פרנסיסקו אנריקס

פרנסיסקו אנריקס (בספרדית: Francisco Hilario Henríquez y Carvajal;‏ 14 בינואר 1859 - 6 בפברואר 1935) היה במשך כארבעה חודשים הנשיא ה-45 של הרפובליקה הדומיניקנית (31 ביולי 1916 - 29 בנובמבר 1916). היהודי הראשון והיחיד עד כה, שכיהן בתפקיד זה.

קורות חיים

אנריקס נולד ב-1859 בסנטו דומינגו בירת הרפובליקה הדומיניקנית, למשפחה יהודית. אביו, נואל אנריקס (Noel Henriquez Artias) נולד בספרד והיגר לרפובליקה הדומיניקנית. אמו, קלוטילד קרווחל (Clotilde Carvajal) פרננדס (1819 - 1873) נישאה לאביו ב-13 באוקטובר 1839. אנריקס היה ילדם העשירי והצעיר ביותר. אחד מאחיו הגדולים יותר, פדריקו אנריקס אי קרווחל, היה סופר ידוע. 
ב-11 בפברואר 1880, בגיל 21, נישא אנריקס למשוררת הידועה סלומה אורניה דיאס (1850 - 1897) בת ה-29 ונולדו להם ארבעה ילדים, שכל אחד מהם היה לסופר ידוע בזכות עצמו: פרנסיסקו נואל אנריקס אורניה; פדרו אנריקס אורניה (1884 - 1946) (מבקר ספרות נודע); מקסימיליאן אדולפו אנריקס אורניה (1886 - 1968); ובת - קמילה אנריקס אורניה (1894 - 1973). אשתו של אנריקס, סלומה אורניה נפטרה ממחלת השחפת בהיותה בת 47 והוא נישא בשנית לנתיבידד לאורנסון אמיאמה. מנישואיו אלה נולדו לו עוד שלושה ילדים; אחת מהן, שנקראה על שם אשתו הראשונה סלומה אנריקס לאורנסון, נפטרה בהיותה בת שנתיים בלבד. 
אנריקס למד משפטים בסנטו דומינגו, סיים תואר שני בהיותו בן 26, למד שנתיים רפואה וקיבל במקצוע זה תואר ראשון בסנטו דומינגו. ב-1887 נסע לצרפת ולמד שם ארבע שנים עד שהשלים את לימודיו וקיבל תואר דוקטור לרפואה באוניברסיטת פריז. חזר ב-1891 לסנטו דומינגו והחל לעבוד כרופא. 
במהלך שנות הדיקטטורה של יוליסס ארו ("ליליס"), ברח אנריקס מהרפובליקה הדומיניקנית לקובה. הוא פגש שם בין השאר את חואן איסידרו חימנס, יריבו של ליליס ומגדל הטבק הגדול ביותר באותה תקופה ברפובליקה הדומיניקנית. ב-1899, משנרצח ליליס וחימנס מונה לנשיא הרפובליקה הדומיניקנית במקומו, חזר עמו גם אנריקס ומונה לשר החוץ, תפקיד בו שירת במשך כשלוש שנים עד הדחתו של חימנס. 
במשך ארבע עשרה השנים שלאחר מכן, חלו תהפוכות רבות ברפובליקה הדומיניקנית ונשיאים שונים עלו חליפות לשלטון. אנריקס נע ונד בין קובה לרפובליקה הדומיניקנית, בכל פעם שנשיא אוהד או עוין ניצח או הפסיד. בהיותו בקובה הוא עסק ברפואה ובתקופות האחרות שירת את מולדתו בשליחות הנשיאים המתחלפים. בין השאר היה נציג הרפובליקה הדומיניקנית לוועידה הבינלאומית שניסחה את אמנת האג השנייה ב-1907, שגריר מולדתו להאיטי ועוד.

נשיא

נשיא ארצות הברית דאז וודרו וילסון ניסה להתערב באי הסדר שאפיין את הרפובליקה הדומיניקנית בשנים אלו. ב-15 במאי 1916 הוא הורה לכבוש את המדינה ולהשליט בה סדר, והנחתים האמריקאים נחתו בחופי סנטו דומינגו. עם זאת, בהתחלה עדיין ביקש וילסון לאפשר לדומיניקנים לבחור לעצמם נשיא משלהם, גם אם תחת השלטון הצבאי האמריקאי. יומיים לאחר הנחיתה האמריקאית בחר הקונגרס הדומיניקני באנריקס לנשיא והאמריקאים הניחו למהלך זה לעבור. הבחירה אושרה בסנאט הדומיניקני ואנריקס חזר מקובה לרפובליקה הדומיניקנית. ב-31 ביולי 1916 הוא נכנס לתפקידו. אולם אנריקס שירת כנשיא מולדתו תחת הצבא האמריקאי במשך ארבעה חודשים בלבד. בניגוד לתקוותיו של וילסון, הוא סירב לציית להוראות האמריקאים וב-29 בנובמבר 1916 התפטר מתפקידו. בעקבות ההתפטרות הכריז הנשיא האמריקאי על ממשל צבאי, ומינה את סגן האדמירל הארי שפרד נאפ למושל צבאי של הרפובליקה, שלטון אמריקאי ישיר שנמשך בשמונה השנים הבאות.
אנריקס היה פעיל גם לאחר התקופה האמריקנית ושוב במתכונת פעולתו בעבר, בתפקידים פוליטיים-מדיניים שונים. בין השאר כיהן כשגריר מדינתו בצרפת ובקובה מטעם משטרו הדיקטטורי של רפאל טרוחיו, החל מ-1930 ועד יום מותו ב-1935, בהוואנה קובה.