google/wiki40b huggingface dataset:
אנדר ארמור

היסטוריה

החברה נוסדה על ידי קווין פלאנק, שחקן פוטבול לשעבר באוניברסיטת מרילנד. הוא שאף לייצר חולצות מבדים סינתטיים שינדפו זיעה. בשנת 1995 מצא פלאנק בחנות בדים בד סינתטי והחל לייצר ממנו חולצות דוחות זיעה. בשנת 1996, בהשקעה של 40 אלף דולר הקים את החברה במרתף בית סבתו. פלאנק נסע במשאית בין אוניברסיטאות ושיווק את הבגדים שייצר. באותה שנה הסתכמו מכירות החולצות ב-17 אלף דולר. ב-1997 התרחב קו המוצרים של החברה וכלל גם חולצות המתאימות לחורף, מצחיות וכובעים וזכה להזמנות ב-100 אלף דולר, בעזרתם הקים את המפעל הראשון של החברה באוהיו. בשנת 1998 זכתה אנדר ארמור בחוזה עם ליגת הפוטבול האירופאית. ב-1999 נתנה החברה חסות לסרט הקולנוע "יום ראשון הגדול", בו לבשו שחקני הפוטבול את בגדי החברה. הצעד הגדיל משמעותית את חשיפת החברה. בשנים הבאות יצרה החברה קשרים עם קבוצות ספורט בענפים שונים. ב-2003 העלתה החברה לראשונה קמפיין פרסומות טלוויזיוני וכן פיתחה קו מוצרים לנשים ושנה לאחר מכן לילדים. ב-2005 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בניו יורק. ב-2014 עקפה החברה את אדידס והפכה לחברת ביגוד הספורט השנייה בגודלה בארצות הברית.

חסויות ושיווק

בשנת 2010 החתימה החברה את כוכב הפוטבול טום בריידי, שהיה חתום על חוזה חסות עם נייקי. על פי הדיווחים, מלבד תשלום כספי קיבל השחקן גם מניות בחברה. במרץ 2011 חתמה החברה על חוזה חסות ראשון עם קבוצת כדורגל בליגה בכירה כשחתמה עם קבוצת טוטנהאם המשחקת בפרמייר ליג באנגליה. 
ב-2011 חתמה החברה חוזה עם כדורסלן סטף קרי מליגת ה-NBA ויצרה מותג על שמו "Curry One" ובהמשך "Curry Two". 
באוגוסט 2014 ניסתה החברה להחתים את קווין דוראנט שעמד לסיים את החוזה שלו עם נייקי. אנדר ארמור הציעה לדוראנט סכום שבין 265 ל-285 מיליון דולר, אך בסופו של דבר הדבר לא יצא לפועל והשחקן האריך את החוזה עם נייקי. בדצמבר 2014 החתימה החברה את הטניסאי אנדי מארי, שסיים את ההתקשרות שלו עם חברת אדידס על חוזה ל-4 שנים תמורת 15 מיליון לירות שטרלינג לשנה.
ביוני 2011 חתמה החברה על חוזה חסות עם קבוצת מכבי תל אביב בכדורגל תמורת סכום של 4 מיליון ש"ח בשנה. החוזה נמשך במשך שתי עונות, לאחריו סיימה הקבוצה את ההתקשרות עם החברה.
Sing When You're Winning

רקע

האלבום נכתב על ידי רובי ויליאמס ועל ידי גאי צ'יימברס. ויליאמס אמר על האלבום: "כל שיר באלבום הוא טהור [...] אני רוצה שהם יהנו, יתעצבו, יהיו במצבי רוח שונים."
על פי ויליאמס, השיר "The Road To Mandalay" הוא אחד השירים המועדפים עליו. השיר הושפע מזמנו של ויליאמס בצרפת. הוא אמר: "רק באתי לצרפת, והתחלתי לשיר סוג של מנגינה צרפתית, מה שהפך יותר מאוחר לאחד השירים הנוגעים ביותר עבורי".
תמונת האלבום צולמה על ידי הצלם פאול מ. סמית'. בתמונה, רובי ויליאמס לובש את חליפת הפוטבול שלו שנמכרה מאוחר יותר במכירה הפומבית של ויליאמס, "Bid It Sum", על מנת לגייס כסף עבור צדקה.

Rock DJ

Rock DJ הוא הסינגל הראשון מהאלבום. השיר נכתב על ידי גאי צ'יימברס, והופק על ידו ועל ידי סטיב פאוור. השיר יצא לאור ב-31 ביולי 2000. השיר כולל דגימות משירו של בארי וייט, "It's Ecstasy When You Lay Down Next to Me".
השיר היה לשיר הרביעי הנמכר ביותר בבריטניה בשנת 2000. השיר הגיע למעמד לפטינה בבריטניה ובאוסטרליה, ולמעמד זהב בניו זילנד. בנוסף, השיר הגיע למקום הראשון בבריטניה, בניו זילנד ובאירלנד. עם זאת, השיר לא נכנס למצעדים באמריקה, אך הושמע מספר פעמים ב-MTV וב-VH1. השיר זכה בפרס ה"שיר הטוב ביותר של שנת 2000" בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה, "הסינגל הטוב ביותר של השנה" בפרסי המוזיקה הבריטית ובפרס ה-VMA עבור האפקטים הקוליים הטובים ביותר.

