google/wiki40b huggingface dataset:
סיפור מצחיק

עלילה

בבוקר יום ראשון, לאחר שהוא שוקל להתאבד בקפיצה מגשר ברוקלין, מחליט קרייג גילנר (קיר גילכריסט) בן ה-16 ללכת לבית החולים ולבקש עזרה. קרייג מספר לרופא התורן כי הוא זקוק לעזרה מיידית והלה שולח אותו לאשפוז במחלקה הפסיכיאטרית. כיון שמחלקת הנוער סגורה עקב שיפוצים, חוליה, וקרייג בתוכם, נשלחים למחלקה הפסיכיאטרית למבוגרים. בהתחלה קרייג מתחרט על הבחירה שלו, ומבקש להשתחרר בין היתר בגלל החשש שחבריו לבית הספר, ובייחוד ארון (תומאס מאן) חברו הטוב וניה (זואי קרביץ), חברתו של ארון בה קרייג מאוהב, יגלו היכן הוא נמצא, אך בית החולים מסרב לשחררו לפני יום חמישי.
קרייג פוגש בבובי (זאק גאליפיאנאקיס), מטופל מבוגר הטוען שהוא נמצא במחלקה רק כחופשה, הלוקח את קרייג תחת חסותו. בובי מנסה להתקבל לבית שיקום מחוץ לבית החולים, והוא לחוץ לקראת ריאיון הקבלה המתקרב. קרייג מסייע לו ושולח לו חולצה של אביו ומתרגל אתו את הדברים אותם יאמר בריאיון. במחלקה נמצאת נערה נוספת בשם נואל (אמה רוברטס) המאושפזת לאחר שניסתה לפגוע בעצמה, שהתרשמה מקרייג ובקשה לפגשו. קרייג נפגש עם יתר המטופלים לקבוצת ציור בה הוא מצייר מפה של עיר בדיונית אותה הוא מתאר כמוחו. במהלך שהותו בבית החולים יוצר קרייג קשר עם מטופלים שונים מהמחלקה, ובייחוד עם נואל ובובי. בובי, כך מתברר, הוא אב לילדה קטנה והוא אושפז לאחר שניסה להתאבד שש פעמים.
ערב אחד מגיעה ניה לבקר את קרייג ומספרת שהיא נפרדה מארון, קרייג מזמין את ניה לחדרו, אבל אז נכנס לחדר מוקטדה (ברנרד וייט), מצרי מבוגר עמו קרייג חולק את החדר, וניה בורחת מהחדר, קרייג רץ אחריה ואומר לה שהוא אוהב אותה מבלי לדעת שנואל עומדת מאחוריו. נואל המאוכזבת הולכת, משאירה אחריה דיוקן עצמי אותה היא תכננה לתת לקרייג.
קרייג משיג את מחילתה של נואל והם מתגנבים לגג הבית חולים ביחד, שם קרייג אוזר אומץ ומזמין אותה לדייט והם מתנשקים. ביום שלאחר מכן, קרייג קם בבוקר ושואל איפה בובי, ומגלה שהוא עזב יותר מוקדם.
בסוף הסרט רואים את חוויותיו של קרייג לאחר שעזב את בית החולים - הוא מפתח את מערכת היחסים שלו עם נואל, נהיה חבר קרוב של אהרון וניה (שיוצאים שוב ) ומגיע להבנה שהוא רוצה לבלות את חייו כצייר. לאחר הקטעים האלה קרייג אומר שאמנם הוא לא השתקם לגמרי, אבל יצליח לעבור את המשברים שלו בעזרת המשפחה, החברים ונואל.

יצירת הסרט

בחודש מאי 2006 רכשה חברת פרמאונט את הזכויות להסרטת הספר "It's Kind of a Funny Story". אנה בודן וריאן פלאק נשכרו כדי להפוך את הספר לתסריט. מאוחר יותר חברת "Focus Features" רכשה את הסרט, עוד בטרם החלו הצילומים.
צילומי הסרט החלו בניו יורק, ב-30 בנובמבר 2009. עיקר הצילומים לקחו כשישה שבועות והסתיימו ב-2 בפברואר 2010, ובמאי 2010 הסתיימה עריכת הסרט. את המוזיקה יצרו במיוחד עבור הסרט להקת האינדי-רוק הקנדית Broken Social Scene.
בנימין בן אסא

ד"ר בנימין בן אסא (1917 – 11 במרץ 1976) היה רופא משפחה שעלה מהולנד ופעל רבות לקידום הרפואה בקרב שבטי הבדואים בנגב ולהקמת מרפאות עבורם.

