google/wiki40b huggingface dataset:
פלישה סודית

סקירה כללית

לאחר מלחמת קרי-סקרול, נחשף כי טוני סטארק הצטרף אל דוקטור סטריינג', מיסטר פנטסטיק, צ'ארלס אקסבייר, נאמור וחזיז שחור, וביחד הם הקימו אגודת סתרים בשם "האילומינטי", שדנה באיומים עתידיים על כדור הארץ ומנטרלת אותם. הקבוצה תוקפת את אימפריית הסקרול, ומזהירה אותה כי כל ניסיון פלישה נוסף יעלה במחיר כבד.
בכוכב אימפריית הסקרול, הנסיכה ורנקה מנבאת כי כוכב הסקרול יושמד, ומלך הסקרול דורק מגלה אותה לכלא מיוחד על הסתה קיצונית-דתית. לאחר מכן, גלקטוס מחריב את הכוכב, וורנקה משתחררת והופכת לקיסרית של כלל אימפריית הסקרול. היא מנחה את פלישת הסקרול לכיוון כדור הארץ, חמושה בידע שצברה כשחקרה על האילומינטי, ומתחזה לספיידרוומן. עם זאת, כשאסירים ממתקן הכליאה "הרפסודה" מארגנים בריחה המונית, ורנקה נאלצת לעצור אותם ולהצטרף אל האוונג'רס החדשים.
אלקטרה, מנהיגת ארגון היד, נחשפת כמתחזת-סקרול בשם פאגון. ורנקה לוקחת את גופתה של פאגון לטוני סטארק, כדי ליצור חוסר אמון בקרב קהילת גיבורי-העל. סקרול נוספים מתחזים למספר סוכני S.H.I.E.L.D כדי לכרות את מתכת הויברניום בארץ הפראית, אך הם נהרגים על ידי האוונג'רס החדשים. נאמור הורג סקרול המתחזה לחזיז שחור, ומתגלים שני סופר-סקרול חדשים, בעלי כוחות שונים של גיבורי-על. הסקרול משתלטים בהדרגה על סוכנות S.H.I.E.L.D, כובשים רשמית את "הרפסודה", מעבירים את בניין בקסטר של ארבעת המופלאים לאזור השלילי. בנוסף, הם שולחים את "קפטן מארוול" החדש שלהם לתקוף את "הר הרעם" של קבוצת ת'נדרבולטס. בקרב בארץ הפראית, האוונג'רס מותקפים על ידי הסקרול, וריד ריצ'רדס נפצע על ידי קריטי-נול, סקרולית המתחזה להנרי פים.
לאחר מספר קרבות, הן במנהטן והן בארץ הפראית, מיסטר פנטסטיק מצליח לבנות מכשיר שיזהה את החייזרים. אנשי העולם-התחתון קינגפין והברדס מסייעים לגיבורי-העל, בטענה ש"העולם הפך למקום רע לעסקים". ורנקה מובילה את צי הסקרול לקרב האחרון נגד האוונג'רס, שמגייסים לעזרתם את ניק פיורי והלוחמים הסודיים שלו, את תור, דרדוויל, קא-זאר, האוונג'רס הצעירים, ת'נדרבולטס וכמה מחברי האקס-מן. בקרב האחרון, ורנקה נפצעת על ידי הוקאיי, קריטי-נול מפעילה מטען חבלה על הצרעה. תור מנסה להציל את הצרעה, מנטרל את המטען אך הורג את הצרעה. ורנקה נורה ונהרגת על ידי נורמן אוסבורן, שבנה את נשקו על סמך קבצים שיירט מדדפול. שרידיו האחרונים של גזע הסקרול מובסים, ואיירון מן מאתר ומחלץ את הגיבורים החטופים. סוכנות S.H.I.E.L.D מפורקת על ידי צו רשמי של נשיא ארצות הברית, בזמן שסקרול המתחזה לאדווין ג'רביס בורח עם תינוקם של ג'סיקה ג'ונס ולוק קייג'. סקרול זה נהרג על ידי בולזאיי לאחר החזרת הרך הנולד.
כתוצאה מפירוקה של סוכנות S.H.I.E.L.D, טוני סטארק מודח מתפקידו ונורמן אוסבורן מקים את ארגון H.A.M.M.E.R החתרני שלו, הפועל כסוכנות S.H.I.E.L.D. אוסבורן מקים גרסה בהנהגתו של האילומינטי ומצרף אליה את נאמור, הברדס, אמה פרוסט, דוקטור דום ולוקי, כשכך מתחילה עלילת "שלטון אפל".
שלום ברנדר

הרב שלום הכהן ברנדר (ה'תרע"ב, 1912 - י"ז בכסלו ה'תש"ס, 26 בנובמבר 1999) היה רב וראש ישיבה חסידי.

