התזמורת הקאמרית מאהלר

התזמורת הקאמרית מאהלר (Mahler Chamber Orchestra - MCO) היא תזמורת קאמרית מקצועית מסיירת. מייסד התזמורת הוא קלאודיו אבאדו וחברים לשעבר בתזמורת הנוער על שם גוסטב מאהלר בשנת 1997.
רפרטואר התזמורת מקיף מוזיקה מתקופת הבארוק ומוזיקה בתקופה המודרנית. התזמורת פועלת במימון חופשי ללא כל תמיכה ממשלתית ומגייסת ידידים ותומכים לקיום חייה האמנותיים.
התזמורת הקאמרית מאהלר מופיעה לאורך כל השנה ב-60 עד 70 קונצרטים ומופעים. היא כוללת 60 נגנים מ-17 אומות שונות. פעילויותיה כוללות קונצרטים, מיזמי אופרה, מוזיקה קאמרית והקלטות.

תולדות התזמורת

התזמורת הקאמרית מאהלר נוסדה בשנת 1997 ביוזמתם של קלאודיו אבאדו וקבוצת נגנים מתזמורת הנוער על שם גוסטב מאהלר, שביקשו להמשיך לנגן בצוותא גם אחרי שעברו את גיל ההשתתפות בתזמורת נוער. שילוב העקרונות של סקרנות אמנותית וקשת הרפרטואר הרחבה ביותר שבנמצא, שניהם ברמה המוזיקלית הגבוהה ביותר, הנחה את ההרכב השאפתני עם הקמתו וממשיך לעצב את עבודתו כיום. הרפרטואר הרחב, ממוזיקת בארוק עד למוזיקה עכשווית, כולל כל תחום ממוזיקה קאמרית עד סימפונית, ממוזיקה אופראית סטנדרטית לביצועי בכורה עולמיים.
כדי לעמוד בתקנים הגבוהים הללו, נודעה כבר מראשית פעולתה של התזמורת חשיבות מיוחדת לשיתוף פעולה עם מוזיקאים בכירים, שבא לביטוי בבחירת סולנים ומנצחים כמו גם בפעולות לקידום קונצרטים ומציאת אולמות מתאימים. לצד המייסד קלאודיו אבאדו, דניאל הרדינג ממלא תפקיד מכריע בהתפתחות התזמורת. הרדינג, שהתחיל את קשריו עם התזמורת כמנצח אורח ראשי, התמנה בקיץ 2003 למנהל מוזיקלי והוא מנצח על חלק גדול מתוך 70–80 הקונצרטים ומופעי האופרה של התזמורת מדי שנה. התזמורת מקיימת קשרי אמנות קרובים עם מארק מינקובסקי ואלכסנדר לונקיץ'. מיזמים עם מומחים ידועי שם בטכניקות מיוחדות או ברפרטואר מסוים מהווים גם הם יסוד חשוב בתוכנית התזמורת ומחזקים את המוניטין שלה כהרכב רב-פנים. סדנאות בארוק של בעלי-סמכא להנחיית נגנים בביצוע אותנטי תופסות מקום בתוכנית התזמורת מאז 2004 והתזמורת עובדת בקביעות עם מומחים למוזיקה עתיקה או עכשווית, כמו ריינהרדט גבל או ג'ונתן נוט. 
תזמורת מאהלר, העצמאית במימונה, יחידה במינה גם בגמישות המבנה הארגוני שלה. גרעין התזמורת כולל כ-50 נגנים בני ארצות שונות; נגנים נוספים מתקבלים לעבודה לפי הצורך. ההרכב מתכנס למיזמים בודדים, בהתאם לדרישות הספציפיות של כל תוכנית בנפרד. מצב זה הביא להתפתחות צליל תזמורתי תרבותי ורגיש, שהיה לסימן ההיכר של ההרכב. במקום בסיס אחד קבוע, יש לתזמורת מספר אתרי-בית בערים שונות באירופה, המספקים ללה