קורות חיים

בנימין בן אסא נולד בהולנד בבית מסורתי-ציוני. אביו היה רופא משפחה. עם סיום לימודיו התיכוניים יצא להכשרה חקלאית מתוך מטרה להיות חלוץ בארץ ישראל. בתום ההכשרה החקלאית למד רפואה באוניברסיטת אמסטרדם. בזמן לימודיו היה פעיל בארגון הסטודנטים הציוני ושם פגש את אשתו לעתיד, סטודנטית לרפואה בשם מרטה פולק.
לאחר פלישת הגרמנים להולנד במלחמת העולם השנייה החליטו בנימין ומרטה בן אסא לברוח מהולנד לבריטניה ולהצטרף לצבא הולנד החופשית. הם נמלטו דרך אירופה הכבושה עד לדרום צרפת בעזרת תעודות מזויפות, ומשם חצו ברגל את הרי הפירנאים המושלגים בנתיב שנקרא לימים "דרך החופש". כשהגיעו לספרד נתפסו והושלכו לכלא, אך בהמשך הצליחו להשתחרר ובסופו של דבר הגיעו לבריטניה, שם הצטרף ד"ר בן אסא כרופא לצי ההולנדי.
עם תום המלחמה התנדב לשמש כרופא מטעם הצי ההולנדי באינדונזיה, שם חיו בני הזוג בן אסא כארבע שנים. ב-1950 עלו לארץ, וד"ר בן אסא החל לעבוד בבי"ח רמב"ם.
הוא הרגיש שהעבודה והמגורים בחיפה אינם "חלוציים" מספיק, וכשראה מודעה של משרד הבריאות שבה מכרז למשרת רופא עבור הבדואים באזור באר שבע החליט להיענות לאתגר ולעבור לנגב.
בשנת 1954 עברה המשפחה לבאר שבע, וד"ר בן אסא מונה לרופא הממשלתי לבדואים בנגב. הוא נסע מדי יום למרפאות שהקים במדבר, בדק עשרות חולים ואחר כך המשיך לביקורי בית במאהלים. הוא למד להכיר את הבדואים, שכינו אותו "אבו אסא", את מנהגיהם, את שפתם ואת אורחות חייהם.
הוא יצר קשרים עם ה"דרווישים" – רופאי האליל הבדואים, ושיתף אתם פעולה מתוך עניין ומתוך הבנה שכך יוכל לזכות בשיתוף פעולה יותר טוב של החולים. ד"ר בן אסא פעל רבות להדברת מגפת השחפת שהייתה נפוצה אז בקרב הבדואים, ועל כך אף זכה בשנת 1968 בפרס ע"ש ד"ר פליסקין.
במלחמת סיני שרת בחיל הים ונפצע בעת המרדף אחר ספינת חיל הים המצרי "איברהים אל אוול".
בשנת 1965, כשקשתה עליו העבודה במדבר, עזב את משרד הבריאות ופתח מרפאה בבאר שבע. הבדואים המשיכו לבוא למרפאתו הפרטית, אך בשלב זה התחילו להגיע אליו גם חולים יהודים רבים. 
ד"ר בן אסא כתב מאמרים על בריאות הבדואים בתנאי המדבר. בשנת 1966 זכה מטעם ארגון בהולנד בפרס ע"ש אלברט שוויצר על עבודתו ותרומתו לקידום הרפואה בקרב הבדואים.
ד"ר בנימין בן אסא נפטר ב-11 במרץ 1976 בגיל 58 ונקבר בבאר שבע. הוא הותיר אחריו אשה, ד"ר מרטה בן אסא רופאת ילדים, וארבעה ילדים. 
על שמו רחוב בבאר שבע.
VATIL

מחלקת הדרכת טייסים

מחלקת הדרכת הטייסים בואטיל, מורכבת מבית-הספר לטיסה והוא מלמד בשיעורים המתבצעים בעזרת תוכנה לתקשורת קולית (TeamSpeak). את השיעורים מלמדים לעיתים מדריכים שהוכשרו לכך, ומתרגלים עוזרים לתלמידים לתרגל את החומר הנלמד בשיעורים. כמו כן, פועל ב-VATIL בית ספר לטיסה וירטואלי. בית הספר פועל בהתנדבות ללא כל תשלום. בעבר היו שיתופי פעולה בין טייסי ואטיל לבין חניכים חדשים באל-על ובארקיע, בהם טייסי ואטיל סייעו בהדרכת הטייסים הנכנסים על הסימולטור, בתרגול ואימון מצבים לא שגרתיים.]

מחלקת הדרכת פקחים

מחלקת הדרכת הפקחים ב-"VATIL" מתנהלת על ידי צוות ההדרכה. באתר החטיבה ובמחלקת הדרכת הפקחים, מצויים מדריכים על העמדות השונות. ב-"VATSIM", עמדות הפיקוח והבקרה בנויות בתבנית "שרשרת". תוך גיבוי הדדי בין השותפים. לדוגמה: כשפקח הקרקע אינו מחובר או נוכח אז פקח המגדל ישלוט על מרחב הקרקע. 
לפקחים ישנם דרגות הסמכה שונות, החל ממשקיף (Observer) עד למדריך (Instructor). על פקחים חדשים לעבור מבחן, ואם הצליחו במבחן הם מתחילים לפקח תוך כדי הנחיה צמודה של "משגיח" - אדם ממחלקת ההדרכה אשר הוכשר להשגיח על הפקחים החדשים בעמדות מסוימות.

