google/wiki40b huggingface dataset:
נתן קנת

ראשית חייו ומשפחתו

קנת נולד ב-17 ביולי 1921 בשכונת בית ישראל שבירושלים. הוריו, חיים וחנה (לבית יאסקולקה) קנת עלו לארץ ישראל לאחר מלחמת העולם הראשונה. בעודו ילד התייתם מאביו אשר נרצח על ידי פורעים ערבים בעיר העתיקה בירושלים. לאחר מות אביו גודל על ידי אמו ואחיו הבכור חנוך (הנרי), שהתמנה מטעם ממשלת המנדט למושל היהודי בחברון, ולתפקידים משפטיים נוספים בהמשך. ב-1927 עברה משפחתו לתל אביב בעקבות מינוי אחיו מקס לשופט. במאי 1945 נשא לאישה את מרים.

פעילות

נתן היה פעיל תנועת נוער והיה מפקד גדוד ב"מכבי הצעיר". עם פרוץ מלחמת העולם השנייה גויס לחיל "משמר המולדת" של הצבא הבריטי. לאחר סיום לימודיו בשנת 1940,  החל לעבוד כקצין ממשלת המנדט בבית משפט בתל אביב-יפו. תוך כדי עבודתו בבית משפט, החל ללמוד משפטים וסיים בבית הספר למשפטים בירושלים. לאחר מכן, שירת במודיעין של ההגנה - ש"י. בזכות שירותו הוענק לו "אות ההגנה".
ערב הקמת המדינה, שימש כשוטר צבאי ושמר על העיתונאים הזרים, במוזיאון תל אביב, במעמד הכרזת העצמאות. במאי 1948, לפני הכרזת העצמאות סיים את לימודי המשפטים, קיבל תעודת עורך דין והצטרף לשורות עורכי הדין בפלשתינה.
עם שחרורו מהצבא הועבר למשטרת ישראל והיה ממקימי המשטרה]. במהלך שירותו במשטרה, סיים את לימודי חקירה כללית- מדעים לגילוי הפשע, באוניברסיטת שיקגו. בין היתר שימש גם כחוקר ראשי, כתובע המחוזי בבתי המשפט השלום והמחוזי בתל אביב ולאחר מכן כיועץ משפטי של אגף החקירות. עד שנת 1951 שימש כפרקליט נפת יפו, ואז העבירו פרקליט המדינה, לשמש כסגן פרקליט המחוז.
הוא נקרא ביחד עם חברים נוספים, (השופטים חיים כהן ואליהו מני) להקים את הגרעין של משרד המשפטים.
במהלך שנות החמישים, לאחר שפרש משירותו כעובד מדינה, עסק כעורך דין עצמאי עד יום מותו.
נפטר ב-26 במאי 2005.
אנדראס ווילסון

ביוגרפיה

ווילסון נולד ב-7 במרץ 1981 בסטוקהולם, שוודיה. ב-2003 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הנעורים "רוע" העוסק בנער ממשפחת מצוקה ההולך ללמוד בפנימייה יוקרתית והסרט היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר, עקב תפקידו הוא נבחר לאחד "הכוכבים העולים" על ידי איגוד קידום הסרטים האירופאי (European Film Promotion).
ב-2004 ביצע את הדיבוב השוודי לקולו של ברקין מאייר בסרט גארפילד: הסרט.
ב-2005 שיחק בסרט "Den utvalde", בסרט גילם סטודנט באקדמיה לשוטרים החוקר מעשה פשע באוניברסיטת אופסלה ובאותה שנה שיחק בסרט "Animal" בה גילם חוקר צעיר המסתבך עם מחקר גנטי שביצע, ב-2006 שיחק בסרט "קיל יור דארלינג" שהיווה קופרודוקציה שוודית אמריקאית,
ב-2010 שיחק בסרט התעופה "פקס", ב-2011 שיחק בסרט האימה "מלחמת המתים" עם מיקו לפילאמפי.
ב-2012 החל לשחק בסדרה בני-אדם אמיתיים.
בנוסף לקריירת המשחק הוא גם דיגמן לחנות של Abercrombie & Fitch.
Hypervisor

Hypervisor היא תוכנה המיועדת לטפל בהרצת מכונות וירטואליות וניהולן.
בעולם המחשוב נעשה שימוש רב במכונות וירטואליות. אלו מאפשרות ניצול מיטבי יותר של משאבי מחשוב פיזיים, יעילות ונוחות הפעלה. עם זאת לרוב רכיבי התוכנה מתוכננים לשרת מערכת הפעלה אחת בלבד ובמקביל מערכות ההפעלה מתוכננות, לרוב, כך שיפעלו לבדן על גבי רכיבי החומרה. אולם יתרונן של מכונות וירטואליות הוא בכך שניתן להריץ מספר מערכות הפעלה במקביל ולשם כך יש צורך בתוכנת ה-Hypervisor. עבודתה העיקרית של ה-Hypervisor היא ליצור הדמיה של חומרה עבור כל אחת ואחת מהמכונות הווירטואליות כך שלהן ידמה כי הן פועלות על חומרה פיזית לבדן. בנוסף לכך ה-Hypervisor מהווה ערוץ יחיד לעבודה מול החומרה עליה המחשב פועל, או עם מערכת ההפעלה המארחת.

