google/wiki40b huggingface dataset:
שלדג אפור-ראש

תיאור

גודל של שלדג אפור-ראש כ-21 ס"מ. ללא הבדל בין המינים, צבע הראש והחזה אפור, הגב והחלק העליון של הכנפיים בצבע שחור, כאשר קצוות הכנפיים והזנב בצבע כחול בוהק, החלק התחתון של הגוף בצבע ערמון. המקור ארוך וחד בצבע אדום.

מידע טקסונומי

המין תואר לראשונה על ידי הזואולוג הגרמני פיליפ מולאר ב-1776 תחת השם מדעי Alcedo leucocephala.
הסיווג לסוג Halcyon בוצע על ידי החוקר הבריטי ווילאם סואינסון ב-1821.
מקור השם Halcyon מיוונית, המילה alkuōn - ציפור שמופיעה במיתולוגיה יוונית כשליח שביקש מהאלים להרגיע את הים וכך הפך לסמל למזל טוב, בעיקר בקרב יורדי ים. שם המין leucocephala מקורו בהלחם מילים מיוונית: leukos שמשמעו לבן ו-kephalos שמשמעו ראש. מקור השם בעברית הוא הלחם בסיסים של "שולה דגים".

תזונה

בניגוד לשמו, שלדג זה לא ניזון מדגים, אלא ממגוון של חסרי חוליות כדוגמת: חגבאים, חיפושיות, צרצריים וחסרי חוליות נוספים, לעיתים גם לטאות קטנות. שיטת הצייד: השלדג נח על נקודת תצפית גבוהה, לרוב ענף, שממנו הוא תר אחרי טרפו, כאשר הוא מאתר טרף הוא צולל אליו מנקודת התצפית.

רבייה

עונת הרבייה בין ספטמבר לדצמבר, נוהג לקנן במחילות בגדות נחלים ותילי עפר, הנקבה מטילה 3-4 ביצים שעליהם שומרים 2 בני הזוג למשך כ-20 יום. הגוזלים בוקעים עירומים, ללא נוצות, ובעלי מקור בצבע שחור. לעיתים מין זה מהווה פונדקאי קינון עבור אוביל הדבש.
קהילה קדושה יאנינה

היסטוריה

לקהילה קדושה יאנינה יש ייחוד בהיותו בית הכנסת הרומניוטי היחיד בחצי הכדור המערבי. הקהילה נוסדה ב-1906 על ידי מהגרים מיהודי יוון מיואנינה, אבל בית הכנסת לא הוקם עד 1927. השנים מאז ועד מלחמת העולם השנייה היו שנים של שפע לקהילה הרומניוטית בלואר איסט סייד. כיהנו בבית הכנסת שלושה רבנים ובימים הנוראים היה בית הכנסת מלא מפה לפה. אחרי מלחמת העולם השנייה עבר חלק גדול מבני הקהילה לרבעים אחרים וחלקים אחרים של מנהטן כולל הרלם, ברונקס וברוקלין. קהילות אלה כבר אינן פעילות היום. למרות שהקהילה התמעטה באופן קבוע מאז ימי הזוהר שלה לפני המלחמה הרי עדיין מתקיימות תפילות בבית הכנסת בשבתות ובחגים. למרות שיש לבית הכנסת רשימת תפוצה של 3,000 אנשים הרי, לעיתים קרובות, חסרים אנשים למניין בתפילות השבת. סיורים מודרכים מתקיימים בכל יום ראשון למבקרים. לקהילת יאנינה יש חלקה בבית העלמין בוולווד (Wellwood). שם יש גם מצבת זיכרון ליהודי יאנינה שנספו בשואה.

תוכנית הבניין

המבנה של קהילה קדושה יאנינה שונה במקצת מהרגיל עבור בתי כנסת רומניוטים בכך שהוא בנוי מצפון לדרום כשארון הקודש נמצא בדרום. (רוב בתי הכנסת הרומניוטים בנויים ממזרח למערב). הבימה היא במרכז (ברוב בתי הכנסת הרומניוטים הבימה היא בקיר המערבי) חדר המדרגות לעזרת הנשים הוא פנימי.

בתרבות הפופולרית

נעשה סרט דוקומנטרי על בית הכנסת והקהילה "היוונים האחרונים ברחוב ברום" (the Last Greeks on Broome Street). הסרט בוים, נכתב וסופר על ידי אד אשכנזי שהסבים שלו היו ממייסדי הקהילה.
סמל ג'מייקה

סמל ג'מייקה הוענק לג'מייקה בשנת 1661 תחת צו מלכותי, והוא נחשב להורשה מהבריטים. מאוחר יותר נעשו בסמל מספר שינויים קטנים. הסמל המקורי עוצב על ידי ויליאם סנקרופט, הארכיבישוף מקנטרברי בזמנו.

