google/wiki40b huggingface dataset:
מזח

מזח הוא משטח הליכה מעל מים, הנתמך בעמודים או תמוכות. מבנהו הקל של המזח מאפשר לזרמי הגאות לשטוף תחתיו כמעט ללא הפרעה, זאת להבדיל מן הבסיס המוצק יותר של רציף היכול לשמש גם כשובר גלים. גודלם של מזחים ומורכבותם יכול להשתנות, החל ממזח קל משקל העשוי מעץ ועד למבנים מורכבים הנכנסים לתוך המים לעומק של יותר מקילומטר.
מזחים נבנו למספר מטרות בעטיין צורתם של המזחים משתנה בהתאם לאזור בו הם מוקמים ומשמעות המונח "מזח" אינה אחידה בעולם כולו. לכן, בצפון אמריקה ובאוסטרליה, מקומות בהם נמלי-ים רבים נבנו בעבר כשהם מורכבים ממזחים רבים, משמעות המונח היא בדרך כלל מתקן המשמש, או שימש, לטיפול בסחורות. באירופה, לעומת זאת, שם הנמלים בנויים בדרך כלל על גבי רציפים בשפך נהרות, ולא על מזחים, משמעות המונח היא בעיקר למזח שנבנה במיוחד לשימושם של הולכי רגל.

סוגי מזחים

ניתן לסווג מזחים למספר קבוצות, על פי מטרתם העיקרית. עם זאת מזחים רבים משמשים ליותר ממטרה אחת. לדוגמה, מזחים שנבנו להנאת המטיילים בשעות הפנאי, משמשים לעיתים גם כמעגן לספינות טיול וכלי שיט אחרים. אף מזחים שהוקמו למטרות מסחר ושינוע סחורות, הוסבו למסלולי הליכה להנאת הציבור. זאת, כאשר התייתרו עקב השינויים בשיטת שינוע הסחורות בנמלים.

מזחי עבודה

מזחי עבודה נבנו לצורך תנועת נוסעים וסחורות מאוניות בנמל. קיימים שני סוגים עיקריים למזחי עבודה. מזחים בודדים וארוכים נמצאים בדרך כלל בנמלים שבהם טווחים גדולים של גאות ושפל, לכן המזח נכנס לעומק הים, כך שגם בעת השפל ניתן יהיה להשתמש בו לעגינת האניות.
מזחים אלה היוו אלטרנטיבה חסכונית לבניית רציפים, המצריכים כאמור השקעה רבה יותר בבנייתם ואשר תנועת הסחורות בהם מוגבלת יותר וכן במקרים שבהם נבנו מזחים ייחודיים, למשל לפריקת פחם. דוגמה מוקדמת למזח עבודה בודד הוא מזח רייד (Ryde Pier), אשר הושלם בשנת 1814 ושימש מעבורות בין האי הבריטי לבין האי רייט (Isle of Wright).
סוג שונה של מזח עבודה, הנקרא לעיתים מזח אצבע, נבנה בנמלים שבהם טווח הגאות והשפל קטן יחסית. כאן היתרון העיקרי של המזח הוא בכך שהוא מאפשר שטח גדול יותר לאניות לעגון לידו, מאשר ליד הרציפים הקצרים יותר בדרך כלל. באופן מסורתי, אניות היו עוגנות בניצב לרציף, כאשר חרטומן, או ירכתיהן קשורות אליו. מזחי האצבע הגדילו את השטח לעגינת האניות ואיפשרו עגינתן כך שצידן ניצב במקביל למזח. דוגמאות טובות לרציפי אצבע ניתן לראות במזחי נהר ההדסון בעיר ניו יורק, או מזח האמברקדרו בסן פרנסיסקו.
עם עליית השימוש באניות מכולה, עלה הצורך בשטחים גדולים לצורך אחסון המכולות סמוך למקום עגינת האניות. באופן זה יצאו משימוש מזחי עבודה רבים. מזחי עבודה מעטים עדיין קיימים לעגינת אניות נוסעים או סחורה בתפזורת. מזחי עבודה רבים נהרסו, או ננטשו, אבל אחרים הוסבו לשימוש הקהל הרחב. הדוגמה הידועה ביותר היא רציף 39 בסן פרנסיסקו.

מזחי נופש ופנאי

מזחי הנופש הראשונים נבנו בבריטניה במהלך המאה התשע-עשרה. הקמת מסילות הרכבת איפשרו להמוני תיירים להגיע למקומות הנופש בחופי הים. יחד עם זאת, עקב טווחי הגאות והשפל הגדולים באי הבריטי, במקומות בילוי רבים לא ניתן היה לראות את הים מן החוף בשעת השפל. מזח הנופש אפשר לנופשים לטייל אל המים בכל עת.
על גבי מזחי נופש רבים נבנו מקומות בילוי ותיאטראות כדי להגביר את משיכתם לקהל. מזחים כאלה יכולים להיות מקורים בגג, או פתוחים ולעיתים אף להכיל שתי קומות.
מזחי הפנאי הראשונים נבנו מעץ. החל משנת 1855 נבנו גם מזחי פנאי ממתכת, הראשון בהם במרגייט שבאנגליה (Margate). אחד ממזחי המתכת הישנים ביותר, משנת 1860, עדיין עומד על תילו בסאות'פורט שבאנגליה.