Kids

Kids הוא הסינגל השני מהאלבום. השיר הוא דואט עם הזמרת האוסטרלית קיילי מינוג. השיר נכתב כאשר פנתה מינוג אל ויליאמס על מנת שיכתוב עבורה שירים בשביל אלבום הבכורה שלה בחברת התקליטים פרלפון רקורדס, Light Years.
ויליאמס החליט להכיל את השיר באלבומו, ולהוציאו כסינגל. השיר יצא לאור ב-9 באוקטובר 2000, בהפקתו של ויליאמס ושל גאי צ'יימברס.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ולעשרת הגדולים בניו זילנד ובאירלנד. בנוסף, הגיע השיר למעמד זהב באוסטרליה ולמעמד כסף בבריטניה.

Supereme

Supereme הוא הסינגל השלישי מהאלבום. השיר הופק על ידי גאי צ'יימברס, ויצא לאור ב-11 בדצמבר 2000. השיר הגיע לעשרת הגדולים בשבע מדינות, ולמעמד כסף בצרפת. מקס רייב ביצע גרסת כיסוי לשיר יחד עם התזמורת שלו. בנוסף, קיימת גרסה צרפתית לשיר בשם "Suprème", אשר מופיעה במקום הגרסה הרגילה באלבום Greatest Hits של ויליאמס. שירם של הלהקה הבריטית מקפליי, "I Need a Woman" מכיל דגימות מהשיר Supereme.
לאלבום יצאו שני סינגלים נוספים: Let Love Be Your Energy (שיצא ב-9 באפריל 2001) ו-Better Man (שיצא ב-22 באוקטובר 2001).

ביקורות

הביקורת על האלבום באתר Allmusic, הייתה ברובה חיובית. בביקורת נכתב "למרות ירידה באיכות הכתיבה לעומת אלבומיו הקודמים, Sing When You're Winning מצליח לגמרי, והקרדיט חייב ללכת לויליאמס עצמו."
באתר NME, ניתנו לשיר חמש נקודות מתוך עשר. הביקורת על האלבום הייתה שלילית ברובה, אך נכתב "ישנם, בכל זאת, כמה שירים טובים, אך לא כאלו שיתמודדו עם Millennium או עם Angels" הכותב החמיא לשיר "Kids" שהוא דואט עם קיילי מינוג.
באתר אנטרטיינמנט ויקלי נכתב שבאלבום זה, הבגרות גוברת על ה"דיבור המלוכלך" של ויליאמס, וכתבו: "ויליאמס מטפל בנושא הסבוך של בגרות אמנותית כמו גבר. אולם, אדם שיכול לספק שורה כמו "האם מעשה סדום מעניין אותי? / אני לא יודע / כנראה שכן" לא יכול להיות עד כדי כך בוגר."
הביקורת על האלבום, שנכתבה בסלנט מגזין, הייתה חיובית, ונכתב: "לצד המילים המחוכמות, Sing When You're Winning מראה גיוון מוזיקלי בוגר."
מאסטר ביין

מאסטר ביין (באנגלית: Master of Wine; או בקיצור MW) הוא תואר (לא אקדמי) שמעניק "מכון המאסטרים ביין" (The Institute of Masters of Wine) בממלכה המאוחדת. קבלת התואר "מאסטר ביין" נחשבת בדרך-כלל בתעשיית היין כאחת מהאמות המידה הגבוהות ביותר של הידע המקצועי.  המכון נוסד ב-1955, אולם הבחינות לתואר "מאסטר ביין" נערכו לראשונה ב-1953 בידי החברות Worshipful Company of Vintners ו-Wine and Spirits Association.‏

ההסמכה

לפני שניגשים לתוכנית בת שלוש שנים של לימוד עצמי ונוכחות בסמינרים שעורך המכון, על המועמדים הפוטנציאליים לשכנע את המכון שהם בעלי הכשרון המתאים בכך שהם מגישים מסה ורשמי טעימה. בדרך-כלל נדרשת גם החזקה בתעודה מטעם הארגון Wine & Spirit Education Trust, שהיא ההסמכה הגבוהה ביותר שמעניק הארגון. בנוסף לכך, הם עוברים ראיון וזוכים לחניכות ממאסטרים מוסמכים ביין. המועמדים חייבים לעבור בהצלחה גם את החלק התאורטי (שכולל הגשה של ארבעה מאמרים) וגם את החלק המעשי (שכולל שלושה מבחני טעימה עיוורת) של הבחינות במשך אותה שנה. אולם, אם הם מצליחים לעבור חלק אחד בלבד, הם רשאים לנסות ולהיבחן בחלק השני בשנתיים שלאחר-מכן. אם הם עוברים בהצלחה את שלב הבחינות, המועמדים צריכים להגיש הצעת מחקר ולכתוב דיסרטציה כעבור שישה חודשים מאישור ההצעה מצוות הבחינות של המכון. 
התהליך מאתגר וקשה. בשנים 2000-1993, מתוך 266 מועמדים שהשתתפו בתוכנית, רק 85 עברו בהצלחה את כל החלקים של הבחינות והוסמכו להיות מאסטרים ביין.

