google/wiki40b huggingface dataset:
ברכת הסופגנין

סופגנין בהלכה הוא בצק רך, עד כדי שניתן לשפוך אותו מכלי לכלי (בלילה רכה - בלשון הפוסקים בניגוד לעיסה שהיא בלילה עבה = בצק קשה). גם בצק מוצק שנתבשל (הדוגמה השכיחה בימינו - סופגניה) יש שסוברים שדינו כסופגנין כדלהלן.

תחילתו סופגנין וסופו סופגנין

אם בשלו בלילה רכה במים או בשמן לכל הדעות ברכתו בורא מיני מזונות, ואף אם אכלו בכמות מרובה ברכתו האחרונה היא מעין שלש.

תחילתו סופגנין וסופו עיסה

אם אפו בלילה רכה בתנור לכל הדעות ברכתו המוציא לחם מן הארץ ומברכים אחריו ברכת המזון מכיוון שאפיתו בתנור גורמת לו לתכונות של בלילה עבה.

תחילתו עיסה וסופו סופגנין

אם בישלו בלילה עבה במים או בשמן נחלקו הראשונים האם הבישול נותן לו דין של בלילה רכה וברכתו בורא מיני מזונות ולאחריו מעין שלש, או שהוא נשאר בלילה עבה ומברכים לפניו המוציא ולאחריו ברכת המזון. להלכה נפסק בשולחן ערוך שברכתם מזונות ומעין שלש (אף אם אכלו כקביעות סעודה) אולם ירא שמים יאכלם רק בתוך הסעודה. בימינו הדוגמה המצויה ביותר לדין זה בימינו זוהי הסופגניה.

אם הטיגון הופך לפת כיסנין

נחלקו הרמ"א והט"ז, לפי מי שסבר שיש לברך המוציא, האם כאשר טיגנו בשמן יהא הדין כאילו נילוש בשמן וממילא הוא נחשב לפת כיסנין וברכתו תהיה בורא מיני מזונות כל עוד לא יאכלו ממנו כשיעור קביעות סעודה, או שנשאר דינו כמו בבישול במים.
לדעת הרמ"א יש עדיין לברך המוציא, ולפי הט"ז נחשב כפת כיסנין. במשנה ברורה פסק כט"ז. 
דנו האחרונים, לפי המציאות בימינו שהשמן בסופגניה התעשייתית (להבדיל מזו הביתית) אינו נכנס לעומקה אלא עד כדי סנטימטר בודד, ורוב נפחה של הסופגניה אינו אלא בצק מלוח קמעא, לכאורה יש מקום לירא שמים לא לאכלה אלא בתוך הסעודה. אמנם, ישנן בנמצא סופגניות אשר הן עשויות מבצק רך אשר יוצקים אותן על השמן מתוך שקית, ולכולי עלמא ברכתם מזונות בכל שיעור של אכילה. כמו כן אם הסופגניה היא קטנה מכזית גם כן ברכתה בורא מיני מזונות בכל שיעור.
תקשורת מגויסת

תקשורת מגויסת היא תאוריה מחקרית במדעי המדינה ותקשורת, שלפיה גופי תקשורת עשויים לשמש לקידום גופים פוליטיים או כלכליים, אף שלכאורה אינם משויכים אליהם.

ראשיתה של העיתונות

בעוד עיתונות מגויסת הייתה קיימת מאז ומתמיד, המחקר בתחום החל רק בשנות ה-80 של המאה ה-20. עד שנות השישים היה מקובל שעיתון זוהה עם גוף פוליטי, ממומן על ידו, ומפיץ את רעיונותיו. בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, ובראשית שנותיה של מדינת ישראל מרבית העיתונים העבריים היו עיתונים מפלגתיים. בשנות השישים תפוצתם של עיתוני המפלגות הייתה זהה לתפוצת העיתונים המסחריים. מצב עניינים זה היה דומה ברבות ממדינות העולם.

ראשיתו של המחקר

המחקר ביחס שבין אמצעי התקשורת ובין הגורמים המשפיעים עליהם החל באמצע שנות השמונים. בתקופה זו החלו לזהות את חשיבותה של התקשורת ככלי המבקר גופים הפוליטיים. התקשורת כבר נחשבה לאמצעי מהותי בבקרה על מערכות הכוח האחרות, כך שהחיבור שבין "הון, שלטון ועיתון" החל להראות כמזיק לביקורת. ההגדרה הראשונית בדבר מהי תקשורת מגויסת, נטבעה בשנת 1985 בידי החוקרים רוברט ואלון, לי רוס ומארק לפר. לפיה: "תקשורת מגויסת היא תקשורת שאינה ביקורתית ואינה משמשת ככלב השמירה עבור הדמוקרטיה. תקשורת זו משמשת שופר של הממסד, מדיניותו ופעולותיו". במקביל החל המחקר להתריע מפני עיתונות מגויסת.
בשנות התשעים עלתה חשיבותם הנתפשת של אמצעי התקשורת, בעקבות תאוריות רבות כדוגמת אפקט CNN. המחקר החל לראות בתקשורת כלי שאינו רק מדווח על האירועים, אלא גם מוביל אותם, ומשפיע על תוצאתם הסופית. בתקופה זו מדינות רבות החלו לחוקק חוקים נגד עיתונות מגויסת, במטרה להוציא מהמערכת התקשורתית את השפעת ההון והשלטון באמצעות רגולציות וסנקציות.