מזחי דיג

מזחים רבים נבנו כדי לספק לדייגי חכות גישה נוחה יותר למקומות הדיג.
ניתוח עלות-תועלת

ניתוח עלות-תועלת הוא תהליך בו בוחנים את סך העלויות הצפויות, את סך הרווחים הצפויים ומספר גורמים אחרים כדי לבחור את האפשרות הרווחית ביותר.
בניתוח עלות-תועלת לרוב מדובר בשיקולים כספיים בהשוואת הוצאות ראשוניות לתשואה המיוחלת. לדוגמה, מנהל מכירות יכול להשוות את הוצאות הייצור והשיווק למכירות הצפויות עבור מוצר מסוים, ולהחליט לייצר מוצר זה אם ההכנסות הצפויות ישלמו חזרה את העלויות.
ניתן להשתמש בערכים כספיים אחרים, פחות מוחשיים, כגון סיכון, אובדן מוניטין והיערכות אסטרטגית ארוכת טווח, במהלך ניתוח עלות-תועלת. לעיתים גורם מסוג זה יכול לעורר מחלוקות, כגון שיקולים חיי אדם או הסביבה כאשר בוחנים תרופה חדשה או כביש חדש, בהתאמה.
הניתוח מתחשב גם בנוסחאת ערך הזמן של כסף. לרוב מדובר בהמרה של הכנסות והוצאות צפויות לערך הנוכחי.
אל-מקתפי

אל-מקתפי לאמר אללה (מילולית: ההולך בעקבות מצוות האל), אבו עבדאללה בן אל-מסתט'הר (בערבית: المقتفي لامر الله, ابو عبد الله بن المستظهر) נולד בשנת 1096 והיה הח'ליף העבאסי השלושים ואחת שמשל בבגדאד בין 7 בספטמבר 1136 ו-12 במרץ 1160.
כתר ממלכת ספרד

כתר ממלכת ספרד (בספרדית: la Corona Real de España) הידוע גם ככתר אלפונסו מספרד הוא סמלה של המלוכה הספרדית ושימש בטקסי ההכתרה של מלכי ספרד מאז המאה ה-18 ככתר ההכתרה.
הכתר עשוי זהב, כולל 8 חצאי קשתות המקושטות בפנינים אשר מחוברות לנזר בשמונה פרחים. בראש של הכתר גלובוס כחול הנושא צלב מוזהב ועליו סימון מוזהב של קו המשווה וחצי קו אורך. בסיס הכתר מקושט בפנינים, אבני אודם וברקת.
המלך האחרון אשר הוכתר בכתר זה היה המלך חואן הראשון בשנת 1379 כאשר כל מלכי קסטיליה ולאון, ולאחר מכן מלכי ספרד עלו לשלטון באמצעות הכרזה מלכותית, למרות שכתר זה הוצג בטקס ההכתרה שלהם. כך הוכרז חואן קרלוס הראשון כמלך ספרד בשנת 1975 כאשר לצידו הוצגו כתר הממלכה ושרביטה.
הצגתו הפומבית האחרונה של הכתר הייתה במהלך השבעתו של פליפה השישי, מלך ספרד, במהלך טקס הכתרתו ביולי 2014.
קרחון קורניקר

מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, בשנת 2006.
הקרחון נקרא על שם לואיס ס. קורניקר (Louis s. Kornicker), חוקר זואולוגיה במוזיאון להיסטוריה של הטבע במכון הסמית'וניאן בין השנים 1964–2006, וחבר האיגוד הגאופיזי של ארצות הברית בין השנים 1978–1990.
עמלנות

עמלנות היא מלאכת יד הנעזרת בחומר גלם לעשייה יצרנית. לרב משתמשים בחומרי גלם פשוטים ונפוצים כמו חבלים או שיירי פסולת על מנת לחנך לשמירת איכות הסביבה ולהדגים את חשיבות המיחזור.
כמו כל פעולה משותפת, גם עמלנות מסייעת בפיתוח הרגלים החברתיים-חינוכיים. תכונה נוספת הבאה לידי ביטוי בעמלנות היא היצירתיות, החניך מקבל את הבסיס ובעזרת הדמיון יוצר דברים חדשים ומקוריים משלו.
בתנועת הצופים העמלנות היא אחת מתוך חמשת עקרונות הצופיות, והיא נלמדת כמיומנות לכל דבר.
ערפיח

