google/wiki40b huggingface dataset:
יואב קיש

ביוגרפיה

קיש נולד, גדל והתחנך בתל אביב. קיש הוא נכדו של בריגדיר גנרל פרדריק קיש, מנהיג ציוני ומפקד כוחות ההנדסה הבריטיים בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. אביו של קיש, סגן-אלוף במילואים מיכאל (מייק) קיש, שירת במלחמת יום הכיפורים כקצין ההנדסה של פיקוד דרום. מצד אמו, אריאלה, הוא צאצא של הרב שמואל סלנט.
למד בבית הספר להנדסאים ברמת אביב ולאחר לימודיו התגייס לצה"ל. בשנת 1988 סיים קורס טיס במגמת קרב בחיל האוויר. מאז ועד לשנת 2016, עת שוחרר מהשירות עקב כהונתו בכנסת, שירת בקבע, ואחר כך במילואים, כטייס קרב (מטוסי F-16ׂ). בשירות
המילואים הגיע עד לדרגת סגן-אלוף.
קיש בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת INSEAD שבפונטנבלו, צרפת. שימש מספר שנים כטייס בצי מטוסי בואינג 777 בחברת אל על, עד לכניסתו לכהונה בכנסת.
קיש הצטרף כחבר לתנועת הליכוד עוד בצעירותו. טרם היבחרו לכנסת היה ממובילי מחאת המילואימניקים לשוויון בנטל השירות הצבאי והאזרחי ושימש נציג הציבור בוועדה לקידום השוויון בנטל - ועדת פלסנר לעניין גיבוש חוק חלופי לחוק טל. לקראת הבחירות לכנסת ה-19 התמודד על מקום ברשימת הליכוד במשבצת מחוז דן, אך משנבחר רק למקום השני במחוז, הוצב במקום לא ריאלי. לקראת הבחירות לכנסת העשרים התמודד שוב על משבצת מחוז דן ונבחר למקום ה-19 ברשימת הליכוד לכנסת.

פעילות פרלמנטרית

הצעת החוק הראשונה שהגיש קיש כחבר כנסת תומכת בהעלאת העסקתם של אנשים בעלי מוגבלויות בשירות הציבורי לשיעור של כ-5 אחוזים מכלל העובדים.
בנוסף פועל קיש בכנסת לטובת ביטול חוקים ורגולציה, בין היתר, ביטול חוק הספרים אשר עבר בקריאה שנייה ושלישית במאי 2016 ופקע בסוף אוגוסט 2016. במהלך כהונתו בכנסת יזם קיש גם הצעת החוק המבקשת לבטל את חזקת הגיל הרך, ובכך למנוע את המצב בו עובר הילד לחזקת האם באופן אוטומטי לאחר גירושין.
קיש יזם את הצעת חוק ה"שתולים", המבקשת ליצור מנגנון המגדיר ארגון הזוכה למימונה של ישות זרה, כ"שתול" של אותה ישות. הצעת החוק, מציעה להטיל חובת דיווח על ה"שתולים" ואוסרת שיתופי פעולה בינם לבין משרדי ממשלה וצה"ל - למעט מקרים אשר ייקבעו על ידי שר המשפטים ומעניקה לגורמים המוסמכים כלים להתמודדות עם אותם גורמים. הצעת החוק עוררה דיון סוער. הצעת החוק גרמה לקרע בין קיש ובין הליכודניקים החדשים, שקודם לכן תמכו בו.
במרץ 2016 פורסם בספר החוקים תיקון חוק הגנת הצרכן, עליו חתם קיש ביחד עם חברי כנסת אחרים. החוק קובע שיש להעביר הודעה במסרון על סיום עסקה לתקופה קצובה של עד 21 ימים לפני תום מועד העסקה.
במרץ 2017 התקבל תיקון 35 לחוק מימון בחירות שיזם קיש עם חברי כנסת אחרים. התיקון, המכונה "חוק v15", קובע כי גם ארגונים ואנשים הפועלים בעת בחירות כדי לשכנע לא להצביע לרשימה מסוימת צריכים להירשם אצל מבקר המדינה וכן התרומות שיוכלו לקבל לצורך לפעילות כזו מוגבלות.
החל מינואר 2018 עומד קיש בראש הוועדה המשותפת לוועדות הכלכלה והכנסת שעוסקת באסדרת שוק התקשורת, ומתן רישיון לערוצים הייעודיים.
בדצמבר 2018 נבחר לאחד מאנשי השנה של אתר מידה.

שדולות, ועדות וקבוצות ידידות

במאי 2016 נתמנה ליו"ר ועדת הכנסת. יו"ר ועדת המשנה לכח אדם ולמשאבי אנוש בצה"ל וכוחות הביטחון של וועדת החוץ והביטחון.
בדצמבר 2017 מונה ליו"ר ועדת הפנים של הכנסת במקום חבר הכנסת דודי אמסלם שמונה לתפקיד יו"ר הקואליציה.
ב 13 במרץ, לאחר שקיש לא הצביע עם הקואליציה בחוק בן צור, ואויים בתגובה בהדחה מראשות ועדת הפנים.
קיש מכהן כיו"ר שדולת הסטארט-אפ, כיו"ר שדולת ארץ-ישראל בכנסת, ועוד.
קיש הוא גם יו"ר קבוצת הידידות ישראל-בריטניה ויו"ר קבוצת הידידות ישראל-גאורגיה.