הטיית העיתונות לתועמלנות

טענת המחקר היא שעיתונות מוטה אינה מציגה את החדשות, את ניתוחן ואת פרשנותן באופן שמתיישב עם העובדות, אלא משמשת כתועמלנית המנסה להשפיע על הלך הרוח בציבור. ככל שההטיה מתוחכמת יותר, כך יקשה על צרכני התקשורת לזהותה, ותגדל השפעתה על השקפותיהם. 
עיקר ההתנגדות לתקשורת מגויסת אינה לפובליציסטיקה ולמדורי הדעות שבעיתונים, אלא להטיית מדורי החדשות ובמדורי הפרשנות בהתאם להשקפת עולמו של הכתב או העורך. לדוגמה, ידיעה שאינה נוחה עבורו
עלולה להיעלם, להצטמצם למספר שורות בטור נידח בעיתון, להיות מנוסחת בהתאם להשקפתו הפוליטית, או להציג מקור שולי כמקור העיקרי לידיעה. הטיה מרחיקת לכת יותר עשויה לכלול דמגוגיה, כגון הצגת דעה פרטית או דעתו של מומחה בתחום בלתי רלוונטי, כמקור מוסמך.

עיתונות מגויסת בעת לחימה

מחקרים בתחום התקשורת ומדעי המדינה, הצביעו על הפער שבין תקופת רגיעה ובין תקופות מלחמה בתאוריה שנקראת "התאחדות סביב הדגל". במדינת ישראל, בעתות מלחמה הפערים הגדולים שבין ימין ושמאל מצטמצמים, ורובו של השיח הציבורי מתרכז סביב המאבק המשותף באויב. התחושה הלאומית לא פוסחת על אנשי התקשורת, החשים צורך והזדהות עם ה"הגנה על הבית". סקרים הראו כי רוב הציבור אף מצפה לכך מהתקשורת בעת לחימה.
Commonwealth Bank of Australia

Commonwealth Bank (מכונה גם Commbank, מסחר ASX: CBA)  הוא בנק אוסטרלי בינלאומי עם סניפים בניו זילנד, פיג'י, ברחבי אסיה, בארצות הברית ובאנגליה.
הבנק הוא החברה השנייה בגודלה הנסחרת (מאז 1991) ב ASX ‏(Australian Securities Exchange).‏
Commbank, שנוסד ב-1911 הוא אחד מ"ארבעת הגדולים" יחד עם הבנקים "National Australia Bank", "ANZ" ו "Westpac". הוא נוסד על ידי ממשלת אוסטרליה והגיע להפרטה מלאה בשנת 1996.
בספטמבר 2014 היה שווי הבנק 115.4 מיליארד דולר ורווחיו היו 7.7 מיליארד דולר.
גרייטר סדברי

היסטוריה

אזור סדברי היה מיושב בצורה דלילה על ידי אנשי האוג'יבווה (Ojibwe) במשך אלפי שנים לפני בואם של האירופאים לאזור.
האירופאים הראשונים שהתיישבו באזור היו ישועים דוברי צרפתית שהקימו מיסיון בשם סנט-אן-דה-פין (Sainte-Anne-des-Pins) בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19. בעקבות המיסיון התפתחה בסדברי בהמשך השנים קהילת דוברי-צרפתית גדולה.
ב-1883 הושלמה בנייתה של המסילה הקנדית הפסיפית (Canadian Pacific Railway) שעברה באזור. במהלך בנייתה של הרכבת נחשפו ריכוזים גדולים של עפרות ניקל ונחושת בקצה אגן סדברי. בעקבות הגילוי הגיע גל של מתיישבים אירופאים לאזור כדי להתפרנס מהמכרות שנפתחו וכן כדי להקים תחנת שירות לעובדי המסילה.
המתיישבים האלו הקימו את סדברי ב-1893. ההתיישבות נקראה על שם העיירה סדברי שבמחוז סאפוק באנגליה, שהייתה מקום הולדתו של אשתו של הממונה על המסילה הקנדית הפסיפית, ג'יימס וורת'ינגטון. תושבי סדברי התפרנסו מכרייה ומחטיבת עצים, אם כי כעבור מספר שנים הכרייה הפכה לענף הדומיננטי בכלכלת דברי במשך מרבית המאה ה-20.
ב-1930 סדברי הוכרזה כעיר. סדברי התאוששה במהירות גדולה יחסית מהשפל הגדול בעקבות הביקוש הגדול בעולם לניקל בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. לקראת סוף שנות ה-30 החלה האטה כלכלית, אך הביקוש לניקל חזר לגדול בגלל מלחמת העולם השנייה.
ב-2001 סדברי אוחדה ביחד עם הפרוורים שלה לכדי עיר אחת תחת השם גרייטר סדברי (מילולית: "סדברי הגדולה"). למרות זאת השם סדברי עדיין נותר נפוץ מאוד.

