קרלו אנג'לה

ראשית חייו ופעילותו הפוליטית

סיים את לימודי הרפואה בשנת 1899 באוניברסיטת טורינו .
הוא נסע לקונגו, שם שירת כרופא בצבא הבלגי. לאחר מכן למד בפריז קורסים של נוירופסיכיאטריה בהנחיית ז'וזף בבינסקי . בזמן מלחמת העולם הראשונה, שימש כקצין רפואה של הצלב האדום האיטלקי בבית החולים "ויטוריו עמנואלה השלישי" בטורינו.
לאחר מלחמת העולם הראשונה החליט להיכנס לפוליטיקה. הוא הצטרף לתנועה הסוציאל-דמוקרטית, שצמחה מתוך המפלגה הרדיקלית האיטלקית (Partito Radicale Italiano) . המפלגה התפלגה לאחר עליית מוסוליני לשלטון, משום שהיו חברים במפלגה שהצטרפו לממשלה של מוסוליני. בעקבות כך, אנג'לה זנח את המפלגה וחבר לסוציאליסטים הרפורמיסטים של איבנואי בונומי (Ivanoe Bonomi) , שהתמודד בבחירות שהתקיימו ב-6 באפריל 1924, אך לא נבחר. לאחר רצח ג'אקומו מאטיאוטי, ביוני 1924, האשים קרלו אנג'לה במפורש את הפשיסטים במעשה בעיתון Tempi Nuovi על "הפשע המרושע שהכתים את הכבוד הלאומי". לאחר מספר שנים שבהן שימש כרופא בעיירה הקטנה בונינקו (Bognanco) , ויתר על פעילותו הפוליטית ועבר לסן מאוריציו קנאבזה (San Maurizio Canavese) (איט'), שם התמנה למשרת מנהל בית החולים לטיפול במחלות נפש: "וילה טורינה אמיונה" (Villa Turina Amione).
לאנג'לה נולדו שני ילדים: סנדרה ופיירו אנג'לה (Piero Angela) (איט'), איש הטלוויזיה, הסופר והעיתונאי. הוא סבו של המדען והסופר אלברטו אנג'לה (Alberto Angela) (איט').

הצלת יהודים בתקופת השואה

בזמן הכיבוש הגרמני של איטליה בתקופת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, הציע אנג'לה מקלט לאנטי-פשיסטים וליהודים רבים בבית החולים שאותו ניהל. בשיתוף פעולה עם מספר חברי צוות, הם זייפו עבורם מסמכים רפואיים כדי להצדיק את אשפוזם בבית החולים. אנג'לה עזר בהצלחת פעילים אנטי-פאשיסטים, משתמטים משירות צבאי, ומעל לכל, יהודים רבים. הוא זייף אבחנות רפואיות וגם את התיעוד הקליני, הפך זהותם של יהודים לארים ואנשים בריאים לחולי נפש. בין היהודים שהציל במסגרת עבודתו: דונאטו באקי (Bachi), שהיה בעבר מנהל העיתון האנטי-פאשיסטי Tempi Nuovi, עורך הדין מאסימו אוטולנגי, אשתו ובתו, משפחת פיץ', קפטן פינצי, קולונל לאטס, סוחר מילנזי בשם לוי, ורנצו ונלה סגרה (Segre).
אנג'לה דאג לכרטיסי מזון ותעודות מזויפות ל"מטופליו". הוא השתדל לפתור את כל בעיותיהם ולרומם את רוחם בשל הסכנה שניצבה בפניהם. עוזריו מצוות בית החולים היו ד"ר ג'וזפה ברון (Brun), האם טקלה (Tecla), והאחים והאחיות פיורה דסטפאניס (Destefanis) וקרלו וסנטה סימיונאטו (Simionato).
המשטרה הפאשיסטית זימנה את אנג'לה לחקירה בטורינו, בשל חדשות שהוא מסתיר יהודים, אך הוא לא נעצר. לאחר חיסולו של מנהיג פשיסטי בכיר על ידי הפרטיזנים, נעצר פרופ' אנג'לה יחד עם אח ממרפאתו ושני אזרחים. השלושה האחרים הוצאו להורג, אך אנג'לה ניצל בשל התערבותו של מנהיג פשיסטי אחר שהיה בעבר מאושפז במרפאתו.

