google/wiki40b huggingface dataset:
טודרוס ורשבסקי

טודרוס ורשבסקי (1877 - 28 באפריל 1940, כ' בניסן ה'ת"ש) היה מוכתר העדה האשכנזית בירושלים. מחלוצי ענף המלונאות בירושלים. בעלים של מלון "תל אביב" ומלון "פלטין" וכן היה בין האישים שרכשו את הקרקעות למען בניינה של שכונת גאולה, והיה בין מייסדי השכונה.

ביוגרפיה

ורשבסקי נולד וגדל בירושלים, בנו של שמואל מרדכי ורשבסקי, שהיה המוכתר של עדת האשכנזים בירושלים כחמישים שנה. אמו אסתר פריידל הייתה בת הרב יצחק גליקין. נישא לשיינה רחל (יפה) בת מרדכי זילברמן ("קירשנר").
ורשבסקי התמנה למוכתר העדה האשכנזית בירושלים. הוא ניצל את מעמדו וקשריו אצל אנשי השלטון העות'ומאני, ובין השאר פעל לסלילת הרחובות בירושלים. בשנות מלחמת העולם הראשונה הגיש עזרה רבה ליהודי ירושלים. 
בשנת 1917 חכר ורשבסקי את חאן באב אל ואד שבשער הגיא ממשפחת כותנא המוסלמית. הוא הפעיל את החאן כמלון דרכים לעולים לירושלים ועבר להתגורר עם משפחתו במתחם של החאן. בעקבות מאורעות תרפ"א נטשה משפחת ורשבסקי את החאן ושבה לירושלים. 
לאחר שובו לירושלים ייסד ורשבסקי את מלון "ורשבסקי" ברחוב סנט פול (לימים רחוב שבטי ישראל). בעקבות זהות השמות של מלון זה ומלון "ורשבסקי" שבבעלות המלונאי יעקב יוסף הרלינג, פרסם הרלינג מודעת הבהרה בעיתונות ובה הודיע כי אין לו קשר למלון ורשבסקי האחר. כעבור זמן שינה הרלינג את שמו של בית המלון שלו ל"ורשבסקי-הרלינג".    
בשנת 1926 שכר ורשבסקי את בית הדירות ברחוב יפו 44 ממשפחת קוקיא והפך אותו לבית מלון תל אביב. ב-1936 היה בעליו של מלון "פלטין".
בשנות העשרים היה בין גואלי אדמות שנלר, והיה בין מייסדי שכונת גאולה שנבנתה על אדמות אלה. כמו כן סייע בגאולת אדמות בירושלים ובבניית שכונות חדשות, ובהן שכונת רוממה.
נפטר בירושלים בשנת 1940. בנו, שאול, המשיך בעסקי המלונאות. הוא ניהל את מלון תל אביב וכן את בית המלון "אטלנטיק" שברחוב בן יהודה פינת בן הלל. המלון פוצץ בפיצוץ מכונית התופת ב-22 בפברואר 1948.
אולכסנדר זינצ'נקו

קריירה

זינצ'נקו הוא בוגר מחלקת הנוער של שחטאר דונצק עימה השתתף בליגת האלופות לנוער בעונת 2013/2014 והיה שותף בכל משחקי הקבוצה שהגיעה עד לשמינית הגמר בו נעצרה על ידי ארסנל. בינואר 2015 הצטרף לאופה מליגת העל הרוסית. ב-20 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד פ.צ. קרסנודאר. ב-4 ביולי 2016 חתם במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג, והושאל לפ.ס.וו. איינדהובן לעונה אחת, שלאחריה חזר למנצ'סטר סיטי. את שער הבכורה בקבוצה הבקיע במשחק הגביע האנגלי ב-9 בינואר 2019.
ב-20 ביוני 2019 האריך את חוזהו בקבוצה עד לסוף עונת 2023/2024.

קריירת נבחרות

ב-12 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוקראינה הבוגרת במסגרת מוקדמות יורו 2016 נגד ספרד. ב-29 במאי 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 4–3 על רומניה, והפך לכדורגלן הצעיר ביותר שכובש במדי נבחרת אוקראינה. זינצ'נקו נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2016, בה הודחה הנבחרת בשלב הבתים עם 3 הפסדים.
קנושה

היסטוריה

במקום בו נמצאת העיר כיום ישבו שבטים אינדיאנים שונים, בהם הפוטאוואטומי (Potawatomi) והאוג'יבווה (Ojibwe).
המתיישבים הראשונים ממוצא אירופי הגיעו לאזור בסביבות 1830. ההתיישבות גדלה וב-1835 הוקמה העיירה "פייק קריק" (Pike Creek). תוך זמן קצר הוקם נמל בעיירה שהפך לנמל חשוב באזור הימות הגדולות וכבר ב-1837 שם העיירה שונה ל"סאות'פורט" (Southport, "נמל דרומי"). ב-1850 השם שונה פעם נוספת, הפעם ל"קנושה", אנגלוז של השם האינדיאני של המקום.
מתחילת המאה ה-20 בעיר היו מפעלים לייצור כלי רכב שעברו בהדרגה לשליטת אמריקן מוטורס. מפעלים אלו נסגרו עם מכירת החברה לקרייזלר בשנות ה-80 של המאה ה-20.

