google/wiki40b huggingface dataset:
יצחק רוכברגר

ביוגרפיה

רוכברגר נולד בישראל, בנם הבכור מבין חמישה ילדים של נאוה ופרץ רוכברגר. אביו היה ניצול השואה שעלה מפולין ואמו עלתה מעיראק. בילדותו התגורר ברמת השרון. עקב פציעתו לפני גיוסו לצהל, שירת בחיל החינוך כמדריך בגנדע. ובשירות המילואים שימש כקצין נפגעים בדרגת סרן. 
רוכברגר כיהן כיו"ר המשמרת הצעירה בסניף מפלגת העבודה ברמת השרון ולאחר מכן שימש מזכיר עובדי הרשויות המקומיות. ב-1999 התמודד בראש רשימה בבחירות למועצת רמת השרון, נבחר למועצה, ושימש בה כחבר מועצה.  
רוכברגר נבחר לראשונה לראשות העירייה בבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2003, לאחר שגבר בסיבוב הבחירות השני על יצחק קאול וזכה בכ-57.5% מהקולות. הוא נבחר בשנית בבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 2008 וזכה ב 87.5% מהקולות. 
בחודש נובמבר 2007 המליצה המשטרה להעמידו לדין, בחשד שחתם על חשבוניות פיקטיביות בתקופה שבה כיהן בשנים 2006-2004 כיו"ר קרן ההשתלמות של עובדי הרשויות המקומיות המסונפת להסתדרות. באמצע 2008 הוגשה לפרקליטות המלצה נוספת של המשטרה להעמיד לדין את רוכברגר גם בחשד לביצוע עבירות של קבלת דבר במרמה, זיוף מסמך והפרת אמונים, וזאת בפרשה שבה נחשד בקבלת החזרי הוצאות בניגוד לחוק. במאי 2013 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של רישום כוזב במסמכי תאגיד ומרמה והפרת אמונים בתאגיד. בעקבות הגשת כתב האישום הורה בג"ץ להפסיק את כהונתו כראש העירייה, אך התיר לו להתמודד בבחירות לראשות העירייה. בבחירות אלה נבחר לתקופת כהונה שלישית בראשות עיריית רמת השרון, אולם זמן קצר לאחר הבחירות הודיע רוכברגר על נבצרות מתפקידו עד לסיום משפטו בבית משפט השלום. ב-28 בדצמבר 2014. ב-31 במאי 2015 גזר בית המשפט על רוכברגר ששה חודשי עבודות שירות וקבע כי במעשיו דבק קלון. 
במהלך כהונתו סיים רוכברגר תואר ראשון במשפטים בקריה האקדמית אונו ותואר שני במדיניות ציבורית במרכז הבינתחומי הרצליה. 
לקראת הבחירות לרשויות המקומיות באוקטובר 2018 הציג רוכברגר את מועמדותו לראשות העיר רמת השרון, וטען שחרף הרשעתו אין מניעה לכך. ב-8 באוקטובר 2018, 22 יום לפני הבחירות, פסל אותו השופט עידו דרויאן שהכריע בעניינו וקבע כי: "הדופי שנפל במעשיו של רוכברגר משליך על יכולתו לשרת את הציבור. המוסר הציבורי מחייב לקבוע כי במעשיו דבק קלון". רוכברגר ערער לבית המשפט המחוזי, אך ערעורו נדחה.
רוכברגר נשוי ואב לשלושה.
עאדל וסמירה

עאדל וסמירה הייתה סדרת טלוויזיה (הסיטקום הישראלי הראשון), בשפה הערבית, ששודרה בראשית שנות ה-70 של המאה העשרים, בטלוויזיה הישראלית. הסדרה בכיכובם של ז'אק כהן ולילית נגר, עסקה בחייהם של בני זוג ערבי ישראלי.
הסדרה הופקה על ידי שולמית בן-שלום והבמאים היו ויקטור קמר ונחמד בן ישי, בחלק מן הפרקים הייתה המפיקה רבקה פרידמן.
לשני כוכבי הסדרה נגר וכהן, עבר מצרי. בעוד שכהן נולד במצרים, ועלה לישראל בגיל 5, נגר נולדה בתל אביב, אך בעודה תינוקת עברה עם משפחתה להתגורר במצרים, ושבה לישראל בהיותה בת 15. עבר זה מסביר את הערבית העסיסית שבפיהם של הצמד, אשר היטיבו להציג את חייהם של זוג ערבי ישראלי. הסדרה הציגה אירועים שונים, בחיי הזוג, מתוך זווית ראייה הומוריסטית.
מתוך הפרקים: עבודות בית, סמירה חושדת‬ בבעלה, אורחים מאמריקה, עאדל מתקין מדף, עאדל חולה, סיגריות של אבא, עאדל חושד בסמירה, ועוד.
הצלחת הסדרה, הביאה את השניים, בשיתוף פעולה עם עוד גורמי תיאטרון נוספים, להפיק הצגה בשם "תפוס כפי יכולתך", בה ירדו עאדל וסמירה (ז'אק ולילית) מן המסכים אל בימת התיאטרון.
רחל בת כלבא שבוע