חיים אישיים

קיש הוא גרוש ואב לארבעה ילדים. בנו מתן נפטר בגיל 13. מתגורר ברמת גן.
ווק דרשקוביץ'

ווק דרשקוביץ' (סרבית לטינית: Vuk Drašković, סרבית קירילית: Вук Драшковић; נולד ב-29 בנובמבר 1946) הוא פוליטיקאי סרבי (ובעבר גם יוגוסלבי) אשר כיהן בין השנים 2006-2007 כסגן ראש ממשלת סרביה וכשר החוץ שלה.

נעורים, השכלה וקריירה כעיתונאי וכסופר

דרשקוביץ' נולד בשנת 1946 בעיר מאלי איג'וש בחבל וויבודינה שבסרביה.
בשנת 1968 סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בלגרד.
בשנים 1969 עד 1980 עבד כעיתונאי וכתב סוכנות הידיעות היוגוסלבית "טאניוג" (Tanjug), ומשנת 1970 עד 1980 כתב 5 רומנים.

קריירה פוליטית

בשנת 1989 ייסד את מפלגת "ההתחדשות הלאומית הסרבית" (SNO) יחד עם ווייסלב ששל ומירקו יוביץ', אך המפלגה התפרקה תוך זמן קצר.
ב-1990 ייסד דרשקוביץ' את מפלגת "התנועה הסרבית להתחדשות" (Srpski Pokret Obnove, SPO) הפרו-מלוכנית. ב-9 בדצמבר 1990 השתתפה המפלגה בבחירות הדמוקרטיות הראשונות בסרביה הפוסט-קומוניסטית, ללא הצלחה.
ב-1993 נעצר דרשקוביץ' על ידי המשטרה לאחר שארגן הפגנות נגד סלובודן מילושביץ', אז נשיא סרביה והפוליטיקאי הדומיננטי ברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה.
בשנת 1996 יצר את "ברית קואליציית היחד" (Zajedno) עם המפלגה הדמוקרטית הסרבית של זוראן ג'ינג'יץ' ווסנה פסיץ, איחוד שהוביל להצלחה מסוימת בבחירות המקומיות של שנה זו. האיחוד לא החזיק מעמד זמן רב, הברית התפרקה, ודרשקוביץ' שוב הציג עצמו ואת מפלגתו לבחירות לפרלמנט הסרבי ב-1997.
בשנת 1998 יצר דרשקוביץ' ברית חדשה עם המפלגה הסוציאליסטית הסרבית של מילושביץ' והוא מונה למ"מ ראש ממשלת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה. עם תחילת מלחמת קוסובו התפרקה ברית זו ודרשקוביץ' חזר לאופוזיציה.
בין השנים 1999-2000 ניסו להתנקש בחייו של דרשקוביץ' פעמים רבות ללא הצלחה. יחד עם זו נהרגו בניסיונות אלה ארבעה ממקורביו. בשנת 2004 מילושביץ ואדם נוסף שנקרא מילוראד אולמק הואשמו בניסיון רצח ועל רציחתם של מקורבי דרשקוביץ'.
דרשקוביץ' התמודד ללא הצלחה בבחירות לנשיאות הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה בשנת 2000. במקביל נחלה מפלגתו הפסד בבחירות לפרלמנט וזכתה במספר מועט של מנדטים.
בסוף 2003, לאחר הפיכת הרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה לאיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, נחלו דרשקוביץ' ומפלגתו תבוסה בבחירות לפרלמנט הסרבי כשקיבלו מספר מועט של מנדטים. עם זאת שימשו מנדטים אלה כלשון המאזניים בהרכבה החדש של הממשלה, בהנהגת המפלגה הדמוקרטית של סרביה של ווייסלב קושטוניצה. במסגרת הקואליציה החדשה, צורף דרשקוביץ לממשלה כשר החוץ.
ביוני 2006, בעקבות פירוק האיחוד המדיני של סרביה ומונטנגרו, קיבל את תפקיד שר החוץ של סרביה.
שירה כנפו

שירה כנפו (נולדה ב-1972) היא חוקרת ישראלית למדעי המוח באוניברסיטת חבל הבסקים, בספרד. היא עומדת בראש צוות החוקר את מחלת האלצהיימר במטרה למצוא תרופה למחלה.

ביוגרפיה

שירה כנפו נולדה והתחנכה באשדוד. לחנה ולאשר כנפו. לשירה חמישה אחים, ביניהם פרופ' אריאל כנפו. למדה רפואה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע ועשתה שם את הדוקטורט שלה במדעי המוח.
כנפו נסעה ללימודי פוסט-דוקטורט במדריד, עם מלגה של ממשלת ספרד על שם חואן דה לה סיירבה.
ב-2012 קיבלה כנפו את פרס שירצקי למדעי המוח מאוניברסיטת תל אביב. ב-2013 קיבלה כנפו משרת פרופסור באוניברסיטת של חבל הבסקים, שם גם הקימה את המעבדה לקוגניציה מולקולרית.
בין הגורמים התומכים בעבודת המחקר שלה הם: ממשלת ספרד, הממשלה הבאסקית, ואגודת האלצהיימר האמריקאית.

