google/wiki40b huggingface dataset:
מונטנגרו במשחקים האולימפיים לנוער

משחקי הקיץ

המשלחת הראשונה של מונטנגרו למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור. המשלחת כללה 22 ספורטאים שהתחרו בחמישה ענפי ספורט והייתה המשלחת הגדולה ביותר שמונטנגרו שלחה עד כה. נבחרת הנערים בכדורגל דורגה במקום הרביעי. ספורטאי המשלחת לא הצליחו להגיע להישגים משמעותיים בענפים ג'ודו, טאקוונדו, טניס ושחייה. המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג מנתה חמישה ספורטאים שהתחרו בארבעה ענפים. המשלחת הגיעה להישג בענף האתלטיקה עם העפלה לגמר זריקת דיסקוס לנערות בה דורגה במקום הרביעי. בענף הג'ודו המשלחת דורגה במקום החמישי בקטגוריית משקל עד 81 ק"ג נערים. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להשגים בענפים טאקוונדו וטניס

משחקי החורף

מונטנגרו השתתפה לראשונה במשחקי החורף האולימפיים לנוער באולימפיאדת הנוער אינסברוק ושלחה משלחת המונה ספורטאית יחידה שהתחרתה בענף הסקי אלפיני ולא דורגה במקומות גבוהים אך גם לא במקומות האחרונים. המשלחת לאולימפיאדת הנוער לילהאמר כללה שני ספורטאים שהתחרו בענף הסקי אלפיני ולא הצליחו להגיע להישגים משמעותיים.
דורון זגר

דורון זגר (נולד ב-1957) קרדיולוג, פרופסור מן המנין לקרדיולוגיה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משנת 2016 מכהן כמנהל המערך הקרדיולוגי במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה . הוא נשיא האיגוד הקרדיולוגי בישראל החל מ-2019.

ביוגרפיה

זגר החל את לימודי הרפואה שלו בהיותו בן 18 בשנת 1975, הוא למד מאז ועד 1982 בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון בחיפה. לאחר שירות צבאי במסגרת העתודה האקדמית התמחה ברפואה פנימית (1986–1989) והתמחות על בקרדיולוגיה (1989–1992) בבית החולים הדסה בירושלים. 
ב-1992 נסע לארצות הברית והשתלם במשך שנתיים בקרדיולוגיה במרכז הרפואי "Cedars Sinai" שבלוס אנג'לס, קליפורניה.
הוא שב לישראל ובשנת 2001 התמנה כמנהל יחידת טיפול נמרץ לב בסורוקה.
זגר נושא תפקידים בכירים בתחום רפואת הלב; בין השנים 2011–2007 כיהן כמזכיר כללי של האיגוד הקרדיולוגי בישראל ובמאי 2019 נכנס לתפקיד נשיא האיגוד הקרדיולוגי, אותו ימלא עד 2021. בין השנים 2008–2010 כיהן כסגן יושב ראש החוג האירופי לטיפול נמרץ לב.
במקביל לתפקידיו הביצועיים ברפואה, מכהן זגר בתפקידים בכירים באקדמיה; בין השנים 2011–2014 כיהן כסגן דיקן להוראה, בפקולטה למדעי הבריאות של אוניברסיטת בן-גוריון. ובין השנים 2014-2019 כיהן בפקולטה זו כסגן דיקן לקידום אקדמי.
דורון זגר מתגורר בלהבים, נשוי ואב לשנים.
יחסי ונצואלה–יוון

הקהילה היוונית של ונצואלה

לפי הנתונים של המשרד הקונסולרי, מוערך כי הקהילה היוונית בוונצואלה מונה כ-3,000 אנשים, כאשר רובם עוסקים בסחר, ופעילויות פיננסיות ועסקיות. ישנן קהילות יווניות מאורגנות בעיקר בקראקס וכן בעיר ולנסיה, היכן שנלמדת השפה היוונית וכנסיות יווניות-אורתודוקסיות פועלות.
סטודיו פרג'

