google/wiki40b huggingface dataset:
כונן תקליטונים

כונן תקליטונים הוא מכשיר המשמש לקריאת ושמירת נתונים על גבי אמצעי לאחסון מידע הנקרא תקליטון (דיסקט), נפוץ בעיקר במחשבים אישיים. הכונן קדם לכונן התקליטורים ולפני המצאתו שימש ככלי עיקרי לשמירה ואחסון נתונים על גבי מדיה ניידת (התקליטון). לאחר המצאתם של כונני ה-ZIP והתקליטורים פחת השימוש בתקליטונים בשל מגבלות הזיכרון שלהם (1.44 מגהבייט) ונכון לשנת 2016, השימוש בהם הוא כמעט אפסי, והם משמשים בעיקר בתעשיית המוזיקה (למשל להפעלת אורגנים, מכונות תופים, וסמפלרים), להפעלת כספומטים, להתקנות תוכנה בשרתים ולהפעלת קונסולות לשליטה על תאורת במה. כונן התקליטונים משמיע רעשים מכניים ייחודיים בזמן פעילותו. בעזרת בקר ייעודי, ניתן לגרום לכונן לנגן תווים, ובכך להפוך אותו לכלי נגינה מכני. ניתן למצוא ברשת האינטרנט סרטונים בהם נראים כונני תקליטונים מנגנים מנגינות מוכרת (בעיקר נעימות ממשחקי וידאו וסרטים).
הפטריוטים

מבנה המהדורה

התוכנית מורכבת ממנחה וחבר פאנליסטים המגיבים ומתווכחים על אותו נושא. התוכנית מורכבת מכעשרה קטעים לכל הפחות. כל קטע מוקדש לנושא שונה הנמצא בסדר היום הציבורי. לכל נושא מוקצב זמן מוגבל שבתומו עוברים לנושא הבא, לעיתים אף באמצע נושא. הנושאים: תמונת היום, הציוץ היומי, סטטוס אונליין ונקודת האור הם נושאים קבועים המשודרים מדי יום בתוכנית. שאר הנושאים משתנים מדי יום.
הפאנליסטים הקבועים הם קלמן ליבסקינד, עירית לינור, איתמר בן-גביר, יריב אופנהיימר, איתמר פליישמן, הני זובידה, ענבל גבריאלי, גלית דיסטל-אטבריאן, ארי שמאי, שמעון ריקלין, איתן זליגר, דנה ספקטור, יותם זמרי ועוד.

הפולמוס סביב התוכנית

ב-28 בפברואר 2016 לעג אראל סג"ל באחת התוכניות לטור שכתבה בעיתון "הארץ" חברת הכנסת סתיו שפיר, כשהוא חובש פאה אדמונית ואמר כי הוא רוצה "לרכוב על אופניים בלי כיסא". שפיר טענה שמדובר "בבדיחה שגובלת בהטרדה מינית". בעקבות כך דרשה מועצת הכבלים מערוץ 20 לשים לפני התוכנית שקופית שתצהיר: "הסדרה עשויה להכיל תכנים סאטיריים אשר אין לייחס להם שום משמעות אחרת או ניסיון לפגיעה". סג"ל לא התנצל ואמר "שזו הייתה בדיחה טיפשית ולא הייתה פה שום הטרדה מינית".

הפטריוטים אקספרס

בדצמבר 2016 החל ערוץ 20 לשדר את התוכנית בת ה-15 דקות, תוכנית שנמשכה עד מרץ 2017. את התוכנית הגיש בדרך כלל ארי שמאי ועוד אחד מחבר הפאנליסטים. התוכנית הייתה מורכבת מחמישה נושאים שעל סדר היום, ודו-קרב אחד.
ביוני 2018 הודיע הערוץ כי התוכנית תיסגר ביולי שלאחריו. ב-24 ביולי שודרה התוכנית האחרונה.
ביוני 2019 פורסם כי התוכנית צפויה לשוב לשידור יומי בשעה 21:00, זאת החל מ-23 ביוני.
אילן וירצברג

ביוגרפיה

וירצברג נולד ב-1951 בבאר שבע, כבן בכור לבני וירצברג, ניצול שואה שעסק ביערנות, ולרחל. בהיותו בן 17 שם אביו קץ לחייו. וירצברג הוא אב לבן יחיד - אורן וירצברג. אחותו של אילן, דליה וירצברג, היא פעילה למען זכויות מתמודדי נפש.