רחל בת כלבא שבוע הייתה אשתו של התנא רבי עקיבא. לפי סיפורי חז"ל, חייתה בסוף תקופת בית שני. בדרומה של העיר טבריה, סמוך לבית הקברות העירוני, שוכן מבנה קבר אשר לפי חלק מהמסורות מיוחס למקום קבורתה.

שמה

ברוב המקורות נקראת ברתיה דכלבא שבוע. המקום היחיד בו היא נזכרת בשמה הוא בפרק השישי של אבות דרבי נתן: 
עתיד רבי עקיבא לחייב את כל העניים בדין. שאם אומר להם 'מפני מה לא למדתם'?
והם אמרו מפני שעניים היינו,
אומרים להם: והלא רבי עקיבא עני ביתר ומדולדל היה.
והם אמרו: מפני טפינו.
אומרים להם: והלא רבי עקיבא היו לו בנים ובנות.
אלא אומרים להם: מפני שזכתה רחל אשתו.

נישואיה לרבי עקיבא

רחל הייתה רעייתו של רבי עקיבא. היא זו שהניעה אותו ללמוד ובזכותה הפך לתלמיד חכם. זאת תוך ויתור מצדה על ירושת אביה, על יוקרה וסטטוס, וכן על חיי נישואין נורמטיביים.
בתלמוד הבבלי, במסכת כתובות סב עמ' ב נכתב כי "חזיתיה ברתיה (ראתה בתו, של כלבא שבוע) דהוה צניע ומעלי (שהיה צנוע ומעולה) אמרה ליה אי מקדשנא לך אזלת לבי רב (אמרה לו, לרבי עקיבא, אם אתקדש לך תלך לבית המדרש?) אמר לה אין (אמר לה כן) איקדשא ליה בצינעה ושדרתיה שמע אבוה אפקה מביתיה אדרה הנאה מנכסיה (שמע אביה, הוציאה מביתו והדירה הנאה מנכסיו)".
בן ארבעים שנה היה ולא שנה כלום. פעם אחת היה עומד על פי הבאר אמר מי חקק אבן זו, אמרו לו המים שתדיר נופלים עליה בכל יום, אמרו לו עקיבא אי אתה קורא אבנים שחקו מים מיד היה רבי עקיבא דן קל וחומר בעצמו: מה רך פיסל את הקשה דברי תורה שקשה כברזל על אחת כמה וכמה שיחקקו את לבי שהוא בשר ודם, מיד חזר ללמוד תורה. הלך הוא ובנו וישבו אצל מלמדי תינוקות. אמר לו, רבי למדני תורה אחז רבי עקיבא בראש הלוח, ובנו בראש הלוח כתב לו אלף בית ולמדה. היה לומד והולך שלמד כל התורה כולה. הלך וישב לפני רבי אלעזר ולפני ר' יהושע אמר להם רבותי: פתחו לי טעם משנה כיון שאמר לו הלכה אחת הלך וישב לו בינו לבין עצמו, אמר, אלף זו למה נכתבה, בית זו למה נכתבה, דבר זה למה נאמר, חזר ושאלן והעמידן בדברים... אמר לו רבי טרפון עקיבא עליך הכתוב אומר (איוב, כ"ח) 'מִבְּכִי נְהָרוֹת חִבֵּשׁ, וְתַעֲלֻמָהּ יֹצִא אוֹר', דברים המוסתרים מבני אדם הוציאם רבי עקיבא לאורה.
— אבות דרבי נתן, פרק ו'

דמותה בעיני הפרשנים

בתו של כלבא שבוע מהווה מודל חיובי, בעיני חז"ל, לרעייה המקריבה את עצמה ואת חייה על מנת לקדם את בעלה. 
הסופרת יוכי ברנדס בספרה "הפרדס של עקיבא", נותנת פרשנות לדמותה של רחל ולמניעיה. על פי ספרה, רחל הייתה הכוח המניע שגרם לרבי עקיבא להפוך מרועה צאן שאינו יודע לקרוא לתנא, והייתה לה יכולת לראות באנשים את גדולתם גם כשהסביבה אינה רואה זאת.
דליה רביקוביץ כתבה את סיפורה של רחל בשיר "רבי עקיבא". השיר, בלחנו של מוני אמריליו ובביצועה של רבקה זוהר, היה להיט בשנות ה-70.
אינטרפולציה

הגדרה

בהינתן סדרה של  נקודות  הנקראות צמתים ו- נקודות מתאימות , אזי הפונקציה:
נקראת אינטרפולציה של נקודות המידע .