עובדות היסטוריות

בעת נתינת שיקול הדעת אודות צורתו של סמל הולם לג'מייקה החופשית, גם הממשל וגם האופוזיציה הגיעו להסכמה על העקרון הבא: הסמל הקיים יהווה "סמל של משמעות היסטורית רבה ללאום שצריך להישמר".
כל ציור על הסמל מציג את ג'מייקה בהיבט שונה: האננס - כַפּרי הילידי, הטאינויים - כתושבים הראשונים והתנין - כזוחל הילידי של המדינה. השימוש בקסדה מלכותית ובמעטה הוא כבוד ייחודי התואם את ג'מייקה.
בנוסף הוכרז שהסמל המקורי נוצר בפברואר בשנת 1662 ולא בשנת 1661. שנת 1661 היא שגיאה שמתייחסת לשינוי שנעשה בשנת 1752 מהסגנון הישן של התיארוך לסגנון חדש (השנה החדשה התחילה ב-24 במרץ כך שמה שבזמנו היה 1661 הוא 1662 כיום).

שינויים בסמל

סמל ג'מייקה עבר כמה שינויים קטנים, אך רק שלושה מהם נרשמו כרשמיים. שינויים אלה אירעו בשנים 1692, 1957 ו-1962.
פארקור

פארקוּר (Parkour), נקרא גם Free Running, הוא ספורט אתגרי שפיתחו סבסטיאן פוקן (Sébastien Foucan) ודוד בל (David Belle) בצרפת בשנות ה-90 על יסוד תרגולי מכשולים של הקומנדו הצרפתי.
מקור השם "פארקור" הוא במילה Parcours בצרפתית שמשמעותה "דרך" או "מסלול". עיקר הפארקור הוא ההגעה מנקודה אחת לשנייה בצורה האפקטיבית והמהירה ביותר האפשרית, תוך התגברות על מכשולים בדרך, ושימוש בגוף האדם למעבר מעל מעקים וחומות. בניגוד לריצה חופשית (Free Run), המתמקדת ביופי התנועה ובשלמותה, הפארקור מתמקד במהירות, באסתטיקה, במעבר יעיל, בחשיבה מהירה ובתנועה זורמת. לעיתים כולל הפארקור ניתור מעל גדרות, מעבר קירות, סיבובים, קפיצה מגג לגג ועוד. 
ב-28 בינואר 2018, ענף הפארקור נכנס כענף פעיל תחת הפדרציה הבינלאומית להתעמלות (FIG) ונחשב לענף התעמלות. אליפות העולם הראשונה בפארקור מתוכננת לשנת 2020.
ענף הפארקור התפתח רבות בישראל בשנים האחרונות ואף הוקמה עמותה רשמית בשם "פארקור ישראל" השמה לעצמה כמטרה את קידום ענף הפארקור בישראל.
בעקבות שידור תוכנית הטלוויזיה "נינג'ה ישראל" הפארקור החל לקבל אהדה והכרה מהציבור הישראלי. בין האתלטים הבולטים בישראל נמצאים אלמוג וולף ונתי פארקור, יוטיוברים המתעדים את פעילות הפארקור שלהם באופן קבוע.

סיכונים

אימונים בפארקור מבוצעים במתקנים ציבוריים המיועדים לכך, כגון סקייטפארקים. אך אלו אינם זמינים במקומות רבים, וחלק מהמתאמנים אף רואים באימונים במקומות מוסדרים דבר הנוגד את הפילוסופיה ה"חופשית" שבבסיס הפארקור. לפיכך, צעירים רבים מתאמנים בשכונותיהם במקומות שאינם מיועדים לכך ואינם בטיחותיים, כגון פארקים, גני שעשועים, מגרשים, מבני משרדים ומבנים נטושים. הועלו דאגות בתקשורת לגבי בטיחותם של אימונים אלו, כמו גם לגבי הפגיעה וההרס שנותרים במקומות ציבוריים שאינם מיועדים לאימונים אלו (כגון הרס קירות ומצבות במהלך אימון בני נוער בבית קברות). פגיעות אלו מתרחשות למרות שפגיעה וחוסר כבוד כלפי אנשים ורכוש מנוגדת לפילוסופיה של פארקור, כפי שבא לידי ביטוי באחד הקמפיינים של שוחרי פארקור, שסיסמתו הייתה "Leave No Trace" (לא להשאיר עקבות).
כוחות הביטחון וההצלה מביעים דאגה מהסיכונים שבקפיצה ממקומות גבוהים במהלך האימונים, ומזהירים שלא להתאמן על גגות אלא להישאר במקומות נמוכים. חלק משוחרי פארקור מסכימים שאכן אין לעודד אימונים במקומות גבוהים. יש הטוענים שפארקור פחות מסוכן מענפי ספורט אתגרי בהם נעשה שימוש בעזרים כגון סנואובורד וסקי, משום שבניגוד לענפים אלו, בפארקור המתאמנים מסתמכים על גופם בלבד, עליו יש להם שליטה רבה; אך אחרים טוענים שמיעוט הפגיעות המדווחות באופן רשמי מטעה, משום שמרבית הפגיעות לא מדווחות כלל או אינן מדווחות כפגיעות בעקבות פארקור.

