google/wiki40b huggingface dataset:
יבגני רילוב

ביוגרפיה

רילוב נולד וגדל בנובוטרויצק, מחוז אורנבורג.

מדליית ארד באליפות עולם

באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה באוגוסט 2015 זכה רילוב במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא רוסיה חדש של 1:54.60 דקות, אחרי מיץ' לרקין מאוסטרליה (1:53.58 דקות) ורדוסלב קבנצקי מפולין (1:54.55 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.23 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 53.14 שניות ועלה מהמקום החמישי ובמקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:30.90 דקות, הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 53.21 שניות

מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה רילוב במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בשיא אירופה חדש של 1:53.97 דקות, אחרי ראיין מרפי מארצות הברית (1:53.62 דקות) ומיץ' לרקין (1:53.96 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.74 שניות ובמקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:31.30 דקות, הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.90 שניות.

אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2017 זכה רילוב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא אירופה חדש של 1:53.61 דקות, לפני ראיין מרפי (1:54.21 דקות) וג'ייקוב פלבי (1:55.06 דקות), שניהם מארצות הברית. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא לאומי חדש של 3:29.76 דקות, אחרי ארצות הברית (3:27.91 דקות) ובריטניה (3:28.95 דקות), הוא שחה את סגנון הגב בתוצאה של 52.89 שניות.

אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה רילוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא אירופה חדש של 1:53.36 דקות, לפני רדוסלב קבנצקי (1:56.07 דקות) ומטאו רסטיבו מאיטליה (1:56.29 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.23 דקות, לפני איטליה (3:12.90 דקות) ופולין (3:14.20 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 48.62 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.74 שניות, אחרי קלימנט קולסניקוב בן ארצו שקבע שיא לאומי חדש ושיא עולם לנוער של 52.53 שניות ולפני אפוסטולוס כריסטו מיוון (53.72 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.03 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:30.44 דקות ולפני גרמניה (3:33.52 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 52.77 שניות ובשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 52.66 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.

2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, דרום קוריאה ביולי 2019 זכה רילוב ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:53.40 דקות, לפני ראיין מרפי מארצות הברית (1:54.12 דקות) ולוק גרינבנק מבריטניה (1:55.85 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 52.67 שניות, אחרי שיו ג'יאיו מסין (52.43 שניות) ולפני מיץ' לרקין מאוסטרליה (52.77 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:09.97 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:09.06 דקות ולפני אוסטרליה (3:11.22 דקות). כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.02 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב בשיא רוסיה חדש של 3:40.78 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע שיא אירופה חדש של 51.97 שניות.
ZTV

היסטוריה

ZTV היה בתחילה גם תחנת רדיו משולבת שנקרא Z-Radio ובמספר תדרי רדיו ברחבי הארץ. ערוץ ZTV החל לשדר במאי 1992 והיה בבעלות Modern Times Group, שגם החזיקה בערוצים TV3 ו-TV6. בתוך כמה שנים במהלך שנות ה-90 רוב התוכניות של MTG הופקו בידי ZTV. הערוץ נחשב אז כבעל רף גבוה, וכמו כן היה התחלה חשובה בקריירה של מנהיגים צעירים שהחלו את דרכם בערוץ.

שנים ראשונות: גיבוש הערוץ

בפברואר 1991 החל ZTV לשדר כמה שעות אחר הצוהריים בערוצים TV3 ו-TV4. התוכניות שודרו בו-זמנית באמצעות תחנות רדיו מקומיות ברחבי הארץ בניסיון לאתגר את מונופול הרדיו השוודי.
ב-1 במאי 1992 ZTV זכה בערוץ עצמאי דרך רשתות הכבלים בערים הגדולות. הרעיון של ZTV היה להוות חלופה שוודית מקורית ל-MTV. הערוץ היה מעורב וחדשני.

שיפור במעמד הערוץ

התוכן של הערוץ הלך והשתפר בהדרגה, וכעבור כמה שנים הערוץ הצליח לפתח לעצמו פרופיל ייחודי, שפנה לצופים צעירים רבים. רוב התוכן של ZTV עסק במוזיקה. כמו כן הפקות עצמיות כללו גם בידור ותרבות.
במשך כמה שנים, כאשר מנכ"ל חדש ניהל את הערוץ, תוכניות רבות וחדשניות הופקו בתקווה לשמור על איכות. חלקן זכה בהצלחה משמעותית בקרב קהל הצופים.
בין התוכניות שנרכשו ושודרו בידי ZTV במשך זמן רב כללו את התוכנית של דייוויד לטרמן ומשפחת סימפסון. בסוף שנות ה-90 תוכניות רכש בערוץ הפכו למשמעותיות יותר, כאשר למשל הערוץ החל לשדר עוד קומדיות אמריקאיות ועוד.

