google/wiki40b huggingface dataset:
שולי בר-נבון

שולי בר-נבון (נולדה ב-1959) היא אמנית, ציירת ורשמת ישראלית.

ביוגרפיה

שולי בר-נבון נולדה בתל אביב בשנת 1959, ומתגוררת בה גם היום.
עד לתקופת השרות הלאומי למדה במסגרת החינוך הממ"ד.
בשנת 1979 למדה ציור במכון אבני ולאחר מכן, בשנים 1980–1984, למדה בבצלאל בירושלים.

יצירתה

בר-נבון עסקה מתחילת דרכה בנושאים מסורתיים, כגון: נופים (בעיקר בנויים), אם ובנה ודיוקנאות.
בשנים מוקדמות היא עסקה בעיקר בציורי נוף ומבנים, היום מהווה הדמות האנושית את עיקר ומרכז עבודתה.
עבודותיה של בר-נבון מושפעת מגויה, ממיכלאנג'לו, מג'יימס אנסור, מאמנות המזרח הקדום, מאמנות אפריקאית, אמנות אוקייאנית ואמנות של אאוטסיידרים.
היא משתמשת באמצעים אמנותיים מסורתיים כגון: ציור, רישום וקולאז' מסוגים שונים. לאחרונה החלה לעסוק בתלת ממד - פיסול בקרטון.
יאיר שולביץ, בעל גלריה יאיר שבתל אביב, הציג את עבודותיה של בר-נבון מספר פעמים במהלך השנים. כך הוא כותב על עבודותיה: 
"הכרה של ציוריה מלמדת, כי אין כאן כוונת מכוון ולא מודעות פסיכולוגיסטית מקדימה. הדימויים (דמויות – לפעמים אמורפיות או עוברים, נשים קטנות או ילדות קופצות בחבל, לוליינים בקרקס, ציפורים, מחוות לזיכרון ילדות ולמשפחה) אינטואיטיביים במהותם, שאובים מהתת-מודע, ללא הצבת דימוי מנחה בתחילת עבודתה."
הדמויות בציוריה נעות בין טרגיות לגרוטסקיות. אנשים נדמים לעיתים לבעלי חיים, ואלה נדמים ליצורי אנוש. לרגע נדמה שאנו צופים במעין מצעד של מצבים מ"תיאטרון החיים" שבו הצחוק והבכי נמהלים יחדיו לכדי "שמחת עצב החיים".
השימוש בזפת ובמלט אינו מקרי: חומרי ציור מחוספסים הולמים את רוח הציורים, הניזונים מחומרי החיים.
אלכס גלעדי

ביוגרפיה

גלעדי, בנם של שמעון ושושנה ילידי פולין, נולד בטהראן אליה נמלטו הוריו במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא אחד מילדי טהראן ועלה לארץ ישראל עם משפחתו בגיל שנה, גדל ברמת השרון ולמד בבית הספר הימי מבואות ים. בשנת 1964 הצטרף למדור הספורט של העיתון "ידיעות אחרונות" ובשנת 1968 החל לעבוד במחלקת הספורט של הטלוויזיה הישראלית, אשר ב-1975 מונה למנהלה. בשנת 1977 מונה למנהל האירועים המיוחדים ובמסגרת זו היה אחראי להפקות שידורי טלוויזיה בולטים, בהם: גמר אליפות אירופה בכדורסל בו זכתה מכבי תל אביב בשנת 1977, אירוויזיון 1979 שהתקיים בישראל (הפקה עליה זכה בפרס כינור דוד) וביקור נשיא מצרים, אנואר סאדאת, בישראל.
בשנת 1980 היה אחד מחברי משלחת איחוד רשתות השידור האירופאיות לאולימפיאדת לייק פלאסיד, וב-1981 הצטרף למחלקת הספורט של רשת הטלוויזיה האמריקאית NBC. גלעדי סייע לקדם את זכיית הרשת בזכויות השידור לאירועי ספורט מובילים, כגון אליפות העולם באתלטיקה בהלסינקי ב-1983. הוא מונה לסגן מנהל מחלקת הספורט וקשריו הטובים בוועד האולימפי הבינלאומי הביאו ל-NBC את זכויות השידור למשחקים האולימפיים למשך 10 שנים. על שידורי הרשת מאולימפיאדת ברצלונה (1992), אטלנטה (1996), סידני (2000), סולט לייק סיטי (2002) ואתונה (2004) זכה בפרסי אמי.
במקביל לעבודתו ב-NBC, הקים את "שידורי קשת", שזכתה בזיכיון לשידורי ערוץ 2, ומשנת 2005 הוא מכהן כנשיא הקבוצה.
גלעדי הוא חבר הוועד האולימפי הבינלאומי מאז 1994. הוא היה חבר בוועדות המארגנות של אולימפיאדת אתונה (2004), אולימפיאדת בייג'ינג (2008) ואולימפיאדת לונדון (2012).
גלעדי גרוש ואב לבת.