אינטרפולציה באמצעות פולינום

אינטרפולציה באמצעות פולינום היא הכללה של האינטרפולציה הליניארית. בהינתן אוסף נקודות  קיים פולינום אחד ויחיד ממעלה שאינה עולה על  אשר עובר דרך כל הנקודות הנתונות, וכל שנותר הוא לחשב אותו.

צורת ניוטון

דרך נוספת לחשב את הפולינום היא באמצעות צורת ניוטון. לשיטה זו יתרונות על פני השיטה הקודמת בכך שהיא דורשת פחות פעולות חישוב, וקל להוסיף לפולינום הקיים נקודות נוספות, בעוד שבשיטת לגראנז' יש לחשב הכול מחדש.
צורת ניוטון מחושבת כך:
כאשר הביטוי  נקרא "הפרש מחולק", והוא מוגדר בצורה הרקורסיבית הבאה:
שיטה זו מניבה את אותו הפולינום שהניבה שיטת לגראנז', אך השימוש בה יעיל יותר; כדי להוסיף נקודה נוספת לאינטרפולציה די לחשב את האיבר החדש שמוסיפים לסכום, ואין צורך לחשב את הסכום כולו מחדש.
מרקו קוך

ביוגרפיה

קוך נולד בדרמשטט.

2012

באליפות אירופה שנערכה בדברצן הונגריה בשנת 2012 זכה קוך במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.26 דקות, אחרי דניאל גיורטה מהונגריה (2:08.60 דקות) ולפני פנגיוטיס סמילידיס מיוון (2:09.72 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקם רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:00.99 דקות.

סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכה קוך במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.54 דקות, אחרי דניאל גיורטה שקבע שיא אליפות ושיא אירופה חדש של 2:07.23 דקות ולפני מטי מטסון מפינלנד (2:08.95 דקות).

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בברלין גרמניה בשנת 2014 זכה קוך במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 2:07.47 דקות, לפני רוס מורדוך מבריטניה (2:07.77 דקות) וגיאדריוס טיטניס מליטא (2:08.93 דקות).

סגן אלוף עולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא קטר בדצמבר אותה שנה זכה קוך במדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:01.91 דקות, אחרי דניאל גיורטה (2:01.49 דקות) ולפני קיריל פריגודה מרוסיה (2:02.38 דקות).

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 זכה קוך במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.76 דקות, לפני קווין קורדס מארצות הברית (2:08.05 דקות) ודניאל גיורטה (2:08.10 דקות).
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר אותה שנה זכה קוך בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 56.78 שניות, לפני אדם פיטי מבריטניה (56.96 שניות) וגיאדריוס טיטניס (57.02 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא אליפות חדש של 2:00.53 דקות, לפני דניאל גיורטה (2:01.99 דקות) ואנדרו ויליס מבריטניה (2:02.76 דקות).

2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים קוך פעמיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:08.00 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:33.50 דקות, את סגנון החזה הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 59.63 שניות.

שיאן עולם (בריכת 25 מטר)

בתחרות שנערכה בבריכת 25 מטר בברלין בנובמבר 2016 קבע קוך במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:00.44 דקות, שיפור לשיא העולם בן השנתיים של דניאל גיורטה (2:00.48 דקות).
נאנה ויזיטור

ילדות ונעורים

נאנה טאקר נולדה ב-26 ביולי 1957 בעיר ניו יורק, בת של ננט אריס, מורה לבלט, ורוברט טאקר, כוריאוגרף. היא אחיינית של השחקנית והרקדנית סיד צ'ריס.

