google/wiki40b huggingface dataset:
קתדרלת לאון

קתדרלת לאון (שמה המלא בספרדית: Catedral de Santa María de León), הנקראת גם "בית האור" או "Pulchra Leonina", היא קתדרלה קתולית הבנויה בסגנון גותי, בלאון, צפון-מערב ספרד.
הקתדרלה נבנתה על אתר בו שכנו מרחצאות רומיות עתיקות מהמאה ה-2, שכעבור 800 שנה הוסבו לארמון על ידי אורדוניו השני, מלך לאון. הקתדרלה הנוכחית נבנתה במאה ה-13 על ידי האדריכל אנריקה והושלמה במאה ה-16. היא הוכרזה כ"נכס תרבותי" (Cultural Interest) ב-1844.
הקתדרלה בנויה בסגנון גותי קורן (Rayonnant) היא הראשונה והאחרונה בסגנון זה בספרד. היא ידועה בזכות שעריה, חלונות הרוזטה המרשימים שלה, בית המקהלה (אחד העתיקים בסגנון הגותי בספרד) הקורן ובפיסול העדין של מספר דמויות, כגון הבתולה בלאנקה. הקתדרלה ידועה גם בזכות החזית המערבית שלה, בעלת שני המגדלים (על כל מגדל צריח מחודד, אחד במרקם תחרה עטור קרוקטים והשני במרקם חלק), המופרדים מגוף הספינה הראשית ומשאירים רווח בו ניתן לראות את התמיכות הדואות של הקתדרלה. במרכז החזית חלון רוזטה קורן. המגדל הדרומי ידוע כמגדל השעון. שלושת השערים בחזית מעוטרים בפסלים ונמצאים בין שני המגדלים. ראוים לציון הם הפסלים של הבתולה בלנקה ו-Locus Appellation.
פנים הקתדרלה משלב אדריכלות גותית נאה, ציורים, פיסול, חלונות ויטראז' ויצירות אחרות. בית המקהלה נבנה על ידי חוסקווין, קופין מהולנד וחואן דה מאלינאס. יצירת אמנות שראויה לציון היא מסך הפלאטרסק (סגנון אמנות ספרדי) מאחורי הקבר של המלך אורדוניו. חלונות הויטראז' בסגנון Rayonnant תופסים כ-1800 מטר רבוע, ונעשו במאות ה-13 עד ה-15, ונחשבים למעולים באיכותם.
בקפלה הראשית ישנו מזבח מאת Nicolás Francés (המאה ה-15) וכד כסף המכיל את שרידי סאן פרוילאן, הקדוש הפטרון של העיר לאון, שהוכן בידי אנריקה דה ארפה. הקלויסטר מהמאות ה-13 עד ה-15 מכיל קישוטים פיסוליים על עמודים, אפריזים ואדנים.
מוזיאון הקתדרלה מכיל אוסף גדול של יצירות אמנות ותשמישי קדושה בעל כ-1500 פריטים. האוסף כולל 50 פסלי רומנסק, פסלי מרים, אם ישו וכן פסלים מהעת העתיקה ועד המאה ה-18. הוא כולל יצירות מאת חואן דה חוני, גרגורין פרננדס, מאטאו קרזו. כמו כן הוא כולל טריפטיכון מאנטוורפ, תנ"ך של המוזערבים ומספר קודקסים. ארכיון הקתדרלה מכיל את כתב היד הראשון בשפה הלאונית, הנודיציה דה קסוס (Nodicia de Kesos).
נוטינגהאם פורסט

היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1865 ודשדשה במשך שנים בליגה השנייה באנגליה כאשר שני התארים היחידים שהיו לה היו שתי זכיות בגביע ה-FA‏ (1898 ו-1959). מינוייהם של המנג'ר בריאן קלאף ועוזרו פיטר טיילור באמצע שנות השבעים הביא למפנה. בשנת 1977 העפילה הקבוצה לליגה הראשונה באנגליה, שנה מאוחר יותר, בשנת 1978, זכתה הקבוצה באליפות אנגליה, ב-1979 זכתה הקבוצה בגביע אירופה לאלופות אחרי ניצחון במשחק הגמר על מאלמה משוודיה 0-1, שנה מאוחר יותר זכתה הקבוצה בפעם השנייה ברציפות בגביע אירופה לאלופות אחרי ניצחון במשחק הגמר על המבורג באותה תוצאה.
מאז הלכה הקבוצה ודעכה, בשנות התשעים ירדה הקבוצה שלוש פעמים לליגה השנייה, בפעמיים הראשונות הצליחה הקבוצה לשוב לליגה הראשונה בתום עונה אחת, אך החל משנת 1999 לא שבה עוד לליגה הראשונה באנגליה. בשנת 2005 נשרה הקבוצה לליגה השלישית ובשנת 2008 הצליחה לחזור לליגה השנייה. 
קבוצה זו היא הקבוצה היחידה באירופה שיש לה יותר זכיות בגביע אירופה לאלופות מאשר זכיות באליפות המקומית של מדינתה.
יריבתה העירונית של נוטינגהאם היא נוטס קאונטי, אך השתיים לא נפגשו לשום משחק דרבי מאז עונת 1993-94.
מוניטין