קריירה מוזיקלית

וירצברג הושפע בעיקר מלהקת הביטלס, אריק קלפטון וג'ימי הנדריקס וממוזיקה של שנות ה-60. הוא עבר להתגורר בתל אביב לאחר סיום שירותו בצה"ל, והחל את הקריירה שלו בסוף שנות ה-70. את השכלתו רכש וירצברג באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין, באוניברסיטת תל אביב, במגמת תאוריה וקומפוזיציה.
וירצברג הפיק ועיבד אלבומים לאמנים רבים, ובהם: נורית גלרון, גלי עטרי, שמוליק קראוס (גלגל מסתובב, אחרי עשרים שנה), עפרה חזה וחוה אלברשטיין. כמו כן יצר אלבומים אישיים רבים, ובשיתוף שמעון גלבץ גם את האלבום הייחודי "בציר טוב", המבוסס על שיריה של יונה וולך. האלבום דורג במקום 18 ברשימת "100 האלבומים הישראלים הטובים" של העיתון ידיעות אחרונות. וירצברג הלחין גם משיריהם של המשוררים אלזה לסקר שילר, דוד אבידן, נתן זך ואבות ישורון. כמו כן הלחין מוזיקה לסרטים, ובהם: "מאחורי הסורגים", "אחד משלנו", "אל עצמי", "חיוך הגדי", "דרך הנשר" ועוד.
את חותמו על המוזיקה העברית בעשרים וחמש השנים האחרונות ניתן לאתר, בין היתר, בעשייתו המוזיקלית של ערן צור באלבומו "אתה חברה שלי" ובזו של רונה קינן ושל להקת המכשפות. בנוסף לכך, הלחין את השיר "זה יבוא פתאום" עבור עפרה חזה. השיר נכלל באלבומה, כל הנשמה.

דיסקוגרפיה

במהלך הקריירה שלו הוציא וירצברג 16 אלבומים גם כזמר סולן, ובהם אחד אינסטרומנטלי (Love Under the Water), ו-2 אוספים.
סער דרורי

ביוגרפיה

דרורי סער הוא תושב העיר רמת-גן, לומד בתיכון "אהל שם" בכיתת מחוננים.
משחק בליגה הלאומית מטעם מועדון השחמט הפועל פתח תקווה א'.
אחד ממאמניו בעבר היה ממייסדי אטיוד - העמותה לקידום ענף השחמט בגוש דן, אמן פיד"ה דן דרורי.
ב-2019 נמנה עם מצטייני אולימפיאדת מדעי המחשב הישראלית ה-23 ואחד מחברי נבחרת ישראל במדעי המחשב.
גרעין פואסון

גרעין פואסון הדו-ממדי מוגדר על ידי , כאשר . זוהי העתקה חשובה באנליזה מרוכבת ובתורת הפונקציות ההרמוניות, העומדת בבסיס נוסחת פאוסון, בעזרתה מוכיחים טענות שימושיות רבות באנליזה הרמונית, כמו למשל את השקילות שבין פונקציה הרמונית לפונקציה המקיימת את תכונת הערך הממוצע.
הפונקציה נקראת על שמו של סימאון דני פואסון. בעזרת גרעין פואסון ניתן לפתור את משוואת לפלס הדו-ממדית על עיגול היחידה עם תנאי דיריכלה. לגרעין פואסון יש גם שימושים בפיזיקה, כמו בתורת הבקרה ובאלקטרוסטטיקה.

עיגול כללי

באופן דומה לעיל, ניתן להגדיר את גרעין פואסון על כל כדור  ע"י
ואינטגרל פואסון של הפונקציה הוא

תכונת הערך הממוצע

נזכר שפונקציה  המוגדרת בקבוצה פתוחה  מקיימת את תכונת הערך הממוצע, אם לכל  קיימת סדרה  כך ש- .
משפט- אם  מוגדרת בתחום פתוח, אז היא מקיימת את תכונת הערך הממוצע אם ורק אם היא הרמונית בו.

בחצי המישור העליון

היות שחצי המישור העליון  הוא מרחב פשוט קשר, אפשר, לפי משפט ההעתקה של רימן, למפות אותו קונפורמית לעיגול היחידה. דוגמה לפונקציה מפורשות כזו היא . בפרט, גרעין פואסון עובר מ- ל-. הנוסחא המפורשות לגרעין היא:
ואינטגרל פואסון שלה הוא:
היות שההעתקה הקונפרומית מעבירה גם שפת הדיסק לשפת חצי המישור (שהיא הישר הממשי), גם כאן מקבלים קונבולוציה בין ערכי הפונקציה על השפה לבין גרעין פואסון.
אם  (מרחב Lp) פונקציה ממשית, אז  לעיל היא הרחבה של  כפונקציה המוגדרת רק על השפה (כלומר, פונקציה ממשית) לפונקציה הרמונית על , כמו במקרה של עיגול היחידה.

גרעין פואסון במרחב אוקלידי כללי

כהכללה של המקרה הדו-ממדי, מגדירים את גרעין פואסון על כדור :
כאשר  ו- שטח המשטח , הנתון מפורשות על ידי .
בדומה למקרה הדו-ממדי, בהינתן פונקציה  רציפה על , ניתן להרחיב אותה לפונקציה הרמונית לתוך הכדור בעזרת אינטגרל פואסון:
ניתן גם להרחיב פונקציות מוגדרות על  אל חצי המרחב העליון , על ידי גרעין פואסון הכללי:
כאשר 
ואינטגרל פואסון:
הקונבולוציה  היא פתרון למשוואת לפלס בחצי המישור העליון.
יחסי הפיליפינים–שוודיה

יחסים כלכליים

ב-2016, 70 נציגים מ-28 חברות שוודיות הגיעו למנילה במטרה לחפש השקעות במדינה. היו ביניהם מכשירי חשמל ביתיים מיצרן אלקטרולוקס, וולוו, H&M וסווויידיש מאץ', אשר מפתחת טבק ומוצרי אור. שוודיה מדורגת כשותפת המספר ה-43 הגדולה ביותר בפיליפינים, עם סך הסחר בין שתי המדינות יותר מ-143.40 מיליון.