כלכלה

מהעשורים האחרונים של המאה ה-20 קנושה מתפקדת כעיר שינה בעקבות הנגישות הגדולה שלה למילווקי בצפון ושיקגו בדרום. עם זאת ישנה כלכלה מקומית משמעותית המתבססת על ייצור ותיירות.

חינוך

בעיר ובקרבתה נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, כמו אוניברסיטת ויסקונסין-פארקסייד בעיירה סאמרס.

תחבורה

בעיר עובר כביש בין-מדינתי 94, המקשר בין בילינגס במונטנה למדינת מישיגן.
בקנושה נמצאת תחנה של רכבת הפרברים של שיקגו, היחידה בוויסקונסין.
בעיר פועלת מערכת של חשמליות.
יוסף שלוש

ביוגרפיה

נולד במרקש שבמרוקו, לסולטנה ולרב דוד שלוש שהיה ראש ישיבה מפורסם. בגיל צעיר מאוד התייתם מאביו ולחינוכו דאגו אנשי הקהילה במרקש. בשנת ה'תרס"ג, כשהיה בן 12, עלה יחד עם אמו ואחותו הקטנה לירושלים והצטרף לישיבת "טובי ישבעו" של הרב יוסף חיים הכהן שכיהן כרב עדת המערבים בירושלים. כיון שהיה יתום ונצרך נאלץ להתפרנס באותן שנים מקריאת מכתבים עבור זקני עדת המערבים ששלחו להם קרוביהם בחוץ לארץ. בהיותו בן 22 ייסד תלמוד תורה עליו המליץ הראשון לציון, הרב נחמן בטיטו, ורבנים נוספים. 
בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאלץ לעזוב את ארץ ישראל בשל היותו נתין צרפתי. לאחר המלחמה, בשנת 1920 חזר לירושלים, וב-1922 נשלח כשד"ר מטעם קהילת המערבים לארצות צפון אפריקה כדי לאסוף כסף עבור בני הקהילה. לאחר חזרתו לירושלים החל לעסוק במסחר בספרי קודש יחד עם חברו מהישיבה, הרב עמרם אבורביע, עבודה בה עסק עד לפטירתו לצד תפקידיו הציבוריים, כיון שסירב ליהנות מכספי הציבור.
בשנת ה'תרפ"ט (1929) התמנה לחבר ועד עדת המערבים בירושלים ובשנת ה'תר"ץ (1930) התמנה לדיין בבית הדין של עדת המערבים, לצידם של הדיינים הרב שמואל עזראן, הרב שלום אזולאי ועמרם אבורביע. הרב שלוש היה מעורב מאוד בחיי קהילתו, ובמיוחד התמסר לכל ענייני החברה קדישא. במשך שנים רבות לימד הרב שלוש בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, תחת הנהגתם של הרבנים נסים אלישר ועזרא עטיה. עם תלמידיו נמנו בין השאר הרבנים לעתיד עובדיה יוסף, ציון לוי ובנו הרב דוד שלוש. ב-1938 עבר מהעיר העתיקה לשכונת מחנה יהודה. מ-1957 ועד לפטירתו שימש כרב עדת המערבים בירושלים. 
את דמותו המיוחדת תיאר הסופר עוזיאל חזן: "את טקס החופה עורך הרב יוסף שלוש... איש נערץ הנושא את דגל הסובלנות בכל מקום בו מאכלת הקנאות. מתעטף בצניעות במקום בו הגאווה נושאת ראש. עוזר לזולת ואוהב אדם. לבוש בפשטות בקפתאן לבן מפוספס ובגלימה שחורה, רפוטה, ולראשו תרבוש לבד שחור. זקנו הלבן מתפצל בתוך חיקו וחיוך לבבי טבוע בפיו... כאשר מסיים הרב שלוש את הטקס הוא חולף בפשטות בין המוזמנים וזוכה ללחיצות יד ולהוקרה. הוא משפיל מבט נבוך... מתחמק מההזמנה לשבת בשולחן הכבוד, הולך ומצטופף בשולחן צדדי עם פשוטי העם". 
נפטר בל' בסיוון ה'תש"ך (1960) ונקבר בהר המנוחות. על שמו נקרא רחוב בשכונת נחלאות בירושלים.

