google/wiki40b huggingface dataset:
גסטרין

גנטיקה

גן ה-GAS נמצא בזרוע הארוכה של כרומוזום 17 (17q21).

הפרשה

גסטרין מופרש בתגובה לדחפים מסוימים, ובהם: התנפחות קיבה, גירוי של עצב תועה (וגוס), נוכחות של חלבונים שעוכלו באופן חלקי, עודף סידן בדם.
הפרשת גסטרין מעוכבת על ידי: נוכחות חומצה (בעיקר HCl שמופרש) בקיבה, סומטוסטטין, או למשל מצבים של צום. 
הגירוי להפרשת גסטרין מתחיל בשלב ה- cephalic- זהו השלב טרם הגעת אוכל לקיבה, ובו מופרשת 30% מהחומצה בקיבה, על ידי גירוי ישיר של העצב התועה על תאי G המייצרים גסטרין. 
לאחר מכן, בשלב ה- gastric, כאשר האוכל מגיע לקיבה, יש שני גורמים להפרשת גסטרין- הראשון הוא התרחבות הקיבה, והשני הוא הגעתם של החלבונים מהמזון. התרחבות הקיבה, והגעת החלבונים, פועלים על תאי G להפרשת גסטרין.

פעילות

נוכחות גסטרין מעודדת את תאי הדופן בקיבה להפריש חומצת מימן כלורי/חומצה גסטרית. הדבר נעשה בצורה לא ישירה באמצעות היקשרות לקולטני CCK2/גסטרין בתאי ECL בקיבה, אשר בתגובה משחררים היסטמין אשר מאותת לתאי הדופן בקיבה להפריש יוני H+. 
בנוסף גסטרין גורם לתאים גסטרים זימוגניים (Gastric chief cell) להפריש פפסינוגן, צורת הזימוגן (הצורה הלא פעילה) של האנזים פפסין. פפסינוגן הופך לפפסין בסביבה שבה pH נמוך וה-HCl מספק סביבה מתאימה לפעילות האנזים.
מצלתיים

מצלתיים הן כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה. הן מורכבות משתי מצילות עגולות עשויות מתכת, וצלילן מופק על ידי הקשתן זו בזו.
המצילתיים משמשות בעיקר בתזמורת סימפונית ובתזמורת צועדת.
ביצירות הן מופיעות בעיקר ברגעי השיא של היצירה.
הכלי המשמש חלק במערכת התופים קרוי מצילות, שהן הגדרה כוללת יותר לכלי, ואילו מצלתיים מתארות סוג מסוים של מצילות.
יצחק אייזיק לנדא

ביוגרפיה

נולד בבני ברק למרים ולרב משה יהודא ליב לנדא. למד בתלמוד תורה חב"ד בבני ברק, בישיבת אור ישראל בפתח תקווה ובהמשך בישיבת תומכי תמימים המרכזית בכפר חב"ד. בשנת תש"ם נשלח עם עוד בחורים לחזק את ישיבת תומכי תמימים במגדל העמק שנפתחה שנתיים קודם לכן על ידי הרב יצחק דוד גרוסמן. בשנת תשמ"א נסע לשנת לימודים בישיבת תומכי תמימים המרכזית שבמרכז חב"ד העולמי בברוקלין שבניו יורק.
נישא לנחמה רבקה, בתו של משה בצלאל וקסלשטיין, וקבע את מגוריו בעיר צפת. בשנת תשמ"ח התמנה לראש ישיבה קטנה תומכי תמימים בצפת עד לסגירתה בשנת תשנ"ט. בהמשך התמנה לר"מ בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש בצפת. בשנים תשס"ה–תשס"ט היה חבר הנהלה בישיבת תומכי תמימים באור יהודה ואף מסר בה שיעורים לעיתים.

כשרות ורבנות

לאחר שקבע את מושבו בצפת, החל לשמש כמשגיח כשרות ואחראי על תחום הכשרות מטעם אביו, במפעלים שבאזור הצפון. בתחילת שנת תשע"ח (סוף 2017) הודיע אביו על רצונו שהוא ימלא את מקומו בתחום הכשרות.
באדר ב' תשע"ט, במהלך לוויית אביו, הכריז ראש עיריית בני ברק, אברהם רובינשטיין: "על דעת גדולי התורה, אדמו"רים, ראשי הישיבות ורבני העיר, הוחלט כי כל ענייני הדת והכשרות בעיר יתנהלו על ידי הרבנים הגאונים, בנו וממלא מקומו על פי בקשתו - הרב חיים יצחק אייזיק לנדא [...] והרב שבח צבי רוזנבלט [...] בשיתוף פעולה מלא. והאמת והשלום אהבו".
המינוי המשותף נעשה בהסכמת רבני החסידים והליטאים. נציג מפלגת בני תורה בעיריית בני ברק התנגד למינוי בנימוק שהוא משתייך לפלג המשיחיסטי בחב"ד
הרב לנדא והרב רוזנבלט מנהלים את מערכת הכשרות יחד, תחת סמל משותף. הם מפרסמים הודעות בענייני הדת והכשרות בעיר, תחת בלנק שבו שניהם מתוארים כ"רב אב"ד דבני ברק".
בתמוז תשע"ט הרב לנדא קיבל אישור חוקי למתן כשרות על ידי הרבנות הראשית לישראל.
טזאקפטור

