google/wiki40b huggingface dataset:
ח'ובאר

היסטוריה

בעבר, הייתה אל ח'ובאר נמל דייגים קטן על חוף המפרץ הפרסי, שהיה מיושב בעיקר בחברי השבט דוסארי. עם גילוי נפט באזור במהלך שנות ה-30, הפך הנמל למרכז קניות תעשייתי. כיום, נמל דמאם הפך לנמל המרכזי באזור וכתוצאה מכך ח'ובאר הפכה למרכז של פארקים, מסעדות, בילויים לכל המשפחה ועוד. 
בשנת 1996, בפיגוע במתחם חיילי ארצות הברית בחובאר, שבוצע בידי חמושים איראנים, גרם למותם של 19 חיילים אמריקנים וחייל סעודי אחד.

נמל התעופה

במרחק של 50 ק"מ מהעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי המלך פהד, שנמצא במערב העיר דמאם.

תשתיות

ח'ובאר מחוברת לכבישים ראשיים באזור, כולל הכביש המהיר דהראן-ג'ובייל, דהראן-דמאם וח'ובאר-דמאם, ממנו ניתן להגיע לנמל התעופה הבינלאומי ע"ש המלך פהד. באל ח'ובאר שוכן גשר המלך פהד, המקשר בין סעודיה לבחריין.

חינוך

בית הספר הראשון בח'ובאר הוקם בשנת 1942. כיום, באל ח'ובאר נמצאים יותר מ-100 מוסדות חינוך ציבוריים ופרטיים. בית הספר הבינלאומי ההודי בדמאם, הוא אחד מבתי הספר ההודיים הגדולים ביותר בעולם ובו יותר מ-17,000 סטודנטים. מדינות כמו פקיסטן ובנגלדש מפעילות גם הן בתי ספר משלהן. ח'ובאר היא גם ביתם של כמה בתי ספר מערביים, כמו בתי הספר הבינלאומיים הבריטי והאמריקאי.

אורח חיים בעיר

אל ח'ובאר היא עיר עם מספר רב של מרכזי קניות, מסעדות, בתי קפה ובוטיקים מכל מיני סוגים.

אקלים

האקלים בחובאר הוא מדברי, עם קיץ חם ולח מאוד, ובחורף חם ויבש לרוב. 
הממוצע השנתי של הטמפרטורות בעיר הוא 33 מעלות במהלך היום ו-22 מעלות בלילה. בחודש הקר ביותר, ינואר, הטמפרטורה נעה בדרך כלל בין 12 ל-22 מעלות ביום ו-3 עד 18 מעלות בלילה. במהלך החודש החם ביותר בשנה, יוני, הטמפרטורה נעה בין 37 ל-50 מעלות ביום ו-33 במהלך הלילה.
דולגופרודני (כדורגל)

היסטוריה

הקבוצה הוקמה בחסות עיריית דולגופרודני בשנת 1998.
מ-1998 עד 2000 לקחה חלק באליפות של מחוז מוסקבה. במשך שנים רבות ייצגה את העיר בליגה השלישית, בשנים 2001–2004, 2005, ובשנים 2007–2012.
בעונת 2011/2012 זכתה באליפות מחוז מוסקבה, במסגרת הליגה השלישית (עם מאזן של הפסד אחד בלבד והפרש של 18 נקודות מסגניתה בטבלה), ובכך זכתה להעפיל לליגה המקצוענית השנייה.
בעונת 2012/13 ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגה השנייה ברוסיה, ומאז מתמודדת בה מדי שנה. הישג השיא של הקבוצה הוא העפלה לשלב 16 האחרונות בגביע הרוסי בכדורגל 2013/2014.
מבצע פניקס

מבצע פניקס (באנגלית: Phoenix Program) הוא מבצע של ה-CIA אשר נערך בזמן מלחמת וייטנאם בין השנים 1968-1972, במהלך מבצע זה נהרגו כ-26,000 וייטנאמים ונפצעו כ-81,000 איש.
במבצע מסווג זה השתמש ה-CIA ביחידות מיוחדות, ובהן הכומתות הירוקות, סיירת חיל הנחתים ויחידת אריות הים, ובמקומיים על מנת לנטרל (לתפוס, לחטוף, להרוג) אישים בוייטקונג וכך לפגוע בשרשרת הפיקודית של הארגון. 
כמו כן אזרחים אשר נחשד שברשותם נמצא מידע על הוייטקונג נחטפו ועונו למוות במטרה לחילוץ המידע.
מפקד בוייטקונג אמר לאחר המלחמה שבמבצע נהרגו בעיקר אזרחים ולא אנשי וייטקונג, אך מבצע זה החליש את הוייטקונג.
נבחרת ניו זילנד בכדורגל

