google/wiki40b huggingface dataset:
סאדקין

ביוגרפיה

סאדקין נולד באמרוהה למשפחת אמני קליגרפיה. בסוף שנות הארבעים של המאה ה-20 הוא הצטרף לתנועת הסופרים והאמנים הפרוגרסיביים. חוסיין שהיד סוהרוורדי, ראש הממשלה, שימש כפטרונו. סאדקין בילה זמן מה בפריז, שם הרחיב את אופקיו וידיעותיו.
סאדקין השתייך לזרם אמנותי באסלאם שהתפתח בצפון אפריקה ובאסיה בשנות החמישים של המאה ה-20 - זרם החורופיה. בזרם אמנותי זה ניסו האמנים לשלב צורות אמנותיות מסורתיות, בעיקר קליגרפיה, עם אלמנטים צורניים מודרניים. אמני החורופיה דחו את התפיסות המערביות את האמנות וניסו ליצור שפה אמנותית חדשה שתשקף את התרבות והמורשת המיוחדת להם. אמני החורופיה הצליחו להשתמש בקליגרפיה ככלי אסתטי מודרני וייחודי.
סאדקין צייר בקליגרפיה מיצירותיהם של ע'אלב, אקבאל ופאיז, כמו גם אייר את ספריו של אלבר קאמי.

קרן סאדקין

ארגון שלא למטרות רווח שמטרתו להפיץ את אמנותו של סאדקין בציבור. הקרן פירסמה ספרים וקטלוגים רבים העוסקים ביצירותיו של סאדקין, והיא מארגנת תערוכות אמנות בהן מוצגות יצירותיו השונות.
דברת (דיבור)

דברת בהפרעות נפשיות וניורלוגיות

דברת היא הפרעת שפה שמופיעה בשלל בעיות פסיכיאטריות או נוירולוגיות כמו אפזיה, סכיזופרניה קטטונית ואפקט לבילי. הדברת יכולה להופיע במלמול חדגוני, קטפזיה, שינוי אקראי של נושאי שיחה וכדומה. הגורמים לדברת עדיין אינם ברורים דיים, אך נראה כי מקורה הוא באונה המצחית, שככל הידוע קשורה לשפה והגייה. כמו כן, הדיבור הלא מאורגן משקף לרוב את הפגיעה שהתרחשה במהלך החשיבה בהפרעות אלו.

דברת בתרבות

בספרו מ-1946, "פוליטיקה והשפה האנגלית", לגלג ג'ורג' אורוול בשימוש המיותר, אבנורמלי ומסווה של מילים, מה שמתקשר לדברת.
זיהוי עמית-טורף

מערכת זיהוי עמית־טורף (בראשי תיבות: זע"ט; באנגלית: IFF - Identification, Friend or Foe), זיהוי ידיד או אויב, מערכת אלקטרונית משולבת דו צדדית המאפשרת לזהות כלי טיס ידידותי.
בדרך כלל, המערכת מופעלת יחד עם מכ"ם גילוי. לרוב, שתי המערכות משתמשות באמצעי תצוגה המשותף לשתיהן.
הצורך במערכת זיהוי עמית־טורף גובר ככל שמהירויות הפעולה וטווחי הפעולה של כלי הטיס גדלים, כך שלא ניתן להסתפק בזיהוי באמצעות עיניו של הטייס. בנוסף, מערכת זע"ט היא אחד מהמרכיבים החשובים במערכות מכ"ם לזיהוי והתרעה ומערכות נ"מ, מכיוון שמתוך תצוגת המכ"ם לא ניתן להבחין בין עמיתים לאויבים.

בקרה אווירית מבוססת זע"ט

מכ"ם רגיל לבקרה אווירית שולח אות חזק ממשדר רב עוצמה ומחכה להד חלש מאוד החוזר מהמבנה המתכתי של המטוס (במקרה הטוב), יש היום מטוסים צבאיים הבנויים כך שההד המוחזר מהם יהיה מזערי. אותות התשובה המשודרות חזרה ממטוס הנחקר בזע"ט חזקים במידה מרובה מאוד מן ההד המוחזר כתוצאה משידור של מכ"ם רגיל. יתרון זה מנוצל על ידי מכ"מי זע"ט לבקרה אווירית המשדרים אותות חקירה של זע"ט וממתינים לתשובות המשודרות ממטוסים, יתרון נוסף הוא נתונים נוספים הנשלחים לבקרה יחד עם תשובת המטוס. מקלט של מכ"ם גילוי רגיל בנוי כך שיש לו אפשרות לגלות הדים חלשים מאוד, המקלט עלול לקלוט הדים לא רצויים מהקרקע או מעננים קרובים היוצרים מיסוך שמונע גילוי מטוסים. התופעה הזו היא קריטית וקיימת בייחוד בטווח הקרוב למכ"ם ולגבי מטוסים מנמיכי טוס, זה בדיוק הנפח והאזור החשוב ביותר לבקרה אווירית ליד שדות תעופה. מכ"ם המבוסס זע"ט בלבד מתגבר בקלות על תופעת המיסוך מאחר שהוא קולט תשדורות חזקות יחסית להדים מהקרקע. בנוסף לכך המשדר יכול להיות חלש יותר וכן האנטנה והמקלט יכולים להיות פשוטים ואמינים יותר בהשוואה למכ"ם רגיל.