המחלה

המחלה הגנטית סיסטיק פיברוזיס (CF) פוגעת בתפקוד איברים רבים בגוף, בעיקר הריאות, וזאת, על ידי הפרעה למעבר של מלחים ומים מעבר למשטחים אפיתליאליים. המוטציה F508del היא הסיבה הנפוצה ביותר ל-CF.‏ F508del גורמת נזק על ידי מניעת המעבר של החלבון CFTR ‏(Cystic Fibrosis Transmembrane conductance Regulator) למיקומו המתאים על פני התא, וכן על ידי הפרעה לתפקוד תעלת הכלור של ה-CFTR‏.

שימושים רפואיים

התרופה המשולבת של טזאקפטור ואיבקפטור, מיועדת לשימוש בחולים אשר ירשו את המוטציה F508del משני ההורים, ולכן ברשותם המוטציה בשני העותקים של הגן ל-CFTR. התרופה המשולבת אף מיועדת לשימוש בחולים אשר ירשו את המוטציה F508del מאחד ההורים וברשותם אף אחת מהמוטציות הבאות בגן ל-CFTR:‏
P67L, R117C,L206W, R352Q, A455E, D579G, 711+3A→G, S945L, S977F, R1070W, D1152H, 2789+5G→A, 3272 26A→G, or 3849+10kbC→T

מנגנון הפעולה

טזאקפטור הוא מולקולה קטנה הפועלת כמתקנת (Corrector) של CFTR. מולקולות מתקנות של CFTR מסייעות לחלבון ה-CFTR ליצור את צורתו התלת ממדית הנכונה, כך שהוא מסוגל לנוע לשטח פני התא. טזאקפטור מזרז עיבוד תאי והובלה של צורות נורמליות ושל צורות מוטנטיות של CFTR, בכללן F508del, ולכן מגדיל את הכמות של חלבון ה-CFTR על שטח פני התא, מה שמביא להגדלה בטרנספורט של יוני כלוריד.
תוספת של מולקולה המתקנת את ה-CFTR לטיפול עם תרופה מפעילה (Potentiator) של CFTR, כמו איבקפטור ((Ivacaftor), מספקת תועלת קלינית לחולים עם מוטציה כמו F508del, שהיא המוטציה הנפוצה ביותר ב-CFTR, הגורמת ל-CF. בנוסף לכך, טיפול משולב (סימדקו, סימקבי), של תרופה מתקנת (טזאקפטור) ותרופה מפעילה (איבקפטור), עשוי לספק תועלת לחולים שהם הטרוזיגוטים מורכבים עבור F508del ומוטציה המגיבה לאיבקפטור.
אחד היתרונות החשובים של טזאקפטור הוא שאינו ממריץ את אנזימי CYP3A4 ואינו מפריע למטבוליזם של איבקפטור או של תרופות רבות אחרות, הנמצאות בשימוש שכיח ב-CF, מה שמפחית אינטראקציות בין-תרופתיות ומורכבויות במינון.

כימיה

טזאקפטור הוא בעל הנוסחה הכימית C26H27F3N2O6, עם משקל מולקולרי של 520.505 גרם/מול.

ניסויים קליניים

ממצאי הניסויים הקליניים EVOLVE ו- EXPAND פורסמו בשנת 2017‏.
ז'אן ד'ארק (סרט)

הסיפור והסגנון

הסרט מתאר בפרוטרוט את שעותיה האחרונות של ז'אן ד'ארק, לאחר נפילתה בשבי בידי האנגלים. הוא מביא את משפטה, כליאתה, עינויה ולבסוף הוצאתה להורג במחזה יסורים. מה שהתבלט במיוחד באותה תקופה היה עבודת המצלמה של הסרט והדגש על הבעות הפנים של השחקנים. דרייר צילם הרבה מן הסרט בתקריב ואסר על שחקניו להתאפר, על מנת להיטיב לספר את הסיפור באמצעות הבעות פניהם. פלקונטי - בתפקידה השני והאחרון בקולנוע - קיבלה שבחים רבים על הופעתה מרובת הבעות הפנים כז'אן.
הסרט היה מכוון במקורו להשתמש בטכניקה החדישה של הקול, אולם דרייר היה חסר את המימון הדרוש ולכן נותר הסרט אילם.
דרייר ייעד את הסרט לצפייה בשקט מוחלט, בלא מוזיקה נלווית. על כל פנים, ב-1994 חיבר המלחין ריצ'רד אינהורן אורטוריה המבוססת על הסרט וקרויה בשם "קולות האור". היצירה זמינה כיום בגירסת ה-DVD של הסרט. ב-1999 סיפק הזמר וכותב השירים האינדיאני-אמריקני קאט פאוור, ליווי מוזיקלי במספר הקרנות של הסרט באמריקה.