היסטוריה

ניו זילנד זכתה בגביע אוקיאניה לאומות הראשון, אותו אירחה בשנת 1973. ניו זילנד העפילה לראשונה למונדיאל 1982, אך הובסה בכל משחקיה על ידי סקוטלנד 5-2, ברית המועצות 3-0 וברזיל 4-0. ניו זילנד זכתה בפעם השנייה בגביע אוקיאניה בשנת 1998, בעקבותיו השתתפה לראשונה בתולדותיה בגביע הקונפדרציות 1999. ניו זילנד הפסידה בכל משחקיה בשלב הבתים לארצות הברית, גרמניה וברזיל. ניו זילנד זכתה בפעם השלישית בגביע אוקיאניה בשנת 2002, בטורניר אותו אירחה ובעקבותיו העפילה בפעם השנייה לגביע הקונפדרציות 2003. גם בטורניר זה הפסידה ניו זילנד בכל משחקיה ליפן, קולומביה וצרפת. ניו זילנד זכתה בפעם הרביעית בגביע אוקיאניה בשנת 2008 (היה זה הטורניר הראשון שנערך לאחר מעברה של אוסטרליה, הנבחרת החזקה באוקיאניה, להתאחדות הכדורגל האסייתית). בעקבות הזכייה, העפילה ניו זילנד בפעם השלישית לגביע הקונפדרציות 2009 ושוב סיימה אחרונה בבית לאחר הפסדים לספרד ודרום אפריקה ותיקו מול עיראק (היה זה המשחק הראשון במסגרת זו בו ניו זילנד לא מפסידה). ניו זילנד העפילה למונדיאל 2010, לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדמות האוקיאני ועברה את בחריין בצמד משחקי הפלייאוף על העלייה לטורניר הגמר. בשלב הבתים בטורניר הגמר סיימה ניו זילנד בתיקו 1-1 עם סלובקיה ולאחר מכן הפתיעה כשסיימה בתיקו 1-1 גם עם אלופת העולם איטליה. ניו זילנד סיימה גם את משחקה השלישי בתיקו 0-0 עם פרגוואי וסיימה במקום השלישי בבית. ניו זילנד זכתה בפעם החמישית בגביע אוקיאניה 2016 והעפילה בפעם הרביעית לגביע הקונפדרציות 2017. בטורניר זה שוב סיימה אחרונה בבית לאחר הפסדים לרוסיה המארחת, מקסיקו ופורטוגל.
רומן

רומן הוא סוגה ספרותית. בימינו מקובל לכנות בשם "רומן" כל יצירת סיפורת בפרוזה שהיא רחבת היקף דיה; סיפורת מצומצמת יותר מכונה סיפור קצר או נובלה. יש הטוענים שהרומן התפתח באירופה מתוך האפוס (שהוא עלילתי באופיו, שלא כמו יתר סוגי השירה) והרומנס, אבל הרומנים הראשונים התפתחו בנפרד מהשירה האפית.]

היסטוריה

מקור המילה רומן ככל הנראה בגרמנית שבה מכונה הסוגה roman. בכמה שפות אירופאיות אחרות נעשה שימוש במונח נוֹבֵל, אשר מקורו במילה הצרפתית nouvelle ("חדש").
הרומנים הראשונים בעולם המערבי, ובכלל, נכתבו ביוונית עתיקה ובלטינית בין המאה הראשונה לפני הספירה למאה הרביעית לספירה. ידועים לפחות עשרים רומנים כאלה, כשהמוקדם בהם הוא ככל הנראה קלירואה מאת כריטון. בין הרומנים האלה, שחלקם שרדו בשלמותם או כמעט בשלמותם, ניתן למנות את דפניס וכלואה מאת לונגוס, סטיריקון מאת פטרוניוס (רק חלק קטן ממנו שרד), חמור הזהב מאת אפוליוס, סיפור אתיופי מאת הליודורוס, ועוד. 
עם זאת מקובל לראות בדון קישוט של מיגל דה סרוואנטס את הרומן האירופאי הראשון, אם כי יש המקדימים וכוללים כבר את גרגנטואה ופנטגרואל של פרנסואה רבלה במסגרת סוגה זו. הספר "מעשה גנז'י" של הסופרת היפנית מורסקי שיקיבו נחשב גם הוא לרומן, אף שהקדים את הרומנים האירופאים בכ-500 שנה. אונורה דה בלזק נחשב בעיני רבים לאבי הרומן המודרני.
עד למאה ה-18 התייחס המונח לספרים המתארים עלילות רומנטיות (רומן רומנטי), אך כיום המונח מקיף את כל תחום יצירת הסיפורת רחבת ההיקף בפרוזה. לעיתים קרובות מאופיין הרומן בעלילה מורכבת ורבת-רבדים, או אף בכמה עלילות מקבילות, וכן בריבוי מקומות, זמנים ודמויות מורכבות (עגולות). המבנה עשוי לכלול אקספוזיציה, הסתבכות העלילה, נקודת מפנה, נקודת שיא, התרה וסיום. אין הסכמה גורפת על הגדרת הרומן, וחוקרים אחדים עשויים לחלוק על האמור לעיל. יחד עם זה, האמור לעיל משקף את הדעות הרווחות ביותר וכן את השימוש היומיומי במילה רומן.
סיקסק