שידורים מלונדון מסביב לשעון

בסוף שנות ה-90 עבר הערוץ מסטוקהולם ללונדון, בעיקר בשל כללי הפרסום המקלים הקיימים בבריטניה.
ב-26 בינואר 2004 השיק ZTV עיצוב חדש לערוץ.

מערוץ הנוער לערוץ לקהל הגברי

בספטמבר 2004 השתנה פרופיל הערוץ. הבעלים של MTG רצו למשוך יותר צעירים ולכן החלו לתת לערוץ פרופיל יותר "זכרי". קודם לכן הערוץ התחרה בערוץ MTV, אך לאחר מכן הוא ניסה לקחת צופים מ-Kanal 5.
היצירות של הערוץ שעסקו במוזיקה ירדו בהדרגה. במקומן, החל הערוץ לשדר היאבקות, אבל גם להתמקד בעיקר בכדורגל. בעבר ליגת האלופות שודרה ב-TV3. אך שידורים אלו הועברו ל-ZTV כדי שיוכל לקחת נתח שוק משמעותי בשוק הטלוויזיה בשוודיה.
הכדורגל הצליח בערוץ. שיא השידורים של הערוץ היה 175 אלף צופים לתוכנית "סודות קבורה" בשנת 2002, אך במהירות השיא נשבר עם תחילת שידורי הספורט בערוץ. המחצית השנייה במשחק בין אייאקס ליובנטוס נצפתה בידי 345 אלף צופים. כמעט פי 2 יותר מהשיא הקודם של הערוץ. בשנת 2005 חיזק הערוץ את פנייתו לקהל גברי כאשר מגזין הכדורגל Avspark הועבר לערוץ מ-TV3.

פיצול הערוץ ל-2

ב-9 במאי 2006, עקב כישלונו של הערוץ להתחרות ב-Kanal 5 הושק ערוץ חדש בשם TV6 שעברו אליו תוכניות שונות מערוץ ZTV והוא השתלט על האפיק בו שודר הערוץ ברשתות הכבלים. הערוץ החדש התבסס על הקונספט של ZTV בשנים האחרונות - ניסיון למשוך צופים צעירים.
באותו זמן כש-TV6 החל לשדר, ZTV הושק מחדש. הערוץ החדש היה זמין רק למשקי בית שלהם מנוי ל-Viasat או בוקסר או באינטרנט. מה שאומר שלערוץ היה פוטנציאל צמיחה קטן מבעבר, כשהוא היה זמין בקרב יותר משקי בית.

רענון וסגירה

בשנת 2008 החל ZTV שב להשקיע הרבה בייצור עצמי. בערבים שודרה הופעה חיה ממבשלת מינכן, שנקראה "ZTV מציגה". כמו כן הערוץ שיתף פעולה עם חברות הפקה שונות.
האתר ztv.se שודרג ופותח על מנת להציג תוכניות ייחודיות של הערוץ באינטרנט.
ב-2010 נסגר הערוץ.
מיכל שלו

מיכל שלו (נולדה ב-1962 בארצות הברית) היא סופרת ישראלית. בגיל שנה עלתה עם הוריה לישראל, וגדלה בקריית אונו. לאחר שסיימה את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב החלה לעסוק בעריכת דין. בשנת 1995 זנחה את עריכת הדין, והחלה להוציא ספריה לאור. הוציאה את ספרה הראשון בשנת 1996. תחילה פרסמה שני ספרים בשם בדוי, ("אליזבת סאנדס"), בהוצאת זמורה ביתן.
שלו היא בת לאם אמריקאית ואב ישראלי. חיה בתל אביב, גרושה ואם לשניים.
דרך נייתן

דרך נייתן (באנגלית: Nathan Road; בסינית: 彌敦道) היא דרך ראשית בקאולון שבהונג קונג. הדרך חוצה מדרום לצפון את צים שא צוי ומגיעה עד מונג קוק. דרך ראשית זו מהווה אתר תיירות ואתר מסחרי חשוב בשל החנויות הרבות, המלונות והמסעדות הרבות שלאורכה.
מוצאה של הדרך בנמל ויקטוריה שבדרום צים שא צוי, והיא מסתיימת ברחוב באונדרי שבצפון מונג קוק.
מתחת לדרך עוברים קו קוון טונג וקו צואן ואן של הרכבת התחתית של הונג קונג.