מוניטין הוא הרושם הכללי שנוצר על אדם, בעיני אנשים אחרים, והוא החלק המוכר יותר מהתדמית. המוניטין נובעים כתוצאה ישירה מהתנהלותו של אדם והם מתוארים בקווים כלליים ותמציתיים – לפלוני יש מוניטין של פילנתרופ, לפלונית יש מוניטין של קשוחה ולשלישי יש מוניטין של מאהב מוצלח. המוניטין אינם בהכרח שיקוף נכון של המציאות, והם יכולים להישען גם על שמועות ורכילויות. 
מוניטין מייחסים גם לחברה עסקית וגם לציבור מוגדר, למדינה, או תופעות אשר כולם יצרו לעצמם מוניטין עקב פעילותם. בדרך כלל מתייחסים למוניטין כדבר חיובי, אלא אם צוין אחרת. קשה לבנות מוניטין טוב, אך קל לאבד אותו, כדברי בנג'מין פרנקלין: "דרושים מעשים טובים רבים כדי לזכות במוניטין טוב, אך די במעשה רע אחד כדי לאבד אותו".

מקורות המוניטין

המילה מוניטין מקורה בתקופה ההלניסטית בה התפשט השימוש המסחרי במטבעות. מוניטין מתבסס על המילה "מוֹנֶטָה" (Moneta), תוארה של האלה יונו מונטה, המגינה על הכספים והרכוש של האימפריה הרומית. על כל מטבעות הקיסרים הרומיים, החל מוויטליוס וכלה בקונסטנטינוס הגדול, הוטבעה מונטה, ומכאן הפך שמה לשם נרדף למטבע. בעת העתיקה הטבעת מטבעות הייתה סימן היכר לשליטים חשובים ומכאן בא הביטוי המופיע במקורות תלמודיים "יצא לו מוניטין", שליט שמטבעותיו היו סחירים וידועים. ברבות השנים הלך והתרחב השימוש במילה גם לתיאור רשמים אחרים בתדמיתו של אדם, כמו תכונות אופי. בתיאורים כאלה נכללים גם רשמים שליליים. כך למשל יכול אדם שיהיו לו מוניטין מפוקפקים בהיותו קשור עם גורמי פשע.

המוניטין העסקי

עסק מסחרי יוצר לעצמו מוניטין בדרך התנהלותו. חברה המתנהלת ביעילות יוצרת מוניטין חיובי. או אם מוצריה נמכרים בכמויות גדולות והיא מספקת שרות יעיל ללקוחותיה – צוברת לעצמה מוניטין חיוביים. מאידך, חברה כושלת שמזלזלת בלקוחותיה צוברת לעצמה מוניטין שליליים.
עוולה אזרחית מוכרת בדיני נזיקין היא "גניבת עין", והיא עוסקת בשימוש שנעשה במוניטין המסחריים של אדם אחר או של חברה אחרת כדי להטעות את הציבור. 
השופט אליעזר ריבלין כתב שהגדרתו המדויקת של המושג מוניטין אינה פשוטה והיא נדונה באריכות בספרות ובפסיקה. נפסק כי מוניטין הוא "תדמיתו החיובית של המוצר בעיני הציבור, אשר הודות לה קיים שוק של לקוחות בכוח, אשר מעוניינים ברכישתו".

מוניטין רשתי

מושג ניהול המוניטין הרשתי מתייחס לניטור מידע אודות חברה או אדם פרטי, טיפול בתוכן מזיק והגברת הנראות של תוכן חיובי. עיקר הפעילות בתחום נעשית בעזרת ניהול וטיוב תוצאות במנועי חיפוש. חברות המתמחות בתחום ניהול המוניטין ברשת עושות שימוש בשיטות מגוונות הכוללות שיפור תיוג ואופטימיזציה של החיפוש עבור חומרים המתפרסמים על ידי הלקוח, פרסום באתרים מובילים, הסרת תוכן המכיל דיבה אודות הלקוח ופרסום אקטיבי של מידע מועיל וחיובי אודות הלקוח. 
ניהול המוניטין ברשת מעורר דיונים העוסקים במוסריות התחום, בו מטושטש מיקום הגבול בין המותר לאסור. חברת Google מפתחת ומפעילת מנוע החיפוש המוביל, אינה מתייחסת לניהול מוניטין ברשת כדבר שגוי מיסודו אולם נוקטת בפעולות נגד מי שמנסה לשנות תוצאות חיפוש בעזרת שיטות מניפולטיביות וכיפוף הכללים. ישנן טענות הגורסות כי ניהול מוניטין בלתי מוסרי עלול להיות מזיק לחברה כשלעצמו, במידה והוא מתגלה. אולם ישנה הסכמה בקרב מומחים כי ניהול מוניטין מוסרי ברשת מוצדק כאשר מידע שלילי ומזיק מתפרסם בפלטפורמות בהן לא ניתן לדרוש הסרת תוכן מוטעה.
ג'סטין ברת'ה