כלכלה

אף על פי שכיום כלכלת סדברי לא מסתמכת על כרייה באותה רמה כמו בעבר, כריית הניקל היא עדיין ענף מרכזי בכלכלה המקומית. חברות הכרייה המקומיות של העיר אינקו ופלקונברידג' נקנו על ידי ואלה הברזילאית ואקסטרטה השווייצרית (שבהמשך התמזגה עם גלנקור) בהתאמה ב-2006.
בנוסף לכרייה הכלכלה המקומית מסתמכת גם על מספר ענפים נוספים, בהם שירותים פיננסיים ותיירות.

חינוך

בגרייטר סדברי שוכנות אוניברסיטת לורנשן (Laurentian University) והמכללות קמבריאן וקולז' בוראל (Collège Boréal) דוברת הצרפתית.

תחבורה

את גרייטר סדברי משרת נמל התעופה סדברי, הנמצא במרחק של 20 קילומטרים צפון-מזרחית למרכז העיר. הנמל מציע טיסות למספר יעדים באונטריו כמו בירת הפרובינציה טורונטו והערים טימינס ות'אנדר ביי.
יהואחז (מלך יהודה)

חייו המוקדמים

יואחז הוא בנו של יאשיהו ושל אשתו חמוטל, בת ירמיהו מלבנה, שמלך על יהודה כ-3 חודשים. הוא נולד ב-633/632 לפנה"ס ושם לידתו היה "שַׁלֻּם" (דברי הימים א', ג', ט"ו). למרות שהיה צעיר בשנתיים מאחיו אליקים, הוא נבחר לרשת את כסאו של אביו בגיל 23, תחת השם יהואחז. הוא כיהן רק שלושה חודשים במלוכה, לפני שהודח בידי פרעה נכו השני (מלכים ב', כ"ג, ל"ג) ונלקח בשבי למצרים.

מותו של יאשיהו

באביב 609 לפנה"ס, פרעה נכו יצא לעזור לאשורים במלחמה כנגד הבבלים. בעלי הברית ניסו לכבוש את העיר חרן שהייתה בידי הבבלים. כשנכו התקדם לסוריה, הוא נחסם במגידו בידי צבא ממלכת יהודה בהנהגת יאשיהו, שתמך בבבלים. תוך כדי הקרב, יאשיהו נהרג. האשורים והמצרים לא הצליחו לכבוש את חרן ונסוגו לסוריה. הכרוניקה הבבלית טוענת שהקרב נערך מתמוז (יולי-אוגוסט) עד אלול (אוגוסט-ספטמבר). אם כך, יאשיהו נהרג בתמוז, 609 לפנה"ס או חודש לפני כן, כשהמצרים עשו את דרכם לעבר חרן. יהואחז הומלך למלך בחודש תמוז, והודח שלושה חודשים מאוחר יותר, בחודש תשרי.

מאסרו ומותו של יהואחז

תוך כדי ההתארגנות מחדש בסוריה נכו זימן את יהואחז להגיע לריבלה ואסר אותו. נכו מינה את אחיו הבוגר, אליקים, למלך תחת השם יהויקים. על יהודה הוטל קנס של 100 כיכרות כסף וככר זהב אחת. יהואחז הובא למצרים כאסיר, ושם מת.
מערכת הביוב של לונדון

מערכת הביוב של לונדון עד המאה ה-19 הייתה נהר התמזה, שכל שפכי העיר זרמו אליו. לאחר "הסירחון הגדול של לונדון" בשנת 1858 החליט הפרלמנט הבריטי לפתור את בעיית הביוב של לונדון על ידי הקמת מערכת ביוב מודרנית.
הפרלמנט מינה את המהנדס סר ג'וזף בזלגט כאחראי על הקמת מערכת הביוב. בזלגט תכנן מערכת ביוב מסועפת, המעבירה את הביוב של העיר לונדון במורד הנהר, ושופכת אותו בנקודה רחוקה מהעיר. לצורך הקמת מערכת ביוב זו, הוקמו לאורך גדות התמזה רציפים (embankments), שתחתיהם נבנתה מערכת איסוף הביוב (עד אותה עת כל הביוב זרם ישירות לנהר).
הקמת רציפים אלה אפשרה הקמת דרכים לאורך הנהר, ופתרה את בעיות פקקי התנועה של אותה עת. כמו כן נבנו גנים ציבוריים על רציפים אלה.
במאה ה-20 בוצעו עבודות שיפור למערכת הביוב על מנת להפחית את הזיהום של שפך התמזה ושל הים הצפוני.
רידיק: זעם אפל

