google/wiki40b huggingface dataset:
רוסלן פונומריוב

ביוגרפיה

רוסלן פונומריוב נולד בגורלובקה שבאוקראינה בשנת 1983.
ב-1994 דורג פונומריוב במקום ה-3 באליפות העולם לשחמטאים עד לגיל 12. ב-1996 (גיל 12) הוא זכה באליפות אירופה עד גיל 18. בגיל 13 הוא זכה באליפות העולם מתחת לגיל 18. בגיל 14 הוא זכה בתואר רב אמן, מה שהפך אותו לשחקן הצעיר בהיסטוריה שהחזיק בתואר זה.
ב-1998 הוא השתתף בתחרות בה הוא ניצח את אלכסנדר חליפמן. באולימפיאדת השחמט הוא זכה במדליית זהב, כשהוא משחק בלוח 2. בתחרות המועמדים לאליפות העולם ב-2002 הוא ניצח, כמו כן, בדו-קרב את אלוף העולם בתקופה זו, אנאנד. בכך הוא נהפך לאלוף העולם הצעיר ביותר (גיל 18). באותה שנה הוא זכה במקום השני (אחרי קספרוב) בתחרות החזקה "לינארס".
שנה לאחר מכן, רמתו ירדה בצורה משמעותית, והוא דורג רק במקום ה-11 וה-7, על אף שעל פי מד הכושר שלו היה במקום ה-3 בעולם. היו תוכניות שלפיהן הוא היה אמור לשחק נגד קספרוב, לקו וקרמניק ביאלטה, במסגרת "הסכם פראג" ושהמנצח יהיה אלוף העולם, ובכך יאוחדו הארגונים השונים, אך פונומריוב סירב לשחק משום ששמע שאם יהיה תיקו ביניהם הוא יאבד את תוארו.
בשנת 2005 הוא זכה במקום השני בגביע העולם בשחמט. בגביע העולם בשחמט 2007 הוא הודח ברבע הגמר. בגביע העולם בשחמט 2009 הוא הפסיד בגמר לבוריס גלפנד. בגביע העולם בשחמט בשנת 2011 הוא הודח בחצי הגמר.
ב-2006 הוא ניצח בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20) ביחד עם פטר לקו ולבון ארוניאן.
בשנת 2010 הוא ניצח בתחרות השחמט בדורטמונד.
שפחה

שפחה היא צורת הנקבה של עבד. לרוב השפחות הועסקו במשק הבית וכפילגשים.

בתורה ובהלכה

בתורה המושג שפחה ניתן לנשים ששירתו את בעלת הבית כגון הגר השפחה של שרה, זלפה השפחה של לאה ובלהה השפחה של רחל. בכל אחד מדוגמאות אלו האדונית נתנה את שפחתה לבעלה כדי שתשמש כפילגש ותלד לו ילדים.
המקרא מבדיל בין שפחה לאמה: שפחה היא נכריה ואילו אמה היא עבריה. שפחה כנענית מאורסה קרויה "שפחה חרופה", ויש מחלוקת האם מדובר בשפחה ודאית או במי שהיא בת חורין למחצה.
ארמנד האמר

ביוגרפיה

האמר נולד בניו יורק ליוליוס ורוז ליפשיץ (האמר), מהגרים יהודים מהאימפריה הרוסית. הוא היה יו"ר ובעלים של חברת אוקסידנטל פטרוליום, ואספן אמנות. האמר פעל לפדיון אסירי ציון מברית המועצות, ובמיוחד נודע במאבקו לשחרורה של אידה נודל.
בשנת 1982 הקים יחד עם איש העסקים יוסף (ג'ו) אלמליח את חברת ההחזקות י.ו.א.ל (ראשי תיבות של Jerusalem Oil Exploration Ltd), שתחתיה הוקמה החברה הבת ישראמקו. במטרה לגייס הון ולבצע חיפושי נפט בישראל.
האמר התחיל את אוסף האמנות שלו בשנות ה-20. ב-1928 ייסד בניו יורק את גלריית האמר הפעילה עד היום. ב-1965 תרם חלק מן האוסף שלו לאוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-1987 תרם עבודות על נייר לגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון די סי. בנובמבר 1990, כשבועיים לפני מותו חנך האמר בלוס אנג'לס את מוזיאון האמר המנוהל על ידי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1984 הוצגה במוזיאון ישראל התערוכה "אוסף ארמנד האמר: חמש מאות של יצירות מופת". 
על שמו קרן ארמנד האמר לקידום המזה"ת.
נינו הוא השחקן ארמי האמר.
TRAPPIST-1

גילוי

הכוכב התגלה בסוף שנת 2015 במסגרת תצפיות שערך הטלסקופ TRAPPIST, הממוקם במצפה הכוכבים האירופאי הדרומי (European Southern Observatory) בצ'ילה ומתופעל מבלגיה על ידי אוניברסיטת לייז' (University of Liège). הטלסקופ התחיל לפעול בשנת 2010 וכוכב זה היה גילויו הראשון, בעוד הממצאים פורסמו בחודש מאי 2016 בכתב העת המדעי נייצ'ר שבמסגרתם צוות החוקרים בראשות מישל ז'יו (צר') הודיעו כי מצאו שלושה כוכבי לכת סביב הכוכב.  לא די היה בתצפיות אלה ולכן נערכו תצפיות נוספות באמצעות טלסקופים נוספים על פני הקרקע וביניהם הטלסקופ הגדול מאוד וכן באמצעות טלסקופ החלל שפיצר שצפה בכוכב למשך 20 יום ברצף (די כדי לחזות במספר הקפות וליקויים במערכת), אף על פי שבתחילה לא יועד "שפיצר" למשימות איתור כוכבי לכת, ונאלץ לעבור התאמות ייחודיות לשם כך.

