דמקה

דמקה הוא משחק לוח שמשחקים בדרך כלל על לוח בו 64 (8 על 8) משבצות (הלוח שמשמש גם למשחק השחמט) או על לוח בן 100 (10 על 10) משבצות ("דמקה בינלאומית"). המשחק מיועד לשני שחקנים שלכל אחד מהם יש 12 אבני משחק בגרסת 64 המשבצות, או 20 אבני משחק בגרסת 100 המשבצות. לכל שחקן צבע משלו.

רקע

המשחק נפוץ מאוד והוא דורש תחכום, שימוש רב בטקטיקה וידע תאורטי רב (במיוחד בגרסה הבינלאומית). הדמקה עוזרת לפתח מחשבה לוגית מופשטת – הודות לפשטות הכללים ילדים יכולים להגיע לבניית שרשראות לוגיות ארוכות למדי. המשחק מהווה כלי חינוכי יעיל ותורם ליכולות הניתוח והחשיבה של השחקנים.
בדומה למשחק השחמט ישנן אליפויות דמקה, ספרי תאוריה שנכתבו למשחק וגם חידות (תחבולות) הנסובות על המשחק. משערים שמקור המשחק (בלוח 8 על 8) במצרים העתיקה, וזאת לפי ממצאים ארכאולוגיים שגילו בחפירות. במאה ה־17 עברו הצרפתים ללוח של 10 על 10 משבצות. הם הבחינו שהגדלת מספר המשבצות ב־56% מכפילה את מספר האפשרויות התחבולניות פי מאה ויותר.
ישנם ממצאים נוספים שמתבססים על מקורות עתיקים המצביעים על כך שמשחק הדמקה נקרא גם "באס" שפירושו במצרית קדומה "גברת". המילה דמקה מגיעה מהצרפתית: "דמה" שבתרגום לעברית פירושה "מלך".
בעברית זכה המשחק גם לכינוי "הנשיאה" (שם זה הוא כנראה חידוש של בנימין ברלוי).

מטרת המשחק

מטרת המשחק היא להוריד מהלוח ("לאכול") את כל האבנים של היריב, או לחסום אותן, כלומר לא לאפשר ליריב לקיים מסע (צעד/מהלך). שחקן שנשאר ללא אבנים או ללא מסע אפשרי מוכרז כמפסיד.

אופן המשחק (דמקה ברזילאית/בינלאומית)

הלוח מונח כך שהמשבצת הימנית ביותר בשורה הקרובה לכל שחקן תהיה לבנה (כמו במשחק השחמט), האבנים מונחות על המשבצות השחורות של הלוח וההתקדמות היא רק על משבצות אלה באלכסון.
בתחילת המשחק אבני השחקן האחד מונחות בשלוש (ארבע, בגרסה הגדולה) השורות הראשונות של הלוח ואילו אבני השחקן השני מונחות באותו אופן בצד שלו. לפי המוסכם, הלבן מבצע את המהלך הראשון, והשחור משיב עליו. שתי הפעולות גם יחד נחשבות כמסע אחד.
אם שחקן יריב לא אכל אבן משחק של היריב האבן שלו פסולה (שרוף).

תנועה

כל שחקן מניע בתורו אבן-משחק באלכסון, ממשבצת שחורה אחת למשבצת שחורה סמוכה בכיוון היריב. על המשבצת להיות פנויה מכלים, כלומר לכל אבן יש שתי אפשרויות תנועה – לכיוון היריב ימינה ולכיוון היריב שמאלה – וכל אחת מהן עשויה להיות חסומה.

אכילה

דילוג (או אכילה) מתבצע כאשר אבן משחק מונחת במשבצת סמוכה לאבן היריב, ומעבר לאבן היריב יש מקום פנוי. כאשר דילוג אפשרי, חובה לבצע אותו, גם כאשר הדילוג הוא אחורה. דילוג מבוצע על ידי הנחת האבן במקום הפנוי שמעבר לאבן היריב והסרת אבן היריב מן הלוח. אם בתום הדילוג אפשרי דילוג נוסף חובה לבצע גם אותו (באותו תור), ללא הגבלה על מספר הדילוגים הרצופים או כיוון התנועה, כלומר אפשר לבצע דילוגים גם לאחור אבל רק בשרשרת. ברגע שקיימת האפשרות לבצע דילוגים בכיוונים שונים (קדימה), מותר (אך לא חובה) לבחור בכיוון בו מספר האכילות יהיה רב יותר.
אם אחד מהשחקנים לא אכל אבן של השחקן היריב אבנו פסולה (שרוף).

תנועה

כשאבן משחק מגיעה לשורה האחרונה, היא הופכת להיות "מלך" (בעברית יש הקוראים לכך "מלכה"), כאשר בדרך כלל מייצגים מלך על ידי שתי אבני משחק מונחות אחת על השנייה. 
מלך, בניגוד לאבן רגילה, יכול לנוע לכל הכיוונים באלכסון (כלומר גם אחורה), ללא הגבלה על כמות המשבצות בדרך, וכמו כן הוא יכול לבצע דילוגים בכל כיוון. אם תוך כדי אכילה בשרשרת האבן (הרגילה) עוברת בשורה האחרונה, אך לא נעצרת שם, היא לא נעשית מלך.

אכילה

בדומה לאבנים הרגילות, גם המלך מחויב לבצע דילוגים כאשר יש לו אפשרות לעשות זו, אך בנוסף, הוא חייב לבצע דילוג רק כאשר אבנו של היריב צמודה אליו, ובאותו האלכסון. לאחר הדילוג המלך יכול לעצור בכל אחת מהמשבצות בהמשך באלכסון. (באופן הזה, בהרבה מהמקרים, על מנת ללכוד את המלך, השחקן היריב מקריב כמה מחייליו (אבני המשחק הרגילות)).

דמקה הפוכה

גרסה של המשחק בה המנצח הוא זה שכל אבניו נאכלו או נחסמו.