שימושים נוספים

קיימות גם מערכות זע"ט לזיהוי כוחות יבשתיים. מערכות אלו מיועדות למנוע ירי דו־צדדי (ירי של "כוחותינו על כוחותינו"). מערכות זע"ט לשימוש כוחות קרקעיים אינן מבוססות מכ"ם.
שאול קרקובר

שאול קרקובר (נולד ב-17 באוקטובר 1947, ג' בחשוון תש"ח) הוא גאוגרף ישראלי, פרופסור מן המניין במחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הוא חבר סגל המחלקה מאז 1982 ועמד בראשה שתי קדנציות במשך 6 שנים. כיהן כדקאן בקמפוס אוניברסיטת בן-גוריון באילת בין השנים 2006–2010 וכנשיא האגודה הגאוגרפית הישראלית בין השנים 2000 – 2002.  ייסד את המכון למחקר אזורי קטיף ועמד בראשו בשנים 1985–1985. מאז 2007 הוא מכהן כיו"ר הוועד המנהל של מרכז מדע ים המלח והערבה. היה שותף בכיר בעריכת תוכניות פיתוח רבות עבור רשויות מקומיות בישראל בהן: התוכנית לפיתוח באר שבע (1989), תוכנית מתאר לעיר אשקלון (1991), ותוכניות לפיתוח מוסדות חינוך ברשויות מקומיות. משנת 2016 מכהן כנשיא המכללה האקדמית לחינוך חמדת הדרום.

ביוגרפיה

נולד בעיירה הורנה סליבי  שבסלובקיה בשנת 1947 לנפתלי צבי ורבקה קרקובר. בשנת 1949 עלה לישראל עם הוריו ואחיו הצעיר יעקב באונייה "גלילה" והתגורר תחילה במגדל-גד, לימים - העיר אשקלון. למד בבית הספר הממ"ד ע"ש הרב שמחה אסף בעיר, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' לצעירים ובישיבת פוניבז' הגבוהה בבני ברק. השלים בגרות אקסטרנית בטרם החל לימודיו באוניברסיטת הנגב. בשירותו הצבאי לחם בחזית סיני במלחמת ששת הימים.
החל משנת תשכ"ז נשוי למזל לבית גבאי. לזוג ארבעה בנים. בנם השני, הרב אוהד קרקובר, מכהן כרב היישוב כוכב השחר. בעבר התגורר הזוג בנתיבות ועסק בהוראה. כיום מתגורר ביישוב מיתר. התמודד מספר פעמים על מקום במליאת המועצה המקומית מיתר מטעם סיעת "שורשים".
פרידריך מטרנה

ביוגרפיה

מטרנה נולד ב-21 ביוני 1885 בהוף שבמורביה, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית.

קריירה מוקדמת

בשנת 1904 התגייס מטרנה לצבא האוסטרו-הונגרי, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה.
לאחר המלחמה הצטרף מטרנה לצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בינואר 1921 הועלה מטרנה לדרגת אוברסט לוטננט, ב-1 ביוני 1929 הועלה לדרגת אוברסט ובשנת 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור.
ב-1 באפריל 1938, לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, מונה מטרנה למפקד הדיוויזיה ה-45, וב-1 ביוני 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ המלחמה היה מטרנה מפקד הדיוויזיה ה-45, ופיקד עליה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-17 במסגרת הארמייה ה-14. במהלך המערכה על צרפת לחם מטרנה עם הדיוויזיה שבפיקודו במהלך מבצע אדום כחלק מהקורפוס ה-26 במסגרת הארמייה השנייה, וב-5 באוגוסט 1940 קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 באוקטובר מונה מטרנה למפקד הקורפוס ה-20, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
במהלך מבצע ברברוסה לחם מטרנה עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית, ולאחר מכן כחלק מארמיית הפאנצר השנייה ומהארמייה הרביעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז, ובמהלך הקרב על מוסקבה לחם תחת פיקוד הארמייה הרביעית. בפברואר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הרביעית, ובמאי הועבר הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית. ב-10 בספטמבר 1942 פרש מטרנה מתפקידו, וב-15 בדצמבר 1942 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-31 בינואר 1943 מונה מטרנה למפקד המחוז הצבאי ה-18 בזלצבורג, וב-10 בדצמבר 1943 פרש מתפקידו.
לאחר המלחמה התגורר בווינה עד למותו.
ראש גשר

ראש גשר הוא מונח המתאר ביצור כניסה לשטח חדש כצעד לפני השגת שליטה בשטח. מקורו של המושג מגיע מעולם המלחמה, אך משתמשים בו כיום במגוון תחומי חיים.