מחקריה

מחקרה המרכזי עוסק במנגנון חדש המבוסס על עיכוב פעילותו של חלבון אנטי-סרטני בשם PTEN. החוקרים גילו כי כאשר מצויות במוח כמויות גדולות של חלבון מסוג עמילואיד-בטא – כפי שקורה אצל חולי אלצהיימר – ה-PTEN נכנס אל הסינפסות במוח (אזור המפגש בין תאי העצב, מה שמאפשר תהליכים של למידה וזיכרון) ומדכא אותן. הם ביקשו להבין מדוע התהליך הזה מתרחש, וכיצד אפשר למנוע אותו. אחרי שהבחינו במחקר קודם שה-PTEN נכנס לסינפסות ומבצע בהן כל מיני שינויים, בנסיבות שונות, התקבל הרעיון לבחון מה קורה אצל חולי אלצהיימר. המטרה הייתה לבדוק דרכים לטפל בדיכוי הסינפטי הזה, בלי לגעת בעמילואיד-בטא, ולגרום לסינפסות להמשיך ולתפקד, למרות העמילואיד.
החוקרים פיתחו חלבון קצר (פפטיד) שמטרתו לעכב התקשרות בין PTEN לחלבונים אחרים הנמצאים בסינפסה. בתנאים כאלה, הם גילו, דיכוי הסינפסות מנוטרל גם בתנאים של עמילואיד-בטא עודף. כלומר, בתנאים כאלה המוח עשוי להיראות כחולה, אבל האלצהיימר לא יבוא לידי ביטוי. יש אפשרות 'לעקוף' אותו, כי הסינפסות ממשיכות לפעול ותאי העצב ממשיכים לתקשר ביניהם. זאת אומרת שתאי העצב נעשים חסינים לעמילואיד-בטא. הם פועלים כרגיל, כאילו הוא אינו בסביבה. זו גישה חדשנית לטיפול באלצהיימר, כי רוב המחקר עד כה התמקד בדרכים להיפטר מהעמילואיד-בטא. לעומת זאת בחרה כנפו להתמקד דווקא בסינפסות.
פרנץ אלכסנדר

קריירה

פרנץ אלכסנדר הוא בנם של ברנאט אלכסנדר ורגינה ברסלר. הוא למד לימודי רפואה באוניברסיטת גטינגן שבגרמניה ואחרי שחזר לבודפשט עסק בהיבטים הביוכימיים של מחלות הנפש ואחר כך במקרים שלא התאימו לגישה האורגנית הקלאסית. משנת 1919 עבד ולמד במכון הפסיכואנליטי בברלין. המנטור שלו היה קרל אברהם. ב-26 בפברואר 1921 נשא לאישה בשרלוטנבורג את אנה וניאר, סופרת ילידת טריאסטה. לאחר מכן עזב לארצות הברית, וב-1932 מונה למנהל של המכון הפסיכואנליטי בשיקגו. בין השנים 1956 ו-1964 היה מנהל המכון למחקר בתחום הפסיכיאטריה והפסיכואנליטי של בית החולים מאונט סיני (לוס אנג'לס). בין 1957 ו-1964 היה מרצה מן המניין באוניברסיטת דרום קליפורניה כפרופסור לפסיכיאטריה קלינית. הוא מילא תפקיד חשוב בהפצת הפסיכואנליזה בארצות הברית. הוא התמקד יותר בפסיכואנליזה קלאסית מאשר בהתערבות טיפולית. העבודות הידועות ביותר שלו נוגעות לתפקידן של הפרעות פסיכיאטריות בהתפתחות מחלות גופניות ופיתוח הבטים פסיכוסומטיים. הוא ניסה לחקור את הדינמיקה הפסיכולוגית של מחלות גופניות רבות.

מקורות

הלקסיקון ההונגרי לקורות חיים Magyar életrajzi lexikon I. (A–K). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1967.
מייק גרסון

שנים ראשונות

גרסון, בן למשפחה יהודית מניו יורק, החל לנגן פסנתר בגיל שבע ובמשך עשר שנים קיבל חינוך קלאסי. הוא בוגר קולג' ברוקלין, גויס לצבא ארצות הברית ולאחר שחרורו מהשירות הצבאי הצטרף ללהקת רוק בשם Brethren. בהמשך התנסה גם בג'אז, ניגן עם מל טורמה ואחרים וקיבל שיעורי פסנתר מביל אוונס.