עַרְפִּיחַ הוא זיהום אוויר אביך הנוצר כתוצאה משילוב בין ערפל ופיח. הערפיח מופיע לרוב באזורים עירוניים צפופים בהם מתרחשת פליטת מזהמים רבים, לרוב כתוצאה מכלי רכב רבים או מפעלי תעשייה.
המזהמים בערפיח הם חלקיקי עשן ואבק, פחמן חד-חמצני ותרכובות חנקן, ואלה גורמים לתגובות כימיות באוויר (ערפיח פוטוכימי) היוצרות מזהמים נוספים כמו האוזון ותרחיפים אורגניים רעילים. כאשר טיפות הערפל סופחות אליהן את חלקיקי המזהמים נוצר ערפל בגוון צהוב, הוא הערפיח. בתנאים רגילים הוא מתפזר במרומי האטמוספירה אולם, בתנאים הפוכים כאשר הלחץ הברומטרי נמוך דווקא בשכבות התחתונות וגבוה בשכבות העליונות, אין הערפיח מתפזר ובמקומות בהם הזיהום גדול במיוחד, הוא אף נעשה קבוע כבערים גדולות בעולם (לוס אנג'לס ולונדון, למשל).
בשל הרכבו הכימי עלול הערפיח להיות גורם קטלני, ומדי שנה בשנה הוא גובה מיליוני קורבנות, במיוחד קשישים או אלה הסובלים מקשיי נשימה. כן הוא גורם למחלות ריאה והתקפות אלרגיה שונות.
כיום ישנן מספר דרכים שביכולתן לצמצם את תופעת הערפיח או למנוע אותה כליל. דרכים אלו מסתכמות בעיקר בצמצום מזהמים על ידי הגבלות על תנועה ברכב באזורים עירוניים או מעבר לצריכת דלק יעילה יותר ופחות מזהמת.
בנוסף על השפעותיו הרעילות, הערפיח מוריד את הראות האטמוספירית.
אינטנדנט

אינטנדט (Intendant) היה שמו של בעל משרה מנהלית בצרפת תחת המלוכה בתקופת "המשטר הישן" (ה-ancien régime), לפני המהפכה הצרפתית. 
משרת האינטנדנט קיבלה חשיבות בפעם הראשונה תחת הקרדינל רישלייה, השר המרכזי תחת שלטונו של לואי השלושה עשר במחצית הראשונה של המאה השבע עשרה. האינטנדנטים שימשו את רישליה במאמציו להגביר את הריכוזיות במדינה ולכרסם בסמכות הפאודלית של האצולה המקומית במחוזותיה של צרפת. 
האינטנדנטים הראשונים נעדרו סמכות כלשהי מלבד זו שניתנה להם במינוי המיוחד של המלך, אך תחת שלטונו של לואי הארבעה עשר הפך האינטנדנט לפקיד מדינה קבוע ובעל חשיבות מרכזית. לאינטנדנט ניתנה סמכות מלאה בתחום המשפט, הכספים והשיטור במחוזות, כולל אפשרות לשפוט במשפטים אזרחיים ופליליים, השעיית שופטים, זימון בתי משפט מיוחדים, בקרה על פעולת הממשלה המקומית, פעולה נגד שוד והברחה, הגרלת הגיוס הכפוי למיליציה המקומית וחשוב מכל, הזכות להטיל ולגבות מיסים. 
לסמכות להטיל ולגבות מיסים הייתה חשיבות מכרעת במחוזות צרפת, משום שסמכות זו הייתה היסוד החשוב ביותר לכוחה של האצולה המקומית, והמאפיין המובהק ביותר של סדר העניינים ששרד מן התקופה הפיאודלית. מטרת צעד זה, כמו גם תפקיד האינטנדנט בכללו, הייתה למנוע מהאצולה המקומית לקיים כוח עצמאי משלה ולהפכה לתלויה בשלטון המרכזי.  
מצב זה הוביל לכך שרוב האינטנדנטים שמונו היו בתחילה לא אצילים (כלומר, פקידים התלויים לפרנסתם במלך) ונמצאו בעימות מתמיד עם האצולה המקומית, הפרלמנטים המקומיים והמושלים המקומיים. במהלך מהפכת הנפל (הפרונד) בשנים 1648-1653 בוטלה המשרה בלחצם של אלו, אך אחרי דיכוי המרידה בשנת 1653 היא הושבה על כנה. 
לקראת סוף המאה השבע עשרה נקבע כי בכל מחוז (généralité) בצרפת יהיה רק אינטנדנט אחד. אחרי תחילת המאה ה-18 היו כל האינטנדנטים אנשי האצולה, עובדה המעידה על–כך שהריבון הצליח בשינוי מבנה הסמכות המקומית, כך שהכוח הממשי עבר מידיה של האצולה המקומית המסורתית לידיו של הפקיד הממונה מטעם המלך. בפרוץ המהפכה הצרפתית עורער מעמדו של האינטנדנט, שהיה סמל לשלטון הריבוני של המלך ובדצמבר 1789 בוטלה המשרה על–ידי האספה הכללית של המהפכה.
ג'רמיין דופרי

