google/wiki40b huggingface dataset:
אנדראס, נסיך יוון ודנמרק

חייו

הנסיך אנדראס נולד באתונה ב-20 בינואר 1882, לגאורגיוס הראשון, מלך היוונים ואולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ולמד אנגלית עוד משחר נעוריו.
במהלך מלחמות הבלקן, בשנים 1912–1913, ניהל אנדראס בית חולים שדה.
בשנת 1917, עם הדחת המלך ביוון, נאלצו אנדראס ואליס לצאת לגלות עם ילדיהם, והשתכנו בשווייץ.
עם שיבת המלך קונסטנטינוס לכס המלוכה בשנת 1920 חזרו אליס ואנדראס ליוון והתיישבו בקורפו.
אנדראס, קיבל פיקוד על הארמייה השנייה של הצבא היווני במהלך מלחמת יוון-טורקיה, ומילא תפקיד פעיל בקרב סקריה, בו נחל צבא יוון תבוסה.
בשנת 1922 תפסה קבוצת מהפכנים בראשותו של ניקולאוס פלסטירס את השלטון והגלתה שוב את המלך. אנדראס נעצר בעוון "סירוב פקודה ונקיטת יוזמות עצמאיות בשדה הקרב", נשפט ונידון לגלות. הוא, אליס וילדיהם עזבו את יוון על ספינת קרב של הצי הבריטי והתיישבו בצרפת. בשנת 1930 פרסם את גירסתו לאשר אירע במלחמה בספר "לקראת אסון: הצבא היווני באסיה הקטנה ב-1921".
בשנת 1930 לקתה אשתו בהתמוטטות עצבים ואושפזה במוסד בשווייץ. הקשר בינו לבין משפחתו נותק, ולאחר ביקור קצר ביוון בשנת 1936 השתקע סופית בדרום צרפת. משפחתו התפזרה לכל עבר: בנותיו נישאו לאצילים גרמניים, בחלקם בעלי נטיות נאציות, בנו פיליפ עבר להתגורר אצל דודיו בלונדון, לואי מאונטבטן וג'ורג' מאונטבטן (מה שיביא אותו לימים לאמץ את שם משפחתם מאונטבטן), ואשתו חזרה ליוון, שם חיה בתקופת מלחמת העולם השנייה.
אנדראס מת ב-3 בדצמבר 1944 ממחלת לב בעת שהותו במלון מטרופול במונטה קרלו שבמונקו.
העשור הראשון של המאה ה-5

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
ארק (להקה)

היסטוריה

הלהקה הוקמה ב-1991.
ב-1996 הוציאה מיני אלבום עם ארבעה שירים שמתוכם השיר "Racing With The Rabbits" הוא הידוע ביותר, אך מיני האלבום זכה להצלחה מועטה.
ב-2000 הוציאה את אלבומה המלא הראשון "We Are the Ark" שמכר מעל 173,000 עותקים.
ב-2002 הוציאה את הסינגל "Father of a Son" הדיבר על הזכות לזוגות הומוסקסואלים לאמץ ילדים.
ב-2004 שירה "One of Us is Gonna Die Young" דורג במקום הרביעי במצעד הפזמונים השוודי.
ב-2006 הלהקה הופיעה בשגרירות השוודית בארצות הברית, במהלך ההופעה חברי הלהקה זכו לביקורת אודות הערה שהעירו אודות אירועי 11 בספטמבר.
ב-2007 היא נבחרה לייצג את שוודיה באירוויזיון לאחר שזכתה במלודיפסטיבלן, עם שירה "The Worrying Kind". הם סיימו במקום ה-18 עם 41 נקודות בתחרות שנערכה בהלסינקי.
ב-2010 הלהקה הודיעה על התפרקותה. בספטמבר 2011 הם ביצעו את הופעתם האחרונה בפארק השעשועים "Gröna Lund" בסטוקהולם מול קהל של 15,000 אנשים.
הם זכו במספר פרסים ונחשבים ללהקה השוודית המצליחה ביותר מאז אבבא.]
סולי

סולי או סולוי (ביוונית: Σόλοι) היא עיר עתיקה בקפריסין, הממוקמת לחוף מפרץ מורפו (Morphou). ראשיתה של העיר במאה ה-6 לפנה"ס בערך. בתחילה, סולוי השתרעה על שטח מצומצם מאשר שטחה כיום. כל המרכז העירוני של העיר תוכנן על ידי סולון, שעל שמו קרויה העיר. סולוי הייתה אחת מעשר ערי-הממלכות שהרכיבו את קפריסין באותה תקופה.
השרידים הארכאולוגיים המצויים בעיר כיום הם בעיקר מתקופת רומא העתיקה, בייחוד רצפות פסיפס מבזיליקת העיר, עם איורי ציפורים, בעלי חיים שונים וצורות גאומטריות. יש גם אמפיתיאטרון בעיר, אך בעקבות שחזורים רבים איבד את צביונו המקורי.
מפקד המבואות המערביים

