google/wiki40b huggingface dataset:
ג'ורג' גריי

ראשית חייו

גריי נולד בניו קאסל שבדלאוור. לאחר שלמד משפטים עם אביו, הוא החל ללמוד בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. בשנת 1863 הוסמך כעורך דין. הוא עבד באופן עצמאי בניוקאסל בתור עורך דין, עד לשנת 1879.

קריירה פוליטית

גריי כיהן כתובע הכללי של דלאוור בשנים 1879–1885. הוא התפטר ממשרה זו לאחר בחירתו לסנאט של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית. בשנת 1887 נבחר גריי לכהונה שנייה, ולכהונה שלישית בשנת 1893. הוא שירת בסנאט מ-18 במרץ 1885 עד 3 במרץ 1899. 
לאחר תום כהונתו כסנאטור כיהן כשופט בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים (1899–1914).
לאורך כהונתו שימש כיושב ראש ועדת הסנאט העוסקת בפטנטים, יו"ר ועדת הסנאט העוסקת בפריבילגיות ובבחירות ויו"ר ועדת הסנאט העוסקת בטענות מהפכניות בקונגרס ה-53. בנוסף, הוא השתתף בוועדת "ג'וינט היי" (Joint High Commission), שהתכנסה בקוויבק באוגוסט 1898 במטרה ליישב חילוקי דעות בין ארצות הברית לקנדה. גריי שירת כחבר בוועדה שנועדה להסדיר תנאי שלום בין ארצות הברית וספרד, ולסיים את מלחמת ארצות הברית-ספרד.
גריי נפטר ב-7 באוגוסט 1925 בווילמינגטון שבדלאוור, ונקבר בניוקאסל.
דיכוי מופנם

דיכוי מופנם (באנגלית: internalized oppression) הוא מושג בסוציולוגיה ובפסיכולוגיה המתאר מצב בו קבוצה חברתית הסובלת מדיכוי משתמשת בעצמה בשיטות דיכוי, ופוגעת במטרותיה עצמה. דיכוי מופנם מתרחש כאשר קבוצה חברתית מזהה את עצמה כנחותה לעומת קבוצה אחרת, ושואפת להיות כמוה.
חברי קבוצה הנוקטים בדיכוי מופנם נוטים להיות ביקורתיים כלפי חברים אחרים בקבוצה, ולהצביע על סטריאוטיפים שליליים של עצמם. במצב כזה נוצרים מצבי עימות ואפליה בתוך הקבוצה.
במספר מקרים, חוקרים זיהו מצבים של דיכוי מופנם בקרב קבוצות של מהגרים וצאצאיהם, בפרט כאשר המדינה אליה היגרו מחלישה את זהותם ומרחיקה אותם מהשפה והתרבות המקורית שלהם. במצבים אלה מרגישים חברי הקבוצה רגשי נחיתות, העלולים להוביל לשנאה עצמית ותירבות כפוי.

סוגים של דיכוי מופנם

סוגים שונים של דיכוי מופנם זוהו בקרב קבוצות שונות הסובלות מאפליה. הסוגים העיקריים הם:

גזענות מופנמת

גזענות מופנמת היא מצב המתרחש כאשר אדם שחור, למשל, מאמץ גישה גזענית כלפי שחורים, ואף כלפי עצמו. זוהי גישה המעידה על הערכה עצמית נמוכה. אחד הביטויים לגזענות מופנמת הוא אופנת הלבנת העור  הנפוצה במספר מדינות, בהן הפיליפינים, ניגריה וקוריאה הדרומית.
באתר המטה למאבק בגזענות בישראל מתוארת גזענות מופנמת כתוצר של מנגנון חברתי-פסיכולוגי סמוי, המביא בעלי אינטרסים משותפים לצאת זה כנגד זה.
נתן קרפ

ביוגרפיה

קרפ נולד ברוסיה בשנת 1934 ועלה לארץ עם הוריו בגיל 13. לאחר הגעתו לארץ התגורר בחולון. בנערותו עסק בטיסנאות וזכה שלוש שנים ברציפות באליפות הארץ בטיסני מנוע. בצבא שירת בחיל האוויר, שם הכיר את אשתו, יהודית קרפ. לאחר סיום שירותו הצבאי למד בבית הספר לאמנויות בצלאל וסיים בהצטיינות את לימודיו. כבר במהלך לימודיו זכה במכרז לעיצוב המדליה המוענקת לחסידי אומות העולם על ידי יד ושם ובהמשך עיצב עוד מדליות רבות עבור החברה הישראלית למדליות ולמטבעות. קרפ עיצב גם את שלושת עיטורי הגבורה של משטרת ישראל: עיטור המופת (משטרת ישראל), עיטור האומץ ועיטור הגבורה (משטרת ישראל). בנוסף, קרפ היה בצוות שעיצב את סדרת המטבעות של השקל הישן ונטל חלק גם בעיצוב מטבעות של השקל החדש - הוא עיצב את צד הנושא במטבע של 10 אגורות. 
בנוסף לעיצוב המטבעות והמדליות, קרפ עסק גם בעיצוב כרזות. בין השאר עיצב את כרזות יום העצמאות של שנת תשמ"ג ושל שנת תשנ"ב. עבודת קליגרפיה חשובה שלו היא כתב הוקרה לעם הדני מעם ישראל על הצלת יהודים בזמן השואה, המוצבת במוזיאון בקופנהגן. 
נתן קרפ היה נשוי ליהודית, ששימשה כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה ולהם שני ילדים. הוא נפטר בשנת 2008 ונקבר בראש הנקרה.
גאורגי פלחנוב

