google/wiki40b huggingface dataset:
מוסד חופש התוכנה

מוסד חופש התוכנה (Software Freedom Conservancy, לגוף אין קשר למוסד לתוכנה חופשית) היא מוסד ללא כוונת רווח אשר מספק תשתית ארגונית למספר מיזמי תוכנה חופשית, כגון Wine - מימוש חופשי למערכת Microsoft Windows וגיט - מערכת ניהול גרסאות מבוזרת. המוסד מאפשר למיזמים, בין השאר, לקבל תרומות. עבור חלקם הוא גם מחזיק נכסים (כגון שמות מתחם). בנוסף לכך, הוא מספק הגנה משפטית חלקית לפעילים במיזם (במסגרת פעילותם במיזם).
מיזם תוכנה יכול להיות חבר אם הוא עוסק בתוכנה חופשית או תיעוד של תוכנה חופשית, וצריך להיות בעל קהילת משתמשים ומפתחים מספיק גדולה.
הוא נוסד ב-3 באפריל 2006 על ידי המרכז המשפטי לחופש התוכנה (Software Freedom Law Center).

ארגונים אחרים

למיזמים אחרים יש ארגונים ללא מטרות רווח משלהם. לדוגמה, KDE e.V. של פרויקט KDE, קרן גנום של פרויקט גנום וקרן התוכנה של פייתון עבור שפת פייתון. המוסד הזה ומוסדות דומים חוסכים למיזם עבודה מנהלתית רבה.
בהשוואה לקרן התוכנה אפאצ'י ובמיוחד לפרויקט גנו של המוסד לתוכנה חופשית, מוסד חופש התוכנה לא מכתיב כמעט תנאים למיזמים החברים בו (מלבד תנאים בסיסיים, כמו הדרישה שמדובר בתוכנה חופשית).
ארגון תוכנה לטובת הציבור גם הוא קם לפני מוסד חופש התוכנה. הוא מגלה פחות מעורבות במיזמי החברים, ולא מספק שרותי הגנה משפטית.
פאלאייר מקדוניאן איירליינס

היסטוריה

החברה נוסדה בשנות ה-90, במהלך התפרקותה של יוגוסלביה והקמתה של רפובליקת מקדוניה העצמאית. המטוס הראשון שהיה ברשות החברה היה טופולב Tu-154 שבעקבותיו התווספו שני מטוסים שכורים:F-28 Fokker ו-F-100. כשהתחילה הפעלתם, המטוסים היו צבועים בלבן ואדום, ומאוחר יותר שונה צבעם לאדום עם כיתוב בצבע צהוב. כאשר האו"ם ביטל את הסנקציות נגד יוגוסלביה ב-1996, חידשה JAT איירווייז (חברת התעופה הלאומית של יוגוסלביה) את הפעלת קווי הטיסה שלה, כיוון שמספר הלקוחות של פאלאייר ירד בצורה חדה, והחברה לא יכלה לשאת יותר בעלות אחזקת קווי הטיסה. בספטמבר 1996 פאלאייר הפסיקה את טיסותיה.

תאונות

ב-5 בדצמבר 1993 התרסק על מסלול מספר 34 בנמל התעופה סקופיה מסוג Fokker 100 (מספר שלדה: PH-KXL), השייך לחברה, שהיה בדרכו לציריך. חקירה שנערכה לאחר התאונה העלתה שהגורם לתאונה היה כשל אנוש של צוות המטוס שלא וידא לפני ההמראה שהמסלול נקי מקרח. מתוך 97 אנשים שהיו על סיפון המטוס נהרגו 81.
מיקרוביולוגיה

מִיקְרוֹבִּיוֹלוֹגִיָה (מיוונית: "μῑκρος" - מיקרוס, קטן; "βίος" - ביוס, חיים; ו-"-λογία" - לוגיה, סיומת המשמשת בשמות מדעיים רבים) היא תחום בביולוגיה, העוסק במבנה ובתפקוד של מיקרואורגניזמים - יצורים שכדי לראותם יש להשתמש במיקרוסקופ.
קיימים שלושה סוגי מיקרואורגניזמים: ארכאונים (Archaea), איקריוטים וחיידקים, הנבדלים בצורתם, בגודלם ובדרך חייהם. בנוסף לחקר מיקרואורגניזמים, התחום עוסק בחקר נגיפים, וירואידים, שהם חלקיקים מיקרוסקופיים חסרי תאים ואינם מקיימים את ההגדרה המלאה של המושג אורגניזם. אך המיקרוביולוגיה חוקרת את כל היצורים הקטנים שלא ניתן לראותם בעין בלתי מזוינת גם אם אינם אורגניזמים.
במיקרוביולוגיה קיימים מספר תתי-תחומים עיקריים: תורת החיידקים (בקטריולוגיה), תורת הנגיפים (וירולוגיה), תורת הפטריות (מיקולוגיה), תורת הטפילים (פרזיטולוגיה) ותורת האצות (פיקולוגיה).