ביוגרפיה

נולד בירוסלב לרב דוד ברנדר, למדן חסידי. למד בתלמוד תורה מקומי, ואחר כך בעיר דוברומיל אצל סבו הרב יעקב יהושע ברנדר. בשנת ה'תרפ"ז (1927) נסע ללמוד ב"קלויז" בעיר טארנא, שם למד אצל הרב יחיאל מיכל הולנדר מחבר שו"ת "אמרי כהן". בתקופת לימודיו שם התכתב עם רבנים ידועים כמו הרב הולנדר, הרב נחום ווידנפלד מדומברובה והרב יוסף רוזין. בתקופה זו גם התקרב לחסידות בעלז והחל לנסוע בקביעות לאדמו"ר רבי אהרן מבעלז.
לאחר שנים ספורות בטארנא, חזר לירוסלב והעביר בה שיעורים בתלמוד לבחורים צעירים ממנו, עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בקיץ 1940 גורש יחד עם מאות אלפי יהודים אחרים באזורי הספר, לסיביר. הוא נקלע למחוז בודייבה באירקוטסק ועבד בגולאג עד תום המלחמה.
ב-1946 הגיע לפולין, שם נישא לבתו של הרב פינחס אנגלנדר והם התגוררו זמנית בקרקוב, שם התיידד עם הרב משה יצחק גווירצמן מייסד חסידות פשעווארסק. ב-1948 קיבל אשרת יציאה מהמדינה ונסע עם אשתו לצרפת, וכמה חודשים מאוחר יותר לאנטוורפן שבבלגיה שבה התרכזה קבוצה של חסידי בעלז. הוא מצא את כתב היד של פירושו של מהר"י קורקוס לספר זרעים ממשנה תורה לרמב"ם, שהיה בעותק יחיד בספריית ישיבת חכמי לובלין שהתפזרה בימי השואה; הוא מסר את הפירוש לשבתי פרנקל שהדפיס אותו במהדורת הרמב"ם של הוצאת שבתי פרנקל.
ב-1950 נענה לקריאת האדמו"ר הרב אהרן רוקח מבעלז ועלה לישראל לכהן כראש ישיבת בעלז, שהוקמה באותה שנה בירושלים. בתפקידו זה תרם להשתקמות חסידות בעלז בישראל לאחר מלחמת העולם השנייה, הוא גם נודע במסורות הרבות שהעביר מאדמו"רי החסידות בדורות קודמים.
ב-1971 עבר לגור בבני ברק והקים בה כולל אברכים בשם "קדושת אהרן" שבו הושם דגש על לימוד סדר קדשים.
היה מעביר שיעורים כמעט מדי יום, וכך גם בלילה האחרון לחייו. ספרו הוא "חוקת היום" על מסכת יומא, ועל משנה תורה לרמב"ם בענייני יום הכיפורים, בשלושה כרכים.
כחליל השברק

אזור מחיה

תפוצת המין רחבה והוא מעופף בצפון אפריקה, באירופה, במזרח התיכון, בקווקז ובאזורים ממוזגים נרחבים של אסיה עד לסיביר.

בארץ הוא שכיח למדי עד לגבול המדבר. בסיני הוא נמצא לאורך אזורי החופים ונדיר במרכז חצי-האי.

הביצה

הנקבה מטילה ביצים יחידות על מיני שברק, אספסת, לוטוס, דבשה ותלתן. ביצה קמורה, ועגולה בבסיסה צבעה ירקרק ומשתנה לגוון ירוק אפור לקראת בקיעת הזחל.

הזחל

הזחל בצבע לבן קרם וראשו שחור. בדומה למיני פרפרים רבים ישנה סברה שגם כחלילי השברק מקיימים קשר סימביוטי עם נמלים.

הגולם

בדומה לגלמי מיני כחליליים רבים גם גולם כחליל השברק הוא מטיפוס גולם החגורה - הפרפר הבוגר מגיח בפרק זמן של עשרה ימים.
חציר

חציר (או שחת) הוא סוג של מספוא המוגדר כ"מזון גס". הוא נעשה מצמחים ממשפחת הדגניים, או קטניות, או מיני עשב אחרים, שנקצרו, יובשו ואוחסנו לצורך הזנת בעלי חיים. החציר משמש בדרך כלל לצורכי הזנה לחיות משק כגון בקר, סוסים, עזים וכבשים. כמו כן, משמש חציר להאכלת חיות מחמד כגון ארנבים ושרקנים. ניתן להאכיל חזירים בחציר, אך הם לא מעכלים אותו ביעילות בהשוואה להרביוורים מוחלטים.
חציר משמש להאכלה בזמן או במקום שאין די שטחי מרעה לבעלי החיים, כשתנאי מזג האוויר לא מאפשרים רעייה (למשל בחורף), כשהמרעה לבדו אינו בריא לחיה או כשבעלי החיים לא יכולים לרעות (למשל אם הם מוחזקים באורווה, בדיר או ברפת).
ההבדל המרכזי בין חציר ובין קש הוא שהחציר הוא התוצר הבלעדי מהשדה בו גודל. הוא כולל את כל חלקי הצמח ובהם גם הגרגרים או פרי הצמח ולכן הוא עשיר מבחינה תזונתית. הקש לעומתו, הוא שאריות הצמח לאחר שרוב פריו או גרגריו נאספו והוא למעשה תוצר לוואי של הגידול החקלאי ודל יותר מבחינה תזונתית.
הניצוצות של מאור