גאורגי ולנטינוביץ' פְּלֵחַנוֹב (בכתב רוסי: Георгий Валентинович Плеханов;‏ 29 בנובמבר (כך על פי הלוח היוליאני, שנהג ברוסיה בזמנו; על פי הלוח הגרגוריאני: 11 בדצמבר), 1856, גודלובקה, האימפריה הרוסית – 30 במאי 1918, טריוקי, פינלנד, כיום ברוסיה) היה מהפכן רוסי, תאורטיקן מרקסיסטי וממנהיגי המנשביקים. נחשב לאבי המרקסיזם ברוסיה.
פלחנוב היה נרודניק מראשי ארגון "זמליה אי ווליה" ("אדמה וחופש"). לאחר שהיגר מרוסיה בשנת 1880 יצר קשרים עם התנועה הסוציאל-דמוקרטית במערב אירופה, והחל לקרוא את כתבי קרל מרקס ופרידריך אנגלס. בעקבות הקריאה זנח את הנרודניקיות והיה למרקסיסט מושבע. בשנת 1883 ייסד בשווייץ את הקבוצה "האמנציפציה של העבודה", שעסקה בהפצת המרקסיזם בין הגולים הרוסים. לאחר שהקבוצה התפרקה הצטרף ל"מפלגה הסוציאל-דמוקרטית של העבודה ברוסיה", ובמסגרת זו פגש את לנין ושיתף פעולה איתו תקופת מה. 
ב-1892 פרסם את המאמר "על מטרות הסוציאליסטים במאבקם נגד הרעב ברוסיה", שבו הטיף להתאגדות בקנה מידה גדול של הפועלים (אגיטציה) על בסיס צורך כלכלי, במקום הגישה שרווחה עד תקופתו, של עבודה בקבוצות קטנות (חוגים).
בשנת 1903, לאחר הפיצול בקונגרס השני של המפלגה, הצטרף פלחנוב לפלג המנשביקים. במהלך מלחמת העולם הראשונה החזיק בדעה שיש להמשיך במלחמה עד לניצחון על גרמניה, והציג בכך עמדה לאומית, מנוגדת לעמדה הקוסמופוליטית של הבולשביקים בהנהגת לנין.
זמן קצר לאחר מהפכת פברואר שב לרוסיה לאחר שעזב אותה 37 שנים קודם לכך. יחד עם ורה זסוליץ' ולב דייטש תמך בשיתוף פעולה עם הממשלה החדשה והמשך השתתפות המדינה במלחמת העולם הראשונה. אך לא היה לו שום תפקיד רשמי.
לאחר מהפכת אוקטובר עזב שוב לנוכח עוינות הבולשביקים. הוא מת ממחלת השחפת בטריוקי, אז בפינלנד (כיום זלנוגורסק, סנקט פטרבורג, רוסיה).
משה דוד אשכנזי

רבי משה דוד אשכנזי (ה'תקל"ד - י"ח בתמוז ה'תרט"ז) רב ואדמו"ר בטולצ'ובה.

תולדות חייו

נולד בעיר רוזדול בגליציה, לרבי אשר אנשיל אשכנזי, שהיה נצר לרבי שלום שכנא מלובלין, הש"ך, הט"ז, החכם צבי, התוספות יום-טוב ועוד.
אין ידוע הרבה אודות ימי חורפו, אך בהגיעו לגיל עשרים ותשע שנה התקבל לכהן ברבנות בעיר טולצ'ובה בצפון הונגריה.

עלייתו לארץ ישראל

בשנת ה'תר"ג כשהגיע לגיל שבעים עלה לארץ ישראל והתיישב בצפת, שם התקבל לאב"ד קהילות האשכנזים. ביתו שבנה בצפת קיים עד היום ברחוב אלקבץ, ונמצא בחזקת "מוסדות צאנז" בעיר.
נפטר בי"ח תמוז תרט"ז, ונטמן בבית העלמין העתיק בצפת.
CTBA

CTBA (ראשי תיבות של Cuatro Torres Business Area - אזור העסקים 'ארבעת המגדלים') הוא מרכז עסקים הממוקם בשדרת קסטיאנה במדריד, בירת ספרד.
מגדלי ה-CTBA הם ארבעת גורדי השחקים הגבוהים במדריד ובספרד כולה, ובנייתם הושלמה בשנת 2008.

מגדל החלל

מגדל החלל (בספרדית Torre Espacio), הצפוני מבין ארבעת המגדלים, מתנשא לגובה של 224 מ' ב-57 קומות. במהלך בנייתו, הפך בחודש נובמבר 2006 המגדל לגורד השחקים הגבוה בספרד, תואר שאיבד חודשים ספורים מאוחר יותר לטובת מגדל הקריסטל. המגדל תוכנן על ידי האדריכל הנרי קוב.