ביוגרפיה

ברת'ה נולד בפורט לודרדייל, פלורידה למשפחה יהודית רפורמית, ואף חגג בר מצווה.
הוריו הם בטי וסטפן ברת'. ברת'ה גדל בעיירה וסט בלומפילד שבמישיגן. לו אח אחד בשם ג'פרי.
לאחר שסיים את לימודיו ב"תיכון מערב בלומפילד" עבר ברת'ה ללמוד באוניברסיטת ניו יורק.

קריירה

בשנת 1998 ערך ברת'ה את הופעתו הראשונה בקולנוע בסרט "מועדון 54".
בשנת 2003 שיחק בקומדיית הפשע "אהבה מחוץ לחוק" בכיכובם של בן אפלק וג'ניפר לופז, בסרט גילם ברת'ה את בראיין, אדם צעיר מוגבל שכלית שנחטף למטרת מיקוח עם אחיו עורך הדין המחוזי המצליח.
ב-2004, עשה ברת'ה את פריצתו הקולנועית עשה ברת'ה כשהשתתף במותחן ההרפתקאות שובר הקופות "אוצר לאומי" שם גילם ברת'ה את דמותו של רילי פול שמצטרף אל בנג'מין גייטס שמגלם ניקולס קייג', במסעו לפיענוח רמז מסתורי שיוביל אותם אל האוצר הגדול ביותר בתולדות המין האנושי.
ב-2006 שיחק ברת'ה בקומדיה "אין כמו בבית" בתור אייס חברו הטוב של טריפ, שגילם מתיו מקונוהיי, גיבור הסרט.
ב-2007 שיחק ברת'ה בסרט ההמשך למותחן ההרפתקאות "אוצר לאומי", "אוצר לאומי: ספר הסודות".
בסרט מצטרף רילי פול אל חברו פרנקלין בנג'מין גייטס וחברתו אביגייל צ'ייס (דיאן קרוגר) שמנסים לחשוף את האמת אודות רצח אברהם לינקולן.
בשנת 2009, שיחק ברת'ה היה "להתאהב מחדש", בסרט מגלם ברת'ה את אראם, שכנה הצעיר של סנדי בגילומה של קתרין זיטה ג'ונס אם חד הורית ניו יורקית שרוצה לחוות מעט ריגושים ורומנטיקה בחייה. בנוסף, הוא הופיע בקומדיה שוברת הקופות "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס", בסרט גילם ברת'ה את דמותו של דאג, העומד להינשא לטרייסי, יומיים לפני חתונתם חבריו: פיל, סט'ו וגיסו לעתיד-אלן, לוקחים אותו ללאס וגאס כדי לחגוג לו מסיבת רווקים. לאחר לילה של שתיית אלכוהול מתעוררים חבריו של דאג ומגלים שהוא נעלם שעות ספורות לפני חתונתו. בשנת 2010, הופיע בסרט "הולי רולרס". ב-2011, שיחק בסרט ההמשך "בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק" וב-2013 בסרט ההמשך השני "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס".
בשנים 2012-2013 כיכב בסדרה הקומית "הנורמלים החדשים", לצד אלן בארקין.
בשנת 2017 החל לשחק בסדרה "הטובות לקרב", דרמת משפטים אשר מהווה ספין-אוף ל-"האישה הטובה". ב-30 במאי 2018 נודע שברת'ה לא ישוב לעונה השלישית.

חיים אישיים

ברת'ה יצא בעבר עם השחקנית אשלי אולסן. באוקטובר 2012, החל לצאת עם המאמנת האישית, ליה סמית. הזוג התארס במאי 2013 ונישא ב-4 בינואר 2014 באואהו, הוואי. ב-13 באפריל 2014, נולדה בתם.
אנה ריד

