google/wiki40b huggingface dataset:
סנטרל פארק וסט

סנטרל פארק וסט (באנגלית: Central Park West) או בקיצור: CPW היא שדרה בציר צפון - דרום ברובע מנהטן של העיר ניו יורק במדינת ניו יורק.
השדרה מהווה את גבולו המערבי של סנטרל פארק ואת גבולה המזרחי של שכונת האפר וסט סייד (הצד המערבי העליון של האי). אורכה של השדרה 51 גושי דירות. השדירה מתחילה בכיכר קולומבוס (במפגש רחוב 59 עם השדרה השמינית) ומהווה את המשיכה צפונה של השדרה השמינית, ומגיעה עד כיכר פרדריק דאגלס (במפגש רחוב 110 עם שדרת פרדריק דאגלס המהווה למעשה את המשך השדרה השמינית ואף מכונה כך).
לאורך השדרה, מצויים רחובות החוצים את סנטרל פארק. במפגש השדרה עם רחובות אלה מצויים שערי הפארק: שער הסוחרים (Merchants Gate) במפגש השדרה עם רחוב 59, שער הנשים (Womens Gate) במפגש עם רחוב 72, ושער הזרים (Strangers Gate) במפגש עם רחוב 106.
בניגוד לשדרה השמינית, שהיא חד סיטרית לכיוון צפון, שדרת סנטרל פארק ווסט היא דו סיטרית.

אתרים בשדרה

השדרה מהווה אתר מגורים יוקרתי. לאורך השדרה מצויים מספר בנייני דירות קואפרטיביים (שיתופיים) יוקרתיים: הסאן רמו, האל דורדו, המג'סטיק, הדקוטה והברספורד. מבנים אלה נבנו בשנות ה-30 במיקומם של מלונות שנבנו במאה ה-19 ונשאו את אותם שמות. המבנים מהווים אתר שימור היסטורי לאומי בארצות הברית. בבניין הדקוטה שלצד השדרה התגוררו ג'ון לנון ויוקו אונו (שעדיין מתגוררת בה), ובשדרה נרצח ג'ון לנון בצאתו מביתו בשנת 1980. כמו כן, הזמר בונו סולן להקת U2 מתגורר בבנין סאן רמו.
לצד השדרה נמצאים האגודה ההיסטורית של ניו יורק והמוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע.

השדרה בתרבות

מבנה מספר 55 בשדרה הוא המבנה ששימש רקע לסרט "מכסחי השדים", כאתר הבית המכושף, ולמולו, בצידה השני של השדרה, בסמוך לרחוב 67, נמצאת המסעדה טוורן און דה גרין אשר אף היא הופיעה בסרט. כמו כן השדרה נתנה את שמה לאופרת סבון שנקראה באותו שם.
בשנת 1899 נפגע ונהרג הנרי מבליס מפגיעת חשמלית במפגש השדרה עם רחוב 74. אירוע זה נחשב לתאונת הדרכים הראשונה בה נהרג אדם בארצות הברית (ובחצי הכדור המערבי בכלל).
A Love Supreme

הקלטת היצירה

היצירה הוקלטה באולפנו של טכנאי הקול רודי ון גלדר, שהקליט את ענקי הג'אז של שנות החמישים והשישים של המאה העשרים. למחרת, 10 בדצמבר 1964, הוקלטה גרסה שונה של החלק הפותח "הודיה" עם הסקסופוניסט ארצ'י שפ והקונטרבסיסט ארט דייוויס. שם האלבום משמש מנטרה מוזיקלית חוזרת לאורך "הודיה" ובסופה הנגנים גם שרים את המנטרה (בחלק מהביצועים). החלק האחרון, "מזמור", תואם את מילות שיר ההקדשה שחיבר קולטריין, המצורפות לאלבום. החופש ההרמוני המתבטא באלבום מתפתח ביצירותיו הבאות של קולטריין.

תגובות על האלבום

האלבום מוגדר לרוב בין אלבומי הג'אז המשובחים בכל הזמנים, בין היתר דורג במקום ה-47 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים של מגזין הרולינג סטון. האלבום משמש השראה ליצירותיהם של אמנים רבים אחרים.
ג'ון מקלפלין וקרלוס סנטנה חידשו את היצירה באלבומם Love Devotion Surrender משנת 1973. הזמר וויל דאונינג (Will Downing) הקליט שיר R&B המבוסס על "הודיה", בשיתוף עם אליס קולטריין, אלמנתו של ג'ון. שיר זה דורג במקום ה-14 במצעד הפזמונים הבריטי לשנת 1988. האמנים הבלגים פבריציו קסול וקריס דפורט הוציאו בשנת 1995 אלבום וריאציות על היצירה הנקרא Variations on A Love Supreme. ברנפורד מרסליס (Branford Marsalis) כיסה את היצירה באלבומו Footsteps of our Fathers משנת 2002. זמר הג'אז קורט אלינג שר את "הכרעה" באלבומו Man in the Air משנת 2003.
בשנת 2002 הוציאה חברת התקליטים Impulse! Records אלבום כפול הכולל את הקלטת האולפן המקורית, שני ביצועים חלופיים ל"הודיה" ול"הכרעה" ובנוסף ביצוע חי של הסוויטה משנת 1965 בעיר אנטיב שבריביירה הצרפתית. בביצוע החי מסתיימת "התמדה" בסולו קונטרבס ייחודי ומרגש באורך שמונה דקות, בביצועו של ג'ימי גריסון. לא ידוע על ביצועים חיים אחרים של היצירה על ידי רביעיית קולטריין.
ב-9 באוקטובר 2004 בוצעה היצירה במלואה במועדון הגדה השמאלית בתל אביב על ידי הרכב בראשותם של אהרל'ה קמינסקי ואבישי כהן, לציון ארבעים שנה להקלטת האלבום.
ג'יין קרטין

