google/wiki40b huggingface dataset:
טילדה רג'ואן

טילדה רג'ואן (בכתב לטיני: Tilda Rejwan;‏ נולדה ב-1968 באיסטנבול) היא זמרת ישראלית, יהודייה ילידת טורקיה, נודעה בעיקר בביצועיה בפסקולים של סרטי קולנוע בשנות ה-80-ה-90 של המאה ה-20 ושל מוזיקה קלה בינלאומית.

ביוגרפיה

טילדה רג'ואן נולדה בשנת 1967 בבית החולים הצרפתי באיסטנבול למשפחה יהודית מבוססת, בעלת עסקים בתעשיית הקפה. מצד אביה מוצא משפחתה בעיראק. בילתה את ילדותה באיסטנבול, בחורפים בשכונת נישנטאשי ובימי הקיץ בשכונת סואדייה שבתת-נפת קדיקוי של איסטנבול. בבית הוריה דיברו טורקית, ערבית ולדינו. 
למדה תחילה בבית הספר "אישיק" באיסטנבול, אחר כך עשתה לימודי תיכון ולימודים אקדמיים בתחום הפסיכולוגיה בשווייץ
במהלך הלימודים והקריירה למדה רג'און גם צרפתית, אנגלית, איטלקית ועברית.
הופיעה על הבמה עוד בגיל 3 ובגיל 12 כתבה שיר בצרפתית שבוצע בטורקיה על ידי צמד הזמרים דיאנה ודוד.עם סיום לימודיה הקדישה את עצמה לקריירה מוזיקלית כזמרת של מוזיקה קלה, כשחוננה במנעד רחב של חמש אוקטבות. בצעירותה הכירה בצרפת את בעלה לעתיד, מישל.
בגיל 17 הכירה את המלחין הצרפתי פרנסיס לה וביצעה את שירי הפסקול שהוא הלחין לסרט J'ai Rencontré Le Père Noël (פגשתי את סנטה קלאוס).לאחר מכן עברה לגור ברומא ושיתפה פעולה עם אניו מוריקונה וביצעה שירים שהתפרסמו בפסקול של הסרט "כלוב העליזים III" בגרסתו הצרפתית.
רג'ואן הקליטה שירים גם בפסקול של סדרת הטלוויזיה Double Seven בהלחנתו של ג'ורג'ו מורודר.  
היא שיתפה פעולה עם מפיקים כמו אריף מרדין ובנו ג'ו מרדין, ממוצא טורקי-אמריקאי, המפיקים והמלחינים אריק קאלווי וקווינסי ג'ונס. מל הווארד הביא אותה לפריז, בה הופיעה רג'ואן בתפקיד החתולה גריזבלה בהפקה הצרפתית של המחזמר "קאטס" של אנדרו לויד ובר.
במהלך השנים שרה רג'ואן על במות רבות בעולם, לא פעם הוזמנה לשיר באירועים ממלכתיים, כמו למשל בשנת 1990 במופע סיום חגיגות ה-40 למלוכתו של מלך בלגיה, בודואן הראשון ומלאת 60 לחייו, שהתקיים בפלנטריום של בריסל. השתתפה במופעים ופסטיבלים בשווייץ שבהם הופיעו גם זמרים כמו ג'ו קוקר, ג'יימס בראון, בוב דילן, דייב סטוארט.
בשנת 1998 לפי בקשתו של הבמאי ניקיטה מיכאלקוב כתב רג'ואן וביצעה את השיר בסיום הפסקול של סרטו "הספר מסיביר".
היא הופיעה עם השיר הזה בארמון הקרמלין הממלכתי לרגל בכורה של הסרט, בליווי התזמורת הסימפונית הנשיאותית של רוסיה. היא הופיעה שוב עם תזמורת זו בניצוחו של פאבל אובסיאניקוב גם באוקטובר 2002. הופעות נוספות היו לה בזירת הקרח החדשה של סנט פטרסבורג, וכן עם התזמורת הסימפונית של נובוסיבירסק.
בישראל שרה רג'ואן במופעים שהקדישה לזמר הצרפתי ולשירי אהבה, בין השאר, בליווי התזמורת הסימפונית ראשון לציון בניצוחו של רפי קדישזון. עם מופעים אלה ערכה סיורי מופעים גם בסין וביפן. רג'ואן שרה גם במופעים משותפים עם אמנים אחרים כמו אבי טולדנו,יהורם גאון ואחרים, כמו כן לצדו של עודד מנשה. ב-2017 הופיעה במופע מוקדש לשירי לדינו, אותם הכירה מילדותה בטורקיה.
הזהות הגמישה

באלגברה לא אסוציאטיבית, הזהות  נקראת הזהות הגמישה. זהות זו משותפת למחלקות חשובות רבות של אלגברות לא אסוציאטיביות, לרבות אלגברות לי, אלגברות ז'ורדן ואלגברות אלטרנטיביות.

קשרים

מן הזהות הגמישה נובע שהאסוציאטור מקיים את המולטילינאריזציה , ובמאפיין שונה מ-2, שתי הזהויות שקולות.
הזהות הגמישה שקולה לכך שהקומוטטור , כאשר  ו-  הן פעולות הכפל משמאל ומימין ב-x.