תקציר העלילה

הסדרה מספרת על חוברת חיות המאונשות לתלמידי בית ספר שיחד עם גחליל בשם מאור מקימים להקה. כשהם בלהקה, המשתתפים שלה צריכים לתת ולקבל תשומת לב, להתייחס לכולם בצורה הדדית ולכבד את כולם - דבר שלא קל. במהלך הסדרה חברי הלהקה לומדים ערכים בנושא אהבה, אחראיות וכבוד לאחר. במהלך פרקי הסדרה יש שירים המבוצעים על ידי דמויות הסדרה.
הסדרה מלמדת את הצופים שהם צריכים לקבל את עצמם ולהכיר בחוזקות שלהם.
קובאן קרסנודאר (כדוריד נשים)

היסטוריה

קובאן נהנתה מעידן הזהב שלה בסוף שנות ה-80 כשזכתה בשתי תוארי גביע המחזיקות ב-1987 וב-1988 בעקבות ניצחון על ברלין וושאש בודפשט בגמר והגיעה לגמר גביע אירופה ב-1990, שבו הפסידה להיפו נידרוסטרייך, לאחר שזכתה ב-1989 באליפות הסובייטית. קובאן גם העפילה בשלישית לגמר גביע המחזיקות בשנת 1989. 
בעקבות קריסתה של ברית המועצות קובאן זכתה באליפות המעבר של חבר המדינות העצמאיות, אבל לא הצליחה לזכות באליפות ליגת העל הרוסית. בשנים 1997 ו-2000, הקבוצה הייתה שנייה לאיסטוצ'ניק רוסטוב וטקווה וולגוגרד, במה שמוגדר לתוצאת השיא שלה. בשנת 2000 היא הגיעה גם לגמר הרביעי שלה של גביע המחזיקות, כשהפעם הפסידה לקבוצת מאר ולנסיה.
אנדראה ברצאלי

קריירת קבוצות

ברצאלי החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת רונדינלה קאלציו מפירנצה המקצוענית למחצה. ב-1998 עלה לקבוצה הבוגרת. לאחר תקופה קצרה בפיסטויזה שב לרונדינלה ממנה נמכר לפיאצ'נצה אך לא שיחק בה אלא הושאל לאסקולי קאלציו (מהעיר אסקולי פיצ'נו). עם אסקולי זכה באליפות הליגה די פרימה דיוויזיונה והקבוצה עלתה לסרייה ב'. בתום העונה הבאה, 2002/2003 נמכר לקייבו ורונה מההליגה הראשונה ובעונה הבאה עבר לפאלרמו בה שיחק במשך ארבע עונות. ב-2008 עזב את הליגה האיטלקית ועבר לשחק בוולפסבורג הגרמנית תמורת דמי העברה של 12.5 מיליון אירו. בעונתו הראשונה שיחק במדי וולפסבורג במשך כל דקות המשחק של הקבוצה בליגה והיה שותף לזכייתה באליפות גרמניה. בעונתו השנייה שיחק ברוב משחקי הליגה.

יובנטוס

בינואר 2011 חזר לליגה האיטלקית וחתם ביובנטוס. יחד עם הקבוצה זכה בשמונה אליפויות רצופות, בעונות 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018 וב-2018/2019.
ברצאלי נכלל בנבחרת השנה של הליגה האיטלקית בעונות 2011/2012 ו-2012/2013, ונבחר כמגן השנה בליגה האיטלקית לשנת 2012.

עם נבחרת איטליה

את דרכו הראשונה במדים הלאומיים החל ברצאלי בנבחרת איטליה עד גיל 21, והיה שותף לזכייתה באליפות אירופה עד גיל 21 ב-2004 ובזכייתה במדליית ארד באולימפיאדת אתונה 2004. עם הנבחרת הבוגרת זכה במונדיאל 2006, נכלל בסגל ליורו 2008, והיה שותף להעפלה לגמר ביורו 2012 ולמקום השלישי בגביע הקונפדרציות 2013. ברצאלי נמנה עם סגל הנבחרת האיטלקית גם במונדיאל 2014.
ב-13 בנובמבר 2017 הודיעה על פרישתו מנבחרת איטליה לאחר התיקו 0-0 עם נבחרת שוודיה שמנע מאיטליה לעלות למונדיאל 2018 אחרי 60 שנה.
פרוטאוס (ירח)

גילוי

פרוטאוס התגלה מניתוח תמונות שצולמו על ידי גשושית המחקר וויאג'ר 2 בשעה שזו ביצעה מעוף באזור של נפטון בשנת 1989. סטפאן סינוט וברדפורט סמית הכריזו (IAUC 4806) על הגילוי ב-7 ביולי 1989. מאחר שהצילום בוצע במספר פריימים הגילוי עצמו התרחש כ-21 יום לפני, ב-16 ביוני באותה השנה.

מקור השם

עם גילויו, קיבל הירח את השם הזמני S/1989 N 1, ואת שמו הרשמי פרוטאוס הוא קיבל ב-16 בספטמבר 1991 על ידי האיגוד האסטרונומי הבינלאומי, הסמכות העליונה בקביעת שמות לגופי שמיים.
משום שנפטון נקרא על שמו של אל הים מהמיתולוגיה הרומית, הוחלט כי ירחיו של נפטון ייקראו על שמותיהם של אלי הים מהמיתולוגיות השונות. פרוטאוס היה אל הים במיתולוגיה היוונית בעל יכולת שינוי הצורה.