עם דייוויד בואי

הזמר דייוויד בואי שמע את גרסון מנגן במסגרת להקה בה היה גרסון שותף בראשית שנות ה-70 וביקש ממנו להצטרף אליו למסע ההופעות שערך בעקבות אלבומו The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars בשנת 1973. גרסון השתתף גם בהקלטות האלבום הבא של בואי, Aladdin Sane באותה שנה ונגינתו מקנה לאלבום צליל מיוחד שהוגדר כג'אז-אוונגארד, בפרט בסולו בשיר הנושא. שנה לאחר מכן השתתף גרסון באלבומו של בואי Diamond Dogs וליווה את שותפו ליצירה עם בואי, מיק רונסון, בסיבוב ההופעות שלו.
הוא השתתף גם באלבומו של בואי Young Americans‏ (1975) ושב לשתף עמו פעולה בשנות ה-90 בפסקול סדרת הטלוויזיה "הבודהה מהפרברים" (The Buddha of Suburbia) ב-1993, בפרויקט Outside ‏(1995), באלבום Earthling ‏(1997), בסדרת הופעותיו בשנת 2000, באלבום Heathen מ-2002 שזכה לשבחי הקהל והביקורת ונחשב לשובו של בואי לקדמת הבמה, באלבומו Reality מ-2003 ובמסע ההופעות האינטנסיבי שליווה אותו (A Reality Tour).

שיתופי פעולה נוספים

ב-1974 עבר גרסון ללוס אנג'לס והיה לנגן אולפן מבוקש ועסוק. ב-1978 ניגן עם נגני הג'אז פרדי האבארד וסטנלי קלארק. ב-1982 הצטרף ללהקת " Free Flight", אשר ניגנה מוזיקה מגוונת ששילבה מוזיקה קלאסית, ג'אז ו-פאנק (Funk). 
ב-1999 ליווה גרסון את להקת הסמאשינג פאמפקינס במסע הופעותיהם בעקבות תקליטם Adore. לאחר סיום מסע ההופעות הצטרף לסולן הלהקה, בילי קורגן בהקלטת הפסקול לסרט הקולנוע סטיגמטה. באותה שנה השתתף באלבומם של Nine Inch Nails, ‏"The Fragile".
ב-1981 השתתף גרסון בסיבוב הופעות של צ'יק קוריאה. באוקטובר 2007 הופיע גרסון בישראל עם אביב גפן. במרץ 2016 הופיע פעם נוספת עם גפן בישראל, וביצעו בין השאר את "Space Odity" כמחווה לדייוויד בואי.

קריירת סולו

במקביל לפעילותו כפסנתרן ליווי של כוכבי רוק, פיתח גרסון קריירה של פסנתרן ג'אז והוציא מספר אלבומים, בהם אלבום הסולו הראשון שלו, Avant Garson (מ-1979), Serendipity (מ-1986) ו-Oxnard Sessions, Vol.1 (מ-1992), שזכו לשבחי הביקורת, ועוד. ב-2011 הוציא את האלבום The Bowie Variations, המציג גרסאות אישיות לשירים של בואי.
מבקר המוזיקה אלכס הנדרסון מציין אותו כאחד מפסנתרני הג'אז הבודדים המסוגלים לנגן ג'אז טוב ועם זאת להרגיש בבית ולשלב לחנים וביצוע מהעולמות המוזיקליים של הרוק, ה-funk, ההיפ הופ והקאנטרי.
משו בייקר

ביוגרפיה וקריירה

אביו של משו הוא אמריקאי, הוריו התגרשו כשהיה קטן והוא גדל עם אמו. בייקר החל להתאמן בג'ודו בגיל 7. בשנת 2013, בגיל 19 זכה בייקר במדליית הזהב בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי לאחר שניצח בגמר את לי קיו-וון הדרום קוריאני, אלוף עולם בעברו. בשנת 2014, זכה במדליית ארד בגראנד סלאם פריז ומדליית ארד נוספת בגראנד סלאם טוקיו. בשנת 2015 הוא זכה במדליית ארד באליפות העולם בקטגוריית המשקל עד 90 ק"ג.
ב-10 באוגוסט 2016, זכה בייקר במדליית הזהב באולימפיאדת ריו 2016 לאחר שניצח בחצי הגמר את צ'נג שונג'או הסיני ובגמר את וארלם ליפרטליאני הגיאורגי. באותה השנה זכה בטורניר המאסטרס היוקרתי שנערך בגוודלחרה שבמקסיקו לאחר שניצח את איליאס איליאדיס היווני בחצי הגמר ואת חסן חלמורזייב הרוסי בגמר.
פוינט פלזנט

גאוגרפיה

שטח העיירה הוא 8 קמ"ר, מתוכם 6.2 קמ"ר יבשה ו-1.8 קמ"ר מים.

דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2000, היו בעיירה 4,637 איש שחיו ב-2,107 משקי בית. 96.57 אחוז מתושבי העיירה היו לבנים, וצפיפות האוכלוסין הייתה 752.3 איש לקמ"ר.
הנרי נוריס ראסל

ביוגרפיה

ראסל נולד בשנת 1877 באויסטר ביי שבניו יורק. הוא למד אסטרונומיה באוניברסיטת פרינסטון, וקיבל את התואר הראשון שלו ב-1897. את תואר הדוקטור קיבל ראסל ב-1899, כתלמידו של צ'ארלס אוגוסטוס יאנג.
בין 1903 ל-1905 עבד במצפה קיימברידג' יחד עם ארתור רוברט הינקס, כעוזר מחקר במכון קרנגי.
לאחר-מכן חזר ראסל לפרינסטון, שם שימש כמרצה לאסטרונומיה (1905-1908), כמרצה בכיר (1908-1911), כפרופסור (1911-1927), וכפרופסור מחקר (1927-1947). כמו כן, ניהל את מצפה אוניברסיטת פרניסטון בין השנים 1912 ל-1947. הוא נפטר בפרינסטון, בשנת 1957, בגיל 80.