סטודיו פַרַג' הוא סטודיו לצילום וחנות צילום, מן הוותיקים והמפורסמים בישראל, הממוקם כיום בהוד השרון. הסטודיו, שנקרא "פוטו פרג'", הוקם על ידי סמי פרג' ואחיו יחזקאל ב-1957 בפתח תקווה. משפחת פרג' עלתה מעיראק, שם עבדו האחים בסטודיו חביב, חנות הצילום של דודיהם נורי וגמיל חביב, וצילמו כמעט את כל יהדות בגדאד בדרכם לישראל. 
החנות הראשונה נפתחה ברחוב מוהליבר בפתח תקווה, ומן הפתיחה הייתה מהמובילות בארץ בתחום הצילום. בתחילת שנות ה-60 נסע סמי פרג' לגרמניה משם הביא את מכונת פיתוח הצבע הראשונה בארץ, לפתח תקווה. הוא ואחיו החלו בפיתוח תמונות הצבע הראשונות בישראל, ולאחר מכן החלו לפתח תמונות בגדלים מיוחדים שלא היו עד אז בישראל. חלון הראווה של פרג' היה מוקד לעליה לרגל בכל סוף שבוע, בו הוצגו תמונות בגדלים גדולים במיוחד  ותמונות של תושבי העיר.
ב-1968 העבירו האחים את החנות לתל אביב לרח' בן יהודה. בהמשך רכשו את קולנוע "ארמון דוד", ובמקומו פתחו את אולפני האחים פרג'. הסטודיו שנפתח בתל אביב הפך לאחד העסקים המפורסמים בשנות ה-70 וה-80: אנשי ציבור נהגו להצטלם בסטודיו, כמו גם זוגות ערב חתונתם או אירוסיהם; בחנות הוצגו גם צילומי נוף וטבע, הסטודיו היה הראשון בישראל שהציע פיתוח והדפסה מהירים (במסגרת הטכנולוגיה שהייתה באותה עת): תחילה מהיום למחר, ואחר כך פיתוח והדפסה בו ביום. "מהיום להיום" הפך למטבע לשון בשפה הישראלית ומזוהה עם פרג' עד היום. 
בשנת 1980, נפרדו האחים פרג', וכל אחד מהאחים פנה לעסוק בנפרד בתחום הצילום. סמי ובנו סיון הקימו במושב נווה ירק בשנת 2000 את הסטודיו הגדול בארץ לצילום. הסטודיו עבר ב-2017 למשכנו החדש ברחוב הסדן 8 בהוד השרון וכיום הוא הסטודיו הגדול בארץ לצילומי ילדים, משפחה, פורטרטים עסקיים ועוד. כמו כן הוקמה בסטודיו גלריה לצילומים של הארכיון העצום של סמי וסיון פרג' וגם גלריה להדפסת תמונות.
אסי דיין התייחס לתמונות הרומנטיות שהופקו בסטודיו בפזמון שיר הפרחה ("השמש של פרג' קורעת את הים"); והמונח "פוטו פרג'", בשל הפיתוח המהיר יחסית, לתיאור פעילות המבוצעת במהירות רבה.
סמי פרג' נפטר ב-19 בפברואר 2015, אך מורשת הצילום שלו ממשיכה על ידי בנו סיון פרג' בסטודיו פרג' בהוד השרון. לאחרונה הצטרפו בני משפחתו של סיון לעסק המשפחתי, דור שלישי למשפחת הצלמים.
בשנת 2016 יצא לאור סרטו של קובי פרג', "פוטו פרג'", אודות החנות ויחסי בני המשפחה.
קספיוס פאדוס

תקופת הנציבות השנייה

לאחר שנפטר אגריפס הראשון, נכדו של הורדוס, שכיהן כמלך יהודה מטעם הרומאים ותחת השגחתם (44 לספ'), והוא בן 53 שנה, בא הקץ להנהגה היהודית בארץ יהודה. הרומאים החליטו להעביר את השליטה ביהודה לגורם רומי אדמיניסטרטיבי, כלומר לנציב מטעמם, ובכך נפתחת תקופת הנציבות הרומית השנייה, אשר תשתרע בין השנים 44 ל-66 לספ'. מפנה זה התחולל אולי בעקבות אי-שביעות רצון הרומאים ממעשיו האחרונים של אגריפס, ואולי משום שבנו הצעיר, אגריפס השני, טרם צבר ניסיון בהנהגה ושמא לאור נסיבות "בינלאומיות" מעיקות בחזית הפרתית ובשולי המדבר המזרחי, החליטו הרומאים לשנות את מעמדה של יהודה ואת מעמד העומד בראשה.
תקופת הנציבות השנייה מאופיינת בכהונתם של נציבים קשוחים, בעלי עמדה פוליטית חד-צדדית, שחלקם אף גילה עוינות ברורה ליהודים. הללו היו הלניסטים במקורם שגילו יחס אוהד ומקפח לטובה כלפי האוכלוסייה המקומית ההלניסטית.

הנציב פאדוס

ראשון הנציבים הרומיים היה קוספיוס פאדוס, שתקופת כהונתו הקצרה (44-46 לספ') עמדה בסימן החרפת המאבק בין הציבור היהודי לבין האוכלוסייה הלא-יהודית בארץ ישראל. מה שתרם לכך הייתה, בין השאר, העובדה שצבא העזר של הנציב גויס מקרב המקומיים היוונים-סוריים, ועל כן בכל סכסוך בין יהודים להלניסטים הצבא היה לצד בני מוצאו ופגע ביהודים.

מתיחויות ראשונות

בהגיעו ליהודה התערב מיד הנציב בסכסוך הקרקעות שפרץ בין הפוליס פילדלפיה (עמאן של ימינו), לבין כפר יהודי סמוך, שהתדרדר להתנגשות דמים אלימה. פאדוס פסק בסכסוך לטובת פילדלפיה ופקד להוציא להורג את נכבדי הכפר היהודי.
היחסים המתוחים בין פאדוס ליהודים החריפו כתוצאה מדרישת פאדוס להפקיד את בגדי הכוהן הגדול למשמרת הרומאים במצודת אנטוניה שבירושלים. לכוונת מהלך זה הייתה משמעות של פיקוח צמוד בעל סממני שליטה ולא מעט התעמרות ברגשות. הקיסר ברומי קלאודיוס, שביקש לפייס את היהודים, דחה את תביעתו של פאדוס, דבר שגרם למעשה להגברת המתח בין הנציב ליהודים.