בעתיד

צוות המחקר האירופי ממשיך בסיועם הטכנולוגי של נאס"א, המעבדה להנעה סילונית והמכון הטכנולוגי של קליפורניה לצפות במערכת, לאסוף מידע ולדייק הנתונים השונים אודות כוכבי הלכת (בעיקר מסה, מרחק וזמני הקפה). עם הצבתו והפעלתו של טלסקופ החלל על שם ג'יימס וב תתאפשר עריכת ספקטרוסקופיה לכוכבי הלכת שתפרוט את הרכבן הכימי של האטומוספירות של כוכבי הלכת השונים, ובפרט שלשת אלו הנמצאים באזור הישיב. לעת עתה הוערכה אטמוספירה שאינה עתירת מימן-הליום (ראו מתכתיות) בשלשה מכוכבי הלכת.
חוקרים אשר חקרו את הכוכב בשלב מאוחר יותר, טוענים כי הוא פולט קרינה חזקה שככל הנראה הורסת את האטמוספירה של כוכבי הלכת.
וולטר הנרי רותוול

קורות חייו

רותוול נולד ב-לונדון שבאנגליה. הוא היה עוזר-מנצח לגוסטב מהלר בהמבורג ולאחר מכן עשה חלק גדול מן קריירה שלו בארצות הברית. הוא היה מנצחה הראשון של הפילהרמונית של לוס אנג'לס, שנבחר לאחר שהתזמורת נכשלה במאמציה לשכנע את סרגיי רחמנינוב לעבור לחוף המערבי. הוא תואר כ"שמרני". 
רותוול מת בסנטה מוניקה, שבקליפורניה מהתקף לב בשעת נסיעה לחוף הים, לחקור אי-אילו פרטיטורות.
הוגו וילנד

ֹהוּגוֹ וילָנְד (גרמנית: Hugo Wieland ‏; 1853 גרמניה - 1922 טיפינגן, גרמניה) היה תעשיין גרמני מקהילת הטמפלרים שהגיעו להתיישב בארץ. הקים מפעל לאריחים, רעפים ומוצרי בטון ליד תחנת הרכבת ביפו על מנת לנצל את הרכבת להובלת תוצרת המפעל. בערוב ימיו חלה, נסע לגרמניה ונפטר שם.

קורות חיים

הוגו וילנד נולד ב-1853 בגרמניה להורים חברי כת הטמפלרים. בהיותו בן 3 נפטר אביו. בשנת 1871 (בהגיעו לגיל 18) היגרה המשפחה לארץ ישראל. בתחילה חיו בביתו של השגריר פון אלטן במושבה האמריקאית ביפו ובהמשך עברו למושבה הגרמנית בירושלים.
בערך ב-1878 נשא הוגו לאישה את קתרין וולר ונולדו להם 9 ילדים (6 בנים ו 3 בנות). ב-1898 נפטרה קתרין ונקברה בבית הקברות הטמפלרי בירושלים. ב-1899 נישא בשנית למריה קמפף שהולידה את ילדו העשירי.
ב-1902 עברה המשפחה לשכונת וולהאלה על גבול יפו על מנת להקים את בית החרושת והמבנים האחרים. עם סיום הבניה עברה המשפחה לגור במתחם.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורשה המשפחה למצרים. מעבר זה החמיר את מצבו של אבי המשפחה והוא נאלץ לחזור עם בנו וילהלם לטיפינגן, גרמניה שם נפטר ב-1922. בנו הוגו שירת בצבא הגרמני, נהרג בלבנון ב-1918 ונקבר בבעל בק. גם הבן וולטר ששירת בחיל האוויר הגרמני, נהרג ונקבר בירושלים. 
ב-1922, עם סיום המלחמה, חזרה המשפחה ממצרים ליפו והאחים קרל ורודולף ניהלו את המפעל וחידשו את הייצור. זמן קצר לאחר מכן פרש רודולף מהמפעל ויחד עם מספר משפחות טמפלרים נוספות הקים חווה חקלאית בעמק בית שאן. המשפחה המשיכה לגור במתחם וילנד עד תחילת מלחמת העולם השנייה אז נחשדו הטמפלרים, על ידי הבריטים, כגייס חמישי וסוכני אויב ורובם הגדול נאסר והוגלה (בעיקר לאוסטרליה).
מחרוזן דו-גוני