מאפיינים פיזיים

פרוטאוס הוא הירח השני בגודלו סביב נפטון, והירח הגדול ביותר מבין הירחים הפנימיים שלו. קוטרו מעל 400 ק"מ, גדול מנראיד, אך הוא לא התגלה בתצפיות מכדור הארץ בגלל קרבתו לנפטון, דבר שהקטין בצורה משמעותית את האור החוזר שלו מהשמש. פרוטאוס הוא אחד העצמים הכהים ביותר במערכת השמש, הוא שחור כמו פיח; בדומה לפובה, ירח של שבתאי, פרוטאוס מחזיר רק 6% מהאור שפוגע בו.
הירח בעל צורה מאוד לא סטנדרטית. הירח לא מראה שום סימן של פעילות גאולוגית, ופני השטח שלו מכילים הרבה מכתשים.
ירגזי מצוי

מאפיינים

הירגזי המצוי נפוץ באירופה ובאסיה. זהו עוף יציב כאשר רוב הירגזים אינם נודדים. בישראל הירגזי שכיח ויציב. עם השנים התרחבו בהדרגה תחומי תפוצתו בארץ, יחד עם התפשטות היישוב בישראל. בעת הקמת המדינה היה נפוץ בצפון הארץ ובמרכזה. באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 תחום תפוצתו התרחב והוא התפשט לכל החבל הים תיכוני, הגיע למערב הנגב ונצפה בערד ובוואדיות שופעי צמחייה בשוליו של החבל המדברי.
הירגזי המצוי נע בזריזות. מוטת כנפיו 25.5 ס"מ ומסתו 16-20 גרם. אורך גופו מגיע ל-14 ס"מ. לו קו שחור רחב (רחב יותר אצל הזכר) היורד דרך חלקה הקדמי של בטנו הצהובה. הצוואר והראש שחורים והלחיים לבנות. צבע חלקו העליון כצבע זית. לו פס לבן בכנף ונוצות זנב חיצוניות. בציפורים צעירות החלק השחור מוחלף בחום והחלקים הלבנים בצהוב. 
ישנם כ-14 תת-מינים של מין זה, אך אלו נופלים לתוך שלוש קבוצות. ירגזים מצויים באירופה ובאסיה הם בעיקר ירוקים מלמעלה וצהובים מלמטה. ירגזים בסין, יפן ודרום מזרח רוסיה הם ירוקים מלמעלה ולבנים או לבנים עם גוון צהבהב מלמטה, וציפורים בהודו ובדרום מזרח אסיה הן אפורות מלמעלה ולבנבנות מלמטה. תת-המין הנפוץ בישראל, סוריה וירדן הוא Parus major terrasanctae, ירגזי הארץ הקדושה.
לירגזי מגוון קולות רב. הציפורים משתי קבוצות הגזעים המזרח אסייתים לא מזהות את הקולות שמשמיעות הציפורים מקבוצת הגזע השלישית, וייתכן שהם מינים נפרדים.
הירגזי נפוץ בין עצים ובמקומות ישוב. הוא מקנן בנקרות ובחורים ומקבל ברצון גם תיבות קינון מלאכותיות.
כמו ציפורים אחרות ממשפחתה ניזונה ציפור זו מחרקים, ובמיוחד מזחלים כאשר הם מזינים את גוזליהם, וגרעינים. הירגזי ניזון לעיתים מפירות, זרעים שמנוניים ומשיירים ממזונו של האדם.
מזונו של הירגזי, בעיקר פרפרים וחיפושיות, על גילגוליהם השונים וגם עכבישים. בחורף מרכיב הזרעים והפירות בתפריט גדל מאוד, מן הסתם בגלל הזמינות הנמוכה של החרקים בטמפרטורות קרות, ונדיר מאוד לראות את הירגזי תר אחר מזונו מעל גובה של 6-7 מטרים.
החיפוש אחר החרקים בחורף, הוא אקטיבי מאוד מצדו של הירגזי אשר מרבה לחטט ולנקר בקליפות עצים, בענפים ובין עלים יבשים. אז הוא גם נצפה פעמים רבות כשהו תלוי במהופך, בוחן ובודק את הסביבה מכל זווית אפשרית.
בקיץ, כאשר החרקים מצויים בשפע וזחלים רבים מצויים על העלים, עולה גובה החיפוש אחר מזון ל-9 מטרים ומעלה.
טליה פישר

ביוגרפיה

פישר השלימה את שלושת תאריה בפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית. את התואר הראשון קיבלה בשנת 1996, את תוארה השני קיבלה ב-1998, ואת התואר השלישי קיבלה בשנת 2004 על עבודה שכותרתה: "ההפרדה בין מדינה למשפט". עם השלמת הדוקטורט הצטרפה לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, כיהנה כמרצה (עד 2008), כמרצה בכירה (2008–2011) וכפרופסורית חברה (2011–2015), וב-2015 הועלתה לדרגת פרופסורית מן המניין. בין השנים 2015–2017 כיהנה כסגנית הדקאן למחקר.
בעבר כיהנה כחברה באקדמיה הצעירה הישראלית, כחברה בהאקדמיה הגלובלית הצעירה וכחברה בפורום הצעיר באקדמיה הישראלית למדעים. כן כיהנה כמנהלת מכון טאובנשלאג למשפט פלילי, כעמיתת מחקר במרכז ספרא לאתיקה שבאוניברסיטת הרווארד וכחברה בקבוצת מחקר "הלגיטימציה של המשפט הפלילי המודרני" במכון ללימודי משפטים מתקדם שבאוניברסיטה העברית.
כיהנה כחוקרת וכפרופסורית אורחת באוניברסיטת טורונטו ובאוניברסיטת הרווארד.
בוגדת