הסכמים

ב-2015, שתי המדינות חתמו על הסכם ביטוח לאומי אשר מרכזת את כללי שוודיה, ושיטות הפיליפינים לגיל מבוגר, ניצולי שואה וקצבת נכות.
טרייסי צ'פמן

ביוגרפיה

טרייסי צ'פמן נולדה בקליבלנד שבאוהיו. היא החלה לנגן בגיטרה ולכתוב שירים כשהייתה ילדה. צ'פמן התקבלה לבית ספר המעודד קבלה והזדהות בקרב תלמידים מוכשרים, ומשם המשיכה בלימודיה באוניברסיטה.
במאי 2004 הוענק לצ'פמן תואר כבוד על פעילותה האומנותית והיצירתית, נוסף על תרומתה החברתית כאמנית. לעיתים הופיעה בקמפיינים נגד מחלת האיידס בניסיון לקידום תרומות, העלאת הנושא בקרב הציבור ולמציאת תרופות מונעות למחלה.
צ'פמן נמנעת מלדבר על חייה הפרטיים. בראיון שנערך בשנת 2006 דיברה חברתה לחיים, אליס ווקר, ופירטה אודות החברות בין השתיים משנות ה-90 ועד היום.

קריירה

בתקופת לימודיה באוניברסיטה ביצעה צ'פמן הופעות רחוב ונגינה בגיטרה בבתי קפה בקיימברידג', מסצ'וסטס. לאחר שסיימה את לימודיה, חתמה צ'פמן חוזה הקלטות עם חברת Elektra Records והוציאה דרכה את אלבומה הראשון "Tracy Chapman" ב-1988. הביקורת שיבחה את צ'פמן והיא החלה בסיבובי הופעות ובבנייה של קהל מעריצים. מהר מאוד לאחר ההצלחה הגדולה של אלבומה הראשון, הופיעה במופע הצדעה לכבוד יום הולדתו ה-70 של נלסון מנדלה שנערך ביולי, 1988. השיר "Fast Car" הגיע מהר מאוד לדירוגים גבוהים ושהה זמן רב מאוד במצעדי השירים בארצות הברית, ולבסוף הגיע לפסגת עשרת שירי הפופ במצעדי "Billboard Hot 100" הנחשבים.
"Talkin' 'Bout A Revolution", הסינגל שיצא לאחר מכן, הגיע למקום 75, ולאחר מכן הסינגל השלישי "Baby Can I Hold You" הגיע למקום ה-48.
האלבום נמכר בצורה מעולה, הפך למולטי-פלטינום וזכה בארבעה פרסי גראמי, נוסף על זכייתה של צ'פמן לאמנית המתחילה הטובה ביותר.
מאוחר יותר בשנת 1988 הציגה צ'פמן הופעות כלל עולמיות בהופעות הומניטאריות, ה"!Human- Rights Now".
האלבום הבא שיצא לאור נקרא "Crossroads", וזכה לפחות הצלחה מקודמו. צ'פמן המשיכה לשיר בהופעות וקונצרטים של קהל מסור ואוהד.
למרות זאת, הפתעה הייתה כאשר יצא אלבומה הרביעי ("New Beginning") בשנת 1995 שנמכר ביותר משלושה מיליון עותקים רק בארצות הברית. האלבום כלל את הסינגל "Give Me One Reason", שזכה בגראמי בשנת 1997 בקטגוריית שיר הרוק הטוב ביותר, והפך ללהיט של צ'פמן עד היום.
האלבום שהגיע לאחר מכן ויצא בשנת 2000 ושמו "Telling Stories", אשר הציג יותר סגנון רוק מאשר פולק.
בשנת 2005 יצא לאור האלבום " Where You Live". לאחר מכן נסעה צ'פמן לסיבוב הופעות עולמי שהתמקד באירופה ובמזרח ארצות הברית.
האלבום האחרון שהוציאה טרייסי צ'פמן נקרא " Our Bright Future" ויצא לאור בנובמבר 2008.
אסף סודרי

סרטיו כצלם

בשנת 2004 סודרי שימש כצלם של הסרט "עטאש (צימאון)", בבימוי תאופיק אבו ואיל, זוכה פרס הביקורת הבינלאומית בפסטיבל קאן. אסף סודרי זכה עבור צילום הסרט בפרס אופיר לשנת 2004.
סודרי אף צילם את סדרת הטלוויזיה "טייק אוויי" בבימוי דוד אופק ויוסי מדמוני והמיני סדרה "מלנומה אהובתי" גם היא בבימוי מדמוני ואופק. עבור צילום "מלנומה אהובתי" זכה סודרי בפרס האקדמיה ליצירה טלוויזיונית.
בשנת 2012 צילם אסף סודרי את הסרט למלא את החלל בבימוי רמה בורשטיין שזיכה אותו בפרס הצילום מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע. הסרט עצמו זכה בקטגוריית הסרט הטוב, השתתף בתחרות הראשית בפסטיבל ונציה, בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ובעוד פסטיבלים מרכזיים בעולם.
סרטיו מאופיינים במשחקים נועזים של אור וצל, גישה נטוריאליסטית לתאורה, ומצלמה אקספרסיבית.