מידע כללי

המחרוזן הדו-גוני אנדמי למזרח התיכון והוא מצוי בסוריה, ירדן, לבנון וישראל. בישראל הנחש מצוי באזורים מיושבים מצפון הארץ עד באר שבע, בבקעת הירדן או באזורים מזרחיים לארץ. במשך היום הוא מבלה את זמנו מתחת לסלעים ופעיל יותר בלילה. 
ניתן למצוא אותו במקווי מים שם שותה ואורב לטרף. נחש זה ניזון בעיקר מבעלי חיים קטנים כמו פרוקי-רגליים, עכברים ולטאות, אך תזונתו העיקרית היא טריפת נחשים אחרים הקטנים ממנו. הוא ניזון בעיקר בלילה. הנחש עשוי להגיע לאורך של כ-60 ס"מ, אך לרוב מגיע לאורך של כ-45 ס"מ. מראהו פסים בצבעי שחור וצהוב עד לבן. 
ב-2006 פוצל מין זה לשני מינים, כאשר השני נקרא "מחרוזן אוכפים" (שם מדעי: Micrelaps tchernovi) - למחרוזן הדו-גוני טבעות שלמות סביב הגוף, בעוד אצל מחרוזן האוכפים הפסים השחורים מסתיימים בצידי הגוף ונראים כאוכפים. נחש זה מוגדר כתת-ארסי בעל שיני ארס אחוריות, אך במגע עם אדם הוא אינו תוקף או נושך במטרה להכיש. הכשה מלאה נדירה ואילו ברוב הפעמים מדובר בהכשה חלקית שאינה מתבטאת ביותר מנפיחות באזור המוכש. לרוב כאשר רוצה במרחק מבני אדם הוא מתנשף להרחקתם.
תדע כל אם עברייה

שם הספר

שם הספר הוא פרפרזה מנאומו של דוד בן-גוריון משנת 1963: "לא די שיידע המפקד את מלאכתו. עליו להיות אוהב את האדם, שחיי הפקוד שלו יהיו יקרים לו והחייל שנשלח אליו יהיה יקר לו, שיאהב אותו. רק מפקד כזה ימצא בפקודיו מסירות-הנפש שתוליכם לכל אשר ישלח אותם. אם המפקדים יעוררו את האמון, את הדבקות ואת האהבה בחיילים שלהם - אזי תדע כל אם עבריה כי הפקידה את גורל בניה בידי המפקדים הראויים לכך." המשפט "תדע כל אם עברייה שהפקידה את גורל בניה בידי מפקדים הראויים לכך" הפך לסיסמה צה"לית שהתנוססה בבסיסי צה"ל כקריאה למפקדים לנהוג באחריות כלפי פקודיהם.

כריכת הספר

הצילום על הכריכה מראה את מפקד המחלקה אילק סהלו בשעה שהוא טופח בחיבה על לחיו של סהר פילו, אחד מפקודיו במחלקתו, בטקס הענקת כומתה. עמוס הראל כתב כי בחר בתמונה זו לעיטור כריכת הספר, מכיוון שהניגוד בין צבע העור והגובה בין מפקד המחלקה לפקודו מייצג לדעתו את "צה"ל החדש".

תיאור

במשך שנה ליווה הראל באופן צמוד את פלוגת המסלול בגדוד 931 שבחטיבת הנח"ל, למן הרגע בו התגייסו חייליה כטירונים לצה"ל בנובמבר 2011, ועד לגמר המסלול בתום תעסוקה מבצעית בחברון. הספר סוקר את השינויים שעברה הטירונות וההכשרה של חיל הרגלים בצה"ל למן שנות השבעים שלאחר מלחמת יום הכיפורים ועד ימינו אלה. הוא מתאר את הדילמות הפיקודיות עמן התמודדו מפקד הפלוגה, סרן אור כספי, וסגל מפקדיה. בספר מרואיינים בהרחבה הקחצ"ר, תא"ל איתי וירוב, אשר כמפקד בסיס האימונים של הצנחנים חולל שינוי יסודי בהכשרת לוחם החי"ר בצה"ל והוא אביה מולידה של "הטירונות המתגמלת" וממשיכו בהנחלת השינוי לצה"ל, תא"ל אהרון חליוה. כן מרואיינים אופק בוכריס, אשר פיקד על חטיבת גולני, מפקדי חטיבת הנח"ל בעת כתיבת הספר אמיר אבולעפיה ויהודה פוקס, אריה נייגר, אביב כוכבי, מפקד בה"ד 1, ערן ניב והרמטכ"ל בעת כתיבת הספר, בני גנץ.
הראל ערך מחקר שהתנהל לסירוגין בקרב חיילי פלוגה ב', בשטחי האש, המטווחים ועמדות המוצבים בחברון ובמשרדי המטה הכללי של צה"ל במגדלי הקריה בתל אביב. הספר, פרי מחקרו, מציג תמונה מורכבת הכוללת את ההתלבטויות והוויכוחים בדרגים הבכירים ביותר על דמותו ותפקידיו העתידיים של הצבא.
אובייקטיב