משפחתו

לרב שלוש ולאשתו סעדה היו שלושה ילדים. הרב דוד שלוש - רבה של נתניה, הרב אברהם שלוש - רבה של כפר סבא, ואביגיל שנישאה לרב נסים דוד עזראן. בנותיה של אביגיל הן צביה, אשת הרב מרדכי אליהו (שהעיד על עצמו כי את כל ההלכות הנוגעות לכתיבת גיטין למד אצל הרב שלוש) ופרופ' דינה פלפל, אשת יהושע פלפל, שכיהן כנשיא בית המשפט המחוזי בבאר שבע.
אבי דבוש

ביוגרפיה

אבי דבוש נולד וגדל בשכונת העתיקות באשקלון. התחנך בחינוך הממלכתי-דתי, למד בישיבת אור עציון והדריך בבני עקיבא.
סיים תואר ראשון במדעי ההתנהגות באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ותואר שני בסוציולוגיה ארגונית.
במהלך לימודיו בתיכון התנדב ועבד עם ילדים ונערים הסובלים מאוטיזם ועם בני משפחותיהם. הקים וניהל מסגרת לנערים הסובלים מאוטיזם, בקיבוץ רבדים.
בין השנים 2002–2005 היה פעיל ב"מגמה ירוקה", והוביל מטעמה את המאבק המוצלח נגד התוכנית להקמת יחידת כוח פחמית שלישית בתחנת הכוח רוטנברג באשקלון.
מסוף 2005 עובד בשתי"ל, מיסודה של הקרן החדשה לישראל. שם הקים את הפורום לסלולריות שפויה, ריכז קואליציות חברתיות, עבד כמארגן קהילתי של משתתפי "תוכנית ויסקונסין", וניהל את התחום הסביבתי-קהילתי בשתי"ל. ב-2009 הוביל הקמת ועד עובדים בקרן החדשה לישראל ובשתי"ל במסגרת כוח לעובדים. ב-2010 נבחר ליו"ר אספת הנציגים של כוח לעובדים.
דבוש התגורר בעבר בברור חיל וכיום בשדרות. היה ממקימי "התנועה לעתיד הנגב המערבי" שנוסדה במהלך מבצע צוק איתן ב-2014 ודרשה הסדרה מדינית למצב ברצועת עזה. לאחר המבצע הצטרף גם ליוזמת שתי מדינות, מולדת אחת שתומכת בכך שבארץ ישראל יהיו שתי מדינות ריבוניות עם גבולות פתוחים ומסגרת קונפדרטיבית.
לקראת הבחירות לכנסת ה-20 התמודד על מקום ברשימת מרצ לכנסת והגיע למקום השמיני. אחרי הבחירות הוביל את ההצעה לקיים במרצ פריימריז פתוחים ליושב ראש התנועה ולמועמדיה לכנסת, הצעה שאליה הצטרפה זהבה גלאון והתקבלה ברובה בינואר 2018.
דבוש הכריז על מועמדותו בבחירות לראשות מרצ שהתקיימו ב-22 במרץ 2018, אולם כעשרה ימים לפני הבחירות הודיע על פרישתו מהמירוץ ותמיכתו במועמדותה של תמר זנדברג. בפריימריז לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת הגיע למקום העשירי ברשימה.
ביוני 2019 החל לשמש בתפקיד מנכ"ל ארגון שומרי משפט - רבנים למען זכויות האדם.
דבוש גרוש ואב לשניים.
האיגוד הבינלאומי לחוקרי ג'נוסייד

האיגוד הבינלאומי לחוקרי ג'נוסייד (באנגלית: International Association of Genocide Scholars) הוא ארגון שמטרתו לקדם את המחקר וההוראה של נושא ההשמדת עם, וקידום מדיניות של מניעת רצח עם. האיגוד הוקם בשנת 1994.
האיגוד מוציא לאור כתב עת הנקרא Genocide Studies and Prevention: An International Journal בשיתוף עם הוצאת אוניברסיטת טורונטו. מדי שנתיים מקיים הארגון כנס חוקרים בינלאומי.
בשנת 1997 הכיר הארגון באופן רשמי בשואת הארמנים. בשנת 2007 הכיר הארגון גם בג'נוסייד ביוונים ובאשורים שהתרחש באימפריה העות'מאנית בין השנים 1914 ל-1923. בשנת 2005 קרא הארגון לאו"ם לשלוח כח התערבות כדי לעצור את רצח העם בדארפור.
דידריק סולי טאנגן

ביוגרפיה

סולי טאנגן נולד בטלמרק ובגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה.
בגיל חמש עשרה הצטרף ללהקה כמנגן בתופים ולאחר מכן כסולן.
הוא למד בבית ספר לאומנויות הבמה באוסלו.
ב-2009 נכתב עבורו השיר "My Heart Is Yours" איתו התמודד ב"מלודי גראנד פריקס", בתחרות הוא זכה במקום הראשון ונבחר לייצג את נורווגיה באירוויזיון 2010 בו נורווגיה היא המדינה המארחת.
באירוויזיון היה במקום ה-20 עם 35 נקודות.
בספטמבר 2010 יצא הסינגל השני שלו "Best Kept Secret" ובנובמבר אותה שנה יצא אלבומו "Guilty Pleasures".
ב-2012 השתתף בפרק של תוכנית המציאות "71° nord".
דייגו יורנטה

ריאל מדריד

יורנטה נולד במדריד שבספרד. בגיל 9 הצטרף למחלקת הנוער של ריאל מדריד. בעונת 2012/2013 החל לשחק בקבוצה השלישית של המועדון, ריאל מדריד ג', ששיחקה בליגה הספרדית השלישית. ב-24 במרץ 2013 ערך יורנטה את הופעת הבכורה שלו בריאל מדריד קסטיליה, קבוצת המילואים של ריאל מדריד, כשנכנס כמחליף בדקה ה-35 בניצחון 4-0 על קורדובה במסגרת המחזור ה-31 בליגה הספרדית השנייה. ב-1 ביוני ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את אלברו ארבלואה בדקה ה-85 בניצחון 4-2 על אוססונה במסגרת המחזור ה-38 בליגת העל הספרדית.