ביוגרפיה

דופרי החל את הקריירה שלו בגיל 12 כרקדן עבור הרכב ההיפ הופ הודיני, כמו כן הוא הופיע בקליפ לשיר "Freaks Come Out At Night" של ההרכב. ב-1990 הפיק דופרי את האלבום "It Ain't Where Ya From...It's Where Ya At" של הראפרית Silk Tymes Leather. ב-1991 הקים דופרי את צמד הראפ קריס קרוס, אחרי שפגש את כריס קלי וכריס סמית' (חברי הצמד) בקניון מקומי. ב-1992 הוציא ההרכב לאור את אלבום הבכורה שלהם, "Totally Krossed Out", אשר הופק במלואו על ידי דופרי. האלבום הוכתר ארבע פעמים כאלבום פלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.
בשנת 1993 הקים דופרי את חברת התקליטים סו סו דאף רקורדינגס (הלייבל נכנס לשותפות עם חברות התקליטים סוני מיוזיק וקולומביה רקורדס). זמן קצר לאחר מכן, הוא גילה את להקת האר אנד בי Xscape בפסטיבל באטלנטה והחתים אותם בחברת התקליטים שלו. אלבום הבכורה של הלהקה הוכתר כאלבום פלטינה, גם באלבום זה דופרי היווה מרכיב מרכזי בהפקתו ובכתיבת המילים של שירי האלבום. באותה השנה דופרי פגש את הזמרת דה בראט, לאחר שהיא זכתה בפגישה עם קריס קרוס כפרס על הניצחון בתוכנית יו! אם-טי-וי ראפ. דופרי החתים אותה בחברת התקליטים שלו, וב-1994 יצא לאור אלבום הבכורה שלה, "Funkdafied", שהוכתר כאלבום פלטינה.
בשנת 1996 התארח דופרי בשיר "Not Tonight" של ליל קים. ב-1998 התארח ג'רמיין דופרי בשיר "With Me Part I" של דסטיניז צ'יילד. ב-21 ביולי 1998 הוציא דופרי לאור את אלבום הבכורה שלו, "Life in 1472", שהגיע למקום ה-3 במצעד בילבורד 200. באלבום התארחו אומנים רבים, כמו: סנופ דוג, וורן ג'י, ג'יי זי, נאס, קרייזי בון, מריה קארי, טו שורט, אשר, ליל קים, DMX ואומנים נוספים. באותה השנה דופרי החתים את הראפר ליל באו וואו בסו סו דאף רקורדינגס.
בשנת 2001 הוציא דופרי לאור את אלבומו השני, "Instructions". גם באלבום זה אירח אומנים רבים, כמו: קורופט, נייט דוג, לודאקריס, ג'אגד אדג', ג'אדקיס ואומנים נוספים. האלבום הצליח פחות מהאלבום הקודם, אך גם הוא נכנס למצעד בילבורד 200 כשהוא הגיע למקום 15 במצעד. ב-2002 פג תוקפו של החוזה עם קולומביה רקורדס, וב-2003 הוא חתם שותפות עם אריסטה רקורדס.
ב-7 באוקטובר 2013 החל ג'רמיין דופרי להיות המנהל האישי של מריה קארי, במקום רנדי ג'קסון. דופרי עבד עם מאריה במספר אלבומים שלה, כמו: Merry Christmas II You ו-The Emancipation Of Mimi.

חיים אישיים

לדופרי יש בת אחת, בשם שאניה מולדין (נולדה ב-1998), מהחברה שלו לשעבר פאם סוויט. בין השנים 2001 למרץ 2009 ג'רמיין יצא עם זמרת האר אנד בי ג'נט ג'קסון.
טכניקת פומודורו

טכניקת פומודורו (באנגלית: Pomodoro Technique) היא שיטה לניהול זמן שפותחה על ידי פרנצ'סקו סירילוס בסוף שנות ה-80. הטכניקה משתמשת בטיימר כדי לפצל את העבודה לפרקי זמן בני 25 דקות כל אחד המופרדים באמצעות הפסקות קצרות. כל פרק זמן נקרא Pomodoro, מהמילה האיטלקית לעגבנייה. ההשראה לשם זה הייתה מטיימר לבישול ששימוש את סירילו בהיותו סטודנט באוניברסיטה. 
הטכניקה צברה פופולריות רחבה וכיום עשרות יישומים ואתרי אינטרנט מדריכים כיצד להשתמש בשיטה ונותנים כלים טכנולוגיים ליישומה. הטכניקה קשורה באופן הדוק למושגים כגון תיבות זמן המשמשים בעיצוב תוכנה, השיטה אומצה גם בהקשרים תכנות בזוגות.
ספרטתלון

ספרטתלון הוא מרוץ אולטרה מרתון של 246 קילומטרים בין אתונה ובין ספרטה, הנערך מדי שנה ביוון מאז שנת 1983. מרוץ הספרטתלון מבוסס על הריצה ההיסטורית של פידיפידס, שרץ מאתונה לספרטה ביום וחצי כדי להזעיק תגבורת נגד הפרסים בקרב מרתון. בשנת 1982 הגיעו לאתונה חמישה קצינים מחיל האוויר המלכותי כדי לנסות לרוץ את המסלול וכך למעשה החלה התחרות בשנה שלאחר מכן. הזוכה במרוץ הספרטתלון הראשון, יאניס קורוס, עדיין מחזיק בשיא הזמן המהיר ביותר של 20 שעות ו-25 דקות.
ככל שהמרוץ נהיה פופולרי יותר, יושמו קריטריונים מחמירים יותר להשתתפות בו, וזאת על מנת להבטיח שהמשתתפים יהיו מספיק בכושר כדי לרוץ את המסלול. במרוץ ישנן 75 תחנות ביקורת עם זמני קצה, בהן פוסלים נציגי המרוץ את הרצים שלא מצליחים לעבור את זמני הניפוי או את אלו העייפים מדי כדי להמשיך.