התגובות לסרט ומורשתו

חלק מהמבקרים סבורים שז'אן ד'ארק הוא הסרט האילם הטוב ביותר שנעשה אי פעם, ופאולין קייל כתב כי משחקה של פלקונטי את ז'אן ד'ארק הוא "ההופעה הטובה ביותר שהייתה אי פעם בסרט". על כל פנים, הסרט נאסר להקרנה בבריטניה, בשל אופן הצגתו את החיילים הבריטים האכזריים הלועגים ומענים את ז'אן בסצינות המשקפות את התיעודים מן הברית החדשה של החיילים הרומאים הלועגים ומענים את ישו הנוצרי. הארכיבישוף של פריז היה אף הוא ביקורתי ודרש לערוך שינויים בסרט. לא ידוע אם בקשה זו נענתה, אם לאו.
הגרסה המקורית של הסרט נעלמה למשך מספר עשורים, לאחר שאש לחכה את העותקים המקוריים של הסרט. דרייר עצמו ניסה לאסוף גרסאות מעותקים ששרדו ואולם הוא נפטר בעודו מאמין שהגרסה המקורית אבדה לעד. כמעט בדרך נס, נמצא ב-1981 העתק של הסרט המקורי, היה זה בארון הבגדים של החצרן בבית חולים לחולי נפש באוסלו. גרסה זו זמינה כיום ב-DVD.
סצינות מז'אן ד'ארק מופיעות בסרטו של ז'אן לוק גודאר לחיות את חייה משנת 1962, שבו צופה השחקנית הראשית בסרט בקולנוע ומזדהה עם ז'אן ד'ארק. בהנרי וג'ון, נראה הנרי מילר צופה בקטעים האחרונים מתוך הסרט וקול קורא מכתב לאנאיס נין, המשווה אותה לז'אן ד'ארק ואת עצמו ל"נזיר המשוגע", דמות אותה מגלם אנטונין ארטו.
Game & Watch

Game & Watch (מילולית: "משחק ושעון"', בתרגום חופשי: "לשחק ולראות") היא סדרה של 49 משחקים אלקטרוניים ניידים אשר יוצרה על ידי חברת נינטנדו בין השנים 1980 ל-1991. 
הרעיון ליצירת סדרת המשחקים נהגה בידי מעצב המשחקים גונפיי יוקוי בעת שנסע בשינקנסן, וראה איש עסקים משועמם משחק במחשבון. הוא חשב שיהיה זה רעיון טוב ליצור משחק אלקטרוני אישי שיאפשר לאנשים להעביר את הזמן.
כל מכשיר כלל משחק בודד במסך LCD ושעון. לצד המסך היו כפתורי הפעלה ומשחק בודדים, לרוב כאלה המאפשרים תנועה ימינה ושמאלה או למעלה ולמטה. חלק מהמשחקים כללו שני מסכים. חלקם כללו דמויות מאוירות ידועות כמיקי מאוס, פופאי או סנופי. 
ה-Game & Watch היה פופולרי בשנות ה-80, עד שהוחלף בשנות ה-90 במשחקי הגיים בוי המתקדמים יותר, שלו היווה השראה.
יחסים דיפלומטיים

יחסים דיפלומטיים הם יחסים רשמיים בין משטרים של שתי מדינות. יחסים דיפלומטיים באים בדרך-כלל לידי ביטוי בשליחת משלחות רשמיות מכל אחת מהמדינות אל המדינה האחרת. כל משלחת מקבלת מינוי מהממשלה ששלחה אותה, והעומד בראשה מגיש כתב האמנה לראש המדינה המארחת. מכאן ואילך אחראית המשלחת על יצירת קשר וניהול משא ומתן בעת הצורך בין הממשלה ששלחה אותה לממשלת המדינה המארחת. כמו כן, עוסקת המשלחת בייצוג האינטרסים של המדינה ששלחה אותה, כגון: הגנה על אזרחיה המבקרים במדינה המארחת, הנפקת אשרות כניסה למדינת המוצא, ניהול נכסים של מדינת המוצא הנמצאים במדינה המארחת וכיוצא באלה.

סוגי יחסים דיפלומטיים

הדרגה הגבוהה ביותר של יחסים דיפלומטיים היא חילופי שגרירים. כלומר, חילופי משלחות דיפלומטיות שבראשן שגריר. משלחת כזאת מקימה במדינה המארחת שגרירות, בדרך-כלל בעיר הבירה של המדינה המארחת, ולפעמים גם סניפים - קונסוליות - בערים גדולות אחרות. הדרגה הנמוכה ביותר של יחסים דיפלומטיים היא חילופי משלחות שמקימות "משרדי אינטרסים" במדינות המארחות.
מדינות קטנות, שאין להן אפשרות לשלוח משלחות למדינות רבות, ממנות לעיתים אזרח מקומי במדינה המארחת כנציגה וכמי שדואג לאינטרסים שלה במדינה המארחת. נציג כזה מכונה "קונסול כבוד", ומינויו טעון אישור של ממשלת המדינה המארחת.
כינון יחסים דיפלומטיים הוא הביטוי המובהק ביותר להכרה הדדית בין מדינות, ובדרך-כלל ליחסי ידידות בין שתיהן. גם מדינות יריבות עשויות לקיים ביניהן יחסים דיפלומטיים, למשל: ברית-המועצות וארצות-הברית בתקופת המלחמה הקרה. ניתוק היחסים הדיפלומטיים הוא סימן למתיחות קשה בין מדינות, ולפעמים הוא מהווה שלב ראשון לקראת מלחמה ביניהן.