תופעת המשיחיות

בימיו של פאדוס הסתובב בארץ מתנבא הוזה ("משיח שקר") בשם תאודאס, כתופעה אופיינית, אם כי שולית, המשקפת מצב מצוקתי מבחינה כלכלית וחברתית. תאודאס משך אחריו המוני יהודים אל הירדן והבטיח להראות להם ניסים כאליהו הנביא בשעתו ואף לבקוע את הירדן לשניים ולהוליך את חסידיו דרכו. תופעת המשיחיות די הדאיגה את הרומאים, הן מסיבה פוליטית-שליטתית ואף מפחד נוכח התעוררויות מאגיות-נבואיות החוזות את התמוטטות העולם הרומי, על כן לא היסס פאדוס להפעיל את יחידות הצבא כנגד ההתקהלויות המסוכנות הללו. המונים נטבחו וראשו של תאודאס הותז מעליו, מה שהיה עונש צפוי למורדים ברומא.
תופעות משיחיות אלה, של מתנבאים המבקשים לשנות את סדרי העולם, ולפתוח במין תקופה חדשה והמאמינים כי הגאולה עתידה להתרחש בקרוב, כאן ועכשיו, היו למורת רוחם הגלויה של המנהיגים היהודיים, אולם התגובה הרומית הנוקשה וחסרת הפשרות הרחיבה את חוג המתנגדים הממורמרים וקוראי הנקם ברומאים.
פלדיום

תכונות

פלדיום הוא מתכת רכה לבנה והוא מזכיר פלטינה, הוא אינו נכתם כשנחשף לאוויר ויש לו את נקודת ההיתוך הנמוכה ביותר בקבוצת הפלטינה. פלדיום הוא מתכת נוחה לריקוע כאשר מחממים אותה, ברגע שהוא מקורר הוא חוזר להיות קשיח. חומצה גופרתית וחומצה חנקתית מסוגלות לתקוף פלדיום, בעוד חומצת מימן כלורי ממיסה אותו באיטיות. פלדיום אינו מגיב עם חמצן בטמפרטורות נמוכות. פלדיום מתכתי מסוגל לספוח מימן עד פי 900 מנפחו, ייתכן כי מנגנון הספיחה קשור ביצירת ההידריד PdH₂.

דרגות החימצון של פלדיום הן 2+ ו-4+. תרכובות פלדיום בעלות דרגת חימצון 6+ סונתזו בהצלחה. בדומה לשכניו לטור בטבלה המחזורית, ניקל ופלטינה, פלדיום במצב חמצון 2+ (8 אלקטרונים בקליפה d) יוצר קומפלקסים עם 4 ליגנדים בגאומטריה של ריבוע מישורי (ולא טטראדר).

היסטוריה

הפלדיום זוהה על ידי ויליאם הייד וולאסטון (William Hyde Wollaston) בשנת 1803. בשנת 1804 הוא קרא ליסוד על שם האסטרואיד פאלאס.
וולאסטון מצא את יסוד 46 במחצב פלטינה גולמית מאמריקה הדרומית. הוא המס את המחצב במי מלח, ניטרל את התמיסה עם נתרן הידרוקסידי (NaOH), הוסיף NH₄Cl וכספית ציאנית ויצר פלדיום ציאני שאותו חימם וקיבל פלדיום מתכתי.
התרכובת פלדיום כלורי שימשה בעבר בתור תרופה לשחפת והיא ניתנה בכמות של 0.065 גרם כל יום. לטיפול זה היו תופעות לוואי שליליות ולכן הוא הוחלף מאוחר יותר בתרופות יותר יעילות.

צורה בטבע

פלדיום נמצא בטבע בצורתו החופשית ובסגסוגות עם פלטינה, זהב ומתכות אחרות מקבוצת הפלטינה. מרבצים עיקריים נמצאים בהרי אורל, אוסטרליה, אתיופיה, צפון ודרום אמריקה. פלדיום מופק מסחרית ממרבצי ניקל-נחושת בדרום אפריקה ובאונטריו שבקנדה.
משה זונדר