פיזור פעולת הכפל

אם A היא אלגברה לא אסוציאטיבית מעל שדה F, עם פעולת כפל , אפשר להגדיר בה פעולת כפל חדשה, , לפי , כאשר  הם קבועים. איבר היחידה של  נשאר איבר יחידה גם ביחס לפעולה החדשה, אם . אם , אפשר לשחזר את  מן הפעולה , לפי הנוסחה 
 
כאשר
.
אם A גמישה ביחס לפעולה המקורית, אז היא גמישה גם ביחס לפעולה החדשה. 
במאפיין שונה מ-2, מסמנים ב-  את האלגברה הקומוטטיבית המתקבלת מההגדרה , היינו . בפרט, אם A גמישה, אז גם  גמישה (אם כי ההפך אינו בהכרח נכון).

מיון

במאפיין אפס, אם A גמישה ופשוטה למחצה, אז  אלגברת ז'ורדן.
בכל מאפיין שונה מ-2, אם A גמישה ופשוטה, ו- אלגברת ז'ורדן פשוטה, אז מתקיים אחד משלושת התנאים הבאים: (1) A היא אלגברת ז'ורדן פשוטה; (2) A היא אלגברה ריבועית עם תבנית נורמה לא מנוונת, או (3) A היא "אסוציאטיבית למחצה": קיימת K/F ריבועית, כך ש- , כאשר B אלגברה פשוטה אסוציאטיבית מרכזית מעל K, והכפל ב-  מוגדר על ידי פיזור הכפל של B: 
.
שוקולדניצה

היסטוריה

החברה יונקת את שורשיה משנת 1964 כשהוקם בית הקפה "שוקולדניצה", בסמוך לתחנת הרכבת התחתית "אוקטיאברסקאיה" במוסקבה שמכר שוקולד חם ומאפים. בשנת 2000 הוקם הסניף הראשון של חברת שוקולדניצה, במקום שבו נפתח בית הקפה הישן ב-1964. משנת 2006 החברה מתחילה להתרחב ופתחה סניפים בסנקט פטרבורג, נובוסיבירסק, קאזאן, קלינינגרד, יקטרינבורג, רוסטוב על הדון וערים רבות אחרות ברחבי רוסיה.
באוקטובר 2014 החברה רכשה את רשת "קוֹפֶה חָאוּז", שהייתה המתחרה העיקרית שלה. בדצבמר 2014 חברת Acmero Capital מהונג קונג הודיעה כי רכשה 40% ממניות שוקולדניצה.
בשנת 2018 איש העסקים מקסים דאדיש רכש 60% ממניות החברה והחל לפתח רשת בתי קפה אזורית תחת המותג "שוקולדניצה ליד הבית", באותה שנה החברה ניהלה 8 סניפים באוקראינה.
בקעת בית נטופה

בִּקְעַת בֵּית נְטוֹפָה היא עמק בגליל התחתון המשתרעת בין רכס תורען בדרום ורכס יודפת בצפון. מרבית שטחה של הבקעה מנוצל לחקלאות. הכפרים בועיינה ונוג'דאת נמצאים בחלקה הדרומי של הבקעה, על צלע הר תורען וחלק גדול מאדמת הבקעה מעובד על ידי תושביהם. יישובים נוספים בבקעה הם כפר מנדא, רומאנה, עוזייר ורומת אל הייב, וכן אדמות חקלאיות של עראבה, ודיר חנא שבבקעת סכנין. מזרח הבקעה מוצף ברובו לעיתים קרובות בחורף בשל העובדה כי האדמה באזור איננה מחלחלת. 
מקור שמה של הבקעה הוא בבקעת בית נטופה הנזכרת במקורות חז"ל באזור זה, והשתמרות השם בצורה "אלבטוף": "עָבַר בַּהֲדָא בִּקְעַת דְּבֵית נְטוֹפָא", וכן: "עד שיכלו הסינרייות מבקעת בית נטופה".
בקעת בית נטופה נודעת בקרב מטאורולוגים בשל היותה המקום בו נמדדו הטמפרטורות הנמוכות ביותר בארץ ישראל מאז תחילת המדידות ועד לינואר 2015: 13.7 מעלות צלזיוס מתחת לאפס, ב-7 בפברואר 1950.
בעבר שימשה הבקעה לגידול אבטיחים שאף יוצאו דרך נמל עכו.
המוביל הארצי עובר דרך הבקעה בדרכו מהכנרת למרכז ישראל בתעלה פתוחה, עד למאגר אשכול, הנמצא במערבה של הבקעה.
דרך נוף הר תורען עוברת ממצפה נטופה עד לקיבוץ בית רימון וממנה תצפיות יפות על הבקעה. ליד בית רימון הוקם "מצפור לאודרמילק" על שם וולטר קליי לאודרמילק שהגה לראשונה את תוכנית המוביל הארצי ואיגום המים בבקעת נטופה.
הושע רבינוביץ

הרב ד"ר הושע רבינוביץ הוא חוקר תורני, לשעבר רבם של קיבוץ חפץ חיים ובארות יצחק וראש כולל האידרא. מחבר הספרים מאורות הרצי"ה.