מקור המושג

ראש גשר הוא ביצור צבאי שנועד להגן על צידו של גשר שמתחבר לגדה שבה נמצא האויב. המונח עבר תהליך הכללה ומתייחס כיום להגנה על שטח הנמתח לתוך שטח האויב. פעמים רבות השימוש במונח מתייחס לפעולת כיבוש שנעשתה באמצעות חציית האזור הימי ותקיפה באמצעות כלי רכב אמפיבים לצורך מתיחת קו אספקה מעבר למכשול השטח.
הליך העברת כוחות צבא על גבי גשרים הוא לרוב איטי ומורכב ולכן קיימת חשיבות גבוהה לאבטח את קצה הגשר מפעילות עוינת. כמו כן, קיים צורך להגן על החיילים אשר ממתינים על הגדה לפני עלייתם על הגשר. בעבר די היה בהצבת מסך הסוואה לפני העלייה לגשר ולאחר הירידה ממנו, אך כיום נדרשות הגנות מורכבות יותר.
לרוב ראש גשר מחזיק מספר ימים בלבד. לאחר מכן הכוחות התוקפים מצליחים להרחיב את שליטתם ומקימים עמדה או שהם מאבדים את האחיזה בגשר ונהדפים לאחור.

ראשי גשר מפורסמים בעולם

במהלך מלחמת העולם השנייה, לחמו בעלות הברית על השגת שליטה על גשר לודנדורף, שהיה היחיד מבין גשרי הריין שהיה עדיין בר שימוש באותה עת. הכוחות האמריקאיים הצליחו לאבטח את שני צידי הגשר וליצור ראש גשר לתוך השטח הגרמני.
במהלך מלחמת יום הכיפורים ערך צה"ל את מבצע אבירי לב שבו צלחו כוחות חיל ההנדסה וחיל השריון את תעלת סואץ ויצרו ראש גשר לעומק השטח המצרי ואיפשרו את המפנה בחזית הדרומית בלחימה.

שימושים אחרים במונח

בעולם העסקים מתייחס המונח ראש גשר לחדירה של חברות לשווקים חדשים או לקהלי יעד חדשים, בדרך כלל עם מוצר חדש, שינוי במוצר קיים או מסע פרסום שנעשה על ידי החברה במטרה לחדור לשוק החדש.
בעולם טכנולוגיית המידע ראש גשר הוא שרת המייצג רשת אחת בתוך רשת אחרת.
אברהם משה באב"ד (גורה הומורה)

הרב אברהם משה באב"ד מגורה הומורה (ה'תר"ס, 1900 - י"א באב ה'תש"ם, 24 ביולי 1980) היה רב וראש ישיבה חסידי בבוקובינה ובישראל.

ביוגרפיה

נולד בגורה הומורולוי (גורה הומורה) שבדרום בוקובינה, צפון רומניה; לרב המקומי מנחם מנדל באב"ד, חסיד טשורטקוב שנודע כתלמיד חכם ועמד בקשרי מכתבים הלכתיים עם גדולי דורו. בילדותו למד מפי אביו ובהמשך נסע ללמוד אצל הרב מאיר אריק מטרנוב והיה לתלמידו המובהק. הוא התכתב עם רבו זה בדברי תורה גם לאחר ששב לעיירת הולדתו.
לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ץ התמנה תחתיו כרב הקהילה היהודית-החסידית בגורה הומורה. בחודש אלול ה'תרצ"ב, 1932, נישא למישקט בת הרב אליעזר ניסן הורוביץ מצפת, שהייתה יתומה מאב ובתו החורגת של האדמו"ר מוויז'ניץ הרב ישראל הגר (ה"אהבת ישראל"). לאחר נישואיו שב לעיירת הולדתו והיה מעורב בחיים הציבוריים היהודיים בה. במסגרת רבנותו בעיירה זו שהייתה גם עיירת נופש, בא בקשרים עם רבים מרבני בוקובינה ורומניה כולה, שנפשו בעיירה.
רוב הקהילה היהודית בגורה הומורה של שנות ה-30 הייתה חילונית, ובניהם של רבים מאנשי הקהילה הדתית עזבו את הקהילה. כדי לנסות ולשמר את הצעירים בתוך הקהילה, הקים הרב באב"ד את "הקן החסידי" שבו ניהל שיחות ומסיבות מדי ערב עבור כלל הציבור.
בימי מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי רומניה היה בטרנסניסטריה, ובגטו דז'ורין עם גיסו הרב ברוך הגר מסירט. הוא למד אז עם אחיינו הצעיר משה הגר ועם הרב יוסף נפתלי שטרן. עם תום המלחמה, לאחר תקופה קצרה שעשה בעיירה בבסרביה, חזר לגורה הומורה וכונן מחדש את קהילתו. בשנת ה'תש"ח, 1948, ניסה לעלות לארץ ישראל אך הוגלה לקפריסין, ושימש כרב במחנה המעצר בקפריסין. לאחר קום המדינה, עלה לישראל והתיישב בבני ברק. הוא נקשר לרב אברהם ישעיהו קרליץ (ה"חזון איש") וניהל עם אשתו מוסד לבנות ניצולות השואה תחת חסותו של החזון איש.
בראשית שנות ה-50 עבר לגור ביפו והיה לרבה של שכונת גבעת עלייה. בסביבות תשי"ב, 1952 התמנה לתקופה לראש ישיבת "יחל ישראל" של חסידות סרט ויז'ניץ בראשות גיסו האדמו"ר הרב ברוך הגר.
לעת זקנתו, בשנת 1976 עבר לגור בירושלים, בשכונת מאה שערים. הוא נפטר בי"א באב ה'תש"ם, 24 ביולי 1980, ונקבר לפי צוואתו בבית הקברות החדש שלמרגלות בית הקברות העתיק בצפת.
משפחת מידלטון