מאפיינים

הסיקסק הוא עוף גדות השוכן לרוב בגדות הנחלים ובמקווי מים. עד לשנות השישים קינן בישראל בעיקר בסמוך למקורות מים בצפון הארץ, אך אז החל להסתגל אף לשדות ולמישורים, תחילה באזור העמקים, וכיום הוא נפוץ כמעט בכל חלקי הארץ. הוא ניזון מחרקים, תולעים, סרטנים ורכיכות. נמצא לרוב על הקרקע ומעופף באיטיות.
לסיקסק רגליים שחורות וגבוהות בעלות שלוש אצבעות. צבע מקורו שחור. לא קיימת דו־צורתיות זוויגית, כלומר לא ניתן להבחין בין הזכר והנקבה. אין להם הבדלי לבוש בין קיץ לחורף. קיים הבדל לבוש בין פרט בוגר לצעיר, הצעיר הוא בעל גרון, מצח וכיפה חומים בהירים ושחורים לסירוגין וכנפיו נראות כטלאים חומים. בדרך כלל, הסיקסקים חיים בזוגות. הקשר הזוגי יכול להימשך מעונה אחת עד שנים רבות. הקן נבנה על קרקע מוסתרת ובתטולה מניין הביצים כולל ארבע עד חמש ביצים, וצבען חום בהיר עם כתמים שחורים כהים. שני ההורים משתתפים בקינון, וכאשר מגיע זר או פולש לאזור הקן, חגים ההורים מעליו בקריאות רמות ללא הפסקה, ומנסים לגרשו.
הסיקסק מצויד בטופר־דרבן חד במפרק הכנף, המשמש אותו לתקיפה של בעלי חיים ואף אדם המתקרבים אל צאצאיו. הדרבן ע"פ רוב מכוסה בנוצות הכנף, אך במעקב ארוך ובוחן אפשר להבחין בו בבירור. אורכו עשוי להגיע אף ל־12 סנטימטר. הודות למאפיין זה נקרא שמו על ידי מחיי השפה העברית בשם "שרוני מזוין". השם סיקסק נבחר כמייצג את צליל קריאותיו.
גנרל הכוחות ההרריים

גנרל הכוחות ההרריים (בגרמנית: General der Gebirgstruppe), הייתה דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר).

היסטוריה

גנרל הכוחות ההרריים היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות הוורמאכט, אשר נוצרה בשנת 1940, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום, וניתנה לגנרלים אשר פיקדו על כוחות הרריים בוורמאכט.
הגנרלים של הכוחות ההרריים (גבירגסייגר) היו ניתנים לזיהוי על ידי שרוול האדלווייס שלהם, וכובע הברגמיצה (bergmütze) שהיה להם במקום כובע מצחיה של קצינים בחילות האחרים של הוורמאכט. באוקטובר 1942 ניתן להם פס זהב סביב הכובע, על מנת להבדיל אותם בקלות רבה יותר מכל הדרגות האחרות.
בזיליקת הלב הקדוש (ברצלונה)

בזיליקת הלב הקדוש, הידועה גם בשמה הקטלאני "סַגרת קור" (בקטלאנית: Temple Expiatori del Sagrat Cor, בספרדית: Basilica Templo Expiatorio del Sagrado Corazón de Jesús), היא כנסייה קתולית ובזיליקה מינורית הממוקמת על הר הטיבידאבו בברצלונה, קטלוניה, ספרד. הבניין הוא עבודתו של האדריכל הספרדי אנריקה סגניאר והושלם על ידי בנו ג'וזפ מאריה סגניאר אי וידאל. הקמת הכנסייה, המוקדשת ללב הקדוש נמשכה מ-1902 ועד ל-1961.