סוגי Hypervisors

קיימים מספר סוגים של Hypervisors אשר יושמו עם השנים, כאשר המימוש הראשון של Hypervisor הוצג על ידי IBM במערכת CP-40. סוגי ה-Hypervisors כוללים תוכנות, קושחות וחומרות, אך המימוש הנפוץ ביותר כיום הוא מימוש תוכנתי.
ניתן לחלק את ה-Hypervisors הנפוצים כיום בשוק לשתי קטגוריות עיקריות המכונות Type-1 ו-Type-2.

Type-1

Hypervisors הרצים על החומרה המארחת עצמה, ללא תיווך נוסף. יתרונו של מימוש זה הוא בניצול מיטבי של החומרה מכיוון ואין תקורה הנובעת מהגורם המתווך.
שימוש בולט לשיטה זו הוא בחוות שרתים בהן קיימים מחשבים רבים המריצים מערכות וירטואליות רבות, לדוגמה בחוות שרתים המיועדות לתעשיית מחשוב הענן.

Type-2

Hypervisors הרצים על מערכת הפעלה מארחת. למעשה אלו מופעלים כתוכנה רגילה מתוך מערכת ההפעלה ואינם מתקשרים באופן ישיר עם החומרה אלא נעזרים במערכת ההפעלה המארחת לשם כך. 
בקטגוריה זו משתמשים פעמים רבות חוקרים המעוניינים לבצע פעולות שונות על מערכת הפעלה בצורה נקיה ומבוקרת. החוקרים מעוניינים לבצע סימולציה של מערכת הפעלה על גבי המחשב האישי אתו הם עובדים ושיטה זו מספקת נוחות רבה.
ברוס אקרמן

ביוגרפיה

ברוס אקרמן קיבל את התואר הראשון שלו מאוניברסיטת הרווארד ב-1964 ואת התואר הראשון במשפטים מהפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ייל ב-1967. הוא התמחה אצל שופט בית המשפט העליון לערעורים הנרי ג'י פרנדלי מ-1967 עד 1968, ואחר כך אצל שופט בית המשפט העליון מרשל הארלן בבית המשפט העליון של ארצות הברית מ-1968 ל-1969.
ברוס אקרמן הצטרף לסגל של אוניברסיטת פנסילבניה ב-1969. הוא כיהן כפרופסור באוניברסיטת ייל מ-1974 עד 1982 ובאוניברסיטת קולומביה מ-1982 עד 1987. מאז שנת 1987  הוא מופקד הקתדרה על שם סטרלינג בפקולטה למשפטים ולמדע המדינה באוניברסיטת ייל. הוא מלמד באוניברסיטת ייל קורסים הנסובים על תפיסות הצדק, על התאוריות שלו הנוגעות לתמורות חוקתיות (כלומר, חוקת המייסדים שונתה בעקבות מלחמת האזרחים בארצות הברית, תקופת השיקום והניו דיל). 
אקרמן הוא חבר באקדמיה אמריקאית לאמנויות ולמדעים משנת 1986.
אשתו, סוזן רוז-אקרמן, מכהנת אף היא כפרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת ייל, ומלמדת קורסים על חוק ומנהל. בנם, ג'ון מיל אקרמן, הוא אקדמאי החי ועובד במקסיקו.
אקרמן הוא חבר מסדר ההצטיינות הצרפתי וזוכה פרס הנרי פיליפ על מפעל חיים מטעם החברה הפילוסופית האמריקאית.

עבודותיו

תחומי מחקרו כוללים תאוריות חוקתיות, פילוסופיה פוליטית, חוק משווה ופוליטיקה, משפט וכלכלה, היסטורית החוקה האמריקנית, הסביבה וצדק חברתי.
עבודותיו העיקריות כוללות את "צדק חברתי במדינה הליברלית" (1980), "אנו העם: המייסדים" (1991) ו"אנו העם: טרנספורמציה" (1998).
ספרו הנודע ביותר הוא "אנו העם: המייסדים", בשל טיעונו של "תפנית הזמן", שלפיה הרכב מסוים של בית המשפט העליון החליף את הפילוסופיה המשפטית שלו לכזו שהתירה באופן נרחב יותר את התחיקה של הניו דיל.
אקרמן כתב בצוותא עם אן אלסטוט את "חברת מחזיקי הפקדונות" בשנת 1999, שמשמש בסיס לקרן הנאמנות לילד בבריטניה.
שטפני צו גוטנברג

חייה הפרטיים

שטפני צו גוטנברג היא מצאצאיו של אוטו פון ביסמרק, הקנצלר הראשון של הקיסרות הגרמנית. בנוסף, גוטנברג נמנית עם צאצאיו של המהנדס האנגלי רוברט וויטהד, ממציא הטורפדו, כמו גם אלו של הדיפלומט האוסטרו-הונגרי אלכסנדר פון הויוס. 
גוטנברג היא בתם היחידה של הרוזן אנדרס פון ביסמרק שנהאוזן ושל שרלוט קינברג, אדריכלית פנים משוודיה. מעבר לשפות מוצאה גרמנית ושודית, גוטנברג דוברת אנגלית, צרפתית ואיטלקית.
קיבלה התואר במנהל עסקים וטקסטיל הנדסי (ניהול עסקי אופנה) מן "האקדמיה לטקסטיל ונעליים", ובמהלך לימודיה עבדה בחברות טקסטיל שונות.
ב-12 בפברואר 2000 נישאה לקרל-תיאודור צו גוטנברג, אותו פגשה כאשר השתתפו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995. יש להם שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו- 2002.