ביוגרפיה

קרטין נולדה בעיר קיימברידג' שבמסצ'וסטס למרי קונסטנס ולג'וזף קרטין.
בת דודתה היא השחקנית והתסריטאית ואלרי קרטין.
בשנת 1968 החליטה קרטין לזנוח את הלימודים במטרה להתמקצע כשחקנית קומית.
קרטין החלה להופיע בהצגות תיאטרון ועם הרכבים קומיים עד לשנת 1975.
התפרסמה באמצע שנות ה-70 בתוכנית המערכונים הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב" והייתה לאחת מן המניין מצוות הקומיקאים הראשון של התוכנית לצידם של צ'בי צ'ייס, ביל מאריי, דן אקרויד וג'ון בלושי. בסדרה בה בהופיעה בשלל דמויות שיחקה קרטין במשך כחמש שנים.
בתחילת ה-80 החלה להופיע בקולנוע בקומדיות "O.C. and Stiggs" של רוברט אלטמן ו"How to Beat the High Co$t of Living".
ב-1984 החלה לשחק בקומדיית המצבים "קייט ואלי" בתפקיד הגרושה החד הורית אליסון "אלי" ג'וליה שארלוט. על הופעותייה בארבע עונות הסדרה זכתה קרטין בשני פרסי אמי לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרה קומית והועמדה לפרס גלובוס הזהב.
במהלך שנות ה-90 ועד לשנת 2001 זכתה קרטין להצלחה גדולה בזכות תפקיד הפרופסורית מרי אולברייט שגילמה בסיטקום המדע בדיוני המצליח "מפגשים מהסוג האישי".
כשחקנית קולנוע התפרסמה קרטין בשנים האחרונות בתפקיד הספרנית צ'ארליין בסדרת "סרטי הספרן": "הספרן: המסע בעקבות החנית", "הספרן 2: בחזרה למכרות המלך שלמה" ו"הספרן 3: קללת גביע יהודה". בנוסף הופיעה בדרמות "ברוקלין לובסטר" לצידו של דני איילו, "העיר שלנו"
ובקומדיות "אחי, אני אוהב אותך" בתפקיד ג'וייס אמו של פיטר קלאבן (פול ראד) ו"לאלף את אבא".
בשנת 2011 החלה קרטין להשתתף בסדרת הדרמה המשטרתית "Unforgettable" בתור ד"ר ג'ואנה וובסטר חברתה של הבלשית קארי וולס.
לקרטין בת אחת מנישואיה למפיק הטלוויזיה זוכה פרס אמי פטריק לינץ'.
פונקטור נגזר

במתמטיקה, ניתן לגזור פונקטורים מסוימים על מנת לקבל פונקטורים אחרים הקשורים לפונקטור המקורי. בעוד שפעולה זו מופשטת מאוד, היא מקשרת מספר בניות במתמטיקה.

מוטיבציה

נביא מספר דוגמאות מאלגברה הומולוגית, הממחישות את הצורך בפונקטורים נגזרים.
נתבונן בפונקטור  (כאשר  היא קטגוריית המודולים מעל החוג החילופי ) המוגדר באמצעות: . כידוע, בהינתן סדרה קצרה מדויקת , הפנקטור  משרה לנו את הסדרה המדויקת:
סם בראונבק