אודות

משה זונדר נולד בשנת 1965 וגדל בחולון. כעיתונאי עבד בחדשות, בעיתון תל אביב ובמעריב. בשנת 1993 כתב עם אמיר בן-דוד את התסריט לסרט "זהר", על פי סיפור חייו של זהר ארגוב, הסרט היה לאחד הסרטים הישראלים המצליחים בשנות התשעים. זונדר ובן-דוד כתבו יחדיו גם את התסריט לסרט "צומת וולקן". בהמשך היה מכותבי התסריט לסדרה "האלופה". כן כתב את התסריט לסרט האח של דריקס, על פי סיפור קצר מאת אמנון דנקנר, וביחד עם רנן שור, גיא מאירסון וניר ברגמן כתב את התסריט לסרט הבודדים. בשנת 2000 פרסם ספר עיון על סיירת מטכ"ל, ובו פירוט על מבצעים שערכה במהלך השנים ובהם מבצע יונתן, חטיפת מטוס סבנה ומבצע אביב נעורים, וכן ביוגרפיות של אחד עשר ממפקדיה ובהם יוני נתניהו, אהוד ברק, עמירם לוין, משה יעלון, נחמיה תמרי, דורון אביטל ואחרים. הספר זכה בשנת 2001 בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. כמו כן כתב בשנת 2011 רומן בשם "חי צומח דומם". בשנת 2012 יצר, יחד עם התסריטאי עמי אמיר, את סדרת המשטרה "המיוחדת" בכיכובו של ששון גבאי. זונדר הוא התסריטאי הראשי של הסדרה פאודה.
מורדור

בטרילוגיית שר הטבעות, מורדור היא ארץ במזרח הארץ התיכונה. פשר השם מורדור בלשון האלפים הוא "ארץ שחורה" וזה גם כינוייה. המתיישב הראשון בה היה סאורון בעידן השני, לאחר שנמלט מחורבן נומנור.

גאוגרפיה

מורדור גובלת בשני רכסי הרים - הרי האפר (ארד ליתוי) והרי הצל (אפל דואת). בדרום מורדור ישנו אגם בשם אגם נורנן לידו מעבדים עבדים שדות תבואה לאורקים עבדי סאורון. בצפון מערב מורדור ישנה רמת גורגורות שבמרכזה הר האבדון. בצפון מערב מורדור, היכן שארד ליתוי ואפל דואת נפגשים, ישנו השער השחור אל מורדור (המורנון). לאחר תבוסתו במלחמת הברית האחרונה, שממה מורדור מיושב, עד לשובם של הנאזגול וסאורון. לאחר שהושמדה הטבעת והובס סאורון, המלך אלסר (אראגורן) נתן את מורדור לנחלה לעבדים־לשעבר, כדי שיפריחו את השממה.

הר האבדון

הר האבדון, או הר הגזירה, הוא הר געש הנמצא בליבה של מורדור. ההר נקרא באנגלית Mount Doom, ובסינדארין כאמון אמרת' (הר האבדון) וגם כאורודרואין (הר הגורל). הר זה הוא המקום בו חישל סאורון את הטבעת האחת ולכן זהו המקום היחיד בו יכלה הטבעת להיות מושמדת. בתום העידן השני נערך למרגלות ההר הקרב המכריע בין כוחותיו של סאורון לבין הברית האחרונה בפיקודם של גיל־גאלאד ואלנדיל. בקרב זה הוכרע סאורון ונלקחה טבעתו, אך לא הושמדה. בסדרת ספרי שר הטבעות מתוארת יצירת אחוות הטבעת על ידי חבירתם יחד של נציגי עמים שונים, אשר משימתה היא להגיע להר האבדון ולהשמיד שם את הטבעת. לאחר תלאות רבות ופירוקה של האחווה, מגיעים פרודו בגינס ורעו הנאמן, סאם גמג'י אל ההר, הטבעת מושמדת ועימה סאורון שקשר את גורלו בגורלה. בטרילוגיית הסרטים, אתר הצילום הכללי להר האבדון הוא הר הגעש נגהורואו אשר באי הצפוני של ניו זילנד.
שאצק

תולדות היישוב

שאצק נזכרת לראשונה בשנת 1410, ובמאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך מלחמת רוסיה צרפת בשנת 1812 עברו בעיירה גייסותיו של נפוליאון.
בשנת 1920 נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בספטמבר 1939 נערך בסביבת העיירה קרב מרכזי בין כוחות צבא פולין ובין הצבא האדום, שכבש לבסוף את האזור.

יהודי שאצק

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-200 משפחות יהודיות, כמחצית מתושבי היישוב, וחלקן עסקו בחקלאות.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-25 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, הובאו אליה יהודים שגורשו מכפרי הסביבה, וכ-700 יהודי העיירה רוכזו בגטו מגודר שהוקם בה. מדי יום ביצעו האוקראינים והגרמנים מעשי התעללות ורצח ביושבי גטו זה.
באמצע אוגוסט 1942 רצחו הגרמנים כ-80 עובדי כפייה יהודים מהגטו מחוץ לעיירה. עם הישמע קולות הירי, החלה בריחה המונית מהגטו, במהלכה רוב היהודים נורו במקום, אך כ-50 יהודים הצליחו להגיע ליערות הסביבה. שם חלקם חברו ליחידות פרטיזנים, וחלקם - בעיקר משפחות - נתפסו בידי הגרמנים, ונרצחו בתחילת 1943.
אלחנן רבינוביץ

אלחנן רבינוביץ (1896–1957) היה רופא ילדים ישראלי, מנהל מרפאות הילדים בבית החולים הדסה, מחבר ספר "האנטומיה והפיזיולוגיה" ספר הרפואה הראשון בארץ-ישראל, בעברית