חייה

ריד גדלה בקיימברידג' ולמדה בבית-ספר לבנות. היא למדה משפטים באוניברסיטת אוקספורד והיא בעלת תואר שני בכלכלה ובהיסטוריה של רוסיה מבית הספר ללימודי מזרח אירופה והעמים הסלאבים בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.
את מזרח אירופה "גילתה" לאחר שפוטרה מעבודתה בחופשות הלימודים כאו-פר בשוודיה, אז הפליגה במעבורת לפולין, שהייתה אז תחת הממשל הצבאי לאחר פעולות הממשלה למחיצת ההתנגדות של תנועת "סולידריות". ב-1989 שהתה ריד בברלין בזמן נפילת החומה.
לאחר שעבדה כיועצת ועיתונאית לענייני עסקים, עברה ב-1993 להתגורר בקייב, שם שמשה ככתבת האקונומיסט והדיילי טלגרף באוקראינה. ב-1995 חזרה ללונדון, נישאה והחלה לעבוד על ספרה הראשון.
החל מ-2003 ועד 2007 עבדה עבור צוות החשיבה הבריטי "Policy Exchange", היא ערכה כמה מפרסומי הצוות ונהלה את תוכנית ענייני החוץ שלו. כיום היא מתגוררת במערב לונדון.
ריד פרסמה שלושה ספרים על ההיסטוריה של מזרח אירופה וזכתה בביקורות משבחות על תאוריה הציוריים של המקומות אותם היא חוקרת ובמיוחד על ספרה "לנינגרד" (שתורגם לעברית), שהוא הספר הראשון במאה ה-21 המתאר את המצור על לנינגרד (כיום סנט פטרבורג) על ידי הגרמנים בין 1941 ל-1944. ריד עשתה בספר שימוש במקורות ראשוניים מהמצור, שהתגלו לאחרונה ולא פורסמו קודם לכן, ובהם יומנים אישיים של אזרחים פשוטים שסבלו מהקור העז והרעב הקיצוני בזמן החורף הקשה במיוחד של סוף 1941 ותחילת 1942. בין העדים המרואינים בספר נמצא גם הישראלי איליה פרנקלך, שלאחר המתקפה הגרמנית על ברית המועצות התגייס ל"מליציה העממית" של לנינגרד.
כשנשאלה על אישיות היסטורית נערצת, בחרה ריד באליזבת הראשונה כאישיות האהובה עליה וכאישיות הכי פחות אהודה את הצאר האחרון של רוסיה ניקולאי השני.
בנדר סרי בגוואן

היסטוריה

התיישבויות ראשונות באזור החלו לקום במהלך המאה ה-6 וה-7, בצורת כפרי דייג. הפיתוח הגדול של העיר הגיע בין המאה ה-15 ועד למאה ה-17. עם הגעת מעצמות אירופיות כגון ספרד, הולנד והממלכה המאוחדת, ההתיישבות בעיר נחלשה מאוד. החל משנת 1888 הפכה העיר (עם שאר ברוניי) לשטח חסות בריטי. החל משנת 1899 החלו ניסיונות למצוא נפט בסביבת העיר, ללא הצלחה. בשנת 1920 בנדר סרי בגאואן הוכרזה כבירת הטריטוריה והפכה לשטח מוניציפלי בפני עצמו. 
השגשוג שהיה בתקופת הבריטים פסק עם כיבוש העיר בידי האימפריה היפנית בשנת 1941, כחלק ממלחמת העולם השנייה. בנדר סרי בגאואן הייתה תחת שלטון יפני עד סוף המלחמה בשנת 1945. במהלך המלחמה מרבית מהתשתיות נהרסו, כתוצאה מהפצצות בעלות הברית והמאבק של היפנים. אחרי המלחמה, בריטניה ניסתה לשקם את העיר והשקיעה רבות במערכת החינוך והסדר הציבורי. 
בשנת 1950 ניהל הסולטאן המקומי משא ומתן עם הבריטים, והעלה את מס החברות ל-30%. בנוסף על כך, האיץ את תהליך השיקום מהמלחמה. עם התרחבות תעשיית הנפט והגז בברוניי, חל תהליך פיתוח מהיר בעיר.
מפת זיבר - ירושלים וסביבותיה הקרובות

מפה של ירושלים וסביבותיה הקרובות (Karte von Jerusalem und seiner naechsten Umgebungen) המכונה גם מפת פרנץ וילהלם זיבר או מפת זיבר היא מפה של העיר ירושלים משנת 1823. 
המפה פורסמה בספר: "Reise von Cairo nach Jerusalem" שיצא לאור בפרג ובלייפציג בשנת 1823.
המפה מצויה כיום באוסף ערן לאור בספרייה הלאומית שבירושלים.

היסטוריה

פרנץ וילהלם זיבר, מפראג החל לתור את המזרח התיכון בשנת 1816. הוא סייר ומיפה את כרתים, מצרים וארץ ישראל. את המפה צייר בשנת 1818 לאחר ביקורו בעיר, ושהותו בה במשך ששה שבועות, בהם חקר את הגאוגרפיה והטופוגרפיה שלה.
המפה זכתה לשבחים בזמן פרסומה בשל דיוקה.
ייחודה של מפה זו, בהייתה אחת המפות הראשונות של ירושלים המבוססת על מדידות (ולא על מראה עיניים).