מפקד המבואות המערביים במלחמת העולם השנייה היה קצין צי בריטי בדרגת אדמירל, אשר הוא ומטהו הופקדו על ניהול פעולות הצי המלכותי הבריטי בשטחי המים שממערב לאי הבריטי ולאירלנד, ולמעשה הופקדו על ניהול השיירות ששטו באוקיינוס האטלנטי ועל הגנתן מפני התקפות של צוללות גרמניות.
הפיקוד, שהוקם עם פרוץ המלחמה, הוטל על מפקד המחוז הימי של פלימות', אדמירל מרטין דנבאר-נסמית' (Martin Dunbar-Nasmith). לאחר נפילת צרפת באביב 1940, שאיפשרה לגרמניה שימוש בבסיסים ימיים בחוף האטלנטי של צרפת, הוסט נתיב השיירות האטלנטיות לבריטניה וממנה למבואות הצפון מערביים שבין צפון אירלנד לאי הבריטי. בעקבות זאת הוחלט להעתיק את מיקומו של מטה הפיקוד מפלימות' לליברפול, ששימשה כנמל ראשי לשיירות האטלנטיות וכבסיס מרכזי לאוניות הצי המלכותי שליוו אותן. ב-7 בפברואר 1941 נפתח מטה הפיקוד במרתף בית דרבי בליברפול, עם מרכז פיקוד משני בעיר דרי שבצפון אירלנד. באותה עת עבר לליברפול גם מטה להק 15 של חיל האוויר המלכותי (חלק מפיקוד החופים של החיל, שהיה שותף ללחימה נגד הצוללות הגרמניות). במרתף בית דרבי הוקם מרכז פיקוד מבוצר בבטון וחסין מפני הפצצות על פני שטח של כ-4,600 מטר מרובע.
ב-17 בפברואר 1941 החליף אדמירל סיר פרסי נובל (Percy Noble) את דנבאר-נסמית' כמפקד המבואות המערביים. בשנה וחצי שלאחר מכן הקים נובל בסיסים לקבוצות הליווי של הצי לשיירות האטלנטיות בגרינוק בשפך המערבי של נהר הקלייד בסקוטלנד ובדרי שבצפון אירלנד (בנוסף לבסיס שבליברפול) וכן מתקני אימון לאוניות הצי ששירתו בקבוצות אלו.
ב-19 בנובמבר 1942 מונה אדמירל מקס הורטון כמפקד המבואות המערביים, ושירת בתפקידו עד לסגירת הפיקוד ב-15 באוגוסט 1945. למנהיגותו היה חלק חשוב בהבסתו של איום הצוללות הגרמניות על ספנות בעלות הברית. הוא הגדיל את מספר כלי השיט המלחמתיים שהיו מאורגנים במסגרת קבוצות סיוע - בנפרד מכלי השיט שהיו צמודים לכל שיירה לשם הגנתה - והשתמש בהן כדי לתגבר שיירות שהותקפו על ידי צוללות גרמניות. העובדה שקבוצות הסיוע לא היו צמודות לשיירה מסוימת איפשרה הן גמישות טקטית, באופן שהן היו יכולות להקצות כלי שיט למרדף ממושך אחרי צוללות שאותרו עד אשר נאלצו צוללות אלו לצוף על פני המים.
לאחר המלחמה ופירוק מפקדת המבואות המערביים חזר בית דרבי לשימוש אזרחי. לימים הוקם במרתפו מוזיאון המבואות המערביים, המספר את סיפור פעולת המפקדה במהלך הקרב על האוקיינוס האטלנטי.
איילסטורם

היסטוריה

את הלהקה הקימו ב-2004 גאווין הארפר וכריסטופר בווז, במקור בשם "Battleheart". הם הקליטו את המיני-אלבום הראשון שלהם באופן עצמאי בתחילת שנת 2006. באטלהארט הושלמה עם הצטרפותם של דני איוונס ודאג סווירכק. הלהקה הופיעה כבר 5 ימים לאחר שחבריה נפגשו לראשונה. בתחילת שנת 2007 המתופף דאג סווירכך פרש מן הלהקה והוחלף על ידי איאן וילסון. לאחר שחרורם של שני מיני-אלבומים והחתמתם בנאפלם רקורדס, שונה שם הלהקה לשמה הנוכחי, איילסטורם. אלבום הבכורה של הלהקה, "Captain Morgan's Revenge", יצא ב-25 בינואר 2008.
דריוס גרלנד

קריירת תיכונים ומכללות

גרלנד נולד בעיר גארי שבאינדיאנה, ובגיל 12 עבר עם משפחתו לנאשוויל שבטנסי. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של "אקדמיית ברנטווד" זכה עמה באליפות ליגת התיכונים השנייה של טנסי, וב-3 מתוכן זכה בתואר שחקן התיכונים המצטיין של הליגה. בעונת 2017/2018 קלע 27.6 נקודות בממוצע למשחק, נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן ובנייקי הופ סאמיט, וזכה בתואר השחקן המצטיין של כל ליגות התיכונים בטנסי.
בשנת 2018 החל גרלנד ללמוד באוניברסיטת ואנדרבילט אשר בנאשוויל, ובארבעת משחקיו הראשונים בקבוצת הכדורסל שלה הצטיין עם ממוצע של 19.8 נקודות למשחק. במהלך המשחק החמישי של העונה, ב-23 בנובמבר 2018, נפצע בברכו השמאלית ונאלץ להתפנות לקבלת טיפול. מאוחר יותר התברר כי מדובר בקרע במניסקוס, אשר השבית את גרלנד ממשחק עד לסיום העונה. בינואר 2019 הודיע על כוונתו לעזוב את ואנדרבילט כבר לאחר עונה אחת, ולהעמיד את עצמו לבחירה בדראפט ה-NBA.