עלילה

קוני סאמנר (בגלומה של דיאן ליין) ואדוארד סאמנר (ריצ'רד גיר) הם זוג המתגוררים בפרברי ניו יורק. חיי הנישואין שלהם סבירים אבל נטולי תשוקה. יום אחד, נתקלת קוני במהלך סופה בזר (אוליוויה מרטינז) ונופלת. הוא מציע לה לעלות אליו הביתה כדי לטפל ברגלה הפצועה והיא נענית. הזר מציג את עצמו כפול מרטל, צרפתי אשר קונה ומוכר ספרים משומשים. במהלך שהותם בדירתו קוני מרגישה לא בנוח עם גילויי החיבה של מרטל ועוזבת. לפני שהיא יוצאת נותן לה מרטל ספר שירים.
באותו לילה קוני מתקשה להירדם וחושבת על מרטל. למחרת היא מופיעה בדירתו והשניים מדברים, מפלרטטים ומקיימים יחסי מין. הרומן מלא התשוקה והחושניות מתהווה, ואדוארד מתחיל לחשוד באשתו שמרבה לבקר במנהטן. הוא שוכר בלש פרטי ועד מהרה מקבל תמונות מפלילות של אשתו והחבר החדש שלה.
אדוארד מחליט להגיע לדירתו של פול ולהתעמת עמו. במהלך העימות מכה אדוארד את פול בראשו והורג אותו. הוא מנקה את טביעות האצבעות ושאריות הדם, עוטף את פול בשטיח ומתכוון לקחת אותו החוצה. רגע לפני שהוא יוצא מצלצל הטלפון והוא שומע את קוני משאירה הודעה במשיבון של פול בה היא מבקשת להפסיק את המפגשים איתו. אדוארד מוחק את ההודעה ולוקח את השטיח המגולגל כדי לזרוק אותו במזבלה העירונית.
שני חוקרי המשטרה מגיעים לבית סאמנר, אך הזוג מכחיש קשר לאירועים. קוני כבר מבינה שבעלה מודע לכל הרומן שהיה לה, מספר לה מה קרה ומציע להסגיר את עצמו. היא מסרבת והשניים מחליטים להתמודד עם מכלול הבעיות לבד.

הפקה

בטיוטה הראשונית של התסריט המקורי נכתב כי אדוארד סובל מתפקוד לקוי בחיי המין וזאת כדי לתת הצדקה לבגידה של קוני. גם ריצ'רד גיר וגם דיאן ליין התנגדו לרעיון וביקשו לשנות התסריט וליצור מצב שרומן מזדמן יכול להיווצר גם בלי סיבה מיוחדת וסתם כתוצאה מריגוש ריגעי.

ביקורות

הסרט לא הצליח להרשים את המבקרים וזכה לציון של 49% מתוך 160 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.
המגזין האמריקאי אנטרטיינמנט ויקלי דירג את הסרט במקום ה-27 ברשימת 50 הסרטים האירוטיים שנעשו אי פעם. אוון גלייברמן, המבקר של אנטרטיינמנט ויקלי, זיכה את הסרט בציון A- וכתב על ליין כי זה היה משחקה הטוב ביותר בקריירה. רוג'ר איברט, מבקר הקולנוע של שיקגו סאן טיימס, כתב: "במקום לקבל עלילה עם ריגושים ממוחזרים, קיבלתי סיפור על הירהורם של שני מבוגרים שפויים שמתקשים להתמודד עם הדילמה בה הם נמצאים".
במגזין הלוס אנג'לס טיימס, כתב המבקר קנת טוראן: "ליין בתפקיד אופי אמיתי. היא נכנסה לתפקיד בצורה שאף אחד אחר לא יכול היה וגרמה לכולנו להתחבר אליה".

פרסים ומועמדויות

למרות ביקורות שליליות בסך הכל לגבי הסרט, דווקא דיאן ליין זכתה לשבחים על הופעתה. היא זכתה בפרס בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר של האגודה הלאומית של מבקרי הסרטים בניו יורק והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב וגם בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
שלום קסאן