חברות

עד לשנת 1983 הבחינות היו מוגבלות ליבואני יין, סוחרים וקמעונאים מהממלכה המאוחדת בלבד.  הפעם הראשונה שהוענקה דרגת מאסטר ביין לאדם שאינו בריטי הייתה בשנת 1988. ב-2005 היו 278 חברים בני 18 לאומים שונים, שחיו ב-19 ארצות ברחבי תבל. רוב 74 החברים שחיו אז מחוץ לממלכה המאוחדת הוסמכו לכך עד לשנת 1990 (ב-2011 עלה מספר החברים הזרים ללמעלה מ-100, והם חיו ב-23 ארצות שונות). נכון ליולי 2010, ישנם 280 מאסטרים ביין ברחבי תבל (במאי 2011 היה מספר החברים 288).  
כיום מחזיקים החברים במגוון רחב של עיסוקים בכלל זה ייננים, כורמים, יועצי יין, סופרי ועתונאי יין, מרצים ליין, מלצרי יין, מנהלי מסעדות ובתי מלון. בנוסף לכך, רבים מהם עוסקים ברכישה, יבוא, הפצה, מכירה ושיווק יין. באופן כללי "אוצרי יין" (סומלייה) בוחרים לקבל תעודת "מאסטר סומלייה" (Master Sommelier), אולם קומץ אנשים השיגו את שתי התעודות ("מאסטר ביין" ו"מאסטר סומלייה"). בעוד ששתיהן משתמשות במונח "מאסטר", הן אינן שוות ערך, ההסמכה ל"מאסטר ביין" נחשבת לקשה הרבה יותר. 
בין המאסטרים המפורסמים ביין ניתן למנות את מייקל ברודבנט, קליב קוטס, ג'נסיס רובינסון וסרינה סאת'קליף.
חיבוץ

חיבוץ הוא תהליך שבו חלב גולמי או שמנת מעובדים לחמאה. בתהליך זה מטולטל החלב בחוזקה עד להפרדת השומנים מהנוזל. ככל הנראה, תהליך זה היה מוכר לאדם עוד מתקופות פרה-היסטוריות והוא אף מוזכר במקרא מספר פעמים.

פרטי התהליך

חלב ושמנת גולמיים מכילים זבדה - טיפות מיקרוסקופיות של שומן רווי המורחפות בנוזל בזכות ממברנות של פוספוליפידים ופרוטאינים המקיפות אותן. ממברנות אלו מאפשרות את המסת השומן בחלב ומונעות ממנו להיקוות לשכבה שומנית נפרדת. החמאה מיוצרת על ידי נענוע השמנת הגולמית עד לקריעת הממברנות הפוספוליפדיות, כך ששומני השמנת מתאחדים ויוצרים שכבה נפרדת של זבדה. בימינו אנו, החיבוץ נעשה במחבצת סיבוב, אמצעי ממוכן, אשר מאפשר טלטול מבוקר של חומרי הגלם. שינויים קלים באופן ההכנה מובילים ליצירת חמאות בהרכבים שונים, בעיקר בשל שוני בהרכב וכמות הזבדה במוצר הסופי. החמאה מכילה שומן בשלושה מופעים נפרדים: שומן חופשי, שומן גבישי וזבדה גולמית. במוצר הסופי, הבדלים בהרכב ובשכיחות של שלושה מופעים אלו, גורמים למרקם שונה של החמאה; חמאות המכילות גבישי שומן רבים יותר קשות יותר מחמאות המולעטות בשומנים חופשיים.
במהלך תהליך החיבוץ, נוצרים גרגרי חמאה זעירים הצפים על פני השכבה הממית של השמנת. הנוזל המימי נקרא חובצה, חלב-חמאה; החובצה, שהיא תוצר-לוואי של ייצור החמאה, משמשת כיום כחלב דל-שומן. בשלב הבא, החובצה מופרדת מן החמאה על ידי שפיית המים מן הגרגרים או על ידי ייבושם בחימום. או-אז, הגרגרים "מעובדים": נלחצים ונילושים יחדו. בהכנה ידנית מסורתית, תהליך זה נעשה בעזרת לוחות-עץ המכונים מחבטי-חמאה. תהליך זה מצמק את החמאה למסה מוצקה ומפרק כיסים נסתרים של חובצה או מים לטיפות זערוריות.
החמאה המסחרית מכילה כ-80% שומן ו-15% מים; חמאה הנעשית בצורה מסורתית עשויה להכיל אף 65% שומן ו-30% מים. החמאה נעשית מעופשת כאשר פרודות השומן מפורקות על ידי חיידקים, לחומצות קרבוקסיליות וקרבונילים, כגון חומצה בוטירית ודיאצטיל. צפיפות החמאה היא 0.911 גרם לסמ"ק, בדומה לזו של קרח.
ג'יל סקוט