קריירת משחק ב-NBA

בדראפט ה-NBA‏ 2019 נבחר גרלנד בבחירה החמישית, על ידי קליבלנד קאבלירס.
עמי אראל

עמי אראל הוא איש עסקים ישראלי המכהן כיו"ר דירקטוריון סלקום. בעבר כיהן כמנכ"ל בזק, כמנכ"ל דסק"ש ויו"ר מכון היצוא.

ביוגרפיה

לאראל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מהטכניון. הוא מתגורר ברמת גן ונשוי לאוסנת.
אראל כיהן במספר תפקידים. בין השנים 1997–1999 כיהן כנשיא ומנכ"ל בזק, עם עזיבתו התמנה לתפקיד יו"ר הדירקטוריון ומנכ"ל אלרון. בשנת 2001 מונה למנכ"ל דסק"ש, במקביל להמשך כהונתו באלרון. בהמשך מונה מנכ"ל אחר לאלרון אך אראל המשיך לכהן בתפקיד יו"ר עד 2007. מחודש מרץ 2007 עד דצמבר של אותה השנה, כיהן אראל בתפקיד מנכ"ל חברת "נטוויז'ן", ומדצמבר כיהן כיו"ר החברה. בשנת 2013 פרש מתפקידו כמנכ"ל דסק"ש. במהלך תקופתו כמנכ"ל הוחלט לרכוש את מעריב. בשנת 2009 נבחר ליו"ר מכון היצוא, ובשנת 2011 הוחלף על ידי רמזי גבאי. בשנת 2005 מונה ליו"ר דירקטוריון סלקום, ונכון לתחילת 2017 הוא עדיין מכהן בתפקיד זה.
נוסף מכהן עמי אראל גם בתפקיד יו"ר הדירקטוריון בשורה של חברות, ביניהן מכתשים-אגן תעשיות בע"מ, בכור תעשיות בע"מ, שופרסל בע"מ, חברה לנכסים ובניין בע"מ ועוד חברות השייכות לקבוצת אי די בי. כמו כן, בשנת 2005 נבחר לכהן כיושב ראש הוועד המנהל של התאחדות התעשיינים בישראל.
ג'ונסון אנד ג'ונסון

היסטוריה


בעקבות הרצאה ששמע רוברט ווד ג'ונסון הראשון מאבי שיטת החיטוי בשם ג'וזף ליסטר, הקים רוברט יחד עם אחיו ג'יימס ואדוארד קו מוצרים של תחבושות מוכנות לשימוש בשנת 1885. המוצר הצליח, ומשם עם השנים החברה התפתחה והפכה לתאגיד גדול ממדים.

פעילות בישראל

מוצרי הצריכה של החברה משווקים בישראל החל משנת 1972, בתחילה שווקו על ידי חברת ההפצה "רנדי" והחל מ-2004 על ידי קבוצת שסטוביץ.
קבוצת מוצרי הצריכה של החברה פעלה גם מ-1996 ועד 2009 באמצעות נציגות מקומית, שהייתה אחראית על הצד הניהולי והשיווקי של מותגיה, קידום המכירות והפרסום.

רכישות והשקעות בישראל

בשנת 1997 רכשה "ג'ונסון אנד ג'ונסון" את החברה הישראלית "ביוסנס" תמורת 400 מיליון דולר במניות. "ביוסנס" נוסדה ב-1995 על ידי שלמה בן-חיים ומפתחת מוצרים בתחום הקרדיולוגיה.
בשנת 1998, הקימה קרן להשקעות בטכנולוגיות רפואיות בישראל עם קרן הון הסיכון פיטנגו.
בשנת 2008 רכשה את החברת הביוטכנולוגיה הישראלית "קולבר" תמורת 159 מיליון דולר. החברה עוסקת בפיתוח שתלים מבוססי קולגן, חלבון המיועדת להשתלה במקום רקמת גוף.
בשנת 2008 רכשה את החברה הישראלית "אומריקס" (Omrix) תמורת 438 מיליון דולר. "אומריקס" נוסדה ב-1995 על ידי איש העסקים היהודי-בלגי רוברט טאוב בבניין בנק הדם של תל השומר, על בסיס קניין רוחני שפותח בישראל לפיתוח דבק ביולוגי, שמיועד לעצירת דימומים בניתוחים, מתוך פלאסמה (החלק הנוזלי של הדם). בשנת 2003 חתמה על הסכם הפצה ושיווק עם ג'ונסון אנד ג'ונסון וב-2006 הונפקה בנאסד"ק.
יחסי מלטה–קפריסין