המרוץ

מרוץ הספרטתלון מתקיים בדרך כלל בסוף ספטמבר. לרצים יש זמן קצוב של 36 שעות לרוץ 246 קילומטרים, שהם שווי ערך כמעט לשישה מרתונים רצופים, בין אתונה לבין ספרטה. על הרצים להתמודד עם החום היווני ביום, עם הקור בלילה ועם השטח ההררי. לאורך המסלול ישנן 75 תחנות ביקורת בהן נפסלים רצים שלא עמדו בזמני הניפוי. לרצים רבים יש צוותי תמיכה לאורך המרוץ אשר עוזרים להם להצטייד מחדש בתחנות הביקורת. רצים שלא מסיימים את המרוץ נוסעים לספרטה באוטובוס.
המרוץ מתחיל בשעה שבע בבוקר למרגלות האקרופוליס באתונה, ליד האודיאון של הרודס אטיקוס והאגורה. הרצים נעים מערבה ואחרי 80 קילומטרים נמצאת תחנת הביקורת הגדולה הראשונה. התחנה נמצאת בתעלת קורינתוס, שעל מצר קורינתוס המחבר את חצי האי פלופונסוס ליבשת יוון. משם ממשיכים הרצים לכיוון קורינתוס (עיר) .
הרצים מטפסים עליה תלולה של 1,200 מטרים לפסגת הר הפרטניון, ולאחר מכן יורדים לכיוון היישוב העתיק טיג'יאַה, אשר נמצא כ-200 קילומטרים מנקודת ההתחלה של המרוץ. לפי כתביו של הרודוטוס, שם ראה פידיפידס חזיון של האל היווני פאן. מקרה זה עשוי להיות המקרה המתועד הראשון של הזיה בעקבות מאמץ פיזי. שאר המסלול הוא ירידה במדרון של 50 קילומטרים אל העיר ספרטה.
נקודת סוף המרוץ היא הפסל של המלך הספרטני ליאונידס הראשון שמת בקרב תרמופילאי, שנמצא בקצה הרחוב הראשי של ספרטה. תלמידות בית-ספר לבושות בבגד יווני הנקרא צ'יטון, מעניקות לרצים המסיימים את המרוץ זר עלי דפנה ומים. הרצים מקבלים גישה לאוהל טיפולים וההמנון הלאומי של זוכה המרוץ מתנגן.
אף אחד מהרצים המסיימים את המרוץ לא מקבל פרס כספי. עם זאת, הזכייה במרוץ נחשבת יוקרתית ומייצרת פרסום העוזר למשוך נותני חסות. להבדיל מפידיפידס, הרצים לא צריכים לרוץ בחזרה לאתונה.

שיאים

יאניס קורוס, זוכה מרוץ הספרטתלון הראשון, מחזיק בזמן שיא של 20 שעות ו-25 דקות. קורוס התחרה בארבעה מרוצי ספרטתלון, זכה בארבעתם ומחזיק בארבעת הזמנים המהירים ביותר שנרשמו אי פעם במרוץ. בשנת 2005 הוא החליט לעקוב אחר מסעו של פידיפידס ורץ מאתונה לספרטה ובחזרה.
הוּבֶרט קָארל מגרמניה ואָנְדרַאש לאוֹ מהונגריה מחזיקים בשיא להשלמת המרוץ עם 20 השלמות כל אחד. אָנְדרַאש לאוֹ מחזיק גם בשיא ההשלמות הרצופות עם 18 מרוצים ברצף.
בשנת 2017, השנה ה-35 לתחרות, נרשם שיא של 264 רצים אשר סיימו את המרוץ במגבלת הזמן של 36 שעות.

קישורים פנימיים

מדיה וקבצים בנושא ספרטתלון בוויקישיתוף
קלאוס שילינג

קורות חיים

שילינג נולד במינכן, בוואריה. הוא למד רפואה בעיר הולדתו, ובה קיבל תעודת דוקטורט בשנת 1895. תוך מספר שנים לקח חלק בקולוניאליזם הגרמני באפריקה. נודע בעולם בשל תרומותיו בתחום הרפואה הטרופית, והיה מנהלה הראשון של המחלקה לרפואה טרופית במכון רוברט קוך בשנת 1905, שם עבד במשך שלושה עשורים.

מחקר באיטליה

עם פרישתו ממכון רוברט קוך בשנת 1936, שילינג עבר לאיטליה הפשיסטית תחת הנהגתו של בניטו מוסוליני, שם ניתנה לו האפשרות לבצע ניסויי חיסון בחולים במחלקות פסיכיאטריות בוולטרה ובסן ניקולו די סיאנה. הרשויות באיטליה דאגו מהתפרצות של מגפת מלריה במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ולכן התירו לו לערוך את הניסויים. כאשר הצביע שילינג על חשיבותם של הניסויים בפני הממשלה הנאצית, הוא זכה למענק כספי כדי שיוכל להמשיך במחקרו באיטליה.