סרטיו כבמאי

בשנת 2005 סודרי ביים, יחד עם אמיר טאוזינגר, את הסרט התיעודי "שביתה", העוסק בכרוניקה של שביתה כושלת במפעל "חיפה כימיקלים דרום" שבדימונה ובקשרי ההון והשלטון הפועלים כדי לדכא את השביתה. הסרט הוזמן על ידי הערוץ הראשון, אולם בשל הביקורת הנוקבת שמוצגת בו נגד קשריו של ראש הממשלה אריאל שרון עם בעלי ההון סיריל קרן ואריה גנגר, החליט מנכ"ל הערוץ דאז לאסור את שידורו. רק לאחר שנה של מאבק ציבורי בו ערכו סודר וטאוזינגר הקרנות בכל רחבי הארץ של הסרט, הותר הסרט לשידור.
בשנת 2007 סודרי ביים, יחד עם דוד אופק, את הסרט התיעודי "פרדיגמה", שהוצג בפסטיבל ירושלים, העוקב באופן ביקורתי אחרי הניסיון להעביר לידיים פרטיות את תוכנית ויסקונסין (הכשרת מובטלים והפיכתם לכח עבודה) במגזר הערבי בישראל. בשנת 2009 ביים את הסרט "האסיר", אף הוא סרט תיעודי, העוקב אחר אסיר משוחרר השב אל חייו הקודמים. הסרט זכה בציון לשבח בפסטיבל דוקאביב.
שלא כמו סרטים רבים העוסקים בנושאים חברתיים, סרטיו כבמאי משלבים תמיד עיסוק צורני דומיננטי בלב העשייה שלהם, וכך נמנעים מליפול לתוך תבנית ז'ורנאליסטית-דידקטית.
הר סונג

גאוגרפיה

רכס סונגשאן שוכן בנפה העירונית דנגפנג, השייכת בנציבות העירונית ג'נגג'ואו, כ-80 קילומטרים מערבית לג'נגג'ואו בירת מחוז חנאן בקרבה ללוו-יאנג, אחת הבירות ההיסטוריות של סין. הרכס כולל כמה הרים שגובהם מגיע עד קרוב ל-1,500 מטרים. הרכס משתרע לאורך של כ-64 קילומטרים ממזרח למערב על שטח של כ-450 קמ"ר, והוא נחלק לשניים, החלק המזרחי של הר טָאיְשְׁה (太室) והחלק המערבי של הר שָׁאושְׁה (少室). בכל חלק יש 36 פסגות. המדרונות מטפסים בתלילות מהעמקים ומיוערים בצפיפות. גובה הרכס נע בין 350 מטרים מעל פני הים ועד ל-1491.7 מטרים בפסגת ג'וּ'נְגִ'י (峻极), הפסגה הגבוהה ביותר של הר טָאיְשְׁה או עד ל-1,512 מטרים בפסגת הר שָׁאושְׁה.

גאולוגיה

בארכאיקון היה האזור מתחת לפני הים. שלושה אירועים בוני הרים התחוללו במהלך עידן הפרוטרוזואיקון בהר, והם קרויים על שם אתרים בהרים. אורוגנזת סונְגְיָאנְג לפני 2.5 מיליארד שנים, אורוגנזת ג'ונְגְיְוֵּ'ה לפני 1.85 מיליארד שנים ואורוגנזת שאולין לפני 543 מיליון שנים. הצורה הסופית של ההר נקבעה בעקבות הפעילות הטקטונית המכונה תנועת יֵנְשָׁאן (Yanshan Movement), בין היורה לקרטיקון שקבעה את צורתם של רכסי הרים רבים בסין. השכבות הגאולוגיות מתקופות גאולוגיות נרחבות בהר סונג והמאובנים הרבים מאפשרים מחקר גאולוגי ופלאונטולגי עשיר ולכן נבחר הר סונג ב-2004 כפארק גאולוגי (Geopark) של אונסק"ו, חלק מהרשת הגלובלית של פארקים גאולוגיים.

מבני דת

ההר הוא אחד ההרים הקדושים ביותר לטאואיזם בסין, וכולל מקדשים טאואיסטיים חשובים דוגמת מקדש ג'ונְגְיְוֵּ'ה, אחד המקדשים הטאואיסטיים הקדומים בסין, ויחד עם זאת יש גם נוכחות בודהיסטית ניכרת בהר. בהר שוכן מנזר שאולין, הנחשב מקום הולדת הזן בודהיזם, ואוסף הפגודות של המנזר הוא הנרחב ביותר בסין. אקדמית סונְגְיָאנְג שבסמוך היא אחת מארבע האקדמיות החשובות ביותר בסין העתיקה. על ההר ובסביבתו יש שפע של מנזרים טאואיסטיים ובייחוד בודהיסטיים. מבנים דתיים נוספים הם פגודת סונְגְיְוֵּ'ה מהמאה השישית, כמו גם הפגדות מתקופת שושלת טאנג (שלטה 907-618) במקדש פָאוָאנְג. שמונה אתרים של מבנים דתיים ואזרחיים השוכנים בעמק שבין הר טָאיְשְׁה (太室) הר שָׁאושְׁה המשתרעים על שטח 40 קמ"ר בסמוך לדנג פנג הוכרזו אתר מורשת עולמית ב-2010.
מתקן מעצר למהגרים הארמונדסוורת'

מתקן מעצר למהגרים הארמונדסוורת' (באנגלית: Harmondsworth Immigration Removal Centre) הוא מתקן מעצר למהגרים בלתי חוקיים בהארמונדסוורת', רובע הילינגדון בלונדון, ליד נמל התעופה לונדון הית'רו. המתקן נמצא בשכנות למתקן המעצר קולנברוק ויכול להכיל כ-615 גברים.