אומנות התנועה

מפתחי הספורט החלו את דרכם בקבוצת היאמאקאסי הצרפתית, אך לאחר פנייה מהמפיק הצרפתי לוק בסון להפקת סרט בכיכוב הקבוצה (שיצא לבסוף בשם "יאמאקאסי"), פוקן ובל עזבו את הקבוצה ופיתחו את הפארקור, בעוד שאר חברי היאמאקאסי פיתחו את הפרי ראנינג (Free Running) אשר דומה במהותו לפארקור אך משלב יותר אלמנטים חופשיים ואלתורים, בדגש על אסתטיקה וחופשיות גמורה של המתאמן בתנועותיו, לכן היאמאקאסי מבצעים יותר היפוכים ותרגילים.

מקור השם

מקור השם יאמאקאסי בשפת הלינגלה, אשר מדוברת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו וברפובליקה של קונגו, משמעות הביטוי "גוף חזק, נפש חזקה או אדם חזק".
אך פירושה בקרב דוברי השפה בצרפת קרוב יותר ל- "אנרגיה גבוהה".
יונתן דייויד

ביוגרפיה

הרב דייוויד נעשה תלמיד מובהק של הרב יצחק הוטנר החל מימי נעוריו, בשעה שבא ללמוד בישיבת רבי חיים ברלין. הוא למד זמן מה גם בישיבת מיר בירושלים.
באירועי ספטמבר השחור, ב-6 בספטמבר 1970 נחטף המטוס בו שהו הרב דייוויד ורעייתו יחד עם הוריה בדרכם לישראל, על ידי החזית העממית לשחרור פלסטין. המחבלים שחררו את החטופים שאינם יהודים, והחזיקו בחטופים היהודים למשך שבוע. לאחר שבוע שוחררו הנשים והילדים, ביניהם הרבנית ד"ר ברוריה ואימה, ונשלחו לקפריסין. הגברים החטופים הוחזקו בעמאן בירת ירדן, ולבסוף שוחררו בניקוסיה וחזרו לניו יורק ללילה הראשון של ראש השנה תשל"א.
מספר שנים לפני פטירתו, הרב הוטנר הודיע שהרב שכטר והרב דייוויד ישמשו יחד כראשי ישיבת רבי חיים ברלין. בחיי הרב הוטנר היו יושבים בכותל המזרח של הישיבה הרב שכטר מימין הרב הוטנר במרכז והרב דייוויד משמאל. כיום, הרב דייוויד שוהה רוב הזמן בירושלים, אך מגיע לברוקלין לרובו של חודש ניסן ולחלק מחודש תשרי, ובאותם הזמנים הוא משמש כראש ישיבה שני בישיבת רבי חיים ברלין.
נשוי לרבנית ברוריה דייוויד, בתו היחידה של הרב יצחק הוטנר. אחיו הוא הרב הלל דייוויד, פוסק בברוקלין. הרב דייוויד ידוע בפרט כמומחה לספרי המהר"ל מפראג.

יצירתו התורנית

הרב דייוויד ורעייתו ערכו את סדרת הספרים "פחד יצחק" של הרב הוטנר. סייע לאשתו בכתיבת הביוגרפיה של הרב הוטנר, ב"ספר הזיכרון לגר"י הוטנר". הרב דייוויד ערך גם ספר מכתבים של הרב הוטנר "אגרות וכתבים", ופרסם לאחר פטירת הרב הוטנר ספר נוסף של שיחות של הרב הוטנר (רובן מסיכומיו ורשימותיו של הרב דייוויד) בשם "מאמרי פחד יצחק". כיום הרב דייוויד מפרסם קונטרסים משיחותיו הוא, מתוך "מאמרים" אותם הוא מוסר במועדי השנה בהיכל ישיבתו בהר-נוף.
ג'יימס ספיידר

ביוגרפיה

ספיידר נולד בבוסטון, מסצ'וסטס למשפחה יהודית. הוריו היו זוג מורים, ג'ין וטוד ספיידר. ספיידר למד בשני בתי הספר בו לימדו הוריו, לא סיים את לימודיו ב"אקדמיית פיליפס", ובמקום זאת, נסע לניו יורק ללמוד ב"בית הספר למשחק על שם מייקל צ'כוב". לפני שהפך לשחקן במשרה מלאה, ספיידר למד ולימד יוגה.

