דן שינמן

דן שינמן (נולד ב-4 בספטמבר 1943) הוא סנגור ועורך דין ישראלי. לאחר פרישתו מעריכת דין הפך לסופר.
שינמן ייצג בין היתר את אהוד אולמרט ויעקב וינרוט.

ביוגרפיה

שינמן נולד ברמת גן לשושנה ויוסף שינמן. בילדותו עברה משפחתו להתגורר בגבעתיים ושינמן למד בבית הספר ע"ש בורוכוב ובתיכון ע"ש קלעי.
בשנת 1966 סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת העתודה האקדמאית של צה"ל. את שירותו הצבאי עשה כסניגור וכתובע בפרקליטות הצבאית. ב-1970, לאחר שחרורו מן הצבא, עסק במשפט האזרחי. לאחר היכרותו עם דוד ליבאי באמצע שנות השבעים, החל שינמן לחזור בהדרגה אל התחום הפלילי, ובתחילת שנות השמונים טיפל במספר משפטי רצח מתוקשרים. בשנת 1978 צירף דן למשרדו את אחיו הצעיר יעקב, שלימים היה לשופט ולסגן נשיא בית המשפט המחוזי מרכז.
בשנת 1986 פתח דן משרד עורכי דין עם פרופ' דוד ליבאי. המשרד התמקד במשפט הפלילי ובעיקר בעבירות הצווארון הלבן. בהמשך פרש ליבאי כדי למלא תפקידים פוליטיים ושינמן צירף כשותפות במשרד את עורכות הדין, נוית נגב ואיריס ניב סבאג, שהחלו את דרכן במשרד כמתמחות.
שינמן ייצג לקוחות בתיקים מתוקשרים סביב נושאי פלילים, עבירות של טוהר מידות של אנשי ציבור, עבירות כלכליות ובהן: עבירות ניירות ערך, עבירות הגבלים עסקיים, עבירות מס, רשלנות פלילית, עבירות מרמה וכדומה. הוא היה סניגורם של אנשי ציבור, אנשי עסקים וגופים עסקיים שהואשמו בפלילים. בהם שרי המשפטים, פרופ' יעקב נאמן וחיים רמון, ראשי הערים רפי הוכמן ואריה גוראל, ח"כ יצחק הרצוג, ניצב אבי דותן, חבר הכנסת עמרי שרון, ורב־ניצב אהרונישקי בוועדת זיילר. שינמן הגן על איש העסקים גד זאבי בפרשת "בזק" ועל ראשי בנק הפועלים במשפט הבנקאים. הוא הגן על עורך הדין דורי קלגסבלד במשפט תאונת הדרכים הקטלנית, וכן ייצג בחקירותיהם את אנשי העסקים יצחק תשובה ונוני מוזס. זכה בשנות ה-90 וה- 2000 לכינוי: "המזכה הלאומי".
שינמן ייצג את יוסף בוק בפרשת דסק"ש, שבה על אף שהושג זיכוי בתחילה בערכאה המחוזית, העליון הפך לימים את ההחלטה והרשיע את בוק.
פרופסור יעקב נאמן התכוון למנות את שינמן ליועץ משפטי לממשלה כבר בשנת 1996. הדבר לא קרה בשל התפטרותו מן הממשלה על רקע חקירתו ומשפטו. שינמן שימש אז כסנגורו במשפט.
ב-2010 אמר: "לא צריך לקיים קשר ידידותי עם נאשמים. אם אתה קרוב מדי, אתה מאבד את קור הרוח המקצועי". סגנונו היה דרמטי בחקירותיו הנגדיות ובדרך טיעוניו.
החל מתחילת שנות ה-90 היה מרצה מן החוץ בפקולטות למשפטים באוניברסיטת תל אביב, במכללה למנהל ובאוניברסיטת בר-אילן. כיום הוא מרצה מן החוץ במרכז הבינתחומי הרצליה. הוא מלמד את עיקרי תורת ניהול המשפט הפלילי, אודותם כתב את ספרו "הסנגור".
דן שינמן נשוי לדניאלה, ציירת ופסלת. לשניים יש שלושה ילדים.

מעורך דין לסופר

בשנת 2007 הודיע שינמן כי הוא פורש מעולם הייצוג בבתי המשפט, אולם המשיך לייעץ בתיקי המשרד שייסד.
במקביל פנה אל עולם הספרות. עד היום פורסמו שלושה ספרים שכתב בהוצאת כנרת זמורה ביתן. שני ספריו הראשונים, "ניתוח לב פתוח" (2010) ו"בין הקטבים" (2012), הם רומנים המשלבים דרמות משפטיות עם דילמות מתחום הרפואה, הפסיכולוגיה, הכלכלה והתקשורת.
ספרו השלישי, "הסנגור", שיצא לאור בקיץ 2016, הוא שילוב של סיפורת ועיון. הספר כולל שמונה סיפורים קצרים - כולם מעולמו של הסנגור הפלילי, המלווים בהסבריו של המחבר אודות תפיסתו המקצועית כסנגור והדילמות העולות בעבודתו.
שינמן טבע את המונח "פורמולת ההגנה" אודותיו הוא מדבר בספרו, ובהקשר זה הוא פיתח את התפיסה המבדילה בין "העובדות הקשיחות" ל"עובדות הרכות". גישתו הבסיסית (שאינה מתייחסת לעבריינים אשר מקצועם בפשע), גורסת ככלל, כי נאשמים ייטיבו לעשות אם ידבקו באמת. בהקדמה לספר "הסנגור" כתבה כבוד שופטת בית המשפט העליון, פרופ' דפנה ברק ארז: "זהו ספר מיוחד המזמן לקוראיו חוויה יוצאת דופן. מחד גיסא אין זה ספר עיוני גרידא. הוא טבול במציאות ומביא את ה"סיפורים" של חיי המעשה. מאידך גיסא, הספר מציג עומק של חשיבה וניסיון בתחום ההגנה, כפי שיכול היה להציג בפנינו רק אדם כדן שינמן, איש מקצוע שחי את המשפט משך חיים שלמים, והביא את מלאכת ההגנה לכלל אמנות".