הניסויים בדכאו

שילינג חזר לגרמניה לאחר פגישה עם לאונרדו קונטי, שר הבריאות הנאצי, בשנת 1941, ובתחילת שנת 1942 סופקה לו מעבדת מחקר במחנה דכאו על ידי היינריך הימלר, ראש האס אס. על אף הערכות שליליות מעמיתיו, שילינג המשיך בעבודתו ב"מעבדת המלריה" בדכאו לאורך כל תקופת המלחמה.
אומנם בשנות השלושים שילינג הצביע על כך שניסויים בבני אדם במלריה יוכלו להתבצע מבלי לגרום לתחלואה או לנזק גופני, אך מושאי הניסוי שלו בדכאו קיבלו זריקות של חומרים סינתטיים במינונים גבוהים עד קטלניים. מבין למעלה מאלף אסירים בהם נערכו ניסויי המלריה בדכאו, 300 עד 400 איש מצאו את מותם; מבין השורדים, רבים מהם נותרו עם נזקים בלתי הפיכים.
במהלך משפטי דכאו שנערכו לאחר סגירת המחנה עם תום המלחמה, שילינג הועמד למשפט בפני בית דין צבאי אמריקאי, ותצהיר שלו מאוקטובר 1945 הוצג במהלך המשפט. להגנתו, טען שילינג כי לא יכול היה לבצע ניסויים בבעלי חיים משום שאלו חסינים למלריה. 
בית הדין גזר עליו פסק דין מוות בתלייה ב-13 בדצמבר 1945. הוא הוצא להורג בכלא לנדסברג ב-28 במאי 1946.
פרנק ואן דר סטוקן

לקריאה נוספת

Larry Wolz. "Van der Stucken, Frank Valentine". Handbook of Texas Online. Retrieved on 2007-09-13
.
ג'רמי האנט

ביוגרפיה

האנט נולד בלונדון וגדל בסארי. אביו, סר ניקולאס האנט, שירת כאדמירל בצי המלכותי.
הוא סיים בהצטיינות תואר ראשון בפוליטיקה, פילוסופיה וכלכלה מאוניברסיטת אוקספורד. בתקופת לימודיו כיהן כנשיא תא הסטודנטים של המפלגה השמרנית. לאחר הלימודים עבד בחברת ייעוץ ולימד אנגלית במשך שנתיים ביפן. בשובו לבריטניה הקים חברת הוצאה לאור של תכנים חינוכיים בשם "Hotcourses" שהתפתחה למובילה בתחומה בתחום המדריכים ללימודים בקולג'.
במאי 2005 נבחר לנציג מחוז דרום-מערב סארי בבית הנבחרים הבריטי. בשנים 2007–2010 כיהן בממשלת הצללים של דייוויד קמרון כשר התרבות, הספורט והתקשורת. בבחירות הכלליות בבריטניה 2010 נבחר לתקופת כהונה נוספת, ובעקבות ניצחון המפלגה השמרנית, מונה במאי 2010 לשר התרבות, התקשורת והספורט בקבינט של קמרון, והיה אחראי גם להכנות לקראת אולימפיאדת לונדון (2012) ולמשחקים הפאראלימפיים.
בספטמבר 2012 מונה לשר הבריאות בקבינט של קמרון. הוא נבחר מאז פעמיים נוספות לפרלמנט, והמשיך לכהן כשר הבריאות גם בקבינט של תרזה מיי. בינואר 2018 הורחב תפקידו לשר הבריאות והטיפול הסוציאלי. תקופת כהונתו כשר הבריאות הייתה הממושכת ביותר בתולדות הממלכה המאוחדת.
ב-9 ביולי 2018 מונה לשר החוץ במקום בוריס ג'ונסון, שהתפטר על רקע המשא ומתן על הברקזיט. האנט התמודד על ראשות המפלגה השמרנית, הוא הגיע לגמר מול בוריס ג'ונסון שגבר עליו בבחירות בקרב חברי המפלגה.
האנט נשוי ללוסיה, ילידת שיאן שבסין, והם הורים לבן ושתי בנות.
מפת ביאנקו

מפת ביאנקו (Bianco) היא מפה אשר צוירה על ידי הקרטוגרף והספן האיטלקי אנדראה ביאנקו בשנת 1436 כחלק מהאטלס שיצר. האטלס כלל עשרה עמודים שמידותיהם 38x29 ס"מ, והמפה הופיעה בעמודו התשיעי. המפה מתארת את כל העולם כפי שצורתו הייתה ידועה בהתאם לספרו של תלמי, היינו שהעולם שטוח ועגול. במפה מופיעות היבשות אירופה, אסיה ואפריקה בלבד, ויבשת אמריקה לא הייתה ידועה ליוצר המפה. חלקה העליון של המפה פונה לכיוון מזרח, חלקה התחתון לכיוון מערב, בשמאל המפה כיוון צפון, ובימינה כיוון דרום.
הארכיון הציוני המרכזי

