לייב

היסטוריית הלהקה

הלהקה הוקמה עוד בחטיבת הביניים בשם First Aid (עזרה ראשונה) אי שם בתחילת שנות השמונים, כאשר האחרון להצטרף היה אד קוולצ'יק. מאז ועד הבחירה בשם LIVE נקראה במספר שמות נוספים ובהם Public Affection. תחת שם זה הוציאו את אלבומם הרשמי הראשון כלהקה, Death of a Dictionary בשנת 1989 ובמימון עצמי.
טיולים תכופים לניו יורק והופעות במועדון ה-CBGB הביאו לבסוף לחתימה על חוזה עם חברת התקליטים רדיואקטיב וגיוסו של ג'רי הריסון מהטוקינג הדס ויחד הפיקו את המיני אלבום הראשון תחת השם החדש הרשמי Four Songs EP, LIVE. הסינגל הראשון מתוכו, Operation Spirit, הגיע למקום תשיעי במצעדים והוביל להפקת האלבום המלא הראשון, Mental Jewelry, אשר יצא ב-1991. אלבום זה התבסס על כתביו של ג'ידו קרישנמורטי, פילוסוף הודי. 
סיבוב הופעות מסיבי אשר כלל את וודסטוק 1994 ואת מסע ההופעות של פיטר גבריאל, כמו גם ארבעת הסינגלים החדשים I Alone, Lightning Crashes, Selling the Drama ו- All Over You שרובם הגיעו למקום ראשון, הביאו לכך שהאלבום הבא, Throwing Copper, הגיע למקום הראשון במצעד המכירות האמריקאי. האלבום מקבל הערכה רבה עד היום, הן מצד המעריצים והן מצד מבקרי מוזיקה. בעקבות הצלחת האלבום הופיעה הלהקה בתוכנית 
סאטרדיי נייט לייב עם השירים I Alone ו-Selling the Drama. כשנה לאחר מכן ערכו LIVE מופע אקוסטי במסגרת הופעות ה-MTV Unplugged וביצעו מחדש את שיר של ויל צ'סנט, Supernatural. 
ב-1997 הוציאה הלהקה את אלבומה Secret Samadhi, בו החליף ג'יי הילי את הריסון בהפקה. האלבום הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד המכירות, אך קיבל ביקורות פחות טובות מקודמו. הלהקה הוזמנה שוב להופיע בסאטרדיי נייט לייב עם השירים: Lakini's Juice ו- Heropsychodreamer. 
ב-1999 חזר הריסון ויצא האלבום The Distance To Here, שהצליח פחות מקודמיו בהגיעו למקום רביעי, אך עדיין הוערך מאוד על ידי מעריצי הלהקה. הסינגל הראשון מתוכו היה Dolphin's Cry. אלבום זה היה גם האחרון שזכה להצלחה הגדולה יחסית לה זכו האלבומים הקודמים של הלהקה. 
אחריו בשנת 2001 יצא אלבומם V (שמו המקורי היה Ecstatic Fanatic לפני שהוחלף לשם שהוזכר), אלבום ניסיוני ששולבו בו סגנונות שבעבר היו זרים ללהקה כמו היפ הופ. פיגועי 11 בספטמבר, אשר התרחשו כשבוע לאחר יציאת האלבום, הביאו לשחרור סינגל מלנכולי בשם Overcome, אשר זכה לכמות השמעות גדולה ביותר, אך לא עזר לאלבום להתקדם מעבר למקום 22.
בשנת 2003 הוציאו לייב את האלבום סטודיו הבא שלהם Birds of Pray בעקבות ההצלחה המפתיעה של הסינגל הראשון מתוכו, Heaven. האלבום הגיע אמנם למקום ה-28, אך עבר את כמות המכירות של האלבום הקודם. 
בשנת 2004 הוציאה לייב אלבום אוסף הנקרא Awake: the Best of Live וכלל שיר שלא נכנס ל-Throwing Copper, שנקרא We Deal in Dreams, וביצוע מחודש לשיר של ג'וני קאש, I Walk the Line. בנוסף כלל האוסף גרסה מחודשת לשיר Run Away מאלבומם הקודם, בה שרה גם זמרת הקאנטרי שלבי לין. 
ב-2005 חתמה הלהקה על חוזה עם חברת התקליטים Epic של סוני וב-2006 יצא אלבומה Songs From Black Mountain מגובה בסינגל הראשון מתוכו שנקרא
The River. האלבום, שבו לקחה הלהקה תפנית נוספת והחליטה להתמקד במוזיקת פופ קליטה במקום ברוק הגיטרות הכבדות שאפיין אותה בשנים המוקדמות יותר, הגיע למקום ה-52 בלבד במצעדים האמריקאים. למעריצים המסורים הרבים של הלהקה יש דחייה מסוימת למסלול וחברת התקליטים החדשה בהם בחרו, אשר להרגשתם מרחיקים אותה מהסגנון המקורי והופכים את הלהקה למסחרית יותר. מסלול זה כלל, בין השאר, הופעת אורח באחת מעונות אמריקן איידול האמריקאית עם השיר Mystery.
ללייב יש אהדה בינונית בארצות הברית, אך היא זוכה לפופולריות משמעותית יותר באירופה, (קוולצ'יק: "הולנד היא מרכז היקום של לייב"), אוסטרליה וניו זילנד, כאשר רוב ההופעות שלהם במקומות אלו נמכרות מראש, גם כאשר מדובר באצטדיונים של אלפי מקומות.