היסטוריה

הרעיון של הקמת בית תפילה על פסגת הטיבידאו עלה בסוף המאה ה-19 בעקבות שמועות על בניית כנסייה פרוטסטנטית ומלון קזינו במקום. הדבר נתן מוטיבציה ל"חבר האבירים הקתוליים" לרכוש את השטח ולהעניק אותו לג'ובני בוסקו בשנת 1886, כאשר הוא ביקר בעיר. מכאן עלה הרעיון לבנות מקדש ללב הקדוש, הקדשה מאוד פופולרית בזמנו תודות לאפיפיור פיוס התשיעי, ובעקבות בניית כנסייה ברומא (Sacro Cuore di Gesù a Castro Pretorio) וסקרה קאר המפורסמת בפריז.
בשנת 1886 נבנה בניין בסגנון נאו-גותי, ושנתיים אחר כך, בשביל התערוכה העולמית, נסללה דרך לבניין בפסגה בסגנון מודחר (Mudéjar) שישמש גם כנקודת תצפית על העיר כולה. אולם, בניית המקדש קיבל דחייה משמעותית בעקבות קידום פרויקט חדש לבניית מצפה כוכבים על פסגת הטיבידאו. בסופו של דבר המצפה נבנה על גבעה סמוכה. לבסוף, ב-28 בדצמבר 1902, הונחה אבן הפינה בטקס בראשות הבישוף של ברצלונה. 
הקריפטה נבנתה בין השנים 1903–1911, ומבנה הכנסייה הראשי נבנה בין השנים 1915–1951. הכנסייה בורכה על ידי הבישוף בשנת 1952. המגדלים הושלמו לאחר מכן, והבנייה הסתיימה באופן רשמי בשנת 1961. ב-29 באוקטובר 1961, לכנסייה הוענק התואר בזיליקה מינורית על ידי יוחנן העשרים ושלושה.

אדריכלות

המראה החיצוני של הבזיליקה הוא של מבצר רומנסקי מאבן מהמונז'ואיק, ומעליו כנסייה בסגנון נאו-גותי שמגיעים אליה משני גרמי מדרגות מרשימים. לכנסייה יש קומה מרכזית בעלת כיפה מתומנת על שמונה עמודים. על הכיפה קיים ציור של הלב הקדוש. החלק העליון הוא ריבוע, ממנו עולים 3 אפסיס, המציגים מגדל גדול מרכזי וארבעה מגדלים נמוכים יותר, המגדירים את פינות הריבוע. בחזית ישנם 3 גופים, המרכזי רחב יותר, ובקשת מעל הכניסה המרכזית, יושב הדמות של המלאך מיכאל וג'ובני בוסקו על הגמלון מעליו. 
חזית הקריפטה בעלת טימפנון מקושט מאוד ופסלים של אמנים שונים. הפסלים מייצגים את יעקב בן זבדי, גאורגיוס הקדוש והבתולה של מרסי, הפטרונים הקדושים של ברצלונה, קטאלוניה ושל ספרד. 
הפנים מחולק ל-3 ספינות בעלות אפסיס חצי מעגלי עם ויטראז'ים וארבעה חלונות רוזטה בחזיתות. במקדש הראשי עומד הצלב הגדול, עבודתו של חואן פואיגדולורס (Joan Puigdollers). החלונות של ארבעת המגדלים מכילים את הכיתוב הלטיני tibi dabo (פירוש: אתן לך), שמו של ההר. 
הקריפטה תוכנן בסגנון נאו-ביזנטי, המשלב סגנון גותי עם אלמנטים קלאסיים וקישוטים הקרובים יותר למודרניזם קטלאני. חלל הקריפטה מכיל 5 ספינות המופרדות באמצעות עמודים, כאשר המרכזית רחבה יותר, וכולן בעלות אפסיס חצי מעגלי. הקירות והקמרונות מקושטים עם אלבסטר או מוזאיקות, עם סצנות המוקדשות למזבחים השונים.
מחוץ לקריפטה, בשני צדדיה של הדלת הראשית, 2 גרמי מדרגות המובילים למקדש עצמו. המקדש מקושט בפסל הברונזה הענק של הלב הקדוש שפוסל על ידי ז'וזפ מירט בשנת 1950, שהחליף את הפסל המקורי שהוכן בשנת 1935, ונהרס שנה אחר כך. הדרך העוברת במקדש ומסתיימת בפסל, מבטאת את העלייה והטיהור של האדם על ידי הקרבה וכפרה.
שאקטי

שאקטי (בדוואנגרי: शक्ति), שמשמעותה "כוח" או "עוצמה", היא האנרגיה קוסמית הבראשיתית ומייצג את האנרגיה הקוסמית והכוחות הדינמיים שזורמים ביקום כולו לפי התפיסה בהינדואיזם. שאקטי הוא הרעיון, או האנשה, של כוח יצירה נשי אלוהי, המכונה לעיתים האלוהית האם הגדול בהינדואיזם. במישור הגשמי, שאקטי בא לידי ביטוי בהתגלמות נשית, ביצירתיות ופוריות, למרות שהכוח הזה גם קיים בגברים בצורה פוטנציאלית, אך חבויה.
בנוסף לתפישה ששקטי הוא הכוח האחראי ליצירה, ששקטי נחשב גם למקורו של כל שינוי. לשאקטי קיום קוסמי, וגם יכולת שחרור, צורתו העיקרית ביותר היא הקונדליני שאקטי - כוח פסיכו-רוחני מסתורי. שאקטי קיים במצב של "סבאנאנתריה" (אי תלות), כי כוח זה בלתי תלויי ביתר היקום.
בשקטיזם ושיויזם, סוגדים לשאקטי כישות העליונה. שאקטי מגלם את האנרגיה נשית הפעילה של שיווה, והוא זוהה כ"משהדוי" או "פרוואטי".
סרטי רול