ההשאלה לראיו ואיקאנו

לקראת עונת 2015/2016 הושאל יורנטה לראיו ואיקאנו מליגת העל הספרדית. ב-22 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בתיקו 0-0 נגד ולנסיה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-3 בינואר 2016 הבקיע יורנטה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-15 בתיקו 2-2 נגד ריאל סוסיאדד במסגרת המחזור ה-18 בליגה. שבועיים לאחר מכן הבקיע שער נוסף, שער בדקה ה-69 בתיקו 2-2 נגד ולנסיה במסגרת המחזור ה-20. ב-3 במרץ הורחק לראשונה בקריירה המקצועית שלו, כשספג כרטיס אדום ישיר בדקה ה-42 בהפסד 5-1 לברצלונה במסגרת המחזור ה-27 בליגה. יורנטה ערך 33 הופעות בראיו ואיקאנו, בהן הבקיע שני שערים.

השאלה למלאגה

ב-8 ביולי 2016 הושאל יורנטה למלאגה. ב-19 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אוססונה. ב-26 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אספניול. ב-1 במאי 2017 הבקיע שער נוסף בניצחון 4-2 על סביליה. יורנטה ערך 25 הופעות ליגה במלאגה, בהן הבקיע שני שערים.

ריאל סוסיאדד

ב-26 ביוני 2017 חתם יורנטה בריאל סוסיאדד, אשר רכשה את כרטיס השחקן שלו תמורת 6 מיליון יורו מריאל מדריד.

קריירה בינלאומית

ב-29 במאי 2016 ערך יורנטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, כשהחליף את ססק פברגאס בדקה ה-60 בניצחון 3-1 על נבחרת בוסניה והרצגובינה במסגרת משחק הכנה ליורו 2016.
Radioactive Tour

רקע

בסוף אוגוסט 2012 הוציאה ריטה אורה את אלבום הבכורה שלה, Ora, עליו נתמך סיבוב ההופעות הראשון שלה, "Ora Tour", וסיבוב הופעות זה. בנוסף לכך, סיבוב הופעות זה הוא סיבוב ההופעות העולמי הראשון של אורה.
בהופעה שנערכה ב-28 ביוני 2013, הופיע אורה בפסטיבל גלסטונברי.
ראדו פאיסיה

עליתו לשלטון

בספטמבר 1534 בעזרת כמה מיריביו של השליט ואחיו החצי-חורג ולאד (השמיני) וינטילה מסלטינה, פאיסיה הצליח לתפוס את השלטון ושינה את שמו לשם המלכותי ראדו, שם שאומץ על ידי רבים מקודמיו מבית בסראב.
אולם בנובמבר 1534 ולאד וינטילה חזר לכס המלכות ואז ראדו פאיסיה נאלץ להימלט לטרנסילבניה.
עלה שוב על כס ולאכיה ביוני 1535 אחרי שוולאד וינטילה נהרג בעת ציד ליד קריובה. הסולטאן העות'מאני הכיר בראדו כשליט.

תמיכה בכנסייה והתמודדות עם מתנגדים פנימיים

נוצרי אדוק, גם אחרי חזרתו לחיים החילונים המשיך ראדו פאיסיה לדאוג לעיניניי הכנסייה, השלים את בניית
הכנסייה המטרופוליטנית בטרגובישטה (שכוסתה בעופרת ונצבעה) ובנה את המנזרים מיסליה (Mislea) במחוז פרחובה בשנים 1536–1537, ואליה (Valea) במחוז ארג'ש בשנים 1533–1534, בולניצה קוזיאי (Bolniţa Coziei) בשנים 1542–1543. בדומה לשליטים רומנים אחרים תרם תרומות למנזרי ההר אתוס וכמו כן למנזר גיורגיוס הקדוש במטאורה בתסליה.
מהלך מלוכתו הוטרד מכמה מרידות של בויארים שביקשו להדיחו.
בשנת 1536 הוצאו להורג שניים מהדרגטורים בגלל השתתפות בקשר.
ביוני 1539 אציל בשם שרבאן, באן של איזבורֶן, מקורב למשפחת האצילים קראיובסקו מקריובה אירגן פלג של מורדים על מנת לכבוש את השלטון. השליט נאלץ לברוח לפרק זמן קצר וחזר עם תגבורת טורקית שסייעה בידו לדכא את המרד ב-19 ביולי 1540.]
הטוען לכתר שרבאן הוצא להורג על ידי הסולטאן בקושטא ב-15 ביוני 1543.
בשנת 1544 התחולל נגד ראדו קשר שלישי של כמה מתנגדים מקרב הבויארים הגולים בטרנסילבניה ובראשם הטוען לכתר לאיוטה בסראב הצעיר (Laiotă Basarab cel Tânăr) וסטרויה "הנודד" (Stroe Pribeagul).
במאי 1544 כוחותיהם מתוגברים ב"היידוקים" מ"ארץ ההונגרים" הצליחו להבריח את ראדו לשטח בשליטה טורקית ב"ראיה" טורנו סברין ובניקופול, מימין לדנובה.
השליט חזר שוב עם כוחות טורקים וב-15 באוקטובר 1544 בקרב בפנטנה ציגאנולוי ("באר הצועני") המתנגדים הובסו. לאיוטה בסראב הצעיר וסטרויה הנודד נהרגו בלחימה.
מלקולם הונליין