אירועים

"חדר הבקרה" (Control Room) הוא אירוע שנתי רחב ממדים, שבמהלכו יש פיקוח מקצועי ורצוף. במהלך האירוע מגיעים פקחים מכל הארץ לפקח בכל מרחבי שדה התעופה "בן-גוריון" וסביבתו. האירוע מושך לארץ עשרות ואף מאות טייסים מכל העולם, אשר רוצים להשתתף באירוע ולחוות פיקוח מלא ומקצועי. בשנת 2010 התקיים "חדר הבקרה" העשירי במספר, וכדי לסמל זאת, משך האירוע היה 100 שעות פיקוח רצופות, כאשר הפקחים קבעו משמרות מראש.
אנקאמנה

אנקאמנה (בלטינית: Ancamna - ייתכן שמדובר בעיוות של השם הגאלי "אנקאמבונה - "נהר מתפתל") הייתה אלת נהר ומים מהמיתולוגיה הקלטית שפולחנה היה נפוץ באזור נהר המוזל (בגרמניה של ימינו).
בטריר היה ממוקם מרכז פולחני לאלה, בו היא נחשבה לזוגתו של האל מרס לנוס (אל רפואה), ובולכביליג היה ממוקם מרכז פולחני לאלה בו היא נחשבה לזוגתו של מרס סמרטריוס. ייתכן שבשל זיהויה כזוגתו של מרס לנוס, גם אנקאמנה הייתה אלת רפואה.
כתובות שהתגלו בלוקסמבורג מצוינת האלה אינקיאונה כזוגתו של מרס לנוס - לא ברור אם אינקיאונה ואנקאמנה הם בעצם אותה אלה.
Evita (פסקול)

רקע

הפסקול שוחרר בשתי גרסאות שונות: אוויטה: הפסקול המוזיקלי המלא של סרט הקולנוע, גרסה זו, באלבום כפול, כוללת את הפסקול המוזיקלי המלא של הסרט, ו-אוויטה: מוזיקה מתוך סרט הקולנוע, גרסה בדיסק CD אחד, הכוללת שירים נבחרים בלבד מתוך הפסקול המוזיקלי של הסרט. האלבום היה להצלחה בינלאומית, והגיע למקום מס' 2 בארצות הברית ולמקום מס' 1 בבריטניה, עם שלושה סינגלים להיטים בביצועה של מדונה: "You Must Love Me" (מקום 18 בארצות הברית; מקום 10 בבריטניה), "Don't Cry for Me Argentina" (מקום 8 בארצות הברית; מקום 3 בבריטניה; מקום 1 בצרפת) ו-"Another Suitcase in Another Hall" (מקום 7 בבריטניה).
השיר "You Must Love Me" לא נכלל במחזמר אוויטה המקורי, והוא נכתס במיוחד עבור סרט הקולנוע אוויטה. השיר זכה בן בפרס גלובוס הזהב והן בפרס אוסקר עבור השיר מקורי הטוב ביותר בשנת 1997. מדונה, בעצמה, זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי, והסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי. 
מאוחר יותר, גירסת ריקוד אינסטרומנטלית של "Don't Cry for Me Argentina" בוצעה במהלך סיבובי הופעות בינלאומיים של מדונה, בשנים 2001-04. בשנים 2008-09, מדונה ביצעה את השיר "You Must Love Me" כחלק מסיבוב ההופעות הבינלאומי שלה "Sticky & Sweet". הופעתה בבואנוס איירס, ארגנטינה, צולמה, ונכללה מאוחר יותר על גבי די וי די ובלו ריי רשמיים של המופע. לאחר השיר השיר "You Must Love Me", מדונה ביצעה את השיר "Don't Cry for Me Argentina".‏ במהלך סיבוב ההופעות הבינלאומי שלה במהלך שנת 2012, מדונה שרה גרסה אקוסטית של השיר "אל נא תבכי, ארגנטינה".
שנות ה-90 של המאה ה-2

אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

מדע וטכנולוגיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תרבות פופולרית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

אישים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
MMB

בקריפטוגרפיה, MMB ‏(Modular Multiplication-Based Block Cipher) הוא שמו של צופן בלוקים שתוכנן בשנת 1993 על ידי ג'ון דיימן כתחליף לצופן IDEA. אבן הבסיס של הצופן היא כפל מודולרי.
חולשות שהתגלו במנגנון הרחבת המפתח שהתגלו על ידי אלי ביהם יחד עם העובדה שהצופן לא תוכנן לעמוד בפני קריפטאנליזה ליניארית הובילו לזניחת השימוש בצופן.
גודל המפתח וגודל הבלוק הם בני 128 סיביות כל-אחד.
סקסונים