סרטי רול הייתה חברה ישראלית אשר עסקה בהפקת סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה ופרסומות (כולל תשדירי שירות, סרטי תדמית ותשדירי בחירות), כמו גם בהפצת סרטים והייתה בעלים של מספר בתי קולנוע.
עוד ב-1959 עסקו שלושת מקימי החברה, הצלם והמפיק נסים (ניצ׳ו) ליאון, והמפיקים יאיר פרדלסקי וישראל רינגל, בהפקת טלוויזיה חלוצית: הם הפעילו אולפן טלוויזיה במעגל סגור שהוקם לרגל יריד "יובל לתל אביב", בו השתתפו קארן דונסקי ומשה טימור. חברי "סרטי רול" הקימו את החברה, לאחר שיצאו מחברת ההפקות המיתולוגית "סרטי גבע".
בשנת 1985 הצטרף אל השלושה המפיק והבמאי נסים לוי.
ב-1992 הפכו את החברה הפרטית לחברת המניות "רול תקשורת". אליהם הצטרף המפיק יצחק קול לאחר שהפסיד במכרז של ערוץ 2 ולאחריו גם המפיק עידו צוקרמן. ב-2001 רכשו את חברת ההפקה אולפני שביט והפכה שותפה בערוץ "טבע הדברים, ערוץ סגנון חיים".
ב-2005 מינה בית המשפט המחוזי של תל אביב מפרק לחברת "רול תקשורת", בשל חובותיה למס הכנסה ולנושים אחרים. אולפניה בגבעתיים נרכשו על ידי חברות הפקה אחרות.
צו נירון

צו נירון (בגרמנית: Nerobefehl) הוא צו שנחתם על ידי אדולף היטלר ב-19 במרץ 1945, והופץ כמסמך בסיווג "סודי ביותר" על ידי הפיקוד העליון של הוורמאכט. בצו הורו על צעדים להרס תשתיות גרמניות (טקטיקת "אדמה חרוכה" שהייתה נהוגה בשטחים שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית), כדי למנוע את השימוש בהם על ידי כוחות בעלות הברית, בעת שאלה העמיקו חדירתם לתוך שטח גרמניה.
הפקודה נכתבה תחת הכותרת הרשמית "צו הריסת שטח הרייך" (Befehl betreffend Zerstörungsmaßnahmen im Reichsgebiet) ונודעה לאחר מכן כ"צו נירון", על שם הקיסר הרומי נירון, שגרם לכאורה לשריפה הגדולה של רומא בשנת 64 לספירה.

רקע

בשנת 1945 מצב הגרמנים היה נואש. רוב השטחים שנכבשו על ידי הגרמנים שוחררו או נכבשו מחדש, הקרב על הבליטה בארדנים הסתיים בכישלון של הנאצים, וצבאות בעלות הברית התקדמו בשטח גרמניה הן ממזרח והן ממערב. עם זאת, היטלר לא היה מוכן להניח את הנשק ולהסכים לכניעה ללא תנאי.
זו לא הייתה הפעם הראשונה שהיטלר ניסה להשמיד תשתיות לפני שנכבשו. זמן קצר לפני שחרור פאריס, הורה היטלר להניח חומרי נפץ מסביב לאתרים חשובים, כגון מגדל אייפל, וצמתי תחבורה מרכזיים. המושל הצבאי דיטריך פון קולטיץ נצטווה להפעיל פצצות אלו, אם בעלות הברית תגענה לסביבות העיר, ולהפוך את פאריס לעיי חורבות. בפועל הוא לא עשה זאת, אלא נכנע לבעלות הברית.