הטענות להטרדה מינית ולתקיפה מינית, שהסתיימו בהסדר גישור

ב-2017 סיפרה אושרת קוטלר כי 25 שנים קודם לכן, בהיותו מנכ"ל "קשת", הציע לה גלעדי הצעה מגונה. כעבור שלושה ימים סיפרה העיתונאית נרי ליבנה כי במהלך פגישה שתוארה על ידי גלעדי כ"פגישת עבודה" בביתו בשנת 1999, 18 שנים קודם לכן, הוא חשף בפניה את איבר מינו. גלעדי הגיב לסיפורה: "דבריה של נרי נכונים בעיקרם. מה שאנשים מבוגרים עושים בחייהם, בבתיהם הפרטיים במסגרת מערכת יחסים אישית, זה עניינם הפרטי."
כעבור יומיים פורסמו טענות של שתי נשים, ששמן לא נמסר, לפיהן גלעדי אנס אותן לפני שנים רבות. גלעדי הגיב שהטענות משוללות יסוד. פרסומים אלה לא חזרו, ועד כה לא נודע מי היו הנשים והאם הפרסום שיקף את המציאות.
בעקבות הטענות הודיע גלעדי: ״אני זז הצידה מתפקידי ב׳קשת׳ זמנית עד שתוכח חפותי".
בינואר 2018 הגיש גלעדי לבית המשפט תביעת לשון הרע על סך שני מיליון ש"ח, נגד אושרת קוטלר ונרי ליבנה בגין הפרסומים כנגדו. לאחר שבית המשפט מינה מגשר לתיק, נכרת בין גלעדי לבין קוטלר וליבנה הסדר גישור סודי, אשר במסגרתו הודיעו הצדדים כי הם ליבנו ביניהם את הדברים, וכי הם שמים את הפרשה מאחוריהם.
יאיר חסדיאל

קורות חייו

חסדיאל (במקור: גוטסגנדה) נולד בחיפה למשפחה (הוריו דבורה ומנחם) שמוצאה מחסידות גור. סבו משה בליטנטל היה מראשי תנועת פועלי אגודת ישראל וראש החזית הדתית בעיריית חיפה. אביו נפטר בהיותו בן 13.
הוא בוגר ישיבת היישוב החדש בתל אביב, וישיבת תורה אור בירושלים. בעל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן והיה מורה.
במשך עשר שנים שימש כפובליציסט בעיתונות החרדית, תחת שמות עט שונים. בשנת 2000 ייסד ביחד עם חבריו קובי אריאלי וידידיה מאיר את עיתון האינטרנט הסאטירי "אפעס", שנשלח בדואר אלקטרוני לרשימה מצומצמת של עיתונאים ואנשי תקשורת. עם הפיכת "אפעס" למדור הסאטירה הקבוע של מוסף "הארץ" בשנת 2004, היה ידידיה מאיר לעורך המדור, וחסדיאל כותב ראשי שלו.
בשנת 2003 שימש חסדיאל כתסריטאי של הטלנובלה החסידית הראשונה "החצר", ששודרה בערוץ התכלת ובערוץ 10.
במקביל עבד חסדיאל כיועץ משפטי בעיריית בני ברק עד שבשנת 2006 מונה על ידי שרת המשפטים ציפי לבני לעמוד בראש הוועדה המכריעה בתביעות הפיצויים של מפוני תוכנית ההתנתקות. לאחר מכן כיהן כיו"ר הוועדה להשגה על שומות מקרקעין במשרד המשפטים.
בתחילת חודש נובמבר 2007 יצא לאור בהוצאת ידיעות ובסיוע מפעל קסת לספרות ביכורים, ספרו הראשון של חסדיאל, קובץ הסיפורים "הרב של הקרקס", אשר עוד טרם ראה אור זכה בפרס שר התרבות והמדע לספר ביכורים לשנת תשס"ז. הספר זכה לביקורות מגוונות.
ספרו השני של חסדיאל, רומן הביכורים "תל אביב", המתרחש על רקע היסטוריה חלופית של הקיום היהודי במאה ה-20, יצא לאור בסוף שנת 2012.
היה נשוי לעיתונאית שלהבת חסדיאל, ועקב עזיבתו את העולם החרדי, השניים נפרדו. חסדיאל נשוי בשנית, אב לחמישה, שלושה מנישואיו הקודמים, ומתגורר בתל אביב.
ב-2016 נבחר לכהונת שופט בבית משפט השלום במחוז תל אביב.
סינגל מאלט ויסקי

היסטוריה

הוויסקי מיוצר באירלנד ובסקוטלנד מזה מאות שנים. עדויות כתובות ליצור ויסקי נמצאו באירלנד מ-1405 ובסקוטלנד מ-1494. עד המצאת הזיקוק הרציף ב-1830 כל הוויסקי הקיים היה מסוג סינגל מאלט. לאחר המצאת הזיקוק הרציף התגלתה דרך מהירה וזולה יותר לזקק אלכוהול, וכך הומצא הגריין ויסקי, שנוצר בזיקוק רציף אך התאפיין בטעם תפל ועודף ספירט. הבלנד ויסקי נוצר כעירבוב של סינגל מאלטים עם גריין ויסקי ובכך נשמר טעמו של הוויסקי והוצאות ייצור זולות באופן יחסי, מה שאפשר חשיפה לקהל רחב. באותן השנים התגבר מאוד יצוא הוויסקי לאנגליה ומאוחר יותר לשאר העולם, כאשר באותן שנים לא שווק הסינגל מאלט, אלא בסקוטלנד בלבד. ב-1963 החל שיווק סינגל מאלט מחוץ לסקוטלנד כאשר המזקקה הראשונה שהחלה בכך הייתה גלן פידיך.