קריירה מוקדמת

ויזיטור החלה את קריירת המשחק שלה בשנת 1970 על בימת ברודוויי בהפקות כמו "My One and Only". הופעת הבכורה הקולנועית שלה (עדיין תחת השם "נאנה טאקר") הייתה בשנת 1977, בסרט האימה "The Sentinel". בשנת 1976 השתתפה בסיטקום "Ivan the Terrible", ובשנים 1978–1982 השתתפה באופרות-הסבון "Ryan's Hope", "The Doctors" ו-"One Life to Live".
בשנת 1984 היא הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "האנטר". בשנת 1985 הופיעה בסדרה "מקגייוור" (בתפקיד לורה פארן בפרק "Hellfire", ובתפקיד קרול ורניי בפרק הכפול "DOA: MacGyver"). בשנת 1986 היא הופיעה בפרק של הסדרה "אביר על גלגלים".
בשנת 1987 הופיעה בתפקיד אלן דולאן, בפיילוט טלוויזיה כושל, המבוסס על חוברת הקומיקס "The Spirit" מאת וויל אייזנר, בכיכובם של סאם ג'יי ג'ונס (בתפקיד The Spirit) וגארי ולברג כאביה, ניצב המשטרה דולאן.
בשנת 1988 ויזיטור הופיעה בתפקיד אורח בסיטקום "Night Court", כחולת נפש בעלת אובססיה לסרטים. באותה השנה היא הופיעה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "In the Heat of the Night" כבעלים של העיתון "Sparta". בשנת 1989 היא הופיעה כאורחת בעונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "דוגי האוזר", כשרמיין, כוכבת רוק המנותחת על ידי ד"ר האוזר, וכן בתור חברתו הזוהרת של מיילס דרנטל בפרק "Success" מהעונה השנייה של "Thirtysomething".
בשנת 1990 ויזיטור השתתפה, ביחד עם סנדרה בולוק, בסיטקום "Working Girl", המבוסס על סרט באותו השם.

מסע בין כוכבים

בשנים 1993–1999 ויזיטור הופיעה בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9" כמייג'ור (מאוחר יותר קולונל; לבסוף - קומנדר) קירה נריס, בעבר - לוחמת חופש לשעבר המשתייכת לגזע הבאג'ורנים, שפעלה על מנת להביס את הקרדאסי - הכובשים הזרים של עולם הבית שלה; כיום - כפופה בניגוד לרצונה לקצין של צי הכוכבים, אשר הוזמן על ידי ממשלתה על מנת לנהל את תחנת החלל אשר נבנתה במהלך הכיבוש, ונותרה במסלול היקפי סביב כוכב הלכת באג'ור.

לאחר מסע בין כוכבים

לאחר ירידתה של הסדרה חלל עמוק 9, ויזיטור השתתפה בתפקיד אורח קבוע בסדרת הטלוויזיה "מלאך שחור", בדמות הנבל ד"ר אליזבת רנפרו, וכן כרוקסי הארט בהפקה הבימתית של המחזמר "שיקגו". לאחר מכן, ויזיטור לוהקה לתפקיד ז'אן ריטר בסדרה "Wildfire" שעלתה בערוץ "ABC Family" ב-20 ביוני 2005.
בשנת 2008 היא הופיעה כאמילי קובלסקי, חולת סרטן גוססת ב-"Faith", בפרק העונה הרביעית של "בטלסטאר גלקטיקה". לויזיטור היה תפקיד קטן כפמלה וורהיס, ברימייק משנת 2009 של סרט האימה "יום שישי ה-13". כמו כן, היא העניקה את קולה למספר הופעות בסיטקום "איש משפחה". בשנת 2011 היא לוהקה לתפקיד קטן בסרט האימה "The Resident", וכן בסדרה "Torchwood: Miracle Day", בשני פרקים. בשנת 2012 היא הופיעה כד"ר פאטי בארקר, פסיכותרפיסטית לכלבים, ב-"An Embarrassment of Bitches" - פרק מהעונה הרביעית של הסדרה "Castle" של רשת "ABC" האמריקאית. בשבת 2015 שיחקה בדרמה הרומנטית "גאות של הלב" לצד האנטר פאריש.

חייה הפרטיים

בשנת 1996 ויזיטור הרתה מיחסיה עם אלכסנדר סידיק - חברה לצוות שחקני הסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9". היריון זה שולב בעלילת הסדרה. שמו של בנם: דג'נגו אל טהיר אל סידיק. ויזיטור וסידיק התחתנו בסופו של דבר, אבל התגרשו בשנת 2001.
רוברט קוטר

רוברט קוטר (אנגלית: Robert Cooter) הוא פרופסור בחוג לכלכלה של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, המתמחה בניתוח כלכלי של המשפט.
רוברט קוטר סיים את חוק לימודיו לתואר הראשון בקולג' סווארטמור בשנת 1967, השלים את התואר השני באוניברסיטת אוקספורד בשנת 1969 ואת הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד בשנת 1975. מאותה שנה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי והצטרף לבית הספר למשפטים (Boalt Hall) של האוניברסיטה ב-1980. הוא מרבה להרצות במכון למחקר מתקדם בפרינסטון וזכה למלגות יוקרתיות ופרסים רבים, בכללם גוגנהיים, פרופסור אורח על שם ג'ק נ. פריטצקר בבית הספר למשפטים שבאוניברסיטת נורת'ווסטרן, ולאחרונה במלגת המחקר על שם מקס פלנק. הוא היה פרופסור אולין בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה והרצה באוניברסיטת קולון ב-1989. הוא משמש כעורך שותף של International Review of Law and Economics. הוא אחד מן המייסדים של אגודת American Law and Economics ושירת מ-1994 עד 1995 כנשיאה. ב-1999 הוא נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
המכון ליהדות זמננו