היסטוריה

חלקה הראשון של דרך נייתן נסלל בשנת 1861. הייתה זו הדרך הראשונה שנסללה בקאולון לאחר שקאולון הוחכרה לבריטניה בועידת פקינג בשנת 1860. בעת סלילתה נקראה הדרך "דרך רובינסון" (Robinson Road) על שם סר הרקולס רובינסון, ברון רוזמיד, המושל החמישי של הונג קונג. מאחר שגם באי הונג קונג הייתה דרך בשם זה על שמו של המושל, ובמטרה למנוע בלבול הוחלט בשנת 1909 לשנות את שם הדרך לשמה הנוכחי על שם סר מתיו נייתן, המושל ה-13 של הונג קונג.
בעת סלילת הדרך היה האזור פרוור מגורים של הונג קונג. לצידה של הדרך היו מבני אחוזה בסגנון קולוניאלי ולצידם גנים. כמו כן היו לצידה המערבי של הדרך קסרקטין ויטפיל (לימים הפך אזור הקסרקטין לפארק קאולון). בשנת 1906 נבנתה לצד הדרך כנסיית סנט אנדרו - הכנסייה האנגליקנית הראשונה שנבנתה בקאולון.
הדרך שבין דרך דאסקוין לבין רחוב ארגייל נקראה במקור "דרך ההכתרה" (באנגלית: Coronation Road, בסינית: 加冕道) לציון ההכתרה של המלך ג'ורג' החמישי בשנת 1911. בשנת 1926 הפכה דרך זו לחלק מדרך נייתן.
לצידי הדרך מצויים מבנים רבים בעלי חשיבות בהם מלון פנינסולה, פארק קאולון, מסגד קאולון ומלונות רבים.
גן החיות פארק פרוספקט

הביבר

במקום בו נמצא גן החיות כיום, הוקם באביב 1890 ה"ביבר" (the Menagerie). ראש מחלקת הפארקים של ניו יורק, ג'ורג' ו. בראונר, תרם במאי 1890, זמן קצר לאחר מינויו, שלושה דובים צעירים ממין דוב שחור אמריקני לעיר ניו יורק. בעקבותיו תרם גזבר המדינה הארי אדמס שלושה איילים לבנים, ובאוקטובר אותה שנה נתרמו שני דובים נוספים ושועל. ב-1893 כבר נמנו בביבר שבעה כלבי ים, ביזון אחד מעזבונו של סמיואל ב. דורייה, שלושה שועלים אדומים, שלושה דובים, פרה קדושה הודית, שני איילים לבנים, חמישה איילים אדומים, שבעה כלבי ים ובין 12 ל-15 טווסים.
כל בעלי החיים הוחזקו במכלאות שהוקמו קודם לכן, בשנות ה-60 של המאה ה-19, במטרה להחזיק בהן כבשים. עד סוף המאה נתרמו חיות רבות נוספות לביבר.

הקמת גן החיות

בשנת 1935, לאחר השגת מימון ממנהל עבודות הקדמה (Works Progress Administration) מנהל הפארקים של העיר רוברט מוזס הרס את המחלבה, מכלאת הכבשים והביבר, על מנת לפנות מקום להקמת גן חיות. האדריכל איימר אמבורי השני תכנן חצי סהר של בנייני אבן, הבנויים סביב בריכה המיועדת לחיות ים. הבניינים הציגו תרחישים מספרו של רודיארד קיפלינג - ספר הג'ונגל.
הגן נפתח ב-3 ביולי 1935 ונחשב באותה עת לגן מודרני ומתקדם.
לאחר שהוקם סבל הגן מתקציב פיתוח דל ועם השנים מצבו התדרדר. כמו כן התפתחה עם השנים הגישה שתנאי האחזקה של בעלי החיים צריכים להיות אנושיים ככול האפשר ועל כן הוחלט בשנות ה-80 לשפץ את גן החיות.

שיפוץ גן החיות

שיפוץ גן החיות החל באוגוסט 1989 ועלה כ-37 מיליון דולרים. במהלך השיפוץ שומרו הקירות החיצוניים של המבנים שתכנן איימר אמבורי, אולם פנים המבנים נהרס ונבנה מחדש, במטרה ליצור תנאים יותר הומניים לבעלי החיים.

כיום

בגן החיות מוצגות שלוש תֶמות: הבניין הדרומי מכיל את "עולם בעלי החיים" - תערוכה המציגה את הרבגוניות של בעלי החיים על פני כדור הארץ. הבניין האמצעי, שהיה בעבר ביתם של הפילים, מציג כיום "אורחות (בעלי) חיים" - תערוכה המציגה בעלי חיים בעלי אורח חיים יוצא דופן וכיצד הם משתלבים בסביבתם ומגיבים אליה. הבניין הצפוני מציג את התערוכה "בעלי החיים בחיינו" - תערוכה המתארת כיצד משפיעים בעלי חיים על החיים ה"יומיומיים" של האדם (חיי המסחר והתרבות).
מטרת התערוכות היא לעורר בקרב ילדים עניין ומודעות סביבתית. במסגרת תערוכת "עולם החיות" ישנו נתיב שבו הולכים המבקרים ורואים כלבי דינגו, קיפודים, וולאבים, מונטיאק הציצית, ופנדות אדומות בשחזור של סביבתם הטבעית.
חיות מבויתות מוצגות בתעורכת "בעלי החיים בחיינו" והילדים יכולים ללטפן.
נכון לשנת 2006 מצויים בגן החיות כ-400 בעלי חיים מ-80 מינים שונים.
מרגרט אטווד