תיאור המפה

גודלה של המפה 590 מ"מ על 440 מ"מ (גודלו של הדף 620 מ"מ על 470 מ"מ).
המפה פונה לכוון מזרח (בדומה למפות עתיקות, ובשונה ממפות מודרניות הפונות לכיוון צפון). על שולי המפה רשומים כיווניה: "זריחת השמש" (הכוונה למזרח), "צהריים (הכוונה לדרום), "ערב" (הכוונה למערב), "חצות הלילה" (הכוונה לצפון).
המפה מציגה את העיר העתיקה של ירושלים, המוקפת בחומות, ואת הר הזיתים, הר ציון וגיא בן הינום. בדימוי הר הזיתים צויירה כנסיית העלייה לשמיים. בחלקה התחתון של המפה (בכיוון מערב) ניתן לראות את בריכת הסולטאן ובריכת ממילא.
במפת העיר העתיקה מצוירים רחובותיה העיקריים (אך לא כל הסימטאות), וכן מצוינים מספר מבנים עיקריים (כיפת הסלע, מסגד אל אקצא, כנסיית הקבר, מגדל דוד והמחכמה).
במפה ארבע מסגרות ובהן מפות מוקטנות של כנסיית הקבר, עותק של מפת ירושלים בעת העתיקה על פי מפה של הקרטוגרף הצרפתי בורגיניון ד'אנביל, עותק של מפת ירושלים מעשה ידי הקרטוגרף ריכרד פוקוק ועותק של מפת ירושלים משנת 1806 מעשה ידי הקרטוגרף פרנסואה רנה דה שטובריאן.
חיפוש מקומי

חיפוש מקומי הוא טכניקה היוריסטית-למחצה לפתרון בעיות מיטוב. השיטה כוללת שיפור הדרגתי של פתרון נתון, על ידי בחירת פתרונות קרובים – עד להגעה לפתרון מיטבי מקומית (כזה שאין פתרונות עדיפים בסביבתו).
שיטת החיפוש המקומי לא תמיד תפיק פתרון אופטימלי, אך לעיתים קרובות תיצור אלגוריתם קירוב לבעיה הנתונה ותרוץ בזמן סביר, מה שגורם לכך שפעמים רבות בוחרים בשיטה כזו עבור בעיות NP קשות.
על מנת לבצע אלגוריתם כזה עבור בעיה נתונה יש צורך להגדיר את מרחב הפתרונות, שכנות בין פתרונות ופונקציה שמגדירה עד כמה פתרון כלשהו טוב או לחלופין קרוב היוריסטית לפתרון.

אלגוריתם simulate anealing

האלגוריתם מגריל בכל שלב שכן, אם הוא טוב יותר מהנוכחי עוברים אליו, אחרת עוברים אליו בהסתברות גבוהה יותר ככל שהוא פחות גרוע ובהסתברות גבוהה יותר ככל שהאלגוריתם עוד לא ביצע מספר רב שאיטרציות (באלגוריתם מוגדרת טמפרטורה שגבוהה בתחילה ויורדת בכל איטרציה ועל פי זה זה מחושב).
פרנטיק

תקציר

הריסון פורד מגלם את ד"ר ריצ'רד ווקר, שהגיע עם אשתו סונדרה (בטי באקלי) לפריז על מנת להשתתף בכנס רפואי. בזמן שווקר מתקלח, אשתו נעלמת באופן מסתורי מחדר המלון שלהם, כשהיא משאירה רמזים מעטים מאחוריה. ווקר פונה לרשויות שונות על מנת לקבל מהן סיוע בחיפושיו, אך שיטותיהם הבירוקרטיות עוזרות לו במעט מאד. הוא לוקח את החוק לידיים, ופוגש סוחרי סמים, נתקל בזירת רצח, ובבחורה בעלת חכמת-רחוב (עמנואל סנייה), שבלא כוונה אספה את מזוודתה של אשתו בנמל התעופה.
צילום הסרט ברחבי פריז והפסקול של אניו מוריקונה עם שיר הנושא המצליח I've seen that face before בביצועה של גרייס ג'ונס תורמים רבות לאווירת הסרט.
קשישטוף פנדרצקי