פעילות התנדבותית

בעברה הייתה נשיאת הסניף הגרמני של "תמימות בסכנה", ארגון למאבק התעללות בילדים, ושתדלנות על הצנזורה באינטרנט בנושאי פורנוגרפיית ילדים.
בספטמבר 2010 פורסם ספרה "אל תחפש רחוק! מה עלינו לעשות כדי למנוע התעללות מינית", אשר נכתב בשיתוף עם אן איב אוסטורף.
בינואר 2011, הפכה פטרונית של האגודה הגרמנית לטרשת נפוצה בבוואריה.
בדצמבר 2011 ליוותה את בעלה (כאשר כיהן בתור שר הביטחון הגרמני) בעת ביקור בכוחות הצבא הגרמני באפגניסטן, פעולה שגררה ביקורת מצד האופוזיציה בפוליטיקה הגרמנית.
Se Quiere, Se Mata

וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה של השיר צולם על ידי חואן מרטין ובנוסף, הגיע למקום הראשון במצעד של "Telhit Top 25". בקליפ ניתן לראות חפצים אשר קשורים לבית משפט, ולצדק. השיר מדבר על ההגינות השוררת בכל בן אדם, ושהצדק תמיד צריך לצאת לאור, דבר אשר מסביר את צילומו בבית משפט. 
הקליפ הועלה לערוץ ה-Vevo של שאקירה בשנת 2012, 15 שנים מצאתו המקורית. נכון לאוקטובר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על 10 מיליון צפיות.
צום תשעה עשר הימים

בדת הבהאית, צום תשעה עשר הימים היא תקופה של 19 ימי צום החלה במהלכו של חודש עַלַאאְ, החודש האחרון בלוח השנה הבהאי, החל מה-2 במרץ ועד ה-20 במרץ. בתקופה זו מצווים הבהאים לצום מהזריחה עד השקיעה, ומטרת הצום היא רוחנית - לחזק את הנפש ולקרב את המאמין לאלוהיו:
"(הצום) הוא בעיקרו תקופת מדיטציה, תפילה ועיסוק רוחני, שבמהלכו על המאמין להתאמץ ולערוך את השינויים הנדרשים בחייו הפנימיים, ולחדש ולאתגר את תעצומות הרוח החבויות בנפשו. לכן, משמעותו ומטרתו (של הצום) היא בבסיסה רוחניות. הצום הוא סמלי והוא משמש כתזכורת להתנזרות ממאויי הבשר והאנוכיות".
הצום הונהג על ידי הבאב ואומץ על ידי מייסד הדת הבהאית, בהאא אללה, אשר קבע את כלליו בכיתאב-אי אקדס, אגב שינויים רבים. הצום הבהאי דומה במיוחד לצום הרמדאן המוסלמי, אך מועדו נקבע לפי הלוח הבהאי השימשי ועל כן אינו נע לאורך עונות השנה. 19 ימי הצום מתחילים עם סיומם של איאם-אי הא ומסתיימים בנורוז, ראש השנה הבהאי. על המאמינים להימנע מאכילה, שתייה ועישון, מזריחת החמה ועד שקיעתה. הצום מחייב את כל הבהאים שגילם בין 15 ל-70, אך הוא נחשב לחובה אישית שאינה נאכפת על ידי הממסד הבהאי. מן הצום פטורים מאמינים שאינם נמצאים בטווח הגילאים המחייב, חולים, נשים הרות או מניקות, מאמינים העוסקים בעבודה מאומצת ואלה הנמצאים בנסיעה מפרכת. נשים בתקופת הווסת פטורות גם הן מחובת הצום, ותחת זאת עליהן להטהר ולדקלם את הפסוק "תהילה לאל, אלוהי הזוהר והיופי" 95 פעמים בכל יום. כל המאמינים הפטורים מהחובה, רשאים לצום אם הם חפצים בכך, אך אם הם בוחרים שלא לעשות כן, הם מצווים לאכול ולשתות בפרטיות.
קמי דו לוקל

חייו

דו לוקל נולד באורנז' שבצרפת. משנת 1862 עבד כעוזר לחותנו, אמיל פרן, באופרה של פריז ובשנת 1870 עבר אל האופרה קומיק.
דו לוקל זכור ביותר בהפקה המקורית של כרמן מאת ביזה ב-1875. ידידותו עם ארנסט רייר הובילה לכתיבת הלבריות ל"זיגורד" ול"סאלאמבו". הוא היה אחראי להשלמת הלברית לדון קרלוס אחרי מותו של ז'וזף מרי. כן היה לו תפקיד מכריע בהולדת אאידה ב-1869-70. דו לוקל תיווך, בין השאר, בין ורדי ובין אוגוסט מארייט ביי, הארכאולוג והאגיפטולוג הידוע, שכתב את העלילה תחת השם "ארוסת הנילוס" ושהוא שיכתב אותה. הטקסט שנוצר שימש בסיס ללברית של אנטוניו גיזלנצוני.
בשנת 1876 התגלע סכסוך כספי בינו לבין ורדי ודו לוקל עקר לקפרי, שם בנה לעצמו וילה בשם צ'רוזלה, שהפכה מאוחר יותר לבית מלון. לדברי שרל פיגו, דו לוקל נתן את ההשראה לנושא, למילים ולטקסט של Djamileh מאת ביזה. הוא היה בין נושאי הארון בהלווייתו של ביזה ונשא דברי הספד על קברו בבית העלמין פר לשז. 
דו לוקל נפטר בקפרי בשנת 1903.
פיהררבונקר

