יחסי ישראל–רואנדה

היסטוריה

בשנת 1955 מינתה ישראל קונסול כבוד בקונגו הבלגית שתחום אחריותו כללה את רואנדה. לקראת ההכרה בעצמאות של רואנדה, יצר נציג ישראל באו"ם קשרים עם ראשי המדינה בתקווה להביאה לתמוך בישראל באו"ם. במסגרת הקשרים שהתקיימו לפני העצמאות הרשמית שהתה בישראל משלחת מרואנדה ואורונדי שלמדה על הארגון של הפעילות החקלאית בישראל.
במהלך שנות ה-60 התקיימו ביקורים רבים של בכירים מרואנדה בישראל. באוקטובר 1962 ביקרו בישראל שרי החוץ והפנים של רואנדה. ב-24 באוקטובר 1962 חתמה ישראל הסכם לשיתוף פעולה טכני עם רואנדה והסכם זה אושר בדצמבר 1962 על ידי ממשלת ישראל. בסוף 1963 הגיע לישראל מפקד המשמר הלאומי של רואנדה, חתם עם ישראל הסכם סיוע להקמת יחידות נח"ל ברואנדה, וביקש אימוני צניחה בישראל ומכירת נשק לרואנדה. ביקור נוסף של שרים מרואנדה התקיים בפברואר 1965. ביוני 1966 ביקר בישראל שר התיירות של רואנדה. נציגים מרואנדה הגיעו לישראל ללמוד במכון האפרו-אסיאתי של ההסתדרות. באוגוסט 1967 הגיע שר הבריאות של רואנדה לישראל.
ישראל שלחה לרואנדה סיוע חומרי בעת השטפונות שפקדו את רואנדה באוגוסט 1963. במאי 1964 השתתפו נציגים מרואנדה בקורס נח"ל לאפריקאים בישראל ונציגים מישראל נסעו לאוגנדה לסייע בהקמת הנח"ל שם. כן נסעו רופאים מישראל לאוגנדה לסייע למערכת הבריאות שם. 
רואנדה מצידה תמכה בישראל באו"ם. לאחר מלחמת ששת הימים והקרע ביחסי ישראל-צרפת מצאה עצמה רואנדה, שהשתייכה לקבוצת המדינות דוברות הצרפתית באפריקה, תחת לחץ לצנן את יחסיה עם ישראל, אולם בכל זאת נמשכה, לפחות חלקית, התמיכה בישראל באו"ם.
בשנת 1965 הקימה ישראל ברואנדה נציגות דיפלומטית ישראלית שבראשה עמד אריה לוין כמזכיר ראשון. עם מינויו של אורי לוברני כשגריר באוגנדה הוא מונה גם לשגריר לא תושב ברואנדה. 
באוגוסט 1972 האשים אידי אמין את אוגנדה בכך שהיא מתיר לישראל לפעול נגדו מתוך רואנדה. רואנדה הכחישה את ההאשמות הללו. מחשש לתקיפה מצד אוגנדה, פנתה ממשלת רואנדה למדינות ידידודיות לה, ביניהן ישראל, בבקשה לסיוע מיידי בנשק.
מיד לאחר פרוץ מלחמת יום הכיפורים, ניתקה רואנדה את קשריה עם ישראל, ובכך הייתה המדינה הראשונה לעשות זאת בגל ניתוקי היחסים עם ישראל של מדינות אפריקניות. הסכם השלום בין ישראל למצרים הביא לתזוזה מסוימת של מדינות אפריקניות רבות, בהן רואנדה, לכיוון קשרים מסוימים עם ישראל. בתחילת שנות ה-80 הכחישה רואנדה ידיעות על קשרים עם ישראל. למרות זאת, מנהיג רואנדה, ז'ובנל הָבּיָרימָנָה, שתפס את השלטון ברואנדה ביולי 1973, קיים קשרים טובים עם ישראל, תקופה מסוימת. פורסם שישראל השתתפה באימון המשמר הנשיאותי של הבירימנה. ישראל אף קיימה עסקאות יצוא נשק עם רואנדה, אך אלו הופסקו לאחר רצח העם ברואנדה. ממשלת ישראל נמנעת מלפרסם מידע על יצוא הנשק לרואנדה באותה תקופה כדי לא לפגוע ביחסיה הנוכחיים עם רואנדה.
חודשים ספורים לאחר רצח העם ברואנדה שהביאה למעבר השלטון במדינה לידי הטוטסי, קרבנות הטבח, באוקטובר 1994, קשרה רואנדה יחסים דיפלומטיים עם ישראל. נטען שקשירת הקשרים עם ישראל, יצרה קישור בדעת הקהל הבינלאומי בין ישראל כמדינת היהודים קרבנות השואה לבין השלטון ברואנדה כמייצג את קרבנות רצח העם. 
ביוני 2014 ביקר שר החוץ של ישראל אביגדור ליברמן ברואנדה, נפגש עם נשיא רואנדה פול קגאמה ועם שרת החוץ לואיז מושיקיוובו, וחתם על מזכר הבנות לשדרוג יחסי ישראל-רואנדה. במקביל נערך סמינר כלכלי משותף לישראל ורואנדה בהשתתפות כ-200 אנשי עסקים, ונחנך מרכז הדרכה ומצוינות חקלאית של מחלקת מש"ב (במשרד החוץ) בשיתוף עם משרד החקלאות המקומי.
ביולי 2016 ערך ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, ביקור ממלכתי במדינה.
בשנת 2015 הסכימו שתי המדינות כי רואנדה תקלוט מסתננים שיגורשו מישראל. ב-2017 פורסם כי ישראל תשלם לרואנדה 5000 דולר עבור כל אחד שתקלוט.
בנובמבר 2017 הודיע ראש ממשלת ישראל על פתיחת שגרירות ברואנדה.
באוקטובר 2018 פורסם כי בכוונת משרד החוץ הישראלי לפתוח שגרירות בבירת המדינה, קיגאלי במהלך שנת 2019.
בדצמבר 2018
אישרה הממשלה את מינוי שגריר ישראל הראשון, רון אדם, לקיגאלי, בירת רואנדה. השגרירות נפתחה ב-22 בפברואר 2019.
בסוף יוני 2019 החל לראשונה לפעול קו טיסות ישיר בין נמל התעופה בן-גוריון לנמל התעופה הבינלאומי קיגאלי. הטיסות מבוצעות על ידי חברת התעופה הלאומית של רואנדה, רואנדאייר.