ביוגרפיה

קסאן נולד בירושלים למשפחת קזרנובסקי. הוא למד בתלמוד תורה ובישיבת עץ חיים ובבית הספר למל. בהמשך למד בבית מדרש למורים ואחר כך בבית הספר המנדטורי למשפטים. במקביל עבד במשרד הטאבו. בשנת 1928 יצא ללמוד באוניברסיטת שיקגו ובמקביל לימד עברית ותנ"ך וכיהן כסגן מנהל ואחר כך מנהל של בית ספר יהודי בעיר. בארצות הברית קיצר את שמו בגלל הערות עוקצניות שקיבל על אורכו. בשנת 1935 חזר לארץ ישראל מוכתר בתואר דוקטור. הוא התמחה אצל מרדכי עליאש והוסמך כעורך דין בשנת 1937. החל מ-1 בספטמבר 1937 כיהן כשופט שלום בחיפה, עם ביקורים עתיים בחדרה, תפקיד בו כיהן עד שנת 1942, עם הפסקה לזמן מה עת היה בארצות הברית. באחד מפסקי הדין הראשונים שלו פסק באופן תקדימי בניגוד לנהוג עד אז על פי החוק העותמאני, שניתן בארץ ישראל לתבוע פיצויים על נזקי גוף בהתאם לחוק האנגלי. כן הנהיג באולמו שאין צורך להשביע את העדים ובמקרים רבים הסתפק באזהרתם, בהתאם לחוק העותמאני. 
ביולי 1942 עבר לכהן כשופט שלום בתל אביב וכיהן לעיתים כרשם בית המשפט המחוזי בעיר. החל מיולי 1947 כיהן במינוי רשמי כשופט בית המשפט המחוזי בתל אביב.
במסמך השופטים הסודי נכתב עליו: "שופט ישר. חלש מבחינה משפטית". למרות זאת, קסאן היה אחד מששת השופטים המחוזיים הראשונים שמונו במדינת ישראל עם הקמתה. 
קסאן ישב בהרכב הראשון של בית המשפט הגבוה לצדק עוד כשזה התקיים בבית המשפט המחוזי בתל אביב. משפט זה עסק במעצרם של עצורי אלטלנה, וקסאן כתב בדעת מיעוט שתקנות ההגנה (שעת חירום) בטלים. קסאן ישב במשפטי רצח ועוד הספיק לדון רוצח למוות. לעומת זאת, במשפטה של אם שהטביעה את שני ילדיה המפגרים גזר קסאן עונש קל על האם. בשנת 1955, עם הקמת בית המשפט המחוזי בנצרת, עבר קסאן לכהן כשופט בנצרת.
בשנת 1955 שב קסאן לבית המשפט המחוזי בחיפה, והפעם כנשיא תורן.
במקביל לעבודתו כשופט היה קסאן פעיל בעניינים ציבוריים שונים. הוא היה ממייסדי אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בחיפה, היה פעיל בארגון בני ברית, שכיהן כנשיאו מ-1952 ועד 1956, וכן כנשיא מסדר הבונים החופשיים בישראל.
הוא המשיך לכהן בבית המשפט עד פרישתו לגמלאות ב-1970.
על שמו נקרא רחוב בחיפה.
צ'שאנוב

תולדות היישוב

צ'שאנוב נזכרת לראשונה בסוף המאה ה-15, ובמחצית השנייה של המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך המאה ה-17 הייתה העיירה למרכז מסחר ומלאכה חשוב, ובחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה בתחום גליציה האוסטרית. בשנת 1900 פגעה בעיירה שריפה גדולה, שכילתה את רוב בתי היישוב.

יהודי צ'שאנוב

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מראשית המאה ה-17, אך במהלך פרעות ת"ח ות"ט באמצע אותה מאה נפגעה קשות הקהילה המקומית. בשנים שלאחר מכן שוקמה הקהילה, ובמהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית בעיירה, עד שבסוף אותה מאה נמנו ביישוב 2,777 יהודים.
לאחר מאורעות מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה כמחצית מיהודיה, ושרידי הקהילה השתקמו הסיוע הג'וינט וארגוני עזרה הדדית. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 939 יהודים, פחות ממחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית ופעילות של הבונד. בתקופה זו פעלו בעיירה אדמו"רים משושלת צאנז-שינאווא, רבי שמחה ישכר בער הלברשטאם, חתנו רבי אריה לייבוש רובין (משושלת רופשיץ-גלגוב) ובנו רבי יחזקאל שרגא.

בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת מלחמת העולם השנייה, החלו אלו בביצוע מעשי התעללות פומביים ביהודיה, תוך חטיפתם לעבודות כפייה משפילות. כעבור מספר ימים נכנסו לעיירה חיילי הצבא האדום, אך השליטה בעיירה הושבה לגרמנים בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב. טרם כניסת הגרמנים, הספיקו רובם המוחלט של יהודי העיירה להימלט מזרחה, אל עבר השטח הסובייטי.
בתחילת שנת 1940 הקימו הגרמנים מחנה עבודה בעיירה, בו רוכזו קרוב ל-4,000 יהודים. מחנה זה חוסל בסוף שנת 1940. בפברואר ובמרץ 1942 הביאו הגרמנים לעיירה 817 יהודים שגורשו מטומשוב לובלסקי וכ-500 יהודים שגורשו ממיילץ. כעבור מספר שבועות שולחו אלו למחנה ההשמדה בלז'ץ הסמוך.
בשנות השישים של המאה הקודמת ערכו הניצולים כינוסים ואף הוציאו ספר זיכרון לתושבי העיירה
אגון פולק