ביוגרפיה

בראונבק נולד בקנזס בנם של ננסי ורוברט. הוא גדל בחווה חקלאית ועסק בנעוריו בגידול חזירים. בתקופת לימודיו בתיכון נבחר לנשיא תנועת החקלאים הצעירים של קנזס ובשנים 1976 עד 1977 כיהן כסגן נשיא התנועה באמריקה כולה. ב-1978 סיים תואר ראשון בכלכלה חקלאית באוניברסיטת המדינה של קנזס. ב-1982 סיים תואר JD במשפטים מאוניברסיטת קנזס. לאחר הלימודים עבר בחברת עורכי דין במנהטן שבקנזס ולימד דיני חקלאות באוניברסיטת המדינה של קנזס. ב-1986 מונה למזכיר החקלאות של קנזס, הצעיר ביותר לכהן בתפקיד זה בתולדות המדינה. ב-1990 עבר לוושינגטון שם שימש עמית בתוכנית לקידום מנהלים-חקלאים במשרד הסחר של משרד הרשות המבצעת. 
ב-1994 נבחר לנציג המחוז ה-2 של קנזס בבית הנבחרים של ארצות הברית הוא כיהן בתפקיד מינואר 1995 עד נובמבר 1996. לאחר שבוב דול התפטר מתפקידו כחבר הסנאט של קנזס בעקבות התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית, נבחר בראונבק למועמד המפלגה הרפובליקנית וניצח בבחירות הכלליות את ג'יל דוקינג ברוב של 53.9%. הוא נבחר לכהונות נוספת ב-1998 וב-2004 ברוב של 69.2%. בינואר 2007 הכריז על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008, הוא פרש מהמירוץ באוקטובר 2007 עוד בטרם החלו ההצבעות בבחירות המוקדמות של המפלגה הרפובליקנית והודיע על תמיכתו במועמדותו של ג'ון מקיין. ב-2010 נבחר למושל קנזס ברוב של 63.3% והושבע לתפקיד בינואר 2011. ב-2014 נבחר לתקופת כהונה שנייה ברוב של 49.8%. ב-2018 מונה על ידי הנשיא דונלד טראמפ להיות שגריר העליון של ארצות הברית לענייני חופש דת בינלאומי. לשם כך הוא התפטר מתפקידו כמושל והוחלף על ידי סגנו ג'ף קולייר.
בראונבק נשוי למרי אותה הכיר בתקופת לימודיהם באוניברסיטת קנזס, הם הורים לחמישה ילדים, שניים מהם מאומצים.
פרי רוזנפלד

חייו

רוזנפלד נולד בבודפשט בספטמבר 1912, למשפחה אמידה בעלת בית חרושת לנורות. כשהיה בן שנתיים, נהרג אביו במלחמת העולם הראשונה, והמשפחה נקלעה לקשיים כלכליים. כשהיה בן ארבע מסרה אותו אמו לבית היתומים היהודי, ושם גדל.
הוא החל ללמוד רפואה באוניברסיטת בודפשט, אך הלימודים לא עניינו אותו, והוא עבר לאקדמיה לאומנויות יפות. כדי לממן את לימודיו, עבד בין היתר כמאייר בבתי משפט עבור צהובון יומי הונגרי. לאחר שהוענק לו תואר דוקטור באמנות פלסטית, שימש כדוצנט בבית הספר לאומנויות בו פעלו גם הציירים הנודעים בהונגריה באותה תקופה, בהם וילמוש אבא-נובאק. בשלב זה החל בציור קריקטורות, שעוררו את זעמם של הפשיסטים בהונגריה. כשנקרא להתגייס לצבא, העדיף לעזוב את הונגריה.
ב-1939, לאחר תקופת נדודים באירופה, הצליח לעלות על ספינה יוונית שהפליגה בין נמלי הים התיכון. כשעגנה הספינה בארץ ישראל, לא התירו שלטונות הבריטים לנוסעים יהודים לרדת ממנה, אך רוזנפלד קפץ ממנה ושחה לחוף. עם הגיעו, איתרו אותו אנשי ההגנה, שהסתירו אותו בגבעת עדה. עד 1941 עבד בסלילת כבישים וכפועל בניין. במקביל, התקבל כחבר באגודת הציירים והפסלים. ב-1941 נתפס על ידי הבריטים, ונכלא בכלא עכו, אך שוחרר תוך זמן קצר ואף גויס בעצמו לצבא הבריטי, שנלחם במדבר המערבי. במהלך שירותו עסק בקישוט מועדוני הקצינים בציוריו.
עם הקמת מדינת ישראל התגייס רוזנפלד לחיל ההנדסה. בהמשך נמנה עם מייסדי במחנה במתכונתו כעיתון לחיילי צה"ל, ושימש כעורך הגרפי שלו עד 1968. במקביל לשירותו ב"במחנה" צייר קריקטורות גם עבור בטאון חיל האוויר. הקריקטורות עסקו בעיקר בהווי הצה"לי ובאורח החיים של החיילים. בספרם איפה היינו ומה עשינו כתבו על רוזנפלד אמנון דנקנר ודוד טרטקובר: "...אבל בעיקר אהבנו את הקריקטורות של פרי על סיטואציות מחיי הצבא, עם הרס"ר שיש לו שפם ומקל והטירון המבולבל והמקומט, והרגשנו שמישהו לא ממש צוחק עלינו אלא צוחק ובוכה איתנו".
לאחר שחרורו מצה"ל צייר קריקטורות פוליטיות עבור דבר, העולם הזה והשבועון לאשה, בו היה גם חבר מערכת, קריקטורה שבועית במדור הספורט של ידיעות אחרונות, וכן פרסם סיפור מאויר בהמשכים בשבועון דבר לילדים. כן אייר כרזות בחירות וכן סדרת כרזות עבור חברת אל על.
בנוסף לעבודתו כקריקטוריסט, יצא למספר שליחויות מחוץ לישראל, באחת מהן הביא אלבומים מגטו לודז' שהכילו צילומים של הנאצים. האלבומים שימשו כראיות במשפט אייכמן ומוצגים כיום ביד ושם.
כגמלאי, עסק פרי בהוראת ציור במתנ"סים ובסיוע לעולים חדשים, ובנוסף רשם וצייר בצבעי מים, בשמנים בפורמטים שונים, וכן על קירות. ציוריו זכו לשבחים והוא זכה בפרסים לציור. ב-1991 הלך לעולמו. הקריקטורה האחרונה שצייר פורסמה בשבועון לאשה.
יעקב פרבשטין

