אני האגדה

עלילה

בשנת 2009, נגיף חצבת שהונדס גנטית בידי ד"ר אליס קריפין (אמה תומפסון) במטרה לרפא סרטן, עבר מוטציה וגרם לפריצת מגפה קשה. בדצמבר 2009 הורה נשיא ארצות הברית על הטלת הסגר על האי מנהטן. במהלך המהומות שפרצו עקב כך ניסה הווירולוג הצבאי לויטננט קולונל רוברט נוויל (ויל סמית') לחלץ את אשתו זואי (סאלי ריצ'רדסון) ובתו מארלי (וילו סמית') מן האי, תוך שהוא מתעקש להישאר במקום כדי לנסות למצוא תרופה לנגיף. בסדרת פלאשבקים מתגלה כי נוויל הצליח להעביר את משפחתו למסוק, אך זה התנגש במסוק אחר אשר יצא מכלל שליטה בגלל המהומות.
כשלוש שנים לאחר מכן, בספטמבר 2012, נוויל הוא בן האנוש האחרון בעיר ניו יורק ובין האחרונים בעולם. את שגרת יומו מעביר נוויל בשיטוט ברחבי מנהטן הנטושה עם כלבתו סאם ובציד של עדרי חיות קטנים השועטים ברחובותיה ההרוסים. בעזרת שדר חוזר ברדיו הוא קורא לכל ניצול נוסף אשר אולי יקלע למקום לבוא ולפגוש בו במזח, בו הוא מחכה בשעה קבועה מדי יום. נוויל מתקשה להתמודד עם הבדידות. הוא מדבר אל כלבתו ומתייחס אליה כאל ילדה, רואה סרטי וידאו לפי סדר מחנות השכרה, בה עמל וסידר בובות ראווה כדי ש"יארחו לו לחברה", אליהן הוא אף מדבר ונותן שמות. הוא עובר בית-בית ברחבי העיר, אוסף מצרכים וחושף את חלונות הבית לאור. על ביתו שלו מגן נוויל באדיקות באמצעות לוחות מתכת כבדים למראה אותם הוא מגיף מדי ערב, לקראת שקיעת השמש, בנוסף למנעולים רבים ונשק רב, אותו הוא גם נושא מחוץ למחסה. בעוד שנדמה בתחילה כי מטרת הנשק היא לציד בלבד, הרי שעם הזמן מתגלה שנוויל איננו כה לבד.
במהלך הסרט מתגלה כי הווירוס הקטלני מועבר גם באוויר וגם מדם לדם והרג 90% מאוכלוסיית העולם, וכ-1% בלבד, לרבות נוויל עצמו, היה מחוסן. תשעת האחוזים הנותרים הפכו ליצורים אחרים, המזכירים ערפדים או זומבים. הם גדולים, חזקים ותוקפניים, חסרי שיער, חיוורים ותזזיתיים ובעלי עיניים אדומות. אותם יצורים, המכונים בסרט "ציידי החושך", רודפים אחר דם טרי ונפגעים בקלות מאור שמש ומאור אולטרה סגול. נוויל מאמין כי הם פראים שאיבדו כל צלם אנוש וכל אינסטינקט או אינטליגנציה, אך עם הזמן מתברר כי אפשרות זו אינה בהכרח נכונה.
נוויל ממשיך לחקור ולנסות למצוא תרופה לנגיף במעבדה מאובזרת בביתו. הוא תופס עכברים, מדביק אותם בווירוס ואז מנסה עליהם חיסונים שונים אותם הוא ממציא. כאשר אחד מהם מראה סימני החלמה הוא תופס אחת מ"ציידי החושך", לאחר שפיתה אותה בעזרת דם טרי למלכודת, אשר נכרכת על רגליה באמצעות מכונית המשמשת כמשקולת ועוטפת אותה בבד שחור כהגנה מפני השמש. כאשר הוא לוכד את "ציידת החושך" מופתע נוויל לראות "צייד החושך" זכר יוצא אל השמש ושואג לעברו. נוויל מפרש התנהגות זו כאובדן אינסטינקט ההישרדות, אבל המשך ההתרחשויות מעידות על אפשרות אחרת.