חייו

פנדרצקי נולד בדמביצה, הצעיר משלושת ילדיהם של תדאוש פנדרצקי, עורך דין, ושל זופיה ויטגנשטיין. 
אחד מסביו היה גרמני ואחת מסבותיו, אאוגניה שילקוביץ', הייתה חצי-ארמנית ובילדותו המלחין ליווה אותה לכנסייה הארמנית.
למד קומפוזיציה באופן פרטי. הוא המשיך בלימודי מוזיקה באוניברסיטה של קרקוב ובאקדמיה למוזיקה שם. אחרי סיום לימודיו בשנת 1958, קיבל משרת הוראה באקדמיה.
יצירותיו המוקדמות של פנדרצקי מגלות השפעה מצד אנטון וברן ופייר בולז (ניכרת גם השפעתו של איגור סטרווינסקי). פנדרצקי התחיל לזכות בהכרה בינלאומית בשנת 1959, בפסטיבל הסתיו בוורשה, שם בוצעו לראשונה אחדות מיצירותיו. אבל היצירה שהביאה אותו לכלל מודעות בינלאומית של ממש הייתה "קינה לקורבנות הירושימה", שנכתבה ל-52 כלי מיתר. ביצירה זו מרחיב פנדרצקי את אופני השימוש בטכניקות אינסטרומנטליות (למשל, נגינה על צדו האחר של הגשר, משיכת קשת על הקצה). יש הרבה מרקמים חדשניים ביצירה, שמרבה להשתמש בצבירי טון (צלילים סמוכים, המנוגנים בבת אחת) (ראו Sound mass בוויקיפדיה האנגלית). כותרת היצירה הייתה במקור "8 דקות, 37 שניות", אולי כקריצה ל4′33″ של ג'ון קייג', אבל פנדרצקי שינה את השם בהשפעת המו"ל שלו, שהציע לתת ליצירה שם ססגוני יותר.
"סנט לוקאס פאסיון" (1963 - 1966) חיבבה את פנדרצקי על הציבור, לא במעט על שום היותה יצירה דתית חשובה, בשפה מוזיקלית חדשנית, שחוברה בתוככי אירופה המזרחית הקומוניסטית. קהל המאזינים המערבי ראה בכך קריאת תִּגָּר על השלטונות הסובייטיים, שזכתה לתמיכתם הנלהבת. מגוון סגנונות מוזיקליים מופיע ביצירה. המרקמים הנסיוניים, כמו אלה שנראו ב"קינה", מתאזנים בצורת הבארוק של היצירה ובשימוש, מדי פעם, בכתיבה הרמונית ומלודית מסורתית יותר. פנדרצקי עושה שימוש בסריאליזם ביצירה זו ואחת משורות הצלילים שהוא משתמש בה כוללת את מוטיב BACH, הפועל כגשר בין יסודות מקובלים לאחרים, נסיוניים יותר. פרק ה"סטאבט מאטר" לקראת סוף היצירה מסתיים באקורד מז'ורי פשוט של רה מז'ור, ומחווה זו חוזרת בסיום היצירה ממש, הנסגרת באקורד מי מז'ור חוגג ניצחון. אלה הן ההרמוניות הטונאליות היחידות ביצירה, ושתיהן באות כהפתעה למאזין; השימוש שעושה פנדרצקי בטרצות טונאליות כאלה עודנו היבט שנוי במחלוקת של היצירה.
בערך באמצע שנות ה-70 התחיל סגנונו של פנדרצקי להשתנות. הקונצ'רטו לכינור מס' 1 מותיר מאחוריו, במידה רבה, את מקבצי הצלילים הדחוסים שנקשרו בשמו של פנדרצקי ומתמקד תחת זאת בשני מרווחים מלודיים: חצי-טון וטריטון. היו פרשנים שהרחיקו לכת עד כדי להשוות את הכיוון החדש הזה אל אנטון ברוקנר.
מגמה זו נמשכה בסימפוניה השנייה, "חג המולד" (1980), הגלויה ופשוטה מנקודת ראות הרמונית ומלודית, יחסית למלחין, שהיה מן הניסיוניים ביותר באירופה. בסימפוניה נעשה שימוש רב בנעימת מזמור חג המולד, "לילה שקט".
בשנת 1980 הזמינה תנועת סולידריות אצל פנדרצקי יצירה שנועדה ללוות את הסרת הלוט מעל פסל במספנות של גדנסק, לזכר הנספים בהפגנות נגד הממשלה, שהיו שם בשנת 1970. פנדרצקי נענה ב"לקרימוזה", שאותה הרחיב בהמשך לאחת היצירות הנודעות ביותר של תקופתו המאוחרת, "הרקוויאם הפולני" (1980-84), שעובד בשנת 1993. גם כאן ההרמוניות עשירות, אם כי יש גם רגעים, המעלים בזיכרון את יצירותיו המוקדמות, משנות ה-60. בשנים האחרונות, מכל מקום, הוא נוטה לעבר רומנטיות שמרנית יותר, כפי שאפשר לראות ביצירות כמו הקונצ'רטו לצ'לו מס' 2 וה"קרדו". בפברואר 2014 ניגנה התזמורת הפילהרמונית הישראלית את "הרקוויאם הפולני" בניצוח המלחין.
ב-1987 זכה בפרס וולף באמנות על הישגיו וחידושיו בשדה ההלחנה.
לוקיוס אנאוס פלורוס