היסטוריה

בין ההוספיטלרים לבין תושבי קפריסין היו יחסים ידידותיים היסטורית, ההוספיטלרים עברו בקפריסין בדרך מישראל חזרה למלטה. חלקם השתקעו שם, והכוח המשתקע הפך לכוח משפיע בים התיכון.
היחסים הפוליטיים בין שתי המדינות קרובים בזכות קווי הדמיון בין שתי המדינות (היסטורית, כלכלית ואזורית). במאי 2004 שתי המדינות נכנסו יחד לאיחוד האירופי. בשנת 2005 הבטיח הנציב העליון של מלטה לקפריסין סייבור ג'ון בלזן כי ארצו תתמוך בכל הצעדים שתעשה רפובליקת קפריסין נגד הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין, על מנת לאחדה מחדש.
שר החוץ הקפריסאי, מרקוס קיפריאנו שוחח בשנת 2008 עם נשיא מלטה על נושאי חוץ רבים. קיפריאנו התקבל על ידי נשיא מלטה במסגרת ביקורו במדינה ביולי 2008. הנושא העיקרי בו עסקו קפריסין ומלטה בביקור היה הסכסוך הישראלי-פלסטיני. מלטה גינתה את ישראל במגוון תחומים וקפריסין הגיבה בצורה רפה יותר. בביקור סוכם כי עד שהשגרירות המלטזית בישראל תוקם, מלטה תיוצג בישראל באמצעות שגרירות קפריסין בתל אביב. שתי המדינות החליטו כי הן יחלקו גם משרד דיפלומטי ברמאללה.
לאחר הסעודה

לאחר הסעודה הוא סיפור קצר בן ט"ו פרקים מאת ש"י עגנון, המתאר באופן סמלי את יציאתו של המספר מן העולם. 
הסיפור נדפס לראשונה בשנת 1963 בכתב העת "מולד", ולאחר פטירתו של עגנון נדפס שוב בעיתון "הארץ", ולבסוף נכלל בקובץ הסיפורים "לפנים מן החומה".

תמצית הסיפור

המספר משתתף בסעודה גדולה שהגיעה פתאום אל סופה, לאחר שהסועדים חשו יגעים מהאוכל הרב שהוגש להם. בשלב זה מספר המספר: "נדמה לי פתאום שמתבקש אני. כרז לא קרא, קריאה לא הגיעה לאוזני, לחישה קלה לא התלחשה. מעצמי, מעצמי ידעתי שמתבקש אני". 
כיוון שכך, יצא המספר לדרך, אך "מאימת הדרך שכחתי כלל ראשון של יוצאי דרכים, שצריכין לידע תחילה לאן הולכין וצריכים לידע באיזה דרך הולכים ואם ארוכה היא ואם קצרה וכן מה צריכין להכין לדרך. אבל אני לא ידעתי לאן אני הולך ובאיזה דרך הולכים ולא הייתי מוכן לדרך."
מיד עם צאתו לדרך ראה בית ישן, "כמין ואו זקופה שהפכה ראשה כלפי ימין עשוי הוא הבניין. וחווקים חווקים תקועים להם בשמאלה של הואו כמין סולם של עלייה. של ברזל ישן נושן הם. דקים הם ומחוספסים הם." המספר חש "כאילו אמרו לו עלה", והחל לעלות בסולם, אף שלא התכוון לכך. הוא עלה בסולם על כל שלביו, וכשהגיע לשלב העליון השליך עצמו כלפי מעלה והגיע לראשה של הואו, וממנו הגיע לתוך הראש עצמו. בשלב זה מספר המספר: "הצצתי וראיתי בני אדם דחופים ומבוהלים עולים ובאים באותם השלבים שעליתי אני וריצתם כריצת אנשי החבורה הקדושה להר הזיתים שבירושלים בערבי שבתות עם חשיכה", והוא מוסיף: "שיערתי שכולם בשבילי באים".

מקורות מקראיים תלמודיים

דימוי העולם הזה לסעודה, בהקשר של יציאה מהעולם, קיים בתלמוד הבבלי, שבו נאמר "דעלמא דאזלינן מיניה - כהלולא דמי", כלומר: העולם שאנו הולכים ממנו הוא כמשתה. 
המספר מספר: "הצצתי וראיתי בני אדם דחופים ומבוהלים עולים ובאים באותם השלבים שעליתי אני וריצתם כריצת אנשי החבורה הקדושה להר הזיתים שבירושלים בערבי שבתות עם חשיכה". שלב זה מתרחש למעשה לאחר המוות – זהו שלב הקבורה, אך המספר המת עדיין מודע לו. רעיון זה מקורו בתלמוד הבבלי, שבו נאמר: "אמר רבי אבהו: כל שאומרים בפני המת יודע, עד שיסתם הגולל".
המספר מהרהר: "שמא כל בני הסעודה נלקחים מבית הסעודה, אלא מתוך שהם ישנים אינם יודעים ואני מתוך שאני ער אני יודע. אבל מה אני מרוויח אם אני יודע אם איני יודע להיכן אני מתבקש ובאיזה דרך הולכים לשם." הרהורים אלא אודות הידיעה מתכתבים עם דברי עקביא בן מהללאל: "דַּע מֵאַיִן בָּאתָ וּלְאָן אַתָּה הוֹלֵךְ וְלִפְנֵי מִי אַתָּה עָתִיד לִתֵּן דִּין וְחֶשְׁבּוֹן".
המספר מתאר שבעת עלייתו בסולם "אימה חשכה גדולה ירדה ובאה ממרום. השפלתי עיני למטה, אימה חשכה גדולה עלתה מלמטה." הצירוף "אימה חשכה גדולה" מקורו בתיאור ברית בין הבתרים: " וַיְהִי הַשֶּׁמֶשׁ לָבוֹא וְתַרְדֵּמָה נָפְלָה עַל אַבְרָם וְהִנֵּה אֵימָה חֲשֵׁכָה גְדֹלָה נֹפֶלֶת עָלָיו". אריאל הירשפלד מפרש זיקה זאת: "'אימה חשכה' הוא מעין שם של האלוהים וצורת נוכחות כאחד, אבל המשמעות אינה מפרשת דבר אלא רק מעמיקה את אי-הידיעה בדבר מהותו, כי נוכחותו כאן מוחשת דווקא מעצם אי-הראייה ומן האימה מפניה." ."
קרב לאוקימנה