הסקסונים (Saxons) היו השבטים הגרמאנים אשר יישבו במאות הראשונות לספירה את חופי הים הצפוני. הם היו קרובים לשבטים כגון יוטים (Jutes), פריזים (Frisians) ואנגלים (Angles). מספרם של הסקסונים היה תמיד רב, ועל כן חיפשו תמיד אדמות חדשות לעיבוד על מנת שיוכלו לכלכל את עצמם, מאחר שהתנאים בצפון אירופה אינם אידיאליים. בעוד ששבטים גרמאנים דרומיים פלשו לחצי האי האפניני, לחצי האי האיברי, לגאליה ולארצות אחרות לגדות הדנובה, לסקסונים לא הייתה אפשרות להתפשט אלא דרך הים.
שמם של הסקסונים, בדומה לשמם של שבטים גרמאנים אחרים, נגזר משם כלי נשקם - 'Seax' שפירושו באנגלית עתיקה: סכין או פגיון. שבטים אלו דיברו בשפה הסקסונית, שפה מערב-גרמאנית שהן האנגלית העתיקה והן האנגלית החדשה התפתחו ממנה.
חלק משבטים אלה, ביחד עם יוטים, פריזים ואנגלים, פלשו במאות החמישית והשישית לספירה לשטחים בפריזיה, בנורווגיה ובאי בריטניה, אך בעוד שבמקומות אחרים הם מוגרו, תושבי בריטניה החלשים לא הצליחו לעמוד לאורך זמן מול התוקפנות של הפולשים. הסקסונים, היוטים, האנגלים והפריזים שפלשו לבריטניה התמזגו ויצרו את הקבוצה האתנית הקרויה אנגלו-סקסונים. האנגלו-סקסונים עלו למעמד דומיננטי בבריטניה תוך שהם דוחקים את הבריטונים שקדמו להם אל ויילס, קורנוול, צפון-מערב אנגליה (קאמבריה) וסקוטלנד. האנגלו-סקסונים שמרו על מעמדם הדומיננטי באי עד פלישת הנורמנים.
שרה בולג'ר

ביוגרפיה

שרה לי בולג'ר נולדה בדבלין שבאירלנד, למשפחה קתולית. הוריה הם מוניקה ודרק בולג'ר. אחותה הצעירה אֶמָה גם היא שחקנית. היא למדה בבית ספר למשחק "The Young People's Theatre School" בדבלין ובבית הספר התיכון לורטו בבופורט שברת'פרנהם בין השנים 2003 ל-2009.
בולג'ר כיכבה בסרט "באמריקה" יחד עם אחותה אמה. בשנים 2008 עד 2010 גילמה את דמותה של הנסיכה מרי טיודור בסדרת הטלוויזיה "שושלת טיודור". בולג'ר כיכבה בסרט "אלכס ריידר" לצדו של אלכס פטיפר. עוד שיחקה בעיבוד הקולנועי של ספר הילדים "עלילות ספיידרוויק". היא שיחקה בסרט הפיילוט "Locke & Key", והופיעה בסרט "Starbright".
מ-2012 עד 2015 גילמה בולג'ר את הנסיכה אורורה בשלוש עונות של סדרת הפנטזיה "עד עצם היום הזה".
ב-2011 שיחקה בולג'ר בתפקיד הנשי הראשי, אומי, בגרסה האנגלית של סרט האנימה "תצפית על גבעת הפרגים". ב-2013 כיכבה בתפקיד לוסי בסרט "As Cool as I Am". ב-2014 הופיעה בסיטקום "Mixology". בולג'ר כיכבה בסרט המתח "אפקט לזרוס" בבימויו של דייוויד גלב.
ב-2015 שיחקה בולג'ר בסדרה "אדמת הפקר", ובסרט הביוגרפי "My All American" אודות פרדי סטיימרק.
ב-2016 כיכבה בולג'ר בתפקיד הראשי בסרט האימה "אמלי".
במרץ 2017 פורסם במגזין הרשת "Deadline Hollywood" שבולג'ר תככב במותחן הפשע "A Good Woman Is Hard to Find" בבימויו של אבנר פסטול. הצילומים הסתיימו בדצמבר 2017, והסרט יצא לאקרנים ב-2018.

פרויקטים נוספים

בינואר 2011 נבחרה בולג'ר על ידי הצלם קווין אבוש לפרויקט "הפנים של אירלנד", לצדם של ידוענים אירים אחרים בהם שינייד או'קונור, ניל ג'ורדן ופירס ברוסנן.
קונטה

היסטוריה

הקונטה יוצרה לראשונה בסביבות המאה ה-12 וה-13, בתקופת משבר בשוק המזון. למקומיים באותה תקופה היו קשיי מחייה, השגתו ואגירתו של מזון בתקופת החורף הארוכה והמושלגת הייתה קשה, בעיקר בשל מיקומם הטופוגרפי וההררי של היישובים. לכן כיכרות הגבינה הגדולות מייצגות דרך יעילה לשימור מזון לחודשי החורף הקיצוניים. תושבי ההרים היו רועי בקר בתקופת הקיץ לשם חליבתו, ובשל מיקומם המרוחק והמנותק מכל עיר מרכזית, היו אוספים בצורה מרוכזת את החלב שנחלב על ידם וייצרו את הגבינה. את הגבינה אחסנו לתקופה ארוכה ולאחר מכן העבירו אותן אל השווקים.