הצו ופעולות נלוות

זו טעות לחשוב שמתקני תחבורה ותקשורת, מפעלי תעשייה ומחסני אספקה, שלא נהרסו, או שיצאו רק באופן זמני מכלל פעולה, ניתן יהיה להשתמש בהם שוב למטרות שלנו, כאשר השטח שאיבדנו יחזור לידינו. האויב ישאיר אותנו רק עם אדמה חרוכה כשהוא ייסוג, מבלי להתייחס כלל לאוכלוסייה. ולכן אני מורה:
1) כל מתקני התחבורה ותקשורת הצבאיים, מפעלי תעשייה ומחסני אספקה, כמו גם כל דבר אחר בעל ערך בשטח הרייך, שיכול בכל דרך שהיא לשמש את האויב להמשך המאבק, בזמינות מיידית או בעתיד הנראה לעין, יושמד.
— קטע מתוך צו נירון
הצו היה חסר תועלת. האחריות לביצועו הוטלה על אלברט שפר, שר החימוש בממשלתו של היטלר. שפר נחרד מהצו ואיבד את האמון ברודן. בדיוק כמו פון קולטיץ כמה חודשים קודם לכן, שפר נכשל בכוונה תחילה בביצוע הצו. עם קבלת הצו, הוא ביקש שתינתן לו סמכות בלעדית לביצוע התוכנית, במקום להשתמש בכוחו לשכנע את הגנרלים ומפקדי האזורים להתעלם מהצו. היטלר לא היה מודע לכך עד סוף המלחמה, כאשר שפר, בעת שביקר את היטלר בבונקר בברלין, התוודה בפניו שהוא לא ציית במכוון. היטלר כעס על השר שלו, אולם בכל זאת איפשר לשפר לעזוב. היטלר התאבד ב -30 באפריל 1945, 42 ימים לאחר הוצאת הצו.
אירוע ידוע, המשויך לצו נירון, הוא הריסת המנהרה מצפון לדרום ברלין של הרכבת מתחת לתעלת לנדוור, שהובילה לתוצאה מרחיקה לכת של הצפת הרכבת התחתית. עם זאת, עד היום לא ידוע מי הוציא לפועל את הפיצוץ.
זמן קצר לאחר מכן, ב -7 במאי 1945, הגנרל אלפרד יודל חתם על כניעתה הצבאית של גרמניה, וב -23 במאי שפר נעצר בהוראת הגנרל האמריקאי דווייט אייזנהאואר, יחד עם שאר ממשלתה הזמנית של גרמניה בראשות אדמירל קרל דניץ, יורשו של היטלר כראש המדינה.
ניי-ג'ימה

גאוגרפיה

נייג'ימה מיוחד באיי איזו בכך שהוא היחיד בעל צורה מאורכת. אורכו כ-11 ק"מ, רוחבו כ-2.5 ק"מ ושטחו כ-23 קמ"ר.
האי בנוי משמונה כיפות ריוליט, מחולקות לשתי קבוצות בקצוות הצפוני והדרומי של האי מחוברים על ידי מצר יבשה נמוך ושטוח. כיפות געשיות אלו נוצרו לפני מעל אלף שנים בהתפרצות הגעשית היחידה שזוהתה.
בצפון נמצא מיאצוקה-יאמה, הנקודה הגבוהה באי, המתנשאת לגובה של 432 מטרים מעל פני הים.

תיירות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

שדה התעופה נייג'ימה

באי פועל שדה תעופה רשמי נייג'ימה (新島空港-Niijima Kūkō) (קוד ה-ICAO שלו הוא: RJAN). שדה התעופה הוקם בשנת 1970 ובשנת 1984 קיבל אישורים של שדה תעופה לאומי. ישנן טיסות סדירות לשדה התעופה צ'וֹפוּ (Chofu Airport) שבמערב טוקיו משנת 1979.
זאק וקודי החיים היפים על הסיפון - הסרט

עלילה

פרק זה דורש שכתוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולשכתב אותו. 
קודי מרטין, אחד מהתאומים לבית מרטין, מחליט לדחות את כל חופשת האביב ותוכניותיו ולעזוב את ה"אס.אס. טיפטון", הספינה בה מתגורר, לטובת עבודה אצל דונלד ספולדינג, חוקר דולפינים מקצועי. במהלך ביקורו במקום המחקר מגיע אחיו, זאק מרטין, שהצליח לברוח מהשגחת בעל הספינה מריון מוסבי, והורס את סיכויי אחיו להתקבל לעבודה. האחים מחליטים לנתק את הקשר ביניהם, וכאות נקמה מכריז קודי בזאת שלא ייתן לאחיו את מכוניתו. תאומו המרושע של ספולדינג, רונלד, מחליט לנצל את המקרה הקלסי בין התאומים למען מחקרו האדיר, "פרויקט התאומים".
ספולדינג מתחפש לאחיו, דונלד, על מנת להמליץ לתאומים על המחקר, ולאחר מכן לובש מסכת קצף ומציג את עצמו כדוקטור אולסן. הפרויקט של ספולדינג מצליח ליצור קשר תיאומי בין תאומים, זאת בעזרת פירות מיוחדים, פרי המצאתו. כל מנת פרי מעלה את התאומים שלב אחר שלב בסולם החיבור כאשר השלב הראשון הוא פיזי, אחריו השלב הרגשי ולאחר מכן השלב הטלפתי. באותו הזמן, חברתו לשעבר של קודי, ביילי פיקט מוצאת מכתב בו הוא מסביר מה היו הסיבות שהובילו להחלטתו לעזוב את הספינה. לאחר הקריאה מחליטה פיקט לסלוח לקודי, ובעזרת חבריה לונדון טיפטון ווודי פינק מחליטה לצאת ולחפשו. במהלך החיפושים טועמת לונדון מהפרי של דוקטור דונלד ספולדינג, המקנה לה את היכולת להבין דולפינים, ואחד מהם מגלה לה על מקום הימצאם של התאומים, וכך, בעזרתו של דונלד, הם הולכים לחפש אחריהם. 
התאומים מגלים כי השלב הרביעי בתוכנית של דוקטור אולסן היא לשלוט בכל התאומים בעולם בעזרת קול גבוה מאוד, אשר אינו משאיר להם אף לו יכולת קטנה של חשיבה עצמית. השלב, שמכונה "החיבור", מתוכנן לאחד את נשמות התאומים לגוף אחד. כאשר מגיע לבסוף צוות ההצלה למקום הם מגלים שכבר מאוחר מדי, שכן נשמותיהם של התאומים מתעופפות באוויר ונאבקות על גוף שולט. כאשר דונלד ספולדינג מגלה כי אולסן הוא אחיו רונלד, הוא מצליח לעצור את השלב, להציל את התאומים למשפחת מרטין וליצור קשר רגשי בינו לאחיו, שנשלח לכלא עקב ניסויים בבני אדם.
המוזיאון הימי של הולנד