ביוגרפיה

הוריו עלו מפולין לארץ ישראל בשנות השלושים. אביו גדל בבית הרב של העיירה סופרסלא, והיה תלמיד ר' אלחנן וסרמן בישיבה בברנוביץ'. אמו הייתה בת למשפחה חסידית מהעיר לודז', המקורבת לחסידות ברסלב. השניים נפגשו בירושלים בגיל מבוגר יחסית, ונולדו להם שני ילדים. הבכור נפל בעת שירותו הצבאי, והצעיר הוא הרב הושע. בילדותו התגורר בכפר אברהם שבפתח תקווה .
למד בבית הספר היסודי החרדי "שארית ישראל", לימודיו בישיבה התיכונית היו במדרשיית נעם פרדס חנה.
באלול תש"ך עבר לישיבת מרכז הרב. שם למד מספר שנים והוסמך לרבנות על ידי הרב יצחק אריאלי. קיבל מהרב אברהם אלקנה כהנא שפירא כושר לרבנות עיר.
לאחר מכן עמד בראש "כולל האידרא" בנשיאותו של הרב שלמה גורן.
לאחר כולל האידרא עבר ללמד תורה בחו"ל במשך מספר שנים ועודד עלייה לארץ. 
בשנת תש"מ נבחר על ידי חברי קיבוץ בארות יצחק להיות רב הקיבוץ. כיהן בתפקידו 5 שנים, והמשיך לרבנות בקיבוץ חפץ חיים לשמונה שנים נוספות.
במהלך השנים ההדיר את פירוש רבי יצחק אבוהב (השני) לטור. בשנת 1992 סיים את עבודת הדוקטורט במסגרת המחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, עבודתו עסקה בפרשנותו של ר' יצחק אבוהב לתלמוד. לימד במשך שנים רבות כמרצה במכללת אורות ישראל, באוניברסיטת בר-אילן, וכיום מעביר ביישוב אלקנה שיעורים באופן קבוע. 
בשנת 2011 הוציא את "מאורות הרצי"ה", סיכומים של שיעורים ששמע מפי הרצי"ה קוק, ובכך קיים את בקשתו של הרב להוציאם לאור.
התגורר באלקנה. חתנו הוא הרב ציון לוז.
מנזר מאר אליאס

היסטוריה

המנזר הוקם בתקופה הביזנטית, בין השאר, כתחנת דרכים על הדרך מירושלים לבית לחם וחברון. הוא נהרס בפלישה הפרסית ב-614, שוקם ונהרס שוב ברעידת אדמה במאה ה-12 והוקם שוב בשנת 1160. שיקום נוסף נעשה בתקופה הצלבנית וכמו כן, הוא שופץ בתחילת המאה התשע עשרה.
בשנת 1345 נקבר במקום הבישוף של ירושלים, אליאס. לאחר מותו החלו תושבי בית לחם ובית ג'אלא לעלות לרגל לקברו מדי שנה. עם הזמן התפתחה מסורת הגורסת שכאן חנה אליהו הנביא בבורחו מפני איזבל. בעבר היו מראים ליד המנזר סלע ועליו שקע בדמות אדם, ונטען שהסלע קיבל את צורת גופו של אליהו כדי שיוכל לנוח בנוחות על גביו.
ב-1823 הותקף נשיא המנזר והוכה קשות, ככל הנראה משום שהתוקפים סברו כי יוכל לגלות להם את מקומו של מטמון חבוי.
במלחמת העצמאות ב-1948 הגיעו המצרים, בפלישתם אל הארץ, גם אל מנזר מאר אליאס, ובסביבתו התחוללו קרבות בין המצרים והישראלים שהתבצרו ברמת רחל הקרובה. המצרים ניסו להשתלט על הכביש הסמוך ולהתקדם בו אל תוך ירושלים, אולם הכוחות הישראלים עצרו אותם. לאחר שביתת הנשק פינו המצרים את האזור, והוא עבר לידי הירדנים. הללו התבצרו על הגבעות הסמוכות, מול מוצבי ישראל. בחצר המנזר ולרוחב הכביש הציבו הירדנים גושי בטון נגד טנקים.
צה"ל כבש את המנזר מידי הירדנים בצהרי 7 ביוני 1967. המנזר נכבש על ידי פלוגה ג' מגדוד 62 (7), של חטיבת ירושלים (בפיקוד המ"פ ציון ארסלן, וסגנו רפי מיארה), בצהרי היום, לאחר הפעלת סיוע מהרכס הצפון-מזרחי, נגד המנזר ונגד המחנה הירדני שהיה לידו. הפלוגה השתתפה קודם לכן בהגנת רמת רחל. גג המנזר שימש כעמדה של הלגיון הירדני ממנו נורתה אש נגד מטוסים. מנקודה זו הופל מטוס של חיל האוויר מדגם פוגה מגיסטר, ומכאן שם הגבעה הסמוכה, גבעת המטוס.
פעם בשנה, ב-19 ביולי לפי הלוח היוליאני, נערכת במקום חגיגה גדולה של אנשי הקהילה היוונית-אורתודוקסית מהסביבה לרגל יום עלייתו השמיימה של אליהו הנביא.
בחזית מנזר מאר אליאס מוצב ספסל אבן לזכרו של הצייר ויליאם הולמן האנט, אשר נהג לשבת מול המנזר ולצייר.
מרואן שמאח