מועדונים

ג'יל סקוט נולדה ב-1987 בעיר סנדרלנד שבצפון-מזרח אנגליה. בגיל 13, לאחר שהייתה אלופת צפון אנגליה בריצת שדה, היא נאלצה לבחור בין האתלטיקה לכדורגל, ולבסוף בחרה בכדורגל. היא החלה את הקריירה המקצוענית שלה בקבוצת הנשים של סנדרלנד, וכבר באוקטובר 2005 (כשהיא בת 18 בלבד) היא זכתה בתואר שחקנית החודש בפרמייר ליג.
ביולי 2006 היא חתמה באברטון, לאחר שדחתה הצעה מדונקסטר רוברס ליידיס. חודש לאחר מכן היא ערכה את משחק הבכורה שלה בקבוצה - משחק מגן הקהילה בו הפסידה אברטון לארסנל 3-0. בעונת 2007/08, היא זכתה עם אברטון בגביע הליגה לאחר ניצחון 0-1 בגמר נגד ארסנל. היה זה התואר הראשון של סקוט עם הקבוצה. בסיום אותה עונה, היא נבחרה על התאחדות השחקניות לכדורגלנית השנה בפרמייר ליג. 
שנתיים לאחר מכן, היא זכתה עם אברטון בגביע ה-FA, טורניר הגביע הבכיר בכדורגל הנשים באנגליה. באפריל 2012, היא נבחרה על ידי הסופר ליג האנגלית להיות אחת משמונה שגרירות (שחקנית מכל קבוצה), שמטרתן הייתה לקדם את הליגה החדשה בעזרת הטוויטר.

נבחרות אנגליה ובריטניה

בגילאי הנערים שימשה סקוט כקפטנית נבחרת אנגליה עד גיל 19 במשך 18 חודשים, אך לא הצליחו להוביל את הנבחרת לטורניר גדול. באוגוסט 2006 היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת, כשנכנסה כמחליפה בניצחון 0-4 על הולנד. שנה לאחר מכן, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בגביע העולם שנערך בסין. במשחק הראשון של שלב הבתים, נגד יפן, היא נכנסה כמחליפה אולם במשחק השני (נגד גרמניה) היא כבר פתחה בהרכב הראשון. במשחק השלישי היא כבשה את שער הבכורה שלה בנבחרת, במשחק בו אנגליה ניצחה את ארגנטינה 1-6 והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר, אנגליה הובסה 3-0 על ידי ארצות הברית והודחה מהטורניר.
באליפות אירופה 2009 שנערכה בפינלנד, הגיעו סקוט ואנגליה לאחד מהישגיה השיא של הנבחרת אי פעם. בשלב הבתים של הטורניר, אנגליה השיגה ארבע נקודות בלבד אולם הצליחה להעפיל לרבע הגמר. ברבע הגמר היא גברה 2-3 על המאחרת פינלנד, ובחצי הגמר ניצחה 1-2 את הולנד, כשסקוט כובשת את שער הניצחון בהארכה. בגמר הטורניר פגשה אנגליה את גרמניה, אך לא היא הצליחה לעמוד מולה והובסה 6-2. 
בגביע העולמי שנערך ב-2011 בגרמניה, הפסידה אנגליה לצרפת ברבע הגמר, לאחר הפסד 4-3 בבעיטות עונשין. לאחר המשחק כינתה המאמנת האנגלית הופ פאוול, את השחקניות שלא התנדבו לבעוט את הפנדלים "פחדניות". סקוט (שלא בעטה בעיטת עונשין) ענתה לה דרך הטוויטר: "אנחנו מנצחות כקבוצה... אנחנו מפסידות כקבוצה". בסיום הטורניר הייתה סקוט לכדורגלנית האנגליה היחידה שנבחרה לקבוצת המצטיינות של האליפות, לצד כוכבות כמו מרטה, הומארה סאווה ואבי וומבאך. 
ביוני 2012, סקוט הייתה אחת מ-18 הכדורגלניות שנבחרו לייצג את בריטניה בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת לונדון. נבחרת בריטניה הוקמה במיוחד לצורך המשחקים האולימפיים, והיא כללה 16 שחקניות מאנגליה ושתיים מסקוטלנד. בשלב הבתים של הטורניר, ניצחה הנבחרת בכל משחקיה והעפילה לרבע הגמר מהמקום הראשון בבית. ברבע הגמר היא הפסידה 2-0 לקנדה והודחה מהטורניר. בסך הכל, שיחקה סקוט חמישה משחקים בנבחרת בריטניה וכבשה שער אחד.
קלאודיו אבאדו