ביוגרפיה

נולד בעיירה מלקין הסמוכה לאוסטרוב מזובייצקה, פולין. למד בישיבה המקומית בעיר בריסק אצל הרב משה סוקולובסקי, בעל "אמרי משה". לאחר מכן נסע למזריטש ולמד אצל הרב המקומי. בשנת תר"פ (1920) עלה לארץ ישראל. התיישב בתל אביב ועסק בקבלנות בניין.
בשנת תר"צ (1930) עבר להתגורר בבני ברק, שנוסדה שש שנים קודם לכן. זמן קצר לאחר בואו לבני ברק השתלב בחיים הציבוריים במושבה הצעירה. בשנת תרצ"ז (1937) הכריז מושל המחוז מטעם ממשלת המנדט הבריטי על בני ברק כעל מועצה מקומית. הוא מינה את חברי המועצה, ופרבשטין, שהיה אחד מנציגי הגוש האזרחי, התמנה לעמוד בראשה. המשרד הרשמי של המועצה המקומית היה בביתו של פרבשטין שברחוב רבי עקיבא.
בתקופת כהונתו של פרבשטין כראש המועצה סבלו תושבי בני ברק ממחסור חמור בתעסוקה. פרבשטין יזם עבודות ציבוריות בתחומי המושבה כדי ליצור מקומות תעסוקה לתושביה, אולם בשל חוסר תקציב לא יכול היה ליישם את תוכניתו. בשנת 1938 עמד בראש משלחת של חברי המועצה שנפגשה עם מושל המחוז הבריטי וביקשה את אישורו למתן הלוואה למועצה המקומית. המושל אישר את ההלוואה ובעקבות זאת חלה תנופת פיתוח של סלילת כבישים ונטיעת גנים בתחומי בני ברק. כן פעל להקמת בית ספר.
בחירתו של פרבשטין לראשות המועצה דילגה על המועמד הטבעי – מייסד בני ברק יצחק גרשטנקורן. גרשטנקורן שהה באותה תקופה בחו"ל וכששב לארץ ישראל עבר להתגורר בתל אביב. כמה מראשי הציבור בבני ברק דיברו על לבו שישוב לבני ברק והבטיחו לו שבבחירות הראשונות שייערכו למועצה יפעלו לבחירתו. 
בשנת תרצ"ט (1939) נערכו לראשונה בחירות למועצה המקומית. ראש המועצה הממונה יעקב פרבשטין התמודד ב"רשימה למען בני ברק". הוא גייס את תמיכתו של מפקד "ההגנה" באזור פישל ברמן. רשימתו זכתה בכמעט שני מנדטים, אולם לראשות המועצה נבחר גרשטנקורן, שחבר לנציגי ההסתדרות. פרבשטין המשיך בחברותו במועצה עד שנת תש"ג (1943). לאחר מכן המשיך בעיסוקו כקבלן, ובין השאר בנה "בית מנוחה" לאוכלוסייה הזקנה, פעל בתחומים ציבוריים שונים וסייע בקליטת עולים חדשים בעיר. עד שנת 1958 ניהל חנות סיטונאית למוצרי מכולת בבני ברק. בשנה זו פרש והעביר את ניהול המכולת לבנו, יוסף.
את שני בניו, אברהם ויוסף, שלח ללמוד בישיבת חברון בירושלים. בנו הרב אברהם פרבשטין נישא לבתו היחידה של ראש ישיבת חברון, הרב יחזקאל סרנא, ולימים כיהן כראש הישיבה.
יעקב ורמן

יעקב ורמן (1924–2005) היה ביולוג ישראלי ופרופסור לביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

אודות

ורמן נולד בשנת 1924 בפרנקפורט שבגרמניה למשפחה יהודית שהיגרה מגליציה ובשנת 1934 המשפחה היגרה לארץ ישראל והתגוררה בירושלים. ורמן למד בגימנסיה העברית בירושלים ואחר כך פנה ללימודים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1955 קיבל את תואר הדוקטור על עבודת המחקר בנושא הגנטיקה של גמלי שלמה (Mantidae).
לאחר שקיבל את הדוקטורט, נשאר ורמן כחוקר באוניברסיטה העברית. בשנת 1956 מונה כמרצה מן המניין, בשנת 1959 כמרצה בכיר, בשנת 1966 כפרופסור חבר ובשנת 1972 כפרופסור מן המניין. יחד עם המשרה בירושלים הוא החזיק במשרות אקדמיות כחוקר עמית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כפרופסור אורח במכון קרולינסקה בשטוקלהולם, שוודיה, ובאוניברסיטת ייל בארצות הברית. בשנת 1993 פרש מעבודתו באוניברסיטה העברית אבל המשיך במחקריו עד למותו בשנת 2005. 
ורמן ערך מחקרים בתחום הגנטיקה ועסק בחקר הכרומוזומים של אורגניזמים בהם חרקים, דגים ויונקים. הוא חקר את מנגנוני המין של חיפושית מסוג בלפס (Blaps) ומינים שונים של גמלי שלמה. כמו כן הוא ערך מחקרים בציטוגנטיקה של בני אדם במעבדתו. 
ורמן טיפח אוסף של בעלי חיים וצמחים של סביבת ארץ ישראל עם דגש על חרקים. כיום "האוסף האנטמולוגי של יעקב ורמן" שמור באוניברסיטת תל אביב. הוא זכה לכך שתשעה מינים של חרקים, קרויים על שמו, wahrmani. 
מלבד הביולוגיה, ורמן התעניין מאוד בהיסטוריה של ארץ ישראל ואף כתב יחד עם בנו, ההיסטוריון דרור ורמן, מאמרים בתחום.
אסף יחזקאלי