מחקרים במיקרוביולוגיה

במרוצת השנים מחקרים במיקרוביולוגיה הניבו מספר פיתוחים חשובים אשר תרמו לאנושות לשיפור אורך החיים וכן להבנת מאפיינים שונים של האורגניזם.

מיפוי גנום חיידקי

מיפוי הגנום של חיידקים משמש להבנת אופן הפעולה של החיידק ומאפשר למצוא תרופה או דרך טיפול לאנשים שנדבקו באותו חיידק.
מיפוי גנום שלם ראשון נעשה על החיידק Haemophilus influenzae. שיטות שנמצאו והומצאו לטובת מיפוי זה, עזרו לאחר מכן בפרויקט הגנום האנושי.
לאה פדידה

ביוגרפיה

פדידה נולדה בחיפה לאם שהייתה עולה חדשה מרומניה ולאב שעלה לישראל ממרוקו. היא גדלה בשכונת נוה פז ברחוב חטיבת כרמלי בעיר והייתה חברה בתנועת הנוער בית"ר. את שירותה בצה"ל עשתה כמדריכת נוער בגדנ"ע. ב-1990 עברה להתגורר ביקנעם עלית. היא בעלת תואר ראשון במדעי החברה והרוח מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני בהצטיינות יתרה במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב.
ב-1988 החלה לעבוד בקק"ל כמדריכת טיולים. בהמשך, מונתה למנהלת תחום חינוך במרחב הצפון של הקרן, מנהלת במדור קהילה ויער במרחב צפון, ומרכזת פרויקטים ארציים. בדצמבר 2016 מונתה לדוברת הקרן קיימת לישראל. ב-2017 קודמה לתפקיד חדש במסגרת עבודתה בארגון ומונתה לניהול אגף קשרי ציבור וקהילה ויו"ר מינהלת שנת ה-115 של הקרן. באופן זה, למעשה, הקרן הקיימת שימשה מקום עבודתה היחיד בשכר, מאז השתחררה מהצבא ועד לכניסתה לכנסת.
ב-1999 נבחרה למועצת העיר של יקנעם עלית, בסיעתו של ראש העיר, סימון אלפסי. במסגרת התפקיד הובילה ועדות שונות: ועדת החינוך, הוועדה לתכנון ובניה, הוועדה לקידום מעמד האישה והוועדה לאיכות הסביבה. כיהנה בהתנדבות כמשנה לראש העיר, יושבת ראש דירקטוריון רשת המרכזים הקהילתיים של יקנעם, יושבת ראש מועצת הנשים העירונית, ודירקטורית בחברה הכלכלית של יקנעם. בנוסף הייתה בין היוזמים להקמת היחידה לקידום והעצמת נשים ביקנעם ובאזור העמקים "פורום נשות העסקים", ועמדה בראש היחידה. כחברת מועצה יזמה תוכנית להתאמת שעות פעילות הצהרונים במועצה לבין שעות העבודה במשק ונמנתה עם יוזמי הקמתה של שלוחת האוניברסיטה הפתוחה ביקנעם.
עומדת בראש אגף החברות של מפלגת העבודה והייתה ב-2007 ממקימות חוג חברות המפלגה "עת נשים". בנוסף כיהנה כחברת הנהלה ודירקטוריון בגופים ציבוריים שונים: עמותת כ"ן, ועדת היגוי ארצית לזכויות אזרחים ותיקים, מרכז השלטון המקומי ודירקטורית קרן ברל כצנלסון. ביולי 2017 נבחרה לכהן כחברה בבית נבחרי ההסתדרות כנציגת סיעת העבודה. משמשת כראש אגף נשים במפלגת העבודה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19 התמודדה בפריימריז ונבחרה במקום ה-32 ברשימת העבודה לכנסת. היא קודמה למקום ה-31 בשל התפטרותו של עמיר פרץ מן הרשימה, אולם לא נכנסה לכנסת. בפריימריז במפלגת העבודה שנערכו לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב-2014, הגיעה פדידה למקום ה-27 ברשימת המחנה הציוני. וגם בפעם זו, לא נכנסה לכנסת בהיבחרה.
ב-4 באוקטובר 2017 התפטר אראל מרגלית מחברותו בכנסת. יומיים לאחר מכן החלה פדידה את כהונתה כחברת כנסת.
בבחירות לכנסת ה-21 שובצה במקום ה-19 ברשימת העבודה ולא נכנסה לכנסת.
פדידה נשואה ואם לבן ולבת. מתגוררת ביקנעם עילית.
אילדיקו אניידי