מחקר והוראה

המכון הוא חלק מהפקולטה למדעי הרוח, בצד המכון למדעי היהדות אשר כולל את החוג להיסטוריה של עם ישראל, ובו תלמידים לתואר מוסמך ודוקטורט.
המכון הוא מסגרת של מחקר בין-תחומי העוסק ביהדות המאה ה-20. בסגל החוקרים ניתן למצוא היסטוריונים, אנשי מדעי החברה, חוקרי ספרות, תרבות, וחינוך.
המכון נקרא על שמו של אברהם הרמן שהיה שגריר ישראל בארצות הברית, נשיא האוניברסיטה העברית בין השנים 1968-1983 ונגיד האוניברסיטה עד לפטירתו בשנת 1992.
במכון פועלים המרכז לתיעוד בנושאי סטטיסטיקה ודמוגרפיה של יהודים ומרכז לתיעוד בעל-פה. המכון מנהל בשיתוף הארכיון הציוני המרכזי של ההסתדרות הציונית העולמית את ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג. כמו כן פועלים בו מרכזי מחקר לתולדות הציונות, היישוב ומדינת ישראל על שם ברנרד צ'ריק, ומרכז לחקר האנטישמיות, על שם וידאל ששון.
במהלך השנה האקדמית מקיים המכון אירועים הכוללים הרצאות, סמינרים, סדנאות וכנסים בינלאומיים. המכון מוציא לאור, אחת לשנה, את כתב העת Studies in Contemporary Jewry בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד, והוא עוסק בעולם היהודי בעת החדשה.
בראשית המאה ה-21 אוחדו תוכניות הלימודים של המכון עם החוג להיסטוריה של עם ישראל, באוניברסיטה העברית.

בניינים

עד מלחמת ששת הימים שכן המכון בקריית האוניברסיטה בגבעת רם. הבניין שבו שכן שם נקרא על שם יוסף שפרינצק. אבן הפינה הונחה בשנת 1960, במלאת שנה לפטירתו של שפרינצק שהיה היו"ר הראשון של הכנסת. בנייתו נעשתה בשיתוף של הסוכנות היהודית, הממשלה והאוניברסיטה, ועלותו עמדה על חצי מיליון לירות. הבנייה הסתיימה בשנת 1962. מאז שבה הפקולטה למדעי הרוח לקמפוס הר הצופים שוכן המכון שם בשני בניינים, ישן וחדש.
אנטרופיה

בפיזיקה, אֶנְטְרוֹפּיה (מסומנת לרוב באות S) היא אחד הגדלים המאפיינים מערכת רבת חלקיקים, והיא מתארת את המידה בה מתקיים הכלל שאומר שלא ניתן להמיר את כל אנרגיית החום של מערכת סגורה לאנרגיה מכנית (החוק השני של התרמודינמיקה). לאור הרחבת המושג במכניקה הסטטיסטית, מקובל לחשוב על האנטרופיה כעל מידת האי־סדר של המערכת, או כעל מידת האקראיות בה.
מבחינה היסטורית, המונח אנטרופיה נקבע כמושג בתרמודינמיקה על ידי רודולף קלאוזיוס, מהמונח היווני המקביל (έντροπία). בהקשר זה, אנטרופיה היא פונקציית מצב המסייעת לתאר מעברי חום. כמו כן, מהחוק השני של התרמודינמיקה נובע כי תהליך אדיאבטי (כלומר, תהליך בו המערכת לא מחליפה חום עם הסביבה) המתקיים במערכת הוא הפיך אם ורק אם האנטרופיה של המערכת נשארת קבועה.
במכניקה הסטטיסטית, האנטרופיה מוגדרת עבור מצב מקרוסקופי מסוים כלוגריתם טבעי של מספר המצבים המיקרוסקופיים השונים בהם הוא מתקיים. הגדרה זו מספקת הסבר הסתברותי לחוק השני של התרמודינמיקה, היות שעבור מערכות גדולות מספיק, שתי ההגדרות לאנטרופיה מתלכדות. בהקשר הסטטיסטי, מקובל להבין אנטרופיה כמידת חוסר הסדר במערכת. עם זאת, הגדרה זו אינה מדויקת מספיק כדי לתאר את המושג כהלכה (ראו להלן).
אנטרופיה היא גודל אקסטנסיבי. כלומר, אם שתי מערכות זהות יאוחדו, ערך האנטרופיה של המערכת החדשה יהיה כפול מערך האנטרופיה של כל אחת מהמערכות המקוריות.

