קטמין

היסטוריה

הקטמין סונתז לראשונה בשנת 1962 במעבדות של יצרנית התרופות Parke-Davis, במסגרת ניסיון למצוא סם הרדמה חלופי לפאנציקלידין (PCP; "אבקת מלאכים"). במהלך מלחמת וייטנאם נוסה הסם על חיילים אמריקאים, אך לרוב נמנעו הצוותים הרפואיים מלעשות בו שימוש מכיוון שגרם לתחושה לא נעימה של חוויה חוץ-גופית אצל המטופלים. 
עם זאת, אותן תופעות לוואי "לא נעימות" הובילו לשימושים הפסיכדליים שנעשו בחומר בניסויים פסיכאטריים וכסם הזיות. בשנת 1999 הוסיף המנהל האמריקני לאכיפת חוקי הסמים (DEA) את החומר לרשימת החומרים שבפיקוח (מקביל לפקודת הסמים המסוכנים בישראל) בדרגת החומרה השלישית.

אופן הפעולה

קטמין פועל כאנטגוניסט של הקולטנים מסוג NMDA של הנוירוטרנסמיטרים המעוררים גלוטמט ואספרטט. קולטנים אלה מרוכזים בצפיפות בקליפת המוח ובהיפוקמפוס, והם ממלאים תפקיד מרכזי בפעולת הזיכרון ובתפקודים קוגניטיביים אחרים. תכונתו של הקטמין כסם מרדים/הזייתי נובעת מכך שלשני הסטריאואיזומרים שלו יש השפעות שונות על גוף האדם.

שימוש רפואי

מאחר שהקטמין מדכא את הנשימה הרבה פחות מסמי הרדמה אחרים, הוא סם הרדמה מועדף במקרים שבהם ההיסטוריה הרפואית של החולה אינה ידועה (כגון במקרי תאונות דרכים). באופן דומה, נעשה שימוש בקטמין בפדיאטריה ובניתוחים פשוטים יחסית כסם מאלחש. במינונים נמוכים (0.1–0.5 מ"ג/ק"ג/שעה) ניתן להשתמש בחומר כמאלחש, בייחוד בכאבים הקשורים בתנועה ובמחלות עצבים. במינונים נמוכים אלו תופעות הלוואי הפסיכאטריות פחותות, וניתן להתגבר עליהן בעזרת בנזודיאזפינים, כך שבשימוש בקטמין כסם מאלחש יש צורך בתוספים דמויי אופיום (חומרים אופיאטים). כיום חוקרים את התועלת שניתן להפיק מקטמין בטיפול בכאב עבור אלכוהוליסטים ומכורים להרואין. 
מחקרים מהשנים האחרונות מעידים על יעילותו של הסם להתמודדות מהירה עם מחשבות אובדניות, דיכאון והפרעה טורדנית כפייתית. 
קטמין במינון נמוך, שניטל באמצעות עירוי או משאף, נחשבת לתרופה אנטי דיכאונית מבטיחה, כנראה החדשנית ביותר מזה דורות. מספר מחקרים שפורסמו ב-2018 מלמדים כי ההשפעה נוגדת הדיכאון של קטמין מיידית (שעות לעומת ימים או שבועות בתרופות SSRI). פורסמו מספר מחקרים אשר מחזקים את הסברה כי קטמין עשויה להפחית מחשבות אובדניות אף לאחר מתן מנת עירוי אחת. 
קטמין אושרה במרץ 2019 על ידי ה-FDA כטיפול עבור דיכאון ומחשבות אובדניות, באמצעות שימוש בתרסיס לאף (שם התרופה Spravato, בפיתוח חברת ג׳ונסון אנד ג׳ונסון), זאת למרות ביקורות מקצועיות מתרבות לגבי חוסר הוודאות וסימני השאלה שקיימים עדיין ונבחנים בימים אלו: האם שימוש חוזר בקטמין בטוח ויעיל לאורך זמן, מה המחירים של תופעות הלוואי והאם הוא מונע הישנות של הסימפטומים הדיכאוניים.

שימוש וטרינרי

ברפואה וטרינרית משתמשים בקטמין באופן נרחב כחומר מרדים וכחומר משכך כאבים לבעלי חיים קטנים (כלבים, חתולים) ובעיקר כחומר טישטוש וכמשכך כאבים לסוסים. עם זאת, יש לו מעט השפעה על בהמות ממשפחת הפריים.

שימוש לצורכי פנאי

כאשר משתמשים בקטמין כסם הוא ידוע בשמות רבים, בהם: Special K,‏ Vitamin K,‏ Kit Kat,‏ Kelly's day,‏ Green,‏ Blind squid,‏ Cat valium,‏ Purple,‏ Special la coke,‏ Super acid,‏ Super C,‏ K ,סוסים ,ועוד.
אפקט השימוש בקטמין דומה לזה של פאנציקלידין ודקסטרומטורפן, וכיתר סמי ההרדמה הדיסוציאטיביים – במינונים נמוכים ובינוניים מופיעות תופעות הזייתיות בעיקר ככל שישנה ירידה בכמות הגירוי החושי. המשתמש נכנס למצב דיסוציאטיבי, כלומר חווה ניתוק מתחושת המציאות ומתחושת ה"עצמי" (מצב הקרוי K-Hole). בכמויות גדולות ניתן להגיע למצב של חוסר מודעות לגבי הזהות האינדיווידואלית, ואיבוד תפיסת המציאות. ההזיות מדווחות כעמוקות וקשות לתיאור, ומלוות לעיתים בזעם ובתחושה מופרזת של חוסן פיזי רב. משתמשים רבים מספרים על שיחות שניהלו עם אלוהים במהלך השימוש.
חלק מהמשתמשים לא יזכרו את אשר עבר עליהם באותו האופן שבו שוכחים חלומות. עם זאת, ה"התעוררות" היא איטית והדרגתית; בשלבים ראשונים עלול המשתמש לשכוח את שמו או לא להבין את השליטה בגופו, כך שעם הזיכרון מגיעה גם המודעות. ההשפעות ההזייתיות מסתיימות לרוב תוך שעה. עם זאת, הפגיעה בחשיבה שקולה ובקואורדינציה נמשכות בין 18 ל-24 שעות.