קורות חיים 

נולדה לגאוגרף גיורגי אניידי ואירן פארדי. ב-1974 למדה באוניברסיטת מונפלייה בצרפת. בין השנים 1975–1978 למדה באוניברסיטה לכלכלה מרקס קרולי בבודפשט. בשנים 1979–1984 למדה בבית הספר הגבוה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בבודפשט והייתה תלמידתו של האמן הרב תחומי המוערך בארצו פברי זולטן. בין השנים 1978–1984 הייתה חברת קבוצת האמנים אינדיגו. מ-1984, שימשה כעוזרת במאי ב-Mafilm, חברת הסרטים הוותיקה ביותר ואחת הגדולות בהונגריה. היא יצרה סרטים קצרים בסטודיו באלאס בלה (Balázs Béla).
מאז 1989, היא מרצה בבית הספר הגבוה לתיאטרון וקולנוע בבודפשט שבו למדה. ב-1992 וב-1994 שימשה כחברה בוועדת השופטים בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי בברלין. בשנת 2011 הוענק לה דוקטורט באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע בבודפשט.
בסטודיו באלאס בלה יצרה בעיקר סרטים קצרים. על סרטה העלילתי הראשון, המאה ה-20 שלי זכתה בפרס הראשון- פרס מצלמת הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן 1989.
אניידי נשואה לווילהלם דורסטה (Droste), היסטוריון חוקר של הספרות הגרמנית, סופר ומתרגם. להם שני ילדים.
יוסף בוכמן

אודות

בוכמן נולד בעיר לודז' בפולין כבנם הרביעי של אליעזר ושרה בוכמן ולו ארבע אחיות. אביו מת בגטו בשנת 1942. הוא שרד את השואה כילד בגטו לודז' ובמחנות השמדה שונים, בין היתר מחנה ההשמדה אושוויץ וברגן בלזן. 
לאחר המלחמה עבר לפרנקפורט למחנה עקורים במטרה להגר לארצות הברית. בשנת 1948 הקים חנות ועם הכסף שהרוויח נכנס לעסקי הנדל"ן. בשנת 1962 בנה  את גורד השחקים הראשון בעיר פרנקפורט, אחר כך בנה גם את בניין "של" ואת מגדלי התאומים של הדויטשה בנק. בשנת 2008 רכשה חברת רוגובין-תדהר את חברת נכסי הנדל"ן בוכמן-שרף אשר בבעלותו. 
יוסף בוכמן נמנה עם גדולי התורמים למדינת ישראל. בין תרומותיו נמנות תרומות נכבדות לפקולטה למשפטים ע"ש בוכמן באוניברסיטת תל אביב, לבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, לבית החולים ליולדות ע"ש בוכמן בבית החולים תל השומר ולאגף ע"ש בוכמן בבית החולים איכילוב.
יוסף בוכמן זכה בתוארי כבוד רבים ובהם תואר דוקטור לשם כבוד מטעם אוניברסיטת תל אביב בשנת 2002. כמו כן הוענק לו אות מיוחד מאת נשיא מדינת ישראל, עזר ויצמן, לרגל חגיגות היובל למדינת ישראל, כהוקרה על מסירותו יוצאת הדופן למדינה. בוכמן מכהן כסגן נשיא חבר הנאמנים הבינלאומי של אוניברסיטת תל אביב.
צהלה

התפתחות השכונה

צהלה הייתה השכונה הראשונה שהוקמה במסגרת הקמת שיכונים לחיילי צבא הקבע. 
צהלה הייתה אחת השכונות הראשונות באזור הצפון-מזרחי של תל אביב, והיא נחשבה עם הקמתה למרוחקת מהעיר. במשך השנים הורחבו והושבחו רוב הבתים בשכונה, בחלקם הוספה גם קומה שנייה. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החל תהליך של חילופי דורות בשכונה. התושבים החדשים, בני התושבים המקוריים או אנשים שרכשו את בתיהם, כבר לא הסתפקו בשיפוץ הבתים. רובם העדיפו להרוס את הבתים המקוריים ולבנות במקומם וילות בסגנון התקופה.
צמיחת העיר תל אביב ושיפור הכבישים "קרבו" את השכונה לעיר. בגלל גודל המגרשים והמיקום, הפכה השכונה למבוקשת ומחירי הבתים עלו משמעותית. בשל המחירים הגבוהים, כיום מורכבת אוכלוסיית השכונה, לצד התושבים הוותיקים, חלקם עדיין מראשוני צה"ל, מאנשים אמידים, בהם כמה מבכירי המשק. על תושבי השכונה נמנים חבר הכנסת יצחק (בוז'י) הרצוג, לשעבר שר הרווחה והשירותים החברתיים, שהתמודד בשנת 2015 לראשות הממשלה יחד עם מפלגת העבודה, וחברת הכנסת והשרה לימור לבנת. בשנת 2007 גרו בשכונה כ-1,600 תושבים. הבית הכתום, אשר תוכנן על ידי אריק גינזבורג כבית ירוק במגרש שירש מהוריו, ואשר סכסוך משפטי שנסוב עליו האיר גם צדדים פחות חיוביים, הוא דוגמה מרוכזת למגמות אלו. 
הרב דוד כהנא היה רב השכונה משנת 1975 ועד לפטירתו בשנת 1998.
כיום מכהן כרב השכונה מרן הרב חיים הורביץ שליט״א
במרכז השכונה נמצא פארק גדול על שם יצחק מודעי.