יחסים דיפלומטיים בעידן המודרני

עם התפתחות אמצעי התקשורת והתחבורה - היכולת ליצור קשר מידי בין מנהיגים ופקידי שלטון במדינות שונות, וכן היכולת של מנהיגים לערוך ביקורי-בזק במדינות רחוקות, איבדו הנציגויות הדיפלומטיות חלק מתפקידיהן המסורתיים בשמירת הקשר בין הממשלות. מנהיגים של מדינות ידידותיות מעדיפים לעיתים קרובות לתקשר ביניהם "מעל לראשם" של הנציגים הדיפלומטיים. עם זאת, יתרונו של השגריר בכך שהוא נמצא במדינה המארחת ומשקיע חלק ניכר מזמנו בלימוד התרבות המקומית ויחסי הכוחות בפוליטיקה המקומית. היכרות זו עם המדינה המארחת מאפשרת לו לייעץ לשולחיו ולייעל את התקשורת בינם לבין מארחיו.
אדה קוק

ביוגרפיה

קוק נולדה באמסטרדם. אחותה הגדולה, גרטה היא שחיינית אולימפית שסיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה באולימפיאדת רומא (1960).

אלופת אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בלייפציג מזרח גרמניה בשנת 1962 זכתה קוק במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:09.9 דקות ובמדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:42.9 דקות.

שיאנית עולם

בתחרות שחייה שנערכה בסאוסטדונן שבהולנד ב-1 בספטמבר 1963 קבעה קוק במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש ראשון של 1:06.1 דקות, שיפור לשיא הטרי של קתי אליס מארצות הברית שנקבע שבועיים לפני כן (1:06.5 דקות).
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה קוק בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.6 דקות, אחרי שרון סטודר שקבעה שיא עולם חדש של 1:04.7 דקות ולפני אליס 1:06.0 דקות, שתיהן מארצות הברית ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:37.0 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 4:33.9 דקות ולפני ברית המועצות (4:39.2 דקות). 
בתחרות שחייה שנערכה בליידן הולנד בתחילת אוגוסט 1965 קבעה קוק במשחה ל-200 מטר פרפר את שיאה העולמי הראשון במשחה זה בתוצאה של 2:25.8 דקות. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שחייה שנערכה בבודפשט הונגריה היא החזירה לעצמה את השיא העולמי במשחה ל-100 מטר פרפר והעמידה אותו על 1:04.5 דקות, שיא זה החזיק מעמד 5 שנים עד שנישבר על ידי אליס ג'ונס מארצות הברית (1:04.1 דקות). שבוע וחצי לאחר מכן, בתחרות שחייה שנערכה בכרונינגן הולנד היא שיפרה שוב את השיא העולמי במשחה ל-200 מטר פרפר והעמידה אותו על 2:25.3 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באוטרכט הולנד בשנת 1966 זכתה קוק בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:05.6 דקות והגנה על תוארה ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:36.4 דקות ובמדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:48.7 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בכרונינגן בתחילת אוגוסט 1967 שיפרה קוק במשחה ל-200 מטר פרפר את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2:22.5 דקות. שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שחייה שנערכה בבלקפול אנגליה היא קבעה שיא עולם חדש במשחה זה בתוצאה של 2:21.0 דקות (שיא העולם האחרון שקבעה), שיא זה נישבר ביולי 1970 על ידי קארן מו מארצות הברית בתוצאה של 2:20.7 דקות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה קוק במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:24.7 דקות, לפני אלגה לינדנר ממזרח גרמניה (2:24.8 דקות) ואלי דניאל מארצות הברית (2:25.9 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.2 דקות, כמו זו של השחיינית שזכתה במדליית הארד, המנצחת במשחה זה הייתה לין מקלמנטס מאוסטרליה (1:05.5 דקות) ובמקום שביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:38.7 דקות.