ביוגרפיה

יחזקאלי נולד בגבעתיים ולמד בתיכון שמעון בן צבי. סיים לימודי תואר ראשון בתקשורת ובמדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ב־1998.
ב־1997 הצטרף לרשות השידור ובשנים 1997–2000 היה תחקירן במהדורת חדשות הלילה "מהיום למחר" של חטיבת החדשות בערוץ הראשון. בשנים 2000–2003 היה עיתונאי בדסק חדשות החוץ, ב־2003 היה עורך וכתב "מבט". בשנים 2004–2007 שימש כתב בדסק החוץ של חדשות ערוץ 2. בשנים 2010–2015 שימש גם ככתב מגזין וכעורך משנה במהדורה המרכזית.
במסגרת עבודתו העיתונאית סיקר בין היתר את הניסוי במאיץ החלקיקים בשווייץ ב־2008 ואת ביקור האפיפיור פרנציסקוס בישראל ב־2014, סיקורים אשר זכו לביקורת במגזין התקשורת העין השביעית.
פאיצה

פאיצה היה לוח קטן עשוי ממתכת יקרה שהעיד על מעמדם של מפקדים בצבא של האימפריה המונגולית.
פאיצות של אורלוקים ושל נויאנים היו עשויות מזהב, עם משקל משתנה לפי דרגתם של בעלי הפאיצות. פאיצה של אורלוק שקלה כ-1,500 גרם ופאיצה של נויאן שקלה כ-600 גרם. הפאיצות של הדרגים הנמוכים יותר היו עשויות מכסף.
הפאיצות שמשו גם כתעודות מעבר ולצורכי קבלת שירותים שונים (סוסים רעננים לרכיבה, מזון וכו'). בנוסף לקצינים, גם שליחים שונים ובני משפחתו של ג'ינג'יס ח'אן צוידו בפאיצות.
מטר גים

קריירה

דג'ונה נולד בקינשאסה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, משם היגרה משפחתו לפריז כשהיה בן שנתיים. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בזמן שלמד בחטיבת הביניים עם להקת "סקסיון ד'אדולט". בשנת 2013, הלהקה התפרקה לאחר 13 שנות פעילות ודג'ונה התחיל בקריירת סולו תחת שם הבמה מטר גים איתו הוא מזוהה. ב-20 במאי 2013 הוא הוציא את אלבום הבכורה שלו "Subliminal" שזכה להצלחה רבה גם מחוץ לצרפת. האלבום כלל 18 שירים, ביניהם השיר "Bella" (בתרגום לעברית "יפה") שזכה להצלחה רבה ברחבי אירופה ואמריקה הצפונית והיה השיר שזכה במקום ה3 במצעד של SNEP הצרפתי באותה השנה. ב-28 באוגוסט 2015, הוציא מטר גים את אלבומו השני "Mon cœur avait raison" (בתרגום לעברית "הלב שלי צדק"). האלבום כלל 15 שירים וזכה למקום הראשון במצעד Ultratop Wallonia הבלגי ומצעד SNEP הצרפתי באותו השנה. האלבום כולל את השיר "Je te pardonne" (אני סולח לך) בהשתתפותה של סיה. ב-23 במרץ 2018, מטר גים הוציא את אלבומו השלישי "La Ceinture Noire" (בתרגום לעברית "חגורה שחורה") שכלל 40 שירים. אלבום זה התאפיין בשיתופי פעולה רבים של מטר גים עם זמרים נוספים כמו ליל ויין, Dj Mi Gna והראפר הצרפתי סופיאן. אלבום זה היה במקום הראשון במצעד של SNEP הצרפתי במשך 11 שבועות ברציפות מאפריל עד יוני 2018.

חייו האישיים

מטר גים הגיע ממשפחה מוזיקלית מאוד. אביו היה סולן להקת " Papa Wemba's band", אחיו דאדג'ו הוא זמר צרפתי, ושני אחיו האחרים גם הם ראפרים צרפתים בפני עצמם. מטר גים התחתן בגיל צעיר מאוד והוא אב לארבעה ילדים. ב-2013, בעקבות ההצלחה של אלבומו הראשון, חברת ההלבשה Vortex שכרה אותו כפרזנטור שלה ואף הוציאה ליין של בגדים בעיצוב מיוחד, בהשראת לבושו של מטר גים.
עצם הבריח