אובייקטיב במיקרוסקופיית אור

במיקרוסקופים לרוב מספר אובייקטיבים המאפשרים הגדלות שונות. האובייקטיבים בנויים באופן כזה שהחלפת אובייקטיב אינה פוגעת בפוקוס משום שהאובייקטיבים שומרים על מישור פוקוס אחיד.
האובייקטיב מאופיין בשני פרמטרים מרכזיים - הגדלה ומפתח נומרי (NA - Numerical Aperture), ההגדלה היא לרוב בטווח שבין פי 5 לפי 100. המפתח הנומרי הוא מכפלת סינוס מחצית זווית כניסת האור לעדשה במקדם השבירה, ערך המפתח הנומרי נע בין 0.14 ל־1.45 ככל שההגדלה גדולה יותר גדול גם ערך המפתח הנומרי. באובייקטיבים בעלי הגדלה של 40 ומעלה האובייקטיב קרוב מאוד לאובייקט, האור נשבר בתווך האוויר שבין האובייקטיב לאובייקט ואינו יכול לחדור לאובייקטיב. כדי להשתמש באובייקטיבים אלו יש להחליף את האוויר שבתווך בחומר בעל מקדם שבירה גדול מזה של האוויר - 1, וקרוב יותר לזה של זכוכית (מקדם שבירה של כ־1.5) - בעדשות בהגדלה של פי 40 החומר הוא מים (מקדם שבירה 1.33) או שמן אימרסיה (מקדם שבירה של כ־1.5) ובהגדלות פי 60 ומעלה תווך הוא כמעט תמיד שמן אימרסיה.
במיקרוסקופים מודרניים האובייקטיב הוא גליל ובתוכו מספר רב של עדשות. העדשה הראשונה והקרובה ביותר לאובייקט היא עדשת האובייקטיב בעוד העדשות הנוספות מפצות על עיוותים אופטיים הנגרמים מסיבות שונות או עדשות הממקדות את הקרן. ככל שההגדלה גדולה יותר יש צורך ביותר אלמנטים אופטיים באובייקטיב.
ההגדלה הסופית של המיקרוסקופ היא מכפלה ההגדלה של האובייקטיב בהגדלת העינית או האוקולר.
אל ריו דל טיימפו

אל ריו דל טיימפו (בספרדית: El Rio de Tiempo ) - "נהר הזמן" היה מתקן אפל שפעל בתוך ביתן מקסיקו בגלריית מדינות העולם שבפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה עד שנת 2007.
המבקרים נלקחו לביקור במקסיקו באמצעות בובות אודיו אנימטרוניקס, מוזיקה וסרטים.

תיאור המתקן

המבקרים נסעו בסירות מתחת לשמי הערב (המלאכותיים) דרך מקדש אצטקי וליד הר געש מעלה עשן. המבקים צפו בסצנות המוקרנות על מסכים המהווים חלק מתפאורות המתקן. בסצנות אלה ראו המבקרים תצלומי ריקודים מקומיים, זיקוקים מעל מקסיקו סיטי ואת חופי הים של מקסיקו. בסוף המתקן עברו המבקרים בתוך סצנה של חנות בה המוכרים (המוקרנים על קירות החנות) מנסים לשכנע אותם לקנות מוצרים מקסיקנים ולהתמקח עם המבקרים. המתקן היה היחיד ממתקני אתר הנופש דיסניוורלד המתיר שתיית משקאות חריפים במהלך הנסיעה במתקן.
באפריל 2007 הסתיים שיפוץ של המתקן והחלפת הרעיון במרכזו. מאז, נקרא המתקן "סיור הפייסטה הגדולה בכיכובם של שלושת הקבלרוס" (באנגלית: " Gran Fiesta Tour Starring The Three Caballeros").
לוקאש סקורופסקי

קריירת מועדונים

ב-14 ביולי 2013, סקורופסקי חתם ל-4 עונות בקבוצת הסרייה א', רומא.
ב-1 ביולי 2015 הושאל לאמפולי לעונה אחת.

נבחרת פולין

סקורופסקי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של פולין במשחק ידידות נגד נבחרת מקדוניה באמצע חודש דצמבר בשנת 2012.
ריף נאמן

ביוגרפיה

נאמן נולדה וגדלה בכפר תבור, לאם ישראלית ממוצא מרוקאי ולאב שעלה מאורוגוואי. היא למדה בבית הספר החקלאי כדורי במגמת תיאטרון.
בשנים 2016–2018 שירתה בצה"ל, בתור רל"שית בקריה.

קריירה

נאמן מדגמנת בסוכנות הדוגמנות רוברטו בניהול רוברטו בן שושן, שגילה אותה לראשונה בשנת 2014, ומאז הובילה קמפיינים רבים של מותגי אופנה ישראליים: "פוקס קידס", "בלו בירד", "FIX", "TWENTYFOURSEVEN", "תמנון", ורשת ההלבשה התחתונה "גו אנדר".
בשנת 2017 כיכבה בעונתה השישית של סדרת הנוער "ראש גדול" בערוץ KidZ, בתפקיד מרכזי בתור מוריה מוסקט. בנוסף בשנה זו, הופיעה כזמרת בקליפ בסרט "כמעט מפורסמת".
בשנת 2018 הצטלמה לסדרה הדרמה-הקומית של yes "על הספקטרום", אשר עלתה לאוויר במאי 2018. באוקטובר באותה שנה, החלה לשחק בעונתה הרביעית של הסדרה הקומית "שנות ה-80" ברשת 13, בתפקיד גליה. בנוסף, שיחקה בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "המנצח" של yes, בתפקיד יראת כהן. החל מ-2018 משתתפת בסדרת הנוער של ערוץ Kidz "כפולה" בכיכובה של נועה קירל, בתפקיד הראשי של ההאקרית ירדן גדות. באותה שנה הופיעה נאמן ב-"#Freestyle פסטיגל", שהוצג במהלך חנוכה.
ב-2019 היא עתידה לשחק בתפקיד מרכזי בעונתה השלישית של הסדרה "פאודה" מבית yes.
בריאן לי או'מאלי