תהליך יצור

גבינת הקונטה הייתה הראשונה בגבינות צרפת שהצטרפה לארגון AOC, ששומר על ייחודיות טעם הגבינה בשיטת יצור מסורתית, הדואגת גם לגידול הבקר וחליבתו, ליצור הגבינה והתיישנותה.

החלב

החלב המשמש לייצור הקונטה מגיע מאזור של חקלאות בקר מפותחת, משני זני פרות בלבד, בשם: מונטביליארד וסימונטל. תנאי גידול הבקר איכותיים ביותר, שדות המרעה פתוחים וכל סוג של תחמיץ הכולל תחמיץ תירס אינו מאושר. מזונן של הפרות מבוסס על צמחייה טבעית בקיץ, ובחודשי החורף חציר הניתן ברפתות. הצמחייה מורכבת מיותר מ-2,000 זנים שונים של צמחים, מכלול של יותר מ-40% מהצמחייה הטבעית על אדמת צרפת. החלב שאינו עובר תהליך פסטור מועבר לגבנים שבית מלאכתם ממוקם בטווח אווירי של עד 25 ק"מ.

דירוג איכות הגבינה

כל כיכר גבינה עוברת בקרה ודירוג, כשהמספר המקסימלי הוא 20 נקודות. דירוג איכות הגבינה כולל כמובן את טעמה (9 נקודות) ומרקמה (5 נקודות) אך גם מצבה הפיזי של הכיכר - התרשמות פנימית (3.5 נקודות) וחיצונית (נקודה אחת) ואיכות המעטפת (1.5 נקודות), נכללים בדירוג. כיכרות גבינה שזכו בציון של יותר מ-15 נקודות יקבלו סרט ירוק עם עיטור של פעמון. אלו שקיבלו בין 12 ל-15 יקבלו סרט אדום. אף על פי שגבינות אלו יכולות להיות טובות מאוד, גבינות שדירוגן הוא פחות מ-12 נקודות לא יאושרו להיקרא קונטה ושמן ישונה לגרוייר, או שהן יחזרו לבתי הייצור שממנו הגיעו ויעובדו מחדש ליצירת גבינות רכות, לדוגמה: גבינת קירי.
קרלו סקרפה

ביוגרפיה

סקרפה נולד ב-1906 בוונציה. ב-1922 התחיל את הפרויקט הראשון שלו במשרד האדריכלים "VIRonaldo". ב-1926 סיים את לימודיו בשרטוט אדריכלי ב"אקדמיה רויאל" שבוונציה, והחל לעבוד במוסד העליון לארכיטקטורה בוונציה, כעוזרו האישי של פרופ' ג'יסירילי. הוא עסק בתורת החומרים, ובשנים 1933–1947 שימש כמנהל האמנותי של וניני, אחד היצרנים הגדולים של זכוכית ונציאנית.
בשנים 1954–1964 נתן סקרפה שיעורים לסטודנטים ברומא. סקרפה זכה להוקרה על עבודותיו – ב-1956 זכה בפרס ה"אליבטי" הלאומי לארכיטקטורה, ב-1962 קיבל את פרס "INARCH" על עבודתו "קסטלווצ'יו", מוזיאון בוורונה. ב-1972 מונה למנהל האוניברסיטה לארכיטקטורה בוונציה.
ב-1978 נפל סקרפה ממדרגות בניין ביפן, נפצע קשה ומת מפצעיו לאחר עשרה ימים. הוא נקבר לפי בקשתו בקבר בעמידה, באחת מהפינות בצורת ה–L באחוזת הקבר בריון, בה ביצע את אחת מיצירותיו האדריכליות המשמעותיות ביותר.

