קריית ביאליק

גאוגרפיה

שטח השיפוט של קריית ביאליק הוא 8,000 דונם. היא גובלת בקריית מוצקין במערב, במועצה האזורית זבולון במזרח, בחיפה בדרום, ומצפון מפריד שטח של המועצה האזורית מטה אשר בינה ובין עכו. העיר מתייחדת בצורתה הארוכה והצרה: אורכה הוא 8.5 ק"מ, ורוחבה בין 3 ק"מ ל-400 מטר. גובה העיר בין 3 ל-25 מטרים מעל פני הים.

היסטוריה

קריית ביאליק נוסדה ב-18 ביולי 1934 כשכונה בסמיכות לחיפה. השכונה הוקמה על ידי עולי העלייה החמישית מגרמניה ושמה הראשון היה "שכונת עולי גרמניה". כוונת המייסדים הייתה להקים יישוב שיקלוט עולים יהודים בארץ ישראל, ובמקום הוקם גם מרכז תעשייתי, שבו עבדו חלק מהתושבים.
קבוצה מבין העולים, שעברה הכשרה חקלאית (בעיקר בהולנד) ושאפה לעסוק בחקלאות, ייסדה כפר בסמוך למקום. משנפטר חיים נחמן ביאליק, הוחלט לקרוא על שמו את שני היישובים הסמוכים, קריית ביאליק וכפר ביאליק.
ראש העיר הראשון של קריית ביאליק (אשר שימש בתחילה כ"ראש המועצה") היה צבי (הרברט) קרלינר. קרלינר שימש בתפקיד 40 שנה ברציפות. החל משנת 1945 ועד מותו בשנת 1985, הוא לא השתייך למפלגה כלשהי שהתמודדה לכנסת. במהלך כל אותן שנים לא עמד מולו מועמד נוסף לבחירה ומינויו היה תוצאה של הסכמה רחבה. עם מותו, מונה לתפקיד דני ז'ק, שהיה סגנו, וגם הוא היה חסר שיוך מפלגתי. קריית ביאליק, הייתה למעשה העיר היחידה בישראל שבמשך כ-60 שנה, ראשיה לא היו מזוהים עם מפלגה מהפוליטיקה הארצית.
בעת מלחמת העולם השנייה הופצץ חלק מן היישוב בשל קרבתו לבתי הזיקוק הסמוכים. בזמן מלחמת העצמאות סבלו תושבי היישוב מהתנכלויות של הערבים באזור.
בתחילת שנות ה-50 הוקמה מעברת "עיר המפרץ" (נקראה גם "כורדני א'") ובה נקלטו בין השאר כ-100 משפחות של עולים מהודו. המעברה סופחה לשטחה של קריית ביאליק בשנת 1960. ב 1976 הוכרזה קריית ביאליק כעיר, כך גם שכנותיה קריית מוצקין וקרית ים.
ב-1989 הוקם בעיר, על חורבות מפעל הטקסטיל "אתא", מרכז הקניות "הקריון", אשר בעשור השני של המאה ה-21 הוא מרכז הקניות שהכנסתו בחודש היא הגבוהה ביותר בישראל. בסמוך לקריון ממוקם בית משפט השלום של אזור הקריות.
במהלך מלחמת לבנון השנייה נחתו בעיר מספר רקטות, שגרמו לנזק ברכוש ופצעו מספר תושבים.
בתחום העיר שוכן "בית כץ", שכאשר נבנה, היה בית המגורים הראשון בעמק זבולון והבית היחיד הבנוי כבית אבן בקריות.
מאז ה-2 בדצמבר 2008 עומד בראשות העיר אלי דוקורסקי.

אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2018, מתגוררים בקריית ביאליק 39,927 תושבים (מקום 53 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.9%‏.   לפי נתוני הלמ"ס נכון לסוף 2017, לקריית ביאליק דירוג של 7 מתוך 10, במדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2015. אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשע"ז (2016-‏2017) היה 72.1%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת סוף 2016 היה 8,940 ש"ח (ממוצע ארצי: 8,913 ש"ח).

חינוך

בעיר פועלים מעונות יום המופעלים על ידי רשת המתנ"סים ומעון המופעל על ידי רשת נאות מרגלית. כמו כן בעיר פועלים 6 בתי ספר יסודיים: "רקפות", "ביאליק", "נעורים", "הבונים", "קדימה" ו"פסגות" (לשעבר בית הספר "צור שלום"). בנוסף, בשנת 2019 הוקם בעיר בית הספר לחינוך מיוחד "צלילים".
בעיר שתי חטיבות ביניים (אורט "דפנה" ואורט "אפק") ובית הספר התיכון "אורט קריית ביאליק ע"ש ד"ר זאב פיינשטיין". כמו כן פועלת בעיר "מכללת אורט קריית ביאליק", אשר בין היתר מכשירה לתוארי הנדסאים ותארים ראשונים. בית הספר התיכון בעיר, אשר נחשב לאחד הגדולים בארץ, זכה באליפות העולם בכדורסל לבתי ספר. הוא היה הראשון מישראל להשתתף בתחרות יוקרתית זו, והיחיד לנצח בה, כנציג ישראל. שחקנים ראשיים באותה קבוצה היו גיא גודס וקורן אמישה.
בשנת 2013, זכתה העיר בפרס החינוך היישובי.

תרבות ופנאי

בעיר פועלת ספרייה עירונית שלה שני סניפים, באזור צור שלום ובביאליק הוותיקה. בעיר שני "אשכולות פיס", בהם מתקיימים חוגים לילדים ולבני נוער, אירועים ומופעים שונים.
בקאנטרי קלאב "אפק" בעיר בריכות שחייה וחדרי כושר. בשנת 2019 נסגרה בריכת יגור לאחר 58 שנות פעילות.
בעיר מתקיים בכל שנה בחודש מאי "פסטיבל ביאליק לספרות ושירה", הכולל מופעי תרבות, מפגשים עם יוצרים, מופעי זמר והצגות ילדים.
שלוש תנועות נוער מקיימות פעילות בקריית ביאליק: הצופים (שני שבטים), הנוער העובד והלומד והמחנות העולים. בנוסף, פועלת בעיר עמותת "אחריי!", המכינה בני נוער לשירות צבאי משמעותי.
בקריית ביאליק פועל קונסרבטוריון ללימודי מוזיקה ופיתוח קול וכן להקת הנוער "צעירי ביאליק", המופיעה בישראל ומחוצה לה.
בעיר קיים מוזיאון לתולדות העיר אשר ממוקם בבית כץ.
כמו כן בשטח העיר נמצא קניון ה"קריון" שהוא אחד מהקניונים הגדולים בארץ והקניון הגדול ביותר בצפון.
בעיר טיילת חדישה על שם שמעון פרס (בעבר נקראה טיילת הגדורה) שמשתרעת על פני קילומטרים, החל מכיכר רבין מצפון ועד רחוב העמקים בדרום העיר.