מבנה ותפקוד

עצם הבריח היא עצם ארוכה בעלת שני פיתולים. היא ממוקמת מעל הצלע הראשונה, ומחברת בעזרת שני מפרקים, מפרק שיא הכתף והבריח ומפרק החזה והבריח, בין שיא הכתף של עצם השכם לעצם החזה. עצם הבריח צרה יותר, קצרה יותר, מפותלת פחות וחלקה יותר בנשים מאשר בגברים. הקצה התיכון שלה מעוגל והקצה הצידי שלה משוטח.
עצם הבריח מספקת חיבור קשיח יחיד בין הגפה העליונה לגו. אופיו של החיבור, המרחיק את הגפה העליונה מהגו, מאפשר חופש תנועה רב לגפה. מאידך, פגיעה עתירת אנרגיה בגפה העליונה, נוטה לא פעם להתבטא בשבר של עצם הבריח, החלשה יחסית לעצמות הגפה האחרות.
בנוסף, עצם הבריח מגנה על מבנים חיוניים כגון עצבים וכלי דם העוברים מאחוריה. לכן, תזוזה של העצם ממקומה נחשבת פציעת חירום.
למרות סיווגה של עצם הבריח כעצם ארוכה, היא אינה מכילה מח עצם (קיומו של מח עצם, אופייני לעצמות ארוכות). מבנה הפנימי כולל רקמת עצם ספוגית עטופה ברקמת עצם צפופה.

חיבור לשרירים

רבים מהשרירים הגדולים של הגפה העליונה, נאחזים בעצם הבריח. ביניהם אפשר למנות את שרירי הדלתא והחזה הגדול, המניעים את הזרוע, את שריר עצם החזה, הבריח והזיז הפיטמתי המניע את הצוואר ואת שריר הטרפז המשתתף בהנעת הזרוע והצוואר שניהם.
השריר התת-בריחי מחבר בין עצם החזה לעצם הבריח כך שפעולתו מעגנת את עצם הבריח למפרק החזה והבריח ומניעה למטה את העצם.

טיפול שמרני

טיפול שמרני בשבר בעצם הבריח, מתבסס על קיבוע של היד, אם באמצעות מתלה צוואר או באמצעות רצועה בצורה של 'שמיניה', המחזיקה את כל האזור. בטיפול זה נותנים לגוף לרפא את אזור השבר בתהליך טבעי. יתרונות הטיפול הוא העדר הסיכונים הכרוכים בניתוח, שיכולים להתבטא בזיהום, פגיעה בעצבים באזור, פגיעה בכלי דם, הסתבכות הקשורה להרדמה וכיוצא בזה. החיסרון הוא שלעיתים, כאשר מדובר בשברים עם תזוזה, יכול להיווצר קיצור של העצם. זאת משום שהשרירים המחוברים לעצם מפעילים כח ואינם מאפשרים לשני הקצוות להגיע בדיוק זה מול זה. קיצור העצם יכול להוות לעיתים בעיה אסתטית בלבד, ולעיתים יכול להשפיע על התפקוד. כמו כן יכולים להיות מקרים של אי-חיבור, גם לאחר תקופה ארוכה.

טיפול ניתוחי

הטיפול הניתוחי הקלאסי, מתבסס על פתיחה של מקום השבר, וחיבור כל חלקי העצם באמצעות פלטת מתכת, העשויה לרוב מטיטניום. שימוש בפלטה אורתופדית לחיבור שברים, הוא הליך מקובל עבור טיפולי שברים שאינם ניתנים לריפוי באמצעות קיבוע בלבד. אך הבעיה עם פתרון זה במקרה זה הוא שעצם הבריח קרובה מאד לעור, ולכן פלטה כזו יכולה לבלוט ולהפריע (כמו למשל בסחיבה של תיק עם רצועות), ונוצר צורך להוציא אותה לאחר תום תהליך האיחוי, דבר הדורש שוב ניתוח עם כל המשמעויות הנלוות לכך. פתרון חדשני יותר, הוא באמצעות טכניקה של ניתוח 'זעיר פולשני'. בטכניקה זו עושים שני חתכים קטנים בעור. החתך הראשון מתבצע מעל מקום השבר עצמו, דרכו קודחים תעלה עבור פין שיוכנס בהמשך. ולאחר מכן מחזירים את חלקי העצם למקומה. חתך נוסף מתבצע בצד הרחוק של העצם, דרכו מחדירים פין מתכתי תוך לשדי, אשר נמצא במרכז העצם, ומחזיק את החלקים שלה עד לריפוי. לאחר הריפוי הפין נשאר בתוך העצם ואינו מפריע. תהליך הריפוי מהיר יחסית לטיפול השמרני, והסיכוי לחזרה לתפקוד מלא גבוה. בישראל, מתבצע טיפול זה במסגרת רפואה פרטית בלבד.
הר דרבי (קולומביה הבריטית)

השמורה האקולוגית הר דרבי

סביב ההר מצויה השמורה האקולוגית הר דרבי - שמורת טבע שהוקמה בשנת 1989, על מנת לשמר ולהגן על המגוון הביולוגי והמערכת הביולוגית באזור זה, ושטחה 5.57 קמ"ר.