ביוגרפיה

רבינוביץ נולד בשנת תרנ"ו (1896) בבראילה שברומניה לר' מנחם מנדל ולשרה (לבית שלזינגר) . רבינוביץ סיים בית-ספר תיכון ברומניה, במקביל היה פעיל בתנועת הנוער הציונית.
בשנת 1919 עלה רבינוביץ לארץ ישראל, והתיישב בירושלים.
במאורעות תר"פ, ב- 1920 רבינוביץ היה מפעילי הגנת ירושלים, (לקראת חגיגות נבי מוסא). רבינוביץ נאסר עם זאב ז'בוטינסקי וחבריו, נשפט בבית-הדין הצבאי וישב בכלא עכו עד לשחרור אסירי ההגנה.
ב- 1921 יצא רבינוביץ לווינה ללמוד רפואה.
בשנת 1923 נשא לאשה את מרים קלרה  בת דב ואלדמאן. בשנת 1926 לאחר שסיים את לימודי הרפואה חזר רבינוביץ לארץ-ישראל, מלווה ברעייתו.
תחילה התמחה רבינוביץ בפתולוגיה אצל הד"ר סופיה גצובה אבל בהמשך יצא לווינה להשתלם בפדיאטריה. רבינוביץ חזר לארץ-ישראל בשנת 1926.
רבינוביץ לימד בבית-הספר לאחיות ע"ש הנרייטה סולד שליד האוניברסיטה, בנוסף לעבודתו כרופא ילדים. כמו כן היה יושב ראש הר"י בירושלים, יושב ראש הסתדרות רופאי הילדים בארץ וחבר האקדמיה ללשון העברית.
בשנים 1942-1927 היוו הרצאותיו את הבסיס לספרו: "ספר האנטומיה והפיזיולוגיה". 
ב-13 באפריל 1948 רבינוביץ אמור היה לעלות להר הצופים בשיירת הדסה אך אחות הזעיקה אותו לטפל בתינוק חולה, וכך ניצלו חייו.
רבינוביץ שימש כאחראי תחנות טיפת חלב בירושלים ויישובים בהרי יהודה. רבינוביץ פיתח שיטה חדשנית לטיפול ב"הרעלת תינוקות" (איבוד נוזלים, מלחים והתייבשות עקב שלשול). בשיטתו הוזרקה תמיסה פיזיולוגית לסינוס של הגולגלת של החולה.
רבינוביץ היה מנהל מרפאת הילדים של בית החולים הדסה.
בשנות החמישים של המאה העשרים עבד רבינוביץ באוניברסיטה העברית בירושלים.
רבינוביץ נפטר בשנת 1957 בירושלים, ונקבר בסנהדריה. הניח 2 בנים.
כוס יין

כוס יין היא כלי המשמש לשתייה וטעימת יין. הכוס מורכבת משלושה חלקים: בית קיבול (גביע), רגל ארוכה ותחתית. לסוגי היין ישנן כוסות שונות. 
צורתה של הכוס מותאמת במיוחד ללוגם שיאחז ברגל ולא בגביע כדי שלא יחמם את היין בהבל היד וישנה את הטמפרטורה שלו, דבר שיכול לגרום לשינוי טעמו.

חומרים

מרבית הכוסות מיוצרות מזכוכית. הכוסות הנחשבות לאיכותיות במיוחד מיוצרות מקריסטל. מה שמקנה לשותה ראיה צלולה של צבע היין. 
ישנן כוסות המיוצרות ממתכת או חרס.

הכוס

השפעתה של צורת הכוס על טעמו של היין לא הוכרעה על ידי מחקר מדעי כלשהו. עם זאת יש מאמינים שצורת הכוס מרכזת את הטעם ואת הארומה במטרה להדגיש את המאפיינים של הזנים שונים.

כוס יין אדום

כוס יין אדום מאופיינת בבית קיבול ופתח רחבים ובצורה מעוגלת. צורתה מותאמת ליין אדום כדי שאויר יפתח אותו וישחרר ארומות וטעמים שאצורים בתוכו. ישנם סוגים מסוימים של יין אדום שלהם כוסות משלהם.

כוס יין לבן

כוס יין לבן מאופיינת בבית קיבול צר וארוך יותר, היות שטעמיהם של היינות הלבנים עדינים ופחות מורכבים מאלו של היינות אדומים. ויש פחות צורך באוויר שישחרר טעמים וארומות.      
ישנם יינות לבנים להם כוסות משלהם; בין השאר קיימות כוס שמפניה הצרה והארוכה, וכוס ליין מזן שרדונה שצורתה צרה וקצרה.
קודאק