רקע היסטורי

קרקירה וקורינתוס היו שתי פּוֹלֵייס שהתחרו ביניהן על השליטה במסחר הימי. קורינתוס ניצבה בצומת נתיבי המסחר הימי והיבשתי בין צפון יוון לדרומה ובין מערב יוון למזרחה, וכך קנתה את עושרה ועוצמתה. הקורינתים, לדברי תוקידידס, אף היו הראשונים מבין היוונים שבנו טריאֵרות, אותן אוניות קרב משוכללות בעלות שלוש שורות משוטים, שהיו לאוניות הקרב הסטנדרטיות בים התיכון במאות ה-5 וה-4 לפנה"ס. קרקירה, שנוסדה על ידי מתיישבים קורינתיים במאה ה-8 לפנה"ס, חלשה על נתיבי הסחר הימי עם איטליה, וברבות השנים הפכה לאחת הערים העשירות והחזקות ביוון. הקרקירים השקיעו מאמצים רבים בפיתוח ציים המלחמתי, להגנת מסחרם הימי מפני מתחרים ופירטים, וכשפרצה המלחמה הפלופונסית עמדו לרשותם 120 טריארות - הצי המלחמתי השני בגודלו מבין היוונים אחרי זה של אתונה. 
שורש הסכסוך, שהביא להתלקחות מלחמה גלויה בין השתיים, הייתה אֶפּידַמְנוֹס, קולוניה שייסדו מתיישבים קרקירים וקורינתים עוד ב-627 לפנה"ס לערך בחוף איליריה שבים האדריאטי. בעיר זו התנהל מזה שנים אחדות "ריב סיעות" (stasis) עקוב מדם בין המצדדים בדמוקרטיה לבין האוליגרכים. אנשי הסיעה הדמוקרטית פנו בבקשת עזרה אל קרקירה, העיר המייסדת, אך בקשתם נדחתה. לאחר שנועצו באורקל מדלפי, פנו אל קורינתוס, אשר ראתה בכך שעת כושר להכות ביריבתה, נעתרה ושלחה אל אפידמנוס חיל מצב שהשתלט על העיר. התערבותה של קורינתוס הייתה לצנינים בעיני הקרקירים, ועל כן שיגרו אל אפידמנוס צי של ארבעים אוניות, והטילו עליה מצור מן הים ומן היבשה. מעשה זה הביא את הקורינתים להכרזת מלחמה על קרקירה ולדחיית כל נסיונותיהם של הקרקירים לפתור את הסכסוך במשא ומתן ביניהם.

ההכנות לקרב

הקורינתים ובעלי בריתם כינסו צי פלישה בן 75 אוניות ואלפיים הופליטים, אותם התכוונו להנחית בחוף כדי להכריע את אויביהם ביבשה. קרוב לוודאי כי כשלושים מן האוניות היו טריארות מהירות והיתר מובלות-חיילים, שכן בתיאורו את הכנות הקורינתים למלחמה מציין תוקידידס כי "הקורינתים עצמם התקינו משלהם שלושים אוניות".
הקרקירים, ש-40 מאוניותיהם כבר עסקו במלאכת המצור על אפידמנוס, מיהרו להכין כמה שיותר מאוניותיהם לקראת ההתמודדות הצפויה. את הישנות שבהן חיזקו ובאחרות ערכו תיקונים קלים. בסיום ההכנות מנה ציים הנוסף סך 80 אוניות.