בנייה

הבונקר נבנה בשנת 1936, בעומק של כ-17 מטר מתחת לחצר משרד הקאנצלר בעיר הבירה ברלין, ובנייתו הושלמה בשנת 1943. הוא הורכב משני בונקרים נפרדים שחוברו לשתי קומות (עליונה - פורבונקר (Vorbunker), ותחתונה - פיהררבונקר), כלל כ-30 חדרים קטנים, והוגן בשכבת בטון בעובי שלושה מטרים. אבזור מגורי הפיהרר הושלם בפברואר 1945.

1945

היטלר עבר להתגורר בבונקר ב-16 בינואר 1945, עם מזכירו האישי מרטין בורמן, פילגשו אווה בראון ושר התעמולה יוזף גבלס ומשפחתו. בבונקר שירתו עשרות אנשי צוות, שעזבו ברובם ב-22 וב-23 באפריל, לפני כיבושה של ברלין על ידי הצבא האדום. היטלר התחתן עם אווה בראון ב-29 באפריל, וב-30 באפריל סוברים ששניהם התאבדו. לא נמצאו ראיות משמעותיות לקבוע זאת בוודאות, מאחר שהגופות הובלו לשריפה בכניסה אל הבונקר, ולא ניתן היה לזהות את הגופות. יוזף ומגדה גבלס הרעילו את ששת ילדיהם והתאבדו ב-1 במאי, ובאותו יום בורמן עזב את הבונקר. כוחות הצבא האדום שכבשו את הבונקר ב-2 במאי מצאו בו אנשי צוות מעטים.

אחרי מלחמת העולם השנייה

ממשלות ברית המועצות ומזרח גרמניה ניסו לפוצץ ולהשמיד את הבונקר, ללא הצלחה, בשנים 1947 ו-1959 בהתאמה. חדרים ומעברים שהתגלו במהלך עבודות בנייה במקום הושמדו או נאטמו. במטרה למנוע את הפיכתו של אזור הבונקר למוקד נאו-נאצי - האתר לא סומן במשך שנים רבות, ונבנה בו מגרש חנייה. בשנת 2006 סומן האתר לראשונה.

הבונקר ביצירה בדיונית

הסרט הגרמני "הנפילה" (2004, במאי - אוליבר הירשביגל) עוסק בימים האחרונים בבונקר, ומתאר את ההתרחשויות לפני נפילת ברלין והתאבדות ראשי המשטר.
יוסף בן יהודה אבן שמעון

קורות חייו

יוסף בן יהודה אבן שמעון נולד בעיר סאוטה שבצפון אפריקה בשנת 1160 וחי שם עם אביו, שהיה אמן, עד גיל 25. בהגיעו לגיל 25 עזב את המגרב, כנראה בעקבות הרדיפות של שושלת אל-מוואחידון, והיגר למצרים. הוא עסק ברפואה ובנוסף לכך חיבר שירים בשפה העברית. בעיר פוסטאט (קהיר העתיקה) אבן שמעון למד לוגיקה, מתמטיקה ואסטרונומיה מפי הרמב"ם. לאחר מספר שנים המשיך במסעו מזרחה והתיישב בעיר חלב, שם הוא גם עסק במסחר לזמן מה וזכה להצלחה רבה. יהודה אלחריזי שיבח אותו ואת יכולתיו כמשורר:
וּמִשָּׁם בָּאתִי לְעִיר הַמְּלוּכָה. הִיא אֲרַם צוֹבָה הַבְּרוּכָה. כִּי שָׁם צִוָּה ה' אֶת הַבְּרָכָה. כָּל מִדּוֹת חֲמוּדוֹת אוֹסֶפֶת. וְהִיא עַל רֹאשׁ הַמְּלָכִים מִצְנֶפֶת. וּמִלְּבַד נֹעַם מִדּוֹת קְהָלֶיהָ. וַחֲמוּדוֹת אֲצִילֶיהָ. בָּא אֵלֶיהָ זֶה שְׂלשִׁים שָׁנָה מוֹשִׁיעַ וָרָב. מֵאֶרֶץ מַעֲרָב. הוּא הֶחָכָם רַבִּי יוֹסֵף מַעֲרָבִי. חָכְמָתוֹ כְּקֹהֶלֶת. וְשִׂכְלוֹ כְּגַחֶלֶת. וּלְשׁוֹנוֹ אֵשׁ אוֹכֶלֶת.
אבן שמעון המשיך להתכתב עם הרמב"ם גם לאחר שעזב את מצרים, וחיבורו של הרמב"ם מורה נבוכים הוקדש עבור יוסף ועבור אלה כמוהו שהעלו שאלות בנוגע לשילוב בין פילוסופיה לאמונה היהודית. בהקדמה למורה נבוכים, הרמב"ם שיבח את ידיעותיו של אבן שמעון תלמידו במתמטיקה, אסטרונומיה ואת שקדנותו.
רב ערכך בעיני מפני רוב שקידתך בלימודים ומפני התשוקה הגדולה לעניינים העיוניים אשר מצאתי בשיריך. זאת מאז הגיעוני איגרותיך ומחברותיך מאלכסנדריה, בטרם בחנתי את תפישׂתך. אז אמרתי: שמא תשוקתו גדולה מהשׂגתו. אך כאשר קראת עמי מה שקראת בחוכמת התכונה (אסטרונומיה) - וקודם לכך במתמטיקה כהכנה הכרחית לכך - גברה שמחתי בך בשל האיכות המשובחת של דעתך ומהירות תפישׂתך. ראיתי את גודל תשוקתך אל המתמטיקה. לכן הנחתי לך להתאמן בה מתוך שידעתי לְמה אתה עתיד להגיע.
אבן שמעון היגר בהמשך לבגדאד ופתח שם בית מדרש. בעת שהותו בבגדאד הוא פרסם כתבי הגנה על עמדותיו של הרמב"ם כנגד ביקורות ומתקפות מצד אישים כגון הגאון שמואל בן עלי, ולקח חלק משמעותי בשלביו הראשונים של פולמוס הרמב"ם. הוא נפטר בשנת 1226.
מחקרים ראשוניים על אבן שמעון בלבלו בינו ובין ר' יוסף בן יהודה אבן עקנין עקב שמותיהם וקורות חייהם הדומים, אולם מחקרים מאוחרים יותר הבהירו שמדובר בשני אישים שונים.