פלורוס על כיבוש ירושלים על ידי פומפיוס

בתיאורו את כיבושי פומפיוס, פלורוס מזכיר את כיבוש ירושלים (63 לפנה"ס) ומספר שפומפיוס עבר בדרכו אליה "דרך המטעים והעצים הריחניים המפורסמים של לבונה וצורי" (באזור יריחו). הוא מספר שהיהודים ניסו להגן עליה, אולם פומפיוס "נכנס וראה את סודה הגדול של אומה כופרת זו פתוח לראווה, השמיים תחת גפן מזהב". הכינוי "אומה כופרת" (בלטינית: inpia gens) ליהודים הפך לנפוץ במיוחד כתוצאה ממרד התפוצות בזמן טראיאנוס. השמיים היו מתוארים ברקמת אריג שהיה תלוי בבית המקדש. גפני הזהב השתרגו מעל שער המקדש. את הדגש שפלורוס שם על תמונת השמיים יש להסביר בהשקפה שהייתה נפוצה ברומא על היהודים כסוגדים לשמיים. פלורוס מספר גם שפומפיוס מונה לבורר בין האחים הורקנוס ואריסטובולוס (שנאבקו על כתר המלוכה של יהודה), ושהוא החליט לטובת הורקנוס וזרק את אריסטובולוס לכלא.
קרוב רחוק (רומן גרפי)

עלילה

סיפור ישראלי מאוד הנטוע בתקופת הפיגועים של 2002. נוֹמי - חיילת המשרתת בקצין העיר תל אביב- חוששת שאלמוני שנהרג בפיגוע הוא מאהבה המבוגר שנעלם מחייה. לצורך החיפוש אחריו היא מאתרת את בנו קובי, נהג מונית צעיר שהקשר הבעייתי שלו עם אביו נותק שנתיים קודם, ויחד השניים יוצאים למסע לאיתור האב והמאהב הנעלם.
נחל יבוק

בתנ"ך

ליד מעבר היבוק נאבק יעקב עם המלאך ושינה לאחר מכן את שמו לישראל:
"וַיָּקָם בַּלַּיְלָה הוּא, וַיִּקַּח אֶת-שְׁתֵּי נָשָׁיו וְאֶת-שְׁתֵּי שִׁפְחֹתָיו, וְאֶת-אַחַד עָשָׂר, יְלָדָיו; וַיַּעֲבֹר, אֵת מַעֲבַר יַבֹּק. וַיִּקָּחֵם--וַיַּעֲבִרֵם, אֶת-הַנָּחַל; וַיַּעֲבֵר, אֶת-אֲשֶׁר-לוֹ. וַיִּוָּתֵר יַעֲקֹב, לְבַדּוֹ; וַיֵּאָבֵק אִישׁ עִמּוֹ, עַד עֲלוֹת הַשָּׁחַר."
— ספר בראשית, פרק ל"ב, פסוקים כ"ג-כ"ה
היבוק מוזכר במקורות כנחל ששימש גבול בין האמורי לארץ עמון:
"סִיחוֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי, הַיּוֹשֵׁב בְּחֶשְׁבּוֹן--מֹשֵׁל מֵעֲרוֹעֵר אֲשֶׁר עַל-שְׂפַת-נַחַל אַרְנוֹן וְתוֹךְ הַנַּחַל, וַחֲצִי הַגִּלְעָד, וְעַד יַבֹּק הַנַּחַל, גְּבוּל בְּנֵי עַמּוֹן."
— ספר יהושע, פרק י"ב, פסוק ב'
לאחר שהכו בני ישראל את האמורי בחרב, ירשו את ארצו מהארנון עד היבוק. 
לאחר כיבוש הארץ והתנחלות השבטים, היווה הנחל גבול טבעי בין נחלת חצי שבט מנשה בצפון ונחלת שבט גד מדרום לו.
טEלEנוער

טלנוער (או בשמו הרשמי טEלEנוער) היה גוף התנדבותי של בני נוער שהפיק תוכניות טלוויזיה בין 1992 לתחילת שנות ה-2000.
הקבוצה הוקמה ב-1991 על ידי בני רדום, בתמיכת עיריית תל אביב, ופעלה ממרכז ביכורי העתים בתל אביב. ייחודה של הקבוצה היה שכל שלבי הפקת התוכנית - כתיבה, הפקה, בימוי, צילום, עריכה לשידור וכו' - אוישו על ידי בני נוער בגילאי 14-18. את הקבוצה ליוו מספר מצומצם של "רכזים" מבוגרים אשר פיקחו על הפעילות, קישרו בין הצוות לגופים המפעילים (עיריית תל אביב והחברה למתנ"סים), וסיפקו תמיכה טכנית. ברוב שנות הפעילות הקבוצה הורכבה מ-20 עד 40 חברים ו-2-4 רכזים. בין הרכזים: עומר לקנר ורן קוצר.
חלק ניכר מחברי הקבוצה שירתו ביחידות תקשורת בצה"ל, ביניהן יחידת ההסרטה של דובר צה"ל, שה"ד, גלי צה"ל, והתקדמו לקריירה בתחום השידור והטלוויזיה בישראל, ביניהם רן לוי, אביב הוד, שחר אבירי, בן ברנר, עודד שרון, גולן יוכפז, אילי בר (שדרן גלי צה"ל) ואבי משולם (עורך מעריב לשעבר).
הטלנוער הפיק שלוש תוכניות במהלך קיומו: איך להרוס שעה, עומס יתר, והצתה מאוחרת. רוב התוכניות היו בפורמט מגזין, עם כתבות שטח, אורחים באולפן ומערכונים. התוכניות עסקו בכל נושא שרלוונטי או מעניין בני נוער. התכנים לתוכנים נקבעו על ידי חברי צוות הטלנוער, ללא הכוונה או צנזורה חיצונית (למעט מקרים נדירים). רוב התוכנית שודרו מדי שבועיים בערוץ הקהילתי בכבלים. "איך להרוס שעה" שודרה במשך תקופה מסוימת גם בערוץ 6 בחברת הכבלים תבל ("ערוץ הילדים"). בתקופה זו התארחו בתוכנית אורחים מפורסמים כמו: צביקה פיק, עדי טלמור, עמנואל הלפרין וענת וקסמן. לאחר עונת שידור, חזרה התוכנית לערוץ הקהילתי. השידור היה מוגבל תחילה לאזור הזיכיון של תבל (תל אביב והמרכז), אך בהמשך התוכניות שודרו גם בחברות ערוצי זהב ומת"ב ברחבי הארץ.
חינוך תזונתי