ביוגרפיה

בריאן לי או'מאלי נולד בלונדון אונטריו קנדה להורים ממוצא קוריאני וקנדי-צרפתי.
החל בלימודי קולנוע באוניברסיטת מערב אונטריו, אך נשר לפני השלמתם.
או'מאלי עבד כמכתב בהוצאת הקומיקס אוני פרס, וגם אייר את המיני-סדרה "Hopeless Savages: Ground Zero", מאת ג'ן ואן מטר.
הרומן הגרפי המקורי הראשון שלו, "אבודים בים" (באנגלית: Lost at Sea), יצא לאור בהוצאת אוני פרס בשנת 2003. "אבודים בים" הוא סיפור התבגרות על ילדה ביישנית בת 18 בשם ראלי, שמאמינה שנשמתה נגנבה על ידי חתול, ועל המסע שלה ברחבי ארצות הברית.
בין 2004 ל-2010 כתב או'מאלי את ששת חלקי סדרת "סקוט פילגרם" שיצאו לאור בשחור-לבן בהוצאת אוני פרס. הסדרה זכתה להצלחה מסחרית ולשבחי המבקרים, ובהמשך להוצאה מחודשת בצבע מלא, עיבוד לסרט "האקסים של החברה שלי" ב-2010, עיבוד למשחק מחשב, ומספר אלבומי פסקול.
ב-2010 החלה הוצאת מודן בתרגום לעברית של סדרת "סקוט פילגרים", ועד כה יצאו הכרך הראשון, "סקוט פילגרים והחיים הקטנים והמתוקים שלו", והשני, "סקוט פילגרים 2 - נגד העולם".
ביולי 2014 יצא לאור הרומן הגרפי שלו שניות (באנגלית: Seconds) בהוצאת ספרי בלנטיין. ב-2016 או'מאלי הודיע שהרומן הגרפי הבא שלו ייקרא "העולם הגרוע" (באנגלית: Worst World). או'מאלי הוא גם היוצר, ביחד עם לסלי האנג, של סדרת הקומיקס "Snotgirl".
כרמלו מישיש

קריירת מועדונים

מישיש התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ. כשהיה בן 17 ערך את הופעת הבכורה שלו במדיה הקבוצה הבוגרת. לאחר מכן, יצא לתקופת השאלה בת שנה וחצי ה שיחק ב-3 קבוצות שונות מהליגות הנמוכות. עד מהרה השתלב מישיש בהרכב הקבוצה וזכה עימה בגביע הצרפתי בעונת 1987/1988. בינואר 1989 חתם באולימפיק מרסיי שבאותה עונה זכה באליפות, אך מישיש לא היה שותף ממשי לזכייה של המועדון ובקיץ שלאחר מכן עזב את המועדון. לאחר מכן הספיק לשחק גם בקאן ובנאנסי.
בקיץ 1993 עזב לראשונה בקריירה את צרפת וחתם בהפועל פתח תקווה. ב-27 באוגוסט 1993 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב בהפסד 1-3 להפועל צפרירים חולון בו גם קיבל כרטיס אדום בדקה ה-66 של המשחק. ב-4 בדצמבר 1993 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0-4 נגד הפועל חיפה. מישיש שיחק בהפועל פתח תקווה במשך שנתיים וחצי במהלכן כבש 13 שערים ב-77 הופעות בליגה. במסגרת התוכנית "העשירייה" ששודרה בערוץ הספורט, מישיש דורג במקום העשירי ברשימת "הזרים הגדולים של הכדורגל הישראלי". בינואר 1996 עזב את פתח תקווה וחתם ברודאנגה מליגת העל הלוקסמבורגית.
בשנת 1997 חזר לצרפת כאשר חתם בפורבאש מהליגות הנמוכות בצרפת. בשנת 2001 שימש כמאמן הקבוצה במקביל היותו שחקן במועדון. בשנת 2003 התפטר מתפקידו כמאמן, אך המשיך לשחק במועדון אותו עזב שנה לאחר מכן. בשנת 2004 שימש כמאמן-שחקן בקבוצה בלייד מהליגות הנמוכות בבלגיה.

קריירה בינלאומית

ב-29 באפריל 1987 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת צרפת בניצחון 1-2 נגד איסלנד, בה גם הבקיע את השער הראשון במשחק שהיה גם שער הבכורה שלו במדים הבינלאומיים. לזכותו של מישיש הופעה נוספת במדי נבחרת צרפת.
מבנה לואיס