כתביו

משיריו של יוסף אבן שמעון שרד רק שיר אחד במלואו, והוא עוסק בשבח הרמב"ם. חלק משיר אחר שלו השתמר דרך כתביו של יהודה אלחריזי שציטט מהשיר. בנוסף השתמרה יצירה ספרותית מסוג מקאמה פרי עטו של אבן שמעון הקרויה "׳נאום טוביה בן צדקיה". היצירה מספרת את סיפור אהבתו של צעיר בשם "משכיל" לאישה בשם "ימימה", בתור אלגוריה לרדיפה אחר דעת והשכלה.
בנוסף השתמרו מספר מאמרים שלו ואגרות שכתב. אחד ממאמרים אלו הקרוי "במחויב המציאות" עוסק בשאלות פילוסופיות בדבר בריאת העולם, ומתייחס גם לכתביהם של הרמב"ם ושל הפילוסוף המוסלמי אבן סינא. מאמר נוסף של אבן שמעון שהשתמר הוא "איגרת ההשתקה על אודות תחיית המתים" (רסאלה אלאסכאת פי חשר אלאמואת). מאמר זה נכתב כחלק ממחלוקת על אופיה העתידי של תחיית המתים שהתנהלה בהקשר של פולמוס הרמב"ם.
פיתה (ימאות)

פיתה (שיבוש של המונח באיטלקית: Bitta) הוא מונח בימאות המשמש לתיאור זקף או עמוד קצר המחובר לרציף, או לכלי השיט. אליו מחברים את חבלי ההיקשרות או הגרירה.
הפיתה יכולה להיות עשויה מעץ, מתכת או אבן. אבל בכל מקרה יסתיים בבליטה בצורת פטריה בחלקו העליון המשמש למניעת החלקת החבל מהזקף בעת מתיחה.
עידו הר

ביוגרפיה

עידו הר נולד ב-1974, ירושלים. גדל במושב שילת ולמד בתיכון רמלה-לוד. שירת בצה"ל בחיל המודיעין. בוגר בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה, 2002. במהלך לימודיו בסם שפיגל עבד כמדריך במוסדות טיפוליים. סרט הביכורים שלו בבית הספר, "צעד וחצי", וכן סרט הגמר העצמאי שלו, "קונצים", השתתפו בפסטיבל הקולנוע ירושלים במסגרת תחרות וולג'ין.

קריירה

עם תום לימודיו פנה לעשייה דוקומנטרית. הר ביים, הפיק, צילם וערך את "סבא סיביר" (2005), "מלון 9 כוכבים" (2006), ו"ימי גיוס" (2012), שזכו בפרסים בינלאומיים והשתתפו בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם. סרטו עטור הפרסים "פרינסס שואו" (2016, יחד עם המפיק הישראלי לירן עצמור והמוזיקאי הישראלי קותימן) הפך את סמנתה מונטגומרי האנונימית, גיבורת הסרט, לזמרת בינלאומית מצליחה.
בין הפרויקטים שערך: סרטו של הבמאי ג'ונתן דמי, I'm Caroly Parker: The Good, the Mad, and the Beautiful"), וסרט בבימויה של אביגיל שפרבר, "תקופת מבחן"(2015).
ג'ון וו. מאייר