השכונות הסובבות

בשנות ה-50 של המאה ה-20 שכנה דרום-מזרחית לשכונה מעברה, שנקראה מעברת יד המעביר. החל משנות ה-60 יושבו יוצאי המעברה בשכונת נווה שרת שנבנתה בצמוד לצהלה. חלק מהשירותים הציבוריים משותפים לשתי השכונות, כמו שבט הצופים הנמצא בצהלה וסניף קופת חולים כללית שנמצא בנווה שרת. במיקומה המקורי של מעברת דרום צהלה נבנתה קריית ההיי-טק קריית עתידים. 
החל בתחילת שנות ה-70 נבנו  גני צהלה ורמות צהלה, הראשונה צפונית לרחוב צה"ל, הרחוב הראשי של צהלה, והשנייה מדרום לו ובינו לבין רחוב דבורה הנביאה. שכונת "גני צהלה", שהייתה הראשונה מבין השתיים, החלה מכיוון מזרח, ובתיה הראשונים הוקמו מאחורי "בית הנוער" של צהלה. מאוחר יותר התפשטה לכיוון מערב ודרום עד לדרך משה סנה ו"בלעה" גם את שכונת "נווה משכן", שהייתה שכונה קטנה בצמוד לדרך משה סנה (לשעבר "דרך הרצליה"). בשכונות אלה בנייה מעורבת של בתים צמודי-קרקע, בעיקר דו-משפחתיים, בתים בני שתיים-שלוש קומות המכילים ארבע עד שש דירות ברמות צהלה, ובנייה רוויה לגובה עד שש קומות בגני צהלה. האוכלוסייה בשכונות אלה כיום שייכת למעמד הבינוני-גבוה. בשכונות מוצעים חלק מהשירותים הציבוריים - לדוגמה, יש בהן מרכזים מסחריים קטנים וגני ילדים. שירותים קהילתיים אחרים משותפים להן ולשכונת צהלה עצמה. 
שכונת המשתלה היא שכונה נוספת שנבנתה מצפון לצהלה בשנות ה-90 והשלימה את הקפת צהלה בשכונות עירוניות, למעט גבול השכונה עם רמת השרון, שנותר חקלאי. בשנת 2007 גרו כ-7,000 תושבים בשכונות גני צהלה, רמות צהלה והמשתלה.
פסקל סיאקם

ראשית חייו

סיאקם נולד בדואלה שבקמרון לטצ'מו ולוויקטורי סיאקם, הצעיר מבין ארבעה אחים. אביו של סיאקם עבד בחברת תחבורה מקומית, והיה גם ראש העיר של העיירה מקננה. סיאקם תכנן בתחילה להיות כומר קתולי, אבל ככול שגדל למד לאהוב את משחק הכדורסל. סיאקם התגלה על ידי לוק בא א מוטה במחנה מקומי של "כדורסל ללא גבולות". עם בא א מוטה בתור מנטור, סיאקם עבר לגור בארצות הברית בגיל 16. סיאקם עבר ממחנה למחנה הבא כדי להיות שחקן כדורסל טוב יותר לפני שהחליט להתגורר בלואיוויל שבטקסס. הוא העביר שנה ב"גוד'ס אקדמי" (God's Academy) בלואיוויל, ובסיומה עבר לאוניברסיטת מדינת ניו מקסיקו.

קריירת המכללות

סיאקם החל ללמוד באוניברסיטת מדינת ניו מקסיקו ב-2013. עם זאת, בשל פציעה, לא שיחק במשך כל עונת 2013/2014. במהלך שנת המשחק הראשונה שלו באוניברסיטת המדינה של ניו מקסיקו בעונת 2014/2015, סיאקם נבחר לחמישיית הפרשמנים של העונה בליגת ה-WAC. בעונה הבאה, עונת 2015/2016, קלע בממוצע 20.2 נקודות, והוסיף 11.6 ריבאונדים ו-2.2 חסימות ב-34 משחקים ונבחר לשחקן השנה של חטיבת ה-WAC.
ב-19 באפריל 2016, הכריז סיאקם על הצטרפותו לדראפט ה-NBA של אותה שנה, ובכך ויתר על זכאותו לשנתיים נוספות באוניברסיטה.