משפחת מידלטון ידועה בעיקר עקב נישואי בת המשפחה קתרין דוכסית קיימברידג' לנסיך ויליאם דוכס קיימברידג', הם צאצאי אליזבת נוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה מדרגה שנייה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה].
עושרם של בני מידלטון אשר נבע מחברה לאספקת ציוד לאירועים, פורסם בכלי התקשורת עקב השתתפותם בחתונת בתם המלכותית.

היסטורית בית מידלטון

בני משפחתה של קתרין דוכסית קיימברידג' הם: אביה מייקל מידלטון, אמה קרול מידלטון (נולדה בשם קרול גולדסמית'ס), אחיה ג'יימס מידלטון, ואחותה פיפה מידלטון.

מקור השם

מקור שמם של בני מידלטון הוא ממקורות שונים בסקוטלנד ואנגליה, זמן התאריך המוקדם לשמם מגיע עוד משנת 1166. שושלתו של מייקל מידלטון מגיעה מלידס, לדורות של עורכי דין מחלק זה של אנגליה.

בני משפחה היסטוריים ידועים

אבותיהם של בני משפחת מידלטון כוללים את סר תומאס לייטון (חי בשנים 1530–1610), שהיה מושל גרנזי בשנים 1570–1609,
ואשתו אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה.
אחד מצאצאי המשפחה בתקופה מאוחרת יותר הוא הכומר "תומאס דייוויס" (Thomas Davis 1766 - 1844) שהיה מחבר המזמורים של הכנסייה האנגליקנית; נכדתו, אוליביה כריסטיאנה לופטון, הייתה אחת הסבתות של מייקל מידלטון, אביה של קתרין.

שיוך גנאלוגי

הגנאלוג הידוע ויליאם אדמס רייטווייזנר (William Addams Reitwiesner) גילה כי שושלת בית מידלטון מקושרת ללורד "סר תומאס פיירפאקס גילינג" (1475–1520) אשר היה אחד מאבותיה הקדומים של דיאנה הנסיכה מוויילס, דבר אשר עושה את קתרין דוכסית קיימברידג' והנסיך ויליאם דוכס קיימברידג' בני דודים מדרגה חמש עשרה.
שושלת נוספת מצד סבתו של מייקל מידלטון הלא היא אוליביה לופטון, בתם של פרנסס והרייט לופטון צאצאי אדוארד השלישי מלך אנגליה.
קרול מידלטון, אמה של קתרין דוכסית קיימברידג', היא בת למשפחת גולדסמית, משפחה ממעמד הפועלים, אשר בניה עבדו במשך כמה דורות ככורים במכרות של סנדרלנד במחוז דורהאם.
קרוקודילופוליס

קרוקודילופוליס הייתה עיר במצרים העתיקה, עיר הבירה של המחוז בה שכנה. העיר שכנה בנווה המדבר פיום על גדתו המערבית של נהר הנילוס, בין הנהר לאגם מואריס, הקרוי היום אגם קארון. ימה זו נמצאת מדרום מערב לממפיס.