הסינגל מאלט וויסקי הראשון בישראל

בתאריך 21 במאי 2017 השיקה מזקקת מילק אנד האני את הסינגל מאלט ויסקי הראשון בישראל.
מדובר בויסקי הראשון שהגיע ליישון של 3 שנים לפחות, ואשר יכול להיקרא ויסקי על פי הסטנדרטים בסקוטלנד וברוב העולם, במהדורה של חבית בודדה שזוקקה על ידי המזקק הראשי של המזקקה, תומר גורן; ובוקבקה כחלק מ"סידרת הניסויים" של המזקקה, ל-391 בקבוקים וב- 46 אחוזי אלכוהול.
ויסקי סינגל מאלט ישראלי מיוצר משנת 2014 גם במזקקת רמת הגולן.
קרבונדו

קרבונדו (באנגלית: Carbonado), או בכינויו הרווח, יהלום שחור, הוא הצורה הקשיחה ביותר של יהלום בטבע. השם קרבונדו מקורו בברזיל, שם נתגלה לראשונה ב-1843 ונשאב מהמילה carbonado (מפוחם), המתייחס למראה השחור שלו. קרבונדו בנוי מחומר פולי-קריסטלי המורכב מגבישים קטנים בעלי אוריינטציה שונה בחלל. היהלומים השחורים בדרך כלל מרובי קשרים פנימיים ולפעמים הם עצמם גביש מזערי, כמו חול. כשהקרבונדו בנוי בצורה זו לא ניתן ללטש אותו כי אין מספיק חומר ללטש. העובדה שקרבונדו מעולם לא נמצא בסלע מגמה, בו לרוב  מוצאים יהלומים (שם יש חום עצום ולחץ גבוה) עוררה דיון חריף בין מדענים. למרות זאת, שלא כמו יהלום רגיל אשר לו התבקעות  מושלמת, לקרבונדו אין מישורי ביקוע ולכן הוא פחות שביר.

היווצרות

מקור הקרבונדו לא ברור וקיימת אי הסכמה אודותיו בין מדענים. התאוריה הפשוטה ביותר היא שהקרבונדו הועבר ממעמקי ליבת כדור הארץ על ידי קימברלייט או מגמת למפורייט, אבל הסלע ה"מארח" עדיין לא התגלה או שפשוט נשחק לחלוטין. מידת הנקבוביות הגדולה של הקרבונדו לא עולה בקנה אחד עם הלחץ הגבוה בתנאי ההיווצרות הדרושים להיווצרותו של היהלום. ב-1985 הוצעה תאוריה חדשה הקושרת את הקרבונדו למטאור ענק. בגלל שלקרבונדו יש חותם של חנקן איזוטופי זהה ליהלום לבן טבעי, התאוריה שהוא הגיע מהחלל לא יכולה להתקבל כי אם אכן הגיע מהחלל  לא אמור להיות לו חותם זהה ליהלום יבשתי טבעי.

מראה ומקור

הקרבונדו בעל מבנה נקבובי עם מספר חורים המקנים לו מראה ספוגי. לקרבונדו קליפה חלקה ובוהקת שנמצאת לעיתים רק בצד אחד שלו ופינות מעוגלות. יהלום הקרבונדו נכרה במדינת באיה שבברזיל מאבני סחף. הקרבונדו נמצא גם בדרום אפריקה, רפובליקת מרכז אפריקה, ואנגולה - שם הוא נקרא קרבון. יהלומי קרבונדו התגלו בכמות מועטה גם באירופה, אוסטרליה ואזורים נוספים.

שימוש

היהלום השחור משמש כחלק מתכשיטים. קיימים תהליכים מלאכותיים ליצירת יהלומים סינתטיים. בתהליך מסוים עוברים יהלומים לבנים באיכות נמוכה יחסית תהליך השבחה בחום גבוה ולחץ בו הופך צבעם לשחור. יהלומים מסוג זה נמכרים במחירים נמוכים ביותר בהשוואה ליהלומים טבעיים, מה שהופך את הפופולריות שלהם לגבוהה יותר, הן בשל מראם הדומה למראה יהלום רגיל והן בשל מחירם הנמוך יחסית.
באופנה היהלומים השחורים משמשים לרוב בשילוב עם יהלומים לבנים שמבליטים את הקרבונדו. בנוסף, בעבר הוא היה משמש לשיבוץ בכתרי הפלדה של מקדחים בשל היותו קשיח ביותר.
יחסי סורינאם–שווייץ

סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין הקונפדרציה ההלווטית לבין רפובליקת סורינאם כוננו ב-1979 - ארבע שנים לאחר קבלת עצמאות מלאה של המדינה מהולנד. על פי משרד החוץ השווייצרי: "היחסים בין המדינות הם יחסים חמים וטובים, אך אינם נרחבים וקרובים". עם זאת, יחסי הסחר שבין שתי המדינות הם יחסים משגשגים עקב היות סורינאם יצואנית סלעים גדולה מאוד.
סורינאם ושווייץ לא חתמו על הסכמים דיפלומטיים משותפים מיוחדים.
על פי מפקד האוכלוסין של סוף שנת 2018, 9 שווייצרים חיו בסורינאם. הסחר שבין המדינות הוא עצום ביחס למדינות האזור. הסחר הכולל בשנת 2018 בין שתי המדינות הוערך בשווי של יותר מביליון פרנקים שווייצרים. מהם 2.8 מיליון ייצוא שווייצרי לסורינאם ומעל ביליון ייבוא שווייצרי מסורינאם (בעיקר בוקסיט, סלעים שונים ומתכות יקרות ערך אחרות).
מייקל סמיילי

ביוגרפיה

סמיילי נולד ב-1963 בבלפסט וגדל בהוליווד בצפון אירלנד. כשהיה בשנות העשרים שלו עבר יחד עם אשתו לגור בלונדון. ב-1993 החל להופיע בסטנדאפ, אחרי שהסכים להתערבות במופע open-mic night. הוא עבד כשליח על אופניים (כמו הדמות שגילם בסדרה "Spaced"), וכדי ג'יי של מוזיקת אסיד האוס.

קריירה

סמיילי זכה להכרה רחבה כשהופיע בתפקיד טיירס או'פלהרטי בשני פרקים של הסיטקום "Spaced" בערוץ 4, ובזכות הופעותיו בפסטיבל הפרינג' באדינבורו  ובפסטיבל הקומדיה במלבורן . הוא גילם את ג'ורדן, חייל לשעבר ברגימנט המוצנח של הצבא הבריטי בסרט האימה "Outpost"משנת 2008, והופיע בדמות זומבי בסרט "מת על המתים".
ב-2003 שיחק סמיילי בתפקיד אורח בדרמה "Creatures of Beauty" תסכית מסדרת המדע בדיוני "דוקטור הו". ב-2004 השתתף בפרק בסדרה "הנוכלים" בדמות הזייפן מקס. עוד הופיע בתפקיד קטן בפרק בסדרה "15 Storeys High".
סמיילי הופיע בכל שלוש העונות של הסיטקום הרדיופוני "The Maltby Collection" ברדיו 4 של ה-BBC בדמות דז ויינרייט, מאבטח תמהוני שחוזר ומזכיר לאנשים שהוא היה ב-SAS. בסדרת הדרמה "לות'ר" גילם סמיילי את הדמות של בני "דדהד" סילבר.
הוא הופיע בדמות "סמיילי" בפרסומות ל-Betfair.
ב-2010 שיחק סמיילי בסרט "Burke and Hare" לצדם של סיימון פג וג'סיקה היינס כוכבי הסדרה "Spaced".
ב-2011 כיכב בסרט האימה הבריטי "רשימת חיסול". הסרט קיבל ביקורות משבחות, וזיכה את סמיילי בפרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-2013 הופיע סמיילי בפרק בסדרה "רחובות המרטש" בדמות ג'ורג' לוסק, ושיחק בתפקיד הבלש ריינולדס בסדרה "אוטופיה" של ערוץ 4. עוד באותה שנה השתתף בתפקיד בקסטר בסדרה "מראה שחורה". סמיילי כיכב בסרט המתח "A Field in England" בדמות האנטגוניסט או'ניל, ובסדרה הקומית "דמות אב" הופיע בתפקיד רודי. בנובמבר 2013 הופיע סמיילי בפרק בקומדיה "Ambassadors" של מיטשל & וב בדמות מר ג'קסון. ב-2014 שיחק בתפקיד מיקי מארי בקומדיה "The Life of Rock with Brian Pern".
במאי 2014 השתתף סמיילי בתוכנית "Michael Smiley:Something to Ride Home About" בבימויו של ג'ורג' קיין, שהיא יומן מסע בה הוא רוכב באופניים בצפון אירלנד ופוגש אנשים מקומיים. התוכנית תוזמנה להתאים לשלב הפתיחה של המירוץ ג'ירו ד'איטליה. עונה שנייה הוזמנת ל-2015.
ב-2014 שיחק סמיילי בתפקיד קולונל מורגן בלו בפרק "Into the Dalek" של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו".

חיים אישיים

סמיילי נשוי לעיתונאית והשדרנית מירנדה סויר. לבני הזוג יש בן ובת. הם חיים בהרן היל  שבלונדון.
בשנות התשעים של המאה העשרים היה סמיילי שותף לדירה עם סיימון פג וניק פרוסט.
קווינטוס טיטוריוס סבינוס

קווינטוס טיטוריוס סבינוס (בלטינית: Quintus Titurius Sabinus; מת ב-54 לפנה"ס), לגאטוס בשירות יוליוס קיסר במהלך מלחמת גאליה. הוא נזכר לראשונה במערכה שניהל קיסר כנגד שבט רמי בשנת 57 לפנה"ס. בשנת 56 לפנה"ס נשלח בידי קיסר עם שלושה לגיונות להילחם נגד שבטים גאלים בצפון מערב גאליה, וניצח אותם ניצחון מזהיר.
בשנת 54 לפנה"ס הוצב עם לוקיוס אאורונקוליוס קוטה בשטחי האבורונים בלוויית לגיון אחד וחמש קוהורטות. צבא זה הושמד בקרב אטואטוקה.
דלקת המוח