מלקולם הונליין (באנגלית: Malcolm I. Hoenlein) הוא בתוארו הרשמי סגן יושב ראש ביצועי של ועידת הנשיאים של הארגונים היהודיים העיקריים בארצות הברית מאז יוני 1986. בפועל הוא עומד בראש ועידת הנשיאים. רשמית ודרך קבע הוא בתואר "סגן-יו"ר ביצועי" (Executive Vice Chairman), כשלצידו יושב-ראש נבחר לקדנציה תחומה בזמן, הפועל בהתנדבות. הוא משמש כמנהל ועידת ניו יורק רבתי על יהדות ברית המועצות ומועצת יחסי הקהילה היהודית של ניו יורק.

תולדות חייו

נולד בעיר פילדלפיה, הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת טמפל וסיים לימודי תואר שני ודוקטורט במחלקה ליחסים בינלאומיים באוניברסיטת פנסילבניה. הוא לימד יחסים בינלאומיים באותה אוניברסיטה והיה עמית מחקר במכון המחקר למדיניות חוץ. הוא היה חבר מערכת בירחון Orbis בנושא יחסים בינלאומיים.
להונליין הוענק תואר דוקטור לשם כבוד מישיבה יוניברסיטי ומטורו קולג'. עיריית ירושלים העניקה לו בשנת 2007 את תואר "נאמן ירושלים".
ב-3 בינואר 2011 פורסם כי הונליין נסע בשליחות ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו לדמשק ונועד עם נשיא סוריה בשאר אסד .
ב-9 בינואר 2014 הגיע הונליין לביקור אצל המנהיג החרדי הרב אהרן לייב שטיינמן בתקופה בה נידון בכנסת החוק לשוויון בנטל, הרב שטיינמן ביקש מהונליין שיעשה הכל על מנת שלא יתבטל ההסדר של תורתו אומנותו ושיבהיר לראשי השלטון כי הציבור החרדי לא יתפשר בנושא.
ב-2018 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
מריה תרזה מנאפולי וסיציליה

ביוגרפיה

מריה תרזה נולדה ב-6 ביוני 1772 בנאפולי, לפרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה. ב-15 בספטמבר 1790 התחתנה מריה תרזה עם בן דודה פרנץ, ארכידוכס אוסטריה, ממנו היו לה 12 ילדים.
לאחר שעלה בעלה פרנץ לשלטון, סייעה לו מריה תרזה בניהול המדינה, והייתה מעורבת בקבלת ההחלטות. ב-13 באפריל 1807, פחות משבוע לאחר שילדה אמליה תרזה, מתה מריה תרזה במפתיע, כתוצאה ממחלה, ונקברה בקריפטה המלכותית בווינה.
לאוש יאנאצ'ק