קריירת מועדונים

שמאח נולד בטוניאס שבצרפת, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מארמאדיאס. בשנת 2000, בגיל 16, עבר למחלקת הנוער של בורדו, שם השתתף ב-17 משחקים והבקיע שישה שערים, וכעבור שנתיים עלה לקבוצה הבוגרת.
ב-19 בינואר 2003 ערך שמאח את הופעת הבכורה שלו בשורות בורדו בגביע הליגה הצרפתי נגד מץ, ואת הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית ערך פחות מחודש לאחר מכן, ב-8 בפברואר 2003, נגד ספורטינג קלאב דה בסטיה.
בתחילת עונת 2008/2009 הוביל שמאח את בורדו לזכייה השנייה בתולדותיה בסופר קאפ הצרפתי, לאחר ניצחון על ליון בדו-קרב פנדלים, ובגביע הצרפתי לאחר ניצחון 4-0 על ואן מהליגה שנייה. הוא סיים את העונה עם 13 שערי ליגה, בנוסף הוא זכה עם בורדו באליפות צרפת, לאחר שבע זכיות רצופות של ליון.
את עונת 2009/2010 סיים שמאח עם 15 שערים, בעונה זו כבש גם חמישה שערים בתשעה משחקים במסגרת ליגת האלופות, כאשר בשלב הבתים כבש שני שערים, אחד מול יובנטוס והשני מול באיירן מינכן, ובכך עזר לקבוצתו להעפיל לשמינית גמר ליגת האלופות. שמאח כבש גם בשמינית הגמר מול אולימפיאקוס מה שסידר לקבוצתו מפגש מול ליון ברבע הגמר. שמאח כבש בשני המשחקים אך זה לא עזר לבורדו שהודחה מהמפעל. בתחילת 2010 סירב להאריך את חוזהו בבורדו, ולאחר חודשים של התלבטויות, בהן סירב להצעות מליברפול, טוטנהאם ועוד כמה מועדונים מרוסיה, החליט שמאח לעבור לארסנל.
ב-5 בינואר 2013 עבר שמאח בהשאלה לקבוצת וסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג.
ב-10 באוגוסט 2013 חתם שמאח לעונה אחת בקריסטל פאלאס. לאחר שהיה צפוי לעזוב את הקבוצה בתום העונה, האריך את חוזהו בשנתיים. באוקטובר 2016 עבר לקארדיף סיטי מליגת המשנה, אותה עזב כעבור חודשיים, במדיה רשם שתי הופעות ליגה בלבד.
ב-26 במאי 2019, לאחר שלא שיחק במשך כשנתיים וחצי, הודיע שמאח על פרישה מכדורגל.

נבחרת מרוקו

אף על פי שנולד וגדל בצרפת, שמאח בחר לשחק בנבחרת מרוקו היות שהוריו מרוקאים. שמאח משחק בנבחרת מרוקו מאז 2003 וכרגע יש לו 17 שערים ב-63 הופעות. ב-8 ביוני 2003 ערך שמאח את הופעתו הבכורה במרוקו במוקדמות גביע אפריקה לאומות מול סיירה לאון. שמאח עזר לנבחרתו להעפיל לגמר גביע אפריקה לאומות ב-2004, שם הפסיד עמה בתוצאה 2-1 לנבחרת תוניסיה.
תל אביב לוס אנג'לס

תקציר העלילה

מודי גזית (דודו טופז), הוא בדרן בינוני המנסה תחת חסותו של אמרגן בינוני לפרוץ קדימה ולהתקבל לטלוויזיה.
לאחר שנכשל במבחני הקבלה לטלוויזיה, הוא מתכנן עם חברתו ואמרגנו תחבולה אשר תכניס אותו לשידור חי בטלוויזיה, תחבולה זאת הצליחה מעבר למצופה והקריירה של גזית נוסקת מעלה והוא הופך לכוכב על.
בעקבות הצלחתו מקבל גזית הצעות להופיע בארצות הברית בפני הקהילה היהודית בניו יורק ובלוס אנג'לס. בסיומה של אחת ההופעות שלו בלוס אנג'לס מקבל גזית הצעה מישראלית הגרה בלוס אנג'לס להתארח בביתה תוך שהיא מבטיחה לו להפעיל את קשריה ולעזור לו לפרוץ קדימה גם בארצות הברית.
אמרגנו של גזית מנסה לשכנע אותו לחזור לארץ ולא להישאר באמריקה, אך לשווא.
חלומו הגדול להפוך בארצות הברית לכוכב על לא מתממש וגזית מבין שהוא נמצא בפני דילמה קשה, האם לקחת סיכון ולנסות בכל זאת להמתין להזדמנות, אך הוא יודע שאם לא יצליח לפרוץ קדימה וישהה יותר מדי זמן בארצות הברית הוא עלול להגיע למצב שבארץ ישכחו אותו.
גזית רב עם בעלת הבית בלוס אנג'לס, בעיקר לאחר שקיבל ממנה במשך יותר משנה הבטחות רבות שתעזור לו לפרוץ קדימה, הבטחות שלא מומשו. הוא מחליט לחזור לארץ ומגלה שמי שהייתה חברתו לפני שעזב את הארץ כבר יוצאת עם מישהו אחר, הוא מגיע למשרד של אמרגנו שמאושר לפגוש אותו, גזית מצהיר בפניו שתם עידן אמריקה אצלו והוא החליט לחזור לארץ לתמיד.
יוהאן גוטליב גאהן