סיפור הצלתם של רנצו ונלה סגרה

רנצו סגרה נולד ב-1909 בקזאלה מונפראטו. הוא למד כלכלה ומסחר, ועבד ברומא במגזר הציבורי עד שחוקקו חוקי הגזע ב-1938, אז איבד את עבודתו ועבר לביאלה כדי לעבוד בעסק משפחתי.
אחרי פלישת גרמניה לאיטליה בספטמבר 1943, ולמרות הסיכון הכרוך בכך, הציע פרופ' אנגלה מחסה לרנצו ולאשתו נלה. אנג'לה לא הכיר את בני הזוג, אך הם הגיעו אליו בעקבות המלצת רופא אנטי-פאשיסט אחר מביאלה, ד"ר מוסונה (Mussone). רנצו אושפז כחולה נפש בשם הבדוי סגרטו (Segrato), וטופל ככל החולים האחרים, כדי לא לעורר חשד. אשתו נשארה בבית החולים ככוח עזר, בתירוץ שבשל מצבו הקשה של בעלה, נדרשת עזרה נוספת. חשוב היה לשמור על חשאיות משום שחלק מצוות בית החולים והשכנים של בית החולים היו פאשיסטים. אנג'לה אף אפשר לנלה סגרה גישה לסטודיו שלו בטורינו כדי שתוכל להשתמש בו כדי להיפגש עם קרובי משפחה.
רק אחרי המלחמה הוא גילה לצוות בית החולים שהמשטרה הפאשיסטית גילתה על הקשר שלו עם בני הזוג סגרה, וכאשר הוזמן לחקירה בטורינו היה זה בנוגע לקשר שלו לבני הזוג סגרה. בחקירה הוא הכחיש שסגרה היה יהודי והצליח לשכנע את חוקריו שסגרה הוא מטופל כמו כל יתר המטופלים. אחרי המלחמה הוא אף הראה לבני הזוג את המסמכים מהחקירה. בני הזוג הסתתרו בבית החולים במשך 20 חודשים, עד לסיום המלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר סיום המלחמה מונה אנג'לה לראש עיריית סן מאוריציו קאנאבזה. מאוחר יותר הוא התמודד בבחירות הדמוקרטיות הראשונות שהתקיימו באיטליה מזה עשרים שנה, באותה רשימה של נורברטו בוביו , מאסימו מילה (איט') ועדה גובטי מרצ'יני .
אנג'לה מונה לנשיא בית החולים "מולינט" (Molinette) בטורינו.
אנג'לה היה חבר בבונים החופשיים משנת 1905 ועד למותו בשנת 1949.

הכרה והנצחה

פעולות ההצלה של אנג'לה לא היו ידועות במשך למעלה מ-25 שנים בשל צניעות משפחתו, והן נחשפו רק בשנת 1995 על ידי בתו של רנצו סגרה, אחד היהודים שניצלו בזכותו של אנג'לה. בתו פרסמה את יומנו של אביה, בשם "עשרים חודשים" (Venti Mesi), על שם 20 החודשים, שבני הזוג סגרה הסתתרו ב"וילה טורינה אמיונה".
בהתבסס על עדות זו ועל ראיות נוספות שנאספו על פועלו של אנג'לה בתקופת השואה, הכיר יד ושם ב-29 באוגוסט 2001 כחסיד אומות העולם, ושמו נחקק על לוח הזיכרון בגן "חסידי אומות העולם" ביד ושם. טקס הענקת התואר חסיד אומות העולם התקיים בסן מאוריציו קאנאבזה ב-25 באפריל 2002, ולוחית זיכרון הוצבה בכניסה לעירייה. התואר נמסר לילדיו של אנג'לה, פיירו וסנדרה.
בשנת 2000 נקרא רחוב בטורינו על שמו של קרלו אנג'לה, ולוחית זיכרון הוצבה בכניסה למרפאה שבה הציל חיי יהודים רבים.
ב-6 במאי 2017 הוקם בית ספר יסודי בויה צ'רונה (Via Cerrone) בטורינו על שמו. בטקס הקדשת בית הספר השתתפו ילדיו של קרלו, פיירו וסנדרה.

לקריאה נוספת

Renzo Segre, Venti Mesi. Palermo: Sellerio, 1995