פרסומים

בשנת 1927 פרסם ביחד עם ריימונד סמית' דוגאן וג'ון קווינסי סטיוארט ספר לימוד רב-השפעה בן שני כרכים, "Astronomy: A Revision of Young's Manual of Astronomy". הספר הפך לספר הלימוד המקובל במשך כשני עשורים. הכרך הראשון נקרא "The Solar System", והשני - "Astrophysics and Stellar Astronomy". הספר תרם לפופולריות של הרעיון לפיו מאפייני הכוכב (רדיוס, טמפרטורת פני השטח, בהירות ועוד) נקבעים במידה רבה לפי מסת הכוכב והרכבו הכימי. רעיון זה התפרסם כמשפט ווט-ראסל (ווט הגיע לאותה מסקנה באופן עצמאי). מכאן, ולאור העובדה שהרכבו הכימי של כוכב משתנה עם הזמן, נובעת המסקנה לגבי מהלך חייו של כוכב.
שדה סופי

באלגברה, שדה סופי הוא שדה שיש בו מספר סופי של איברים. הגודל של כל שדה סופי הוא חזקה שלמה של מספר ראשוני; ולכל חזקה כזו, יש שדה אחד ויחיד (עד כדי איזומורפיזם) מן הגודל המתאים. המבנה שלהם (לרבות תת-שדות, בסיסים וסדר של איברים) מוכר היטב.
לשדות סופיים יש שימושים רבים, בין היתר בתורת המספרים, קומבינטוריקה, גאומטריה, תורת הקודים וקריפטוגרפיה. את השדות הסופיים קל לפתח במסגרת תורת גלואה, ומשום כך הם קרויים שדות גלואה, על-שמו של אווריסט גלואה.

קיום ויחידות של שדות סופיים

לכל מספר ראשוני p, קבוצת המספרים המתחלקים ב- p היא אידיאל מקסימלי של חוג המספרים השלמים, והמנה  היא שדה בגודל p. בשדה הזה, פעולות החיבור והכפל מחושבות מודולו p. 
יהי  שדה סופי. לשדה יש מאפיין, שהוא בהכרח מספר ראשוני p (ולא אפס). משום כך, השדה F מכיל עותק של "השדה הראשוני", . מכאן נובע ש- F הוא מרחב וקטורי מעל , ומכאן שמספר האיברים שלו הוא  עבור מספר שלם n.
קיום. יהי K  שדה הפיצול של הפולינום  מעל השדה  (לפי תורת גלואה, יש שדה יחיד כזה, עד-כדי איזומורפיזם). בשדה K מתקיימות הזהויות  ו- ; מכאן שאוסף הפתרונות  סגור לחיבור ולכפל; ולכן הוא מהווה תת-שדה של K; הפולינום f מתפצל ב-  (המכיל את כל השורשים של f), ולכן . אבל הפולינום f הוא פולינום ספרבילי, ולכן יש לו בדיוק  פתרונות - מכאן ש- K שדה בעל  איברים.
יחידות. כל איבר בשדה בן  איברים מקיים את הזהות , ולכן הוא מהווה שדה פיצול של f; מכאן שיש רק שדה אחד כזה. את השדה הזה מסמנים ב- .
חבורת גלואה של הרחבה של שדות סופיים,  כאשר q חזקה של ראשוני, היא חבורה ציקלית מסדר n, הנוצרת על ידי אוטומורפיזם פרובניוס . כל ההרחבות של שדות סופיים הן ספרביליות.
לפי המשפט הקטן של ודרברן, השדות הסופיים הם החוגים הסופיים היחידים ללא מחלקי אפס.

דוגמה

השדה , קיים ויחיד, כי 4 הוא חזקה של מספר ראשוני, אבל הוא לא חוג המספרים השלמים מודולו 4, , כי חוג זה מכיל מחלק אפס.
נשים לב ש- , ו- 2 הוא מספר ראשוני, ולכן  הוא הרחבה של השדה , ומעלת ההרחבה היא 2. באופן כללי, ניתן ליצור הרחבה ממעלה n על ידי הוספת שורש של פולינום אי פריק ממעלה n לשדה המקורי, ולכן הבעיה של יצירת שדה בן ארבעה איברים היא הבעיה של מציאת פולינום ריבועי אי פריק מעל . קל לראות שהפולינום הריבועי האי פריק היחיד בחוג הפולינומים  הוא  - זהו פולינום אי פריק כיוון שהוא פולינום ריבועי בלי שורש בשדה, מה שאפשר לוודא על ידי בדיקת כל האפשרויות. נוסיף שורש של הפולינום לשדה, ונסמן את השורש ב- c. קל לראות שמתקבל השדה  כאשר פעולות החיבור והכפל בו נקבעות לפי השיווינות  לכל x ו- . מכאן מתקבל לדוגמה השוויון , ואת הביטוי  אפשר לפשט לביטוי 1.