חייו ועבודתו

יאנאצ'ק, בנו של מנהל בית ספר, שר בילדותו במקהלת המנזר בברנו. בהמשך נסע לפראג ללמוד מוזיקה והתפרנס כמורה למוזיקה. כמו כן ניצח על מקהלות חובבים שונות. בשנת 1881 חזר לברנו וייסד שם בית ספר לעוגב, שיהיה בהמשך לקונסרבטוריון של ברנו.
בצעירותו התיידד יאנאצ'ק עם אנטונין דבוז'אק והתחיל להלחין בסגנון רומנטי, מסורתי יחסית, אבל אחרי האופרה שלו "שארקה" (1881) החל סגנונו להשתנות. הוא חקר מוזיקה עממית מוראבית וסלובקית והשתמש ביסודות שלה במוזיקה שחיבר. בייחוד התמקד בחקר ובשחזור המקצבים, מתארי הצליל ונטיות הקול של דיבור צ'כי רגיל, מחקר שסייע לו ביצירת המלודיות הווקאליות הייחודיות כל כך באופרה שלו, "ינופה" (1902). שיטה זו, שהקדימה בהרבה את מודסט מוסורגסקי וצפתה מראש את כתיבתו המאוחרת של בלה ברטוק בסגנונות כאלה, הייתה לסימן היכר אופייני בכתיבתו הווקאלית (סמסון 1977). הצגת "ינופה" בפראג, בשנת 1916, הייתה הצלחה גדולה והביאה לינאצ'ק, בפעם הראשונה בחייו, תהילה ממשית. הוא היה אז בן 62 והחל לחבר את היצירות, שבהן הוא נודע ביותר כיום, בסגנון הבוגר שאליו הגיע, לדעת רבים, באיחור רב. שנה לאחר מכן פגש את קאמילה שטסלובה, צעירה יהודיה, שהאצילה עליו השראה עמוקה בשארית חייו.
חלק גדול מיצירתו של יאנאצ'ק מצטיין במקוריות ובאינדיבידואליות רבה. המוזיקה שלו טונאלית, אם גם טונאליות מורחבת לאין שיעור, משתמשת בפיסוק חורג מן המקובל, העושה שימוש תכוף במודאליות: "אין מוזיקה ללא סולם. אטונאליות שמה קץ לסולם מוגדר, ומתוך כך למודולציה טונאלית... שיר העם אינו מכיר בקיומה של אטונאליות." (הולנדר 1963). הוא משתמש בתאריות ותבניות ליווי בהבלטה, באמצעות, לדברי ג'ים סמסון, "חתירה קדימה של המוזיקה שלו... המושגת באופן דומה באמצעים שאינם מקובלים - לעיתים קרובות רצף של פסוקים ,לא גמורים', המהווים חזרות מתמידות על מוטיבים קצרים, הצוברים תנופה ככל שהם מתווספים והולכים." (סמסון 1977).
האופרות "קטיה קאבאנובה" (1921), "שועלה ערמומית קטנה" (1924), "פרשת מאקרופולוס" (1926) ו"מבית המתים" (על פי רומן של דוסטויבסקי, הצגת הבכורה שלה התקיימה בשנת 1930, אחרי מותו) נחשבות, על דעת מבקרי מוזיקה רבים, לטובות ביצירותיו. שמו של המנצח סר צ'ארלס מקקראס נקשר במיוחד עם אופרות אלה.
עוד יצירות מפורסמות של יאנאצ'ק הן הסינפונייטה, הרפסודיה טאראס בולבה, המיסה הגלאגוליטית (שהטקסט שלה כתוב בסלאבית כנסייתית עתיקה), מחולות לאכיים ושתי רביעיות מיתרים. יצירות אלה וארבע האופרות המאוחרות שנזכרו לעיל, נכתבו כולן בעשור האחרון לחיי יאנאצ'ק.
האסטרואיד (2073) Janáček שהתגלה ב-1974 על ידי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.

השפעה על סוגות מוזיקליות אחרות

למוזיקה של יאנאצ'ק הייתה השפעה גם על סוגות אחרות פרט למוזיקה קלאסית: השיר "להב הסכין" (Knife-Edge) של להקת רוק המתקדם אמרסון, לייק ופאלמר מבוסס על הפרק הראשון של סינפונייטה. השיר הופיע בתקליט הבכורה של הלהקה "אמרסון, לייק ופאלמר" בשנת 1970.
עופר מזרחי

קריירה

מזרחי גדל בשכונת קריית אליעזר בסמוך לאצטדיון העירוני בחיפה. החל מגיל 6 החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של מכבי חיפה ונחשב לכובש מצטיין בכל קבוצות הנוער בהן שיחק. בשנת 1982 הוכתר למלך השערים בקבוצת הנערים של המועדון כשלזכותו 36 שערים וכן תרם תרומה משמעותית לזכייה באליפות המדינה ובגביע המדינה באותה עונה. בשנת 1985 היה שותף מלא לאליפות הנוער של המועדון עם 18 שערים וזומן לנבחרת הנוער. בשנת 1986, בגיל 17.5 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון.
בשנת 1988 זומן למבחנים בקבוצת לוקרן מבלגיה, אולם בסופו של דבר לא הצטרף לקבוצה. בשנת 1991 נפצע מזרחי וקרע את שתי הרצועות הצולבות בברכו השמאלית ולאחר תקופת החלמה ארוכה התקשה לחזור לימיו הגדולים. בשנת 1992 שיחק במכבי הרצליה, ובשנת 1993 חזר לשורות מכבי חיפה עד ששוחרר ממנה על ידי המנג'ר גיורא שפיגל.
מזרחי עבר לצפרירים חולון שם שיחק עונה אחת, כשאחריה חזר לקדנציה נוספת במכבי הרצליה בשורותיה שיחק שנתיים. אחרי הרצליה עבר מזרחי למכבי תל אביב בשורותיה שיחק עונה אחת, עד שבעונת 1997/1998 עבר להפועל אשקלון בה שיחק מספר משחקים ופרש ממשחק פעיל.
לזכותו של מזרחי 12 הופעות בנבחרת ישראל. ב-28 במרץ 1990 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת יוון. באותה שנה שותף בארבעה משחקי ידידות של הנבחרת, ולאחר מכן נעדר ממנה עד שנת 1995, אז חזר לסגל הנבחרת במשחקי מוקדמות יורו 1996. ב-16 באוגוסט 1995 כבש את שערו היחיד בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה. ב-30 באפריל 1996 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת קוריאה הדרומית באצטדיון בלומפילד.