קורות חייו

אבאדו נולד במילאנו. הוא למד פסנתר בקונסרבטוריון מילאנו אצל אביו, מיקלאנג'לו אבאדו, שהיה מלחין וכנר, ואחר כך המשיך ללימודי ניצוח אצל הנס סווארובסקי באקדמיה למוזיקה בווינה. הוא היה אחיו של המלחין, המנצח והפסנתרן מרצ'לו אבאדו ודודו של המנצח והפסנתרן רוברטו אבאדו.
בשנת 1958 זכה בתחרות סרגיי קוסביצקי, זכייה שביססה את מקומו כמנצח באיטליה, ואחר, בשנת 1963 זכה בפרס מיטרופולוס. לאחר זאת נחל עד מהרה פרסום בינלאומי כמנצח תזמורת ואופרה.
אבאדו הופיע לראשונה בלה סקאלה בעירו מילאנו, בשנת 1960. הוא כיהן כמנהלה המוזיקלי מ-1968 עד 1986 וניצח לא רק על הרפרטואר האיטלקי המסורתי אלא גם על אופרות מודרניות, שהביא לרפרטואר של לה סקאלה, אופרה אחת מדי שנה. כמו כן הוסיף סדרת קונצרטים, שהוקדשה ליצירותיהם של ברג ומוסורגסקי. בשנותיו בלה סקאלה גם ייסד את אורקסטרה דלה סקאלה, לביצוע רפרטואר תזמורתי קונצרטנטי.
אבאדו ניצח על הפילהרמונית של וינה בפעם הראשונה בשנת 1965, בקונצרט בפסטיבל זלצבורג. הוא כיהן כמנהל מוזיקלי של האופרה של וינה משנת 1986 עד 1991, עם הפקות ראויות להיזכר כמו בוריס גודונוב המקורי של מוסורגסקי וחובנשצ'ינה שלו, אופרה שאין מרבים להשמיע, פיראבראס של שוברט והמסע לריימס של רוסיני.
אבאדו היה מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון משנת 1979 עד 1987, ובשנת 1989 החליף את הרברט פון קאראיין כמנצח ראשי של הפילהרמונית של ברלין, משרה שממנה פרש בשנת 2002.
הוא ביצע והקליט מגוון רחב של יצירות רומנטיות, וידוע גם בפרשנויותיו ליצירות מודרנית משל שנברג, שטוקהאוזן ולואיג'י נונו.
בשנת 1988 ייסד את פסטיבל המוזיקה וין מודרן, שהתרחב מאז והקיף את כל היבטי האמנות המודרנית. הפסטיבל הבין-תחומי הזה התקיים מדי שנה בניהולו של אבאדו.
בשנת 2000 התגלה סרטן בקיבתו. אבאדו נאבק במחלה במשך שנים, עבר ניתוחים קשים ונאלץ לקבל על עצמו דיאטה קפדנית. חזותו השתנתה, הוא רזה מאוד ועבד מעט מאוד, בעיקר על יצירות אהובות עליו במיוחד.
הוא קנה לו שם בעבודתו עם מוזיקאים צעירים. היה המייסד והמנהל המוזיקלי של תזמורת הנוער של האיחוד האירופי (1978) ותזמורת הנוער על שם גוסטב מאהלר (1986).
מבצע סימפוניית החיים

רקע

מחמוד אבו הנוד נחשב לאחד מאנשי גדודי עז א-דין אל-קסאם המסוכנים ביותר. הוא אחראי למותם של עשרות ישראלים. אבו הנוד שיגר לפחות חמישה מחבלים מתאבדים לישראל, שביצעו פיגועי התאבדות, וכן שיגר עשרות חוליות לפיגועי ירי בגדה. אבו הנוד היה מעורב בפיגועים שבוצעו בירושלים בקיץ 1997, במסגרתם שלח חמישה מחבלים מתאבדים. בשנת 1998 מונה אבו הנוד מונה למפקד הזרוע הצבאית של החמאס בגדה לאחר חיסול האחים עוודאללה בחברון. בספטמבר 1999 שיגר מחבלים לטבריה ולחיפה לביצוע פיגועים, בהם נפצעה ישראלית באורח קשה. שלושה מן המחבלים נהרגו. היה מראשי מתכנני הפיגועים במסעדת "סבארו" ובמועדון "הדולפינריום".