הטיפוס על ההר

העלייה הראשונה לפסגת ההר בוצעה על ידי משלחת הסקר של ג'קסון (GJ Jackson) בשנת 1931.
אוכלי ביצים

אוכלי ביצים (בלטינית: ovivores) הם בעלי חיים הניזונים דרך קבע או לעיתים מביצים של בעלי חיים אחרים לרבות חרקים, מיני רכיכות, דגים, דו-חיים, זוחלים ועופות. למרות שישנם ביצים חסרות עוברים בשלים, מרבית הביצים הנאכלות מלוות במותו של הקורבן כך שמינים אלה נחשבים לטורפים או לפחות לאוכלי כל. ביצים בשלות יכולות למשוך גם מינים של אוכלי פירות כמו הטוקניים והקלאוניים. מינים אלה יאכלו לרוב גם גוזלים או אפרוחים צעירים שבקעו מהביצים.
אכילת ביצים היא מקור טוב לחלבונים והם פשוטים יחסית לעיכול. כמו כן הצאצא שבתוכם לא יכול כמעט להתגונן או לברוח. עם זאת במקרים רבים הביצה מגוננת על ידי הורה כועס ותוקפני, מצויה במיקום בעייתי או שהיא מוסווה מאוד. בנוסף ביצים הם טרף עונתי המצוי רק בעונת הרבייה של הטרף. למרות זאת ישנם מספר גדול של בעלי חיים שיזונו מביצים זמינות. מרבית מינים אלה הם אופורטוניסטים המתבססים על מזונות נוספים.
למרות זאת ישנם מספר מינים המתמחים באכילת ביצים. נחש הביצים למשל כמו מספר מיני זעמניים המתבססים על ביצי עופות זמינות. לנחש זה לסת רחבה היכולה להיפער הרבה מעבר לגודל הראש כדי לבלוע אפילו ביצי יען ובעזרת עוקצי החוליות שלו הוא שובר את הקליפה ופולט אותה בעוד החלמון זורם לקיבתו. 
ריבוי גבוה מדי של טורפי ושודדי ביצים יכול לפגוע בכשירות מינים שונים להגיע לבגרות. כך ממחקר שנעשה על ברווזי אדרית שחורת כיפה התברר שרק במחצית מהמקרים ההורים ישקיעו על רבייה שנייה באותו זמן. התברר מהמחקר שעופות המקננים על הקרקע נפגעים בהרבה מאלה המקננים על הענפים, שם מסובך להרבה מיני טורפים להגיע לקן. כך  למין של חופזי בנורווגיה נטרפים מעל 78% מהקנים בידי טורפים שונים. באזורים מסוימים בעולם אוכלי ביצים מרובים כמו חולדות הכחידו לחלוטין את המינים המקומיים.

דוגמאות

מיני המייצרים מאות ביצים מבלי לשמור עליהם מגדילים את הסיכוי שטורפים ימצאו אותם. כך נוהגים מינים רבים של חרקים, תולעים, רכיכות, כוכבי ים וגם דגים הפולטים למים את ביציהם. ביצי הדגים נטרפות בידי טורפים רבים כמו שיבוטיים, מדוזות, חופמאים, שחפים, אמודאיים, יסעוריים ואף כרישי לווייתן ומנטות. גם דובי גריזלי מחפשים ביצי דגים קבורות במים. ביצים של חרקים נאכלות בידי מיני עופות שונים, צרעות ונמלים, חיפושיות, עכבישים וזוחלים כמו חומטיים ונחשיליים. מספר מיני צרעות טפיליות ורחפניים מטילים ביצים על גוף חרק אחר ואוכלים אותו מבפנים.
מינים אחרים שומרים על ביציהם בקרבתם ומגוננים עליהם ומאתגרים יותר את טורפיהם. ביצי זוחלים וכן ביצי דגרתליים קבורות בקני דגירה, מוסוות בקנים קרקעיים מוסווים או מוטלות על ענפים בקנים שמורים כמו אצל מרבית העופות. למרות זו מינים שונים כמו מיני העורביים והעקעקים, עופות דורסים רבים כמו הדיה, איה זרונית או הקרקרה וכן מיני יונקים מטפסים כמו דלק האורנים, הדביבון והחוטמן, מיני קופים, סנאיים ואף אופוסומים נוהגים לבזוז קנים דרך קבע. על הקרקע חתולים, שועלים, בואשים, גיריות, קיפודיים, ארמדילים, חולדות, לטאות כוח ונחשים שונים שחלקם ארסיים מחפשים קנים לא מושגחים. שחפים וחמסניים מתמחים בבזיזת קיני עופות ים.
אצל הנחשים התברר שתזונה המתבססת על ביצים יכולה להפחית את ארסיות הנחש, המיועדת בעיקר להריגת הטרף. כך פתן הים מהמין Aipysurus eydouxii והסוג נחש ים צבי מתבסס על תזונה של ביצי דגים, מה שמוריד את ארסיותם למרות שקרוביהם ארסיים ביותר. כמו כן הם הלסתות שלהם התקשו ושיניהם הידלדלו והתקשחו.
סטפן מיטרוביץ'