ג'ון וו. מאייר (באנגלית: John W. Meyer; ‏1935 – ) הוא סוציולוג אמריקני, אבי תאוריית החברה העולמית (World Society Theory או World Polity Theory),‏‎‏ חוקר פורץ דרך בתחום התאוריה המוסדית (Institutional Theory) ופרופסור אמריטוס באוניברסיטת סטנפורד שבקליפורניה. מאמריו משנת 1977 עם בראיין רואן (Brian Rowan), על "ארגונים ממוסדים: המבנה הפורמלי כמיתוס וכטקס" ועל החינוך כמוסד חברתי, היו אבן היסוד בהתפתחות התאוריה המוסדית, ומאז הציבה עבודתו עקרונות מעצבים לחקר ארגונים, לחקר החינוך, לסוציולוגיה טראנס-לאומית ועולמית ולאחרונה גם לחקר זכויות האדם. בשנת 2015 זכה מאייר בפרס  ע"ש דו בויז (Du Bois) מטעם האגודה הסוציולוגית האמריקנית לציון תרומתו המצטברת לפיתוח הסוציולוגיה.

מחקריו ותורתו

על בסיס תובנות מחקר מערכת החינוך שירטט מאייר בשנות השבעים עקרונות שהנחו את המהפכה המוסדית בחקר ארגונים. בשנים אלה הגדירו מאמריו עקרונות פנומנולוגיים, ממסורתם של הוסרל (Husserl) ושל ברגר ולאקמן (Berger and Luckmann) לחקר ארגונים וסביבתם. עיקר טיעוניו של מאייר קובע שסביבתם המוסדית של ארגונים מטביעה חותמה על עיצובם, ומכאן שארגון איננו אי לעצמו, אלא ארגונים משוקעים בסביבתם, והם מעוצבים על פי עקרונותיה ובהתאם למערך היחסים שבה. בכך קרא מאייר תגר על התאוריות הפונקציונליסטיות ועל תפיסת הארגון הסגור, שהיו מקובלות בתקופה זו, בעיקר בסוציולוגיה האמריקנית.
מחקריו של מאייר הגדירו מונחי יסוד לתאוריה המוסדית: על התנהלות מוסדית בחינוך (1977), מיתוס וטקס בארגונים (עם רואן 1977), תפוצת פרקטיקות (עם סטראנג 1993), רציונליזציה והתמקצעות (עם דרורי והואנג 2006), שחקנוּת (עם ג'פרסון 2000), גלובליזציה (עם דרורי, רמירז ושופר 2003) ומידוּע (עם דרורי 2006). מתוך למעלה מ-200 מאמרים וספרים שחיבר עד כה, באו ההצהרות הכוללניות של גישתו לביטוי מובהק בחיבורו מ-1997 (עם רמירז) על החברה העולמית ומדינת הלאום, בחיבורו מ-2010 על החברה העולמית, התאוריות המוסדיות והשחקן וכמו כן באסופה רטרוספקטיבית של כתביו, הכוללת גם פרק סקירה מפרי עטו, שהתפרסמה בשנת 2009 בעריכת קרוקן ודרורי.
במהלך העשורים של הוראה ומחקר באוניברסיטת סטנפורד (מאז הצטרפותו לסגל המחלקה לסוציולוגיה בשנת 1966, ואף לאחר פרישתו לגמלאות בשנת 2001) העמיד מאייר דורות של חוקרים מהעולם כולו, בהם הישראלים אהרון בן-אבות, ניצה ברקוביץ' וגילי דרורי.
אבי אוסטרובסקי

ראשית חייו

אבי אוסטרובסקי נולד בגבעתיים. בנעוריו היה חבר בתנועת "השומר הצעיר", התעתד לחיות בקיבוץ ולמד מכונאות בתיכון שבח בתל אביב. במהלך לימודיו התקרב למוזיקה והקים מקהלה, שאת חבריה הדריך ללא ידיעת תווים או תאוריית המוזיקה. בגיל 17 התוודע אל המנצח גארי ברתיני, ובעידודו למד שנתיים במדרשה למורי מוזיקה במכללת לווינסקי בתל אביב. כשהתגייס לצבא ביקש ברתיני שיציבו אותו כמחליפו בהקמת מקהלת הנח"ל. לאחר השחרור עבד בחברת סולל בונה כדי לממן את לימודי המוזיקה ולמד ניצוח אצל גארי ברתיני. זכייה במלגה של קרן התרבות אמריקה-ישראל אפשרה לו לצאת ללימודים באקדמיה של וינה, שם למד אצל המנצח הנודע הנס סווארובסקי במשך שנתיים, עד סיום לימודיו ב-1968.