על ידי פונקציית החלוקה

דרך אחרת לחשב את האנטרופיה של מערכת משתמשת בפונקציית החלוקה שלה: מקשרי מקסוול ידוע כי אם F היא האנרגיה החופשית של הלמהולץ של המערכת ו-T היא הטמפרטורה שלה, אז מתקיים . ניתן לבטא את האנרגיה החופשית בעזרת פונקציית החלוקה של המערכת, , ומתקבלת הנוסחה

כאשר  הוא קבוע בולצמן.

אנטרופיה של חורים שחורים

גם לחור שחור צריכה להיות אנטרופיה. אחרת, אפשר יהיה לזרוק לתוכו חומר שלו אנטרופיה גבוהה, ובכך להוריד את האנטרופיה הכוללת ביקום, בניגוד לחוק השני של התרמודינמיקה. הפיזיקאי הישראלי יעקב בקנשטיין היה הראשון שהציע בשנת 1970 לייחס אנטרופיה לחור שחור. הוא הציע, על סמך הגילוי של סטיבן הוקינג כי השטח הכולל של אופק האירועים כתוצאה ממיזוג בין חורים שחורים לא יכול לקטון, שהאנטרופיה של חור שחור היא פרופורציונלית לשטח אופק האירועים שלו.
בתחילה, התקבלה טענתו בביטול בקהילייה המדעית, כולל מצד הוקינג עצמו, שכן אם לחור שחור יש אנטרופיה, אמורה להיות לו גם טמפרטורה, ואז הוא צריך לקרון כמו גוף שחור. אולם ב־1975 גילה הוקינג כי חור שחור יכול לפלוט קרינה, כתוצאה מזוגות חלקיקים וירטואליים הנוצרים קרוב לפני אופק האירועים שלו. קרינה זו נקראת קרינת הוקינג, וחישובים מתאימים הראו שקרינה זו אכן מתאימה לקיומה של אנטרופיה הפרופורציונלית לשטח החור השחור. בעקבות גילוי זה, נעשה הרעיון למקובל, ואנטרופיה זו מכונה אנטרופיית בקנשטיין־הוקינג.
הצבא הרומי בתקופת הקיסרות המוקדמת

הצבא הרומי בתקופת הקיסרות היווה את בסיס כוחם הפוליטי של קיסרי רומא. מקורו בארגון מחדש של הצבא הרומי שנעשה לאחר ניצחונו של אוגוסטוס בקרב אקטיום. בניגוד לצבא הרומי בתקופת הרפובליקה הצבא בתקופת הקיסרות היה צבא מקצועי שישב דרך קבע בפרובינקיות.
עם תום מלחמת האזרחים וניצחונו של אוגוסטוס על מרקוס אנטוניוס, אוגוסטוס פנה לארגון מחדש של הצבא. מתוך 60 הלגיונות ששירתו, רק 28 נשארו לשרת כצבא הסדיר, בעוד שהשאר שוחררו. הצבא נשבע שבועת אמונים לפרינקפס, ושדרות הפיקוד הופקדו תמיד בידי בני משפחתו של אוגוסטוס. בכך הפך אוגוסטוס את הצבא לאלמנט שמרני התומך במשטר, ומנע אפשרות שמצביאים פופולריים ינצלו את כוחם הצבאי, לשם ניסיון הפיכה כנגד הממשלה, כפי שקרה מספר פעמים בימי הרפובליקה.
מלבד העובדה שהצבא היה כפוף למרות הקיסר, ושהחיילים בדרגות הזוטרות היו מתנדבים שראו בשירותם קריירה, הצבא הרומי בקיסרות היה ממשיכו של הצבא הרפובליקני, בתקופה שאחרי הרפורמות של גאיוס מריוס. אולם ההבדל הגדול הוא שעידן הכיבושים של שטחים חדשים הסתיים במידה רבה, בשלהי תקופת שלטונו של אוגוסטוס. לאחר מותו כמעט שלא נכבשו פרובינקיות חדשות. הצבא החל להתרכז בעיקר בשמירה על הקיים, בין אם בדיכוי מרידות של העמים הכבושים, ובין אם בקיום מסעות עונשין, כנגד הברברים שהעזו לחדור לשטחה של האימפריה.
לעובדה שהצבא בפרובינקיות הוצב ליד ערים, הייתה השפעה חשובה על תהליך הרומניזציה של האוכלוסייה המקומית. רבים מהלגיונרים בחרו להישאר בפרובינקיה עם שחרורם, ולהתחתן עם בנות המקום, ורבים מן המקומיים הועסקו בחיילות העזר ובכך ספגו את תרבותה של רומא. אולם לא תמיד הדבר היה כך, ויש מקומות שמחנות הלגיונות עוררו התמרמרות בקרב האוכלוסייה המקומית, והביאה אותה למרוד כנגד כוחה של רומא.
ההיסטוריון דיו קסיוס מצטט נאום של הקיסר מרקוס אורליוס בפני חייליו בשנת 175, בו הוא מתייחס לחייליו של המורד אבידיוס קסיוס - "קיליקיים, סורים, יהודים ומצרים". ייתכן ואזכור זה מלמד על כך שבתקופה זו יהודים עדיין שרתו לעיתים בצבאות הרומיים.
מר שועל המהולל (ספר)