פולינומים אי-פריקים

אם g הוא פולינום אי-פריק ממעלה n מעל השדה , אז הוא מחלק את ; מצד שני, הפירוק של f לגורמים אי-פריקים כולל את כל הפולינומים האי-פריקים המתוקנים, ממעלה המחלקת את n. אם נסמן ב-  את מספר הפולינומים המתוקנים האי-פריקים ממעלה d, מתקבלת מכאן הנוסחה . אפשר להפוך את הסדר בעזרת נוסחת ההיפוך של מביוס - . הגורם המשמעותי ביותר בסכום זה הוא הגורם המתאים ל- d=n, ולכן .
קרלו קוסטלי

מועדונים

קוסטלי נולד בעיר סן פדרו סולה שבהונדורס. בגיל 14 הוא עבר למקסיקו סיטי וחי שם ב-11 השנים הבאות. הוא שיחק בקבוצות נוער מקסיקניות שונות לפני שחזר להונדורס. הוא התחיל את הקריירה המקצועית שלו בפלאטנסה ובשנת 2007 עבר לבלחטוב הפולנית. בינואר 2009 הוא הושאל לקבוצת הצ'מפיונשיפ ברמינגהאם סיטי עד לסיום עונת 2008/2009. בתקופתו בבלחטוב כבש 16 שערים ב-68 הופעות.
ב-24 בינואר 2010 קוסטלי נרכש על ידי וסלוי. לאחר תקופה קצרה בקבוצה הוא עבר לאטלס המקסיקנית. בשנת 2011 הושאל לקבוצת ה-MLS יוסטון דינמו. ב-2012 הוא עבר למועדון היווני וריה. ב-24 ביולי 2013 קוסטלי עבר לקבוצה הסינית גויז'ו ז'יצ'נג. ב-2 בינואר 2014 קוסטלי חזר להונדורס, לקבוצת ריאל אספניה. לאחר מונדיאל 2014 הוא חתם בקבוצת גזיאנטפספור הטורקית שם שיחק עונה אחת, בסיומה חזר לקבוצת נעוריו אולימפיה טגוסיגלפה.

נבחרת הונדורס

קוסטלי היה חלק משמעותי בהרכב הונדורס בטורנירי גביע הזהב בשנים 2009 ו-2011, כאשר סייע לנבחרת להגיע לחצי הגמר. הוא סייע לנבחרת להעפיל למונדיאל 2010, אך הוא לא שיחק בטורניר עצמו עקב פציעה.
קוסטלי הבקיע שבעה שערים ב-13 משחקים במוקדמות מונדיאל 2014, כולל שלושער נגד קנדה. בטורניר עצמו קוסטלי כבש במשחק מול אקוודור את השער הראשון של נבחרתו בגביע העולם מאז מונדיאל 1982.
שלמה ריכנשטיין

שלמה ריכנשטיין (1902–1942) היה סופר עברי.

ביוגרפיה

ריכנשטיין נולד בזאמושץ' שבפולין בשנת תרס"ב (1902). בגיל 17 עלה לארץ ישראל והיה בין מייסדי ביתניה עילית שבגליל התחתון. מאוחר יותר היה בין מקימי קיבוץ תל יוסף שבעמק יזרעאל ועבר לקיבוץ עין חרוד הסמוך. 
שלמה ריכנשטיין היה מהסופרים העבריים הראשונים של התנועה הקיבוצית. חרף הקשיים הגדולים של חיי חלוץ בארץ באותן שנים, מצא את הכוח והזמן לכתוב סיפורים מראשית ההתיישבות הקיבוצית בעמק. היה בעל לשון ייחודית, רומנטית אך לא מליצית, והיה בין המתארים הראשונים של הנוף הארץ ישראלי מתוך מגע ישיר, ולא מתוך אוצר מליצות מקובל.
ספרו הראשון, "ראשית", סיפור, יצא כבר לאחר מותו, בשנת 1943. בשנת 1948 יצא לאור קובץ סיפוריו "בשבילי שדות". שלמה ריכנשטיין נזכר גם בספרי הזיכרון לקהילה היהודית של זאמושץ'.
ריכנשטיין נפטר בקיבוץ עין חרוד בשנת תש"ב 1942. היה בן ארבעים במותו.
גוסטב ריכטר