היסטוריה

בתקופת מצרים העתיקה העיר הייתה מרכז לעבודת האל סובק. העיר סגדה והתפללה לתנין קדוש ששמו היה פטסוחוס, והוא היה התגלמותו של האל סובק. היה נהוג לקשטו בזהב ואבני חן. התנין חי בתוך מקדש מיוחד אשר נבנה למענו, בתוך המקדש היה משטח של חול, בריכת מים ומזון. עם מותו של התנין, נבחר תנין אחר למלא את מקומו.
פולחן סובק מיוחס לתקופת הממלכה קדומה לשושלות ה-5 וה-6 (המאה ה-26 לפנה"ס – המאה ה-23 לפנה"ס. שיא פריחתה של העיר היה בתקופת השושלת ה-12, המאה ה-20 לפנה"ס – המאה ה-18 לפנה"ס. המלך אמנמחת הראשון זיהה את הפוטנציאל של האזור. הוא ייבש את הביצות באמצעות סכר שנבנה באזור אל לחון. פיתוח האזור נמשך בתקופתו של אמנמחת השלישי אשר הקים מערכת השקיה שכללה: תעלות מים, סכרים וסוללות. הפיתוח הפך את האזור לחקלאי. מערכת ההשקיה עבדה על בסיס הזרמת עודפי מים בימי הגאות של הנילוס לאגם מואריס, ובימי השפל זרמו המים לכיוון ההפוך והשקו את השדות. חלק מפיתוח האזור כלל גם את הרחבת מקדש סובך על ידי אמנמחת הראשון וסנוסר הראשון. סנוסר השני הקים פירמידה. אמנמחת השלישי בנה מבנים רבים נוספים, ביניהם, מקדש נוסף לסובך ואת הפירמידה של חווארה. בתקופת הממלכה החדשה, ירד מעמדה של העיר.
בתקופתו של תלמי השני אשר שלט במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-3 לפנה"ס העיר נהנתה מתקופה מחודשת של פריחה. שמה שונה לארסינואה לכבוד אשתו של המלך ארסינואי השנייה אשר הייתה אחותו ואשתו. תלמי השני המשיך בפתוח האזור. האזור היה אתר עליה לרגל מכל רחבי העולם העתיק. האזור של נוה המדבר פיום היה אחד האזורים הפוריים ביותר במצרים. החקלאות באזור כללה בנוסף לגידול של דגן וירקות גידול של תמרים, תאנים, כרמים, ועוד. 
בתקופה הרומית המחוז כונה גנה של מצרים. האזור היה אסם התבואה של המזרח הקרוב.

ארכאולוגיה

הממצאים הארכאולגים כוללים מגוון של פירמידות, בתי קברות ושרידים של לבירינת. הארכאולוג האנגלי פלינדרס פיטרי חפר באתר בשנת 1988. ממצאיו כללו את המקדש של סובק והורוס, פסלים מתקופת הממלכה התיכונה. התפשטות העיר המודרנית פיום הביאה לבניה על רובו של האתר.
הלל זיידמן

ד"ר הלל זיידמן  (ז' בכסלו תרע"ה, 25 בנובמבר 1914 - ג' באלול תשנ"ה, 29 באוגוסט 1995), היה עסקן חרדי בפולין ובניו יורק, סופר ופובליציסט.

ביוגרפיה

נולד בבוצ'אץ' שבגליציה. היה מקורבם ואיש אמונם של מנהיגיה הרוחניים של אגודת ישראל, בשל קרבתו זו מונה בין שתי מלחמות העולם למזכיר אגודת ישראל בפולין ולמזכירם של חבריה בסיים הפולני. עסק בהסברת היהדות מול התעמולה האנטישמית ופרסם ספרים ומאמרים, גם בפולנית.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה מראשי הקהילה היהודית בוורשה, ומנהל ארכיון הקהילה. תיעד ביומנו את המתרחש בגטו, וכתב היד עבר גלגולים רבים והתפרסם כ"יומן גטו ורשה". ביומן מתואר גם מרד גטו ורשה.
בתום המלחמה נרתם זיידמן לסיוע לפליטים במחנות. לאחר מכן היגר לארצות הברית, שם השתלב בעסקנות ציבורית. היה מקורב לרב יוסף אליהו הנקין, לרב יוסף דב סולובייצ'יק ולרבי מנחם מנדל שניאורסון. כמו כן התקרב לתנועת 'חירות'.
ערך את כתב העת היידי "די אידישע וואך" ("השבוע היהודי") בניו יורק. בתקופה מאוחרת יותר כתב גם בעיתונים הצופה ושערים.
חותנו היה הרב צבי יעקב אבראהאם, מראשי קהילת יהודי טרנסילבניה.
זיידמן נפטר בניו יורק.
סרגיי סחנובסקי

ביוגרפיה

סחנובסקי הוא יליד מוסקבה, טרם עלייתו לישראל היה אלוף עולם לנוער עם יקטרינה סבירינה וגם בן זוגה של מרינה אניסינה, שזכתה במדליית זהב עבור צרפת באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) ביחד עם גוונדל פזרה.
משנת 1995 סחנובסקי הוא בן זוגה של גלית חייט ועמה הגיע להשגים שונים ובהם: תשע פעמים זכה באליפות ישראל, מקום חמישי באליפות העולם (ניס 2000), מקום רביעי באליפות אירופה (טורינו 2005) והשיא מדליית ארד באליפות העולם בנאגנו בשנת 2002, המדליה הראשונה, והיחידה עד כה, של ישראל באליפות עולם בספורט החורף.
באולימפיאדת נאגנו (1998) סחנובסקי וחייט סיימו במקום ה-14, באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) סיים הזוג במקום השישי ובאולימפיאדת טורינו (2006) סיים במקום ה-8, כאשר הניקוד שלהם נפגע עקב נפילה של חייט בריקוד החובה.
ישראל רינג