עלילה

לאחר שברחו מכוכב הלכת המדברי (ר' פיץ' בלאק), האסיר הנמלט רידיק, הבחורה ג'ק ואימאם עולים על ספינת חלל בשם "קובלה-חאן", שמתגלה כספינה של שכירי חרב. אפילו שרידיק מנסה להסוות את עצמו כויליאם ג'יי ג'ונס (שוביו בסרט פיץ' בלאק), זהותו מתגלה על ידי זיהוי קול.
לאחר שהם נשבים בידי שכירי החרב, השלושה מגלים כי שוביהם מתכננים להשתמש בהם עבור מטרה כלשהי. מפקדת הספינה, אנטוניה צ'ילינגסוורת' אוספת פושעים, שאותם היא מקפיאה ושומרת אותם להנאתה האישית, במקום למסרם למושבות כליאה ולקבל עבורם פרס כספי. למרות הקפאתם, השבויים נשארים חיים ובהכרה מלאה. רידיק מהווה עבורה פריט אספנים מיוחד. רידיק, ג'ק ואימאם צריכים להלחם בצבאה העצום העומד לרשותה על הספינה, אחרת יסבלו גורל שגרוע מהמוות.
לבסוף ג'ק מגלה את הצד האלים שבה כאשר היא יורה במפקדת הספינה בדיוק לפני שאנטוניה יורה ברידיק. בסוף שלושתם בורחים מהספינה.

ביקורות

לאחר שסרט הקולנוע רידיק: המסע מתחיל (שיצא באותה שנה) לא קיבל ביקורות נלהבות, הסרט הקצר זכה לתשבחות, כאשר רבים היללו את האנימציה ואת אפיון הדמויות.
יהונתן בן בעיה ומסבלה בן שמעון

יהונתן בן בעיה (בארמית: בר בעין) ומסבלה בן שמעון (וכן משבלה או מסבלא) היו שני פרנסי עין גדי מטעמו של שמעון בר כוכבא בשלהי תקופת מרד בר כוכבא, אשר נודעו בזכות תגליות מערת האגרות שבמצוקי נחל חבר במדבר יהודה.

יהונתן ומסבלה כמפקדי עין גדי

זהותם של השניים נתגלתה במסגרת קריאת אגרות בר כוכבא, שנתגלו במערת האגרות בשנת 1960 בידי פרופ' יגאל ידין. בצרור האגרות שנחשף מופיעים השניים כנמענים בעשרות אגרות שיועדו אליהם ישירות משמעון בר כוכבא (כונה לרוב באגרות - "שמעון בן כוסבא נשיא ישראל"). מהאגרות עולה כי השניים היו פרנסי או מפקדי עין גדי מטעמו של בר כוכבא בשלהי ימי המרד.
מעיון בארכיון בבתא, שנתגלה אף הוא במערת האגרות, התברר כי יהונתן בן בעיה היה קרוב משפחתה של בבתא בת שמעון בעלת הארכיון. זאת, כאשר אחותו, מרים, הייתה צרתה של אותה בבתא. שם אביו, בעיה (ובגרסה הארמית - בעין), היה שם נדיר למדי. גם שמו של מסבלה שותפו היה נדיר באוצר השמות היהודיים באותה עת, ונזכר רק פעמים אחדות בכתבי חז"ל ובכתבי יוסף בן מתתיהו.
לפי הסברה שהעלה פרופ' ידין, ייתכן שהשניים מצאו מקלט עם דיכוי המרד במערת האגרות או במערת האימה שבמצוקי נחל חבר, בסמוך לעין גדי. במערות אלה, שעליהן הושם מצור רומאי, נתגלו פרט לאגרות גם שלדי אדם רבים וציוד מוכמן רב, וכן מטבעות בר כוכבא.

יחסו של בר כוכבא ליהונתן ולמסבלה

מאגרותיו של בר כוכבא המיועדות ליהונתן ולמסבלה עולה כי הלה נהג בהם בקשיחות, ולעיתים אף הביע ישירות את אכזבתו מאי התמסרותם המספקת לטעמו למאמצי הלחימה ברומאים. האגרות ליהונתן ולמסבלה נכתבו ברובן בארמית, וקצתן בעברית.
באחת האגרות, הפותחת במילים "שמעון בר כוסבה הנסי על ישראל ליהונתן ולמסבלה סלם", דורש בר כוכבא מיהונתן ומסבלה להחרים עבורו כמות חיטה מסוימת, "ואם לא כן תיעבדון די מנכן פרענותא תתעבד" ("אחרת תיעשה בכם פורענות"). באותה אגרת צוין גם: "וכול גבר תקועי די יתשכח לותכן בתיה די אנון שרין בגוהן יקדון" ("וכל איש תקועי אשר יימצא אצלכם, הבתים שישכנו בתוכם יישרפו").
בתעודה נוספת, מזכיר בר כוכבא את ה"רהומיה" (הרומאים), ודורש שוב מיהונתן וממסבלה לשלוח אליו סיוע, "ולא תהוא פורענותה מנכון" ("אחרת תיעשה בכם פורענות").
באגרת אחרת (היחידה הפותחת ממש במילה "אגרת") פונה בר כוכבא אל יהונתן בלבד, ומצווה עליו לשמוע לאדם בשם אלישע: "אגרת שמעון בר כוסבה שלם ליהונתן בר בעיה דכל אלישע אמר לך עבד לה והתשדר עמה (בכו)ל עבודה הוא שלם".
באגרת נוספת פוקד בר כוכבא על יהונתן ומסבלה לשלוח אליו את אלעזר בר חטה לפני כניסת השבת: "שמעון בר כשבה ליהונתן בר בעין ולמשבלה בר שמעון די תשלחון לי ית אלעזר בר חטה שוה קדם שבה".
באגרת ארבעת המינים של בר כוכבא הוא פוקד על אדם בשם יהודה בר מנשה מקריית ערביה (ח' ערוב או ח' ערביה, בין ביתר לעין גדי), לשלוח חמורים ליהונתן ולמסבלה כדי שיעמיסו עליהם לולבים ואתרוגים עבור מחנהו הראשי של בר כוכבא.
מכתב נוסף שנתגלה בצרור ויועד ליהונתן ולמסבלה כתוב יוונית, וגם בו נתבקשו השניים לספק את ארבעת המינים עבור "המחנה היהודי", וזאת לבקשתו של בר כוכבא (ממכתב זה, הכתוב יוונית, נתוודעה לראשונה דרך הגיית השם כוסבה בניקוד מלא - "כוסיבה").
מאכזבתו של בר כוכבא מהתנהלותם של יהונתן ומסבלה ניתן להתרשם באופן מוחשי ביותר באגרת כתובה עברית, שבה נכתב כך: "משמעון בר כוסבא לאנשי עינגדי למסבלא (ו)ליהו(נ)תן ב(ר) בעין שלום. בטוב אתן יושבין אכלין ושתין מנכסי בית ישראל ולא דאגין לאחיכן לכול דבר".
אמא רוסיה