לאחר הפרישה

לאחר תקופה בה ניהל כמה עסקים בעיר אילת חזר לתחום הכדורגל ואימן לזמן מה את הפועל עפולה, בית"ר חיפה, הפועל נצרת עילית ועירוני קריית אתא. לאחר מכן שימש עוזרו של רן בן שמעון, מאמן עירוני קריית שמונה.
בעונת 2011/2012 מונה למאמנה של מכבי צור שלום מליגה א'. מזרחי עזב את הקבוצה באוקטובר 2012, כשחזר לקריית שמונה ומונה לעוזרו של המאמן ברק בכר. בקיץ 2013 חזר למכבי צור שלום, אך לאחר שמונה משחקים פוטר מתפקידו.
כיום משמש מזרחי כמאמן במחלקת הנוער של עירוני מודיעין.
דניאלה דה רוסי

קריירה

דה רוסי גדל במחלקת הנוער של רומא אותה אימן אביו, אלברטו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים דווקא בליגת האלופות, נגד אנדרלכט הבלגית באוקטובר 2001. את הבכורה בליגה הוא ערך רק לקראת סוף עונת 2002/2003, ואת שערו הראשון כבש לאחר שבוע נגד טורינו.
הוא ידוע בעוצמת בעיטותיו החזקות ומסוגל להבקיע שערים ממרחק רב. את אחד השערים הגדולים ביותר שלו, כבש דה רוסי במהלך עונת 2006/2007 בבעיטה מ-40 מטר במשחק נגד פיורנטינה, מעל השוער סבסטיאן פריי ההמום. כמו כן זכורה החמצת הפנדל שלו ברבע גמר ליגת האלופות של עונת 2007/2008, נגד מנצ'סטר יונייטד.
דה רוסי זכה עם רומא בשני גביעים (2007 ו-2008) ובסופר קאפ איטלקי אחד (2007), בנוסף ל-4 סגנויות של הסרייה א' ולשני גמרים נוספים בגביע, אותם רומא הפסידה. הוא זכה בתואר "השחקן הצעיר של השנה בסרייה א'" ב-2006 ובמקום שני בתואר "כדורגלן השנה באיטליה" של 2007.
אחרי פרישתו של פרנצ'סקו טוטי בסיום עונת 2016/17 קיבל דה רוסי את סרט הקפטן של רומא. בסיום עונת 2018/2019 דה רוסי עזב את רומא לאחר 18 שנים כשחקן בקבוצה הבוגרת של רומא. דה רוסי נחשב לאחד מגדולי השחקנים בהיסטוריה של המועדון.
ב-26 ביולי 2019 חתם לעונה אחת בבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית, עם סעיפי יציאה בחודשים דצמבר ומרץ. הוא ערך את משחק הבכורה שלו ב-14 באוגוסט במשחק גביע, בו אף כבש את שער הבכורה שלו.

קריירת נבחרות

בשנת 2004 זכה דה רוסי באליפות אירופה עד גיל 21 ביחד עם נבחרת איטליה, ובאותה עונה זכה עם הנבחרת גם במדליית ארד באולימפיאדת אתונה 2004. את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך דה רוסי שבועות אחדים לאחר מכן, וכבש כבר במשחק הבכורה נגד נורווגיה, שהסתיים בתוצאה 1:2 לטובת האיטלקים.
במונדיאל 2006 (בו זכתה איטליה), במהלך משחק נגד נבחרת ארצות הברית, הורחק דה רוסי לאחר שנתן מרפק לפניו של בריאן מקברייד האמריקאי. מקברייד נזקק לשלושה תפרים, ודה רוסי, שהתנצל בפני מקברייד לאחר המשחק, הורחק ל-4 משחקים ונקנס בסכום של 10,000 פרנקים שווייצריים.
דה רוסי שיחק בכל משחקיה של איטליה במוקדמות יורו 2008 וכבש שער אחד. ביורו עצמו כבש דה רוסי שער נגד נבחרת צרפת (מבעיטה חופשית שהוסטה על ידי תיירי הנרי) והחמיץ את הפנדל השני בדו-קרב פנדלים נגד נבחרת ספרד ברבע הגמר, בו הודחה איטליה.
לאחר המשחק מול שוודיה, אשר הסתיים בתוצאה 0-0, הודיע ב-13 בנובמבר 2017 על פרישתו מנבחרת איטליה. התיקו, יחד עם ההפסד במשחק הראשון במסגרת משחקי פלייאוף המוקדמות מנע מאיטליה לעלות למונדיאל 2018, זאת לאחר שישים שנים רצופות בהם השתתפה הנבחרת בטורניר.
IPad