היסטוריה

חברת קודאק נוסדה על ידי ג'ורג' איסטמן ב-1889. החברה מכרה מצלמות במחיר שווה לכל נפש ועשתה את עיקר רווחיה מסרטי צילום, חומרים לצילום ונייר צילום. החברה נהגה לקיים תחרויות צילום שונות ברחבי העולם כדרך לעודד את קניית מוצריה. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 החזיקה קודאק ב-92% מנתח השוק של סרטי צילום בארצות הברית וטענה ש-80% מהצלמים בעולם המערבי משתמשים במוצריה.
עם כניסת הצילום הדיגיטלי, נכנסה החברה לתחום הוידאו והובאה כדוגמה לחברה שאינה קופאת על שמריה. אולם החברה לא נכנסה טוב למאה ה-21, והחל משנת 2007 ראתה רק הפסדים ומנייתה צללה ב-90%. בינואר 2012 הגישה בקשה לפשיטת רגל. בעקבות פשיטת הרגל החברה יצאה מעסקי צילום דיגיטלי, הפסיקה לייצר מדפסות דיו שולחניות, מכרה מספר חטיבות, פיטרה אלפי עובדים ומכרה חבילת פטנטים שלה בלמעלה מ-500 מיליון דולר.
בחודש אוקטובר בשנת 2016 הכריזה חברת קודאק על מכשיר הסמרטפון הראשון שלה, Kodak Ektra, המשלב בתוכו מצלמה מתקדמת.

קודאק ישראל

בשנת 2000 נכנסה קודאק לישראל ברכישת פיקצ'רויזן ובשנים 2003-2005 רכשה את אלגוטק, סאיטקס דיגיטל פרינטינג, רילטיים ואורקס. בשנת 2005 התבצעה הרכישה הגדולה ביותר, כאשר קודאק רכשה את חברת קריאו הקנדית עבור 980 מיליון דולר. מקורה של הפעילות שנרכשה היה בחברת סאיטקס מחלוצות ההיי-טק הישראלי, שנוסדה על ידי אפי ארזי. סאיטקס פורקה ב-2000, ועיקר פעילותה נמכרה לקריאו. בשיאה, הגיע מספר עובדי קודאק בישראל לכ-1150, אולם לאחר העברת קוי הייצור לסין וצמצומים שונים הגיע מספר עובדי קודאק ישראל לכ-350.
איל חלפון

ביוגרפיה

חלפון גדל בשיכון סלע בנתניה. בנעוריו עסק בגלישת גלים ובכדורמים. בשנת 1977 התגייס לצה"ל והתנדב לשייטת 13. חלפון החל מסלול הכשרה כלוחם, אולם לאחר שמונה חודשים הודח מהמסלול. בהמשך שרת בחיל הים על סיפון דבור. במהלך דליקה שפרצה בספינה נפצע בראשו ולאחר החלמתו עבר לזרוע היבשה והיה למש"ק ידיעת הארץ. את שירות המילואים עשה חלפון בצוות ביחידת מילואים מובחרת בעוצבת האש.
בעבר עבד כעיתונאי בעיתוני רשת שוקן (כל העיר ולאחר מכן בהעיר וחדשות). חלפון, בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. כבמאי וכתסריטאי עשה את הסרטים התעודיים "ג'ם סשן" ו"החברים של תיאו". כמו כן ביים וכתב, בין היתר, את הסרטים איזה מקום נפלא, האיטלקים באים (1996), קרקס פלשתינה (1998), תיאום כוונות על פי ספרו של הרב חיים סבתו ו"מלחמת 90 הדקות" (2017). כמו כן כתב את התסריט לגמר גביע, סרט על קבוצת חיילים ישראליים בימי מלחמת לבנון הראשונה, על רקע משחקי המונדיאל.
מדליית ההגנה (בריטניה)

זכאות

הזכאות למדליית ההגנה התפרסה על מגוון רב של תחומי שירות ותפקידים שונים, כמו גם לתקופות שירות שונות כתלות בקרבה להפגזות האויב. ככלל בסיס, זכאות למדליה ניתנה לכל מי ששירת במספר תחומים ותפקידים מוגדר, במשך לפחות פרק זמן מוגדר בין ספטמבר 1939 ל-מאי 1945. עבור שירות בממלכה המאוחדת, פרק הזמן המינימלי היה 1,080 ימים (כשלוש שנים), עבור שירות מעבר לים אך לא אל מול פני האויב פרק הזמן היה 360 ימים ובמצב בו השירות היה נתון להפגזות האויב מהאוויר, פרק הזמן המינמלי היה יורד ל-180 ימים.
תחומי השירות אשר הוגדרו כזכאים למדליה התפרסו על שלל תפקידים אזרחיים, ביניהם גופי התנדבות שונים, גופי הצלב האדום, גופי התנדבות והגנה אזרחיים, גופי סיעוד שונים, כוחות המשטרה, כוחות מילואים אזרחיים, כוחות כיבוי אש ושלל תפקידים תומכים, התנדבותיים ואזרחיים אחרים.