עבודתו האדריכלית

אחת היצירות הבולטות ביותר של סקרפה היא קבר בריון - מבנה קבר שבנה בשנים 1969–1978, כקבר פרטי לבני הזוג בריון בעיירה סן-ויטו, בסמוך לטרוויזו שבאיטליה. פרויקט זה העסיק את סקרפה בחלק האחרון לחייו. הקבר כונה "עיר המתים", והוצב כתוספת לבית קברות שקיים שם. כך בעצם ביסס נוף חדש בתוך ישן ובנה קומפלקס נרטיבי, אשר התחיל מצורות עומדות חופשיות עשויות בטון. האתר כולל כנסייה קטנה עם כניסה מיוחדת לארון מתים, ובחצר בריכה שבמרכזה אי, שאליו אין גישה - כמטפורה לחיים לאחר המוות. סקרפה התמקד בעבודתו בפרטים הקטנים והמעודנים ביותר, וכל מרכיב במבנה היה מורכב והכרחי להבנת הווית הקבר כמתרגמת את יצירת החיים. עם זאת, הקבר היה מבנה עדין, והוא לא השתמר כיאות ונהרס בשנים האחרונות.
סגנונו של סקרפה נחשב כפוסט מודרניסטי אקלקטי. הפרויקט של מבנה הקבר שבנה, הוא אוסף אורגני שלא ניתן לחלוקה אך בנוי מחלקים שונים כשכל אחד מהם יכול להוות חלק מאלמנטים נפרדים. סקרפה האמין שהארכיטקטורה היא כמו שירה, ושהמבנים חייבים להראות טבעיים. המטרה היא לבנות מערכות יחסים מלאות חיים בתוך החלל, באמצעות חקר מלא של כל הגורמים במונחים שדומים למוזיקה - הרחבה וצמצום, אור וחושך, צבעוני ומונוכרומטי, שקוף ואטום, עץ ומתכת, ובקיצור - ניגודים. למעשה סקרפה שאל מגרסאות שונות של שירים, דרכים להראות רעיון או כדי לציין את הצורך בחללים מסוימים. 
סקרפה שילב במבנה הקבר אלגנטיות פורמלית עם היתוך אלמנטים מעשה ידי אדם אל תוך הטבע, והבעת שמחת חיים. זאת עשה באמצעים כגון משחק המים, שמתועל לפלגים קטנים הנעלמים לבריכות קטנות, ומשחק האוויר והאור המגיבים לשינויי הזווית של הקירות המקיפים ומדרונות פני הבטון. כל שינוי בזווית האור או חילופי עונות מקנים לבית הקברות מראה שונה. אחת המטרות של סקרפה הייתה להגן על הקברים מפני נזקי מזג האוויר. הנפטר ביקש להיקבר קרוב לאדמה, ולכן בנה סקרפה קשת קטנה בשם "ארקוסיליום" (מילה לטינית ששימשה לציון מקום קבורה של אישיות חשובה). הגשר נבנה בגרסת קבר מהמסורת הקתולית, והוספו לה פסיפסים כחלק מהמסורת הוונציאנית. שני העיגולים הפתוחים במבנה הקבר מסמלים את האיחוד בין בני הזוג הנפטרים, על ידי החיבור עם הקראמיקה.
רבי יעקב (תנא)

רבי יעקב בן קרשי היה תנא בדור הרביעי. נזכר בכל מקום בשם רבי יעקב, ופעמים בודדות בשם רבי יעקב בן קרשי (או בן קדושאי/קודשי, בגרסה אחרת). היה רבו העיקרי של רבי יהודה הנשיא, מחבר המשנה.

תולדותיו

רבי יעקב היה בן בתו של אלישע בן אבויה. חברו של רבי מאיר ואמר בשמו הלכות.
מסופר בתלמוד שרבי יעקב הציל את נשיא הסנהדרין רבן שמעון בן גמליאל מבושה. כשנודע לו כוונתם של רבי מאיר ורבי נתן לשואלו במסכת עוקצין הקשה, ולהדיחו מן הנשיאות, הלך רבי יעקב ולמד מסכת זו בקול כל הלילה אחורי דירתו של הנשיא וכך רמז לו להתכונן ל'מבחן'.  כישלון ה'מבחן' הביא בהמשך להוצאתם של רבי מאיר ורבי נתן מבית המדרש. ההבנה הרווחת היא שמעשהו היה חיובי, אך יש שרואים זאת לשלילה כי בכך גרם כעס על שני חביריו, ולאי הזכרת שמם במשנה.
בספר הלכות גדולות מובא המשך למעשה הנ"ל: שרבי מאיר פגש את רבי יעקב והקפיד עליו, ומחמת כך נפטר רבי יעקב.
אום אל עומדן

סיור באתר

בשנים 2014-2012 נערכו באתר עבודות להכשרת האתר לביקורי קהל. הוכשרה חנייה ודרך גישה אל אתר אום אל עומדאן מרחוב ראובן שבמודיעין. שביל הסיור עובר ליד הכפר היהודי העתיק מתקופת הבית השני. בכפר נראים בתי מגורים, בוסתן, חצרות וגת מרוצפת אבני פסיפס לבנות. השביל מסתיים בבית הכנסת העתיק ובמקווה הטהרה המרשים מהמאה הראשונה לספה"נ.
יחסי ערב הסעודית–קניה

היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות טובים מאד. בשנים 1979 ובשנת 1983 ביקר נשיא קניה דניאל אראפ מוי בסעודיה. גם הנשיא מוואי קיבאקי ביקר בסעודיה בשנת 2012. קניה ייצאה לערב הסעודית בשנת 2016 כ-480 טונות של תה לערב הסעודית, ועל מכירות אלה מתבסס הקשר הכלכלי בין שתי המדינות. סעודיה מממנת דרך הקרן הסעודית לפיתוח פרויקטים במקומות רבים בקניה, כמו ניירובי, גאריסה ומומבסה.
אל סרבי

נעורים ושירות צבאי

סרבי נולד וגדל בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק. בסיום שנתו השלישית בתיכון נשר מהלימודים והחל לשחק עבור קבוצת "באפלו ביזונס" מליגת ה-NBL. בשנת 1940 התגייס לחיל האוויר האמריקאי, בו שירת לאורך מלחמת העולם השנייה עד שנת 1945.