מגדל הקריסטל

מגדל הקריסטל (בספרדית Torre de Cristal) מתנשא לגובה של 249.5 מ' ב-52 קומות והוא גורד השחקים השני בגובהו במדריד ובספרד והשמיני בגובהו באירופה (נכון למרץ 2009). במהלך בנייתו, הפך בחודש אפריל 2007, למשך זמן קצר, לגורד השחקים הגבוה במדריד ובספרד. המגדל תוכנן על ידי האדריכל סזאר פלי.

מגדל PwC

מגדל PwC (בספרדית Torre PwC) מתנשא לגובה של 236 מ' ב-52 קומות. החל משנת 2011, המגדל נקרא על שם חברת השירותים הבינלאומית PricewaterhouseCoopers, שמשרדיה משתרעים על פני 17 קומות (34 - 50) במגדל. המגדל הוא היחיד מבין הארבעה ב-CTBA שמשמש גם כבית מלון, השוכן בקומות קרקע - 31 וכולל חדר אוכל בן שתי קומות המציע נוף פנורמי לעיר.

מגדל קאחה מדריד

מגדל קאחה מדריד (בספרדית Torre Caja Madrid), הדרומי מבין ארבעת המגדלים, מתנשא לגובה של 250 מ' ב-45 קומות. המגדל הוא גורד השחקים הגבוה במדריד ובספרד והשביעי בגובהו באירופה (נכון למרץ 2009). במקור אמור היה המגדל לשמש את מטה חברת הנפט והגז הספרדית רפסול ולהיקרא על שמה, אך במהלך בנייתו נסוגה החברה מהמהלך והמגדל נרכש על ידי הבנק הספרדי קאחה מדריד. המגדל תוכנן על ידי האדריכל נורמן פוסטר.
אליות

תכונות

אליות הוא תת-ענק לבן, מטיפוס ספקטרלי A0 עם ספקטרום לא שגרתי שמשתנה באופן מחזורי, בעוד הבהירות נשארת כמעט קבועה. הכוכב נמצא במרחק של 81 שנות אור והוא בעל מסה של כ-3 מסות שמש ורדיוס פי 4 מרדיוס השמש. בהירותו היא מדרגה 1.76 כך שהוא מאיר בעוצמה של פי 108 מעוצמת ההארה של השמש. טמפרטורת פני השטח של הכוכב היא 9,400 קלווין. 
הספקטרום של אליות מכיל קווי בליעה שמראים על נוכחות של יסודות שונים (בעיקר חמצן וכרום, אך הרכבם משתנה בצורה משמעותית במחזוריות של 5.1 ימים. הסיבה לכך היא שדה מגנטי חזק פי 100 משל כדור הארץ, שמוטה ב-90 מעלות ביחס לציר הסיבוב של הכוכב. ריכוזי היסודות בשכבות החיצוניות של אליות משתנים בהתאם לשדה המגנטי (למשל ריכוז החמצן לאורך קו המשווה המגנטי גדול פי 100,000 מאשר בקטבים המגנטים), ובשל הזווית הגדולה בין הציר המגנטי וציר הסיבוב, מציג הכוכב ריכוז שונה של חמצן לאורך מחזור הסיבוב העצמי שלו, שנמשך כאמור 5.1 ימים. השינוי בספקטרום גורם לשינוי של מספר מאיות של דרגת בהירות ובשל מנגנון ההשתנות, מסווג הכוכב כ משתנה α² בכלבי ציד. מכדור הארץ אליות הוא הכוכב הבהיר ביותר מסוג זה, אך קיימים כוכבים בעלי שדה מגנטי חזק בהרבה משלו.
אליות נמצא בשלבי סיום התכת המימן שבליבתו להליום והוא יוצא מהסדרה הראשית בתהליך של התקררות והתנפחות בדרכו ליהפוך לענק אדום.
מפרק אוניברסלי

מפרק אוניברסלי, הנקרא גם מפרק קרדן, הוא התקן מכני המחבר שני מוטות קשיחים באופן המאפשר לאחד לנוע בכל כיוון ביחס לשני. השימוש העיקרי במפרק אוניברסלי הוא בהעברת תנועה סיבובית מציר סיבוב אחד לציר סיבוב שני, הנמצא בזווית לראשון. המפרק האוניברסלי מורכב משני חלקים בצורת האות U אשר נמצאים בזווית 90 מעלות זה לזה, ומחוברים בציר בצורת צלב.