חינוך תזונתי כחלק מחינוך לבריאות הוא מכלול דרכי למידה שנועדו לסייע בביצוע החלטות מושכלות בנוגע למזון הנצרך ובעידוד אורח חיים בריא, תוך מתן דגש על בישול ותזונה מאוזנת והקפדה על התעמלות וכושר. החינוך כולל שילוב של אסטרטגיות חינוכיות, המלוות בתמיכה סביבתית, שנועדו להקל על אימוץ מרצון של בחירות מזון ושל התנהגויות אחרות הקשורות לתזונה, המסייעות לשמירה על בריאות.  
מערך החינוך התזונתי משלב פעילויות ברמת הפרט, הקהילה והמדיניות הממשלתית. שיעורי החינוך התזונתי מועברים על ידי מחנכים מתחום התזונה במכללות, אוניברסיטאות ובתי ספר, סוכנויות ממשלתיות, תאגידים, חברות תקשורת ויחסי ציבור, תעשיית המזון, ארגוני התנדבות ועוד. שיעורי חינוך תזונתי בבתי ספר מועברים במדינות רבות ברחבי העולם, כאשר בחלקן מדובר בשיעור חובה, כולל רבות ממדינות האיחוד האירופי.

חינוך תזונתי בארצות הברית

ב -1969, כנס של הבית הלבן בנושא מזון, תזונה ובריאות, קבע כי החינוך התזונתי צריך להיות חלק מתוכניות הלימודים של בתי הספר והוא אושר על פי חוק תזונה לילדים. בשנת 1978, התוכנית לחינוך והכשרה של תזונה (NET) נוצרה על ידי משרד החקלאות האמריקאי, במטרה לסייע כלכלית דרך מענקים במימון תוכניות לחינוך תזונתי במערכות החינוך הממלכתיות. 
חוק "ילדים בריאים ושבעים" עבר על ידי ממשל אובמה בשנת 2010 וכלל הוראות שהובילו רפורמות שקבעו דרישות מינימום בהן כל המזון והמשקאות שנמכרים בקמפוסים ובבתי הספר חייבים לעמוד. הסטנדרטים החדשים כוללים מגבלות על כמות הסוכר, הנתרן, הקלוריות והשומן הרווי שעשוי להכיל כל פריט.

חינוך תזונתי כחלק מתוכנית הלימודים הכללית

לעיתים התכנים לא מועברים בשיעורים ייעודיים, אלא משולבים בעולמות תוכן שונים לחלוטין, כמו שיעורי מתמטיקה או שפה, ומשמשים לתרגול החומר הנלמד תוך העמקת ההבנה בחשיבות התזונה הבריאה. כך למשל בתחילת 2019 שולבו בשיעורי המתמטיקה בבתי הספר היסודיים בבריטניה מטלות כמו ספירת קוביות סוכר במשקאות ממותקים, המרתן לגרמים ושקלול הכמויות בצריכה ממושכת של שבועות, חודשים ושנים.  בשיעורי האנגלית התלמידים כעת יתרגלו את כישורי ההבעה בכתב על ידי ניסוח מכתבי טיעון נגד צריכה מוגזמת של סוכר ואף יציירו קומיקס שמציע אלטרנטיבות בריאות יותר למגוון מאכלים.

חינוך תזונתי בישראל

שיעור השמנת ילדים בישראל נמצא בעלייה ו-30% בממוצע מתלמידי כיתות ז' סובלים מעודף משקל או מהשמנה. תוכנית חינוך תזונתי אינה נכללת במערך שיעורי תוכנית הליבה במשרד החינוך. אולם החל משנת 2009 אושרה תוכנית לימודים נוספת (תל"ן) לשיעורי תזונה מעשיים בשם "אוכלים בריא", המועברת בעשרות מוסדות חינוכיים ברחבי ישראל, גנים, בתי ספר יסודיים וחטיבות הביניים.