קריירה מקצועית

בסיום מלחמת העולם הצטרף לרוצ'סטר רויאלס, בעונת הבכורה שלה כקבוצה ב-NBL. כאחד השחקנים הבולטים בקבוצה, לצד רד הולצמן, הוביל את הרויאלס לאליפות ה-NBL כבר בעונתה הראשונה, כשגברה בגמר על שבויגן רד סקינס בתוצאה 3-0. בשתי העונות הבאות הצטרפו לרוצ'סטר השחקנים בוב דייוויס וארני רייזן, והקבוצה הפסידה פעמיים בגמר הליגה. בעונת 1948/1949, האחרונה לקיום ה-NBL, עבר סרבי לסירקיוז נשיונלס בה שימש כמאמן-שחקן. בכל ארבע עונותיו ב-NBL נבחר סרבי לאחת מחמישיות העונה, ובעונת 1946/1947 אף הוביל את קלעי הליגה עם 632 נקודות.
את עונת 1949/1950, בה התמזגה ה-NBL אל ליגת ה-NBA, סיימו הנשיונלס עם המאזן הטוב בליגה, 51-13, והפסידו בסדרת הגמר למיניאפוליס לייקרס בתוצאה 4-2. סרבי המשיך בתפקידו כמאמן-שחקן בסירקיוז עד פרישתו ממשחק בשנת 1953, ונשאר לאמן את הקבוצה עד תחילת עונת 1956/1957. בכל שבע עונותיו כמאמן הנשיונלס ב-NBA העפילה הקבוצה לשלב הפלייאוף, ובעונת 1954/1955 זכתה באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על פורט ויין פיסטונס בסדרת הגמר. כוכב הקבוצה באותה תקופה היה הפאוור פורוורד דולף שייס.
בעונת 1958/1959 עבר סרבי לאמן את פילדלפיה ווריורס של פול אריזין, ועזב את התפקיד בסיום העונה.
ב-9 בנובמבר 2009 מת סרבי, בגיל 92.
מרסל מואיז

ביוגרפיה

מרסל מואיז נולד בסן אמור  שבצרפת. הוא למד בקונסרבטוריון של פריז והיה תלמידם של פיליפ גובר , אדולף הנביין  ופול טפנל, שכולם היו וירטואוזים ידועי-שם בזמנם. הצליל שסיגל לו כסימן ההיכר שלו היה צלול ומלא, ונשיפת האוויר לא ניכרה בו מעולם. זה היה הסגנון הצרפתי לנגינה בחליל, שהיה עתיד להשפיע על אמת המידה המודרנית של חלילנים ברחבי העולם.
מואיז היה מייסדו של בית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו. הוא היה מורה רב-השראה, ששאף ללמד את תלמידיו לא רק נגינה בחליל אלא גם יצירת מוזיקה. גם לבנו, לואי מואיז, היה כישרון לנגינה בחליל והשניים הרבו לנגן יחדיו. בין תלמידיו הרבים נמנו טרוור ואי, ויליאם בנט, משה אהרן אפשטיין, אורל ניקולה וסר ג'יימס גאלוויי.
בין ספרי האטיודים הרבים שכתב נמצא Tone Development through Interpretation שהוציא לאור אלפונס לדוק.
מרסל מואיז מת ב-1 בנובמבר 1984 בברטלבורו, במדינת ורמונט שבארצות הברית.
ביל האנטר

חייו

נולד בבלאראט שבמדינת ויקטוריה . בזמן נערותו הצטיין בשחיה. האנטר התחיל את דרכו המקצועית בטלוויזיה האוסטרלית בשנת 1966, במספר פרקים של הסדרה "דוקטור הו". בהמשך מילא בסדרות טלוויזיה ובסרטי קולנוע תפקידי אופי רבים. שיחק בין השאר בסרט "חתונתה של מיוריאל", גליפולי, בסרט הפולחן "פרסיליה מלכת המדבר" ובסדרת הטלוויזיה הפסיפיק. בהמשך הופיע בסרטים רבים. בין השאר נתן את קולו לסרט האנימציה "מוצאים את נמו". סרטו האחרון היה סרט האנימציה "אגדה עם כנפיים", שיצא בשנת 2010. 
האנטר עבד כמעט עד יומו האחרון. נפטר ב-2011 ממחלת הסרטן, בגיל 71.
יוסף הלוי (צייר)