גוסטב ריכטר, (בגרמנית: Gustav Richter, נולד ב-1913), היה קצין אס אס, פושע מלחמה נאצי, מעוזריו של אדולף איכמן, "מומחה לענייני יהודים" שנשלח מגרמניה הנאצית לסייע לשלטונות רומניה, בתקופת יון אנטונסקו, ביישום "הפתרון הסופי" לגבי יהודי רומניה.
ריכטר נשלח לרומניה באפריל 1941, כמומחה לטיפול ביהודים, והוא שיתף פעולה עם השגריר הגרמני ברומניה, מנפרד פון קילינגר, בארגון חיסול יהדות רומניה. על פי עצותיו של ריכטר פוזרו כל המוסדות היהודיים ברומניה, והוקם מרכז היהודים, בראשותו של ראדו לקה. על כל יהודי רומניה הוטלה חובת נשיאת הטלאי הצהוב (חובה שבוטלה חלקית על ידי אנטונסקו בעקבות פנייתו של וילהלם פילדרמן). כמו כן הוכנו התוכניות לריכוזם של יהודי רומניה בגטאות ושילוחם אחר כך ברכבות להשמדה במחנה בלז'ץ שבפולין הכבושה. ריכטר גם הצליח חלקית להפסיק את עליית יהודי רומניה, אפילו  זו של ילדים יתומים ממחנות טרנסניסטריה) לארץ ישראל).
ב-22 ביולי 1942 קיבל ריכטר את הסכמתו של פרופסור מיכאי אנטונסקו, שר החוץ של רומניה והשני בהייררכיה השלטונית, לתוכנית הובלת יהודי רומניה להשמדה במחנה בלז'ץ, ואי-לכך חברת הרכבות נדרשה להכין תוכנית היסעים למאות אלפי יהודי רומניה. ההתפתחויות שחלו בהמשך בחזית המזרחית הביאו את המארשל יון אנטונסקו לגרירת רגליים ביישום ההסכם ולדחייתו האינסופית.
ב-23 באוגוסט 1944, כשהרודן יון אנטונסקו נעצר בפקודת מלך רומניה על ידי נאמניו, נעצר גם ריכטר, בעת ששהה בשגרירות הגרמנית, ולאחר מכן נמסר לצבא האדום. ריכטר הועבר לברית המועצות, שם הוחזק כשבוי עד שנת 1955, אז נמסר לגרמניה המערבית. בחקירתו במערב טען ריכטר שבשנת 1945 הוא שהה בכלא לוביאנקה, בתא אחד עם שוודי בשם ראול וולנברג.
ריכטר הואשם בגרמניה בפשעי מלחמה ולאחר סחבת ממושכת החלו ההכנות למשפטו בשנת 1961, אך המשפט עצמו נפתח רק 20 שנה מאוחר יותר, ב-1981, והסתיים כעבור שנה. ריכטר נידון ל-4 שנות מאסר. הבסיס להרשעתו היה ההסכם בכתב לשילוח יהודי רומניה למחנה בלז'ץ.
ירח דבש בלאס וגאס

תקציר העלילה

ג'ק סינגר (ניקולס קייג') הוא חוקר פרטי בניו יורק. הוא מגיע לבית חולים בו מאושפזת אמו (אן בנקרופט). היא מבקשת ממנו שיישבע שלא יתחתן לעולם כי רק היא אוהבת אותו. כשהוא מהסס היא נופחת את נשמתה.
ג'ק נמצא במערכת יחסים עם בטסי (שרה ג'סיקה פארקר) מורה בבית ספר, הלוחצת עליו להתחתן והוא נמנע בגלל התחייבותו לאמו. לבסוף הוא נכנע ושניהם טסים להתחתן בלאס וגאס.
הם מתאכסנים במלון באליז שם נערך פסטיבל של חקייני אלביס פרסלי. לשם מגיע גם קלפן מקצועי מצליח בשם טומי קורמן (ג'יימס קאן). קורמן מתבונן בבטסי והיא מזכירה לו את אשתו המנוחה דונה. הוא מחליט לכבוש אותה לעצמו לשם כך הוא מארגן משחק קלפים מכור ומזמין את ג'ק למשחק.
בתחילה מרוויח ג'ק 2.000 דולר וקורמן מושך את שימשיך במשחק עד שג'ק מפסיד ונשאר חייב לו 65.000 דולר שאין לו כל אפשרות לשלם.
קורמן מאיים על ג'ק ומסביר לו מה עושים באחד שלא משלם אך הוא נותן לו אפשרות נוספת, הוא מוכן לוותר לו על החוב אם יאפשר לו לבלות סוף שבוע "אפלטוני" עם בטסי.
ג'ק מזדעזע בהתחלה מהרעיון אך מבין שאין לו מוצא. הוא מודיע זאת לבטסי והיא בתחילה מזועזעת ממנו אך מתרככת מהר כדי שיוכלו להינשא לאחר שתיפתר בעיית החוב.
היא מסכימה לטוס לחווילתו של קורמן בהוואי שם הוא ממשיך את ניסיונות החיזור ובטסי מתחילה להיענות לו.
בינתיים ג'ק מתחרט על כל העסק וטס להוואי להחזיר את בטסי. קורמן מודע לכך ונותן הוראה לידידו מאהי מאהי (נוריוקי מוריטה) שיאסוף אותו משדה התעופה ויעכב אותו. הוא מוביל את ג'ק לצ'יף אורמן (פיטר בויל) במקום לקורמן.
לבסוף מצליח ג'ק להגיע לקורמן ומתעמת אתו. הוא נאסר ומשוחרר בערבות כדי לגלות שקורמן ובטסי כבר טסו להתחתן בלאס וגאס.
הוא טס ללוס אנג'לס ומגלה שהטיסה ללאס וגאס יוצאת מאוחר. ברגע האחרון הוא מצטרף אל קבוצת "מעופפי אלביס" שאנשיה לבושים כאלביס ומתכוננים לצניחה לרחבת מלון באליז. ג'ק מצטרף אליהם מחוסר ברירה למרות שלא צנח מעולם. הוא מתלבש בבגדי אלביס ומחכה בפחד לצניחה.
בינתיים במלון מתכונן קורמן לקחת את בטסי להתחתן אך היא ברגע האחרונה נרתעת ובורחת ממנו. היא "שואלת" בגדי רקדנית ויוצאת לרחבת המלון לקבל את הצונחים וג'ק צונח לפניה. הם מתחבקים ויוצאים להתחתן עם כל חקייני אלביס כשג'ק לבוש גם הוא כאלביס.
ג'ינג'ר אייל