פיקוח וביקורת

בשנת 2006, דיווח כתב הגרדיאן, אלן טראוויס, כי מאז מהומות שהתחוללו במתקן המעצר בשנת 2004, המקום מנוהל ביד קשה. המפקחת הראשית של בתי הסוהר, אנה אוורס, צוטטה בכתבה באומרה כי במתקן יש שימוש מופרז בכוח.
בחודש ינואר 2008 המפקחת הראשית וצוותה ערכו בדיקת פתע במתקן וגילו שיפורים משמעותיים שיושמו בו מאז בדיקת הפיקוח הקודמת.
משנת 2000 ועד 2006 התאבדו במתקן שלושה עצירים.
דיווין נאה

קריירה

נאה התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של דרים. ביולי 2014, נאה חתם במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג והושאל מיידית לסטרומסגודסט מליגת העל הנורווגית עד לסיום השנה הקלנדרית. ב-20 בספטמבר 2014 נאה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–4 נגד בודה/גלימט.
ב-1 בפברואר 2015 נאה הושאל לנאק ברדה מליגת העל ההולנדית. ב-25 במאי 2015 נאה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד ונלו, ניצחון שהבטיח לברדה את הישארותה בליגה הראשונה.
בהמשך, נאה הושאל גם לנורסאלנד, ארברו וטוביזה, בה חתם על חוזה בקיץ 2018.
ב-27 ביוני 2019 נאה חתם בהפועל רעננה מליגת העל.
רהיטים זעירים

עלילה

אאורה חוזרת מבית הספר לאמנות לבית משפחתה שבשכונת טרייבקה בניו יורק בלי דבר בידיה פרט לתואר בלימודי קולנוע. הסרט מתמקד במערכת היחסים של אאורה עם אמה, סירי, הצלמת המצליחה, ועם אחותה בת ה-17 נדין.
אאורה נתקלת ביומנים שאמה כתבה בצעירותה ומתחילה לקרוא בהם ללא ידיעתה. בהמשך היא מתחילה לעבוד בתור מארחת יום במסעדה מקומית שכלל לא פתוחה בשעות היום, וחוזרת לקשר עם שרלוט, חברה ותיקה ותמהונית ממנה ניסתה להתרחק במשך שנים. היא מוצאת עניין רומנטי בשף שעובד איתה וגם בבחור שהכירה במסיבה, אשר נחשב למפורסם בזכות סרטוני היוטיוב הפופולריים שלו, בהם הוא מגלם את “הקאובוי הניטשאי”.

פרסים

רהיטים זעירים זכה בפרס הסרט העלילתי הטוב בפסטיבל South by Southwest בשנת 2010. לינה דנהאם זכתה על כתיבתה בפרס אינדפנדנט ספיריט לתסריט הראשון הטוב ביותר בשנת 2010.
נחל תאנים

נַחַל תְּאֵנִים (בערבית: ואדי א-תנין) הוא נחל אכזב גדול במערב השומרון, אחד מיובליו העיקריים של נחל אלכסנדר. אגן ההיקוות שלו תחום בין קו פרשת המים של השומרון (העובר בהר גריזים), ובין אגני ההיקוות של נחל שכם בצפון, ונחל קנה בדרום. במהלכו מנקז הנחל את המרחב שבין אזור קדומים ובית ליד ממזרח, הכפרים כור וכפר צור מדרום, וא-לבד וטולכרם מצפון. 
תחילת הנחל בהר גריזים. הנחל עובר מצפון לתל ולצרה. מצרה ממשיך הנחל בכיוון צפון-מערב. כביש 55 חוצה את הנחל בנקודה זו, ובמרחק קצר לאחריו מצפון לקדומים חוצה את הנחל כביש 60 (קטע עוקף שכם דרום). לאחר מכן ממשיך מערבה בתוואי מפותל מדרום לבית ליד וספארין. כביש 557 חוצה את הנחל ממזרח למעבר תאנים. לאחר מכן עובר הנחל בין אירתאח לפרעון. הנחל חוצה את גדר ההפרדה ממערב לפרעון, בסמוך למסוף המשמש למעבר פועלים וסחורות לטול כרם, בין מושב ניצני עוז ושער אפרים. בנקודה זו נמצאים גם שרידי גשר רכבת עתיק של המסילה המזרחית, וגשר של כביש 6 מעל הנחל. נחל תאנים נשפך לנחל אלכסנדר ממזרח לבורגתה.
באזור הסמוך לניצני עוז מתוכננת הקמת טיילת בסמוך לנחל.
כביש עוקף טול כרם (כביש 557) מטפס מאזור מעבר תאנים לעינב תוך התבססות על תוואי של כמה מיובלי נחל תאנים. 
נחל תאנים ונחל שכם הם יובליו העיקריים של נחל אלכסנדר. באגן הניקוז של הנחל, המשתרע על שטח של כ-600 קמ"ר, נקווים מי גשמים בכמות של כ-350 מיליון ממ"ק (בממוצע רב-שנתי). זרימה זו גרמה ליצירת ביצות עמק חפר, עד לניקוז הביצות באזור בתחילת המאה ה-20.
ריקי שרודר