מהלך המבצע

בליל ה-26 באוגוסט 2000 ביצע כוח מיחידת דובדבן, בפיקוד מפקד היחידה מיקי אדלשטיין, יוצא יחידת שלדג, מעצר בכפר עסירה א-שמלייה, סמוך לשכם, במטרה ללכוד את המחבל מחמוד אבו הנוד. לאחר שהבית כותר התגלה הכוח ואבו הנוד ומחבל נוסף זוהו וכוח דובדבן פתח לעברם באש. מן הירי נפצעו שני המחבלים, שאף השיבו באש. או אז אירעה תקלה מבצעית של ירי דו-צדדי, כאשר צלפים מיחידת דובדבן זיהו את חבריהם כמחבלים וירו בהם למוות. בחסות האש נמלט אבו הנוד ומצא מקלט בשכם שם נעצר בידי המודיעין המסכל הפלסטיני. המחבל השני, אבו נידאל, נלכד בידי כוח דובדבן. חייל נוסף מן הכוח נפצע אף הוא מן הירי הדו-צדדי. כוח חילוץ מיחידת שלדג, בפיקוד רוני נומה, הוזנק לאירוע, וסייע בפינוי הנפגעים.

לאחר המבצע

בעקבות הכשל המבצעי הוחלט להשעות את היחידה זמנית מפעילות מבצעית. לאחר המבצע מינה הרמטכ"ל, שאול מופז, ועדת חקירה בראשות האלוף שי אביטל, מתוקף ניסיונו כמפקד סיירת מטכ"ל לשעבר. אביטל מצא כשלים חמורים באופן פעולת הכוח והעיר לאלוף פיקוד המרכז, יצחק איתן, כי היה עליו לחנוך טוב יותר את מפקד אוגדת איו"ש שלמה אורן. בשל התקלה המבצעית החמורה התפטרו מפקד האוגדה, תא"ל אורן, ומפקד יחידת דובדבן, סא"ל אדלשטיין. בשל העובדה כי האינתיפאדה השנייה פרצה זמן קצר לאחר האירוע, נותר אדלשטיין בתפקידו כשנה נוספת, במהלכם שיקם את היחידה והוביל אותה במבצעים רבים כנגד הטרור הפלסטיני בשל כך מנע ממנו הרמטכ"ל את הפיקוד על יחידת שלדג, אולם מינה אותו למפקד גדוד 202. 
ב-23 בנובמבר 2001 נהרג אבו הנוד מירי טילים ממסוק קרב של צה"ל לעבר המכונית בה נסע, סמוך למחנה הפליטים אל-פארעה במחוז טובאס. יחד אתו נהרגו שני אחים, אחמד וראשיד חשקייה, שסייעו לו בהוצאה לפועל של פיגועים. השניים נהרגו במקום. אבו הנוד הצליח לצאת מהרכב וחוסל בירי נוסף. המסוקים ירו בסך הכול שבעה טילים. הם שוגרו, לאחר שהתקבל מידע מדויק על מסלול נסיעתו של אבו הנוד.
בת עין

היסטוריה

היישוב שוכן על הרכס שמדרום לכפר עציון, בסמוך לעיירה הפלסטינית צוריף. הגרעין הראשון שלו שכן בתחילה במקום שבו הייתה קודם לכן היאחזות הנח"ל "צורף". בכניסה ליישוב ישנה עדות ליישוב יהודי קדום מתקופת בית שני, "חרבת חכלילי". בעתיקות במקום נמצאו גת עתיקה עם פסיפס וכן מקווה טהרה גדול.
היישוב הוקם ב-1989 בסיוע תנועת אמנה, על אדמות כפר עציון ועל אדמות נוספות שנרכשו מפלסטינים באזור. המייסדים ביקשו לשלב בין אורח חיים דתי לבין עבודת האדמה. הם כינו את עצמם "חסידות במגפיים". היישוב הוקם תחילה בשם צורף ובהמשך שונה השם לשמו הנוכחי, בת עין.
טקס העלייה על הקרקע היה ביום העצמאות ה41 למדינה והשתתף בו אריק שרון.
בתי היישוב בולטים בצניעותם ביחס לשאר יישובי גוש עציון. בהתאם לתקנון היישוב, התושבים מקפידים על צניעות, רבים נמנעים משימוש במוצרים מתוצרת גרמניה ומשימוש בטלוויזיה, ומקפידים על עבודה עברית ואי העסקת גויים. היישוב מונע כניסת גויים לתוכו, הן ערבים והן אחרים.
מצפון לבת עין שוכנים שרידי היישוב משואות יצחק שנחרב על ידי הלגיון הירדני במהלך מלחמת העצמאות. מהיישוב נשארו רק בית הארחה, חדר האוכל (שהפך לבית חולים בחודשי הלחימה) ומגדל השמירה הניצב סמוך למעיין "עין חובילה". כיום מתגוררים במשואות יצחק שתי משפחות ופועלת בה מסעדה חלבית כשרה בשם "גוונא".