הדמויות העיקריות

מר שועל. שועל נשוי ואב לארבעה, נוהג לגנוב עופות מחוותיהם של בוגיס, באנס ובין, כדי לאוכלם.
גברת שועל. אשתו של מר שועל המהולל, אמם של ארבעת ילדיהם.
ארבעת השעלולים. ילדיהם של מר וגברת שועל. תמימים וחמודים.
בוגיס. איכר שמן מאוד המגדל תרנגולות. נוהג לאכול 3 תרנגולות ביום. ממנו שודד מר שועל את התרנגולות מהן הוא ומשפחתו ניזונים.
באנס. איכר גמד וכרסתן, המגדל אווזים וברווזים. אוכל תמיד אך ורק סופגניות ממולאות בממרח כבד-אווזים. גם אותו שודד מר שועל.
בין. איכר רזה מאוד והחכם ביותר מבין האיכרים. מגדל תרנגולי-הודו ובעל מטע תפוחים. אינו אוכל כלל אלא רק שותה סיידר תפוחים, אותו הוא מכין מהתפוחים שגידל.

עלילה

מר שועל נוהג, לקראת כל ערב, להתגנב אל אחת מחוותיהם של שלושת האיכרים ולקחת ממנה כמה עופות, כמזון לו ולבני-ביתו. בוגיס, באנס ובין זועמים על הגנבות החוזרות ונשנות ומחליטים לתפוס את השועל ולהורגו. הם מנסים לתפסו במגוון דרכים: תחילה דרך מארב וירייה ברובים, אחרי-כן חפירה באתים במאורתו של השועל, ולבסוף בעזרת דחפורים ממונעים. לאחר שנכשלו, החליטו האיכרים לצור על ביתו של השועל, כך שימות מרעב. אולם, השועל, יחד עם ילדיו וכן חיות אחרות (גירית, ארנב), מצליח לפרוץ דרך תת-קרקעית אל מחסני המזון של האיכרים, לשדוד אותם ולצאת בלא פגע. האיכרים ממשיכים להמתין בפתח המאורה, ואילו השועל, משפחתו ושאר חיות היער, חיים מעתה מתחת לפני הקרקע, אך אינם סובלים מבעיה כלשהי.
מנופי אבי

שירותי החברה

בבעלות החברה למעלה מ-80 מנופים בכושר הרמה הנע מ-25 ועד ל-1,000 טון. רוב המנופים הם מנופים ניידים יבשתיים אך בבעלות החברה גם מנופים ימיים המותקנים על גבי דוברות עם כושר הרמה של עד 100 טון. בנוסף מפעילה החברה כ-350 במות הרמה מסוגים שונים, חלקן מסוגלות להגיע עד לגובה של 72 מטר.
החברה משכירה מנופים ובמות הרמה ומתפעלת אותם. בנוסף, מתעסקת החברה בשינוע כבד ומפעילה לשם כך צי משאיות כבדות וסמי-טריילרים.
בבעלות החברה מוסך עצמאי בראשון לציון בשטח של כ-5,000 מטר רבוע. המוסך מספק שירותי תיקון לציוד החברה ומכיל גם מחסן חלקי חילוף. בנוסף מפעילה החברה רשת מוסכים ניידים לתיקון ותחזוקת כלי החברה גם בעת העבודות בשטח.