נוויל מנסה במעבדתו את אחד מחיסוניו על "ציידת החושך" שלכד אך ללא הועיל. אמנם ניכר שיפור בהתחלה אך נסיגה חלה במהירות והוא חושב שסביר יותר שהחיסון יהרוג אותה. הוא מנסה לקרר את גופהּ לתקופה ארוכה בתקווה שבעזרת הורדת הטמפרטורה החיסון יפעל טוב יותר. למחרת הוא יוצא לסיורו הקבוע עם כלבתו אך מופתע לגלות את אחת מבובות הראווה מספר רחובות הרחק ממיקומה הרגיל. נוויל נתקף בהיסטריה ומאיים על הבובה בנשק, שואג שתגיד לו אם היא אמיתית וזזה בכוחות עצמה. בחמת זעם הוא יורה על הבובה, וכשזו נהרסת כליל הוא מאבד עשתונותיו, חושש שמישהו בוחן אותו ויורה לכל עבר. כאשר הוא דורך על השלולית במרכזה ניצבה הבובה רגלו נכרכת במלכודת דומה לזו שבעזרתה תפס את "ציידת החושך". נוויל נתלה מרגלו באוויר, חוטף מכה בראשו ומתעלף.
הוא מתעורר שעות לאחר מכן, כאשר השמש כבר קרובה לשקיעה ומבין את מצוקתו הרבה. הוא שולף סכין וחותך את החוט שנכרך סביב רגלו, אך כאשר הוא נופל לקרקע הסכין ננעצת ברגלו ופוצעת אותה. נוויל זוחל בחזרה לרכבו יחד עם סאם, אך עם השמש הגוועת מגלה כי אותו "צייד החושך" זכר אשר שאג אליו קודם לכן מחכה לו בבניין צמוד, צופה בו מתוך האפלה. "צייד החושך" משחרר שלושה כלבים הנגועים בנגיף הרודפים אחריו. הם תוקפים את נוויל ואת סאם. נוויל מנסה להתגונן מפניהם, במחיר פציעות קשות. נוויל היה מחוסן גם להעברת הנגיף מדם לדם הכלבה הייתה מחוסנת רק מהשפעות הווירוס באוויר, הוא מבין שעתה סאם נדבקה בנגיף וממהר למעבדתו, בעודו פצוע, כדי לנסות ולרפאה. החיסון לא מצליח, סאם במהרה הופכת לתוקפנית כלפיו ונוויל נאלץ להרגה.
אכול זעם וכאב קובר נוויל את כלבתו ויוצא למשימת התאבדות אל מול "ציידי החושך". הוא מציב בובה במזח בו הוא מחכה וממתין לשקיעה כדי שאלו יבואו בניסיון לתקפו. כשזה קורה מתחיל נוויל לדרוס אותם. אותו צייד החושך זכר מוביל את האחרים במתקפה ושולח אותם בקבוצות. כאשר הם לבסוף מצליחים לשתק את רכבו של נוויל זה ניגש אליו ועומד להורגו, אך אור אולטרה סגול מופיע לפתע ומבריח אותם.
נוויל, הוזה מפציעותיו, מתעורר לאחר מכן בדירתו ורואה לרגע את אשתו ובתו, רק כדי להבין שאלה אישה וילד זרים - אנה ואיתן - אשר הצילו אותו אמש, וכי פציעתו טופלה. אנה, מספרת לו כי שמעה את השדר שלו. נוויל מתקשה להתמודד עם החזרה של בני אנוש לעולם. אנה מזמינה את נוויל שיבוא עמה ועם איתן למושבה של ניצולים בצפון הקר, אשר לפי טענתה הווירוס לא שרד בו, אך נוויל אינו מאמין לה ומראה לה את המטופלת שלו. בלילה תוקפים אותם הציידים בראשות מפקדם לאחר שעקבו אחר אנה בחסות החשיכה. נוויל מפעיל הגנות על הבית כמו פנסי אולטרה סגול ומתקני נפץ במכוניות אך הם ממשיכים להגיע ובסוף חודרים לבית. המפקד של הרודפים תוקף את נוויל אבל זה מצליח לברוח ממנו עם אנה ואיתן למעבדה, בה הם מבחינים כי "ציידת החושך" מחלימה וכי העור שלה מבריא. כאשר מפרידה ביניהם רק זכוכית משוריינת, בעוד "ציידי החושך" מטיחים עצמם בעוצמה כנגד הזכוכית במטרה לשבור אותה, מנסה נוויל לשכנעם שהוא יכול לרפא אותם. המנהיג שלהם מגיע וסודק בנגיחות חוזרות ונשנות את הזכוכית. נוויל שולח את אנה ואיתן להסתתר בכספת המצויה במעבדה, לוקח דגימת דם מ"ציידת החושך" ונותן אותה לאנה. הוא לוקח רימון יד מאחת המגירות, וכשהזכוכית עומדת על סף שבירה מלאה, הוא ומנהיג "ציידי החושך" רצים אחד כנגד השני, הזכוכית מתנפצת והרימון מתפוצץ והורג את הנוכחים בחדר. בסיום הסרט נראים אנה ואיתן כשהם מגיעים למושבת הניצולים בה אנה מוסרת את דגימת הדם המכילה את התרופה לווירוס.