חייה

מרגרט אטווד נולדה באוטווה שבאונטריו. היא השנייה בין שלושת ילדיהם של קארל אדמונד אטווד, אנטומולוג, ומרגרט דורותי קיליאם, דיאטנית ותזונאית. בשל מחקרו המתמשך של אביה באנטמולוגיה, שהתה אטווד חלק ניכר מילדותה במקומות נידחים בצפון קוויבק ונדדה בין אוטווה, סולט סנט מארי שבאונטריו וטורונטו. היא לא למדה באופן סדיר בבית הספר עד להיותה בת 11. היא נעשתה "תולעת ספרים" בסוגות של ספרות יפה, ספרי המסתורין שיצאו בהוצאת הכיס "דל", מעשיות האחים גרים, סיפורי חיות קנדיים, וספרי קומיקס. היא למדה בבית הספר התיכון ליסייד שבליסייד טורונטו וסיימה את לימודיה בשנת 1957.
אטווד החלה לכתוב בגיל 6 ונוכחה לדעת שהיא רוצה להיות סופרת בגיל 16. ב-1957, היא החלה ללמוד באוניברסיטת ויקטוריה שבאוניברסיטת טורונטו. עם מוריה נמנים ג'י מקפירסון ונורטרופ פריי. היא סיימה את לימודיה לתואר הראשון ב-1961, חוג ראשי באנגלית וחוגי משנה בפילוסופיה ובצרפתית.
בסתיו 1961, לאחר שזכתה במדליית פראט לספר שירה שיצא בהוצאה עצמית, Double Persephone, החלה ללמוד לתואר השני בקולג' רדקליף שבאוניברסיטת הרווארד בעזרת מלגת וודרו וילסון. היא קיבלה תואר שני מרדקליף ב-1962 והמשיכה ללמוד באוניברסיטת הרווארד במשך שנתיים נוספות, אולם מעולם לא סיימה כי לא השלימה את עבודת הדוקטורט שלה, בנושא "הרומן המטפיסי האנגלי". היא לימדה באוניברסיטת בריטיש קולומביה (1965), באוניברסיטת סר ג'ורג' ויליאם שבמונטריאול (1967 - 1968), באוניברסיטת אלברטה (1969 - 1979), באוניברסיטת יורק בטורונטו (1971 - 1972), ובאוניברסיטת ניו יורק, שם כיהנה כפרופסור ומופקדת הקתדרה על שם ברג לאנגלית.
אטווד נישאה לג'ים פולק ב-1968, ממנו התגרשה ב-1973. מעט אחרי שעברה לאליסטון שבאונטריו, בצפון טורונטו, החלה לנהל מערכת יחסים עם גרהם גיבסון. ב-1976 נולדה בתם (לגיבסון היו שני בנים מנישואים קודמים). אטווד שבה לטורונטו ב-1980. היא חילקה את זמנה בין טורונטו לאי פלי, שבאונטריו. ב-1981 נבחרה לחברה במסדר קנדה, ב-1988 נבחרה לחברת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים, וב-2019 הוכללה כחברה במסדר עמיתי הכבוד.
אטווד וגיבסון חברים במפלגת הירוקים של קנדה ותומכים בולטים של מנהיגת מפלגת הירוקים, אליזבט מאי. לאטווד יש דעות מוצקות בנוגע לסוגיות סביבתיות, והיא הפכה את ביתה למנצל אנרגיה באופן יעיל יותר - במקום מיזוג אוויר היא התקינה סוככים ואשנבים פתוחים בביתה. היא ובעלה משתמשים במכונית בעלת הנעה היברידית כאשר הם נוהגים בתוך העיר. אטווד היא גם פמיניסטית פעילה.

אטווד ופמיניזם

נושאי מגדר ויחסי כוח הם מרכזיים בספריה של אטווד, כמו "לטענת גרייס", "מעשה השפחה", "האישה האכילה", "עין החתול", ועוד. למרות זאת, אטווד נמנעת מלתייג את עבודותיה כפמיניסטיות. ועדיין, בהקשרים פמיניסטים, בין עם מחלקות ללימודי מגדר או ספרות, ארגונים ופרסומים פמיניסטים, ובשיח הפמיניסטי הרווח, עבודתה אכן נחשבת למובילה בתחום. אטווד הסבירה את הטענה שלה בכך שהיא מאמינה שספרות היא פמיניסטית רק אם כוונת הסופרת היא שהיא תהיה כזו, ולא שהיא מתנערת מהתיוג כפמיניסטית. בראיון ב-2013 לקראת צאת ספרה MaddAddam (השלישי בטרילוגיה הפוסט-אפוקליפטית הכוללת את "בז וניאלה" ו"שנת המבול") היא תיארה את העמדה שלה שפמיניזם משתייך לתחום זכויות האדם, כי "אני חושבת, באופן רדיקלי, שנשים הן בנות אדם ולכן מכילות גם את כל הגיוון שיש לבני האדם".
פונאר (שיר)