קורות חייו

יוהאן גוטליב גאהן נולד ב-1745 בעיירה ווקסנאברוק (Voxnabruk), שבפרובינציית הלזינגלנד (Hälsingland) בשוודיה. הוריו היו הנס יקוב גאהן ואנה מריה שולצן. היו לו שני אחים. למד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת אופסלה בשנים 1762 עד 1770, שם הכיר את קרל וילהלם שלה המגלה הראשון של החמצן, היכרות שהובילה לשיתוף פעולה מדעי שנמשך שנים רבות. משנת 1767 הועסק כאסיסטנט של הכימאי הנודע טורברן אולוף ברגמן. עם תום לימודיו הוסמך כמהנדס מכרות, והתקבל לקולגיום המכרות השוודי (Bergskollegium), במסגרתו פעל כל ימיו. פעילותו החלה במכרה הנחושת בעיירה פאלון (Falun), שבפרובינציית דלרנס. בעקבות העסקתו בפאלון עבר להתגורר שם. בפאלון היה שותף בהקמת מפעלים לייצור גופרית, חומצה גופרתית ו"הצבע האדום של פאלון" (צבע בגוון אדום כהה ששימש לצביעת בתי עץ ואסמים). לפי אחד המקורות גילה ברצליוס את הסלניום במפעל החומצה הגופרתית של גאהן.

פעילותו המקצועית

פעילותו המקצועית הראשונה הייתה הכנסת שיפורים טכנולוגיים משמעותיים בשיטות היתוך הנחושת, בעיקר בדרך השימוש במוצרי הלוואי של ההיתוך. ביניהם: גופרית, סולפט הברזל ו"הצבע האדום של פאלון". ב-1769 גילה, באמצעות אנליזת "צינור הנשיפה" (blowpipe), שעצמות מכילות זרחן
ב-1774 גילה את תגליתו המדעית החשובה. גילוי יסוד מתכתי חדש, המנגן, על ידי חיזור של פירולוזיט (מנגן דו-חמצני) באמצעות פחמן.
נפטר בפאלון ב-8 בדצמבר 1818.
ארגוב (אתר מקראי)

אַרְגֹּב היה שמו של אזור בבשן בעבר הירדן המזרחי בתקופת המקרא.
בקרב חוקרי המקרא וארץ ישראל שוררות דעות שונות באשר לזיהוי של ארגוב.
ארגוב נכבש על ידי שבטי ישראל לפני כניסתם לארץ ישראל שממערב לירדן; לפי המסופר בספר דברים, יצאו הלוחמים של שבטי ישראל אל הבשן שכלל את "חבל ארגוב", שם נתקלו בכוחות הצבא של עוג בסמוך לעיר אדרעי, והתנהלה מערכה צבאית שהסתיימה בניצחונם של שבטי ישראל:
"וַנֵּפֶן וַנַּעַל דֶּרֶךְ הַבָּשָׁן וַיֵּצֵא עוֹג מֶלֶךְ הַבָּשָׁן לִקְרָאתֵנוּ הוּא וְכָל עַמּוֹ לַמִּלְחָמָה אֶדְרֶעִי: וַיֹּאמֶר ה' אֵלַי אַל תִּירָא אֹתוֹ כִּי בְיָדְךָ נָתַתִּי אֹתוֹ וְאֶת כָּל עַמּוֹ וְאֶת אַרְצוֹ וְעָשִׂיתָ לּוֹ כַּאֲשֶׁר עָשִׂיתָ לְסִיחֹן מֶלֶךְ הָאֱמֹרִי אֲשֶׁר יוֹשֵׁב בְּחֶשְׁבּוֹן: וַיִּתֵּן ה' אֱלֹהֵינוּ בְּיָדֵנוּ גַּם אֶת עוֹג מֶלֶךְ הַבָּשָׁן וְאֶת כָּל עַמּוֹ וַנַּכֵּהוּ עַד בִּלְתִּי הִשְׁאִיר לוֹ שָׂרִיד: וַנִּלְכֹּד אֶת כָּל עָרָיו בָּעֵת הַהִוא לֹא הָיְתָה קִרְיָה אֲשֶׁר לֹא לָקַחְנוּ מֵאִתָּם שִׁשִּׁים עִיר כָּל חֶבֶל אַרְגֹּב מַמְלֶכֶת עוֹג בַּבָּשָׁן:"
בהמשך ספר דברים מסופר על יאיר בן מנשה אשר חלש על חבל ארגוב, שנקרא מאז על שמו "חות יאיר":
"יָאִיר בֶּן מְנַשֶּׁה לָקַח אֶת כָּל חֶבֶל אַרְגֹּב עַד גְּבוּל הַגְּשׁוּרִי וְהַמַּעֲכָתִי וַיִּקְרָא אֹתָם עַל שְׁמוֹ אֶת הַבָּשָׁן חַוֹּת יָאִיר עַד הַיּוֹם הַזֶּה:"
ואילו, בספר מלכים, חבל ארגוב בבשן וחות יאיר בן מנשה בגלעד מתוארות כשתי יחידות מנהל נפרדות, שעליהן הופקד בן גבר אשר ישב ברמת גלעד, הנכללות בממלכת שלמה.
"בֶּן גֶּבֶר בְּרָמֹת גִּלְעָד לוֹ חַוֹּת יָאִיר בֶּן מְנַשֶּׁה אֲשֶׁר בַּגִּלְעָד לוֹ חֶבֶל אַרְגֹּב אֲשֶׁר בַּבָּשָׁן שִׁשִּׁים עָרִים גְּדֹלוֹת חוֹמָה וּבְרִיחַ נְחֹשֶׁת:"
אונקלוס מתרגם תמיד את "כל חבל הארגב" כ"כָּל בֵּית פֶּלֶךְ טְרָכוֹנָא". טרכונא היא טרכון.
אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), הציע לזהות את האתר המקראי עם העיר "רגב" (כיום ראג'ב) שבהרי הגלעד, אך זיהוי זה מוטל כיום בספק.
All Good Things...