תסמינים

התסמינים העיקריים של אנצפליטיס כוללים כאב ראש, חום, בלבול ועייפות. סימנים מתקדמים וחמורים יותר כוללים פרכוסים או התכווצויות, רעד, הזיות ובעיות זיכרון. 
בקרב ילדים, בפרט תינוקות, התסמינים הנפוצים הם עצבנות הכוללת חוסר תיאבון וחום. אנשים מבוגרים עם אנצפליטיס מדגימים תמונה קלינית של חום, כאבי ראש, בלבול ולעיתים פרכוסים.

אבחון

בבדיקה נוירולוגית ניתן להבחין לעיתים בכך שהחולה שרוי במצב של בלבול. נוכחות של קשיון עורף בבדיקה יכולה לרמז על מעורבות של קרומי המוח כגון מנינגיטיס או מנינגו-אנצפליטיס. אבחון הפתוגן אשר גרם למחלה נעשה באמצעות ניקור מותני.
סטנלי ספרבר

ביוגרפיה

ספרבר רכש את השכלתו המקצועית באוניברסיטת קולומביה (מוזיקולוגיה) ולאחר מכן המשיך ללמוד לתואר שני בניצוח בבית הספר ג'וליארד, שניהם בעירו. הוא ייסד בניו יורק את מקהלת "זמיר", והופיע עמה בזמריה (מפגש מקהלות בינלאומי הנערך מדי שלוש שנים בישראל) ב-1967 וב-1970. בעקבות זאת עלה ספרבר לישראל בשנת 1972 ומיד נקלט בעשייה המוזיקלית המקומית כמנהל המוזיקלי והמנצח של המקהלה הפילהרמונית תל אביב. שנה לאחר מכן ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט למנויים כמחליפו של המנצח אישטוון קרטס, שטבע במהלך סדרת קונצרטים באפריל 1973.
ספרבר ניצח על התזמורות החשובות בישראל, והמשיך להופיע תדיר בארצות הברית ובאירופה. הוא היה המנצח הישראלי הראשון שהופיע בברית המועצות ובצ'כוסלובקיה.
בשנים 1972–1985 שימש כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 2000 חידשה המקהלה את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי, ומאז ועד היום היא ההרכב המזוהה איתו יותר מכל.
בסוף שנת 1978 הקים את מקהלת הגליל העליון, וניצח עליה עד שנת 1981.
בשנים 1985–2000 שימש ספרבר כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית חיפה, ואף זכה בתואר "מנצח כבוד" כאות הוקרה. לאחר מכן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית חולון ושל מקהלת רינת. בשנת 1987 היה בין יוזמיו ומקימיו של בית הספר לשירת מקהלה בתל אביב.
נוסף על עיסוקיו בתחום המוזיקה, ספרבר הוא שחקן טניס פעיל וכן שופט טניס בינלאומי מוסמך.
ספרבר מתגורר ברמת אביב מאז שנות ה-70. נישא לריקי, פסנתרנית, והוא אב לבן בשם נועם ספרבר וסב לשלושה נכדים. בשנת 1987 נפטרה אשתו, בגיל 38 ,וכיום, מתגורר סטנלי עם אורה וייסברג.
אביגדור דגן

ד"ר אביגדור דגן (במקור ויקטור פישל, Viktor Fischl;‏ 30 ביוני 1912, הראדץ קרלובה – 28 במאי 2006, ירושלים, קריית משה) היה דיפלומט, משורר וסופר ישראלי.