קריירת מועדונים

מיטרוביץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי פטרז'לקה הסלובקית בשנת 2010. ב-2011, שיחק תקופה קצרה בקבוצת פ.צ ברנו מצ'כיה, לפני שעבר במהלך העונה למועדון הסרבי מטאלץ. ב-9 ביוני 2012, מיטרוביץ' חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון הבלגי קורטרייק. אחרי עונה אחת בלבד בבלגיה, מיטרוביץ' חתם על חוזה ל-5 שנים בקבוצה הפורטוגלית בנפיקה ליסבון. במהלך ששת חודשיו הראשונים בפורטוגל, מיטרוביץ' הופיע רק בסגל קבוצת המילואים של מועדונו החדש. ב-22 בינואר 2014, הוא הושאל עד לסיום העונה לריאל ואיאדוליד מהלה ליגה הספרדית. ב-16 ביולי 2014, מיטרוביץ' נרכש על ידי פרייבורג, תמורת 1.175 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה במועדון הגרמני, ב-4 באוקטובר 2014, במשחק מול ורדר ברמן.

קריירה בינלאומית

מיטרוביץ' ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת סרביה ב-31 במאי 2014, במשחק מול פנמה. ב-14 באוקטובר 2014, מיטרוביץ' החל מהומה בינלאומית, כאשר במהלך משחק טעון מול נבחרת אלבניה שנערך בבלגרד, במסגרת מוקדמות יורו 2016, הוריד בידיו דגל של "אלבניה הגדולה", לאחר שזה התנוסס מעל כר הדשא על ידי מזל"ט. לאחר שתפס והוריד את הדגל מהמכשיר, הוא הותקף על ידי שחקני הנבחרת האלבנית, כאשר אוהדים סרבים פרצו למגרש והחלה מהומה אלימה בין שני הצדדים.
שון פארקר

ביוגרפיה

אביו החל ללמד אותו תכנות כשהיה בן שבע. בגיל 16, הוא נידון לעונש של שירות בקהילה עקב פריצה למחשב. סיים תיכון במחוז פיירפקס שבווירג'יניה בשנת 1998. 
בשנת 1999 ייסד פארקר במשותף עם שון פנינג את נאפסטר (באנגלית: Napster), מחלוצות שיתוף קובצי המוזיקה ברשת האינטרנט. נאפסטר משכה את זעמם של חברות התקליטים ושל איגוד תעשיית התקליטים האמריקאית. תביעות משפטיות מצד גורמי תעשיית המוזיקה גרמו לו בסופו של דבר לסגור את השירות. 
בחודש נובמבר 2002 הוא השיק את פלקסו, שהציעה שירות של ספר כתובות מקוון ושולבה בסופו של דבר בתוכנת הניהול Microsoft Outlook. הוא עזב את פלקסו עקב מחלוקת לא ידועה עם שני בעלי מניות של החברה.
בשנת 2004 החל פארקר לייעץ ליוצרי פייסבוק, הפך לנשיאה הראשון של החברה וקיבל 7% ממניותיה, כשהפכה לתאגיד באותה השנה. הוא נאלץ לעזוב את תפקידו לאחר שנעצר על אחזקת קוקאין. המשטרה תפסה סמים במסיבה שנערכה בבית ששכר במהלך טיול בצפון קרוליינה, אך הוא לא חויב בדין עקב חוסר ראיות. מי שדחף את הדחתו היה המשקיע הגדול ביותר של פייסבוק, ג'ים ברייר. פארקר ממשיך כיום לסייע לפייסבוק בתפקיד רשמי.
בשנת 2006 הצטרף למייסדים של קרן הון סיכון שבסיסה בסן פרנסיסקו.
בשנת 2010 התחייב לתרום 100,000 דולר לקמפיין לליגליזציה של מריחואנה בקליפורניה, הידועה כהצעה 19 של קליפורניה (שלא התקבלה לבסוף).
פעילותו של פארקר בחברת פייסבוק מתוארת בסרט "הרשת החברתית", שם הוא גולם על ידי ג'סטין טימברלייק.
בשנת 2014 פרקר ספג ביקורת כשהשתלט על יער ציבורי, שמורת טבע, והשחית אותו לצורכי החתונה שלו.
ב-2013 נשא לאישה את אלכסנדרה לנאס. לזוג בת ובן.
פיליפ קוקו

קריירת משחק

התחיל את הקריירה בא.ז. אלקמאר, כשהיה בן 18. בהמשך הקריירה שיחק גם בפ.ס.וו. איינדהובן. בין 1998 לבין 2004 שיחק בברצלונה. בברצלונה נפצע והחמיץ עונה וחצי לאחר היתקלות ברגלו של חבייר זנטי מאינטר מילאנו. ב-2004 חזר לאיינדהובן, וב-2007 עבר לעונה בודדת לאל ג'זירה קלאב.

קריירת אימון

ב-13 במאי 2013 חתם על חוזה ל-4 שנים כמאמן פ.ס.וו. איינדהובן. כמאמן איינדהובן זכה קוקו ב-3 אליפויות.
ביוני 2018 מונה למאמן פנרבחצ'ה מהליגה הטורקית. ב-28 באוקטובר פוטר מהקבוצה עקב הידרדרותה לתחתית הליגה.
ב-5 ביולי 2019 מונה קוקו למאמנה של דרבי קאונטי מליגת המשנה באנגליה.