קריירת משחק

ספיידר התחיל את דרכו בקולנוע ב-1981 בהופעת משנה בדרמה "אהבת בוסר".
הופיע בתפקיד ראשי לראשונה בדרמת הנעורים "צעירים וקשוחים" לצידו של רוברט דאוני ג'וניור (איתו גם שיחק בסרט "צעירים במלכודת").
התפרסם בפעם הראשונה בקומדיות "יפה בורוד", ו"אהבה בחלון הראווה". תפקידיו בסרטים "בייבי בום" ו-"וול סטריט" היו אלו שהעניקו לו את התפקיד הגדול הראשון בדרמה הקומית "סקס שקרים ווידאוטייפ" בה שיחק את גראהם דלטון שמצלם את הזוג מולאני ומתעד את חייהם. על תפקידו זכה ספיידר בפרס השחקן הטוב ביותר של פסטיבל קאן.
ב-1990 שיחק לצידה של סוזן סרנדון בדרמה הארוטית "כשגבר אוהב אשה".
ב-1994 התפרסם ספיידר בשובר הקופות הבדיוני "סטארגייט" בתור האגיפטולוג ד"ר דניאל ג'קסון היוצא עם משלחת של חיילים מיוחדים לחקור כוכב דמוי מצרים העתיקה, כמו כן שיחק לצידו של ג'ק ניקולסון בסרט אימה "זאב".
ב-1996 שיחק ספיידר את מפיק הסרטים ג`יימס באלארד שמעורב בתאונת דרכים בדרמת המתח של דייוויד קרוננברג "קראש".
ב-2000 גילם את סוכן ה-FBI המכור לסמים ג'ואל קמפבל, שעוקב אחר הרוצח הסדרתי דייוויד גריפין (קיאנו ריבס) בסרט "מעקב".
ב-2002 שיחק בקומדיה "המזכירה" בתור עורך הדין הסדיסט אדוארד גריי שמעסיק את המזכירה לי הולוויי (מגי ג'ילנהול).
בשנת 2013 גילם ספיידר את הפושע ריימונד רדינגטון ההופך לסייען עבור ה-FBI בסדרת דרמת הפשע "הרשימה השחורה", על הופעתו המרשימה בתוכנית הועמד ספיידר לפרס גלובוס הזהב בפעם השנייה בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה.
בשנת 2015 גילם ספיידר באמצעות דיבוב ולכידת תנועה את דמותו של אולטרון, הנבל הראשי בסרט "הנוקמים: עידן אולטרון". תפקיד זה הגדיל את ההכרה הציבורית בו.

חיים אישיים

לספיידר שני בנים מאשתו הראשונה ויקטוריה קיל אותה פגש בסדנת יוגה בה עבד. הזוג נישא ב-1987 והתגרש לאחר 14 שנים.
החל מ-2002 נמצא ספיידר במערכת יחסים עם השחקנית לסלי סטפנסון ולהם בן אחד, אשר נולד ב-2008.
פופס פוסטר

חייו

פוסטר נולד בדרום לואיזיאנה לצ'ארלי ואנני פוסטר. משפחתו היגרה לניו אורלינס בתחילת המאה העשרים, כשהיה בערך בן 10. אחיו הבכור וילארד החל לנגן בגיטרה ובבנג'ו; ג'ורג' החל בצ'לו אך במהרה החליף לבס. פוסטר נישא פעמיים במהלך חייו, פעם אחת ב־1912 לברטה פוסטר, וב־1936 לאלמה פוסטר.

הקריירה

כבר ב־1907 החל פופס לנגן באופן מקצועי. בתקופה ההיא ניגן עם ג'ק קארי, קיד אורי, ארמנד פירון, ג'ו "קינג" אוליבר ורבים אחרים.
ב־1921 הוא עבר לסנט לואיס כדי לנגן בלהקות של צ'ארלי קריית' ודווי ג'קסון. בלהקות הללו הוא יצר את הבסיס לנגינתו בהמשך. הוא זכה לכינוי פופס בגלל שהוא היה הרבה יותר מבוגר מכל הנגנים האחרים איתם ניגן.
ב־1929 פוסטר עבר לניו יורק שם הוא ניגן בלהקה של לואי ראסל ולואי ארמסטרונג עד 1940. הוא ניגן עם כמה מהגדולים שניגנו בתקופה ההיא והיה קול קבוע בתוכנית הרדיו "זהו ג'אז". בסוף שנות הארבעים החל לנגן בכל העולם, בעיקר בצרפת. כמו כן הוא ניגן בכל ארצות הברית כולל שיבה לניו אורלינס.
במהלך שנות החמישים פופס ניגן בכל העולם, עם מוזיקאים דגולים. בסוף שנות החמישים ותחילת שנות השישים הוא ניגן עם ארל הינס בהרכב קטן. הוא הופיע בכל ארצות הברית ובאירופה, אך נשאר מבוסס בסן פרנסיסקו שם נפטר.
האוטוביוגרפיה שלו פורסמה ב־1971; בהצלבה עם מקורות אחרים נמצאים מספר אי דיוקים.
Mutter

Sonne

Sonne (בעברית: שמש) הוא הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום. השיר נקרא במקור "קליצ'קו" על שמו של המתאגרף ויטלי קליצ'קו ובוצע בהופעות של הלהקה במהלך שנת 2000. השיר עבר שינויים רבים עד ליצירת הגרסה הסופית שהופיעה באלבום. בקליפ לשיר נעשה בהשראת הסרט שלגייה ושבעת הגמדים של אולפני וולט דיסני. חברי הלהקה נראים כגמדים הכורים זהב עבור שלגיה, אותה מגלמת השחקנית הרוסייה יוליה סטפנובה.
תאריך יציאה: 12 בפברואר 2001

Links 2-3-4

Links 2-3-4 (בעברית: שמאל 2-3-4) הוא הסינגל השני שיצא מתוך האלבום. השיר נכתב כתגובה להאשמות שהופנו כלפי הלהקה על היותה בעלת אוריינטציה ימנית-פשיזם/פאשיטסית. הפזמון רומז לשירו של ברטולט ברכט "Einheitsfrontlied", שנכתב על המפלגה הקומוניסטית של גרמניה בשנות השלושים.
הקליפ לשיר נעשה באנימציה ממוחשבת תלת ממדית ומדמה מאבק של קן נמלים נגד פלישה של חיפושיות.
תאריך יציאה:14 במאי 2001