קורות חיים

דגן נולד בעיר הראדץ קראלובה שבבוהמיה, אוסטרו-הונגריה (כעבור שנים ספורות במדינה החדשה צ'כוסלובקיה; כיום בצ'כיה) בשם ויקטור פִישְל (Viktor Fischl) ונשא שם זה עד שעיברת את שמו בשנת 1955. הוא למד באוניברסיטת קארל בפראג, עד שקיבל תואר דוקטור למשפטים ומדע המדינה. נשאר בפראג עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. בשנותיו בפראג ערך שבועון ציוני והיה מזכיר הסיעה היהודית בבית הנבחרים הצ'כוסלובקי.
בשנת 1939 יצא ללונדון ועבד שם לצד שר החוץ הצ'כוסלובקי הגולה, יאן מסריק. ב-1948, בעצת מסריק, נמלט דגן מצ'כוסלובקיה, שעמדה בפני השתלטות קומוניסטית. עלה לישראל והתקבל לעבודה במשרד החוץ. במהלך הקריירה הדיפלומטית שלו כיהן ביפן ובבורמה, היה ציר ביוגוסלביה, שגריר בפולין, נורווגיה ואוסטריה, ושגריר שאינו תושב לאיסלנד. ניהל את המשא ומתן לכינון יחסים עם נפאל ב-1962. ב-1977 פרש דגן ממשרד החוץ והחל מקדיש את כל זמנו לכתיבה.
אביגדור דגן התחיל לכתוב בפראג, שם הוציא לאור ספרי שירה אחדים. בנוסף, הוא תרגם משירת רחל לצ'כית. ספרו "מנגינות עבריות" זכה בפרס ספרותי חשוב. הוא המשיך בכתיבת שירה גם בלונדון. הפואמה שלו, "הכפר המת", המספרת על חורבן הכפר לידיצה בידי הנאצים, כגמול על רצח היידריך, תורגמה למספר שפות. הנובלה "ליצני החצר" עוסקת אף היא בשואה, והיא יצירה מטלטלת בעלת עומק תאולוגי ופילוסופי, שאף עובדה למחזה.
הרומן הראשון שלו, "שיר הרחמים", נאסר לפרסום בצ'כוסלובקיה אחרי שהקומוניסטים תפסו שם את השלטון בשנת 1948. הספר יצא לאור בעברית בהוצאת עם עובד בשנת 1951. הרומן השני של דגן, "בינת השכוי", יצא לאור בשווייץ בשפה הצ'כית, ודורג במקום הראשון במשאל שערך רדיו אירופה החופשית. דגן כתב גם שני ספרים לא-בדיוניים: "שיחות עם יאן מסריק" (1952), ו"מוסקבה וירושלים" (Moscow and Jerusalem: Twenty Years of Relations between Israel and the Soviet Union,‏ 1970), סקירה של יחסי ישראל והגוש המזרחי.
בשנת 1997 העניק לדגן נשיא צ'כיה ואצלב האוול אות הצטיינות על כתיבתו. דגן קיבל גם תואר דוקטור לשם כבוד בתאולוגיה מאוניברסיטת קארל בפראג, כהוקרה על תרגום תהילים ושיר השירים לצ'כית מודרנית.
היה נשוי לסְטֶלה לבית ברגר, ואב לשני בנים.
אחיו הצעיר, גבריאל דגן, היה פסיכולוג, מחזאי ושחקן במה ידוע.
שולי מועלם-רפאלי

קורות חייה

שולי מועלם-רפאלי נולדה בחיפה ב-1965, כילדה שמינית מתוך תשעה, למשפחת תורג'מן, שעלתה ממרוקו חודשיים לפני הולדתה. היא גדלה בשכונת נווה דוד והדריכה בתנועת בני עקיבא.
שירתה בצה"ל כמורה חיילת. לה תואר ראשון בסיעוד בבית הספר לסיעוד שערי צדק, ותואר שני בהנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון.
עבדה כאחות וכמנהלת תחום ניהול סיכונים בבית החולים סורוקה בבאר שבע. הייתה מרצה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב ומדריכת משלחות לפולין.
בעלה הראשון, סגן-אלוף משה מועלם, ממנו יש לה שתי בנות, היה הקצין הבכיר ביותר שנהרג באסון המסוקים ב-4 בפברואר 1997. הספדה על בעלה, שכלל מניית ניגודים רבים ביניהם, בהם העובדה שהוא היה חילוני והיא דתייה, זכה לתהודה רבה. לאחר נפילת בעלה, כיהנה כסגנית ומ"מ יו"ר ארגון אלמנות ויתומי צה"ל, ופעילה בעמותת משפחות אסון המסוקים. הייתה ממובילות המאבק להמשך מתן קצבה לאלמנות צה"ל שנישאו בשנית. במסגרת זאת, לאחר שנישאה מחדש לד"ר אלי רפאלי, אב לשלושה, פיזיקאי העובד בתעשייה האווירית, ממנו יש לה שני ילדים נוספים, נמנעה מלרשום את נישואיה השניים במשרד הפנים, והמשיכה לקבל כספים כאלמנת צה"ל. עם שינוי החוק נעשתה זכאית למפרע לכספים שקיבלה.
מכתביה לבעלה, שנכתבו לאחר מותו, יצאו בספר "מועלם, אהובי" (בהוצאת ידיעות אחרונות, 2001).
מתגוררת בנווה דניאל.