מבנה לואיס או דיאגרמת לואיס (Lewis) או מבנה קקולה (Kekulé) הוא כתיב כימי, אשר נועד להציג את הקשרים בין האטומים במולקולה, ואת האלקטרונים הבלתי קושרים שלעיתים קיימים בה. כתיב לואיס נקרא על שמו של הכימאי גילברט ניוטון לואיס, אך לעיתים מכונה גם על שמו של המדען פרידריך אוגוסט קקולה. בכתיב לואיס הקלאסי מיוצגים האלקטרונים, שבקליפת הערכיות של האטומים השונים במולקולה, על ידי נקודות. באופן זה, קשר בודד מיוצג על ידי שתי נקודות, קשר כפול על ידי ארבע וקשר משולש על ידי שש. כיום מקובל לקצר ולסמן כל זוג אלקטרונים היוצרים קשר בקו בעוד שרק אלקטרונים שברדיקלים חופשיים או באלקטרונים לא קושרים מיוצגים על ידי נקודות. כל אטום יכול להיות קשור למקסימום שמונה אלקטרונים בשכבה החיצונית (בתואם ל"כלל האוקטט").
אהוביה טבנקין

ביוגרפיה

נולד בעין חרוד, צעיר הבנים של אווה ויצחק טבנקין. התוספת למילה אהוב בשמו לא נבעה מסיבות דתיות, אלא באה לשם הדגשה. למד במוסדות החינוך בעין חרוד. בשנת 1946, בהיותו נער בן 17, השתתף בהקמת קיבוץ דברת שבעמק יזרעאל. בשנת 1947 הצטרף לפלוגת עין חרוד בגדוד 13 של חטיבת גולני והשתתף בקרבות באזור הגלבוע, בית שאן וג'נין. לאחר מכן הצטרף לגדוד הפורצים של חטיבת הראל של הפלמ"ח בפיקודו של אחיו יוספ'לה טבנקין. במלחמת השחרור השתתף במבצע דני, נפצע במהלך הקרבות ולאחר שהחלים שב להילחם בקרבות בפריצת הדרך לירושלים ובנגב. במסגרת תפקידו במחלקת הסיירים של פיקוד דרום היה שותף לסימון גבול רצועת עזה, יחד עם משה דיין.
במלחמת ששת הימים היה קצין מודיעין גדודי ולאחר מכן קצין מודיעין חטיבתי, והשתתף בקרבות לשחרור שכם ובקרבות ברמת הגולן. לאחר המלחמה השתתף בסימון הגבול ברמת הגולן. במלחמת ההתשה היה קצין מודיעין באוגדה של מוטה גור בתעלת סואץ. 
תקופות מסוימות בחייו עזב את קיבוצו עין חרוד לטובת התנדבות בקיבוצים שנזקקו לעידוד ולסיוע. בשנות ה-50 התגורר בקיבוץ יראון שבגבול הלבנון, בתקופת מלחמת ההתשה התנדב בקיבוץ גשר ולאחר מלחמת יום הכיפורים התנדב בקיבוץ אייל. 
היה חבר פעיל בחוג עין ורד, ולימים בפורום נהלל. ליווה את פעילות גוש אמונים מראשיתה. יחד עם קבוצה מחבריו תושבי עין חרוד ועמק יזרעאל השתתף בפעילות ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון וליווה את הקמת אלון מורה וקדומים. היה בין מקימי בית הכנסת בקדומים, שהיה בית הכנסת הראשון בהתיישבות החדשה בשומרון. לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים היה פעיל בתנועה לעצירת הנסיגה מסיני, ובמשך כחצי שנה התיישב עם משפחתו בפתחת רפיח. סייע בהקמת מצפה יריחו ושאנור, וכמו כן סייע בהקמת המאחז גבעת ארנון ("מאחז 777") שליד איתמר. 
כל ימיו היה תושב עין חרוד מאוחד. בשנת 1995 עבר להתגורר בקדומים ומאז חילק את זמנו בין שני המקומות. בשנת 2005, בחגיגות 30 שנה לייסוד קדומים, קיבל את אות יקיר קדומים. בשנותיו האחרונות הצטרף ללימודים תורניים סדירים בישיבה בקדומים. הרבה להרצות בפני צעירים דתיים בהתנחלויות על ערכי תנועת העבודה ההיסטורית וההתיישבות העובדת ועל ההיסטוריה של ההתיישבות בעמק יזרעאל.
נקבר בקיבוצו עין חרוד מאוחד.

משפחתו

בשנת 1951 נישא לדליה, ממנה נולדו לו שני ילדים - יאיר וטל. בשנת 1972 נישא לפרופ' חוה טבנקין ונולדו להם שלושה ילדים - יצחק (על שם אביו), אבי ונטלי. בתם נטלי חזרה בתשובה ומתגוררת במאחז גבעת הראל שליד שילה.
גברים בשחור (סדרת סרטים)

גברים בשחור אינטרנשיונל (2019)

בספטמבר 2017, דווח שהאולפנים מתכננים סרטי ספין-אוף עם שחקנים צעירים, שיתמודדו עם עלילה של פלישת חייזרים בקנה מידה עולמי. לצורך כתיבת התסריט נשכרו ארט מרקם ומאט הולוויי עם פ. גארי גריי כבמאי. במרץ 2018, דווח שסטיבן ספילברג ישמש כמפיק בפועל, עם כריס המסוורת' וטסה תומפסון שיגלמו את התפקידים הראשיים. במאי 2018, ליאם ניסן הצטרף לצוות השחקנים, כאשר וולטר פארקס ולורי מק'דונלד ישמשו כמפיקים. באוגוסט 2018 צורפה רבקה פרגוסון לצוות השחקנים.
הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ב-14 ביוני 2019.