חומרה

המחשב מגיע עם מסך רב-מגע (Multi-Touch) בטכנולוגיית Capacitive של אפל בגודל 9.7 אינץ', כמעט פי שלושה ממסך ה-iPhone. למסך תאורת LED אחורית בדומה למסכי ה-MacBook של אפל. זכוכית המסך מבריקה, אך אפל ציינה שהיא כוללת טכנולוגיה בשם IPS המאפשרת יכולות צפייה טובות יותר באור יום וזוויות ראייה רחבות. רזולוציית המסך היא 1024x768, המאפשרת הצגת סרטי HD ‏(ב-720p).
מעבד המחשב המכונה "A4"(באייפד 2 "A5") תוכנן על ידי אפל ומיוצר על ידי סמסונג. הוא משלב יכולות עיבוד עם יכולות גרפיות מתקדמות. סוללת המחשב מסוג ליתיום פולימר מאפשרת פעולה של כ-10 שעות לכל טעינה, אך אינה ניתנת לפירוק. אחסון המידע במחשב מבוסס על זיכרון הבזק בגדלים של 16GB,‏ 32GB או 64GB. המחשב מצויד בחיישני תנועה בדומה ל-iPhone, כך שהטיה וסיבוב שלו משנים את מיקום התמונה. חיישן נוסף אחראי לויסות עוצמת התאורה של המסך בהתאם לרמת התאורה החיצונית, ומסייע להארכת זמן השימוש בסוללה.
הדגם המאובזר יותר של מחשב הלוח כולל רכיבי תקשורת סלולרית, AGPS ומצפן. ה-iPad הראשון לא כלל מצלמה.

השקת המכשיר

דגם ה-WiFi הגיע לחנויות בארצות הברית ב-3 באפריל 2010 ודגם התומך בתקשורת סלולרית יצא לחנויות ב-30 באפריל. בחלק ממדינות אירופה הושקו שני הדגמים ב-28 במאי 2010, לאחר דחיה של חודש ממועד ההשקה המתוכנן. משרד התקשורת בישראל אסר לתקופה קצרה את הייבוא האישי של המכשיר עקב חשש שתדרי השידור של המכשיר יתנגשו עם אלו של מכשירים אחרים.
המכשיר התקבל בהתלהבות על ידי הצרכנים. ביום הראשון דיווחה החברה על מכירה של כ-300 אלף יחידות, לא כולל מכירה מוקדמת, שבה נמכרו כ-350 אלף נוספים. אנליסטים צפו כי במהלך שנת 2010 ימכרו כ-7 מיליון מכשירים. ב-3 במאי 2010, חודש לאחר תחילת השקת המכשיר, הודיעה חברת אפל כי הצליחה לעבור את הרף של מכירת מיליון מכשירים. בישראל המכשיר החל להימכר בדצמבר 2010.
סלסטה, תמיד סלסטה

העלילה

סלסטה ופרנקו סוף כל סוף מתחתנים ומגדלים יחד באחוזה את לוקאס, בנם הקטן. אך סלסטה נחטפת בארגונה של טרסה וסקונטי, אמו של פרנקו. בזמן החטיפה מנסים לאנוס את סלסטה אך היא מצליחה לברוח, ובעת בריחתה, היא נופלת, מאבדת את זיכרונה ומתאשפזת בביה"ח. כולם חושבים שהיא מתה כולל פרנקו ההרוס. כשפרנקו מבקר בכנסייה, הוא פוגש את קלרה, הדומה כשתי טיפות מים לסלסטה (חוץ מזה שיש לה שיער שחור).לאחר שקלרה פוגשת בכנסייה את פרנקו, היא מנסה לפתות אותו כדי לקחת את כספו. לבסוף, פרנקו מבקש ממנה להתחזות לסלסטה, ולצבוע את שיערה לצבע השיער של סלסטה, והוא מביא אותה לאחוזה בטענה שהיא איבדה את הזיכרון. בינתיים, סלסטה האמיתית, מאושפזת בבי"ח ללא זיכרון, כאשר אמדיאו,  מוצא אותה, ואומר לה שהיא אשתו. בשל כך, סלסטה הולכת איתו בתור קלרה ועומדת לחיות חיים שאינם שייכים לה. האם פרנקו וסלסטה יפגשו שוב?
קשירה סינית

קשירה סינית (במנדרינית תקנית: 中國結, בפין-יין: Zhōngguó jié) היא עבודת יד דקורטיבית שנוצרה בסין בתקופות שושלת טאנג ושושלת סונג. אמנות זו מכונה גם בשם "קשרים סיניים דקורטיבים מסורתיים".

היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים מראים שאומנות הקשירה החלה עוד בזמנים פרהיסטוריים. נמצאו מספר כלים ששימשו לפרימת הקשרים, אך עקב האופי העדין של החומר רק דוגמאות מעטות ממנו שרדו.
השימוש המקורי היה מוגבל למלוכה והאצולה הוא התפשט בהדרגה.