ביוגרפיה

פולק נולד בשנת 1898 בעיר וינה שבאוסטריה, ושיחק החל מגיל צעיר בקבוצת הפאר האוסטרית-יהודית, הכח וינה, בתפקיד רץ. יחד עם הקבוצה זכה באליפות אוסטריה בשנת 1925 ובמדיה כיכב בניצחון החוץ 0-5 על וסטהאם יונייטד. יחד עם קבוצתו ביקר פעמיים בארץ ישראל של תקופת המנדט. בשנת 1928 עבר לשחק בקבוצת ניו יורק ג'איינטס האמריקאית, ובשנת 1932 פרש ממשחק פעיל.
בשנת 1934 מונה למאמן מכבי תל אביב במקום שמעון "לומק" רוטנר, אף הוא שחקן עבר של הכח וינה. המאמן שחרר מיד שחקנים מבוגרים של הקבוצה והעלה שחקני נוער במקומם. במקביל לתפקידו כמאמן מכבי תל אביב אימן פולק גם את נבחרת ארץ ישראל בשנת 1938, דבר שהיה חידוש באותם ימים. במשחקי הנבחרת מול יוון במוקדמות מונדיאל 1938 הנבחרת הפסידה ופולק התפטר מתפקידו.
בשנת 1939 היה שותף למסעה של מכבי תל אביב לאוסטרליה שנמשך כחצי שנה ונשאר ביבשת כשנה נוספת. לאחר שובו לישראל חזר לתפקיד מאמן מכבי תל אביב עד לשנת 1947.
לאחר קום המדינה מונה למאמנה הראשון של נבחרת ישראל למשחק ראווה מול נבחרת ארצות הברית, שבו הפסיד עם נבחרתו 3-1. בעקבות ההפסד הוחלף פולק בידי לאיוש הס.
פולק היה לפרשן, בין השאר ב"ידיעות היום", ולמאמן לעת מצוא. בשנת 1949 מונה למאמן הפועל חיפה, ולאחר שנה סיים את תפקידו. בשנת 1955 היה מאמנה של בית"ר ירושלים, אך לא הצליח להצעיר את הקבוצה כפי שרצה. בשנת 1957 שב למכבי תל אביב בתפקיד יועץ ומרכיב הנבחרת. במרץ 1958 קיבל על עצמו את אימון מכבי רמת גן. בשנת 1959 לקח על עצמו לאמן את בית"ר תל אביב לתקופה קצרה. פולק האמין בצירוף של כדורגל סקוטי ואוסטרי, כצורת המשחק המושלמת. 
בשנת 1976 הוציא אוטוביוגרפיה, "חוויותיו והרפתקאותיו של שחקן כדורגל בחמש יבשות תבל - באספקלריה אישית של אגון פולק", ושימש כתב עבור העיתון "חדשות הספורט".
בשנות ה-70 היגר לגרמניה, שם נפטר בשנת 1981.
סימפוניית ההפתעה

סימפוניית ההפתעה הוא שם כינוי שניתן לאחת מיצירותיו המוזיקליות הידועות של המלחין יוזף היידן, הסימפוניה מס' 94 בסול מז'ור. זוהי הסימפוניה השנייה מבין 12 (מספר 93-104) של היידן שנקראות סימפוניות לונדון, והיא נכתבה ב-1791. בשפה הגרמנית מוכרת הסימפוניה הזו בשם "mit dem Paukenschlag" ("במכת תוף דוד"). סימפוניה זו היא אחת המנוגנות ביותר על ידי תזמורות ברחבי העולם, בגרסאות שונות.

כתיבת היצירה

היידן כתב את היצירה בלונדון, בביקורו הראשון באנגליה. היצירה נוגנה לראשונה באולם הנובר ב-23 במרץ 1792. בבכורה השתתף היידן עצמו, שניגן בפורטה-פיאנו.

הכינוי "ההפתעה"

היידן היה ידוע בחוש ההומור שלו, ובשילוב בדיחות בסימפוניות שכתב. ה"ההפתעה" שהכניס בסימפוניה זו, הייתה שלוב אקורד חזק במיוחד באמצע הסימפוניה, בסיום הצגת מוטיב ב"פיאנו" - נגינה שקטה, ואז חזרה לנגינה חרישית. על פי הביוגרף של היידן, כשנשאל על כך אמר היידן כי הדבר נועד ליצור עבור הקהל גורם מפתיע ביצירתו.
מיקרוצפליה

מיקרוצפליה (מיקרו - קטן, צפליס, κεφάλη = ראש, הוצע השם זעירות הראש) היא היקף ראש הקטן ביותר משתי סטיות תקן מהממוצע התואם לגיל ולמין הילד.
במקרים רבים הסיבה למיקרוצפליה היא גנטית. למשל טריזומיה 21 (תסמונת דאון), תסמונת פרדר וילי או פגיעה קונגניטלית בזמן ההריון (צריכת סמים על ידי האם בזמן ההריון, זיהום במהלך ההריון או הפרעה במערכת הדם השלייתית). גורם אפשרי נוסף הוא נגיף הזיקה.
גדילת הראש בזמן ההריון היא תוצאה של התפתחות המוח. בדרך כלל תינוק עם מיקרוצפליה סובל מהפרעה בתפקוד המוח שהתוצאה שלה היא פיגור התפחותי קוגניטיבי ומוטורי. פעמים רבות הילד סובל גם מאפילפסיה.
אבחון מיקרוצפליה אפשרי רק בשליש האחרון של ההיריון (מיקרוצפליה רצסיבית) ולעיתים היא מתפתחת רק בשנה הראשונה לחיי התינוק (מיקרוצפליה נרכשת הקרויה גם מיקרוצפליה משנית).
שכיחות המיקרוצפליה של 3 סטיות תקן ומעלה היא כ-0.1% מהאוכלוסייה.
קניין פירות כקניין הגוף