כלכלה

רבים מן התושבים עוסקים בתחומי אמנות ואומנות: חקלאות אורגנית, עבודות קרמיקה, כתיבת מזוזות וספרי תורה, פיסול, אריגה, תפירת טליתות ויודאיקה, ציירים, שחקנים, כותבי שירה, סופרים, רקדנים, במאים, יוצרי ויטראז', מוזיקאים ואמני רקמה, מעצבי חנוכיות, פמוטות, נרות זיכרון וכדומה.
בקצה היישוב ישנם כרמים ולידם הוקם יקב אורגני שמשתמש בגתות עתיקות שהתגלו במקום. במקום גם צימרים.

חינוך

ביישוב תלמוד תורה ממלכתי-דתי אזורי ברוח חסידית, לבנים ולבנות, שבו לומדים כ-250 תלמידים. המוסד נקרא "שלמה נתיב", על שם אחד התלמידים שנרצח בסמוך, בגיל 13.
במקום פועל סניף בני עקיבא נפרד.

לימוד תורה

ביישוב ישנה ישיבה חסידית ארץ ישראלית, המחנכת ללמדנות וחסידות בדרכו של רבי נחמן מברסלב, בישיבה לומדים כ-50 רווקים ואברכים, חלקם חוזרים בתשובה. ראש הישיבה הוא הרב נתן גרינברג.
ביישוב פועלות שתי מדרשות, מדרשת בארות המיועדת לעולות חדשות, גיורות, ובנות הנמצאות בתהליך גיור, ומדרשת 'זהר' לחוזרות בתשובה ודתיות מבית בראשות הרבנית בתיה כהן.
רב היישוב הוא הרב דניאל כהן.

בת עין בסכסוך הישראלי-פלסטיני

בניגוד למרבית ההתנחלויות, בת עין איננה מוקפת גדר מטעמים אידאולוגיים. זאת על אף קרבתה הרבה לכפרים הפלסטיניים חרבת צפא, צוריף, ג'בעה ונחלין.
בשנת 2003 נעצרו שלושה מתושבי היישוב יחד עם מתנחל מיישוב אחר, שהואשמו בהתארגנות ותכנון מעשי טרור נגד פלסטינים. הקבוצה כונתה מחתרת בת עין, ושלושה מחבריה הורשעו ונגזרו עליהם עונשי מאסר כבדים.
בפברואר 2007 נדקר למוות תושב היישוב, ארז לבנון - בעת שהתבודד בחורשה במרחק של כ־200 מטרים מביתו. רוצחיו, שני צעירים פלסטינים תושבי הכפר חרבת צפא הסמוך, נתפסו עוד באותו לילה לאחר שהתפארו במעשיהם בגלוי. השניים שוחררו בעסקת שליט. הואדי בו התבודד ארז לבנון קרוי על שמו, ואדי ארז לבנון.
באפריל 2009 חדר מחבל תושב חרבת צפא ליישוב, רצח בגרזן את שלמה נתיב בן ה-13 ופצע ילד בן 7.
באוקטובר 2013, לאחר תקרית שבה רעולי פנים תקפו נהג משאית פלסטיני באלות וריססו חיילי צה"ל בתרסיס פלפל, החליט צה"ל להוציא את חייליו משטח היישוב.
ידיעת כול

ידיעת־כול (באנגלית: Omniscience), בעיקר במסגרת דתות, היא היכולת לדעת כל דבר שניתן לדעת. ההינדואיזם והדתות האברהמיות (יהדות, נצרות ואסלאם) מאמינים שישנו אל שניחן בידיעת־כול. בספרות, נקודת התצפית של מּסַפֵּר יודע־כול, היא היכולת לדעת כל מה שניתן לדעת על הדמות, כולל ההיסטוריה שלה, הרגשות והמחשבות שלה. בלטינית omnis משמעו "הכול", ו־sciens משמעו "ידיעה".

מחלוקות

אומניפוטנטיות (יכולת־כול) לעיתים נתפסת כמכילה במרומז את היכולת לדעת כל דבר שניתן לדעת.
נונתאיסטים טוענים לעיתים שהרעיון הבסיסי של ידיעת־כול סותר מטבעו.
ויכוחים רבים בין תאיסטים לבין פילוסופים נעשו על האם ידיעת־כול, במיוחד בהקשר לבחירות שהאדם יעשה, תואמת את גישת הרצון החופשי. הטענה שידיעה מוקדמת של ישות אלוהית אינה תואמת את הרצון החופשי ידועה גם כפטליזם תאולוגי. באופן כללי, אם בני אנוש באמת חופשיים לבחור בין אפשרויות שונות, נוצר קושי בלהבין כיצד אלוהים יכול לדעת איזו אפשרות זו תהיה מלכתחילה.

