גדעון שריג

ביוגרפיה

גדעון שריג נולד בדנציג (כיום בפולין), בשנת 1934. בגיל שנה עלתה משפחתו ארצה והתיישבה בדרום תל אביב. שריג התחנך בבית הספר החקלאי כדורי, שם התגבשה זיקתו ואהבתו לנוף. לאחר לימודיו התגייס לנח"ל ויחד עם חבריו לגרעין, יצא להכשרה בקיבוץ מעוז חיים ולאחר מכן להשלמה בקיבוץ משגב עם. בקיבוץ היה אחראי על ענף המטעים. בשנת 1958 עזב שריג את הקיבוץ וחזר לתל אביב בה עבד כגנן. בשנת 1960 נרשם שריג ללימודי אדריכלות נוף באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הלימודים בברקלי עיצבו את שריג כאדריכל נוף הקשוב לצורכי הקהילה, ומתכנן בעבורה. באוניברסיטה, נפתח שריג לעולם האמנות. ובשנת 1967 השלים את תוארו השני בפיסול ועבודותיו הוצגו בגלריות שונות. 
במקביל ללימודיו ולעבודתו האמנותית, שימש כעוזר הוראה באוניברסיטה וגילה את התשוקה המלווה אותו לאורך כל חייו - ללמד ולחנך. עם תום לימודיו התמחה שריג באדריכלות נוף בשני משרדים. בשנת 1970 שב עם משפחתו לישראל.
בשנת 1971 הקים את משרדו, "גדעון שריג אדריכלות נוף, תכנון עירוני בע"מ", הפעיל עד היום, והחל ללמד בבצלאל פיתוח נוף וסביבה.
גדעון שריג נשוי ולו שלוש בנות ושבעה נכדים.

עבודתו

שריג הביא לישראל רעיונות תכנוניים חדשים. כבר בשנת 1971 הקים את גן ההרפתקאות הראשון בישראל, ומיקם אותו לאורך גדת הירקון. הגן היווה אטרקציה ייחודית וסלל את דרכו של שריג להקמת גני הרפתקאות נוספים ברחבי ישראל.
במקביל, מראשית שנות השבעים החל שריג בתכנון שטחים פתוחים עבור רשות הגנים הלאומיים, הקרן הקיימת לישראל וגופי תכנון ארציים נוספים. שריג הטביע את חותמו על נופם של אזורים טבעיים, יערות נטע אדם, ושטחים חקלאיים שמשתרעים על פני מאות אלפי דונמים. בנוסף נטל חלק במיזמים הלאומיים המרכזיים של שנות השמונים כמו פרויקט שיקום השכונות. במקביל עסק עסק בתכנון המתארי והמפורט ליישובים קהילתיים.
העבודה בתחום העירוני הביאה את שריג להטמיע רעיונות חדשים בתכנון לישראל, כמו רחובות משולבים, האופייניים לאירופה בעיקר. שריג פיתח את המודל המקומי לרחובות משולבים לערים כמו רמלה, רמת השרון, רעננה, יבנה, וירוחם (1980-1986) וליישובים הקהילתיים כוכב יאיר, כפר ורדים, מכבים ונופית (1982-1994). חידוש השדרות בתל אביב: רוטשילד, ח"ן, דוד המלך ובן ציון בין השנים 1999-2000 מהווה תרומה נוספת לעיצוב המרחב העירוני והשמשתו לטובת הולכי הרגל ורוכבי האופניים. בשנים האחרונות עוסק שריג בחיזוק העירוניות בישראל. הוא מלווה את הקמת העיר מודיעין בהתווית תוכנית האב לשטחים פתוחים בעיר (החל משנת 1990), וכיום בתכנון ההרחבה שלה.
את עיקר פרסומו קנה שריג בתכנון פארק הירקון בו שימש כאדריכל ראשי החל ממחצית שנות השמונים. שריג הרחיב את היקף השטחים המטופלים בפארק ואשר נושקים לשכונות מגורים, פיתח את ראש ציפור כאזור טבע עירוני וכמרחב לרכיבת אופניים, וכן שקד על פיתוח הגנים הייחודיים בפארק.
בשני העשורים האחרונים עוסק שריג בתכנון פארקים עירוניים רחבי ידיים המיועדים לקליטת קהל של אלפים. פארקים אלו הם פרי ניסיונו רב השנים בפארק הירקון. פארק רעננה שתחילת תכנונו בשנת 1991 הפך למודל לפארקים עירוניים בישראל. הפארק זכה בפרס "מגשים ישראל" מטעם המועצה לארץ ישראל יפה בשנת 1991. הצלחת הפארק הביאה את שריג לתכנון פארקים דומים מבחינת גודלם גם באשדוד, בעפולה ובמודיעין. גולת הכותרת בפארקים אלו הם האמפי-פארק המושכים קהל רבבות.
לצד עבודתו כמתכנן, מחנך ומלמד אדריכלי נוף. ראשית באקדמיה לאומנות בצלאל (1970-1980), והחל משנת 1980 במסלול לאדריכלות נוף שבטכניון. בשנת 1990 מונה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2000 פרש מסגל המסלול אך לא מהוראה בטכניון ומתמיכה בתוכניתו. פרט להוראה, כללה פעילותו גם פיתוח תוכניות לימודים וסיוע להקמת תוכנית לתואר שני באדריכלות נוף בטכניון.
גדעון שריג וצוות משרדו ממשיכים כיום בעבודה מגוונת בכל רחבי ישראל.