הקרב ותוצאותיו

הקרקירים ביקשו להימנע מהתמודדות, ואף שלחו בשנית שליחים אל הקורינתים לשכנעם ליישב את המחלוקת במשא ומתן. אך לאחר שחזרו השליחים בידיים ריקות, יצאו לקראת אויביהם והתנגשו בהם ליד כף לאוקימנה. אוניות הקורינתים ובעלי בריתם, שרבות מהן היו כבדות-תנועה ותמרון בשל ההופליטים הרבים שעל סיפוניהן, ניגפו ביד הקרקירים. תוקידידס אינו מתאר את מהלך הקרב, וכל שידוע לנו מפיו הוא כי "הקרקירים נחלו ניצחון גדול, והשמידו חמש-עשרה אוניות מאוניות הקורינתים". הקרקירים הקימו מצבת ניצחון בלאוקימנה, סמוך לזירת הקרב, והרגו את כל השבויים שנפלו לידיהם, מלבד הקורינתים.
ניצחונה של קרקירה היה שלם, כי ממש באותו יום הצליחו כוחותיה הצרים על אפידמנוס להכריע את מגיני העיר והיא נפלה לידיהם. עתה, כשהשליטה בים בידיהם, פשטו הקרקירים על מושבות קורינתוס ובעלות בריתה באזור והסבו להן נזקים, אך הקורינתים, שאיבדו בקרב הימי מחצית מאוניותיהם, לא יכלו להושיען.
התבוסה לא ריפתה את ידי הקורינתים, ובשנתיים שלאחריה השקיעו את כל מאמציהם בבניית צי מלחמתי חדש וגדול פי כמה. היה זה סימן לבאות. שנתיים אחר כך, ב-433 לפנה"ס, התמודדו ציי שתי היריבות בשנית, בקרב סיבוטה, אלא שהפעם השתתפה בלחימה פוליס נוספת - אתונה, אויבתה של ספרטה.
סבמאש

היסטוריה

בנייתו של המפעל היה מקורו בתוכנית החומש של סטלין, כאשר בין השאר התקבלה ההחלטה להרחיב באופן משמעותי את יכולת בניית הספינות. וכך מפעל סבמאש הוקם לראשונה כבר ב-1936. המספנה פותחה במסגרת תוכנית התיעוש של סטלין והוקמה כמחנה עבודה בכפייה, כחלק ממערכת הגולאג. תאריך הקמתה הרשמי הוא ה-21 בדצמבר 1939, כאשר כלי השיט של הספינה הראשונה שלה, "סובייטסקאיה" הורדה למים. המפעל היה ידוע בתחילה כמפעל מספר 402.
במהלך מלחמת העולם השנייה, החברה הייתה מעורבת בתיקון ספינות קרב וייצור יחידות ארטילריה שונות. כמו כן, במהלך שנות המלחמה המפעל עסק בשיפוץ ובניית משחתות, צוללות דיזל חשמליות, מעבורות, דוברות ועוד. נוסף לכך, סייע המפעל בבניית ציוד למשלחות הארקטיות של ברית המועצות. עד 1950 המספנה תיקנה 139 אוניות וכלי שיט.
בשנות ה-50 המוקדמות, הושקו צוללות רבות ובשנת 1969, החברה ייצרה את הצוללת הגרעינית הראשונה בעולם עם גוף סגסוגת טיטניום: פרויקט 661. באמצע שנות ה-70, מתקניה עברו שחזור והייצור התעשייתי שלה הוכפל והיה הגדול ביותר בהיקפו ברוסיה.
הצוללת הגרעינית "פרויקט 941", שנבנה בשנת 1981, נכנס לספר השיאים של גינס בתור הצוללת הגדולה בעולם באותה עת. לאורך ההיסטוריה, המספנה בנתה 45 אוניות ו-163 צוללות, ו-128 צוללות גרעיניות.
ג'יגר (כלי מדידה)

ג'יגר או כוס מדידה הוא כלי למדידת אלכוהול המשמש ברמנים בחישוב כמות האלכוהול לקוקטיילים. הג'יגר דומה בצורתו לגביע והוא בעל בית קיבול משני צידיו. צד אחד מיועד למידה הסטנדרטית הידועה בשם "מידת הבית" והצד השני הוא בדיוק חצי ממנה.
בכל מדינה נהוגה מידת הבית משלה. מידת הבית הנהוגה בישראל היא בין 60 מ"ל ל-50 מ"ל.
דגל איחוד האמירויות הערביות

דגלי האמירויות

לכל אמירות יש גם דגל משלה, מלבד פוג'יירה המשתמשת בדגל האיחוד גם כדגל המדינה.

עג'מאן ודובאי

לשתי האמירויות הללו יש דגל זהה.

פוג'יירה

דגל פוג'יירה היה בשימוש עד 1975, ולאחר מכן אומץ דגל האמירויות. דגל המדינה הקודם היה בעיקר מלבן אדום, לעיתים עם שם המדינה.

ראס אל-ח'ימה ושארג'ה

לשתי האמירויות הללו יש דגל זהה.
המטבח הקטרי

המטבח הקטרי מאופיין, כמו במדינות ערביות רבות, במנות עיקריות מסוגים ומינים שונים. בקטר נפוצים מאכלים חריפים במיוחד. מנות עיקריות נפוצות בקטר הן הקבסה, אורז עם בשר, דגים, תמרים, פירות ים וירקות חריפים. הקבסה, כמו בערב הסעודית ובמדינות מפרץ אחרות, היא המאכל הלאומי.

המקבוס הקטרי

אורז, בשר, עגבניות ובצלים מעורבבים עם תבלינים. המקבוס הוא השם הקטרי לקבסה.

קבסה סעודית

אורז, בשר וירקות גינה מעורבבים עם תבלינים. הקבסה הסעודית היא מאכל שהחל את דרכו באזור נג'ד (כיום ערב הסעודית) ונפוץ גם בקטר ובמדינות מפרץ אחרות.