פעילות

המוזיאון מציג את ההיסטוריה הימית הן של הצי ההולנדי והן של הסחר הימי ההולנדי. מוצגי המוזיאון כוללים מפות ימיות, דגמי ספינות וכלי נשק, וכן דיוקנאות של אנשי צי הולנדיים. אוסף המפות כולל מפות ייחודיות של הקרטוגרף ההולנדי בן המאה ה-17 וילם בלאו ושל בנו יוהאן בלאו, וכן מוצג במוזיאון ספרו של מקסמיליאנוס טרנסילוואנוס, המתאר את מסעו של פרדיננד מגלן.
בסמוך למוזיאון ניצב שחזור שנבנה בין השנים 1985–1990 של האוניה אמסטרדם אשר הפליגה במאה ה-18 בין הולנד ואיי הודו המזרחית.
תומאש יירסאק

קריירה

יירסאק התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הראדץ קראלובה ובגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון ולאחר שנתיים חתם בטפליצה. ביולי 2007 חתם ל-5 שנים בויסלה קרקוב שהייתה הקבוצה הראשונה שלו מחוץ לצ'כיה. במדי ויסלה זכה ב-3 אליפויות.
ב-3 ביולי 2012 חתם בבוטב פלובדיב. ב-11 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד סלביה סופיה. ב-7 ביולי 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו עבור המועדון בניצחון 0-1 נגד אסטנה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-8 בנובמבר 2014 כבש שער במשחק ליגה נגד ליטקס לובץ' שנבחר לשער השנה של 2014. ב-5 באפריל 2015 הפך לזר הראשון שרושם 100 הופעות במדי המועדון.
ב-26 במאי 2015 חתם באירטיש בה שיחק שנתיים. בינואר 2017 חזר להראדץ קראלובה.
First Love

וידאו קליפ

לפני שיצא הקליפ המלא, הוציאה לופז קליפ מילים שזכה להצלחה נאה ומונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-5 מיליון צפיות.
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר צולם במדבר של קליפורניה, באמצע חודש מאי. צוות הצילום של הקליפ החליט לצלמו בשחור-לבן, כדי להמחיש את שמו שמתאר את אהבתה הראשונה והנכזבת של לופז. לאורכו ניתן לראות את לופז ואת אהובה בבקתה שנמצאת באמצע הדבר, כשהם רוקדים וזזים בתוכה. בין לבין ניתן לראות את לופז כשהיא שוכבת על חולות המדבר ושרה את השיר.
הקליפ עצמו לא זכה להצלחה רבה, ונכון לאוקטובר 2017, מונה הצפיות שלו עומד על 36 מיליון צפיות.
פרו-טל

פרו-טל (proTELL), או בשמו הרשמי "החברה למען חוקי נשק ליבראלים", הוא ארגון שורשי שווייצרי הפועל כלובי למען זכות הציבור לשאת נשק. הארגון נוסד ב-1978 ומשרדיו ממוקמים בברן, שווייץ.

רקע

שווייץ היא מדינה בעלת מסורת ארוכה של נשיאת נשק בידי הציבור, והחוק בה בנושא זה ייחודי מאוד. ייחודיותו נובעת מהתקנה המאפשרת לאזרחים להשאיר ברשותם את הנשק ששימש אותם במהלך השרות הצבאי (שרות חובה) גם לאחר השחרור. כלי נשק אלה כוללים החל מאקדחים וכלה ברובי סער. בנוסף, אחד מענפי הספורט הנפוצים במדינה הוא ענף הירי הספורטיבי, שמקורו עוד בימי עצמאותה של שווייץ. רבים מהאזרחים, נשים וגברים כאחד, רשומים למועדוני ירי הנפוצים במדינה. מכיוון שכך, פעילות הארגון מתקיימת בסביבה יחסית אוהדת, בניגוד לארגונים דומים במדינות אחרות. אמנם לאחרונה נשמע יותר ויותר קולם של מתנגדים לדעות הארגון, אולם כאמור דעת הציבור נותרה חיובית לגבי החזקת נשק בידי הציבור. שם המותג של הארגון, פרו-טל, מקורו בגיבור האגדה המפורסמת מתקופת העצמאות של הקשת השווייצרי, וילהלם טל, שאולץ לירות חץ בתפוח שהונח על ראשו של בנו.

