אזור אילינוי ולאפשר לצבא האיחוד לשלוח חיילים דרומה. הוא האמין שיוליסס סימפסון גרנט היה הגנרל שיכול היה לנצח במלחמה.

פיקוד וחובות

ב-25 ביולי 1861, החל פרימונט לפקד על החזית המערבית. מיזורי עוד לא פרשה מהאיחוד. המפקד נתנאל ליון הכריז מלחמה על מושל מיזורי שתמך בפרישה, ובמהלך הקרב נהרגו אזרחים. ליון נלכד בספרינגפילד עם 6,000 אנשים בלבד. העיר קהיר באילינוי הייתה חיונית לצורך הקרב במערב. היו בה מעט חיילים. כוחותיו של פרימונט לא היו מאורגנים כשנכנס לתפקידו.
לפרימונט היו משימות רבות ומשאבים מוגבלים, ומיזורי עמדה לפרוש מהאיחוד. לכן פרימונט נאלץ לשמור על מיזורי ועל צפון-מערב המדינה. הוא ארגן, צייד והוביל את צבא האיחוד במורד נהר המיסיסיפי, פתח את נתיבי הסחר וניתק את החלק המערבי של הקונפדרצייה. לפרימונט ניתנו 23,000 אנשים שהתנדבו לשלושה חודשים בלבד. חיילים חדשים לא קיבלו נשק בעקבות מחסור. התנאים היו קשים. גם המודיעין הוביל את פרימונט לחשוב שהמיליציה במיזורי וכוחות הקונפדרצייה היו גדולים פי שניים ממה שהיו באמת.
פרימונט ניהל את המפקדה שלו כמו "דיקטטור אירופאי". השמועה טענה שהוא מתכנן להקים רפובליקה או אימפריה במערב המדינה. הוא ארגן לעצמו 300 שומרי ראש. קו האספקה שלו היה מלא בשחיתות. פרימונט הקיף את עצמו בנאמניו כדי שיוכל לקבל את האספקה שלו. לאחר מכן איבד פרימונט תמיכה רחבה מוושינגטון.

תגובה לאיום הקונפדרצייה

בעקבות האיום מצד המיליציות, גייס פרימונט גדודי מתנדבים, רכש נשק וציוד מהשוק, ושלח את אשתו לוושינגטון כדי ללחוץ על לינקולן להביא עוד תגבורת. ליון נסוג, ופרימונט שלח תגבורת אל קהיר ולא אל ליון. פרימונט האמין שהקונפדרצייה תכננה לתקוף את קהיר. ליון החליט לתקוף את הקונפדרצייה ומת. החזית נפרצה, והקונפדרצייה ניצחה. מערב מיזורי הייתה פרוצה. פרימונט זכה לביקורת על כך.
כשפיקד על החזית המערבית, חיפש פרימונט בריגדיר גנרל לקהיר. הוא החליט לראיין את הבריגדיר גנרל יוליסס סימפסון גרנט. גרנט היה ידוע כשיכור ומופנם, אולם פרימונט הסיק שהוא היה קשוח ובעל עצבי ברזל. פרימונט בחר בגרנט ומינה אותו לתפקיד מפקד קהיר באוקטובר 1861. גרנט נשלח, עם 3,000 חיילים לא מאומנים, לעצור את הקונפדרצייה. לאחר מכן נשלח לשמור על ג'פרסון סיטי. גרנט הצליח להשתלט על העניינים ופיקד על החיילים בכישרון רב. הקונפדרצייה נסוגה.
לאחר מכן, החליט פרימונט לתקוף. הוא ידע שצריך להשתלט על נהר מיסיסיפי, והחליט להילחם מול צבא הקונפדרצייה. בנקודת מפנה, ב-27 באוגוסט 1861, פרימונט פקד על גרנט לתקוף וללכוד את ממפיס, ויקסבורג וניו אורלינס, כדי להגן על מיזורי ועל אילינוי. ב-30 באוגוסט, גרנט הוביל את ההתקפה על מיסיסיפי בתמיכת פרימונט. גרנט לכד את קנטקי ללא קרב, וקנטקי החליטה לא לפרוש מהאיחוד.
פרימונט ביקש לפצות על הפסדי האיחוד, ויצא עם 40,000 חיילים להשתלט על ספרינגפילד. ב-25 באוקטובר הם כבשו אותה, בניצחון הראשון לאיחוד במערב. ב-1 בנובמבר ציווה פרימונט על גרנט לתקוף ספינת קיטור שהגיע מקולומבוס.