טורונטו ראפטורס (2016–הווה)

ב-23 ביוני 2016 נבחר סיאקם על ידי טורונטו ראפטורס בבחירה ה-27 בדראפט 2016. ב-9 ביולי חתם על חוזה הרוקי שלו בראפטורס. ב-26 באוקטובר 2016 היה סיאקם לרוקי הראשון לפתוח במשחק הראשון של העונה מאז עשה זאת יונאס ולנצ'יונאס ב-2012; במשחק רשם תשעה ריבאונדים וארבע נקודות ב-21 דקות, בניצחון 109-91 מול דטרויט פיסטונס. ב-3 בדצמבר 2016, קלע שיא עונתי של 14 נקודות בניצחון 128-84 על אטלנטה הוקס. ב-1 בינואר 2017 רשם שיא-עונה של 10 ריבאונדים, כאשר הראפטורס ניצחו 123-114 את לוס אנג'לס לייקרס. סיאקם שימש הפאוור פורוורד הפותח בכל 34 המשחקים הראשונים של עונת 2016/2017 לפני שהוחלף על ידי לוקאס נוגיירה ב-5 בינואר 2017. במהלך עונת הרוקי שלו, עבר סיאקם מספר פעמים לראפטורס 905, קבוצת ליגת הפיתוח של טורונטו. באפריל 2017, הוא עזר לראפטורס 905 לזכות באליפות ליגת הפיתוח, לאחר שהביסו את ריו גראנדה ואלי וייפרס 2-1 בסדרת הגמר. סיאקם רשם בממוצע 23.0 נקודות ו-9.0 ריבאונדים בסדרה זו, ונבחר ל-MVP של סדרת הגמר של ליגת הפיתוח בשל רמת משחקו הגבוהה בסדרה.
ב-26 באוקטובר 2017 קלע סיאקם 20 נקודות, שיא קריירה, נגד גולדן סטייט ווריורס. במשחק השישי של סדרת הסיבוב הראשון של הראפטורס בפלייאוף 2018 נגד וושינגטון ויזארדס, קלע סיאקם 11 נקודות והוסיף שמונה ריבאונדים בניצחון 102-92, שבשלו ניצחה טורונטו גם בסדרה.
ב-7 בפברואר 2019 קבע שיא קריירה חדש עם 33 נקודות בניצחון 119–101 נגד ההוקס. בסיום עונת 2018/2019 זכה עם טורונטו באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה על גולדן סטייט ווריורס בסדרת הגמר בתוצאה 4–2. במשחק השישי והמכריע הוביל סיאקם את קלעי קבוצתו עם 26 נקודות (כמו קייל לאורי). בסיום העונה זכה בפרס השחקן המשתפר של העונה ב-NBA.

חייו האישיים

סיאקם הוא בנו של טצ'מו סיאקם, ראש העיר לשעבר של מקננה שבקמרון, ושל ויקטורי סיאקם. אביו נהרג בתאונת דרכים בחודש אוקטובר 2014. יש לו שלושה אחים גדולים, בוריס, כריסטיאן וג'יימס, ששיחקו כדורסל מכללות בארצות הברית.
APX

APX (קיצור המילה האנגלית Approximable, ניתן לקירוב) היא מחלקת סיבוכיות של בעיות אופטימיזציה להן ניתן למצוא פתרון מקורב על ידי אלגוריתם קירוב בסיבוכיות פולינומית.

בעיית הספיקות המרבית

בעיית הספיקות המרבית היא בעיית מציאת השמת ערכי אמת עבור נוסחה בוליאנית הנתונה בצורת CNF עבורה יסופק מספר מרבי של פסוקיות.
בעיה זו שייכת ל-APX ואינה שייכת ל-PTAS. (אלא אם כן P=NP)
בעיה זו גם APX-שלמה, כלומר: קיימת רדוקציה משמרת קירוב ממנה לכל בעיה ב-APX.
הל"ה (עמותה)

הל"ה למען החינוך בשכונות ובעירות-פתוח היא עמותה הפועלת לקידום מעורבות הורים במערכת החינוך ככלי לשיפור רמת הלימודים בשכונות ובעיירות הפיתוח, כמנוף לצמצום פערים ולמוביליות חברתית-כלכלית. ראשי התיבות הל"ה הם "הורים למען החינוך"; הארגון כותב את שמו גם כ"הלה", ללא גרשיים.

היסטוריה

הארגון הוקם בינואר 1986 על ידי קבוצת פעילי חינוך שכללה הורים, סטודנטים, אנשי חינוך, סופרים, חוקרים ואנשי תיאטרון, בהם: ד"ר שלמה סבירסקי, פרופ' מאיר עמור, אילנה שמאי (עובדת סוציאלית), הסופר אמנון שמוש, השחקן יוסף שילוח, עו"ד יעקב אלעזר, האמן שלמה בר והפעיל החברתי יוסף דחוח-הלוי. ארגון הל"ה החל את פעילותו בחיפה. קבוצות הורים ראשונות הופיעו בחצור הגלילית, בבאר יעקב, בראש העין, בשכונת דורה שבנתניה וברמת שקמה בתל אביב. חלק גדול של הפעילות הזו ניזום והופעל על ידי מאיר עמור. בשנת 1989 פרסמה הל"ה את "מדריך להורים" בעריכתם של נורית פרסמן עמור ושלמה סבירסקי. 
מאז 1987 ועד פטירתה בשנת 2012, נוהל הארגון על ידי תקוה לוי, שהייתה ממובילות המאבק הפמיניסטי מזרחי בשנות ה-90. הארגון משלב פעילים יהודים וערבים.