השנים הראשונות וקריירה כילד

שרודר נולד בברוקלין, ניו יורק, ובילדותו התגורר בסטטן איילנד עם הוריו דיאן וריצ'רד, שניהם עבדו בתאגיד התקשורת AT&T. אמו עזבה את עבודתה כדי לגדל אותו ואת אחותו דון. כבר כילד קטן השתתף בעשרות קטלוגים ופרסומות.
שרודר ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע בסרטו של פרנקו זפירלי "סיפורו של אלוף" בשנת 1979, שם גילם את טי.ג'יי, בנם של בילי פלינט (ג'ון ווייט), מאמן סוסים ומתאגרף לשעבר, וגרושתו אנני (פיי דאנאוויי). הסרט הפך לשובר קופות וסצנת הסיום שלו, שבה בילי מת לאחר קרב אגרוף כשטי.ג'יי בנו מתייפח וצועק ליד גופתו, הפכה לאחת הסצנות המפורסמות של כל הזמנים. על תפקידו בסרט זכה שרודר בפרס גלובוס הזהב בקטגוריית כוכב השנה. בעקבות הצלחת הסרט, הפסיקו הוריו את לימודיו בבית הספר באמצע כיתה ג', כדי שיוכל להתרכז בקריירה. הוא עבר לגור בלוס אנג'לס עם אמו, בעוד אביו נשאר בניו יורק. בשנת 1980 הופיע בסרט של דיסני "The Last Flight of Noah's Ark", לצד אליוט גולד, וכן בסרט "הלורד הקטן", לצד אלק גינס.
בשנת 1982 החל לשחק בקומדיית המצבים של רשת NBC "‏Silver Spoons" (בתרגום מילולי: "כפיות מכסף"). שרודר גילם בסדרה את התפקיד הראשי של ריקי סטראטון, בנו של המיליונר האקצנטרי אדי סטראטון. הסדרה זכתה להצלחה, ושודרה במשך 5 עונות ו-116 פרקים, עד שירדה מהמסך במרץ 1987. על תפקידו בסדרה זכה שרודר פעמיים ב"פרס האמן הצעיר". לאחר סיום הסדרה התקשה למצוא תפקידים משמעותיים. הוא ניסה לשוות לעצמו דימוי בוגר יותר, ובין היתר קיצר את שמו מ"ריקי" ל"ריק". 
ב-1988 שיחק בסרט טלוויזיה של רשת CBS, שהתבסס על סיפור אמיתי, "Too Young the Hero" (בתרגום מילולי: "גיבור צעיר מדי"), על ילד בן 12 שהתחזה לנער בן 17 ונלחם במלחמת העולם השנייה.

קריירה כמבוגר

לאחר שסיים את בית הספר התיכון, נרשם ללימודים באוניברסיטת מסה בקולורדו. במקביל ללימודיו שיחק במיני סדרה "יונה בודדה" בשנת 1989 ולאחר מכן גם בסדרת ההמשך "בחזרה ליונה בודדה" בשנת 1993. 
בין השנים 1998 ל-2001 השתתף באופן קבוע בעונות שש עד שמונה של הסדרה המצליחה "NYPD Blue". הוא גילם בסדרה את דמותו של הבלש דני סורנסון. על תפקידו בסדרה היה מועמד בשנת 1999 לפרס איגוד שחקני המסך בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2004 כתב וביים את סרט הקולנוע "ענן שחור", דרמה על מתאגרף משבט האינדיאנים נאוואחו. 
בשנים 2006–2005 שיחק בתפקיד קבוע בעונה השישית והאחרונה של סדרת הדרמה "רפואה שלמה". הוא גילם בסדרה את דמותו של ד"ר דילן ווסט. 
בשנת 2007 גילם את דמותו של מייק דויל בעונה השישית של הסדרה "24". באותה שנה חזר להשתמש בשם "ריקי". בראיון עיתונאי סיפר כי הייתה זו טעות לשנות את השם. הוא עשה זאת בגיל 18 בעצת סוכנו, ובמשך 18 שנים מאז אף אחד לא רצה לקרוא לו "ריק".
בשנת 2009 ביים את סרט האימה "Hellhounds" וגם את הסרט "Locker 13", שבו גם השתתף כשחקן. בקיץ 2009 עבר עם משפחתו לגור בברצלונה לשנה אחת. בקיץ 2010 חזרה המשפחה לארצות הברית, ושרודר חזר להופיע בתפקידי אורח בסדרות ובתפקידי משנה בסרטים. בשנת 2013 ביים עבור ערוץ הולמרק את הסרט "Our Wild Hearts".