תקציר

קפטן ז'אן-לוק פיקארד מוצא את עצמו מועבר בין שלוש תקופות זמן שונות (עבר, הווה, עתיד) הודות לקיו, כאשר עיוות של מרחב-זמן מסתורי, ההולך וגדל בעבר אך קטן יותר בעתיד, מאיים להשמיד את כל המציאות.

הפקה

הפרק "All Good Things...‎" שודר במקור כפרק אחד שאורכו שעתיים; בשידורים חוזרים, בדרך כלל, הפרק מוצג בצורה ערוכה, כשני פרקים, באורך של שעה כל אחד.
רונלד ד. מור ובראנון בראגה ציפו כי מייקל פילר או ג'רי טיילור יכתבו את פרק סיום הסדרה; כתוצאה מכך, הם כתבו את "All Good Things...‎" במקביל עם "מסע בין כוכבים: דורות", לעיתים מתבלבלים בין היבטים שונים של השניים. בערוץ ה-"commentary" של ה-DVD של "מסע בין כוכבים: דורות", הם העירו כי "All Good Things...‎" היה קל יותר, מאחר שלא היה להם תאריך יעד מסוים ונוקשה, שהיו חייבים לעמוד בו.
במהלך הצילומים של "All Good Things...‎", צולם גם כן סרט תיעודי רטרוספקטיבי מאחורי הקלעים, הנקרא "Journey's End: The Saga of Star Trek: The Next Generation", בנחיית ג'ונתן פרייקס.

תגובות

הפרק דורג במקום החמישי ברשימה של המגזין "אנטרטיינמנט ויקלי" של "עשרת הפרקים הטובים ביותר של מסע בין כוכבים: הדור הבא". הפרק "All Good Things...‎" זכה בפרס הוגו לשנת 1995 בגין ההצגה הדרמטית הטובה ביותר. הפרק השני היחיד של "מסע בין כוכבים: הדור הבא" שזכה בכבוד שכזה הוא "The Inner Light".
קרחון לאנק

גילוי הקרחון

הקרחון צולם מהאוויר לראשונה על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ, בין השנים 1956–1957.
הקרחון מופה בהתבסס על תצלומים אלה בשנת 1959.

מקור השם

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הקרחון נקרא על שמו של רנה לאנק, ממציא צרפתי שהמציא את הסטטוסקופ, והיה מחלוצי רפואת הריאות.
קמפונית שחורה

מראה

ניתן להבדיל בין קמפוניות שחורות לבין מינים נוספים מהסוג קמפונית לפי הצבע השחור המעומעם על הגוף והראש, ושיער לבנבן או צהבהב בבטן. הנמלים מכל הקסטות של מין זה (לרבות עובדות, מלכות, ראשיות, משניות וזכרים) הן בצבע שחור או שחרחר. יש מקומות בהם לא כל העובדים באותו גודל. המחושים שלהם נדחקים והם בדרך כלל עם 6-13 חלקים.

התנהגות

קמפוניות שחורות מסוגלות לנבור לעומק של כ-100 מטרים בחיפוש אחר מזון. הנמלים העובדות הכי פעילות בשעות הלילה, בהן הן עוזבות את הקן שלהן והולכות למקור מזון. הנמלים מסמנות שבילים כימיים באמצעות (פרומונים). בקנים שלהם יכולים להיות אלפי נמלים. הקמפונית השחורה לא עוקצת, אבל העובדים הגדולים יכולים לתת נשיכה חדה, אשר יכול לכלול הזרקה של חומצה פורמית, אשר אותה הם מייצרים. קמפוניות שחורות מגיבות בחריפות כלפי נמלים מקנים אחרים.
קמפוניות שחורות לא יכולות לאכול או לעכל עץ, אבל הן יכולות לפרוץ עץ, מה שיכול לגרום נזק רב למבנה. זאת בניגוד לטרמיטים היכולים לעכל עץ.