Ich will

Ich will (בעברית: אני רוצה) הוא הסינגל השלישי שיצא מתוך האלבום. הסינגל יצא בגרמניה יום אחד לפני פיגועי 11 בספטמבר ולכן לא שודר בתחנות רבות. בקליפ לשיר נראים חברי הלהקה כשהם נכנסים לסניף בנק ומבצעים בו שוד. לאחר ביצוע השוד צועדים חברי הלהקה אל מחוץ לבנק, המוקף באנשי יחידות מיוחדות של המשטרה ואנשי תקשורת המקבלים אותם בקריאות אהדה. בהמשך הסרטון הם נראים יורדים אוטובוס לבושים במדי אסירים ומובלים על ידי שומרים חמושים על פני שטיח אדום. הם מגיעים לפודיום בו הם מקבלים את פרס "מצלמת הזהב,, המקבילה הגרמנית לפרס האמי האמריקאי.
תאריך יציאה: 10 בספטמבר 2001

Mutter

Mutter (בעברית: אמא), שיר הנושא מתוך האלבום, הוא הסינגל הרביעי שיצא. השיר מבוסס על חוויות הילדות של טיל לינדמן וריכרד קרוספה והיחסים הלא-שמחים שהיו לשניים עם אמותיהם. השיר מספר על ילד שלא נולד בלידה טבעית, אלא נוצר כתוצאה מניסוי ועל כן אין לו אבא ואמא אמיתיים. הילד מתכנן להרוג את האמא ש"מעולם לא ילדה אותו" ואת עצמו. הוא מצליח להרוג את האם, אך נכשל בהתאבדות ונותר בעל מום. הילד מתחנן לעזרה, אך לא מקבל תשובה מצד אימו המתה.
תאריך יציאה: 25 במרץ 2002

Feuer frei!

Feuer frei! (בעברית: פתח באש!) הוא הסינגל החמישי שיצא מתוך האלבום. השיר נכלל בפסקול הסרט xXx והפך להיות אחד השירים המוכרים ביותר של הלהקה. הקליפ לשיר הופק על ידי רוב כהן, מפיק הסרט ושוחרר ל-MTV שכחלק מפעולות הקידום של הסרט.
ורה קרפקינה

ביוגרפיה

קרפינה נולדה בקוטלניץ' שבמחוז קירוב. היא התאמנה בוולוגדה שבמחוז וולוגדה ואחר כך בקייב.
באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיימה קרפינה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 46.3 שניות ובמקום 9 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.9 שניות.

אלופת אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברן, שווייץ בשנת 1954 זכתה קרפקינה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם רימה אוליסקינה, מריה איטקינה ואירינה טורובה בתוצאה של 45.8 שניות.
בתחרות שנערכה בקייב ב-27 ביולי 1956 קבעה קרפקינה בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם גלינה וינוגרדובה, סיניידה ספרונובה ומריה איטקינה, שיא עולם חדש של 45.2 שניות. באולימפיאדת מלבורן (1956) היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 45.6 שניות ובמקום 9 בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.1 שניות.

שיאנית עולם

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1958 זכתה קרפקינה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 45.3 שניות ומדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.7 שניות, אחרי הית'ר ארמיטייג' מבריטניה (11.7 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בקייב ב-13 בספטמבר היא השוותה בריצת 100 מטר את שיא העולם של שירלי סטריקלנד מאוסטרליה בתוצאה של 11.3 שניות.

אלופה אולימפית

באולימפיאדת רומא (1960) זכתה קרפינה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בשיא אולימפי חדש של 6.37 מטר, 3 ס"מ משיא העולם של הילדרון קלאוס מגרמניה, לפני האלופה האולימפית היוצאת אלז'בייטה קז'סינסקה מפולין (6.27 מטר) והילדרון קלאוס (6.21 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 45.2 שניות, בשלב המוקדמות הן קבעו תוצאה של 45.0 שניות ובמקום 12 בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.0 שניות.
חשוב על זולתך (שיר)

חשוב על זולתך (בערבית: فكر بغيرك - פאכר ביגאיריכ) הוא שיר מאת המשורר והיוצר הפלסטיני מחמוד דרוויש, שהתגורר בחיפה במעמד של תושב קבע. השיר פורסם בקובץ השירים בשם "כפרחי השקד או רחוק יותר" בשנת 2005.