היסטוריה

במסגרת תחרות יצירה מוזיקלית לעידוד חיי התרבות בגטו וילנה שערך באביב 1943 ארגון המוזיקאים בגטו, הגיש אלכסנדר (אַלֶק) וולקוביסקי (לימים אלכסנדר תמיר), אז נער בן 12, יצירה לפסנתר בשם "פיאנו", שלחנה כשל שיר ערש. אף שבין המתחרים היו מוזיקאים מקצועיים (בהם וולף בקר, המנצח וולף דורמאשקין והמלחין מיכאל וקֶסלֶר), זכה וולקוביסקי בפרס הרביעי בתחרות. לאחר התחרות חיבר אביו, הרופא ד"ר נח (לאון) וולקוביסקי, בית אחד עבור היצירה, בפולנית, בשם "Cicho, cicho" ("צ'יחוֹ, צ'יחוֹ" – "שקט, שקט"). פעיל התרבות והמשורר שמֶרקֶה קצ'רגינסקי תרגם את המילים ליידיש, והוסיף שני בתים משלו.
השיר הושר לראשונה בגטו על ידי הפרטיזנית קיילה קריצ'בסקי בערב שבו הרצה קצ'רגינסקי על "וילנה בספרות היהודית". לאחר מכן הוא הושר בקביעות על ידי הזמר אקסלרוד ומקהלת גטו וילנה, בניצוחו ובעיבודו של אברהם סְלֶפּ.
כבר בגטו הוא תורגם לרוסית על ידי ר' גלין.
ביידיש מוכר במיוחד ביצועו של סידור בלארסקי, ובישראל ביצועה של חוה אלברשטיין. בתרגום העברי נפוץ בעיקר ביצועה של צילה דגן.
מילותיו של השיר חתמו את נאום התביעה של גדעון האוזנר במשפט אייכמן.
דיומדס

במיתולוגיה היוונית, דיומדס (ביוונית Διομήδης, Diomếdes) הוא שמו של גיבור אכאי ובנו של טידאוס מלך אטוליה ושל דאיפילה בתו של אדרסטוס מלך ארגוס.

הנקמה בבני אגריוס

דיומדס נחלץ לעזרת סבו מצד אביו, אנאוס מלך קלידון, כאשר בניו של אגריוס אחיו של אנאוס (ובראשם תרסיטס) הדיחו אותו והמליכו במקומו את אגריוס. דיומדס הרג את כל בניו של אגריוס מלבד אונכסטוס ותרסיטס שלאחר מכן התנקשו בחייו של אנאוס הזקן. למרות זאת, שושלתו לא נקטעה ובתו גורגה המשיכה אותה.

מלחמת תבי

יחד עם אביו טידאוס, דיומדס היה אחד מהשבעה נגד תבי שנכשלו בניסיונם להביס את הממלכה הבויאוטית. דיומדס השתתף כאחד מן האפיגונים אשר בהנהגת אלקמאון הרסו את חומתה של תבאי במלחמה השנייה שנועדה לנקום את מותם של אבותיהם במלחמה הראשונה.
פטריית מלך היער

תיאור

פטריית מלך היער היא הפטרייה הגדולה ביותר בסוגה, Pleurotus, אשר מכיל גם את פטריית היער (Pleurotus ostreatus). יש לה גוף עבה, בשרני ולבן והכובע שלה קטן ובצבע חום-זהוב. טווח תפוצתה הטבעי משתרע מהאוקיינוס האטלנטי דרך אגן הים התיכון ומרכז אירופה לתוך מערב אסיה והודו. בניגוד למינים אחרים של Pleurotus, אשר מתפתחות מעובש של גזעים, פטריית מלך היער היא טפילה על שורשים של צמחים עשבוניים, על אף שהן עשויות גם לגדול בצורה מתורבתת על פסולת אורגנית.

שם

שמה הלטיני של הפטרייה נובע מהעובדה שהיא נוטה לגדול בקרבת החרחבינה (Eryngium). שמה האנגלי, King Oyster, מביע את גודלה, ושמה העברי, "מלך היער", ניתן לה על ידי היבואנית, מירה ויגנסברג, בהשראת שמה האנגלי של הפטריה.