תזונה ואמצעי בקרה

קמפוניות שחורות הן אוכלות כול. הן יכולות לאכול מגוון רחב של בעלי חיים ומזונות מן הצומח, הכוללים מיצי צמחים, פירות, חרקים חיים או מתים, חסרי חוליות קטנים אחרים, ממתקים נפוצים כגון סירופ, דבש, סוכר, שמן ושומן.
בסביבה הטבעית שלהם, הקן של הקמפוניות השחורות נמצא על או בתוך עצים מתים. הן מעכלות ריקבון וזבל והופכות אותו לאדמה, ולכן יש לקמפונית השחורה יתרונות אקולוגיים. עם זאת, הקמפונית השחורה יכולה להרוס בתי עץ ולגרום להם נזק גדול.
כפר עקביה

כפר עקביה היה יישוב יהודי מתקופת המשנה והתלמוד שהתקיים בגולן.
היישוב נזכר בתלמוד הירושלמי, בקשר לאמורא מהדור החמישי אבא בר כהן: "הורה רבי אבא בר כהן בכפר עקביה". בפסיפס בית הכנסת העתיק בחמת גדר צוין כי אחד מהתורמים למבנה הוא מ"(כ)פר עקביה".
במאה ה-19, החוקר והרב יהוסף שוורץ הציע לזהות את היישוב הקדום עם החורבה "עין עקב" שבדרום רמת הגולן, מעל חמת גדר.
אתר זה נקרא על ידי ועדת השמות הממשלתית בשם "עין עקוב", ובו מתחיל כיום שביל הגולן.
הצעת הזיהוי המקובלת כיום ל"כפר עקביה" היא בכפר הסורי הנטוש כפר עקב, בסמוך למושב רמות של ימינו, בשיפולי מרכז הגולן.
הקפה מהירה

בספורט המוטורי הקפה מהירה היא ההקפה המושגת בזמן המהיר ביותר בכל מרוץ. בתחרויות מסוימות השגת ההקפה המהירה מזכה את הנהג או הקבוצה בנקודות בונוס נוספות (לדוגמה: בפורמולה אי ובפורמולה 2). בשנים הראשונות של אליפות הפורמולה 1 ניתנה נקודה נוספת לנהג שקבע את ההקפה המהירה. חלוקת הנקודות הופסקה בשנת 1960. מיכאל שומאכר, שקבע 77 פעמים את ההקפה המהירה ביותר, הוא נהג הפורמולה 1 עם מספר ההקפות המהירות הרב ביותר. ג'אקומו אגוסטיני הוא הרוכב המחזיק במירב ההקפות המהירות (117) במרוצי אופנועי גרנד פרי.
במרוץ אינדיאנפוליס 500 זוכה הנהג בעל ההקפה המהירה בפרס כספי, אך הדבר לא מעניק נקודות אליפות נוספות.

פורמולה 1

אליפות הפורמולה 1 נוסדה בשנת 1950. מאז קבעו 129 נהגים שונים את זמן ההקפה המהירה. בעשור הראשון של האליפות ניתנה נקודה לנהג שקבע את ההקפה המהירה בכל מרוץ. החל מעונת 2007 מוענק בסיום העונה פרס לנהג הקובע את מספר ההקפות הרב ביותר במהלך העונה. אם ישנו שוויון בין מספר נהגים נספרות גם ההקפות השניות בטיבן והזוכה הוא מי שבחישוב הכולל מספר ההקפות שלו הגבוה ביותר.
בעונת 2012 קבעו 12 נהגים שונים את זמן ההקפה המהירה - מספר הנהגים הגדול ביותר בעונה אחת.

MotoGP

באליפות מרוצי אופנועי גרנד פרי לא ניתן ניקוד לרוכבים שקבעו את ההקפה המהירה ביותר.
הגמד

רקע

הסיפור מתרחש בחצר המלוכה של נסיך השולט בעיר-מדינה באיטליה של תקופת הרנסאנס. המיקום והזמן המדויק אינם ברורים, אולם נוכחותו של דמות האמן "ברנארדו", שהוא ללא ספק ייצוג של  לאונרדו דה וינצ'י, יכול לרמוז שהסיפור מתרחש בגרסה בדיונית של מילאנו, בסביבות התקופה שבה דה וינצ'י התגורר בחצר הדוכס של מילאנו לודוביקו ספורצה מ-1482 ועד ל-1499. בנוסף, ברנארדו/דה וינצ'י, עוזר לנסיך, בדומה לעזרה האמיתית של דה וינצ'י לצ'זרה בורג'ה, הנסיך שהיווה את ההשראה העיקרית של מקיאוולי לכתוב את ספרו המפורסם "הנסיך". כמו כן, במהלך הספר יש התייחסויות ליצירות של ברנארדו, שמתארות בדיוק את היצרות הנודעות של דה וינצ'י הסעודה האחרונה והמונה ליזה. ההתייחסויות הרבות לדמויות ומקומות אמיתיים בהיסטוריה עם שמות שונים, נותנות לקורא תחושה אותנטית של קריאה על התקופה והלך המחשבה של אנשי התקופה, למרות שהיצירה היא בבירור כולה בדיונית.

דיוק היסטורי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
חן אטיאס

חן אטיאס (נולד ב-26 באוקטובר 1989) הוא קריין ישראלי. בעבר, שימש עורך חדשות, שדרן ומגיש בחדשות 10 ובאקו 99 FM.