ביוגרפיה

ישראל רינג נולד בברלין, גרמניה, בשנת תרפ"ג, 1922. עלה לארץ כנער, במסגרת עליית הנוער בשנת 1938. למד והתחנך בקיבוצים מרחביה ונגבה. מאז שנת 1943 התיישב בקיבוץ עין המפרץ שליד עכו, שם חי עד קרוב לסוף ימיו. רכש את הלשון העברית לא בנקל, ומראשית שנות הארבעים החל לפרסם שירים, חיבורי עיון ורשימות בענייני חינוך ולימוד הספרות. ניסה את כוחו גם בחיבור מחזות קצרים, מהם על גיבורי התנ"ך וכן כתב כמה ספרי פרוזה שבהם הציג את מיניות האדם בצורה חריפה וגלויה. היו בין הקוראים שכינו את ספריו אלה ספרים פורנוגרפיים.
ישראל רינג פרסם את ספר שיריו הראשון, "שירי יהלום", בשנת 1962. הספר זכה לתגובות טובות והוא פרסם מאז עוד כחמישה קובצי שירה. בצד השירים פרסם ישראל רינג כמה עשרות חיבורים עיוניים. בחיבוריו אלה הוא בחן את יחסי ישראל והעמים, את האדם החדש בקיבוץ, יחסי גברים ונשים במאה העשרים, ושאלות כלליות של מוסר ותרבות.
נפטר בסוף שנת 2012, בגיל 90, בבית אבות באשקלון. נטמן בקיבוץ עין המפרץ.
מוצי ליאון

ביוגרפיה

ליאון נולד בבולגריה ועלה לישראל בגיל 5. הוא שיחק בקבוצת מכבי יפו בתפקיד מגן שמאלי ובלם אחורי, נחשב בעיני רבים לכדורגלן הטוב ביותר של מכבי יפו בכל הזמנים. להוציא ארבע שנים, בהן שיחק כמקצוען בקבוצת וסטוויו אפולון מדרום אפריקה, שיחק ליאון כל שנותיו, מגיל 16 ועד גיל 41, במכבי יפו. על רקע הקשיים הכלכליים במכבי יפו, הרצון להרוויח סכומי כסף גדולים יותר בליגה מקצוענית הוביל את ליאון לשחק בדרום אפריקה, שלא הייתה אז חברה בפיפ"א ולכן לא נזקק לשחרור ממכבי יפו. בשנותיו בדרום אפריקה זכה באליפות ובגביע.
ליאון היה מזוהה עם מכבי יפו לא רק בגלל מוצאו הבולגרי, שאפיין את שחקני הקבוצה ואוהדיה, והשנים הארוכות שעשה בה, אלא גם בגלל התאמתו המוחלטת לאופי העקשני והלוחם של המועדון, שנאבק במשך שנים רבות בתחתית טבלת הליגה הלאומית (באותן השנים הליגה הבכירה בישראל). לליאון היה מוניטין של מגן קשוח ואגרסיבי במיוחד.
לזכותו 26 הופעות בנבחרת ישראל, במדיה כבש שער אחד במשחק גמר גביע אסיה מול נבחרת קוריאה הדרומית, משחק שבו ניצחה ישראל וזכתה באליפות אסיה. בליגה הבכירה הופיע 401 פעמים וכבש 15 שערים.
לרגל חגיגות ה-60 למדינת ישראל נבחר ליאון למגן השמאלי הטוב ביותר בכל הזמנים בכדורגל הישראלי. בשנת 2009 נבחר כחבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי.
אירופה של חופש ודמוקרטיה ישירה

קואליציית "אירופה של חופש ודמוקרטיה"

אירופה של חופש ודמוקרטיה (EFD) הייתה קואליציה פוליטית ימנית אירופאית בפרלמנט האירופי .  הקבוצה הוקמה לאחר הבחירות לפרלמנט האירופי ב -2009, והורכבה בעיקר מאלמנטים של שתי קואליציות מפלגתיות בין  לאומיות, האחת נקראת "עצמאות / דמוקרטיה" (Independence/Democracy-IND / DEM) והאחרת נקראת "האיחוד למען אירופה של האומות" (UEN-Union for Europe of the Nations) שתיהן התקימו במהלך הפרלמנט האירופי ה -6 .
ה- EFD הייתה קואליציה של עשר מפלגות פוליטיות - הגדולות שבהן היא מפלגת העצמאות הבריטית (UKIP) עם 11 מושבים והליגה הצפונית האיטלקית, עם תשעה מושבים - יחד עם אחד עצמאי. ה- EFD התנגדה למגמת חיזוק האינטגרציה האירופית  ותמכה בצמצום ההגירה לשטח האיחוד.
ב -24 ביוני 2014 קבוצת EFD התארגנה למפלגת "אירופה של חופש ודמוקרטיה ישירה" (EFDD) עבור הפרלמנט האירופי השמיני, עם המשך החברות של רק אחת מתוך כל המפלגות הפוליטיות שיצרו את ה-EFD.