קניין פירות כקניין הגוף הוא מושג תלמודי האומר שאדם שיש לו קניין של פירות בקרקע, נחשב הדבר שהקרקע שלו - בכל משך זמן השימוש בה, שכן בעלותו של האדם נמדדת בזכויותיו הקנייניות, ומכיוון שזכותו של הבעלים - "קניין הגוף" אינן תקפות במשך זמן זה אלא שייכות לבעל קניין הפירות, נחשב בעל הפירות לבעליו של החפץ.
סברא זו היא גם במיטלטלין, וגם בהם שייך "קניין פירות" שהוא קניין השתמשות בחפץ, כעין אכילת פירות קרקע. לפי רבים מהראשונים ובהם הרמב"ם, גם שכירות נחשבת לקניין פירות.

מחלוקת רבי יוחנן וריש לקיש

לפי שיטת רבי יוחנן בתלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף קל"ו, עמוד ב' קניין פירות נחשב אכן כקניין הגוף, ולכן יכול בעל קניין הפירות להביא ביכורים ולומר "האדמה אשר נתת לי", שכן קניין הפירות נחשב כאילו האדמה בבעלותו, אך ריש לקיש סובר כי קניין פירות אינו כקניין הגוף, ולכן הוא מביא ביכורים אך אינו קורא.

אחריך

סוג מסוים של "קניין פירות", הוא "אחריך", כלומר אדם המקנה חפץ לחבר, ואומר לו "ואחריך" - אחרי מיתתך "לפלוני", יהיה החפץ מוקנה לאדם אחר, כך שלמעשה הוא הקנה לו רק קניין פירות והשתמשות. חכמי המשנה נחלקו האם במקרה כזה נחשב קניינו של הראשון לקניין הגוף, ולפי רבן שמעון בן גמליאל למרות שלכתחילה אסור לו למכור את החפץ, אם מכר הראשון את החפץ, החפץ יהיה מכור, ולפי רבי יהודה הנשיא שקניין כזה לא יחשב לקניין הגוף ואם כן אם ימכור את החפץ לא יהיה החפץ מכור. 
לפי שיטת הרשב"ם, נחלקו רבי יוחנן וריש לקיש בעניין זה, רבי יוחנן סבור ש"אחריך" ו"קניין פירות" הם קניינים שוים במיניהם, ואכן מי שסובר שב"אחריך" ניתן למכור את החפץ כליל יסבור כך גם בקניין פירות. לעומת זאת התוספות וכל שאר הראשונים סבורים שגם לפי שיטת רבי יוחנן לא ניתן למכור את החפץ כאשר יש לאדם רק קניין פירות רגיל, ואילו ב"אחריך", ניתן למכור את החפץ, שכן יש בלשון "אחריך" שיור מיוחד האומר, כי הבעלים מתיר לבעל הקניין הפירות למכור את החפץ, ורק במקרה שישאר לאחר מיתתו, יעבור החפץ לבעלות השני.

ההלכה

ההלכה נפסקת כריש לקיש, וקניין פירות אינו כקניין הגוף, אך יש אומרים כי למרות זאת יכול אדם למכור חפץ בקניין פירות שיהיה כקניין הגוף. 
הראיה היא מדברי הגמרא המקשה על כפילות מחלוקתם של רבי יוחנן וריש לקיש בעניין קניין פירות,  האחת היא בהלכות ביכורים - אם יכול לומר "האדמה אשר נתת לי", והשני היא באב המקנה לבנו קרקע, בתנאי שכל ימי חייו של האב יוכל לאכול את פירות הקרקע. הגמרא מבארת כי רבי יוחנן כופל את דבריו במיוחד באב המקנה לבנו את נכסיו לאחר מיתתו ומשייר לעצמו קניין פירות, שאסור לאחד מהם למכור, כדי לחדש שגם כאשר מדובר באב המקנה לבנו, אין האב מסכים שקניין הפירות שלו לא יהיה כקניין הגוף, אלא כאשר הוא משייר לעצמו קניין פירות הוא חפץ שישאר כקניין הגוף כרגיל. וריש לקיש כופל את דבריו כדי לומר, שגם כאשר מדובר באדם המשייר לעצמו קניין פירות, אין לטעות ולומר שהוא משייר באופן של "קניין הגוף", בניגוד לקניין הרגיל שאינו כקניין הגוף, אלא גם אז "קניין פירות לאו כקניין הגוף".
מכך שהגמרא מסבירה שהייתה הווה אמינא שקניין פירות יהיה כקניין הגוף אפילו לריש לקיש או לאו כקניין הגוף - לרבי יוחנן, והדבר תלוי ברצון הקונה והמקנה, ניתן ללמוד שהדבר תלוי ברצונם. אך יש הדוחים ראיה זו, ואומרים שמסקנת הגמרא היא שאכן הדבר לא תלוי ברצונם כלל, ולא שהם עצמם אינם רוצים בכך.