בלאליט

אטריות מבושלות עם סוכר, קינמון וזעפרן. לעיתים קרובות הבלאליט מטוגן עם ביצה ונוצרת מעין חביתה.

קוזי

אורז עם בשר עז. נקרא בקטר גם שוואה.

קפה ערבי

קפה המופק מתערובות של קפה והל, הקפה הערבי מחומם בטמפרטורות מאוד גבוהות, מינימום 165 מעלות צלזיוס ומקסימום 210 מעלות צלזיוס, מעל טמפרטורת ההתאדות של המים, שכן, יש לחממו בזהירות.

קפה קטרי

קפה קטרי הידוע בשמו המקומי "הקפה המתוק", קפה המופק מתערובת של קפה עם: קינמון, זעפרן, סוכר והל. ישנה גם גרסה שלו המוגשת עם חלב.

משקה מנטה לימון

לימונדה מעורבבת בקצת מנטה, דבר שנותן חריפות למשקה.

חומוס

חומוס הוא מאכל העשוי מגרגרי חמצה טחונים המוגש כממרח. ברוב המקרים המנה תכלול תוספות שונות כגון שמן זית, פטרוזיליה טרייה קצוצה, מיץ לימון טרי וטחינה המכילה שום טרי.

מוטבל

ממרח קטרי שמכינים מחציל, שום וטחינה.

ניח'י

גרגירי חומוס מבושלים במים, ללא טחינה.

אום עלי

פודינג אורז ולחם.

סאגו

פודינג המכיל עמילן המופק מעץ הסאגו ומתובל בהל וזעפרן. המתכון המקורי נכתב על ידי מוחמד פתחי, מדען מצרי.]

מחלביה

פודינג פיסטוק ומי ורדים.

עיש א-סראיא

עוגת גבינה, מוגשת בדרך כלל עם קצפת מלמעלה.

אחרים

נפוצים במטבח הקטרי גם הקינוחים בקלווה, כנאפה וקטאיף מהמטבח הערבי. כמו כן מוגשים בקטר גם קינוחים מערביים, דוגמת מוס ושוקולד.
קו A של הרכבת התחתית של ניו יורק

היסטוריה

קו היה הקו הראשון שפעל על השדרה השמינית כאשר נפתח ב-10 בספטמבר 1932. מערכת חברת הרכבת התחתית עצמאית (IND) השתמשו למספור הקווים באותיות ולא במספרים כנהוג בחברות האחרות באותה העת. מסלול הקו היה אז בין רחוב 207 אל מרכז הסחר העולמי.
ב-30 בדצמבר 1946, וב-28 בנובמבר 1948, הורחב הקו אל ברודוויי שבמזרח ניו-יורק (כיום צומת ברודוויי) ולשדרת אאוקליד. ב-28 ביוני 1956, ב -28 ביוני 1956, קו הלונג איילנד (Rockway Line Road) לשעבר של לונג איילנד, נבנה מחדש על מנת להקל את העומס על קווי הרכבת התחתית הקיימים. השירות הורחב שוב עם פתיחתו של קו E. ב-16 בספטמבר 1956 הורחב קו A לרוקוויס והחליף את השירות של קו E.
ב-2 בינואר 1973, קו A הפך למהיר לאורך רחוב פולטון והאינטרן הפך להיות מאסף  בשעות העומס. לבסוף, ב-30 באוגוסט 1976, הפך ה-C ברחוב פולטון למאסף בשעות העומס. בעקבות נזקים כבדים שאירעו בהגעתו של הוריקן סנדי הוחלט לשפץ את הקו. העבודות החלו בשנת 2012 והסתיימו רק בשנת 2018, אז הוארך גם הקו עד סמוך לנמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי.

מסלול הקו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
מרטין זקס

מרטין זקס, הוא רופא ישראלי, פרופ' לפתולוגיה, אחד ממייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון, ניהל את המכון הפתולוגי בבית חולים סורוקה במשך כעשרים וחמש שנה. בשנת 1997 זכה זקס באות יקיר באר שבע.
דם קישוי

בהלכה, דם קישוי היא הגדרה הלכתית בהלכות טהרת המשפחה ובהלכות טומאה וטהרה, הקובע את דינה של אישה שנובע דם מצוואר הרחם שלה בתקופה הסמוכה ללידה.

במקרא

המקור לכלל זה היא מהפסוק בפרשת תזריע העוסק בדיני טומאת יולדת:
וְאִם נְקֵבָה תֵלֵד וְטָמְאָה שְׁבֻעַיִם כְּנִדָּתָהּ
אבוה דשמואל מסביר: "כנדתה ולא כזיבתה מכלל דזיבתה טהור. ואיזו זו? זו קושי בימי זיבה"