תיאור

המדליה מורכבת מדיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ. בחלקה הקידמי מוצבת דומותו של המלך ג'ורג' השישי שמלך בתקופת המלחמה, בטבעת סביבו נכתב בראשי תיבות תוארו המלכותי המלא; 'GEORGIVS VI D:G:BR:OMN:REX F:D:IND:IMP' (ג'ורג' השישי, בחסד אלוהים, מלך כל הבריטים, מגן האמונה, קיסר הודו).
מצידה השני של המדליה, מתואר הכתר המלכותי מונח על גדם של עץ אלון אשר צומח על אי סמלי, כשלצידיו אריה ולביאה. מעל מצוינות השנים 1939 ו-1945 (שנות המלחמה) ומתחת מצוינת שמה של המדליה 'THE DEFENCE MEDAL' בשתי שורות נפרדות.
המדליה תלויה מסרט המורכב מפס כתום שבשני צדדיו פסים ירוקים, אשר במרכזם פס שחור דק. הפס הכתום במרכז מסמל את ההתקפות וההפגזות על הנוף הירוק והיפה של בריטניה (הפסים הירוקים בצדדים), כאשר הפסים השחורים מסמלים את ההחשכות של תקופת המלחמה. תצורה זו נהוגה גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמלים).
טורנגה לילה

תפקיד בפיוצ'רמה

במקור הייתה לילה יועצת קריירה למופשרים במעבדה הקריוגנית בשנת 2999, אך התפטרה כשפגשה את פיליפ ג'יי פריי, מופשר משנת 1999, ובנדר, רובוט-מכופף מסרב-עבודה. ביחד הם מוצאים עבודה בפלנט אקספרס, חברת משלוחים בין-גלקטית שמנוהלת על ידי פרופסור יוברט פארנסוורת'. לילה משרתת כמפקדת ספינת פלנט אקספרס, כשהוכיחה שהיא עובדת מוכשרת שתדיר מצילה מסכנה את העובדים הפחות-מוכשרים.
מערכת היחסים של פריי ולילה הוא קו מרכזי בסדרה. פריי תדיר מחפש את אישורה, ולילה מסרבת בקביעות ליציאה איתו בגלל אי-בגרותו. עם זאת יש רגעים שלילה נופלת לרגליו אך לזמן קצר, במיוחד כשהוא מסכן את חייו למענה. היא רואה בו חבר טוב מאוד ולא רוצה ממנו יותר, אך לעיתים קרובות נראה כי היא מסתירה (או מונעת מעצמה) רגשות עמוקים יותר כלפיו.
בסרט "Into the Wild Green Yonder", כשהאנסיקלופד מופיע, לילה מודה בגלוי שהיא מאוהבת בפריי.

יצירה

על אף שבתחילת הסדרה מוצגת לילה כחייזרית בעלת עין אחת שננטשה על כדור הארץ כתינוקת, יוצר הסדרה מאט גריינינג והמפיק הראשי דייוויד אקס. כהן אמרו שאפילו לפני שהם הציגו את הסדרה לרשת הם תכננו שלילה תתגלה כמוטציית-ביוב. בהמשך הסדרה נחשף שהוריה נתנו אותה לבית יתומים כדי שיהיה לה סיכוי לחיים רגילים מעל הביוב. הוריה הצליחו להציג אותה כחייזרית ולהכניסה לבית היתומים בגלל שהשינוי היחיד בגופה הוא עין אחת גדולה. לדברי גריינינג, גופה הנאה (למעט עינה האחת) נועד לתאר את האישה המושלמת האופיינית בסדרות מדע בדיוני.
טיוטה מוקדמת של גריינינג על הדמות מפרטת את התכונות של לילה: "רצון חזק, דעתנית, עדינה (כשהיא לא נלחמת), מסודרת, חסרת מזל עם אהבה, אוהבת נשק, אוהבת חיות". קייטי סגל מתארת אותה כ"קשוחה, ילדת קריירה שלא מצליחה להחזיק ביחד את שאר חייה... היא רגישה וקשה באותו הזמן".
השם של לילה הוא משחק מילים מהעבודה המוזיקלית הידועה "Turangalîla-Symphonie" של אוליביה מסייאן.

עיצוב

מלבד העין, מאפיינים חיצוניים אחרים של לילה כוללים קוקו עגול ואף גדול (ביחס לדמויות קומיקס אחרות). הקוקו נכלל כדי שלילה, כמו שאר הדמויות הראשיות בפיוצ'רמה ובקומיקס של גריינינג משפחת סימפסון, תזוהה גם כצללית. גריינינג החליט לתת לילה אף גדול רק בשביל הכיף, אבל המנפישים התנגדו לרעיון וטענו שהתוצאה אינה טבעית. המנפיש גרג ונזו אמר שבתחילה הם התקשו לצייר ללילה הבעות פנים ומצבי רוח בגלל שיש לה רק עין אחת. הביגוד הרגיל של לילה כולל עליונית לבנה ללא שרוולים עם מחשוף נמוך, חוֹתֶלֶת ומגפיים. למרות שגריינינג תכנן שדמותה של לילה תהיה מושכת וסקסית, בסופו של דבר הוא הורה למנפישים להפחית מהמראה של מאפיינים מסוימים, ואמר ש"למנפישים יש הרגל להגזים עם דמויות נשיות". מה שלילה קוראת "הדבר הזה על היד שלי" מסוגל להרבה דברים ואפילו לבדוק אם הצמחים רעילים או לא.