ציוני דרך בתולדות הארכיון

1937: הארכיון האישי של תיאודור הרצל הועבר מווינה לארץ ישראל.
1948: עם הקמת המדינה הכפיל הארכיון הציוני את תכולת אוספיו. תיקים רבים של הוועד הלאומי ושל מחלקות שונות של הסוכנות היהודית הופקדו בו ובכללן תיקי ארכיון המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.
1955: ד"ר אלכס ביין התמנה למנהל הארכיון הציוני. בין המטרות שהציב לעצמו, היו איתור ארכיונים של אישים ושל ארגונים ציוניים, ששרדו באירופה שלאחר השואה וביניהם ארכיוניהם של מכס נורדאו ושל נחום סוקולוב, והעברתם ארצה.
1956: הקונגרס הציוני הכ"ד, שהתכנס בירושלים, הגדיר את הארכיון הציוני המרכזי כ"ארכיונה ההיסטורי של התנועה וההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית", והחליט שכל משרדיה ומוסדותיה של הנהלת ההסתדרות הציונית והסוכנות היהודית יעמידו לרשות הארכיון את כל התיקים שאין בהם צורך.
1985: הוחל בהקמת בניין חדש לארכיון הציוני המרכזי בסמוך לבנייני האומה בירושלים. האדריכל משה זרחי תכנן את הבניין הכולל שש קומות: שתי הקומות העליונות בהן נמצאים אולם הקריאה, אולם ההרצאות, אכסדרה לתערוכות ומשרדי הארכיון, וארבע קומות תת-קרקעיות בהן שמורים האוספים השונים.
1987: נחנך הבניין של הארכיון הציוני המרכזי בירושלים.
שנות ה-2000: התרחב מפעל הדיגיטציה והקטלוג הממוחשב של חומרי הארכיון השונים. המערכת הממוחשבת מכילה כ- 2,876,000 רשומות, וכ-12,518,000 מיליון מסמכים, תצלומים, מפות, כרזות וכרוזים סרוקים.
כף קומורין

כף קוֹמוֹרין הוא הנקודה הדרומית ביותר בתת-היבשת ההודית גופא (כלומר למעט סרי לנקה) בקו הרוחב '4 8° צפון ובקו אורך '35 77° מזרח. הכף הוא לשון יבשה סלעית במדינת טאמיל נאדו בהודו, המהווה המשך של רכס הרי גהאט המערביים. בנקודה זו נפגשים שלושה גופי מים: הים הערבי ממערב, מפרץ בנגל ממזרח והאוקיינוס ההודי מדרום. הכף מפריד גם בין שני אזורים חשובים בהיסטוריה של הודו: חוף מלבר ממערב וחוף קורומנדל ממזרח.
בכף קומורין שוכנת העיירה קניאקומרי בת 20,000 התושבים, שהיא אתר חשוב לעלייה לרגל בהודו. השם קומורין הוא שיבוש השם קניאקומרי שפירושו בשפות הסנסקריטיות: "הבתולה קאניה" בהתייחס לאלה הבתולה מהמיתולוגיה ההודית שהמקדש "בהגוותי אמן" (Bhagavathy Amman), שבו נוהגים לסגוד לה, שוכן בכף.
המקום משמש כאתר עליה לרגל לאלה הבתולה, ויש בו גם אתר זיכרון למהאטמה גנדי ופסל ענק בן 41 מטר של תירוּבַלוּבַר - פילוסוף, סופר ומשורר טאמילי שמשערים כי חי בין המאה הראשונה לפנה"ס למאה השמינית לספירה וחיבורו הידוע ביותר דן באתיקה.
אף שכף קומרין הוא הנקודה הדרומית ביותר בתת-היבשת ההודית גופא, הוא איננו הנקודה הדרומית ביותר בהודו. איי ניקובר שוכנים דרומה ממנו.
Cloud Nine

סינגלים

הסינגל הראשון של האלבום, "Firestone", בו משתתף זמר הרית'ם אנד בלוז האוסטרלי, קונרד סוול, יצא ב-1 בדצמבר 2014. זהו סינגל הבכורה של קייגו, והוא הצליח להיכנס למצעדי פזמונים של מעל 14 מדינות ברחבי העולם והגיע למקום הראשון במצעד הנורווגי. כאשר הסינגל יצא, היה מיד הצלחה בינלאומית, והעלה את הפופולריות של תת-הז'אנר האוס טרופי. לקראת סוף 2015, אושר ש"Firestone" יהיה הסינגל המוביל של האלבום.
הסינגל השני, "Stole the Show", בו משתתף פרסון ג'יימס, יצא ב-23 במרץ 2015 והצליח להגיע למקומות גבוהים יותר מ"Firestone" במצעדים רבים. מיד לאחר הוצאת השיר הוחתם ג'יימס לחברת תקליטי RCA והוציא גרסת סולו משלו לשיר.
"Nothing Left", בו משתתף וויל הרד, יצא בתור הסינגל השלישי מהאלבום ב-31 ביולי 2015. סינגל זה לא זכה לפרסום כמו קודמיו, ובעקבות זאת הגיע למקומות נמוכים יותר במצעדים.
הסינגל הבא, "Stay", בו שרה הזמרת מאטי נויס, יצא כסינגל הרביעי מהאלבום ב-4 בדצמבר 2015. מיד לאחר יציאתו נכנס למצעדים רבים.