כינונה של הפרלמנט האירופי ה -8

בעקבות הבחירות לפרלמנט האירופי ב -2014, נתקלה קבוצת אירופה של חופש ודמוקרטיה (EFD) בקשיים ברפורמה בפרלמנט האירופי ה -8, עם מפלגות שונות וחברי הפרלמנט האירופי של ה- EFD של המונח הקודם, או שגורמים לקבוצות פרלמנטריות שונות או שלא נבחרו מחדש .
ב -4 ביוני 2014, מפלגת העם הדנית (דנמרק) ופינס (פינלנד) הודהו בשמרנים האירופיים והרפורמיסטים (ECR) ולכן לא היו קשורים עוד ל- EFD. [6] [7]
ב -12 ביוני 2014, תנועת חמשת הכוכבים (M5S) של איטליה, שנדחתה על ידי קבוצות הירוקים / EFA [8] וברית של הליברלים והדמוקרטים לאירופה [9], הציעה לפעילים שלה משאל עם מקוון מוגבל לבחירה קבוצת הפרלמנט האירופי למפלגה, שבה 78% מהפעילים המשתתפים הצביעו בעד ה- EFD. [10] [11]
ב -16 ביוני 2014, MEP הולנדית Bas Belder של המפלגה הרפורמית הפוליטית (SGP) עבר מן EFD לקבוצת ECR. [12]
קבוצת ה- EFD תוקנה ב -18 ביוני 2014 עם חברי הפרלמנט האירופי (MEP) ממפלגות החברות הקיימות: בריטניה, המפלגה העצמאית בבריטניה (בריטניה) והסדר והצדק (ליטא), בנוסף לשותפים חדשים: תנועת חמשת הכוכבים, השוודיה הדמוקרטים (שוודיה), מפלגת האזרחים החופשיים (הרפובליקה הצ'כית), איגוד האיכרים הלטבים (לטביה) וחברת MEP צרפתית עצמאית, לשעבר של החזית הלאומית . [13] [14]
ב -24 ביוני 2014, שם הקבוצה EFD תוקן לאירופה של חופש ודמוקרטיה ישירה (EFDD), ודייוויד בורלי מתנועת חמשת הכוכבים נבחר כנשיא החדש של הקבוצה הנכנסת.
תסרוקת

תסרוקת היא עיצוב של השיער, לרוב על גבי הקרקפת האנושית. 
עיצוב השיער יכול להיחשב כהיבט של טיפוח עצמי, אופנה או קוסמטיקה.

סוגי תסרוקות

ישנם מספר סוגים של תסרוקות, אשר יכולות להופיע בפני עצמן או באופן משולב המאחד בין תסרוקות מסוגים שונים.

היסטוריה

אנשים סידרו את שיערם בדרכים שונות, אשר הושפעו במידה ניכרת מהתרבות שבה הם חיו. 
תסרוקות הן סמלים של חשיבות ומעמד חברתי, גיל, מצב משפחתי, זהות לאומית או גזעית, אמונות פוליטיות ועמדות לגבי מגדר.
בתרבויות רבות שיערן של הנשים מכוסה בציבור, לרוב מסיבות דתיות.

היסטוריה עתיקה

בתרבויות עתיקות שיערן של הנשים עוצב בזהירות ובקפידה בדרכים מיוחדות ומגוונות. 
נשים צבעו את שיערן, סלסלו אותו ואספו אותו במגוון דרכים. 

גורמים המשפיעים על בחירת התסרוקת

שיקולים הקשורים לאסתטיקה של התסרוקת נקבעים על ידי גורמים מרובים כמו התכונות הפיזיות של האדם, התדמית שהוא מעוניין לשדר והאינסטינקטים של מעצב השיער.

גורמים פיזיולוגיים כוללים את סוג השיער ודפוסי הגדילה שלו, צורת הפנים והראש מזוויות שונות והפרופורציות הכלליות של הגוף. לעיתים יעורבו גם שיקולים רפואיים. 
ההצגה העצמית המשתקפת בתסרוקת הנבחרת יכולה להיות מכוונת לקונפורמיות עם הזרם המרכזי, לציוויים דתיים ועוד.

התסרוקת נוצרת על ידי סידור השיער בצורה מסוימת, באמצעות מסרקים, פן, ג'ל או מוצרים אחרים.
איש המקצוע העוסק בעיצוב שיער הוא ספר.
עיצוב השיער יכול לכלול גם תוספת של אביזרים כמו סרטים וסיכות המסיים להחזיק אותו במקומו, לשפר את המראה, או להסתיר אותו באופן חלקי או מלא. לדוגמה: כיפה, חג'אב או טורבן.

תהליך עיצוב השיער

התסרוקת נוצרת בתהליך של עיצוב שיער שיכול לכלול גזירה, סלסול, תוספות שיער, צביעת שיער ועוד.