ליהוק

קייטי סגל מדובבת את לילה. סגל מיד רצתה את הדמות כשהיא נשאלה למבחן-במה לפני גריינינג. היא מהיחידים בקאסט של פיוצ'רמה שמשחקים גם בחי ולא רק באנימציה. בראיון, סגל אמרה: "זה משחק, אבל סוג שונה של משחק. את לא משתמשת בכל הכלי שלך כאן - הגוף שלך - אבל זה מאתגר בדרך הזאת. העבודה באנימציה היא מאוד לא רגילה. אין לך את אותו הניסיון כמו האנשים שאני עובדת איתם".
שרגא פרידריק רוהטין

שרגא פרידריק רוהטין (16 ביולי 1912 - 18 במרץ 2003) היה אדריכל חיפאי שהתמחה בתכנון מבני ציבור ווילות ומרצה בטכניון.

קורות חיים

רוהטין נולד לבנימין זאב ופאני רוהטין בלבוב בפולין (כיום במערב אוקראינה). ב-1932 החל את לימודיו בפקולטה לארכיטקטורה בפוליטכניון של לבוב ושימש כמזכיר אגודת הסטודנטים היהודיים. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה והתגברות האנטישמיות, הורחק רוטהין על ידי שלטונות האוניברסיטה והוא עלה לארץ ישראל בנובמבר 1936 והשתקע בחיפה. בטכניון סיים את לימודיו בארכיטקטורה והמשיך לתואר שני ב-1940 ולאינג'נר ב-1949.
תחילה עבד במשותף עם לאופולד קרקואר ועם זאב וולטש (כשכיר ושותף) ולאחר מכן כעצמאי. כעצמאי שימש כיועץ האדריכלי הראשי של מחוז צפון במשרד השיכון. בד בבד עם עבודתו המקצועית החל ללמד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים. כאדריכלים אחרים בני דורו, עיצב רוהטין גם את פנים הבניינים, צבעים, חלונות וסורגים ולעיתים גם את הנוף. חלק מעבודותיו פורסמו בעיתונות המקצועית הארצית והבינלאומית.
רוהטין היה נשוי ליהודית ולזוג שני בנים.
ספקטרום של חוג

במתמטיקה, ספקטרום של חוג R הוא מרחב טופולוגי שהנקודות שלו הן האידיאלים הראשוניים של החוג. המרחב הזה, במיוחד כאשר R קומוטטיבי, מגשר בין המבנה האלגברי של החוג למבנים גאומטריים המתאימים לו, והוא מוביל להגדרה של סכמות, שהן מושא המחקר הבסיסי של הגאומטריה האלגברית המודרנית.
הספקטרום הוא תמיד מרחב קומפקטי המקיים את תכונת ההפרדה T0.

טופולוגיית זריצקי

את אוסף האידיאלים הראשוניים של R מסמנים ב-. הקבוצות הסגורות במרחב הזה הן הקבוצות , לכל אידיאל  של החוג (זוהי אכן טופולוגיה, משום שהאוסף הזה סגור לאיחוד סופי ולחיתוך כלשהו:  ו-).
הטופולוגיה רחוקה מלהיות מטרית. לדוגמה, היא מקיימת את תכונת ההפרדה T1 רק כאשר כל אידיאל ראשוני הוא אידיאל מקסימלי. הסגור של  שווה ל- (לכן  היא "נקודה גנרית" של ). הקבוצות הראשיות הפתוחות  מהוות בסיס לטופולוגיה.
אם  סדרה של ראשוניים,  אם ורק אם  (אותה נוסחה נכונה גם לרשתות). בפרט, הסדרה הקבועה P מתכנסת ל-Q אם ורק אם .

הספקטרום של חוג קומוטטיבי

בחוג הפולינומים  (כאשר  שדה סגור אלגברית), כל אידיאל  מגדיר קבוצה אלגברית אפינית (קבוצת ה-n-יות אשר כל הפולינומים ב- מאפסים). הקבוצה הזו אי-פריקה אם ורק אם האידיאל הוא ראשוני; ראו בערך יריעה אלגברית. אל היריעות אלו אפשר להתייחס כאל קבוצות ממימד גבוה במרחב האפיני kⁿ, בהכללה להתאמה של אידיאלים מקסימליים (לפי משפט האפסים של הילברט) לנקודות, שמימדן אפס. דבר זה מאפשר הפשטה: עבור כל חוג (חילופי) נגדיר את קבוצת ה"נקודות" של האובייקט הגאומטרי התואם לו כקבוצת האידיאלים הראשוניים בחוג. על קבוצה זו, הספקטרום, מגדירים טופולוגיה מתאימה (הכללה של טופולוגיית זריצקי), ואלומה של חוגים, כך שאנו מקבלים מבנה של מרחב מחויג מקומית. מרחב זה נקרא הספקטרום של החוג, או הסכמה האפינית התואמת לחוג, וזהו שלב ראשון בהגדרה של סכימות.