קריירה

מראשית הקריירה שלו מחלק אוסטרובסקי את זמנו בין אירופה לישראל. הצ'מבליסט פרנק פלג הציע לו את תפקיד 
המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית חיפה. ב-1970 הקים את תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית וב-1973 את הסינפונייטה הישראלית באר שבע, שאותה ניהל במשך חמש שנים. בהמשך ניצח על תזמורת רדיו נורווגיה באוסלו ועל תזמורת אנטוורפן הבלגית.
אוסטרובסקי ניצח על תזמורות מן הידועות בארץ ובעולם, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הפילהרמונית של לונדון והתזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם. כמו כן הוא ניצח גם על הפקות אופרה בבתי אופרה שונים בעולם.
חיזור גורלי

עלילת הסרט

דן גלאגר (דאגלס), עורך דין של חברה להוצאה לאור בניו יורק ואיש משפחה, פוגש במסיבה עסקית קולגה חדשה בחברה בשם אלכס פורסט (קלוז). זמן קצר לאחר מכן נפגשים השניים שוב ודן נענה להזמנתה של אלכס לליל אהבים חד פעמי, בזמן שאשתו בת' (ארצ'ר) ובתו אלן מחוץ לעיר. בסיומו של הרומן מתחילות לצוץ בעיותיה הנפשיות של אלכס, כאשר היא מתעקשת לשמור אותו לעצמה, והדבר מסתיים בניסיון התאבדות. 
לאחר שהשניים מסכימים להיפרד ממשיכה אלכס בעקביות להטריד את דן בכל אמצעי אפשרי, מהשארת הודעות במשרדו ועד לעקוב אחריו, ולבסוף היא מודיעה לו כי היא בהריון והיא אינה מוכנה לוותר על התינוק. מפוחד מהאפשרות שאשתו תגלה על הרומן ועל פירותיו, מנסה דן להתרחק מאלכס בכל דרך אפשרית, כשכל פעם היא מצליחה להערים עליו: כאשר הוא מחליף את מספר הטלפון בביתו למספר חסוי היא מגיעה אליהם הביתה ומצליחה להשיגו, וכאשר הוא ומשפחתו עוברים אל בית בפרברים מאתרת אלכס את המיקום.
עם הזמן אופיה הפסיכוטי של אלכס מתחיל להתפרץ כאשר היא שולחת לדן הקלטות עם איומים, והשיא מגיע עם בישול ארנב המחמד של אלן בסיר מים רותחים (סצנה אשר זכתה עם השנים למעמד של פולחן). כשהמצב נהיה מסוכן, מחליט דן לספר על הרומן לאשתו כדי להיפטר מאלכס, והדבר גורם לוויכוח מר בין השניים ואף מוביל לעזיבתו את הבית.
אולם, אלכס אינה עוצרת בנקודה זו, ואוספת את אלן בסיום יום לימודים. בת', נסערת מהיעלמותה של אלן מסיירת ברחבי העיר בניסיון למצוא אותה ובחוסר תשומת לב מתנגשת במכונית ונפצעת באופן חמור. בסופו של היום מוחזרת אלן הביתה על ידי אלכס, שלקחה אותה ליום כיף ביריד.
לאחר החטיפה ופציעתה של אשתו מחליט דן לצאת נגד אלכס ופורץ אל ביתה. השניים נאבקים עד אשר דן מצליח לנטרל את אלכס, אך לפני שחונק אותה למוות משחרר אותה ועוזב את המקום, ועתה אלכס מעורערת בנפשה יותר מקודם. 
לאחר שבת' משוחררת מבית החולים חוזרים היא ודן אל ביתם ומגישים תלונה נגד אלכס, אך המשטרה אינה מצליחה לאתר אותה. בבית, מצליחה אלכס להתגנב פנימה ומנסה לרצוח את בת', אולם דן מתערב בזמן ובמהלך המאבק אלכס מנסה לרצוח אותו אולם בת' יורה בה ובכך מצילה את דן, והסיוט המתמשך של השניים מסתיים.

מועמדויות, והשפעה

הסרט היה מועמד לפרס אוסקר בשש קטגוריות: הסרט הטוב ביותר, שחקנית ראשית (קלוז), שחקנית משנה (ארצ'ר), במאי (ליין), תסריט (ג'יימס דירדן), ועריכה. כמו כן הסרט היה מועמד במספר זהה של קטגוריות לפרס גלובוס הזהב, אך לא זכה בשום פרס. למרות זאת, נחשב הוא עד היום כסרט בעל השפעה והוא דורג במקום ה-28 ברשימת "100 סרטי האימה והמתח הגדולים ביותר של כל הזמנים" שהוכרזה בשנת 2001 על ידי מכון הסרטים האמריקאי.
דמותה של אלכס פורסט נחשבת עד היום לאחת מדמויות הרשע הקולנועיות המפורסמות ביותר, והיא דורגה במקום ה-7 ברשימת "100 הרשעים הגדולים ביותר של כל הזמנים" של מכון הסרטים האמריקאי משנת 2003, כמו כן, הדמות דורגה במקום ה-36 ברשימת "100 הדמויות הקולנועיות הגדולות של כל הזמנים" שערך המגזין "פרמייר".
פולהוגדה

בשימוש משפחת ננסן

במקור הנכס היה שייך לחוות פורנבו, אבל הופרד מהחווה בשנת 1897. בנייה על הנכס התקיימה בשנים 1900 ו-1901. זה היה ביתו של פריטיוף ננסן ושל אוה ננסן מ-1901. הבן שלהם, מוזר ננסן, נולד וגדל במקום זה.
המבנה תוכנן על ידי האדריכל היאלמר ולהאוון, בן דודה של אוה, יחד עם פריטיוף ננסן. סגנון הבנייה היה נאורומאנטי. למקום הייתה חשיבות אזורית, כי אירח חוג חברתי-אומנותי, שנודע בשם Lysakerkretsen. אוה ננסן ערכה במקום קונצרטים.
חג פורים (שיר)