ביוגרפיה

יוסף הלוי נולד בשנת 1923 בתל אביב, דור ראשון לתימני ישראל, למשפחה אמידה ממוצא תימני. בנעוריו היה אלוף ישראל בריצות 400 ו-800 מטר ואף ייצג את פלשתינה נגד טורקיה ויוון בתחרויות ריצה ביוון ב 1947. בתקופת מלחמת העצמאות שירת בחטיבת קרייתי. לאחר שירותו הצבאי למד במדרשה לחינוך גופני ושימש כמורה לחינוך גופני בגימנסיה העברית "הרצליה" ובבית ספר בעיר נתניה. בשנות ה-50 למד אמנות במדרשה למורים לציור והחל לעסוק באמנות כמקצוע יחידי. בראשית שנות ה-70 היגר מישראל. בתחילה התגורר בגרמניה, ובשנת 1974 התיישב בהולנד, שם חי במשך 30 שנה, עד שבערוב ימיו שב לתל אביב.
את אמנות הציור למד הלוי באופן אוטודידקטי. יצירותיו המוקדמות אופיינו בגישה פיגורטיביות, באווירה "מזרחית" ובשימוש בדימויים כגון בעלי חיים, מלאכים ועוד. בסוף שנות ה-50 התגברה מגמת ההפשטה ביצירתו. החל משנות ה-80 החל ליצור בסקלת צבעים בהירה וצבעונית יותר. בעבודותיו המאוחרות שילב דימויים קליגרפיים דמויי כתב.
כיום יצירותיו מוצגות באוספים במוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון לאומנות מודרנית בחיפה, במוזיאון יד לבנים בפתח תקווה, במוזיאון Stedelijk באמסטרדם, ובמוזיאון Rijksdienst Beeldende Kunst בהאג.
Nevermind

סקירה כללית

האלבום הפך את נירוונה מלהקה שנחשבה למשונה יחסית בעיני רבים לאחת מן הלהקות המצליחות והמוערכות ביותר כמעט בן-לילה. הוא שינה באופן יסודי את תמונתה המוזיקלית של התקופה, כשהסיט את אור הזרקורים מז'אנר רוק השיער של שנות השמונים, וסלל את הדרך לפריצתה של תנועת הגראנג', ששלטה בשוק המוזיקה במחצית הראשונה של שנות התשעים. כתוצאה מהצלחתו של האלבום הקהל נחשף ללהקות גראנג' נוספות כגון סאונדגארדן, פרל ג'אם ואליס אין צ'יינס ותרם להצלחתן. כמו כן הצלחת האלבום הכניסה את הרוק האלטרנטיבי היישר ללב המיינסטרים האמריקאי, ופתחה דלתות גם ללהקות שהיו רחוקות מתופעת הגראנג' של סיאטל, ביניהן סמשינג פמפקינס, אפגן ויגס ורייג' אגיינסט דה מאשין.
האלבום הופק בידי בוץ' ויג ומוקסס בידי אנדי ואלאס, שעיבד את הגיטרות המעוותות, התופים הרועשים, הבס הרועם והשירה הבלתי נשלטת של קורט קוביין למוזיקה שקהל נרחב של שוחרי מוזיקה יוכל להימשך אליה, ושיקבע מדד של איכות למוזיקת הרוק בהמשך העשור. קוביין הביע מאוחר יותר אי שביעות רצון מההפקה המצוחצחת והידידותית לתחנות הרדיו של האלבום, אך בהזדמנות אחרת הודה שלעיתים ההאזנה לאלבום ריגשה אותו עד דמעות.
הסינגל הראשון מתוך האלבום, Smells Like Teen Spirit, והוידאו-קליפ שנלווה אליו שהציג התאספות של תלמידי בית ספר תיכון שיוצאת משליטה, שודרו באינטנסיביות לקראת סוף 1991. הסינגלים שבאו בעקבותיו, Come As You Are ,Lithium ו-In Bloom, זכו אף הם להצלחה. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים של בילבורד וספריית הקונגרס הצהירה עליו כ"חשוב מבחינה תרבותית, היסטורית ואסתטית" וכללה אותה באוסף המוזיקה שלה. Nevermind קיבל אלבום זהב ופלטינה ב-27 בנובמבר 1991. 
שמו של התינוק שעל גבי העטיפה הוא ספנסר אלדן שהיה אז בן שלושה חודשים. החכה והשטר הוספו לתמונה לאחר מכן. חברת התקליטים הכינה עטיפה חלופית ללא איבר המין מכיוון שהיא חששה שאנשים יראו את העטיפה כפוגענית, אך קוביין הבהיר כי הפשרה היחידה שיסכים לה היא כיסוי איבר המין עם סטיקר שעליו הכיתוב "אם אתה נפגע מזה, אתה בטח פדופיל בארון".
בשל תקלה טכנית, ברוב העותקים שהופצו בארצות הברית לא מופיע הקטע Endless, Nameless, שמתחיל להתנגן בדקה ה-13:51 של הרצועה ה-12. הקטע הוא רעש מאולתר-למחצה שהוקלט לאחר הקלטה מוצלחת במיוחד של השיר Lithium.