נושא השיר

השיר פונה אל מצפונו של האדם וקורא לו: אתה האיש החי את חייך ומרוכז בדאגה לעצמך, חשוב על זולתך, על האנשים החלשים הזקוקים לטיפול ותשומת לב, ושגורלם לא שפר עליהם כשלך. חשוב עליהם בעודך חי את חייך, ומבצע את פעולות היומיום השגרתיות. 
כשאתה שב אל הבית, ביתך, חשוב על זולתך
(אל תשכח את עם-האוהלים)
— שורה מהשיר "חשוב על זולתך", תרגום עפרה בנג'ו ושמואל רגולנט

ניתוח השיר

כותרת השיר "חשוב על זולתך" מנוסחת כפועל בלשון ציווי, ומדגישה את המסר העיקרי שהמשורר מנסה לשלוח אל המקבל. סגנון פנייה זה הופך את המשורר למטיף ומדגיש את הרפורמה החברתית אליה הוא שואף, ליצירת קהילה טהורה, ללא אנוכיות, נטולת פגמים ושחיתות. 
חזרתו של המשפט בכל פסוק נדמה כצלצול של פעמון אזעקה החוזר ומזכיר לשומע את האמת ואת החובה המוטלת עליו. מטבע הלשון הזו באה כצעקה המעירה את מצפונם הנעדר של בני האדם.
קריאתו של המשורר כפי שהיא משתקפת בנוסח השיר, אין משמעה שעל האדם לבטל את מחויבויותיו, צרכיו וצרותיו, אלא קוראת לו לתת ככל יכולתו, וְלוּ מהמעט שבידו, וְלוּ רַק במחשבה על זולתו. 
בספר הדן ביצירתו של דרוויש, "מחמוד דרוויש: אני לא יכול לשכוח" (בערבית: محمود درويش: عصي علي النسيان), מאופיינת שירתו ככזו ההופכת נושאים פוליטיים לנושאים אנושיים ודנה בגורלו של האדם. יצירתו, העוסקת רבות בגורל העם הפלסטיני, דנה באתגרי הקיום מנקודת מבט אנושית.  
קובץ השירים "כפרחי השקד או רחוק יותר" בו מפורסם השיר, נכתב בתקופה הקרובה למותו, וניכר בו הכאב שליווה תקופה זו בחייו.

ביצועים לשיר

השיר הולחן על ידי מירה עווד ומרסל ח'ליפה (אנ') ובוצע על ידם ועל יד מבצעים שונים, בין היתר בטקס יום הזיכרון הישראלי פלסטיני בשנת 2017 ובטקס אקו"ם 2017.
השימוש בדגל הממלכה המאוחדת בדגלים מחוץ לממלכה

דגל הממלכה המאוחדת נמצא בשימוש בדגלים רבים של רבות ממושבותיה לשעבר של הממלכה המאוחדת, אשר אימצו את "הנס הכחול" (דגל המושבות, blue ensign) או את "הנס האדום" (דגל צי הסוחר הבריטי, red ensign). "הנס הכחול" כולל את דגל האיחוד בקנטון (הרבע העליון בפינה הצמודה לתורן). רקע הדגל כחול, ובפינה התחתונה הרחוקה מן התורן מופיע סמל המושבה. "הנס האדום" זהה, אלא שהרקע שלו אדום.
חלק מהמושבות לשעבר הוסיפו אלמנטים נוספים לדגל המושבות או החליפו את סמל המושבה לשעבר בסמלים המתפרשים על כל הרקע הכחול. מדינות אחדות החליפו את צבע הרקע, אבל שמרו על דגל האיחוד בקנטון כדי לבטא את המשך הקשרים התרבותיים עם בריטניה.

טובאלו

דגל טובאלו הנוכחי אומץ בשנת 1978 לאחר שהמדינה הופרדה מגילברטס בשנת 1976. כמו מדינות חסות לשעבר רבות של הממלכה המאוחדת, דגל טובאלו מבוסס על דגל האיחוד, שמופיע בקנטון.
הכוכבים מסמלים את תשעת האיים המרכיבים את טובאלו; סידור הכוכבים הוא נכון גאוגרפית כאשר הדגל תלוי כלפי מטה (בשל המיקום האסטרונומי בשמים).
בשנת 1995 הוחלף הדגל בדגל חדש שלא היה מבוסס על הדגל הבריטי, וגם סימל את האיים על ידי כוכבים. עם זאת, התושבים לא אהבו אותו והדגל הקודם הוחזר לשימוש בשנת 1997, עם שינויים קלים.

ארצות הברית

דגל מדינת הוואי הוא הדגל הרשמי של מדינת הוואי ושל ממלכת הוואי. דגל הוואי הוא הדגל היחידי של מדינה בארצות הברית שנשאר זהה לדגל שהונף תחת ממשלים קודמים, וכן היחיד מדגלי מדינות ארצות הברית שבו מופיע היוניון ג'ק - דגל בריטניה. דגל זה הוענק למלך הוואי על ידי ג'ורג' ונקובר כמתנה ממלך הממלכה המאוחדת ג'ורג' השלישי.
סטנלי ג'ונסון

נעורים וקריירת מכללות

ג'ונסון נולד באנהיים שבקליפורניה בנם של קארן טיילור וסטנלי ג'ונסון. אמו הייתה כדורסלנית מקצוענית ששיחקה בדנמרק, שוודיה ואיטליה. הוריו התגרשו בילדותו והוא גדל עם אמו ואביו החורג בפולרטון שבקליפורניה. 
למד בתיכון מאטר דיי בדרום קליפורניה והוביל את קבוצת הכדורסל שלו לארבע אליפויות מדינה רצופות. הוא נבחר לשחקן השנה בתיכונים בקליפורניה ולמשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ב-2014. בעונת 2015/2014 שיחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה והגיע עמה עד שלב רבע הגמר של טורניר אליפות המכללות בכדורסל. הוא נבחר לחמישיית העונה של ליגת הפאק-12 בה משתתפת אריזונה, ורשם ממוצע של 13.8 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק.
מגיל צעיר נכלל בנבחרות הכדורסל של ארצות הברית, זכה עם הקבוצה במדליית זהב באליפות האמריקות עד גיל 16 ב-2011 ובאליפות העולם עד גיל 17 ב-2012. באליפות האמריקות עד גיל 18 ב-2014 שימש קפטן הנבחרת במשותף עם ג'סטיס וינסלו וטיוס ג'ונס. הוא הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות ונבחר ל-MVP של הטורניר עם ממוצע של 14 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק.