ג'ינג'ר אייל (באנגלית: Ginger ale) הוא משקה קל מוגז וממותק, ללא אלכוהול בטעם זנגוויל.
המצאת המשקה מיוחסת לד"ר תומאס קנטרל, רופא ורוקח אמריקאי.
קיימת גרסה בהירה ובטעם זנגוויל עדין בהרבה, המכונה ג'ינג'ר אייל "יבש". המצאתה מיוחסת לג'ין מקלוכין, כימאי ורוקח קנדי. לאחר שיסד מפעל לביקבוק מי סודה בשנת 1890, החל לפתח תמציות טעם להוספה למי הסודה בשנת 1904. באותה שנה הציג את המשקה "ג'ינג'ר אייל יבש בהיר", אשר בשנת 1907 נרשם כפטנט בשם "Canada Dry Ginger Ale" והיה להצלחה מיידית. מוצרי Canada Dry ובכלל זה מותג הג'ינג'ר אייל נמכרים עד היום. הג'ינג'ר אייל היבש הקנדי צבר פופולריות גם בארצות הברית בתקופת היובש, בשמשו לדילול משקאות האלכוהול הנדירים שמצאו את דרכם לשווקים. במהרה צבר הג'ינג'ר אייל היבש פופולריות רבה יותר מאשר הסוג ה"זהוב" האמריקאי גם בשוקי ארצות הברית.
גלגל התנופה

מטרת הספר

גלגל התנופה, מנסה לענות על השאלה: מהו המפתח להפיכתה של חברה טובה לחברה מצוינת?
הנחת היסוד של הספר היא שטוב הוא אויבו של המצוין. נמצאו 11 חברות שהצליחו לבצע מפנה מלהיות חברה טובה (רווח של 125% במשך 25 שנים) לחברה מצוינת (רווח של 300% יחסית לרווח ממוצע בשוק, במשך 15 שנים לפחות), הספר משווה ביניהן ובין חברות אחרות מתחומים חופפים בתעשייה שלא הצליחו לבצע את המפנה, וכן בין 6 חברות נוספות שהצליחו לעשות מפנה מטוב למצוין אבל לא הצליחו להישאר מצוינות למשך 15 שנה.
חצי האי ברונסוויק

חצי האי ברונסוויק (בספרדית: Península de Brunswick) הוא חצי אי במחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה שבדרום צ'ילה. הוא מחובר בצפונו ליבשת אמריקה הדרומית דרך מצר יבשה שרוחבו כ-16 ק"מ. אורכו של חצי האי הוא כ-115 ק"מ ושטחו כ-6,300 קמ"ר. מצר מגלן מקיף אותו ממזרח ומדרום, ומפריד בינו לבין איי ארכיפלג ארץ האש: האי הגדול של ארץ האש, האי דוסון, האי ארסנה והאי קלרנסה; ממערב לו נמצא האי רייסקו. קצהו הדרומי, כף פרוורד (Cabo Froward), הוא הנקודה הדרומית ביותר באמריקה היבשתית (כלומר, היבשת ללא אייה).
העיר היחידה בחצי האי ברונסוויק היא פונטה ארנס, בירת מחוז מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה, והיא שוכנת בחופו הצפון מזרחי. עם זאת, מבחינה אדמיניסטרטיבית, כל שטחו של חצי האי כלול בשטחה המוניציפלי של הקומונה פונטה ארנס, כמו גם שטחם של חלק מהאיים בארכיפלג ארץ האש המקיפים את חצי האי מדרום וממערב, שרובם לא מיושבים כלל.
ווארנאמבול

היסטוריה

שם העיר לקוח מהשם שנתנו השבטים האבוריג'ינים לחרוט הגעשי הסמוך. פרוש השם הוא "אדמה בין שני נהרות" או "שתי ביצות" או "מים רבים".
המקום זכה לביקורים רבים על ידי ספנים פורטוגזים, צרפתים ואנגלים החל מהמאה ה-16. הביקור המתועד הראשון היה זה של ג'יימס גרנט (James Grant) בדצמבר 1800 ואחריו של מתיו פלינדרס ב-1802. במהלך המאה ה-19 פקדו את המקום באופן תדיר ציידי ליוויתנים. בשנות הארבעים של המאה ה-19 הגיעו המתיישבים הראשונים. האתר עליו ממוקמת ווארנאמבול נסרק לראשונה ב-1846 והיא הוקמה זמן קצר לאחר מכן. ב-1849 נפתח סניף דואר.
במהלך הבהלה לזהב ווארנאמבול הפכה לנמל חשוב וגדלה בקצב מהיר בשנות החמישים של המאה ה-19.  היא הוכרזה כעיירה ב-1883 וכעיר ב-1918.