פעילות פוליטית

בשנת 2012 התמודדה בבחירות הפנימיות במפלגת הבית היהודי לקראת הבחירות לכנסת ה-19, ללא הבעת תמיכה פומבית באחד המתמודדים לראשות המפלגה ושובצה במקום ה-12 ברשימה המשותפת עם האיחוד הלאומי-תקומה. ב-5 בפברואר 2013 הושבעה לחברת הכנסת. בכנסת זו שימשה כחברה בוועדת הכנסת, בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, בוועדה מיוחדת לפניות הציבור ובוועדת העבודה, הרווחה והבריאות. כן כיהנה כיושבת-ראש שדולת חברות הכנסת, השדולה לשוויון בבריאות והשדולה למען העגונות ומסורבות הגט. 
לקראת הבחירות לכנסת העשרים מועלם נבחרה למקום התשיעי ברשימת הבית היהודי. בבחירות זכתה הרשימה ב-8 מנדטים ומועלם נשארה מחוץ לכנסת. לאחר הבחירות יזם חבר הכנסת נפתלי בנט את החוק הנורווגי הקטן ולאחר קבלתו התפטר השר בנט מהכנסת העשרים על פי אותו חוק ומועלם נכנסה לכנסת ב-9 באוקטובר במקומו. לאחר שינון מגל פרש מהכנסת, שב בנט לכנסת, ומפלגת הבית היהודי לא ניצלה את החוק הנורווגי להכנסת הבא בתור ברשימה. 
מועלם כיהנה כחברה בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי, בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות ובוועדה מיוחדת ליישום הנגשת המידע הממשלתי ועקרונות שקיפותו לציבור. 
בנובמבר 2015 מונתה מועלם-רפאלי ליו״ר סיעת הבית היהודי, לאחר שחבר הכנסת ינון מגל פרש מהתפקיד.
וועדה מיוחדת לדיון בהצעת חוק הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית ובסעיפים מהצעת חוק התוכנית הכלכלית ובתחילת דצמבר מונתה לחברה בוועדת החוץ והביטחון. 
הייתה חברה בהנהלת מתנ"ס גוש עציון.
לאחר הכרזת הבחירות לכנסת העשרים ואחת פרשה מהבית היהודי והייתה שותפה עם נפתלי בנט ואיילת שקד להקמת מפלגת הימין החדש. היא שובצה במקום החמישי ברשימה שלא עברה את אחוז החסימה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ושתיים הוצבה במקום ה-12 ברשימת "ימינה", ולא נבחרה לכנסת.
אמדיה

היסטוריה

אמדיה נוסדה בשנת 2002 על ידי המפיק הרוסי אלכסנדר אקופוב. החברה מייצרת מדי שנה כמאתיים חמישים שעות של תוכן בז'אנרים שונים — דרמה, סרטים בלשיים, מותחנים, קומדיות רומנטיות וקומדיות. לרשות "אמדיה" אולפן הסרטה עצמאי במרכזמוסקבה בשטח כולל של מעל 40,000 מ"ר עם שש עשרה מתחמים צילום.
החברה הייתה הראשונה ברוסיה לארגן הפקות משותפות עם אולפני ההפקה הגדולים בהוליווד. בספריית החברה כשלושת אלפים שעות של תוכן, כמעט שבעים פרויקטים, כשהמפורסם ביותר מהם הוא הטלנובלה "נסטיה המסכנה", הסיטקום "האומנת הנפלאה שלי", הטלנובלה "קטי המכוערת" ו"יום הסטודנט", המותחן המיסטי "בית ספר סגור", הדרמה ההיסטורית "יקטרינה" ואחרים.
במקביל לעבודה על סדרות, סרטים ותוכניות "אמדיה" עורכת חיפוש והדרכה של צוותי הפקה שונים. בפרויקטים של "אמדיה" התחילו את דרכם אל הקהל הגדול שחקנים רוסיים כמו ילנה קוריקובה, אנסטסיה זאוורוטניוק, נלי אובארובה, אנה סנאטקינה, נטליה רודובה, קיריל סאפונוב, דנייל סטראחוב ופאבל פרילוצ'ני.
ב"אמדיה" נערכו שני מחזורים של בתי ספר למשחק (בשיתוף עם בית הספר של התאטראות במוסקבה) וקורסי הפקה בשיתוף עם בית הספר שך המכון הממלכתי לקולנוע על שם גראסימוב, כמו גם סמינרים עם תסריטאים, במאים ומפיקים אמריקנים. החברה עורכת תחרויות עבור תסריטאים בשם "מעבדת הרעיונות" ו"מעבדת המשחק", אשר משתתפים בה שחקנים צעירים.
"אמדיה" היא החברה הרוסית הראשונה להיות חברה גילדת התסריטאים של אמריקה, איגוד מקצועי לתסריטאי קולנוע, טלוויזיה, פרסום ותיאטרון. באיגוד חברים הקולנוענים הגדולים ביותר באירופה ובאמריקה.
ב-2013 אמדיה השיקה את שירות הסטרימינג "אמדיאטקה" (Amediateka.ru) אשר קיבל בשנת 2017 רישיון לשדר ברוסיה תוכן מבית HBO. ב-2018 אמדיה הפיקה בשיתוף פעולה עם HOT הישראלית את סדרת הטלוויזיה "בתולות", המבוססת על סדרה ישראלית באותו שם.
תהילים צ"ג

תפיסתו התאולוגית של המזמור

מזמור זה מציג את אלוהים כמלך העולם אשר ברא את עולמו חזק ויציב, אך הוא, האל, נצחי ואדיר אף יותר מעולמו. במרכזו של המזמור מתוארת עוצמת הבריאה כפי שהיא משתקפת בעוצמת המים - זרימת הנהרות, מפלי מים וגלי הים. מטרת התיאורים הללו היא לבסס רקע להשוואה שבין האיתני הטבע לבין הבורא של איתני הטבע.
באופן מפתיע, המזמור מסתיים בעניין חוקי האל ותורתו. המעבר בין העניינים יכול להיות מוסבר בתור הכרזה בסגנון "מי שברא את העולם - תורתו ודאי נאמנה ויש לכבד את בית מקדשו". בכך מועתק מרכז הכובד מן הטבע אל נפש האדם, אשר מתבקש להסיק מסקנות דתיות מהוד היקום .
לפי חלק מן החוקרים, המזמור מהדהד את התפיסה שהייתה רווחת במזרח הקדום, על פיה אלי הים והנהרות התמרדו כנגד אלוהים בצוותו עליהם להיקוות במקום אחד, בים. האגדות העתיקות על המאבק הקדמוני שבין אלוהים לבין רהב, נחש עקלתון, נחש בריח ואחרים לא נכנסו לתורה אולם הן נשמרו בתודעה וצפו מחדש בשירה ובדברי נבואה.