הקמת קדמה

קבוצות ההורים של קדמה, הן בשכונת התקווה בתל אביב, הן בקטמונים בירושלים והן בקריית מלאכי, כולן תולדה של עבודת מנהיגות ותודעה קבוצתית רבת שנים במסגרת ארגון ההורים הל"ה. הרעיון לרשת בתי ספר עיונים בשכונות קרם עור וגידים בהל"ה ומוביליו היו ]: ד"ר שלמה סבירסקי, קלרה יונה-משומר, עו"ד נוגה דגן-בוזגלו ופרופ' סמי שלום שטרית. בית הספר תיכון קדמה שהוקם בשכונת פת בירושלים פועל בהצלחה עד היום וכ-80% מתלמידיו משיגים תעודת בגרות ].

החינוך המיוחד

בשנת 1998 הגישה הגב` רחל גולן, עובדת באגף לחינוך מיוחד במשרד החינוך, עבודת תיזה למחלקה לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, בנושא: "השפעת הוועד הצבורי למען בתי-ספר בשכונות ובעיירות פיתוח על השמת תלמידים לחינוך המיוחד".
מסקנות המחקר: "מומחיות הל"ה בחינוך המיוחד הביאה פוליטיקאים לפנות ולהסתייע בארגון; נציגי הל"ה הופעלו כמומחים לנושא ההשמה לחינוך המיוחד, על ידי שר החינוך וחברי הכנסת; פעילות הל"ה הביאה להוצאת הנחיות מחייבות לגבי הנהלים בוועדות השמה, שהכבידו על המערכת בהעברת תלמידים לחינוך המיוחד; מונתה מפקחת מיוחדת, האחראית לכך שוועדות ההשמה יתנהלו על פי הנוהל; השפעת הל"ה ניכרת בהתנהגות ובמודעות ההורים בוועדות ההשמה; נתוני המחקר מעלים שבעקבות פעילות הל"ה חלה ירידה דרסטית מ-24,000 הפניות לוועדות השמה ב-1989 ל-6,000 הפניות ב-1995. 
הארגון סייע (דרך ייעוץ וליווי להורים) למאות תלמידים] להשתלב במסגרות הרגילות. תלמידים אלה סיימו תיכון וחלקם לומדים במוסדות להשכלה גבוהה.]

תקציב

בשנת 2009 היה מחזור העמותה 670 אלף ש"ח. העמותה מעסיקה 5 עובדים בשכר ומתבססת על מתנדבים רבים.
נקרופיליה

נקרופיליה (מיוונית: νεκρός - גופות ו-φιλία -  חיבה) הוא שמה של פאראפיליה המאופיינת במשיכה מינית לגופות ובהגעה לאורגזמה באוננות עם גופות אלה. בדרך כלל משמש המונח לתיאור תופעות כמו שאיבת הנאה מינית מהמתת אנשים אחרים, קיום קשר שבו הצד השני פסיבי ודומם לחלוטין, או לקיום דבקות חד-צדדית של אדם חי באדם שמת.
ברוב התרבויות נקרופיליה נחשבת כפגיעה מוחלטת בכבודו של האדם המת. ברוב המדינות המפותחות קיום יחסים עם גופת אדם נחשבים לעבירה פלילית ומוטל עליהם עונש. עבירה זו נחשבת לטאבו מוחלט ברוב הדתות ולאקט מיני לא לגיטימי. הנקרופילים נחשבים לרוב לסובלים מבעיה נפשית.

היסטוריה

ע"פ כתבי הרודוטוס, המצרים הקדמונים המתינו שלושה-ארבעה ימים בטרם הביאו לחניטה אישה יפה על מנת שתרקיב מעט, מחשש לפעילות מעין זו בקרב החונטים.
סיפור קדום של נקרופיליה מופיע בתלמוד: לאחר שמרים החשמונאית התאבדה, טמנה הורדוס בדבש על מנת לשמרה. לדעה אחת על מנת לשכב איתה ולדעה אחרת על מנת שיראו שנשא בת מלך.
על פי התלמוד אדם המקיים יחסי מין עם אישה מתה שהייתה נשואה לאדם אחר טרם מותה, אינו עובר על איסור עריות. להלכה גם פסק הרמב"ם: "אבל הבא על ערווה מן העריות והיא מתה, פטור מכלום".
רוקד עם זאבים