חייו האישיים

בשנת 1991, בעת ששהה בקנדה לצורך צילומי סרט טלוויזיה, פגש שרודר סטודנטית בת 19 בשם אנדריאה ברנרד. השניים נישאו ב-26 בספטמבר 1992 ונולדו להם ארבעה ילדים. בספטמבר 2016 פורסם כי אנדריאה פתחה בהליכי גירושים. 
שרודר הנו חבר פעיל באיגוד הרובאים הלאומי.
סטארבק (אי)

היסטוריה

האטול התגלה לראשונה בשנת 1823 על ידי ולנטין סטארבק, רב חובל של ספינת צייד לוויתנים בריטית, ונקרא על שמו. האי הוכרז בשנת 1866 על ידי ארצות הברית כשטח בריבונותה מכוח חוק איי הגואנו משנת 1856 אולם בפועל השתלטו הבריטים על האי וכרו בו את מירבצי הגואנו בין השנים 1870–1893.
בשל גובהו הנמוך (בשיאו גובה האי הוא 5 מטרים) ובשל השוניות הרבות המקיפות אותו, אזור האי מסוכן בניווט, וספינות רבות טבעו לחופיו.
האי הוכרז על ידי ארגון האומות המאוחדות כשמורת טבע בשל מושבת השחפית הכהה המצוייה עליו.
עמותה למען נוער וצעירים ערביים - בלדנא

עמותה למען נוער וצעירים ערביים, המכונה בלדנא (מערבית: بلدنا, "מדינתנו"), עמותה ערבית-ישראלית שהוקמה בסוף שנת 1999 ונרשמה כחוק אצל רשם העמותות בפברואר 2001.
מטרותיה המוצהרות של העמותה לפעול לקידום חשיבה והתנהגות דמוקרטית ופלורליסטית בקרב הנוער הערבי בישראל, וכן במטרה לעודד את בני הנוער לקחת חלק פעיל במעורבות חברתית בתוך הקהילה הערבית בישראל. העמותה פועלת נגד שירות לאומי של אזרחים ערבים.

הרקע להקמת ארגון הנוער הערבי

הארגון הוקם מתוך המחסור במשאבים ובאנשי חינוך מיומנים במסגרת החינוך הבלתי פורמלי כגון מועדונים ופעילויות לנוער לאחר שעות הלימודים עבור בני המגזר הערבי בישראל. כמו כן, על פי הארגון, תוכני מערכת החינוך הפורמלית מושפעים מהחינוך היהודי-ישראלי והמערכת מנוהלת על ידי יהודים, מה שמוביל לכך שבני הנוער הערבים לא לומדים בצורה מספקת על זהותם ועל ההיסטוריה הפלסטינית. כך לדוגמה, תנועות הנוער הערבי הינן בדרך כלל חלק מתוך תנועות נוער יהודי ישראלי. לתנועות אלו ישנם אידיאלים ישראלים יהודים, מה שמהווה בעיה עבור הנוער הערבי וזהותו. פעילותן של תנועות אלו במספר מצומצם של יישובים.
בנוסף, גופי נוער ערביים רבים משויכים למפלגות (ערביות). מפלגות אלו מסבסדות את הגופים הללו במטרה להשתמש בנוער בעת הצורך לענייניהם הפוליטיים, ואינן דואגות כלל, לדברי הארגון, להעברת תכנים חינוכיים לבני הנוער. מערכת החינוך הבלתי פורמלית גם אינה מטפלת בקונפליקטים הפנימיים הקיימים בחברה הערבית (בלבול זהות, מעמד האישה), מתוך חוסר יכולת להתמודד עימם או מתוך חשש.
בין הארגונים החברתיים הנוספים שקמו בשנות ה-90 על רקע דומה, ניתן למנות את עדאלה, אלסיוואר, מרכז מוסאוא ואחרים.

מקימי בלדנא

על רקע נושאים אלו הוקמה בלדנא על ידי קבוצה של אנשים המייצגים את הדור החדש של ערביי ישראל. בין המקימים ניתן למצוא אקדמאים, אנשי חינוך, אמנים, משפטנים, עובדים קהילתיים, פמיניסטים פעילים ועיתונאים. חלק גדול מהמקימים עבדו בעבר בארגונים מעורבים של יהודים וערבים, ובשל האכזבה מפעולותיהם פנו להקמת ארגון פלסטיני ישראלי.
המקימים צברו אומנם ניסיון בעבודה עם נוער, אך פרט לכך הם צברו גם תסכול רב ממערכת החינוך הבלתי פורמלית. לטענתם, מערכת החינוך הבלתי פורמלי בעלת יומרה להיות מערכת שוויונית המחנכת לפלורליזם, אך בפועל שומרת את עמדת השליטה והכוח ליהודים ובכך ממשיכה להנחיל את האג'נדה היהודית-ציונית ישראלית.