המכביה

בתחילת אוגוסט 1969 השתתפה קוק בתחרויות ראווה במכביה השמינית, משום שהיא אינה יהודיה.
קטרפילר 777

משאית מחצבה

"משאית מחצבה" או "משאית מכרות" היא משאית רכינה גדולה מאוד שתוכננה במיוחד עבור מכרות, מחצבות ועבודות עפר בקנה מידה גדול. בשל גודלה הרב היא לא מורשית לנוע בכבישים אלא רק בשטח העבודה. משאיות אלו מכונות לעיתים "Monster Truck" בשל גודלן הרב, אך שמן התקני הוא "Haul Trucks".
רומן לוב

התחלה מוקדמת (2007-2012)

בשנת 2007 לוב השתתף בפורמט הגרמני לאמריקן איידול - Deutschland sucht den Superstar. לוב נאלץ להפסיק את השתתפותו בתוכנית למרות שהיה פייבוריט לזכייה, עקב זיהום במיתרי הקול. לוב פרש מהתוכנית בשלב עשרים הגדולים.
בשנת 2008, רומן לקח חלק בתחרות קדם האירוויזיון הגרמני, במטרה לייצג את גרמניה באירוויזיון 2008 בבלגרד כחלק מלהקת הנוער P12G. שירם "When The Boys Come" לא נבחר לעלות לגמר התחרות ואלו הודחו בחצי הגמר.

אירוויזיון וגלי המשך (2012 - )

ב-16 בפברואר 2012 זכה לוב בקדם האירוויזיון הגרמני "Unser Star für Baku" וייצג את גרמניה באירוויזיון 2012. הוא קיבל 110 נקודות והתמקם במקום השמיני. ההופעה באירוויזיון הפכה אותו לאמן מוכר בגרמניה.
הערצה

הערצה היא רגש אנושי שבו אדם מגלה הערכה רבה, לרוב לא ביקורתית, כלפי אדם אחר, תופעה או עצם. הערצה קשורה בדרך כלל להתפעלות רבה מהאחר וממעשיו. המעריץ נוטה לייחס לנערץ כמעט אך ורק תכונות חיוביות, ונוטה להתעלם, להדחיק או להכחיש קיום תכונות שליליות בנערץ. פן אופייני אחר של הערצה הוא נטייה לביטול עצמי, ולהעמדת המעריץ מול הנערץ כמי שערכו פחות במידה ניכרת מזה של הנערץ, או לאמוד את רצונותיו כחשובים פחות מאלו של הנערץ.

סוגי הערצה

ניתן להבחין במספר סוגים עיקריים של הערצה:

הערצת אדם לאדם

בסוג זה של הערצה, המעריץ מתייחס לאדם אחר באופן לא ביקורתי ככליל השלמות מכל או מרוב הבחינות. לרוב, מאופיינת הערצה כזו בנטייה להאדיר תכונות חיוביות באדם הנערץ, ולמזער, להתעלם, או להגדיר כחיוביות תכונות שליליות של הנערץ. כאשר המעריץ מכיר את הנערץ באופן אישי, לובשים יחסיהם לעיתים קרובות דמות של הענקת שירותים שונים של המעריץ לנערץ. כאשר המעריץ אינו מכיר את הנערץ באופן אישי, או שההכרות ביניהם שטחית ורופפת, יש בדרך כלל גם תפקיד חשוב, מנקודת מבטו של המעריץ, להשתייכות לקבוצת מעריצים והשתתפות בפעולות פולחניות שונות שמוקדן הוא הנערץ.
האדם הנערץ הוא באופן טיפוסי מצטיין בתחום פעילות מסוים, או בעל תכונה בולטת ההופכת אותו לחריג ובולט. תחושת ההערצה גורמת למעריץ להאדיר עוד יותר את מידת ההצטיינות או הבולטות של הנערץ, כשהוא מלווה האדרה זו לעיתים קרובות בהמעטה בערך עוסקים אחרים בתחום או בביטול יכולותיו הוא בתחום הפעולה.
כאשר התחושה מלווה גם ביכולת לביקורת שקולה והתייחסות עניינית לצדדים החיוביים והשליליים בנערץ, הרגש הוא הערכה ולא הערצה.

הערצה לקבוצה, חפץ או רעיון

בסוג זה של הערצה, רוחש המעריץ הערכה רבה לקבוצת אנשים, חפץ או רעיון מסוים שיש לו קשר אליהם, אם כחבר בקבוצה, בעל תפקיד רשמי או לא רשמי ביחס לחפץ, או מחזיק ברעיון מסוים. תחושות של הזדהות עמוקה עם לאום, דת, קבוצת כדורגל או פולחן מסוים אופייניות לסוג זה של הערצה.
המעריץ בסוג זה של הערצה מתייחס בדרך כלל לקבוצות או רעיונות מופשטים כאילו הובילו אך ורק או בעיקר לתוצאות טובות או תחושות טובות, ממעט או מבטל את ערכן של תוצאות סותרות, ונוטה לעיתים קרובות להתייחס להיבטים שליליים של מושא ההערצה כאילו היו היבטים חיוביים במהותם.
מאחר שהמעריץ שייך לרוב באופן כזה או אחר למושא ההערצה, יש בהערצה מסוג זה היבט של הערצה עצמית. ההיבט הנרקיסיסטי של ההערצה מנוטרל במקרה זה לעיתים קרובות באמצעות ביטול ערך הפרט כשלעצמו, ומציאת הגדולה שבו רק באמצעות חברותו בקבוצה הנערצת.
הוי אן

