אפאזיה

אפאזיה באזור ברוקה (אפזיה מוטורית)

נגרמת מפגיעה באונה המצחית של המוח. בברוקה ההשפעה היא בחלק השמאלי של המוח. חולים בסוג זה של אפזיה לרוב מדברים, במאמץ רב, במשפטים קצרים, בלתי שוטפים, שלעיתים קרובות מושמטות מהם מילים קצרות ופחות עיקריות, אך הם בעלי משמעות (nonfluent aphasia). חולים אלו מסוגלים להבין את דבריהם של אנשים אחרים, ולכן הם מודעים לבעיות הדיבור שלהם, ולעיתים קרובות מתוסכלים מכך. במקרים רבים אפאזיה באזור הברוקה גורמת לשיתוק או חולשה של הצד הימני של הגוף, עקב החשיבות של האונה המצחית למוטוריקה ותנועה של הגוף. באפזיה על שם ברוקה, רק יכולת הדיבור נפגעת בעוד הבנת השפה נשארת תקינה.

אפאזיה באזור ורניקה (אפאזיה סנסורית)

ההשפעה בורניקה היא באונה הטמפורלית. שהחולים בה מסוגלים לדבר משפטים ארוכים ושוטפים (fluent aphasia), אך חסרי משמעות. לעיתים קרובות החולים מוסיפים למשפטים מילים שאינן נחוצות, ואף ממציאים מילים. לרוב הם סובלים גם מקשיים בהבנת דיבור, ולכן לעיתים קרובות אינם מודעים לטעויות שלהם. כמו כן, הם לא סובלים בדרך כלל משיתוק גופני, משום שהאזור הפגוע אינו קשור למוטוריקה.

אנומיה

אנומיה מתאפיינת בקשיים בזיהוי שמות. הסובלים מאנומיה יכולים להתקשות בזיהוי מילים ששייכות לקבוצה ספציפית – למשל מילים ששייכות לקבוצה דקדוקית מסוימת (למשל קושי בזיהוי פעלים, אך לא שמות-עצם) או מילים שקשורות לתחום מסוים, או בזיהוי כללי יותר של מילים. החולים לרוב מודעים לבעיה שלהם, והתחושה שלהם מתוארת כדומה לתחושה של אנשים נורמליים, כאשר מילה "עומדת להם על קצה הלשון".

אפאזיה גלובאלית

זוהי אפאזיה הנגרמת משילוב של אפאזיה סנסורית ומוטורית הגורמת לפגיעה קשה ביכולת הדיבור וגם ביכולת הבנת השפה. הדבר גורם לקשיים חמורים בתקשורת והחולים מוגבלים מאוד ביכולת הדיבור וההבנה שלהם. אפאזיה גלובלית נגרמת עקב פגיעה נרחבת בכל אזורי השפה בהמיספרה השמאלית ושיעורה בקרב נפגעי האפאזיה הוא 10-30%. כאשר דנים בסיכויי ההחלמה באפאזיה גלובלית, מציינים כי בשל חומרתה, רק בחלק קטן מן המקרים יחול שיפור בתפקוד השפתי, בעוד שברוב המכריע של המקרים הפגיעה היא בלתי הפיכה
ישנם סוגים רבים של אפאזיה, המסווגים בשתי דרכים שונות. סיווג המבוסס על אפיון הפגיעה ומיקומה במוח (ככל סוגי האפאזיה שפורטו לעיל) הוא הראשון שפותח, על ידי הנוירולוגים שעסקו בתופעה בתחילה, והורחב לאחר מכן בידי חוקרים נוספים (ולכן נקרא גם מודל בוסטון-ניאוקלאסי). מאחר שחולים מעטים מתאימים בדיוק לסוג מסוים של אפאזיה, פותחה שיטת סיווג על פי מודל קוגניטיבי נוירופסיכולוגי, המבוסס על החלקים בשלבי עיבוד השפה שנפגעו.

דרכי טיפול

דרכי הטיפול במחלה הן על ידי מספר דרכים: התאמת היכולת והצרכים החדשים לחולה, סביבה תומכת, טיפול של קלינאי תקשורת תוך מתן תרגול ממוקד ואינטנסיבי של הכישורים אשר נפגעו, טיפול של תרפיה בדיבור ובשפה, בו עובדים בעיקר בתרגילים עם שרירי הפנים ואימון בהפקת הדיבור. גישה סוציאליסטית השמה במרכזה את השילוב של החולה האפאזי בחברה הכוללת בעיקרה מפגשים חברתיים, קבלה של ה"אני" החדש וארגון מחדש של תפקידים, עבודה עם משפחתו של האפאזי המהווים חלק ניכר מהטיפול והחלמתו של החולה. הטיפול בסמוך למחלה נמצא כיעיל יותר.

השתלבות האפאזים בחברה

החיים משתנים בצורה דרמטית לאחר הלקות באפאזיה ולחיות עם אפאזיה מתבטא לרוב בתחושה של בדידות, ניתוק מהסביבה וחל צמצום רב בחיי החברה. בנוסף, השוני ניכר ברוב תחומי ומישורי החיים. בדפוסי העבודה- האפאזיה עשויה למנוע מאנשים לשוב לעבודתם או להמשיך בפעילותם וכן אחוז האבטלה בקרב האנשים האפאזים הוא גבוה מאוד. בתחום החינוך מוצבים אתגרים רבים וקושי בלמידה בתנאים רגילים והם בעלי צרכים מיוחדים. ניתן לסייע לפתרון קשיים אלו על ידי עבודות התנדבותיות המספקות הזדמנות להתפתחות אישית. בתחום החינוך יש ליתן לחולה האפאזי מידע מובן ונגיש, הבנת אופיו, צרכיו ויכולותיו. ההקלה על חייו של החולה תעשה באמצעות שימוש במכשירים ועזרים שונים כדוגמת משיבונים, בודקי איות ממוחשבים ואמצעים מתוחכמים שונים.