התפתחות העמותה

בתחילת דרכה שימשה בלדנא כמקום מפגש עבור בני נוער ערבים – מקום שבו הם יכלו לדון בנושאים הקרובים לליבם כמו היותם מיעוט במדינת ישראל ומיעוט במזרח התיכון בעל השפעה רבה על הפוליטיקה במזרח התיכון. עם השנים, בשביל למלא אחר ייעודה, הקימה בלדנא קבוצת נוער שבה היא מנחילה לצעירים ידע ורקע על הלאומיות שלהם ומיומנות לחשיבה ביקורתית. מקבוצות אלו צמחה קבוצת מנהיגות צעירה, ובכך מעצם קיומה של קבוצה מעין זו משמשת בלדנא לא רק כמקום שבו אפשר להביע דעה, אלא היא מטפחת בני נוער שיפעלו בתוך הקהילות הערביות השונות בארץ למען אותה מטרה.

פעילויות ופרויקטים

העמותה מפעילה מספר קורסי הכשרת מדריכים בשנה, שבהם היא מכשירה כוח אדם מיומן לעבודה עם בני נוער. מדריכים אלו פועלים בהמשך בבניה ובהפעלת קבוצות מנהיגות צעירה בקרב בתי ספר תיכונים ערבים ברחבי הארץ. מלבד קורסי הכשרת המדריכים וקבוצות מנהיגות צעירה, מקיימת העמותה מחנות קיץ בשיתוף עם פרויקטים של נוער מחו"ל, נוער פלסטיני מהשטחים וכן נוער יהודי ישראלי.
טרומן הנרי ספורד

טרומן הנרי ספורד (6 בינואר 1836 - 13 ביוני 1901) היה ילד פלא וגאון חישוב. בבגרותו ניהל מצפה כוכבים.
תעשיית הפלסטיק בישראל

תעשיית הפלסטיק בישראל מבוססת על ייצור ויצוא של חומרי פלסטיק מסורתיים. ענף הפלסטיק בישראל כולל בתוכו כ-500 יצרנים, ומועסקים בו 23,700 עובדים.
היצוא השנתי של ענף זה הוא בהיקף של כ- 2.6 מיליארד דולר, המהווים כ- 6% מתוך כלל היצוא התעשייתי של ישראל. התפוקה הממוצעת לעובד נעה סביב מאתיים אלף דולר.
מוצרי הפלסטיק העיקריים ליצוא הם: יריעות, לוחות וצנרת עבור ענפי הבנייה, התשתיות, והחקלאות, חלקים של ציוד רפואי, אריזות גמישות חכמות וחלקי רכב ותעופה.

ייצוא

למעלה מחמישים אחוז ממפעלי הענף עוסקים ביצוא - בין אם יצוא ישיר ובין אם יצוא עקיף. כעשרים וחמישה מפעלים פועלים מחוץ לישראל בצורה עצמאית, במתכונות של חברות רב-לאומיות, ומחזיקים אתרי ייצור, מרכזי שיווק ומשרדי לקוחות במגוון רחב של ארצות. לצד המפעלים היצרניים בענף הפלסטיקה בישראל פועלות כשלוש מאות חברות אשר עוסקות במתן שירותים לענף, משווקות את מוצריו או מייבאות עבורו מכונות, ציוד וחומרים.
מרבית היצוא של מוצרי פלסטיק מישראל, כ-60% מיועד לאירופה. שאר היצוא הנו למדינות צפון אמריקה, כ- 20%, למדינות אמריקה הלטינית כ- 13%, וכ-7% לאסיה, אפריקה ואוקיאניה.
ייצוא של מוצרי פלסטיק מישראל (2014) 

פריסת המפעלים

מרבית מפעלי הפלסטיק בישראל ממוקמים בפריפריה כשחלק נכבד מהן נמצא בקיבוצים.

טכנולוגיות עיבוד עיקריות

רוב היצרנים המקומיים של מוצרי הפלסטיק מייצרים בטכנולוגיה של הזרקה או בטכנולוגיה של שיחול, ורק מיעוט קטן שלהם מייצר בטכנולוגיות אחרות.

חומרי גלם פלסטיים

תעשיית הפלסטיק הישראלית צורכת בשנה כמיליון טון של חומר גלם פלסטי, כ-30% ממנו מגיע מייצור מקומי (כרמל אולפינים הספק המרכזי), וכ-70% מיבוא.
בין החומרים הנצרכים עבור ענף הפלסטיק בישראל, בולטים החומרים פוליאתילן (כ-37% משקלי מסך כל חומרי הגלם) ופוליפרופילן (כ-19% משקלי).

מכון מחקר

גוף נוסף, הוא "מרכז הפלסטיקה והגומי לישראל", הוא מכון מחקר עצמאי העוסק במחקר ופיתוח יישומי והמתמחה במתן שירותים בתחום הפולימרים הגומי והפלסטיקה לתעשיות שונות.
המרכז הוקם ביוזמתו של "איגוד יצרני הפלסטיקה והגומי בישראל", והוא מבוסס על איחוד של שלושה גופים: המכון הישראלי לפלסטיקה, האיגוד למחקר הגומי, והמרכז ללימודי הפלסטיקה והגומי.
המרכז מעניק שירותי מחקר ופיתוח, שירותי מעבדה וייעוץ טכני והנדסי לתעשיות מוצרי הצריכה, חומרים והתקנים רפואיים, המכשור הרפואי, המכשור האלקטרוני, האלקטרואופטיקה, התעופה, הדפוס הדיגיטלי, הכימיה, המזון והתרופות.