גברים בשחור/רחוב ג'אמפ 23

בדצמבר 2014 נודע שסרטי סוני מתכננים קרוס-אובר בין "גברים בשחור" לרחוב ג'אמפ 21. דיווח שהודלף בעקבות מתקפת ההאקרים על סרטי סוני. במאי הסרטים רחוב ג'אמפ 21 ורחוב ג'אמפ 22 אישרו את הדיווחים בראיונות שנערכו עמם. ג'יימס בובין הוכרז כבמאי ב-2016.
Animals

פרשנות לאלבום

במהלך שלושת השירים המרכזיים באלבום, כולם חוצים את קו עשר הדקות, רוג'ר ווטרס משווה את המין האנושי לשלושה סוגים של חיות: כלבים, חזירים או כבשים. הכלבים מייצגים את אנשי העסקים המגלומניים קשי היום אשר מנסים לעלות מעלה בסולם המעמדות החברתי. החזירים מייצגים את הפוליטיקאים המושחתים והמטיפים למוסר (עם הצבעות ישירות על מרגרט תאצ'ר ומרי וויטהאוס). כל אלה אשר אינם נכללים באחת משתי הקבוצות הנ"ל הם הכבשים, כלומר עדר עיוור וחסר מחשבות הנוהה אחר מנהיגים ובעלי הון ועוצמה למיניהם, מקבל באהבה את הכתבות דעת הקהל וההחלטות השרירותיות של אלו, ואף מנוצל על ידם.
שלושת השירים האלה "עטופים" בשני חלקים של שיר אהבה, Pigs On The Wing. השיר נכתב על ידי ווטרס לאשתו דאז, קרולין. המסר של שני השירים האלה הוא שכל עוד אנשים אוהבים, הם יכולים להגן על עצמם מפני הרוע של העולם, אשר נובע מההתנהגות האנושית הצבועה והנצלנית המודגמת בשאר שירי האלבום. השיר מתקשר לספר נוסף של ג'ורג' אורוול, "1984". הספר מספר על גבר ואישה החיים בעולם הנמצא תחת שלטון טוטליטרי המדכא את חופש המחשבה והביטוי, ומנהלים רומן בסתר, וכך מתמודדים עם החיים השנואים. המונח "pigs on the wing" אף הוא מתכוון לחזירים הנמצאים מאחורי הקלעים, כלומר השלטונות הצופים בסתר, ומכוונים אותנו מה לעשות.
ווטרס אף מתייחס אל עצמו כ"כלב" בחלק השני (השיר המסיים את האלבום), במשפט: "Any fool knows that dog needs a home".

עטיפה

החזיר ממולא-הליום הענק אשר נראה על עטיפת האלבום, למעשה ריחף מעל תחנת הכוח באטרסי של לונדון בשביל הצילום, אולם התנתק מהחבלים ועף. התמונה שצולמה לא התאימה ללהקה, ולכן התמונה הסופית - זו המופיעה על העטיפה - היא שילוב בין צילום לציור של החזיר.
מוטיב החזיר המעופף חזר עוד פעמים רבות בהופעותיה של הלהקה.
מרג'ורי רמביו

ביוגרפיה

רמביו נולדה בסן פרנסיסקו, בתם של מרסל וליליאן גרלינדה רמביו. הוריה נפרדו כשהייתה ילדה והיא גדלה עם אמה בעיר נום שבאלסקה. החלה את דרכה כשחקנית בגיל 12 בברודוויי ובשנת 1917 היא התחילה לשחק בסרטי ראינוע עבור חברת הסרטים "Mutual Film".

קריירת משחק

בשנות ה-30 השתתפה רמביו בסרטיו של גורג' היל "מין וביל", "צוללי הגיהנום" ו"השש הסודי" ובדרמות של קלרנס בראון "השראה" ו"הגשם הגיע".
בשנת 1940 שיחקה רמביו בדרמה של גרגורי לה קאבה "שביל הרקפות" בתור מאיימי אמה של אלי מיי אדמס (ג'ינג'ר רוג'רס), תפקיד עליו הייתה מועמדת רמביו לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר. בהמשך שנות ה-40 הופיעה במספר רב של סרטים, הבולטים בהם היו: הדרמה "דרך טובקו" של ג'ון פורד בתפקיד הנזירה בסי רייס והמערבון "באוקלהומה" בו הופיעה לצידו של ג'ון ויין.
ב-1953 הופיעה בדרמה המוזיקלית של צ'ארלס וולטרס "שיר לפידות", תפקידה בתור אמה של כוכבת בתיאטרון ג'ני סטיוארט (ג'ואן קרופורד) הקנה לה מועמדות שנייה לפרס האוסקר לתפקיד משנה. באותו עשור למעשה סיימה את קריירת המשחק שלה עם הופעות בדרמות "איש בשם פיטר" של הנרי קוסטר בתור מיס לורה פאולר ו"האיש בעל אלף הפרצופים".
על פועלה בתחום הקולנוע קיבלה רמביו כוכב על שמה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ליילה ח'אלד