שימושים

לפטרייה חיי מדף ארוכים. שיטת גידול אפקטיבית נוצרה ביפן ב-1993. הפטריות הפכו פופולריות שם במגוון רחב של מנות, ובימינו הן מתורבתות ונמכרות באופן מסחרי באוסטרליה. פטריות מיובאות נמכרות גם באופן מסחרי באוסטרליה ובדרום אפריקה. הפטריות מגודלות גם באופן מסחרי בבריטניה, טייוואן, סין, דרום קוריאה, איטליה, מוז'י דאס קרוזס בברזיל ובארצות הברית. יש לה מעט טעם או ניחוח כאשר היא טרייה ולא מבושלת. כאשר היא מבושלת, היא מפתחת טעם אומאמי האופייני לפטריות.
פטריית מלך היער עשויה להכיל כימיקלים המעוררים את המערכת החיסונית.
כמו חלק מהמינים האחרים בסוג Pleurotus, פטריית מלך היער תוקפות תולעים נימיות ועשויות לשמש כאמצעי הגנה נגד טפילים אלה כאשר כלבים וחתולים נדבקים בהן.
פפאין

פפאין הוא אנזים מסוג ציסטאין פרוטאז שמקורו בפפאיה.
האנזים בעל תכונות של אנדופפטידאז (פרוטאז המפרק קשרים פפטידים שלא בקצוות של חלבונים), אמידאז (אנזים המשמש כזרז להידרוליזה של אמידים) ושל אסטראז (מפרק אסטרים לחומצה ואלכוהול). האנזים מכיל בין 212-218 חומצות אמינו והוא בנוי משרשרת פוליפפטידית אחת עם שלושה קשרים דיסולפידים וקבוצת sulfhydryl.
המחקר הראשון שהוביל לחקר הפפאין, התבצע ב-1873 והתפרסם בעלון הרפואי בקולקטה תחת השם "השפעת כושר ההמסה של מיץ הפפאיה על פרטי מזון חנקניים". האנזים זוהה ובודד בין השנים 1950 ל-1960. הוא האנזים השני שעבר התגבשות (Crystallization) והציסטאין פרוטאז הראשון שהתגלה. חקר הפפאין עזר רבות בהבנת האנזים כחלבון והחל משנת 1991 נחקר ביתר הרחבה.
הפפאין משווק בדרך כלל כאבקה לריכוך בשר. ילידי דרום אמריקה משתמשים בפפאין לריכוך בשר במשך אלפי שנים. ברפואה הטבעית משתמשים בו לטיפול במערכת העיכול משום יכולתו לפרק חלבונים.
בשנת 2008, הפפאין נאסר לשימוש בארצות הברית בצורה של משחות לטיפול ברקמה במצב של נמק שמופיעה בפצעים הנובעים מסכרת, פצעי לחץ וכן הלאה, בשל היותו "מסכן את בריאות הצרכנים" עקב תופעות של אנפילקסיס והלם אנפילקטי תוך 15 דקות מרגע השימוש במשחות, תופעות שהביאו לאשפוז בבית חולים ואף להגעה לחדרי מיון.
State of Grace

רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי טיילור סוויפט לבדה והופק על ידה ועל ידי נייתן צ'פמן. השיר הוא שיר בסגנון הרוק אלטרנטיבי. את השיר שרה סוויפט במהלך סיבוב ההופעות השלישי שלה "The Red Tour". כמו כן, היא הופיעה איתו לראשונה בתוכנית הטלוויזיה "The X Factor".
בארצות הברית, זכה השיר למעמד הזהב על סך מכירות של כחצי מיליון עותקים.
פולינום

פולינום במקדמים רציונליים

כאשר המקדמים  של הפולינום הם מספרים רציונליים, שורשיו נקראים מספרים אלגבריים. מספר טרנסצנדנטי (כמו פאי) הוא מספר כזה שאינו שורש של אף פולינום שמקדמיו רציונליים.
את הפתרונות הרציונליים של פולינום במקדמים שלמים אפשר למצוא באמצעות המשפט הבא: יהי  פולינום שכל מקדמיו שלמים. נניח ש  מספר רציונלי שהוא שורש של הפולינום . אזי מתקיים:  מחלק את  ו- מחלק את .
המשפט מספק קבוצה סופית של פתרונות אפשריים, שאותם ניתן לבדוק בהצבה ישירה.

שדה הפונקציות הרציונליות

שדה השברים הנוצר מהחוג  הוא קבוצת כל הפונקציות הרציונליות, המסומנת ב . אלו כל הביטויים מהצורה , כאשר .
טריאודיה (עשב)