פילוסופיה

הארגון מתנגד לכל הצעת חוק או תוכנית שנועדות לכרסם בזכות הציבור להחזקת נשק או נשיאתו. עם זאת, על מנת להבטיח את תמיכת הציבור בדעותיו, הוא מקפיד לצאת נחרצות נגד עבריינות נשק או אלימות חמושה.
הארגון היה מהמתנגדים העיקריים למשאל העם ב-2011 בנושא הגבלת כלי נשק, והיה ממארגני תעמולת ה"לא" בנושא זה. ההצעה שהובאה למשאל בפברואר אותה שנה נדחתה ברוב מכריע על ידי האזרחים ובכך נותרה על כנה זכותם לאחסן בביתם נשק, כולל צבאי. הוא גם ממובילי ההתנגדות להצעת חוק נוספת (שכדרכה של שווייץ גם כן תובא למשאל עם) הפועלת לביטול שרות החובה בשווייץ.
בני ונדט

קריירת מועדונים

ונדט החל את הקריירה בנורשפינג מליגת העל השוודית בשנת 1969. ונדט שיחק במועדון השוודי בהצלחה, ובקיץ 1975 חתם בפ.צ. קלן מהבונדסליגה. ונדט לא הצליח להשתלב היטב בהתקפת הקבוצה שכללה את הנס להר ודיטר מילר, וערך רק שש הופעות בעונה זו, אותה סיימה קלן במקום הרביעי בבונדסליגה. בתום העונה עבר ונדט לטניס בורוסיה ברלין ששיחקה אז בבונדסליגה. ונדט שיחק עונה אחת בקבוצה זו, והבקיע 20 שערי ליגה, אך לא הצליח למנוע את נשירתה אל הבונדסליגה השנייה.
לאחר ירידת הליגה עם טניס בורוסיה ברלין, חתם ונדט בקייזרסלאוטרן, בה הפך במהרה לשחקן משמעותי, כאשר שיתף פעולה בהתקפה עם קלאוס טופמולר, יוזף פירונג וריינר גאי. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1977/78, הבקיע ונדט עשרה שערי ליגה, וסיים עם קייזרסלאוטרן במקום השמיני בליגה. בשתי העונות הבאות, היה ונדט חלק חשוב בקייזרסלאוטרן שסיימה פעמיים ברציפות במקום השלישי בבונדסליגה, כאשר בעונת 1979/80 הבקיע 12 שערי ליגה. עונת 1980/81 הייתה האחרונה של ונדט בקייזרסלאוטרן. בעונה זו הבקיע ונדט שישה שערי ליגה וסיים עם קייזרסלאוטרן במקום הרביעי, והגיע עמה לגמר הגביע הגרמני, בו שיחק 90 דקות בהפסד הקבוצה 3-1 לאיינטרכט פרנקפורט. בתום עונת 1980/81 עזב ונדט את קייזרסלאוטרן לאחר שערך במדיה 116 הופעות והבקיע 35 שערים, וחתם בסטנדרד ליאז' הבלגית.
ונדט שיחק שתי עונות בסטנדרד ליאז'. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1981/82, זכה ונדט עם הקבוצה באליפות ליגת העל הבלגית, והגיע עם הקבוצה לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע, בו הפסידה סטנדרד ליאז' לברצלונה בתוצאה 2-1. ונדט שיחק בגמר זה 90 דקות. בעונת 1982/83 זכה ונדט עם הקבוצה באליפות נוספת. בקיץ 1983 עזב ונדט את סטנדרד ליאז' לאחר שתי עונות, בהן הבקיע 22 שערי ליגה ב-56 הופעות, וחתם בהתאחדות הספורט של חברת סייקו בהונג קונג, שם שיחק עונה אחת. בעונת 1984/85 שיחק ונדט בפרייבורג ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה, במדיה ערך 13 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים, אך סיים את העונה רק במקום השמיני. בתום עונה זו, פרש ונדט ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

ונדט ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת שוודיה בשנת 1972. ונדט לא זומן לסגל השוודי למונדיאל 1974, אך זומן למונדיאל 1978, בו פתח בשני משחקים ונכנס כמחליף במשחק אחד בשלב הבתים הראשון, אותו סיימה שוודיה עם נקודה אחת והודחה. במונדיאל זה ערך ונדט את הופעותיו האחרונות במדים הלאומיים, כאשר הוא ערך בסך הכל 20 הופעות והבקיע שער אחד.