סינגלים שיווקיים

לאחר עיכוב תאריך היציאה של האלבום, הודיע קייגו כי יוציא 3 סינגלים שיווקיים. הסינגל השיווקי הראשון, "Fragile" יצא ב-18 במרץ 2016. זהו שיתוף פעולה עם Labrinth.
הסינגל השיווקי השני, "Raging", בו שר Kodaline, יצא ב-1 באפריל 2016.
הסינגל השיווקי השלישי, "I'm In Love", בו שר ג'יימס וינסנט מקמורו, יצא ב-22 באפריל 2016.
הבעל הנצחי (ספר)

תקציר העלילה

אלכסיי איבנוביץ' ולצ'אנינוב הוא בעל קרקע המתגורר בסנט פטרסבורג ונלחם משפטית על פיסת אדמתו. הוא זוכה לביקור של פאוול פבלוביץ טרסוצקי, מכר ותיק שהפך לאחרונה לאלמן. ולצ'אנינוב ניהל רומן עם אשתו של טרסוצקי נטליה, והוא מבין שהוא האב הביולוגי של ליזה, בתו בת השמונה של טרסוצקי. ולצ'אנינוב, אשר לא רוצה שביתו הביולוגית תגודל על ידי אלכוהוליסט, דואג להביא את ליזה למשפחה אומנת, שם היא מתה.
לאחר מכן מתכנן טרסוצקי להתחתן עם נדיה, בתו בת ה-15 של זאחליובינין עובד המדינה. היא הבת השישית מתוך שמונה. טרסוצקי לוקח את ולצ'אנינוב איתו לבקר את ארוסתו וקונה לה צמיד. טרסוצקי הופך למושא ללעג על ידי בנותיו של  זאחליובינין שנועלות אותו במהלך משחק מחבואים וגנבים. נדיה מביאה את הצמיד לוולצ'אנינוב, ומבקשת ממנו להחזיר אותו לטרסוצקי ולומר לו שהיא לא רוצה להתחתן איתו. נדיה מאורסת בחשאי לאלכסנדר לובוב, נער בן תשע-עשרה.
טרסוצקי מבלה את הלילה בביתו של ולצ'אנינוב ומנסה להרוג אותו עם סכין גילוח. ולצ'אנינוב  מצליח להגן על עצמו, ופוצע את ידו השמאלית.
זמן קצר לאחר מכן, כאשר ולצ'נינוב זוכה במשפט על הקרקע, השניים נפגשים שוב בתחנת הרכבת. טרסוצקי נשוי בשנית, כאשר קצין צבא צעיר נוסע יחד איתו ועם אשתו. אשתו החדשה של טרסוצקי מזמינה את ולצ'אנינוב לבקר אותם, אבל טרסוצקי מבקש ממנו להתעלם הזמנה זו. ובזאת הם נפרדים.

ביקורות

הבעל הנצחי הוא אחד הרומנים הפחות מוכרים של דוסטויבסקי. הנושא של בעל מרומה קל יותר מאשר ברומנים האחרים שלו, אבל כמה מבקרים אומרים שזה הרומן שמדורג גבוה בין עבודותיו בגלל הסגנון והמבנה שלה. אלפרד בם מכנה זאת "אחת היצירות השלמות ביותר של דוסטויבסקי ביחס להרכבה ולהתפתחותה".
שבוע פריון הייצור

שבוע פריון הייצור היה שבוע שהוקדש בישראל מדי שנה להעלאת המודעות לצורך בהגברת פריון הייצור במשק הישראלי.
ראשיתו של שבוע פריון הייצור ביום פריון הייצור שנקבע על ידי המכון לפריון העבודה והייצור ל-כ"ב בתמוז, יום פטירת שר האוצר אליעזר קפלן בשנת 1956. ביום זה חולק פרס קפלן, שודרו תוכניות מיוחדות בקול ישראל על פריון הייצור ומשפחות העובדים הוזמנו לבקר במפעלים. לקראת יום הפריון הראשון נקבע הסיסמה: "גם פריון הוא נשק". במפעלים התקיימו כינוסים ומסיבות בהם הוקרנו סרטים על חשיבות הפריון. כינוסים התקיימו לא רק במפעלי תעשייה, אלא גם במקומות עבודה אחרים כמו בבנק לאומי. בכינוסים רבים השתתפו שרים וחברי הכנסת. היום צויין מדי שנה, ומשנת 1960 היה ל"שבוע הפריון", שלעיתים נמשך כשבועיים. מזכ"ל ההסתדרות הציע להפוך את יום פריון הייצור לחג לאומי.
בשנת 1967, נדחה שבוע פריון הייצור לספטמבר, בגלל מלחמת ששת הימים, וטקס מרכזי התקיים על הר הצופים.
שבוע הפריון המשיך להיות מצוין אל תוך שנות ה-70, אך החל משנת 1972 הוא נקרא שבוע הייעול, הוקדם בחלק מהשנים למאי-יוני וכנסים התקיימו בעיקר בבתי מלון וכוונו יותר ליועצי ניהול ומנהלים.