ביוגרפיה

חן אטיאס החל את דרכו בעולם התקשורת הישראלית בשנת 2007, כשגויס לגלי צה"ל. עם סיום קורס העיתונאים של תחנת הרדיו הצבאית, שובץ במחלקת הקריינים.
במהלך שירותו בתחנה, בין השנים 2007–2010, ערך והגיש שורה של תוכניות בידור, תרבות ופנאי, בהן "שישי חם" לצד גל בן חיים, "פק"לילה" לצד דור מוסקל, "העולם מצחיק אז צוחקים", "גל עברי ירוק", "ארבע אחרי הצהריים", והגיש פינות קבועות בתוכניות "תוכניות לשבת" בהגשת ליעד מודריק ואסף ליברמן ו"תוכנית מילוט" בהגשת גורי אלפי ועינב גלילי.
אטיאס הגיש מהדורות ויומני חדשות בתחנה ואף ערך והגיש פינות ספורט בתוכנית "חמש בערב" עם ירון וילנסקי. שידר בגלגלצ ספיישלים מוזיקליים וברצועות המוזיקה "סוף שבוע רגוע", "מסיבה בגלגלצ".
מצטיין מפקד גלי צה"ל לשנת 2010.
עם שחרורו מצה"ל, החל לעבוד בחדשות 10, בתפקיד עורך ומגיש מבזקי הרדיו המשודרים בתחנות הרדיו האזוריות. בשנת 2011 החל לשמש כעורך ומגיש מבזקי החדשות בערוץ.
שימש קריין בתוכנית "המעגל עם דן שילון" ששודרה בערוץ 2 וכן בסדרת התעודה המדעית "עולמות בלתי נראים" מבית ה-BBC, כאשר שודרה בטלוויזיה החינוכית. 
במקביל לעבודתו בערוץ 10, שידר אטיאס מדי שבוע בתחנת הרדיו אקו 99 FM את התוכנית "אקו-דרייב".
באוגוסט 2015 דווח באתר "וואלה!" כי אטיאס עתיד לעזוב את חדשות 10. ושבוע לאחר מכן, ב-21 באוגוסט, הגיש את המבזק האחרון שלו בחדשות 10. במקביל, עזב גם את תפקידו כמגיש בתחנת הרדיו "אקו 99 FM", לטובת חברת הייעוץ הכלכלי והאסטרטגי "TASC". כחצי שנה לאחר מכן, בין פברואר 2016 ל-13 בפברואר 2017, חזר ל"אקו 99 FM" בה הגיש רצועת מוסיקה תחת השם "eco music" המשודרת מדי ערב בין השעות 17:00-20:00.
אטיאס ממשיך לעבוד כקריין פרסומות וסרטים דוקומנטריים, לצד הנחיית אירועים וטקסים.

חיים אישיים

אטיאס עובד במחלקת הסושיאל של חברת "WIX", ומתגורר בתל אביב עם בת זוגתו.
שלמה גרבץ

ביוגרפיה

שלומיק גרבץ נולד ב-1946 למשפחה בית"רית ממייסדות ההתיישבות החקלאית נחלת ז'בוטינסקי. משפחתו של גרבץ גרה בשוני ואחותו הבכורה נולדה בשוני.
בנעוריו, שימש מדריך בתנועת הנוער בית"ר, אשר היוותה מסד לפעילותו החינוכית והציבורית.
גרבץ סיים לימודי תואר ראשון בתולדות עם ישראל ומדע המדינה, וסיים בהצטיינות לימודי משפטים.
מילא שורת תפקידים ציבוריים, בהם מנהל בית הספר רוגוזין בקריית גת, ראש ההנהגה הארצית והעולמית של בית"ר. חבר בהנהלת הסוכנות היהודית, יו"ר מחלקת הסטודנטים ויו"ר מחלקת הנוער והחלוץ בהסתדרות הציונית. כיהן כיו"ר הקרן הקיימת לישראל בשנים 1998-2000. כמו כן, שימש כיו"ר תנועת קדימה העולמית.
גרבץ פעל רבות למען הקהילה. בין היתר, יזם מסע העפלה משוחזר של אלפי בני נוער דרך חוויות הקהילה היהודית בפראג, מוראות השואה בגטו טרזינשטט, ושיט בספינות העפלה משוחזרות מאיטליה לחופי הארץ. תרם להקמת "יער השירים", יער שבו כל עץ ועץ מסמל שיר משירי ארץ ישראל האהובים.
בשנת 1984 החלו לשחזר ולשקם את שוני. גרבץ היה שותף בהקמת פארק ז'בוטינסקי.
כמו כן שקד עם פתחיה שמיר ומרדכי צפורי על מוזיאון האצ"ל. בהמשך דאג לגייס את אהוד אולמרט לגיוס תרומות להקמת מוזיאון נחלת ז'בוטינסקי.
בהיותו יו"ר קרן קיימת לישראל ובעידודו של ד"ר אריה הררי, נספח תרבות בשגרירות ישראל בפריז, קידם את רעיון הקמת מוזיאון הפסלים של אחיעם שושני.
היה מראשוני חברי מפלגת קדימה ושימש כיו"ר קדימה העולמית. בבחירות לכנסת השבע עשרה במרץ 2006 הוצב במקום ה-43 ברשימת מפלגת קדימה לכנסת. בבחירות קיבלה המפלגה 29 מנדטים. 
הלך לעולמו ב-2006 והוא בן 60, נטמן בבית העלמין בבנימינה.