עלילה

העלילה מתרחשת בארצות הברית, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. סגן ג'ון דנבאר (קווין קוסטנר), קצין פצוע בצבא האיחוד, רוכב ביוזמתו לפעולת התאבדות בשדה הקרב כדי להימנע מכריתת רגלו. פעולתו מובילה להסתערות כוחות צבא האיחוד ולניצחונם בקרב, הוא מוכתר כגיבור ורגלו מטופלת בידי רופאו האישי של הגנרל. לדנבאר ניתנת האפשרות לבחור הצבה חדשה, הוא בוחר לעבור לרצועת הספר, ונשלח למוצב שמתגלה כנטוש. הוא מחליט להישאר במקום ולחכות לתגבורת, ומתחיל להתיידד עם זאב שמגיע למוצב.
דנבאר נתקל באינדיאנים משבט הסו, שחיים באזור ומנסים לגנוב את סוסו. הוא רוכב לכפר השבט, מתקרב לאנשיו ומנהל רומן עם "עומדת עם אגרוף" (מרי מקדונל), שדוברת גם אנגלית ומסייעת לו לתקשר עם אנשי השבט. דנבאר מסייע לשבט לאתר עדר של ביזונים, ולהילחם בשבט יריב בעזרת נשק צבאי. הוא מתקבל כחבר מכובד בשבט, מקבל את השם "רוקד עם זאבים", נישא ל"עומדת עם אגרוף" ועוזב את המוצב.
הכוח הצבאי שמגיע לתגבר את המוצב עוצר אותו באשמת עריקות, אך לוחמים משבט הסו משחררים אותו. במטרה למנוע פגיעה בשבט, הוא מחליט לעזוב את הכפר עם אשתו.

הפקה

הסרט הופק על ידי ג'ים וילסון וקווין קוסטנר, וצולם מיולי עד נובמבר 1989 בדקוטה הדרומית ובוויומינג, בתקציב של 19 מיליון דולר.

הכנסות

הסרט הוקרן לראשונה ב-9 בנובמבר 1990, והכנסותיו בכל העולם עד פברואר 2007 הן מעל 424 מיליון דולר.
טושיטה - מרכז מדיטציה

היסטוריה

לאחר שפתחו את מנזר קופאן בקטמנדו, החליטו למה יישה ותלמידו למה זופה רינפושה לפתוח מרכז נוסף, זאת בתגובה לדרישה הגוברת והעניין מצד תלמידים מהמערב. ב-1972, יחד עם כמה מתלמידיהם המערביים, רכשו השניים מבנה ישן במקום שבו נמצא המרכז כיום, בסמוך למקום מושבה של הממשלה הטיבטית הגולה. זמן קצר לאחר מכן נפתח המרכז שנקרא בהתחלה "טושיטה – מרכז ריטריט", ומאוחר יותר שינה את שמו ל"טושיטה – מרכז מדיטציה".
במקום מתגוררים באופן קבוע נזירים ונזירות המפעילים את המרכז. באתר האינטרנט של המרכז נכתב: "המטרה של טושיטה היא לספק מרחב חברותי ומכיל לבני אדם מכל הלאומים והרקעים על מנת להיחשף ולתרגל את הלימוד של הבודהה". המבקרים במקום מתבקשים לכבד מספר כללי משמעת ובהם שמירה על השקט, הימנעות מלבוש חושפני, הימנעות מהריגה מכוונת של יצורים חיים (כולל חרקים), וכן איסור על כל פעילות מינית.
כיום מארח "טושיטה - מרכז מדיטציה" סדנאות מבוא וקורסים מתקדמים המועברים על ידי מורים בולטים בעולם הבודהיזם הטיבטי, וכן סדנאות יומיות ללימוד מדיטציה. על פי נתוני המרכז לשנת 2017, מרבית המשתתפים בקורסי המבוא לבודהיזם הם הודים וישראלים, מרביתם תרמילאים שמטיילים בהודו לאחר תום שירותם הצבאי. "טושיטה - מרכז מדיטציה" חבר בקרן לשימור מסורת המהאיאנה, רשת של 160 מרכזי מדיטציה ומיזמים חברתיים הפועלת ב-36 מדינות ברחבי העולם.
המשלחת הסובייטית הרביעית לאנטארקטיקה

המשלחת הסובייטית הרביעית לאנטארקטיקה התנהלה בין השנים 1958-1960.
את המשלחת הוביל אלכסנדר דראלקין. אנשי המשלחת השתמשו בטרקטורים כבדים ומזחלות כדי לנוע אל פנים הארץ ולבצע מחקרים מדעיים עד מרחק של 2500 ק"מ. הם השתמשו בתחנות המחקר הסובייטיות שהוקמו במשלחות הקודמות.
ברנדין קוקס