היסטוריה

את המבנה הבסיסי של המפרק האוניברסלי ניתן למצוא בעיצובם של גימבלים (Gimbal), שהיו בשימוש מאז ימי קדם. המתמטיקאי האיטלקי ג'ירולמו קרדאנו היה הראשון שהציע, בשנת 1545, את השימוש במפרק לשם העברת כוח הינע, אם כי לא ידוע אם בנה התקן כזה. באירופה מקובל לקרוא למפרק האוניברסלי מפרק קרדן על שמו.
מאוחר יותר, הממציא השוודי כריסטופר פולהם (Christopher Polhem) המציא מחדש את המפרק, ולכן בשוודית הוא נקרא "פולהמסקנוט".
התקן זה תואר לאחר מכן בספר Technica curiosa sive mirabilia artis משנת 1664, על ידי גאספאר שוט (Gaspar Schott), שקרא לו "פאראדוקסום" (Paradoxum).
מעט אחר כך, בין השנים 1667 ו-1675, ניתח את המפרק רוברט הוק ומצא כי מהירות הסיבוב שלו אינה אחידה. אולם הוק מצא כי תכונה זו שימושית על מנת לעקוב אחר תנועתו של הצל בשעוני שמש. בספרו של הוק Helioscopes משנת 1676, מופיע המונח "מפרק אוניברסלי" בפעם הראשונה. עקב כך נודע התקן זה בשם "מפרק-הוק" (Hooke-Joint) במדינות הדוברות אנגלית. הוק גם מצא פתרון לבעיית מהירות הסיבוב הלא אחידה של המפרק האוניברסלי: שני מפרקים בזה אחר זה, בזווית 90 מעלות זה לזה, המחוברים בשני קצותיו של ציר ביניים, התקן אשר כיום ידוע בשם מפרק מהירות קבועה (Constant-velocity joint).
במאה ה-18 נעשה שימוש במונח מפרק אוניברסלי. במאה ה-19 כבר ניתן למצוא תיאורים רבים של המפרק האוניברסלי, בשימושים מגוונים כגון מכונות תעשייתיות, התקני שליטה בטלסקופים, מערכות הנעה ברכבות, ועוד (ראו ערך באנגלית Universal Joint).

ציר קרדן כפול

התקן הידוע בשם ציר קרדן כפול מתגבר חלקית על בעיית הסיבוב הקופצני של המפרק האוניברסלי. בהתקן זה מחוברים שני מפרקים אוניברסליים לציר ביניים, כאשר המפרק השני מסובב ב-90 מעלות ביחס לראשון. במבנה זה, מהירות הסיבוב של הציר המניע תהיה זהה לזו של הציר המונע, כל עוד הזווית בין הציר המניע לציר הביניים זהה לזווית בין הציר המונע לציר הביניים.
התקן זה נמצא בשימוש בכלי רכב בעלי הנעה אחורית, שם הוא מחבר בין המנוע לדיפרנציאל, וידוע בשם גל הינע.
עם זאת, גם כאשר הציר המונע והציר המניע סובבים באותה מהירות, אם הזווית ביניהם גדולה מאפס, עדיין פועלים על הצירים מומנטים מחזוריים, וזאת מכיוון שציר הביניים סובב במהירות משתנה, כפי שמומחש באיור 2 ו-3. תופעה זו גורמת לוויברציות ועומסי שחיקה על המכלולים המכניים.

מפרק קרדן כפול

מפרק קרדן כפול דומה לציר קרדן כפול, אלא שבו מקוצר ציר הביניים עד כמה שאפשר, עד אשר שני המפרקים האוניברסלים מחוברים "גב אל גב", כאשר המפרק השני מסובב ב 90 מעלות ביחס לראשון. מפרק זה הוא מפרק מהירות קבועה, כל עוד נמצא חלק הביניים בזווית זהה לשני הצירים, כפי שתואר לעיל.
מלוכת הבסבורג

הקמתה וביסוסה

ראשיתה של ממלכת הבסבורג נעוץ במותו של לאיוש השני, מלך הונגריה במהלך קרב מוהאץ' נגד צבא האימפריה העות'מאנית. הארכידוכס פרדיננד הראשון מבית הבסבורג הפך למלך בוהמיה ובהמשך לאחר חלוקת שטחי ממלכת הונגריה, זכה גם בשטחי מערב וצפון הונגריה וזאת בתמיכתו של אחיו קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ראשית ימיה של האימפריה לוותה במאבקי חוץ לבלימת כוחה של האימפריה העות'מאנית ומאבקי פנים בין קתולים לפרוטסטנטים.
במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1591–1606) הצליחו האוסטרים לבלום את התקדמות העות'מאנים במרכז אירופה וחזרו ובלמו את העות'מאנים מהגעה לווינה. מלחמת שלושים השנים שהחלה כמלחמת דת בין פרוטסטנטים מורדים לשלטון הקתולי והסתיימה בחתימת שלום וסטפליה, מיצבה עוד יותר את הפיאודליזם בתוך האימפריה הרומית הקדושה והבליטה את חולשתו של השלטון המרכזי אל מול אוסף נסיכויות וממלכות. ממלכת הבסבורג מיצבה עצמה כגורם הדומיננטי באימפריה. במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1663–1664) צרו העות'מאנים בשנית על וינה, אך צבא ממלכת הבסבורג הצליח להדוף אותם.
במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) הנחיל צבא הממלכה בפיקודו של הנסיך אויגן מסבויה תבוסה מוחצת לעות'מאנים, הם איבדו שטחים נרחבים במרכז אירופה ואולצו לחתום על הסכם קרלוביץ. מספר שנים מאוחר יותר ניצחו ההבסבורגים שוב במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718) והעות'מאנים נאלצו לחתום על הסכם שלום פוז'ארוואץ תוך אובדן שטחים נוסף בסרביה, בבוסניה ובהרצגובינה. בתקופה זו הגיעה ממלכת הבסבורג לשיא עוצמתה.