היסטוריה

העיר צמחה בשפכו של נהר, על בסיס של אדמות סחף וטיט שנסחפו על ידי הנהר. נמצאו באתר שרידים קדומים של תרבות סא היון (Sa Huynh), המתוארכים לתקופה שבין המאה ה-1 לפנה"ס ועד המאה ה-1 לספירה. יורשיהם של בני תרבות סא היון היו בני אומת צ'אמפה ששלטה במרכז ודרום וייטנאם. הוי אן, שנקראה באותה תקופה לאם אפ פו (Lâm Ấp Phố) התפתחה להיות אחד הנמלים הגדולים בדרום-מזרח אסיה.
במאה השמינית ירדה הוי אן מגדולתה, והפעילות המסחרית עברה לנמל ט'י נאי (Thi Nay), ליד קווי נהון (Quy Nhon) של היום. החל מן המאה ה-12 ועד המאה ה-15 הייתה הוי אן מרכז חשוב על הדרך הראשית בין הצפון לדרום, ובשל מיקומה גם שימשה כמרכז לסחר עם הארצות שממערב.
במאה ה-16 ובמאה ה-17 התפתחה העיר כמרכז סחר חשוב, במקביל להתפתחות המסחר באזורים הפנימיים של הארץ. ישבו בה סוחרים סיניים ממחוזות שונים, יחד עם סוחרים יפניים, הולנדים והודים. בתקופה זו נקראה העיר האי פו (Hai Pho), "עיר חוף". חלק מן העיר היה מושבה יפנית, שהייתה מחוברת לשאר העיר בגשר; הגשר (Chùa cầu) הוא מבנה ייחודי, מקורה לכל אורכו בקירוי שנבנה על ידי היפנים, ובקצהו פגודה בודהיסטית. מיקומה של העיר שוב הועיל מאוד בתקופה זו, הן בשל היותה עיר נמל, והן בשל מיקומה על הדרך בין הצפון לדרום. עד סוף המאה ה-18 זכתה העיר לפריחה כלכלית.
האירופים - צרפתים, ספרדים, פורטוגזים והולנדים - הכירו את הוי אן בשם פייפו (Faifo). הוצעו מספר הסברים לשם זה; יש הטוענים שזהו שיבוש השם האי פו; אחרים טוענים שהשם בא מקיצור השם הוי אן פו (Hội An-phố) שפירושו "העיר הוי אן"; השם קוצר להוי פו, ומשם הגיע השיבוש פייפו.
לקראת סוף המאה ה-18 החלה הוי אן לרדת מחשיבותה. במהלך המאה ה-19 גדלה הוי אן, אך חשיבותה המשיכה לרדת, עד שאבדה לקראת סוף המאה, והעיר הפכה לעיר קטנה ובעלת חשיבות נמוכה.
ב-1999 הוכרזה העיר העתיקה כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. העיר זכתה להכרזה זו משתי סיבות: היותה דוגמה לשימור מוצלח של עיר נמל מסחרית בדרום מזרח אסיה, מן המאות החמש עשרה עד התשע עשרה, וכן בשל השילוב ייחודי בין סגנון הבנייה המקומית לבניינים שנבנו בהשפעה זרה.

העיר כיום

הוי אן היא עדיין עיר קטנה כיום, אך היא מושכת אליה מספר רב של תיירים, ומהווה נקודה קבועה במסלולי טיול של תרמילאים. מבקרים רבים מגיעים בשל חנויות אמנות ומלאכת יד המצויות בה.
גוש עציון

גּוּשׁ עֶצְיוֹן הוא שמה של קבוצת יישובים יהודיים מדרום לירושלים, בין בית לחם לבין חברון. ניסיונות ההתיישבות היהודית באזור החלו ב-1927. ארבעה קיבוצים שהוקמו בגוש בשנים 1943–1947 נחרבו במלחמת העצמאות. לאחר מלחמת ששת הימים חודשה ההתיישבות היהודית בגוש עציון, וכיום מתגוררים בגוש כ-90,000 אזרחים ישראלים (רובם בביתר עילית). מרבית היישובים, למעט היישובים ביתר עילית ואפרת משתייכים למועצה אזורית גוש עציון.
האזור נקרא על שמו של שמואל צבי הולצמן (הולץ בגרמנית הוא עץ).