שנותיה הראשונות

לי'לה ח'אלד נולדה בשנת 1944 בעיר חיפה, אז עדיין תחת שלטון המנדט הבריטי. ב-1948, לאחר הקרב על חיפה במלחמת העצמאות, עזבו מרבית תושבי חיפה הערבים את העיר, בהם משפחתה של ח'אלד. המשפחה עברה למחנה פליטים פלסטינים בעיר צור בלבנון, פרט לאב שנשאר בארץ. מאוחר יותר הוא נמלט למצרים, ובהמשך הצטרף למשפחתו בלבנון.
ח'אלד גדלה בין הפליטים הפלסטינים תוך טיפוח רגשות לאומיים ותחושה עמוקה שהצדק מחייב את שיבת הפליטים למולדתם. בגיל 15 הייתה מראשוני המצטרפים לארגון הלאומי הפאן-ערבי "אלקומיון אלערב - תנועת הלאומיים הערבים", בראשותו של ג'ורג' חבש ובהשראתו של קונסטנטין זריק. לאחר מלחמת ששת הימים הייתה הזרוע הפלסטינית של הארגון לחזית העממית לשחרור פלסטין. במשך זמן מה הייתה ח'אלד גם מורה בכווית.

החטיפות

ב-29 באוגוסט 1969 הייתה ח'אלד חלק מחוליית מחבלים שחטפה מטוס נוסעים אמריקני של חברת התעופה האמריקנית TWA בטיסה 840, בדרכו מרומא לאתונה. המטוס אולץ לנחות בדמשק, לאחר שהטייסים נדרשו בידי ח'אלד לחוג מעל חיפה כדי שתוכל לחזות בעיר הולדתה. בפעולת חטיפה זו לא היו נפגעים, אך המטוס פוצץ. כל הנוסעים שוחררו לאחר יממה למעט 2 נוסעים ישראלים: צלח מועלם ושלמה סמואלוב, שנותרו בסוריה ושהו בכלא הסורי במשך 3 חודשים עד לשחרורם במסגרת חילופי שבויים. על פי מספר דיווחים תקשורתיים לא-מאומתים, סברו שולחיהם של החוטפים בחזית העממית לשחרור פלסטין, כי על המטוס נמצא יצחק רבין, באותה עת שגריר ישראל בארצות הברית. ח'אלד הכחישה טענה זו. לאחר הפעולה וחשיפת זהותה במהלכה, עברה ח'אלד סדרת ניתוחים פלסטיים לשינוי חזות פניה.
ב-6 בספטמבר 1970 הייתה ח'אלד מעורבת יחד עם שותף בניסיון כושל לחטיפת מטוס אל על בטיסה 219 מתל אביב דרך אמסטרדם לניו יורק. פעולת ניסיון החטיפה הייתה חלק מסדרת חטיפות מתוזמנת שנודעה בשם חטיפת המטוסים לשדה דוסון, במסגרתה נחטפו בתוך ימים אחדים ארבעה מטוסים של חברות תעופה מערביות שיעדם ניו יורק, ואולצו לנחות בשדה דוסון בזרקא, ירדן. חטיפת מטוס אל על כשלה כאמור, אך מחבלי החזית העממית הצליחו לחטוף מטוסים של TWA, סוויסאייר, פאן אם ו-BOAC. ניסיון החטיפה בוצע על ידי ח'אלד שהגניבה בתיקה שני רימונים ושותף אזרח ניקרגואה בשם פטריק ארגואלו שהבריח אקדח בבגדיו. הם דרשו מהטייס לפתוח את תא הטייס, וארגואלו ירה ופצע אנושות את הדייל שלמה וידר שהתנפל עליו בידיים חשופות. קברניט המטוס אורי בר לב סירב לפתוח את תא הטייס ובמקום זה ביצע צלילה פתאומית שגרמה לשניים לאבד את שיווי המשקל. ארגואלו נורה ונהרג בידי המאבטח מוטי בר-לבב והנוסעים התנפלו על ח'אלד נאבקו עמה וקשרו אותה. המטוס נחת נחיתת חירום בנמל התעופה הית'רו בלונדון, וח'אלד נמסרה לידי המשטרה הבריטית ופונתה לבית חולים בלונדון. פציעתה התבררה כקלה ושטחית, והיא הועברה למעצר במתקן משטרתי באילינג. על פי עדותה בראיונות מאוחרים יותר, יחסם של הבריטים אליה בעת מעצרה היה טוב ואף אוהד. לאחר פחות מחודש במעצר, שוחררה ח'אלד במסגרת עסקת חילופין תמורת בני הערובה מפעולות החטיפה המקבילות.

המשך חייה

לאחר שחרורה שבה ח'אלד לפעילות במסגרת החזית העממית לשחרור פלסטין והשתלבה בפוליטיקה הפלסטינית. רבים ראו בה סמל למאבק לשחרור לאומי ולפמיניזם ערבי. היא נבחרה למועצה הלאומית הפלסטינית, ונחשבת עדיין מרואיינת מבוקשת בעולם ובמיוחד בבריטניה, שאיתה פיתחה לטענתה יחסים מיוחדים מאז מעצרה שם.
ח'אלד גרושה ואם לשניים, נישאה בשנית ומתגוררת בעמאן בירת ירדן.

תרבות הפופ

השיר Like Leila Khaled Said ("כפי שאמרה לילה ח'אלד") של להקת The Teardrop Explodes באלבומם משנת 1981 הנושא את השם Wilder הוא שיר אהבה לח'אלד.