שנות השפל ופירוק האימפריה הרומית הקדושה

בשנים 1740–1748 התחוללה מלחמת הירושה האוסטרית ובמרכזה העימות האישי בין פרידריך השני, מלך פרוסיה מבית הוהנצולרן לבין מריה תרזה מבית הבסבורג. הסכסוך הפך למלחמה אזורית ובסיומה, שלזיה נותרה בידי הפרוסים לאחר שנכבשה על ידי פרידריך השני, ואוסטריה מסרה כמה דוכסויות בצפון איטליה לאויבתה, ממלכת ספרד, ולבעלת בריתה, סרדיניה. הסכסוך פגע ביציבותה וחוזקה של האימפריה הרומית הקדושה.
בשלהי המאה ה-18 וראשית המאה ה-19 החלישו מאד המלחמות הנפוליאוניות את כוחה של האימפריה הרומית הקדושה וממלכת הבסבורג בתוכה. הצטרפותם לקואליציה האנטי-צרפתית השלישית ותבוסתם הקשה בקרב אולם ובקרב אוסטרליץ הובילו לחתימת חוזה פרסבורג. ב-6 באוגוסט 1806 התפרקה האימפריה הרומית הקדושה, הקיסר פרנץ השני ויתר על תוארו והכריז על עצמו קיסר אוסטריה.
איזי

תחילת חייו

ארז שרון נולד ב-
9 ביוני 1987 (י"ב בסיוון ה'תשמ"ז) בכפר סבא, בנם של אלי ופגי שרון.
החל את דרכו המוזיקלית בגיל 12 בעקבות האזנה לאלבום "2001" של ד"ר דרה, אלבום שהשפיע עליו רבות. עם הזמן החל לכתוב שירים שעסקו, רובם, בחוויות היומיומיות שלו.
בגילאים 15–17 איזי לקח חלק וזכה במקום הראשון במספר תחרויות היפ הופ, באחת התחרויות הוא זכה בהופעה של הראפר אמינם בלונדון, הופעה שגרמה לו להבין שהוא רוצה להיות מוזיקאי. בגיל 16 זכה בתחרות נוספת במסגרת התוכנית "יש מצב לראפ" בערוץ הראשון, זכייה שזיכתה אותו בהפקת סינגל מקורי על ידי מומי לוי בשם ״אלימות ונמות״. בתחרות נוספת איזי זכה בהפקת דיסק על ידי אורי שוחט].
איזי הרכיב את כינויו מהאות הראשונה והאחרונה משמו (E) מ-א' ו-(Z) מ-ז'.
לאחר שחרורו מצה"ל ובמקביל לעבודתו על אלבום הבכורה שלו, איזי שיתף פעולה עם DJ PM. הם הקימו ביחד את צמד "התיירים" שהוציא לאור מספר שירים כגון "פרה פרה", "אהלן וסהלן" ואחרים. בנוסף להרכב התיירים, איזי, בשיתוף עם עומרי "69" סגל, רון ביטון ורון נשר תחת ההרכב "האידיוטים". ההרכב הוציא לאור מיקסטייפ הנקרא "מי אידיוט?" ובו השירים "זוז כמו אידיוט", "בחור אופטימי", "עספור רמיקס", "לא כותבים למגרה" ושירים נוספים.

הפריצה למיינסטרים

ב־4 באפריל 2011 הוציא איזי את הסינגל "כלבויניקית" בהפקת יוסי "ג'וזף" כהן. סינגל זה הגיע ללמעלה מ־4 מיליון צפיות ביוטיוב, ללא חשיפה משמעותית בכלי התקשורת. ב־12 בדצמבר 2012 יצא לאור אלבום הבכורה של איזי, "תעשו לי מקום". האלבום מכיל שירי מחאה לצד שירים הומוריסטים. באלבום מתארחים שירה גבריאלוב, קאשי, נצ'י נצ' ובוקה.
בחנוכה 2012 איזי השתתף בפסטיגל, עם מחרוזת שירים שלו, שכללה את השירים "כלבויניקית", "כולי בהיי" ו"לא נורמלי". ב־2 במאי הוציא שיר עם אתניקס ושחקני מכבי תל אביב שנקרא "צהוב עולה", לרגל זכיית הקבוצה באליפות ישראל בכדורגל.
ב־4 בספטמבר 2013 איזי הוכתר כ"פריצת השנה" על ידי מצעד סיכום השנה במוזיקה הישראלית. באותה השנה השתתף במופע חנוכה בשם "ג'ט לג" לצד עידו בי וצוקי, אבי קורניק, לירן כוהנר ואסף גורן.
ב־10 בפברואר 2014 הוציא יחד עם ירדן "ג'ורדי" פלג את השיר "בין הבודדים". שהגיע גם הוא למעל מ 4 מיליון צפיות, הקליפ לשיר הגיע למקום הראשון במצעד הרשמי וקליפ השבוע ב-MTV. את הקליפ ביים רומן בוצ'אצקי. בתחילת מרץ 2014 דיבב את טרזן בסרט ההנפשה משנת 2013.
ב־15 ביולי 2015 איזי הוציא לאור את אלבומו השני, לא לילדים. באלבום איזי שיתף פעולה עם האמנים KYD ואליעד נחום. ב־29 ביולי 2015 הוציא איזי לתחנות הרדיו את הסינגל "לא הכל מן אללה", מתוך האלבום "לא לילדים". הסינגל הגיע בסוף חודש אוגוסט למקום הראשון במצעד הפזמונים של גלגלצ.
ב־18 בדצמבר 2016 יצא השיר "תעשה טוב", הקליפ צולם בלונדון ונתניה. את הקליפ ביים עדן שוחט.
ב־15 במרץ 2017 שיחק בסדרה פולמון של הוט בידור ישראלי בתור גורי, אח של סמדי שיושב בכלא בתאילנד בפרק 23.
ב־4 במאי 2017 יצא השיר ״באתי לתת הצגה״.
ב־22 ביוני 2017 יצא השיר ״Cheap talk" בשיתוף פעולה עם שרי גבעתי ובהפקתו של עמית שגיא.
ב־6 בנובמבר 2017 יצא השיר ״אחת כמוך״ שנכתב יחד עם דודי בר דוד ובהפקתו של עמית שגיא.
ב־12 בדצמבר 2017 ייצא השיר ״יש לך הכל״ שייצא לציון חמש שנים מצאת האלבום הראשון ״תעשו לי מקום״ בהפקתו של עמית שגיא.
מזרח המידלנדס