תארוך הפרק

זמנו של הפרק שנוי במחלוקת בין החוקרים. בדומה לתהילים צ"ב, גם במזמור זה ניתן להסיק שהוא נכתב בזמן שהמקדש קיים, אולם לא ניתן לקבוע האם מדובר על בית המקדש הראשון או השני. בנוסף, האזכורים למיתולוגיה אינם בהכרח רמיזה לתקופה קדומה שכן גם בתקופת הבית השני ישנם כתובים רבים, במקרא ומחוצה לו, המרמזים למיתוס מלחמות האל בים ובנהרות .

המזמור במדרש

מדרש רבה לפרשת בשלח קושר את מזמור צ"ג לשירת הים, ובכך מסביר את הסיבה להמלכת הקב"ה, שמצוינת בתחילת המזמור:
אָז יָשִׁיר מֹשֶׁה, הדא הוא דכתיב (תהלים, צ"ג, ב'): נכון כסאך מאז. אמר רבי ברכיה בשם רבי אבהו: אף על פי שמעולם אתה, לא נתיישב כסאך, ולא נודעת בעולמך, עד שאמרו בניך שירה. לכך נאמר: נכון כסאך מאז.
משל למלך שעשה מלחמה ונצח, ועשו אותו אגוסטוס (קיסר, ירום הודו), אמרו לו: עד שלא עשית המלחמה היית מלך, עכשיו עשינוך אגוסטוס, מה יש כבוד בין המלך לאגוסטוס? אלא המלך עומד על הלוח, ואגוסטוס יושב.
כך אמרו ישראל: באמת עד שלא בראת עולמך היית אתה, משבראת אותו, אתה הוא אלא כביכול עומד, שנאמר (חבקוק, ג', ו'): עמד וימודד ארץ, אבל משעמדת בים ואמרנו שירה לפניך, באז נתיישבה מלכותך, וכסאך נכון, הוי: נכון כסאך מאז, באז ישיר.
הסבר: קיימות דרגות במלוכה, והמלך שדרגתו פחותה, עומד בפני המלך הבכיר היושב על כסאו. בזמן הבריאה, הקב"ה, כביכול עמד, שנאמר: "עָמַד וַיְמֹדֶד אֶרֶץ", אך בזמן שנאמרה שירת "אָז יָשִׁיר", וכל בני האדם, הכירו בגדולתו, מלכותו של הקב"ה כביכול השתדרגה שנאמר: "נָכוֹן כִּסְאֲךָ מֵאָז". ממתי נכון כסאך? מ"אָז יָשִׁיר מֹשֶׁה".

זמני אמירתו

המזמור הוא שיר של יום של יום ששי.
הוא נאמר גם בסוף קבלת שבת ברוב הקהילות, ובפסוקי דזמרא של שבת ויום טוב.
בקהילות ספרדיות, נוהגים לומר מזמור זה במנחה של ערב שבת במקום למנצח בנגינת מזמור שיר (תהלים ס"ז).

ביאור המזמור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
פינת הייד פארק

פינת הייד פארק (באנגלית: Hyde Park Corner) הוא אזור בסיטי של וסטמינסטר, לונדון. אזור זה ממוקם ליד הפינה הדרום-מזרחית של הייד פארק והפינה הצפון-מערבית של פארק גרין. אזור פינת הייד פארק מורכב מאי תנועה רחב המוקף כביש מעגלי, אי תנועה זה משמש צומת חשוב בין מספר כבישים ורחובות בסיטי של וסטמינסטר; פארק ליין, רחוב פיקדילי (כביש ה-A4), דרך קונסטיטושן, גרוסוונור פלייס, גרוסוונור קרסנט ורחוב נייטסברידג'. מתחת לאי התנועה נמצאת מנהרת תנועה המחברת את פיקדילי ונייטסברידג'.
סביב אי התנועה נמצאים מספר אתרים בהם בין היתר בית אפסלי, מלון ליינסבורו, מלון אינטרקונטיננטל פארק ליין, שער הכניסה הדרום-מזרחי להייד פארק ותחנת הרכבת התחתית פינת הייד פארק. אי התנועה עצמו המורכב ברובו דשא ועצים, מכיל בין היתר את קשת ולינגטון במרכזו, אנדרטת ולינגטון, אנדרטת הארטילריה, אנדרטת המלחמה הניו זילנדית ואנדרטת המלחמה האוסטרלית.
האזורים והשכונות סביב פינת הייד פארק נחשבים מהיוקרתיים והיקרים בלונדון, מדרום נמצאת שכונת בלגרביה, ממערב נייטסברידג' ומצפון רחוב פארק ליין המכיל מספר בתים יקרים ובתי מלון המשקיפים על הייד פארק מכיוון מזרח.