אפשרות לקיום חזרות ובמקרים רבים נקודת זינוק למסעות קונצרטים ברחבי העולם, תזמורת מאהלר מהווה תזמורת-בית קשרים אמנותיים איתנים נוצרו עם דניאל הארדינג (מנצח אורח ראשי בשנים 1998–2003, מנהל מוזיקלי מאז ספטמבר 2003) וקלאודיו אבאדו. התזמורת מופיעה בקביעות כתזמורת הבית של פרארה ("פרארה מוזיקה", נשיא כבוד: קלאודיו אבאדו), אקס-אן-פרובאנס (פסטיבל בינלאומי לאמנות לירית אקס-אן-פרובנס), טובלאך (שבוע המוזיקה על שם גוסטב מאהלר), זלצבורג (שבוע מוצרט) ולנדסהוט. כמו כן יש לתזמורת חוזים לטווח ארוך עם פסטיבל סינטוניה בטורינו ועם (פסטיבל לוצרן), שם מופיעה התזמורת מאז 2003. 
פריצת הדרך הבינלאומית של התזמורת הגיעה כבר בשנה שלאחר הקמתה עם דון ג'ובאני של מוצרט, בהצגת בכורה בפסטיבל לאמנות לירית באקס-אן-פרובאנס בשנת 1998, בהנהגת קלאודיו אבאדו ודניאל הארדינג. הסיור העולמי שנבע מהפקה זו לא זו בלבד שהביא להרכב תהילה בינלאומית, אלא גם הביא לחתימת חוזה הופעות קבוע עם פסטיבל אקס-אן-פרובאנס. מאז השתתפה התסזמורת במספר רב של הפקות חשובות ומצליחות באקס, ביניהן "טבעת החנק" של בריטן (דניאל הארדינג/לוק בונדי, 2001), "יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי (דניאל הארדינג/אירינה ברוק), "אהבה לשלושה תפוזים" של פרוקופייב (טוגאן סוחייב/פיליפ קלוואריו, 2004) וכך עושות כולן של מוצרט (דניאל הרדינג/פטריס שאטו, 2005). חוזה הופעות קבוע עם "פרארה מוזיקה" נחתם ב-1998 לשתי סדרות קונצרטים בשנה. נוסף למיזמי אופרה עם קלאודיו אבאדו, מתקיימות כאן גם סדרות קונצרטים עם המנהל המוזיקלי של התזמורת דניאל הארדינג ומנצחים אורחים ידועי-שם כמו כריסטופר הוגווד, פיליפ הרווה, פאבו ירווי, מאריי פרחיה וולדימיר אשכנזי. סולנים כמו צ'צ'יליה ברטולי, מרתה ארחריץ', כריסטיאן טצלאף או עמנואל אקס מצטרפים לתזמורת לתוכניות קונצרטים, המושכות תשומת לב גדלה והולכת אל התזמורת, הן בפרארה והן ברמה בינלאומית.
במהלך שנות קיומה הקליטה התזמורת כמה תקליטורים זוכי-פרסים. התקליטורים בניצוח דניאל הרדינג ובהפקת "וירג'ין קלאסיקס" כוללים את "דון ג'ובאני", "טבעת החנק", הקונצ'רטו לצ'לו של היידן עם גוטיה קאפושו והסימפוניה הרביעית של מאהלר. חברת דויטשה גראמופון הוציאה את הסימפוניה הפנטסטית של ברליוז, בניצוח מרק מינקובסקי וכן, בניצוח המייסד קלאודיו אבאדו, אריות מאופרות איטלקיות עם אנה נטרבקו ויצירות לאבוב מאת מוצרט ולברון עם אלברכט מאייר. ההקלטה החיה של הקונצ'רטי לפסנתר מס' 2 ו-3 עם מרתה ארחריץ' זכתה לפרס גראמי והקלטת הקונצ'רטי לכינור של סטרווינסקי וברג עם קוליה בלכר זכתה בפרס דיאפזון הזהב.