דטרויט פיסטונס

בדראפט ה-NBA‏ 2015 נבחר ג'ונסון במקום השמיני, על ידי דטרויט פיסטונס. ב-3 וחצי עונותיו בקבוצה הציג יכולת מאכזבת למדי, ביחס לבחירתו הגבוהה בדראפט, ורשם ממוצעים של 7.1 נקודות ו-3.5 ריבאונדים למשחק.

ניו אורלינס פליקנס

בפברואר 2019 הועבר לניו אורלינס פליקנס כחלק מטרייד משולש בו הייתה מעורבת גם מילווקי באקס.

טורונטו ראפטורס

ב-11 ביולי 2019 חתם ג'ונסון על חוזה בטורונטו ראפטורס.
פרו בונו

פרו בונו הוא ביטוי שמקורו בשפה הלטינית ופירושו "לטובת הציבור" (pro bono publico). הביטוי משמש לתיאור מתן שירות מקצועי ללא תמורה או בתמורה סמלית, מעין שירות לציבור.
שימוש בביטוי זה שכיח בהקשר ייעוץ וייצוג משפטי. לעיתים מקימים משרדי עורכי הדין הגדולים מחלקות מיוחדות שבאמצעותן מנוהלת פעילות הפרו בונו של המשרד. למשרדים קטנים יותר קיימות חלופות שונות לקיום פעילות זו. בישראל הוקם לצורך כך פרויקט "שכר מצווה" שמפעילה לשכת עורכי הדין. יש מסגרות בינמשרדיות עצמאיות הפועלות לצורך זה (למשל, מרכז השופט חיים כהן).
דוגמה נוספת ניתן למצוא בענף הפרסום, עת משרדי פרסום גדולים יוצאים מדי פעם בקמפיינים חברתיים ללא תמורה ואף רוכשים מדיה פרסומית מכספם על מנת לקדם נושאים שעומדים על הפרק כמו למשל בישראל מבצע/מסע-הסברה למען החזרת חטופים או למען ניצולי שואה.
Kiss It Better

וידאו קליפ

ב-30 במרץ 2016, עלה לרשת טיזר באורך 30 שניות של הווידאו קליפ, בעוד שהקליפ המלא עלה יום למחרת, ב-31 במרץ, לערוץ ה-VEVO הרשמי שלה. 
הקליפ בוים על ידי הבמאי קרייג מק'דין וצולם בשחור-לבן. נטלי ווינר מבילבורד מיקמה אותו כבר ביום הראשון ליציאתו כאחד מ-11 הקליפים הטובים ביותר שלה. על הקליפ היא כתבה כי "הוא לא משאיר מקום לדמיון". במגזין ווג נכתב על הקליפ כי ריהאנה "מצליחה להיראות בו מוסמכת, לא וולגרית, משדרת ביטחון בגוף שלה, במיוחד באור הזרקורים".

ביקורת

השיר עורר עניין בקרב מעריציה של ריהאנה ובקרב מבקרים ברחבי העולם עוד טרם יצא כסינגל. באתר "פרוגי" נכתב עליו כי הוא "ללא ספק השיר הטוב ביותר באלבום, הבתים בשיר מעולים והפזמון מהפנט, משמיעה ראשונה של האלבום זהו השיר היחיד שנחרט בזיכרוננו ועשה לנו חשק לחזור לשמוע אותו שוב". בנוסף באתר מאקו נכתב עליו שהוא "מהיפים יותר באלבום הקצת מבולגן והגיטרות שלו מזכירות מאוד את הבלדות היפהפיות של פרינס". לעומת זאת היו מבקרים רבים שביקרו את השימוש בגיטרות חשמליות לרעה, כמו למשל בביקורתו של נוי אלוש: "מביכות קצת יותר הן הבלדות הרבות מדי שמפוזרות כאן בנדיבות מעיקה. הסבירה מכולן היא "Kiss It Better" שכתבו לה ג'ף בשקר ונטליה קילס ואוחזת בפזמון יעיל, אבל גם היא נופלת בגלל ליין הגיטרה החשמלית המיושן, שנדמה שרק לפרינס מותר להשתמש בו מאז האייטיז".
יהושע מזח

יהושע בן חיים הלוי מֵזַח (גם: יהושע חאימאָוויטץ סגל ("יח"ס"); גם מייזאח; ברוסית: Мейзах;‏ 1834 - כ' בשבט תרע"ז, 12 בפברואר 1917) היה סופר, עיתונאי, פובליציסט ועורך יהודי רוסי עברי ויידי, איש תנועת ההשכלה היהודית.