גאוגרפיה

גוש עציון ממוקם דרומית לירושלים ומזרחית לעמק האלה ומשתרע מכרמי צור בדרום ועד הר גילה בצפון. מעלה רחבעם במזרח, ביתר עלית וגבעות במערב. גובה האזור כ-950 מ', ושיאו בפסגת רכס א-צלח המגיעה לגובה של 997 מטרים מעל פני הים, בשטח היישוב נווה דניאל. מבחינה גאוגרפית נחשב צפון גוש עציון לחלק מהרי ירושלים, ורובו הגדול לחלק מהר חברון. חלקו המזרחי מצוי בספר מדבר יהודה. פני השטח באזור הגוש הרריים וכמו שאר הרי יהודה, ובניגוד לשומרון אין בהם תצורה בולטת של בקעות ורכסים, והבדלי הגובה בסביבה הקרובה לא גדולים מאוד.
במזרח גוש עציון עומד מבצר הרודיון – שרידיו של ארמון הקיץ המפואר והמבוצר שבנה המלך הורדוס על גבי תל מלאכותי, בתקופת השלטון הרומאי בארץ ישראל.
לגוש עציון ניתן להיכנס דרך צידו המזרחי - במרחק של שמונה דקות נסיעה על הכביש החדש "כביש הרודיון" - שנפתח ואשר מחבר את הר חומה ליישובי מזרח גוש עציון, דרך כביש 60 המגיע מירושלים לצומת גוש עציון, ולשאר יישובי הגוש או ממערב - דרך הכביש העולה מבית שמש לכיוון נס הרים, או דרך צומת עציונה מכיוון צומת האלה.
באזור גוש עציון נובעים מספר מעיינות שכבה בספיקות שונות, המרכזיים שבהם נמצאים מסביב ליישוב בת עין - עין סג'מה, עין משואות, עין מסלע ועין ליבנה.

בתקופת המנדט

ההתיישבות היהודית באזור בעת החדשה החלה בהקמת היישוב מגדל עדר ב-1927, אולם עקב מאורעות תרפ"ט ב-1929 עזבו המתיישבים את המקום. ניסיון התיישבות שני היה בשנת 1935 על ידי חברת "אל ההר" מיסודו של שמואל צבי הולצמן ("הולץ" ביידיש ובגרמנית - "עץ", ומכאן השם עציון), שרכש אדמות רבות בהר חברון מערביי האזור. אולם גם ניסיון זה נכשל בשל מאורעות תרצ"ו. תנועת הקיבוץ הדתי העלתה למקום שלושה קיבוצים:
ב- כ"ח בניסן תש"ג - 3 במאי 1943 הקימו חברי קבוצת אברהם את קיבוץ כפר עציון.
ב-כ"ח בחשוון תש"ו - 4 בנובמבר 1945 עלו למקום חברי משואות יצחק.
ב-כ"ז בתשרי תש"ז - 22 באוקטובר 1946 עלו למקום חברי עין צורים.
ב-כ"א בשבט תש"ז - 11 בפברואר 1947 עלו למקום חברי השומר הצעיר והקימו את קיבוץ רבדים.

לאחר מלחמת ששת הימים

כשעבר האזור לשליטה ישראלית ב-1967 לאחר מלחמת ששת הימים, הקימו מחדש בני הדור השני של מתיישבי כפר עציון, בהם חנן פורת, את הקיבוץ. בשנת 1969 קם הקיבוץ ראש צורים על השטח שבו היו עין צורים ורבדים. בשנת 1969 הוקם היישוב אלון שבות, שבו התגוררו התלמידים והרבנים של ישיבת הר עציון. מאז הוקמו עוד 14 יישובים בגוש, בין היתר היישוב בת עין שהוקם בשנת 1989 בסמוך לשרידי היישוב ההיסטורי משואות יצחק.
מרבית היישובים בגוש משתייכים למועצה אזורית גוש עציון. היישובים אפרת וביתר עילית הם במעמד של מועצה מקומית ועיר בהתאמה.
סמלו של גוש עציון הוא האלון הבודד שעומד עד היום במרכז הגוש, ואליו היו משקיפים מתחום ישראל לפני 1967 כדי לציין את מקומם של היישובים הנטושים. על שמו של האלון נקרא היישוב אלון שבות.
ב-31 באוגוסט 2014 הכריזה המדינה, כתגובה לרצח שלושת הנערים, כי בכוונתה להכריז על כ-4,000 דונם בגבעות גוש עציון כאדמות מדינה. ההכרזה גרמה ביקורת מצד גורמים פוליטיים בישראל, וכן מצד ארצות הברית והאיחוד האירופי.
יאן ואן פראך

ביוגרפיה

נולד למשפחה יהודית חילונית. בזכות אמו זכה בידע רב במקרא. למד ספרות הולנדית, פילוסופיה והיסטוריה והיה מורה בבית ספר. היה פעיל מאוד באגודות פציפיסטיות וסוציאליסטיות עד למלחמת העולם השנייה. בתקופת הכיבוש הגרמני בהולנד חי במסתור. בין השנים 1946 ל-1954 חזר ללמד. היה ממייסדי האיגוד ההומניסטי והאתי הבינלאומי (International Humanist and Ethical Union) ויושב ראש הראשון של האיגוד.
בין השנים 1964 ל-1979 היה לפרופסור באוניברסיטת ליידן.
איסמאל סמבדה גרסיה