היסטוריה

לפני הכיבוש הרומאי בבריטניה במאה הראשונה לספירה, התגורר באזור זה שבט ה"קוריאלטאווי" (Corieltauvi). הכיבוש הרומאי קבע את בירת האזור בלסטר אשר נקראה אז "רטאה קוריאלטאוורום" (Ratae Corieltauvorum). האזור היה ידוע גם בתור "חמשת הבורס של הדיינלאו" (Five Burghs of the Danelaw). האזור הנוכחי הוכר רשמית בשנת 1994.

כלכלה

המעסיקים העיקריים באזור זה כוללים את ויטאביקס, בבורטון לאטימר. מבחינת חברות מכונאות יש את רולס-רויס בדרבי, סימנס בלינקולן, יצרנית האופנועים טריומף בהינקלי וקטרפילר ליד דספורד. מנוע הסילון פותח לראשונה באזור זה בלוטרוורת', וההדגמה הראשונה לשימוש ברדאר הייתה בדאוונטרי. בצפון דרבישייר ונוטינגהאמשייר היו הרבה מכרות פחם, וישנם עדיין שניים פועלים ליד מנספילד. קרלסברג מיוצרת בנורת'המפטון. לחיל האוויר המלכותי יש הרבה בסיסים באזור זה.
אוטו-תל

הקמת המיזם

פיילוט המיזם החל בחודש מרץ 2017 - בו השתתפו כ-500 נסיינים על כ-40 רכבי שירות וכ-80 חניות ייעודיות. עם סיום הפיילוט, החלה ההרצה של המיזם, בו נהנו המנויים של השירות מפטור מדמי מנוי חודשיים. כמו כן, נוספו עוד כ-1,000 משתמשים על כ-170 רכבים וסך של כ-340 חניות ייעודיות. 
מטרת המיזם לצמצם את מצוקות החניה. הפרויקט מאפשר השכרת הרכב לפי דקה והחזרתו לכל אחת מחניות אוטותל הייעודיות או לכל מקום חניה חוקי (כחול-לבן) ברחבי העיר. לדברי ראש עיריית תל אביב-יפו רון חולדאי, "המצב שכל אדם יכול להחזיק במכונית משלו ולנסוע בה ליעדו כבר אינו אפשרי, והכל כבר מבינים שצריך להקים ולהפעיל אלטרנטיבות שיאפשרו לאנשים ניידות באמצעי תחבורה אחרים". לשם כך, החליטה העירייה לממן את המיזם ב-10 מיליון שקלים בשנה, למשך עשר שנים.

נתוני השימוש במיזם

בחודש נובמבר 2018, פרסמה החברה את נתוני השימוש במיזם. מהנתונים עולה כי כ-7,500 מנויים נרשמו בשנת 2018 לשירות וביצוע מעל 350,000 נסיעות. עוד עולה כי כמות ההזמנות בחודש מתחילת הפעילות ועד היום הוכפלה ובסה”כ התבצעו 349,250 הזמנות שמומשו בשירות. נתון המעיד על עליה יציבה מחודש לחודש בכמות ההזמנות והשימושים ברכבי המיזם (מבלי שמספר הרכבים בשירות גדל) בחודש אוקטובר 2018, מנוי אוטותל ביצעו יותר מ 40,000 נסיעות ברכבי אוטותל.
כל רכב של אוטותל מוזמן כ-5 פעמים ביום נכון להיום וכן  כל מנוי אוטותל נסע בממוצע כ- 5.5 נסיעות במהלך החודש (בממוצע למעלה מפעם בשבוע). עוד עולה כי למעלה מ-55% מהמנויים נסעו בממוצע לפחות פעם בשבוע.
שעות הביקוש לאוטותל הן כמעט לאורך כל שעות היום (למעט בין 2-5 בלפנות בוקר) כאשר שעות השיא בשימוש הינן בין 19:00-20:00. זמן נסיעה ממוצעת באוטותל אורך כ-17 דקות ומרחק נסיעה ממוצע באוטותל עומד על 5.4 ק”מ.