תולדות חייו


נולד בעיירה שאט שבפלך קובנה של רוסיה (ברוסית: Шадов, בפולנית: Szadów; כיום שדובה (Šeduva) בליטא). קיבל חינוך יהודי, ובהמשך לימודיו נחשף לספרות תנועת ההשכלה. במשך רוב חייו נע ברחבי תחום המושב, בחצי האי קרים ובבסרביה כשהוא עוסק בהוראה ובכתיבת רשימות לעיתונות העברית תחת שם העט "שר של ים", המכתבים נדפסו בעיתונים "עברי אנכי", "המגיד", "היהדות" (עיתון ילדים קצר ימים שערך יחד עם אברהם ברוידס ב-1895) ובמאספים "האשל" ו"פרחים ושושנים". רשימותיו שילבו תיעוד עיתונאי עם פובליציסטיקה, שתקפה בדרך כלל את אורחות החיים השמרניות בקהילות היהודים. מזח כינס את רשימות "שר של ים" שלו שראו אור בגיליונות "עברי אנכי" והוציאן בחמישה כרכים (בשנים 1885 עד 1889) תחת הכותרת "האסופות, מכתבים משר של ים".
ב-1874 פרסם את ספרו הראשון "האמונה וההשכלה: שיחה בין שני רעים" כעין דיאלוג דידקטי בין שני תומכי הזרמים (וילנה תרל"ד). 
בשנים 1881–1892 ערך את המאסף הספרותי "גן פרחים" ובו כינס סיפורים ודברי הגות של רבים מידידיו, סופרי תנועת ההשכלה.
בשנת 1890 חיבר את הספר העברי הראשון בנושאי תיאטרון יידיש - "במת ישחק או משא גיא חיזיון" (ורשה: דפוס בוימריטטער, תר"ן). ב-1894 הוציא אוספים מכתביו בשני כרכי מאסף בשם "האשל" (ורשה תרנ"ג-תרנ"ד).
לבסוף השתקע בעיר וילנה, ובה התגורר במשך 25 שנות חייו האחרונות. בעת שהותו בווילנה נטש את העיתונות ופרסם מאות ספרונים ביידיש ובהם סיפורים קצרים, רובם בעלי זיקה היסטורית ותוכן סנסציוני ומעשיות בעלות גוון אקטואלי ("מעשה ביכלעך"), שהיו נפוצים מאד בציבורים יהודיים. חלק ניכר מהספרונים יצאו תחת שמות עט שונים ובשלל הוצאות ולכן לא קיים אומדן מדויק לגבי כמותם. בשנותיו האחרונות התפרנס רק ממכירת ספרונים וקונטרסים והיה כמעט לפושט יד.
יוסף קולון

רבי יוסף קולון טרבוטו (מהרי"ק) (ה'ק"ף, 1420 (לערך) - ה'ר"ם 1480) רב, פוסק ומחבר. מגדולי הפוסקים ביהדות איטליה במאה ה-15.

קורות חייו

נולד בשנת 1420 לערך בצרפת, למד תורה מפי אביו הרב שלמה, ומפי הרב מרדכי נתן. בצעירותו גר בעיר שאמברי שבדוכסות סבויה ולאחר מכן נדד מעיר לעיר באיטליה. בתקופה זו שימש כמלמד תינוקות. בתום תקופה זו החל לשמש כרב וראש ישיבה בפיימונטה אחר כך בבולוניה, ולבסוף בין השנים ה'ר"ל-ה'רל"א שימש כרב וראש ישיבה במנטובה. שם היה חברו של רבי יהודה מסר לאון הרופא שאף הוא עמד בראש ישיבה במנטובה. לאחר כמה שנים נתעוררה ביניהם מחלוקת עזה ששורשה אינו ידוע אך היא נוצרה על רקע רצונם של שני האישים להפוך לרב ראשי לכל יהודי איטליה ושליט העיר גירש את שניהם ממנה. בסוף ימיו התגורר בפאביה (Pavia) וכיהן בה כרב, שם נפטר בשנת ה'ר"ם (1480) ונקבר במקומו.
ספרו "שאלות ותשובות מהרי"ק", נחשב אחד מספרי ההלכה היסודיים.

תלמידיו

בין תלמידיו הבולטים היו רבי עובדיה מברטנורא, רבי אליהו דלמדיגו ורבי עזריאל דאיינה.

פסקיו ההלכתיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.  
לעיתים התחלפו מפסקיו עם הפסקים של הרב יוסף קארו, בלבול זה נבע מכך שראשי תיבות שניהם היו דומים בכך ש"מהרי"ק" מציין גם הרב יוסף קארו וגם הרב יוסף קולון. ויש מקרים בהם חלק הרב יוסף קארו על הרב יוסף קולון, כגון במעשה שבני קהילה מסוימת הוציאו כהן מבית הכנסת בשבת בראשית כדי לקחת עלייתו לתורה, הרב יוסף קולון אישר המעשה ואילו הרב יוסף קארו לא היה שבע רצון מההתעלמות ממצוות קידוש זרעו של אהרן.