ביוגרפיה

סמבדה נולד במדינת סינלואה שבמקסיקו. הוא היה חוואי וניחן בידע נרחב בחקלאות. את דרכו כסוחר סמים החל ככל הנראה כמגדל של מריחואנה ופרג, שממנו מופק הרואין, ובהברחת כמויות קטנות יחסית של מספר קילוגרמים של סמים בכל פעם. בהמשך, לאחר שנוצרו קשרים בין קרטלי הסמים המתהווים במקסיקו לבין הקרטלים בקולומביה, עבר לסחור בקוקאין.
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 פעל סמבדה, כמו רוב סוחרי הסמים הגדולים במקסיקו, במסגרת קרטל גואדלחרה שייסד מיגל אנחל פליקס גאיארדו. גאיארדו היה הראשון שאיחד בין ה"פלאסות" (טריטוריות) השונות של סוחרי הסמים במקסיקו, תחת הנהגה מרכזית שיצרה שיתוף פעולה בין הסוחרים במקום לעסוק במלחמות פנימיות.
לאחד מעצרו ב-1989 הורה גאיארדו על חלוקה של הקרטל לפי אזורים גאוגרפיים: אחייניו, האחים אריאנו פליקס, קיבלו את השליטה באזור טיחואנה הגובל בארצות הברית. נתיב ההברחות השני לארצות הברית, דרך סיודאד חוארס, ניתן לאמאדו קאריו פואנטס, שבהמשך יעמוד בראש קרטל חוארס. מיגל קארו קינטרו קיבל לידיו את נתיב ההברחות השלישי, שכונה "מסדרון סונורה". ואילו גוסמן והקטור לואיס פאלמה סלזאר קיבלו לידיהם את השליטה בסינלואה שלחוף האוקיינוס השקט, כשזמן קצר לאחר מכן הצטרף אליהם סמבדה.
השליטה באזור החוף אפשרה לקרטל סינלואה לקבל משלוחים גדולים של קוקאין מקולומביה דרך הים. לאורך השנים הבריח הקרטל מאות טונות של הסם לתחומי ארצות הברית ולמדינות נוספות בעולם, באמצעים שונים ומגוונים כגון מטוסים, משאיות, ספינות ומנהרות.
הקרטל החדש גדל במהירות והפך לחזק ביותר במקסיקו. תחומי פעילותו חרגו בהרבה ממדינות סינלואה, והוא התפשט גם לדורנגו, צ'יוואוואה, נואבו לאון ומיצ'ואקאן. בהמשך גדל הקרטל עוד יותר והשתלט גם על נתיבי ההברחות של האחים אריאנו בטיחואנה ועל נתיבים נוספים. הפלישה לטריטוריות מתחרות החלה מלחמת קרטלים בהיקף שהיה חסר תקדים עד אז, ובמסגרתה נהרגו אלפי בני אדם.
לאורך כל שנות פעילותו, ובניגוד לשותפו חואקין גוסמן, שמר סמבדה על פרופיל נמוך מאוד, וזו ככל הנראה אחת הסיבות לכך שלא נתפס מעולם, אף על פי שהוא מבוקש על ידי הרשויות במקסיקו ובארצות הברית מאז 1998 ועל ראשו הוצב פרס של 5 מיליון דולרים. ככל הידוע סמבדה עבר ניתוחים פלסטיים על מנת לשנות את מראהו, והוא נע ברחבי מקסיקו תחת מעטה חשאיות. עיקר פעילותו מתמקד במדינות סינלואה ודורנגו, אך השפעתו ניכרת גם באזורים אחרים במקסיקו.
סטטין

סטטין (סטטינים) (statin) או HMG-CoA reductase inhibitors, הוא תרופה מקבוצה של תרכובות-אורגניות אשר מורידות את רמות הכולסטרול.
הסטטינים מורידים את רמת הכולסטרול בגוף האדם על ידי עיכוב פעולתו של האנזים HMG-CoA רדוקטז (HMG-CoA reductase), שהוא אנזים הקובע את קצב ייצור הכולסטרול (ובפרט, ב-mevalonate pathway). עיכוב פעולתו של אנזים זה בכבד מביא להורדת רמת הכולסטרול בגוף וכן לעלייה בקולטני LDL, המביאה לעלייה בפינוי LDL מהדם. התרופה משפיעה כבר לאחר שבוע, והאפקט המקסימלי שלה מושג לאחר 4-6 שבועות.

היסטוריה

אקירה אנדו, מסאו קורודה ויושיו צוג'יטה מטוקיו שביפן פרסמו ב-1976 מחקר על הסטטינים, לאחר שנמצאו מיקרואורגניזמים המיצרים רעלנים שפועלים על ידי עיכוב פעולתו של האנזים HMG-CoA רדוקטז, כדרך להגן על עצמם מאורגניזמים אחרים. ה-mevastatin היה הסטטין הראשון שהתגלה, מולקולה המיוצרת על ידי הפטריה Penicillium citrinum. חברת התרופות Merck Sharp & Dohme בודדה לאחר מכן את הלובסטטין (Lovastatin), שהינו הסטטין המסחרי הראשון ששווק כתרופה, מהפטרייה Aspergillus terreus.