מחלוקת שחרור העבדים

ב-30 באוגוסט 1861, הכריז פרימונט, ללא התייעצות על לינקולן, על שלטון צבאי במיזורי. פרימונט החליט על שחרור העבדים כדי למשוך את העבדים אל הצפון. הוא אישר לחיילים להוציא להורג אזרחים, להחרים רכוש ולשחרר עבדים.
הנשיא אברהם לינקולן, שחשש מפרישה של מיזורי ומדינות עבדות אחרות, ביקש מפרימונט לשנות את הפקודה. פרימונט סירב, ושלח את אשתו ללחוץ על לינקולן. לינקולן טען שפרימונט הכניס את השחורים למלחמה וביטל את ההכרזה. הוא שחרר את פרימונט מתפקידו ב-2 בנובמבר 1861. למרות זאת, בינואר 1863, פרסם לינקולן הצהרת אמנציפציה משלו.

ההרים (1862)

במרץ 1862, פיקד פרימונט על ההרים בווירג'יניה, בטנסי ובקנטקי. בתחילת יוני 1862, רדף אחרי כוחות קונפדרצייה במשך שמונה ימים, והתחיל מולם קרב ב-8 ביוני. פרימונט נאלץ לסגת לאחר שכוחות הקונפדרצייה ניצחו.
כשצבא וירג'יניה נוצר ב-26 ביוני, פרימונט סירב לשרת עם ג'ון פופ, בטענה שהיה בכיר ממנו. הוא הלך לניו יורק סיטי ונשאר שם במשך שאר המלחמה.

מועמד לנשיאות מטעם הרפובליקנים הרדיקלים

ב-1860, לינקולן נבחר מטעם הרפובליקנים לנשיאות וניצח. לינקולן ניסה להיבחר שוב ב-1864. הרפובליקנים הרדיקלים, שתמכו בביטול העבדות, התנגדו לעמדותיו של לינקולן בנוגע לעבדות ולפיוס עם מדינות הדרום. ב-31 במאי 1864, מפלגת הדמוקרטיה הרדיקלית בחרה בפרימונט (בגיל 51) לנשיאות. הפילוג במפלגה הרפובליקנית היה בין שני מחנות: הרפובליקנים הרדיקלים שתמכו בפרימונט והתנגדו ללינקולן, והרפובליקנים שתמכו בלינקולן.

שארית חייו

ב-1864, הפרימונטים רכשו אחוזה בניו יורק. פרימונט פרש מהפוליטיקה.
מדינת מיזורי החלה בהקמת מסילת רכבת בפברואר 1866. ביוני 1866, המסילה נמכרה לפרימונט. הוא החל לארגן אותה באוגוסט. בתוך פחות משנה, כשפרימונט לא הצליח לשלם את מלוא הכסף על הרכישה, מיזורי החרימה ממנו את המסילה.
המשבר הכלכלי אילץ את פרימונט למכור את אחוזתו ב-1875 ולחזור לניו יורק סיטי.
פרימונט שימש כמושל טריטוריית אריזונה, לאחר שהנשיא רתרפורד הייז מינה אותו, והוא שירת בתפקידו בין 1888 ל-1881. פרימונט לא גר בטריטוריה, ולבסוף נאלץ להתפטר. המשפחה הסתמכה על כספי ההוצאה לאור של אשתו.
פרימונט גר בסטטן איילנד בזמן פרישתו.

מותו

ביום ראשון, ה-13 ביולי 1890, פרימונט מת בגיל 77 כתוצאה מדלקת הצפק בביתו בניו יורק. הציבור לא ידע על מחלתו.