מאפיינים

הטריאודיה הוא עשב רב-שנתי אוסטרלי אשר גדל באזורים צחיחים בהם יש בצורת דרך קבע ואשר עניים במשאבי טבע ובמים. למיני טריאודיה רבים יש מספר מאפיינים זהים: הם בדרך כלל גדלים כמו כיפה רחבה דמוית כדור, פקעת או תלולית צפופה, כשהעלים הירוקים ממוקמים על פני החלק החיצוני. החלק הפנימי של הכדור מורכב מצפיפות של גבעולים ועלים מבוגרים סבוכים ועלים שנשרו. העלים הצעירים הם שטוחים ורכים יחסית, אך ככל שהם מזדקנים הקצוות של העלה הופכות להיות מאוד נוקשים וחדים ועלולים לגרום לחתכים בעור. אורך של עלה ממוצע הוא 40-30 ס"מ. מינים אחרים כמו טריאודיה מיטשל, נוטים להיות פתוחים ודלילים ומזכירים בצורתם עשבים רגילים וארוכים, אולם בכל זאת הן ישמרו על הדפוס של התקשחות קצוות העלה לאחר מספר שנים. 
באופן כללי כדורי הטריאודיה מגיעים לגובה קצת פחות ממטר, אבל מדי פעם הם מגיעים לגודל יוצא דופן של 2 מטר גובה ו-3-2 מטר רוחב. הגבעולים המתבגרים במרכז הכדור עלולים לקרוס בשלב מסוים, וסביבם נוצרות טבעות של עלים חיים. במקומות שבהם עשב הטריאודיה מגיע לגיל מבוגר של 25 שנים או יותר, הפקעת שלו הופכת לדליקה במיוחד ובמוקדם או במאוחר היא תהיה למאכולת לשריפות העונתיות. השורשים של הטריאודיה יורדים עד לעומק של כ-3 מטרים בתוך האדמה. באופן כללי השורשים מתפתחים לכיוונים מנוגדים, כך שכל אחד מקבל אספקת מים אישית. 
מינים רבים של הטריאודיה בעלי שרף רב, עד כדי כך שהשרף עשוי לטפטף במורד גבעולים ועלים בימים חמים, וגושים גדולים של שרף נראים לעיתים קרובות בבסיסי תלוליות שנשרפו. בעקבות שריפה עונתית, האוכלוסיות של הטריאודיה יכולות להתחדש בגלל זרעים שמכונסים בקרקע, או מזרעים שנותרו בבסיסי התלוליות השרופות. בהתאם לעיתוי, לתדירות ולעצמה של כל שריפה, מינים רבים מסוגלים לצמוח מחדש משתי האפשריות הנזכרות. השריפות של כדורי הטריאודיה אינן סדירות ולעיתים כדור אחד יורכב מחלקים מבוגרים ומחלקים חדשים וירוקים. האש גם עשויה להשפיע על מיקום העשבים; באזורים רבים במרכז אוסטרליה למשל, מיני הטריאודיה גדלים דווקא לאורך מדרונות של גבעות טרשים נמוכות. 
לטריאודיה יש משמעות אקולוגית רבה למדבריות האוסטרלים. למעשה ההימצאות שלו מונעת מהמדבריות הללו להפוך לגרסה נוספת של מדבר סהרה האפריקני. הזרעים שלו מהווים מקור מזון חשוב למינים רבים של עופות ויונקים כדוגמת הבילבי והעכבר המקפץ. הפקעות הגדולות שלו מספקות גם צל ומקלט חשוב לטורפי כיס זעירים כדוגמת מולגרה, קווארי, ירבוע הכיס, אנטכינוס מדומה, נינגאווי, פלניגל ודונרט, למכרסמים, ללטאות ולרמשים רבים. הגבעולים של הטריאודיה קשיחים מאוד ואינם ניתנים לעיכול אצל רוב בעלי החיים לבד מהטרמיטים; הללו משגשגים היטב בפקעות הטריאודיה ועל כן עשב זה מהווה מקור משיכה לאוכלי נמלים וחרקים. הטריאודיה עשוי לעיתים לדחוק מינים אחרים של צמחים.  
הטריאודיה היה נמצא בשימוש רב אצל האבוריג'ינים באוסטרליה. הזרעים שלו נאספו מהקרקע ומהם היו עושים מעין "עוגות זרעים". השרף הדביק שלו היה חשוב ביותר עבור הרכבת חניתות על מקלות; הוצאת השרף נעשית על ידי שיטוח הגבעולים על משטח נקי, תוך כדי חימום באש סמוך לבסיס הגבעול הגורם לשרף להינמס ולטפטף. לאחר מכן השרף שהתקבץ היה מגולגל לכדור ומשמש בתור דבק בעיקר כדי להצמיד אבנים מחודדות למקלות ששימשו לאחר מכן לציד ולמטרות אחרות. הבערה של עשבי טריאודיה מפיקה עשן שחור חזק, ועל כן הילידים היו משתמשים באותות עשן שנעשו מהעשבים כדי לתקשר עם משפחות וקבוצות ילידים אחרות ממרחק רב.
אלמטי

שם העיר

העיר נוסדה על ידי הרוסים בשנת 1854 כבסיס צבאי בשם ורנויה (Верное, "(מקום) נאמן"); בשנת 1867 נקראה העיר בשם אלמטינסק (Алматинск), וגם ורני (Верный, "נאמן"); מ-1921 אלמטי בקזחית ואלמה-אטה ברוסית; ב-1993 הממשלה הקזחית התחילה לשנות את השמות הרשמיים של כל הערים לפי כתיב קזחי, ועתה השם הרשמי הוא אלמטי.
מקור השם אלמטי הוא, לפי תאוריות שונות, מהמילה "תפוח" (алма) בקזחית (כמו גם בשפות טורקיות אחרות וכן בהונגרית ומונגולית), ומשמעותו "מלא בתפוחים". האזור אכן נודע בעצי תפוח-בר והמין Malus sieversii, שיש הטוענים להיותו מקור התפוח המבוית, גדל באזור. העיר מוזכרת לראשונה בתור "Almatu" במאה ה-13.