חג פורים הוא שיר ילדים עממי שמח שהושר במסיבות חג פורים על ידי החלוצים, והפך לשיר ילדים נפוץ בישראל המושר בפורים. מילות השיר נכתבו על ידי לוין קיפניס, והלחן הוא קיצור של ניגון הקפה שביעית של חסידות בויאן.
משוואות אוילר (מכניקה של גוף קשיח)

פיתוח הנוסחה

תנע זוויתי של גוף מוגדר כמכפלה ווקטורית בין המרחק מהציר לתנע הקווי.
בדומה לכח מומנט הכח מוגדר כשינוי התנע הזוויתי ביחס לזמן. 
בגלל שאנחנו נמצאים במערכת ייחוס שהצירים בה אינם קבועים הגזירה בזמן צריכה לערב לא רק את גזירת הווקטור עצמו אלא להוסיף לו גם איבר הנובע משינוי הצירים, שכן הווקטור לא רק משתנה בעצמו אלא גם שינוי המערכת משנה אותו.  
הצירים במקרה של מערכת מסתובבת מסתובבים ביחס לזמן במהירות זוויתית של      . ולכן ווקטור במערכת ישתנה בנוסף לשינוי העצמי שלו גם ב  מכאן ש-

ניתוח תנועת סביבון

על מנת לתאר סיבוב של גוף קשיח במרחב יש צורך לתארו תוך שימוש בשלושה צירי סיבוב. הסביבון בתרשים מסתובב סביב ציר  במהירות זוויתית  סביב ציר הסימטריה שלו  במהירות זוויתית  וסביב ציר  במהירות זוויתית .  
מכאן שווקטור המהירות הזוויתית של הסביבון היא:   קל לראות באמצעות טריגונומטריה פשוטה כי  . 
מכאן שהמהירות הזוויתית תהיה שווה ל: 
והתנע הזוויתי של הסביבון יהיה שווה ל: 
לשם פתירת מערכת משוואות של מקרה כללי יש צורך לדעת את התנגדות האוויר שלשם כך יש צורך לנתח את המבנה האווירודינמי של הסביבון ויש צורך לנתח את החיכוך עם הקרקע. 
תנועת סביבון נפוצה היא כאשר   . וכאשר אין שינוי בזווית ביחס לקרקע כלומר .
במקרה כזה מכיוון מתקבל וקטור תנע התלוי בציר Z בלבד שגודלו:  מכיוון שהמהירות הזוויתית קבועה הנגזרת של ווקטור המהירות הזוויתית שווה ל 0 הביטוי השני מתאפס והביטוי השלישי הוא זניח ביחס לגורם הראשון וכיוון שהפעולה היא פעולת חיבור ניתן להתעלם ממנו.
מגזירת הווקטור מתקבל המומנט שלפי משוואות אוילר הוא שווה ל:
אך המומנט היחידי הפועל במערכת בהזנחת החיכוך עם הרצפה ועם האוויר הוא המומנט הנוצר מכוח המשיכה מכאן ש:
ומפתירת המשוואה נמצא כי הפרסציה של הסביבון שווה ל:
אוליבר וג'יימס פלפס

האחים ג'יימס אנדרו פלפס ואוליבר מרטין ג'ון פלפס (באנגלית: James Andrew Eric Phelps and Oliver Martyn John Phelps; נולדו ב-25 בפברואר 1986) הם תאומים בריטים, שחקנים הידועים בעיקר בתפקידם בסדרת סרטי הארי פוטר, בתפקידים של פרד וג'ורג'.

ביוגרפיה

ג'יימס ואוליבר פלפס נולדו למרטין וסוזן פלפס בסאטון קולפילד שבשטח ברמינגהם, אנגליה. על אף היותם בנים יחידים יש להם קשר עם בת דודם נועה ווטרינג. הם למדו בבית הספר היסודי ליטל סאטון ובתיכון על שם ארתור טרי.

הארי פוטר

בשנת 2000, בגיל 14, הלכו התאומים להשתתף באודישן פתוח לתפקידיהם לסרטי הארי פוטר, למרות שלא היה להם ניסיון במשחק, ואחרי כשישה אודישנים, נבחרו לתפקידים של פרד וג'ורג ויזלי בסרט הארי פוטר ואבן החכמים, ולאחר מכן בשאר הסרטים. האחים גם היו מעורבים בתערוכה של הארי פוטר; הם היו נוכחים בעת פתיחתו הרשמית 2009 בשיקגו ומאז המשיכו לעקוב אחרי סיוריה סביב ערים ומדינות שונות כדי לקדם את זה. בחודש ינואר 2014, שניהם הלכו אל חגיגת הארי פוטר באורלנדו, עם שחקנים אחרים בהארי פוטר שאליהם התחברו במהלך סדרת הסרטים: אוונה לינץ' (לונה לאבגוד), מתיו לואיס (נוויל לונגבוטום) ודבון מוריי (שיימוס פיניגאן).

סרטים אחרים

השניים השתתפו בסרטים וסדרות כגון בריטניה (קאלום ופינלי אנדרסון), האויב האויב הכי גדול, דני וגן החיות האנושי, המלך של החנונים והאויב הכי גדול.