שימוש

במהלך מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים הרוסית, שימשה ההאנשה בעיקר את התומכים בלבנים במהלך המלחמה. ההאנשה הוצגה כנלחמת בבוגדים הבולשביקים, אשר תוארו ככאלה שתוקפים את "אמא רוסיה" מבפנים.
הברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה

היסטוריה

שורשיה של המפלגה נטועים היטב באמצע המאה העשרים, והיא התקיימה בצורות כאלו ואחרות בפרלמנט האירופי, ובמוסד שקדם לו - האספה המשותפת של קהילת הפחם והפלדה האירופית.
בתחילה, הייתה המפלגה בעלת אופי שמרני יותר, אך עם פרישתה של המפלגה הגוליסטית הצרפתית מהמפלגה בשנת 1975, היא קיבלה גוון ליברלי יותר.
במהלך מערכות הבחירות של שנות ה-80 (בחירות 1984 ו-1989), עמדה המפלגה סביב ה-80 מושבים בפרלמנט. בשנות ה-90 (בחירות 1994 1990), תקופת השפל של המפלגה, עמד הייצוג שלה בפרלמנט על כארבעים מושבים. בתקופה זו, המפלגה הייתה לשולית. בבחירות 2004, הצליחה המפלגה לשקם את מעמדה, וזכתה ב-88 מושבים בפרלמנט. הישג זה שומר גם במערכת הבחירות הבאה (בחירות 2009) אז זכתה המפלגה במעט פחות - 84 מושבים.
ביולי 2004 התאחדה המפלגה עם מפלגה ליברלית אחרת, המפלגה הדמוקרטית האירופית, ולמעשה באותה השנה היא נוסדה בתכונתה הנוכחית, כרשימת גג של שתי מפלגות מרכז ליברליות: הברית של ליברלים ודמוקרטים באירופה והמפלגה הדמוקרטית האירופית.
מיכאל בן-חנן

ביוגרפיה

בן-חנן נולד בגרמניה בשם מיכאל זמל. למד באוניברסיטת פרנקפורט פיזיקה, מתמטיקה וחינוך גופני. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל. בארץ החליף את שם משפחתו המקורי מ'זמל' לבן חנן (על שם אביו), כיוון שסבר בטעות ששם משפחתו הוא שם לועזי, כשלמעשה מדובר בראשי תיבות של "זרע משבט לוי". היה מבוגרי קורס המ"מים הראשון של "ההגנה" ולאחר מכן לאחד מראשי הארגון בירושלים. היה ממקימי החג"מ בירושלים (לימים גדנ"ע). נמנה עם ממקימי חיל המדע בצה"ל. בד בבד עם פעילותו המחתרתית שימש כמורה למתמטיקה והתעמלות בגימנסיה רחביה בירושלים, ובסמינר למורים דתיים בבית וגן.
בשנות ה-50 נתבקש על ידי ארגון הדסה להרחיב את כפר הנוער הדסה נעורים שליד כפר ויתקין והיה ממנהליו. במהלך שנות ה-60 שימש כמנהל בתי ספר בירושלים ומאוחר יותר כיו"ר הארגון הארצי של מנהלי בתי הספר. שימש בהתנדבות במשך שנים כחבר בוועד המנהל של ארגון חברי ההגנה בירושלים.
סייע לאברהם אבן-שושן במונחי הספורט במילונו, "המילון החדש". כתב ותרגם מספר ספרים בתחומי הספורט.
בנו יוסי בן-חנן שירת כאלוף בצה"ל, בעיקר בחיל השריון, ועוטר בעיטור העוז. כיהן כראש האגף ליצוא ביטחוני במשרד הביטחון (סיב"ט) וכראש משלחת משרד הביטחון באירופה.
אולף קריסטרסון