פרופיל המנויים על השירות

באשר לפרופיל המנויים, מהנתונים שהציגה החברה עולה כי 61% מלקוחות המיזם הי גברים לעומת 39% נשים. גילאי המנויים מתפלגים כך ש-72% מהמנויים לשירות הם מעל גיל 30, בעוד ש-41% בין הגילאים 30-40, 31% בני 40 פלוס, 24% בגילאים 24-30 ורק 4% בגילאים 21-24. רובם המוחלט של הלקוחות מתגוררים בעיר - 96% מהלקוחות מתגוררים בת”א, עם ריכוז גבוה במרכז העיר.

עלות שימוש במיזם

התעריף לדקת נסיעה רגילה הוא 1.2 ש"ח במסלול "הילוך גבוה" ו-1.7 ש"ח במסלול "הילוך נמוך" לדקה וכן תשלום חודשי של דמי מנוי, שגובהם 40 ש"ח בחודש או 10 ש"ח בחודש (בהתאמה). המיזם פועל בשיתוף עם דיגיתל, כרטיס התושב של העיר תל אביב-יפו, שבו מחזיקים למעלה מ-200 אלף מתושבי העיר. תושבי העיר אשר מחזיקים בכרטיס זכאים להטבות הצטרפות ולהנחות שמשתנות מעת לעת. להערכת הגופים המפעילים, המחיר זול בכ–30%–40% מנסיעה מקבילה במונית, במדידה של נסיעה עירונית לפרק זמן של עד 45 דק'.
סלעי ליאנקור

היסטוריה

לפי מסמכים קוריאניים מן המאה ה-6, ראו מלכי קוריאה בסלעי ליאנקור שטח מממלכותיהם. יתרה מזאת, מפות ששורטטו בתקופת שושלת קוריו משייכות סלעים אלה לתחומו של האי אולאונג. עדויות לזיקה יפנית לסלעים הופיעו רק במאה ה-17. בשנת 1900 פרסמה ממשלת קוריאה צו מלכותי המגדיר את האי אולאונג ואת השטחים הסמוכים לו כחלק ממחוז קאנגוואן.
ב-1910 כבשה יפן את חצי האי הקוריאני וסיפחה אותו לתחומה יחד עם סלעי ליאנקור. כיבוש זה נמשך עד תום מלחמת העולם השנייה. קו הגבול בין יפן לקוריאה, שהוגדר על ידי המפקד העליון של כוחות הברית, עבר ממזרח לסלעים ובכך הותיר את הסלעים בשליטה קוריאנית. חוזה סן פרנסיסקו, שנחתם בין יפן לבעלות הברית ובו ויתרה יפן על הריבונות בקוריאה ובאיים סמוכים לה, לא התייחס לסוגיית סלעי ליאנקור ובכך הותיר את המחלוקת בין יפן לקוריאה פתוחה.

גאוגרפיה

סלעי ליאנקור כוללים שני איונים ראשיים ועוד 35 סלעים המקיפים אותם. בנוסף להם קיימים עוד עשרות סלעים אשר אינם נמצאים באופן קבוע מעל פני הים. סלעים געשיים אלה נוצרו בעידן הקנוזואיקון, לפני 2–4.6 מיליון שנה. שני האיונים הראשיים, הנקראים בקוריאה: האי המערבי (서도) והאי המזרחי (동도), וביפן האי הזכרי (男島) והאי הנקבי (女島), נמצאים במרחק של 151 מ' זה מזה. האיון המערבי הוא הגדול מבין השניים, יש לו בסיס רחב יותר ופסגתו האחת גבוהה יותר. בשוליו, לאורך קו המים, נמצאות מערות. באיון המזרחי, מנגד, יש שתי מערות גדולות ומכתש, וכן יש יותר שטח הניתן לשימוש אדם. הסלעים מרוחקים 87 ק"מ מהאי הקוריאני אולאונג ו-157 ק"מ מאיי אוקי היפניים. שטח הפנים הכולל שלהם הוא 187,450 מ"ר, והנקודה הגבוהה ביותר בהם מגיעה לגובה של 169 מטר.

אקלים

באופן כללי, האקלים באזור סלעי ליאנקור חם ולח ומושפע מזרמי הים החמים. כמות המשקעים השנתית בהם גבוהה, עם ממוצע של 1,324 מ"מ גשם בשנה, ולעיתים יורד בהם שלג. פעמים רבות נצפה גם ערפל. בתקופת הקיץ נושבות בעיקר רוחות דרומיות. טמפרטורת המים היא 10°C באביב, והיא יכולה להגיע ל-25°C בקיץ. בשל מיקומם וגודלם המזערי, תנאי מזג האוויר בקבוצת הסלעים יכולים להיות קשים. לעיתים ספינות אינן יכולות לעגון בשל רוחות צפון-מערביות חזקות בעונת החורף.

אוכלוסייה וכלכלה

בסלעים מתגוררים שני אזרחים קוריאנים בקביעות העוסקים למחייתם בדיג. בנוסף להם מוצבים באי 37 שוטרים, שלושה עובדים של המשרד לענייני הים ודיג ושלושה עובדים המתפעלים את המגדלור. בעבר התגוררו באי באופן ארעי דייגים נוספים. ההגעה לסלעים הייתה במשך שנים טעונה אישור של השלטונות הקוריאניים בשל היותם של הסלעים שמורת טבע. כיום ישנה מעבורת סדירה מדי יום הנושאת תיירים אל הסלעים, 70 בכל פעם. עם המתקנים שנבנו בסלעים נמנים: מגדלור, מנחת מסוקים, מגורי שוטרים, מתקני התפלה ואנטנות סלולריות.