אורך וקיצור השיער

חיתוך השיער מיועד לשמר צורה מסוימת. פעולה זו יכולה לנוע בין גזירת הקצוות, לשינוי האורך ועד לגילוח השיער כליל.  בעוד שישנן דרכים בהן אדם יכול לקצר את השיער של עצמו נהוג להפקיד אותה בידי אדם אחר. משום שלאדם יכול להיות מאוד קשה לשמור על סימטריה בשעת הגזרה של השיער בחלק האחורי של ראשו.
גזירת השיער יכולה לשפר את מראהו על ידי הסרה של קצוות פגומים או מפוצלים. עם זאת, היא אינה מזרזת את צמיחת השיער ואינה מסירה פגמים לכל אורך השיער.
מעצבי שיער נוהגים לשטוף את השיער כך שהוא יהיה לח בשעת הגזירה. בהשוואה לשיער יבש, קל יותר לעצב שיער רטוב משום שהמשקל הנוסף ומתח הפנים גורמים לשערות להתיישר ולהיצמד יחדיו באופן שמסייע ליצירת הצורה הרצויה.

סירוק השיער

מברשות ומסרקים משמשים לארגון השיער והתרת הקשרים. פעולת הסרוק מכוונת אל כל השעירות לאותו הכיוון. היא גם מסירה קשקשים ושערות שנשרו אך נתפסו בין השערות האחרות.

ייבוש השיער

מייבשי שיער מזרזים את תהליך הייבוש של השיער על ידי הזרמת אוויר, שמחומם בדרך כלל, על גבי השיער הרטוב ובכך מאיצים את קצב התאדות המים. 
חום רב מידי עלול לגרום נזק לשיער. ניתן להרחיב את זרם האוויר כך שיגיע לשטח גדול יותר בעוצמה נמוכה יותר.
ורה וונג

חיים אישיים

ורה אלן וונג נולדה וגדלה בניו יורק להורים ממוצא סיני. הוריה נולדו בשאנגחאי ועברו לארצות הברית באמצע שנות הארבעים. אמה עבדה כמתרגמת עבור האו"ם. לוונג אח אחד בשם קנט הצעיר ממנה. וונג סיימה את לימודיה ב-1967 והחלה ללמוד בסורבון שם עשתה תואר בהיסטוריה של האמנות. בגיל 6 החלה וונג ללמוד החלקה אמנותית והשתתפה בתחרויות שונות אך לאחר שלא הצליחה להיכנס לנבחרת במשחקים האולימפיים החלה להתעניין לתעשיית האופנה.
ב-1989 נישאה לארתור בקר. השניים התגוררו במנהטן יחד עם שתי בנותיהן המאומצות: ססיליה (נולדה ב-1990) שלומדת באוניברסיטת פנסילבניה וג'וזפין (נולדה ב-1993) שלומדת באוניברסיטת הרווארד. ביולי 2012 השניים נפרדו.

קריירה

בתחילת שנות השבעים הייתה וונג עורכת בכירה במגזין האופנה ווג. היא עזבה את העיתון לאחר שלא קודמה לתפקיד העורכת הראשית ואת התפקיד קיבלה אנה וינטור. וונג הצטרפה למעצב ראלף לורן ועבדה איתו במשך שנתיים.
בשנת 1990 פתחה את חנותה הראשונה בניו יורק, מאז פתחה וונג חנויות נוספות ברחבי ניו יורק, בלונדון, טוקיו, וסידני. בנוסף הרחיבה וונג את עיצוביה משמלות כלה למשקפי שמש, תכשיטים ונעליים. ב-23 באוקטובר 2001 יצא ספרה של וונג שנקרא "Vera Wang on Weddings". 
וונג עיצבה שמלות כלה למפורסמות רבות כדוגמת: אלישה קיז, איבנקה טראמפ, צ'לסי קלינטון, ויקטוריה בקהאם, מריה קארי, אבריל לאבין, ג'ניפר לופז, ג'ניפר גארנר, שרון סטון, שרה מישל גלר, הילארי דאף, אומה תורמן, קים קרדשיאן, ויולה דייוויס, קייט הדסון והולי האנטר. שמלותיה של וונג נלבשו גם על ידי מישל אובמה.
וונג עיצה תלבושות לאומני החלקה רבים ואף עיצבה את המדים שנלבשים כיום על ידי המעודדות של קבוצת פילדלפיה איגלס. בשנת 2002 נכנסה וונג לשוק עיצוב הבית והשיקה קולקציית כלי חרסינה בעיצוב ורה וונג.
בשנת 2005 זכתה בפרס ה-CFDA בתור מעצבת בגדי הנשים של השנה. ב-27 במאי 2006 זכתה וונג בפרס מפעל חיים מטעם הקרן של אנדרה ליאון טאלי. בשנת 2010, עשרים שנה לאחר פתיחת חנותה הראשונה זכתה וונג בפרס "Leadership in the Arts" מטעם העמותה "Harvard-Radcliffe Asian American Association". ביוני 2012 נפתחה החנות הראשונה של וונג בסיאול.