ביוגרפיה

קוקס נולד בסטוקטון שבקליפורניה אחד מארבעה בנים של וורד ואנדראה. אביו נפטר כשקוקס היה בן שש. בשנים 2011–2013 למד באוניברסיטת המדינה של אורגון בה זכה למלגה כחבר בנבחרת הפוטבול. בשנתו השלישית רשם 1,730 ו-16 טאצ'דאונים בתפיסה בנוסף לעוד 217 יארד ושני טאצ'דאונים בריצה. באותה עונה זכה בפרס בליינטיקוף לתופס המצטיין בליגת המכללות ולנבחרת השנה במכללות. הוא ויתר על שנתו הרביעית באוניברסיטה ונרשם לדראפט ה-NFL.
בדראפט ה-NFL של 2014 נבחר בסיבוב הראשון במקום ה-20 על ידי ניו אורלינס סיינטס. בעונתו הראשון השיג 550 יארד התפיסה ו-4 טאצ'דאונים (3 בתפיסה ואחד בריצה) בטרם נפצע במשחקו העשירי והושבת ליתרת העונה. בעונת 2015 הוביל את תופסי הקבוצה עם 1,138 יארד ו-9 טאצ'דאונים. בעונת 2016 רשם 1,173 יארד ו-8 טאצ'דאונים, אך מעמדו כתופס המוביל של הקבוצה התערער בעקבות הצטיינותו של הרוקי מייקל תומאס. 
לפני פתיחת עונת 2017 העובר בטרייד לניו אינגלנד פטריוטס בתמורה לבחירת דראפט בסיבוב הראשון. במחזור השלישי מול יוסטון טקסאנס השיג 131 יארד ושני טאצ'דאונים, כולל התפיסה המכריעה בשניות הסיום של המשחק שהסתיים בניצחון 36–33. סך הכל רשם בעונת 2017 1,082 יארד בתפיסה ו-7 טאצ'דאונים, שני בקבוצה לאחר הטייט אנד רוב גרונקובסקי. יחד עם ניו אינגלנד העפיל לראשונה לפלייאוף, בגמר ה-AFC רשם שש תפיסות ל-100 יארד וכן סחט עוד שתי עבירות ל-68 יארד נוספים בניצחון על ג'קסונוויל ג'אגוארס. בסופרבול LII סבל מזעזוע מוח ברבע השני והושבת ליתרת המשחק. לאחר עונה אחת בניו אינגלנד הועבר בטרייד ללוס אנג'לס ראמס בתמורה לבחירת דראפט בסיבוב הראשון. את עונת 2018 סיים בפעם הרביעית ברציפות עם למעלה מ-1,000 יארד כשהשיג 1,204 יארד בתפיסה ו-5 טאצ'דאונים. בסופרבול LIII הפסיד עם הראמס לניו אינגלנד פטריוטס 3–13, במשחק בו תפס 8 מסירות ל-120 יארד.
צפון גונדר

היסטוריה

בימי הביניים ועד 1991 היה לחלק מהמחוז ההיסטורי בגמדר, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 המחוז התפצל לשני אזורי עיקרים ואזור קטן בצפונו שברובו מאוכלס בתגרים סופח למחוז המערבי שבמדינת תיגראי. כמו כן רצועה קטנה סופחה למחוז בנישנגול-גומאז. יתר המחוז חולק לשני מחוזות: צפון גונדר, שמכיל את החלק העיקרי של המחוז, וחלק בדרום, שהפך למחוז דרום גונדר.
אנטוניו פריולי

אנטוניו פריולי (באיטלקית: Antonio Priuli; ‏ 10 במאי 1548 - 12 באוגוסט 1623) היה הדוכס ה-94 של ונציה. פריולי כיהן כדוג'ה מאז מינויו ב-7 במאי 1618 ועד פטירתו.

קורות חיים

אנטוניו פריולי נולד בוונציה לג'רולאמו פריולי ולאליזבטה קאפלו. בצעירותו היה פריולי מלח וחייל בצבא לה סרניסימה ועשה חיל בשירותו הצבאי. פריולי נשא לאישה את אלנה בארבאריגו, בת למשפחת אצולה עשירה, ולבני הזוג נולדו 14 ילדים. 
בשנת 1618 התמנה פריולי לפרוודיטורה של וגליה. לאחר מותו הפתאומי של קודמו, הדוג'ה ניקולו דונאטו, 35 ימים לאחר בחירתו, נקרא פריולי מוגליה לוונציה על מנת שייבחר לדוג'ה.
פרויולי נבחר ב-17 במאי 1618, ארבעה ימים לאחר מותו של דונאטו. הבחירות נערכו במהירות (לא אופיינית) בשל החשש ליציבותה של לה סרניסימה. באותה עת ניסה שגריר ספרד להביא לנפילת הרפובליקה ובמקביל הצי הספרדי התקרב אל העיר. תוך ניסיון לתפוס את הקושרים נאסרו מאות תושבים זרים שהתגוררו בעיר. אמנם הקושרים נתפסו, אולם ככל הנראה גם חפים מפשע רבים נתפסו ועונו עד שהודו בריגול, כאשר בפועל לא היו מרגלים. אחד מהמוצאים להורג בלא עוול בכפם היה אנטוניו פוסקריני, אשר הוצא להורג ב-21 באפריל 1621 לאחר שביקר באירוע בשגרירות ממלכת אנגליה.
בראשית 1622, לאחר שנתפסו הקושרים הופסק המצוד אחריהם, וחלק משמות החפים מפשע שהוצאו להורג טוהרו בהצהרה של הדוג'ה שניתנה ב-16 בינואר 1623.
פריולי נפטר ב-12 באוגוסט 1623 בעקבות מחלה. בשל מחלתו, לא השתתפה ונציה במלחמת שלושים השנים שהחלה בשנת 1623.