בעלי חיים וצמחייה

49 מיני צמחים, 107 מיני ציפורים ו-93 מיני חרקים נצפו בסלעים, בנוסף ל-160 מיני אצות ו-368 רכיכות שחיים בים שסביב הסלעים. כמו כן, בסלעים נשתלו מאז ראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 עצים, לצורך ההכרה בסלעים לפי החוק הבינלאומי כאיים טבעיים.
בשל תקלה במערכת ניטור השפכים מוזרם לים מדי יום ביוב אשר מזהם את הסביבה הימית של הסלעים ופוגע במגוון הביולגי בה. הזיהום ניכר בלובן המים, בתמותת הצמחייה ובהסתיידות שוניות האלמוגים.
ויקטוריה לרנר

ביוגרפיה

לרנר התאמנה באגודת הספורט מכבי תל אביב.

1935

באליפות ארץ ישראל הראשונה שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה זכתה לרנר ב-4 מדליות אישיות, 3 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 8.67 מטר, לפני פאולה אלנר ממכבי עתיד תל אביב (8.46 מטר) וחברתה לאגודה לאה לדרמן (8.14 מטר), בהטלת כידון בתוצאה של 25.27 מטר, לפני לאה לדרמן (23.38 מטר) ומרגלית ספיר ממכבי רחובות (19.85 מטר) ובזריקת דיסקוס בתוצאה של 23.56 מטר, לפני לאה לדרמן (22.07 מטר) ועליזה שורנר ממכבי רחובות (19.74 מטר). מדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.20 מטר, אחרי מרגלית ספיר (1.25 מטר) ועדה יהודאית ממכבי עתיד תל אביב (1.25 מטר).
הקולגיום הלאומי של מקסיקו

היסטוריה

הקולגיום הלאומי הוקם ב-8 באפריל 1943 במטרה לקדם את התרבות והמחקר של מקסיקו בתחומים שונים. המוטו של הארגון הוא Libertad por saber (חירות למען הידע) וסמלו הוא נשר במוכן לעוף (המסמל חופש החשיבה) ומעל - שמש לוהטת (המסמלת חוכמה)
צו הקמת הקולגיום שנחתם על ידי נשיא מקסיקו באותה תקופה, הגנרל מנואל אבילה קמאצ'ו (1946-1940), הגביל את מספר חבריו לעשרים בלבד. הם היו אמורים להרצות במושב הרשמי של הארגון החדש במקסיקו סיטי.
בשנת 1971 העלה הנשיא לואיס אצ'ווריה אלווארס את מספר חברי הקולגיום לארבעים והרשה להם שירצו וילמדו גם במקומות מחוץ לעיר הבירה. מעל גיל 70 הם פטורים מחובת ההרצאות, אם זה מבוקשם. אנשים שהתאזרחו במקסיקו יכולים להתקבל לקולגיום אם עברו עשר שנים מאז התאזרחותם.
בשנת 1995 הנשיא ארנסטו סדייו תיקן את הכללים בכך שאיפשר לכל אזרח מקסיקני להתקבל למוסד זה, בלי קשר לוותק אזרחותם.

הבניין

מושב הקולגיום הוא בניין שבו שכן עד שנת 1863 בית שהתשייך למנזר לה אנסניאנסה (La Enseñanza). אחרי הרפורמות שהביאו לסגירת המנזר, הוא הפך להיכל המשפט. מאוחר יותר הוא חולק בין הארכיון הנוטריוני הלאומי ולקולגיום הלאומי.
הבניין נראה כמו היום החל משנת 1871. בימי הנשיא לאסרו קארדנס הוא שימש את תנועת הנוער הסוציאליסטי המאוחדת.
הכניסה הראשית לבניין הוא מרחוב לואיס גונסלס אוברגון בין הרחובות ארגנטינה וברזיל. כניסה זו הייתה בעבר הכניסה האחורית של המנזר. לבית בחזית שלוש קומות והוא מכוסה באבן מקומית "טסונטלה" (tezontle), שהיא אבן וולקנית, אדומה ונקבובית. הדלתות, החלונות והמרפסות ממוסגרות באבן אפורה-לבנה הקרויה "צ'ילוקה". החלונות והמרפסות מצוידות במעקות וסורגי ברזל. הכניסה הראשית מובילה דרך אולם כניסה לפאטיו מרכזי. בקומת הקרקע של הפאטיו ישנן פילסטרים ובקומה העליונה -עמודים. החלל החשוב ביותר בבניין הוא אולם האספה, שבו מתקיימים דיונים, מתארגנים טקסי הקבלה של חברים חדשים וכנסים בתחומים השונים.
הבניין מאכסן אוסף של תשעה מזבחים מוזהבים מסוף המאה ה-17, הגדול ביניהם מוקדש למרים אם ישו, במעמד "הגבירה הקדושה של העמוד".
בין הציורים המוצגים בהם נמצאים "עליית מרים" ו"הבתולה של האפוקליפסה" שניהם מאת אנדרס לופס משנת 1779.