ביוגרפיה

קריסטרסון נולד בלונד שבמחוז סקונה בדרום שוודיה. שירת בצבא שוודיה והוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת אופסלה.
בשנים 1988–1992 כיהן כיו"ר צעירי המפלגה השמרנית. שימש כחבר מועצת העיר סטוקהולם. ב-1994 נבחר לכהן כנציג מחוז סטוקהולם בבית הנבחרים השוודי וב-1998 נבחר לתקופת כהונה שנייה. בשנת 2000 התפטר ופרש מבית הנבחרים. ב-2002 מונה לגזבר בקומין Strängnäs וב-2006 מונה לסגן ראש עיריית סטוקהולם.
באוקטובר 2010 מונה לשר לענייני ביטחון סוציאלי בממשלתו של פרדריק ריינפלט. בבחירות הכלליות בשוודיה 2014 נבחר לנציג בית הנבחרים מטעם מחוז סטוקהולם, בעקבות מפלת המפלגה השמרנית, התפטר ריינפלט וממשלתו פוזרה. קריסטרסון מונה על ידי מנהיגת המפלגה החדשה אנה קינברג בטרה לשר האוצר בממשלת הצללים שלה.
באוקטובר 2017 נבחר פה אחד באספת המפלגה, למנהיג המפלגה השמרנית ולראש האופוזיציה בעקבות התפטרותה של בטרה. בבחירות הכלליות ב-2018 זכתה המפלגה בראשותו ב-70 מושבים, ירידה מ-84 המושבים במושב הקודם, בבחירות לא זכה אף גוש במספר מושבים מספק להקמה ממשלה שאינה ממשלת מיעוט. לאחר הצלחת הצבעת אי-אמון בראש הממשלה המכהן סטפן לוון, הוטלה בתחילת אוקטובר מלאכת הרכבת הממשלה החדשה על קריסטרסון.
קריסטרסון נשוי לבירגיטה והם הורים לשלושה ילדים מאומצים מסין.
ראש ממשלת יוון

דרכי מינוי

ראש הממשלה מתמנה לתפקיד באופן רשמי על ידי נשיא יוון. אך נבחר בבחירות עקיפות – העם בוחר את הנציגים לפרלמנט ההלני, והנשיא מטיל את הרכבת הממשלה על מנהיג המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט.
על פי סעיף 37 של חוקת יוון, הנשיא ימנה את מנהיג המפלגה בעלת הרוב בפרלמנט ההלני. אם לאף מפלגה אין את הרוב המוחלט, הנשיא יעניק למנהיג המפלגה בעלת רוב יחסי (ריבוי) כ-50 נציגים נוספים על מנת להבטיח יציבות שתאפשר לאותו מנהיג את האפשרות להרכיב ממשלה שתהנה מאמון הפרלמנט.
אם אפשרות זו לא ניתנת לקביעה, יודיע הנשיא על נתינת הבונוס של 50 הנציגים הנוספים למנהיג המפלגה השנייה בגודלה בפרלמנט, ואם גם זה לא מצליח הבונוס יועבר אל מנהיג המפלגה השלישית בגודלה בפרלמנט. כל בונוס כזה יהיה בתוקף במשך שלושה ימים.

סמכויות

החוק היווני מקנה לראש הממשלה את מרב סמכויות השלטון הביצועיות, על אף שנשיא יוון מוגדר בחוק כראש המדינה.
ראש ממשלת יוון הוא בעל הכוח העיקרי בפוליטיקה של יוון והוא מנהל את ממשלת יוון. ברשותו של ראש הממשלה למנות ולפטר שרים ועומדת לו הזכות להכריז על מצב חירום לאומי. כמו כן, כל מפלגה בפרלמנט ההלני רשאית להציע הצבעת אמון בממשלה, ואם אין מספיק תמיכה בממשלה במהלך ההצבעה, הממשלה נופלת ועל ראש הממשלה להתפטר.

השבעה

לפני כניסתו לתפקיד, ראש הממשלה מושבע בארמון הנשיאות. עד 2015, כל ראשי הממשלה הושבעו ידי הארכיבישוף הראשי של אתונה, בטקס דתי. הארכיבישוף מתחיל את ההשבעה עם כמה תפילות, ביניהן קיריה, ולאחר מכן ראש הממשלה הנבחר מניח את ידו על הביבליה.
אלכסיס ציפראס הוא ראש ממשלת יוון הראשון שהצהיר על עצמו כאתאיסט והיה לראש הממשלה הראשון שלא הושבע בטקס השבעה דתי ומסורתי. הוא הושבע על ידי הנשיא קרולוס פפוליאס במקום הארכיבישוף של אתונה.
DisplayPort

DisplayPort או DP הוא ממשק תצוגה דיגיטלית שפותח על ידי  VESA (ראשי תיבות של Video Electronics Standards Association). הממשק משמש בעיקר לחיבור מקור וידאו לאמצעי תצוגה כגון צג המחשב, אבל יכול לשמש גם כדי להעביר אודיו, USB, ופורמטים אחרים של נתונים.
דורזים