היסטוריה

חברת "מנופי אבי" נוסדה כחברה פרטית על ידי אבי יוחנן, שעבד כשוליית סנדלר בעסק משפחתי. בעקבות עבודתו עם כלי צמ"ה בשירותו הצבאי, החל להתעניין במנופים והפך לשותף בחברה "התקווה מנוף". בשנת 1972 עזב את השותפות והקים את חברת "מנופי אבי". בהמשך הצטרף אליו אחיו, אילן יוחנן, שהחל לעבוד כמנופאי וכמכונאי שתיקן את המנופים באתרי העבודה. כשהחברה גדלה הפך אילן למנהל המוסך של החברה ומאוחר יותר לשותפו הבכיר של אבי.
בשנת 1982 נטלה החברה חלק חשוב בפינוי חצי האי סיני והעברת בסיסי צה"ל לגבול החדש.
לאורך השנים רכשה החברה ציוד חדיש. ב-1987 רכשה מנופים מרומניה. מאוחר יותר רכשה את המנוף LT-1300, המנוף הראשון תוצרת חברת ליבהר (Liebherr). ב-1994 קנתה את המנוף הזחלי הראשון בישראל Demag CC1000.
בשנת 2000 קיבלה תו תקן 9001-2000 ISO ולה גם תקן בטיחות 18001 ותקן איכות הסביבה 14001.
החברה גדלה והתרחבה במהלך השנים וב-2008 העסיקה כ-250 עובדים.
בספטמבר 2016 סייעו מנופים מתנייעים של החברה בפעולות החילוץ שנעשו בעקבות קריסת חניון הברזל.

הצתת מנופי "ריוול"

ביולי 2006 הוצתו שני מנופים של חברת "ריוול" (Riwal) על ידי שומר אתר-הבנייה של חברת "ריוול", ונגרם להם נזק כבד. יוחנן הואשם בתחילה כי הוא עמד מאחורי ההצתה כדי לפגוע במתחרהו. אולם בהמשך, לאחר שלא נמצאו די ראיות לכך, הושג הסדר טיעון על פיו הודה יוחנן כי ידע על כוונת השומר להצית את המנופים, לא דיווח למשטרה ואף הותיר את השומר ברושם שאם ישרוף את המנופים, יתוגמל על ידו. בנוסף, יוחנן הודה שהתקשר למנכ"ל "ריוול" והשמיע איומים באוזני אשתו. במסגרת הסדר הטיעון התחייב יוחנן לשלם פיצויים בסך 200,000 ש"ח לריוול, ונדון ל-300,000 ש"ח קנס, 6 חודשי מאסר בפועל אותם הוא ריצה בעבודות שירות ו-15 חודשי מאסר על תנאי.
Fearless (שיר)

רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי טיילור סוויפט, ליז רוז והילרי לינדזי והופק על ידי סוויפט ונייתן צ'פמן. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את מעמד הפלטינה, על סך מכירות של כמיליון עותקים בארצות הברית.
כמו כן, זכה השיר בשני פרסי BMI, בטקס שהתקיים בשנת 2010.

וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי טוד קאסטי והועלה לערוץ היוטיוב של טיילור סוויפט ב-26 בפברואר 2010. הקליפ מכיל בתוכו קטעים מתוך מופעים שונים של סוויפט. בין היתר, ניתן לראות את בתחילת הקליפ את סוויפט מנגנת בגיטרה.
נכון לאפריל 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-53 מיליון צפיות.
The Four

פורמט התוכנית

הייחוד בפורמט, שכבר בתוכנית הראשונה מוצגת "רביעיית הגמר" שנבחרה על ידי השופטים. בכל תוכנית מגיע מתמודד חדש לאולפן, במטרה לתפוס את המקומות של המתמודדים האחרים.
בשלב הראשון, צריך המתמודד לשיר שיר באולפן מול 4 השופטים. רק אם קיבל את כל 4 ההצבעות (אחת מכל שופט), יופיעו על הרצפה 4 טבעות כחולות. משמע - הוא מעפיל לשלב הבא.
במסגרת השלב השני, המתמודד שניצח בוחר מול מי מרביעיית הגמר הוא יתמודד בדו-קרב על מקום ברביעייה. כל אחד משניהם מבצע שיר מול קהל באולפן אשר מצביע ובוחר מי ניצח בדו-קרב. אם המתמודד החדש ניצח, אז הוא נכנס לרביעיית הגמר במקומו של המפסיד, ואם המתמודד מהרביעייה מנצח, הוא חוזר לשבת בכיסא שלו. המנצח מוגן מהדחה באותה תוכנית שבה ניצח.
תוכנית הגמר נערכה ב-14 בנובמבר 2018, לאחר שהוחלט על קיצור העונה ל-9 פרקים, בהתאם למודל האמריקאי, עקב נתוני רייטינג נמוכים מהצפוי, ובה התמודדו ארבעת הפיינליסטים על הניצחון בתחרות כולה.