במשנה

המקשה נידה. קשתה שלשה ימים בתוך י"א יום ושפתה מעת לעת וילדה הרי זו יולדת בזוב, דברי רבי אליעזר. רבי יהושע אומר לילה ויום כלילי שבת ויומו, ששפתה מן הצער ולא מן הדם. כמה היא קישויה? רבי מאיר אומר אפילו ארבעים וחמישים יום רבי יהודה אומר דיה חודשה, רבי יוסי ורבי שמעון אומרים אין קישוי יותר משתי שבתות
— משנה, מסכת נידה, פרק ג', משנה ד'
במשנה מוגדרים כלליה של אישה שדמה נובע ממנה "מחמת וולד ולא מחמת עצמה", שעליה קובעת התורה שדמה אינה מטמא. עיקריהם של הכללים מבחינים במשך זמן ה"קישוי", שהם חבלי הלידה, ומותנים באי היפסקות הקישוי לפני הלידה, במשך זמן ארוך מדי. 
המחלוקת הראשונה במשנה היא אודות זמן ה"שיפוי" שהוא הזמן שבו נפסקו מהאישה חבלי הלידה. לפי רבי אליעזר, אם חבלי הלידה פסקו במשך 24 שעות, נמצא שה"קישוי" - הדם וחבלי הלידה שהיו בימים שקודם לכן, אינם נחשבים כחלק ממהלך הלידה, ולכן אם הדם יצא במשך שלושה ימים באחד עשר היום המוגדרים כימי זיבה היא נחשבת לזבה.  לפי רבי יהושע, הדעה המקילה יותר, זמן ה"שיפוי" המפסיק בין הקישוי ללידה הוא דווקא יממה תמימה ולא 24 שעות, ודווקא אם הוא היה במשך לילה ואחריו יופ, כדוגמת ליל שבת ויומו. ה"שיפוי" הוא הפסקת צער חבלי הלידה, למרות שהדם לא הפסיק.
המחלוקת השנייה במשנה היא אודות זמן הקישוי, שמוגבל לפי רבי יוסי ורבי שמעון לשבועיים, ואם הקישוי היה יותר מכך ניתן להחשיב רק את הדם שיצא במשך שלושת הימים האחרונים כדם לידה, ואילו הדם שיצא בימים שקודם לכן עלול להביא עליה טומאת זיבה, (תלוי במספר הימים) או לטומאת נידה. לפי רבי יהודה, הדעה המקילה יותר, גם קישוי במשך חודש גורם לדם שיוצא בימים אלו להחשב כדם לידה, ולפי רבי מאיר "אפילו ארבעים וחמישים יום".

להלכה

קיימת מחלוקת גאונים האם גם היום קיימים כללים אלו המבדילים בין דם קישוי לדם רגיל. ישנה דעה בראשונים האומרת כי כשם שבנות ישראל החמירו על עצמן לנהוג בכל דם - גם דם שברור שאינו גורם לזיבה גדולה - כדם כזה והם סופרים לאחריו שבעה נקיים, כך גם בדם זה. על כך נאמרו שלוש סיבות אפשריות:  דעה אחת מסבירה כי בנות ישראל אינן בקיאות לדעת מתי הן ימי הזיבה ומתי הן ימי הנידה, יש אומרים שהטעם הוא שהוא בכלל חומרא דרבי זירא שבה קבעו כי אין לחלק בין דם לדם וגם דם שלא ברור מהו נוהגים בו חומרות של דם נידה וזיבה} ויש מסבירים שגם כאן קיים חשש שמא לאחר יציאת הדם במשך שלושה ימים תהיה האישה במצב של "שיפוי", כך שהדם הוא למפרע דם זיבה, אך בנות ישראל אינן יודעות היטב להבדיל בין "קושי" ל"שיפוי", וייתכן שהדם יצא בשיפוי והיא תחשוב שהוא יצא במצב של קושי, וממילא היא לא תדע שהיא טמאה בטומאת זיבה, ולכן לפי שיטה זו יש לנהוג כיום ספירת שבעה נקיים גם לאחר דם קושי.
לעומת זאת קיימת דעה אחרת, כי דווקא בדם נידה ודם זיבה קטנה / גדולה שקיימת אפשרות לטעות ביניהם קיימת חומרא זו, ולא במקשה ללדת שלפי ההלכה, בכל מקרה אינה צריכה לספור שבעה נקיים.
אקס-מן האפלים

היסטוריה פרסומית

ב-6 באפריל 2009, כחלק מכנס קומיק-קון, נאמר כי לקבוצת אקס-מן האפלים לא תהיה סדרת סולו אם כי הם יהיו גורם משפיע ומרכזי באירוע הקרוסאובר Uncanny X-Men של אקס מן. ב-16 באפריל 2009 הוסבר באתר Comic Book Resources כי למעשה הרעיון מאחורי האירוע Uncanny X-Men הוא ליצור שתי קבוצות, האוונג'רס האפלים של נורמן אוסבורן ואקס-מן האפלים של אמה פרוסט.
גם מיסטיק וגם דארק ביסט לא הצטרפו בתחילה לקבוצה. במאי 2009 אישר כותב הקומיקס ג'ייסון אהרון כי מיסטיק תיקח חלק במיני-סדרה Dark X-Men: The Beginning, אך לא אמר כי תצטרף לאקס-מן האפלים. כך גם לגבי דמותו של דארק ביסט.
מעולם לא אושר כי הקבוצה למעשה התפרקה, אם כי מאז סוף 2009 הם המעיטו להופיע עד שלבסוף אינם מופיעים כקבוצה כלל וכלל. היות שאוסבורן נפל משלטונו באירועי "מצור", יש להניח כי הקבוצה התפרקה.