הדוֹרזים ((באנגלית: Dorze) הם קבוצה אתנית קטנה שחיה באזור Gamo Gofa שבאתיופיה. הם דוברים את השפה הדורזית.
על פי ה-Ethnologue, אוכלוסיית הדורזים מונה 29,000 איש (נכון לשנת 1994). הם בעיקר חיים בחלקים הדרומיים של המדינה, למרות שחלקם נדדו אל אדיס אבבה ואזורים אחרים. רבים מתגוררים בכפרים ליד הערים Chencha וArba Minch.
אריגה היא המקצוע העיקרי של הדורזים.
ג'ורג' בוול

ביוגרפיה

בוול נולד בגוולף שבקנדה. אביו ג'ורג' עסק אף הוא בשחייה, בעת שלמד במכללה, ואמו, ברברה בישופ, הייתה אתלטית שהתחרתה בריצת 400 מטר וייצגה את ברבדוס באולימפיאדת מינכן (1972). אחיו הצעיר, ניק, אף הוא שחיין, והוא ייצג את טרינידד וטובגו באולימפיאדת בייג'ינג.

תחילת הקריירה - סגנון מעורב אישי

כשהיה בן 17 בלבד השתתף באולימפיאדת סידני (2000), במשחים ל-100 מטר חופשי, 200 מטר מעורב אישי ו-400 מטר מעורב אישי, אך באף אחד מהם לא עבר את שלב המוקדמות. באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה ב-2001 רשם הישג משמעותי ראשון בזירה הבינלאומית, כשהעפיל לשלב הגמר במשחה ל-200 מטר מעורב אישי, וסיים במקום הרביעי.
שנתיים אחר כך, באליפות העולם בברצלונה, סיים במקום החמישי במשחה זה, וכן העפיל לשלב חצי הגמר במשחה ל-200 מטר חופשי, וסיים במקום העשירי. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באותה שנה (2003) בסנטו דומינגו, זכה בוול בשתי מדליות זהב, במשחים ל-200 מטר חופשי ו-200 מטר מעורב אישי, ובשתי מדליות כסף, במשחים ל-100 מטר חופשי ו-100 מטר גב.
בתחרות שנערכה באיסט מדו שבמדינת ניו יורק ב-25 במרץ 2004, קבע בוול שיא עולם ב-200 מטר מעורב אישי בבריכות קצרות - 1:53.93 דקות. הוא שבר את שיאו בן ה-10 שנים של יאני סייבינן מפינלנד (1:54.65 דקות), ושיאו שלו החזיק מעמד עד ה-8 בדצמבר 2005 בטרם נשבר בידי הונגרי אחר, לאסלו צ'ה, שהעמידו על 1:53.46 דקות.
באולימפיאדת אתונה רשם בוול את ההישג הטוב ביותר של שחיין טרינידדי אי פעם, כשזכה במדליית הארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי. היה זה גם ההישג הטוב ביותר של המשלחת הטרינידדית כולה במשחקים אלה. בנוסף, העפיל לשלב חצי הגמר במשחים ל-100 ו-200 מטר חופשי, ובשניהם סיים במקום ה-11.

המשך הקריירה - סגנון חופשי

באליפות העולם שנערכה במלבורן ב-2007 החל להתמקד בסגנון חופשי, והתחרה במשחים ל-50 ו-100 מטר. בראשון סיים במקום ה-17, במרחק של מאית השנייה מהעפלה לחצי הגמר, ובשני סיים במקום ה-47. במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו באותה שנה בריו דה ז'ניירו זכה במדליית הארד במשחה ל-50 מטר חופשי, ובמשחה ל-100 מטר חופשי סיים במקום השביעי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) נבחר בוול לשאת את דגל טרינידד וטובגו בטקס הפתיחה של המשחקים. במשחה ל-50 מטר חופשי העפיל לשלב חצי הגמר וסיים במקום ה-11, ובמשחה ל-100 מטר חופשי לא עבר את שלב המוקדמות.
באליפות העולם שנערכה ברומא ב-2009 העפיל לחצי הגמר במשחה ל-50 מטר חופשי וסיים במקום התשיעי. במשחה ל-100 מטר חופשי קבע שיא לאומי חדש (48.82 שניות), אך סיים במקום ה-26 ולא עבר את שלב המוקדמות. באליפות העולם שנערכה בשנחאי ב-2011 התמקד רק במשחה ל-50 מטר חופשי, העפיל לשלב הגמר וסיים במקום השביעי.
באליפות העולם בשחייה בבריכות קצרות שנערכה באיסטנבול ב-2012 זכה בוול במדליית ארד במשחה ל-100 מטר מעורב אישי, וכן סיים במקום הרביעי במשחה ל-50 מטר חופשי. באולימפיאדת לונדון (2012) העפיל בוול לשלב הגמר במשחה ל-50 מטר חופשי וסיים במקום השביעי. בנוסף, השתתף במשחה ל-100 מטר גב, אך לא עבר את שלב המוקדמות.
בשנת 2013 רשם בוול את הישג השיא שלו באליפויות העולם בשחייה, כשזכה במדליית הארד במשחה ל-50 מטר חופשי באליפות העולם בברצלונה. גם במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו ב-2015 זכה במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי.
יחסי יוון–רומניה

היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין יוון לרומניה כוננו ב-20 בפברואר 1880, והיו בדרג של צירות, וב-1 בינואר 1939 הועלה דרג היחסים בין המדינות לרמה של שגרירות. נוכחות יוונית ברומניה הייתה קיימת לפחות 2,700 שנה. אם ככיבוש, או הגמוניה או בזמנים אחרים (כולל בהווה), היוונים היו מיעוט אתני בין מיעוטים רבים אחרים באזור.
בשנת 1913 שיתפו שתי המדינות פעולה במלחמת הבלקן השנייה נגד בולגריה, ולאחר מכן שוב לחמו שתי המדינות ביחד במהלך מלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות ההסכמה. בשנת 1934 חתמו שתי המדינות על ההסכמה הבלקנית, יחד עם טורקיה וממלכת יוגוסלביה, אולם הברית התבטלה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה לחמה רומניה לצד גרמניה הנאצית, ואילו יוון לחמה לצד בעלות הברית. מאז נפילת הקומוניזם והחזרת הדמוקרטיה ברומניה, היגרו רומנים רבים ליוון מסיבות כלכליות. שתי המדינות הן חברות מלאות באיחוד האירופי, במועצת אירופה, בנאט"ו ובארגון שיתוף הפעולה הכלכלי של הים השחור (BSEC).
רמת היחסים הדו-צדדיים בין רומניה ליוון נחשבת לטובה במיוחד, ויוון אף תמכה בחום בהצטרפותה של רומניה לנאט"ו ולאיחוד האירופי. יוון הייתה המדינה החמישית באיחוד האירופי, ובין הראשונות מבין החברות הוותיקות באיחוד לאשרר את הסכם ההצטרפות של בולגריה ורומניה לאיחוד.
ביוני 2011 ערכו נשיא יוון קרולוס פפוליאס ושר החוץ סטארברוס לאמברינדיס ביקור רשמי ברומניה בן יומיים במהלכו נפגשו עם ראש ממשלת רומניה אמיל בוק.
בשנת 2015, יוון ורומניה חגגו 135 שנים מאז כינון היחסים.

שיתוף פעולה כלכלי

יוון היא בין שלוש המשקיעות המובילות ברומניה, עם כמעט 800 עסקים פעילים והשקעות הון בהיקף של 3 מיליארד אירו. על פי המזכירות הכללית ליוונים בחו"ל, הקהילה היוונית ברומניה מונה 14,000 איש.

יחסים דיפלומטיים

יוון מחזיקה ברומניה שגרירות בבוקרשט, מאידך, רומניה מחזיקה ביוון שגרירות באתונה, ו-3 קונסוליות בקורפו, פטרס וסלוניקי.
אלכסנדר וולקוב (קוסמונאוט)

קורות חיים

אלכסנדר וולקוב נולד בהורליבקה, אוקראינה הסובייטית.לאחר סיום בית הספר הוא התחיל לימודים בבית הספר לטייסי קרב בחרקיב ולאחר סיומו המשיך בשרות בחיל האוויר הסובייטי.
בשנת 1976 אלכסנדר וולקוב נכלל ביחידת הקוסמונאוטים. במהלך השנים הוא היה חבר צוות משנה של מספר משימות חלל.
בשנים 1985 אלכסנדר וולקוב שוגר לחלל בחללית סויוז T-14 לצד גאורגי גרצ'קו וולדימיר ואסיוטין. הם התחברו לתחנת החלל סאליוט 7 והיו מתוכננים לשהות בה חצי שנה. בתחילת אוקטובר ולדימיר ואסיוטין גילה לצוות שיש לו כאבים אך רק בסוף החודש הוחלט לדווח על כך לצוות קרקע. לאחר קבלת ייעוץ רפואי הוחלט להחזיר את הצוות לכדור הארץ לאחר 64 ימים בחלל.
בשנים 1988 אלכסנדר וולקוב שוגר לחלל בחללית סויוז TM-7 לצד סרגיי קריקליוב וז'ן-לו קרטיין. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אלכסנדר וולקוב חזר לכדור הארץ כעבור 151 ימים.
בשנים 1991 אלכסנדר וולקוב שוגר לחלל בחללית סויוז TM-13 לצד טוקטר אובקירוב ופרנץ פיבק. הם התחברו לתחנת החלל מיר. הם ביצעו מספר מחקרים לרבות פעילות חוץ רכבית. אלכסנדר וולקוב חזר לכדור הארץ כעבור 175 ימים.
בשנת 1998] אלכסנדר וולקוב עזב את יחידת הקוסמונאוטים. הוא עבד במספר מקומות לרבות נשיא של ערוץ טלוויזיה. בשנת 2005 הוא מונה לראש המועצה של עיר הכוכבים.
בנו סרגיי וולקוב הוא קוסמונאוט רוסי.