שימושים לא תאולוגיים

תחום ביקורת הספרות בדרך כלל סוקר את הידיעת־כול מנקודת הראות של המחבר. מספר כל־יודע הוא כמעט תמיד מספר במעמד חיצוני להתרחשות העלילה. הוא יכול לחשוף תובנות על דמויות או על הסביבה שלא היה ניתן להבין אותן מההתרחשויות בסיפור, ולעיתים קרובות גם תובנות שאף דמות לא מודעת אליהן.
גד פרופר

קורות חייו

נולד לעליזה ולאויגן פרופר, שעמד בראש חברת אסם עם הקמתה. לגד פרופר תואר מוסמך במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב ותואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית. כיום הוא משמש דירקטור של חברת אסם השקעות, יו"ר מועצת המנהלים של אסם UK ואסם USA וכן יו"ר לוריאל ישראל.
כמו כן, משמש פרופר יו"ר לשכת התעשייה והמסחר של ישראל והאיחוד האירופי, יו"ר מועצת המנהלים של סייקלטק, דירקטור בחברת פרופר בע"מ ודירקטור במועצת העסקים ישראל - בריטניה I.B.B.C.
שימש כיו"ר מכון היצוא, יו"ר לשכת המסחר ישראל-בריטניה ויו"ר ארגון הגג של לשכות המסחר והתעשייה הדו-לאומיות. כמו כן, נבחר ב-2008 לשמש יו"ר איגוד תעשיות מוצרי בנייה וצריכה בהתאחדות התעשיינים.
חבר בחבר הנאמנים של מספר גופים, בהם אוניברסיטת תל אביב, מכללת שנקר ומוזיאון תל אביב לאמנות.
משמש קונסול כבוד של ניו זילנד בישראל. בשנת 2008 קיבל את אות לגיון הכבוד של צרפת על תרומתו במשך יותר משני עשורים לקידום קונצרן לוריאל.
ב-1 בפברואר 2012 מכר את כל מניותיו באסם, סה"כ 5% ממניות החברה, לחברת נסטלה, שהיא הבעלים של אסם. סכום הרכישה הכולל היה 369 מיליון שקל.
באוקטובר 2015 מונה לנציג ציבור בבית הדין הארצי לעבודה.
אחיו של גד הוא דן פרופר, ששימש מנכ"ל אסם וכיום יו"ר הדירקטוריון שלה.
מתגורר ברמת השרון, נשוי לאתי ואב לשניים.
קלודאווה

תולדות היישוב

קלודאווה כמקום יישוב של בני אדם מהמאה השישית לפני הספירה. בשנת 1430 הוענקו לקלודאווה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 ניזוקה העיר קשות כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.
בחלוקת פולין השנייה, בשנת 1793, נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1925.

יהודי קלודאווה

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקלודאווה הוא משנת 1487. בשנת 1647 הוענק לעיר כתב זכויות, שאסר על מגורי יהודים בה. הגבלות אלה בוטלו באופן רשמי רק בסוף המאה ה-18. החל משנות ה-20 של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית, ובשנת 1860 נבנה בה בית כנסת מאבן.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,350 יהודים, למעלה משליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה, חובת תשלום סכומי כופר, החרמת רכוש, הגבלות תנועה והשפלות פומביות. בתחילת ינואר 1942 נרצחו 46 מיהודי העיירה. בין ה-9 ל-12 בינואר 1942 גורשו למעלה מ-1,000 היהודים שנותרו בעיירה למחנה ההשמדה חלמנו.
אלי ביטון

קריירה

ביטון החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-1998 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ביטון זכה עם הקבוצה בשני גביעים, ובעונת 2002/2003 זכה עמה באליפות המדינה. ביטון אף היה בסגל מכבי בליגת האלופות בעונת 2004/2005.
בעונת 2005/2006, לאחר סכסוך עם הנהלת מכבי תל אביב, עבר ביטון לקבוצת בני יהודה תל אביב איתה הגיע לגמר גביע המדינה של אותה שנה, עת הפסידה הקבוצה להפועל תל אביב.
לאחר שלוש שנים בבני יהודה חתם ביטון במכבי הרצליה, ושנה לאחר מכן חתם בבני סכנין. לאחר חצי עונה בסכנין, ב-26 בינואר 2010 חתם ביטון בהפועל פתח תקווה. בתום העונה הצטרף לקבוצת אחווה עראבה בליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן חתם בקבוצת מכבי קריית מלאכי מליגה א', במדיה שיחק עד דצמבר 2011.
במהלך השנים שיחק ביטון בנבחרות ישראל השונות לגילאים צעירים. בנבחרת הבוגרת צבר ביטון 5 הופעות, כולן במשחקי ידידות, כאשר את הופעת הבכורה שלו ערך ב-21 באוגוסט 2002 במשחק מול נבחרת ליטא.

תארים

אליפות (1): 2002/2003
גביע המדינה (2): 2000/2001, 2001/2002