היסטוריה

בעיר התקיימו יישובים שונים החל מהתקופות הקדומות מהמאה ה-10 לפני ספירת הנוצרים. החל מהמאה ה-7 לפנה"ס, החלו להתיישב באזור שבטים מאזור רכס טיין שאן, עדות לכך ניתן למצוא בתילי קבורה ומבנים שונים.
בימי הביניים שימשה כנקודה חשובה בדרך המשי, ובמאה ה-14 העיר הטביעה לראשונה מטבעות משלה. בכיבוש המונגולי כמעט נחרבה. ב-1854 הצבא הרוסי הגיע לאזור והחליט לבנות בסיס כדי לחזק את השטח. ב-28 במאי 1887 בעיר התרחשה רעידת אדמה, 322 איש נהרגו ו-1798 בתים ניזוקו. מאז הבתים נבנו מעץ והוקם מכון מיוחד לבדיקת תזוזות סיסמיות.
העיר שימשה כבירתה של קזחסטן, מ-1927 כבירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית הקזחית, והחל מ-1936 כבירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית בתוך ברית המועצות, וכמדינה עצמאית בין השנים 1991 -1997, אז נבחרה אסטנה לשמש כבירת המדינה. אך העיר עדיין החשובה שבערי המדינה מבחינת תרבות ומסחר. העיר משמשת כמרכז הפיננסי של המדינה. בשנת 2011 נחנכה בה מערכת רכבת תחתית.

יהודי העיר

בתקופת הצאר הרוסי במאה ה-19 הייתה אלמטי מחוץ לתחום המושב ולא התאפשר ליהודים להתגורר בה רשמית, אלא רק לחיילים יהודים לאחר סיום השרות הצבאי. עד 1897 התקיימה בעיר קהילה של 300 איש.
בתקופת סטלין שימשה העיר כמקום גלותם של נציגי סיעות לא קומוניסטיות, או מתנגדיו מהמפלגה הקומוניסטית, כדוגמת לב טרוצקי. בזמן מלחמת העולם השנייה שימשה העיר מקלט לרבים מיהודי אירופה. אביו של הרבי מליובאוויטש, רבי לוי יצחק שניאורסון בילה בעיר את ימיו האחרונים ונפטר בה בשנת 1944, על קברו הוקם מאוחר יותר אוהל. לעיר הגיעו גם אמנים ואנשי תרבות יהודיים מרוסיה, שפיתחו מאוד את התיאטרון]. בשנת 1979 מנתה הקהילה 8,592 איש ובשנת 1989 מנתה הקהילה 7,636 איש]. בעיר קיימת קהילת חב"ד, המספקת ליהודי העיר צרכים דתיים כמו בשר כשר, מקוה טהרה, קבורה יהודית ושירותי דת נוספים. משנת 1994 מכהן הרב ישעיה אלעזר הכהן כראש הקהילה וכרבה הראשי של מדינת קזחסטן], כמו כן נפתחו מוסדות יהודיים מחדש: בית ספר חד-שבועי וגן ילדים.
מצר מגלן

חשיבות המצר

בתחומי המצר איים רבים, וגדותיו תלולות, מבותרות ומפורצות. השיט בו קשה בדרך כלל, הן בשל המבנה המפותל שלו, והן בשל האקלים הסוער השורר בו ברוב ימות השנה. עם זאת, עד פתיחתה של תעלת פנמה ב-1914 היה מצר מגלן המסלול העיקרי לספינות קיטור ששטו מהאוקיינוס ​​האטלנטי לאוקיינוס ​​השקט. מצר זה נחשב לעיתים קרובות כדרך הבטוחה היחידה לעבור בין האוקיינוסים, מאחר שמעבר דרייק, המעבר בין כף הורן (הקצה הדרומי של דרום אמריקה) לאנטארקטיקה, ידוע במזג האוויר הסוער והבלתי צפוי שבו. כמו כן צפים בו קרחונים רבים שעלולים לסכן ספינות. ספינות מפרש, לעומת זאת, העדיפו בדרך כלל את מעבר דרייק, שכן היה להן בו מרחב רב יותר לתמרון, וכן בשל משטרי הרוחות והזרמים המשתנים במצר. היום המצר משמש בעיקר לתנועה ימית מקומית של ספינות מצ'ילה ומארגנטינה.