פרדריק השמיני, מלך דנמרק

ראשית חייו

פרדריק נולד ב-3 ביוני 1843 בארמון הצהוב שבקופנהגן ועם לידתו הוענק לו התואר הנסיך פרדריק משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ענף זוטר של בית אולדנבורג, שהתייחס לכריסטיאן השלישי, מלך דנמרק, ושבניו שלטו כדוכסים לא ריבוניים בדוכסויות של שלזוויג והולשטיין במשך שמונה דורות, כולל סבו של פרדריק. הוריו של פרדריק היו הנסיך כריסטיאן משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, לימים כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל.
ב-1853, נבחר אביו להיות היורש בכוח של הכתר הדני, בשל העובדה שאמו של פרדריק, לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, הייתה קרובתו של המלך הדני האחרון מהענף הראשי של בית אולדנבורג ובשל העובדה שיורשים אחרים מבית הסן ויתרו על זכויות הירושה שלהם לטובתם של לואיז ושל בעלה. לפיכך, ב-1853 היה פרדריק לנסיך דנמרק.
לאחר שהוא עבר את טקס הקונפירמציה ב-1860, ניתן לפרדריק חינוך צבאי. ב-1863 הוא נשלח ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, אך בנובמבר אותה שנה, כאשר עלה אביו לכס המלכות, הוא הפך להיות נסיך הכתר ושב לדנמרק.
כנסיך הכתר של דנמרק, ניתן לו מושב במועצת המלוכה ולאחר מכן הוא סייע לאביו בתפקידים ממשלתיים שונים. ב-1864 הוא לקח חלק במלחמת שלזוויג השנייה כנגד אוסטריה ופרוסיה.

נישואים

לואיזה, נסיכת הסן-קאסל שאפה שבנה הבכור יינשא כפי שעשו שתי בנותיה, אלכסנדרה ודאגמאר. למלכה ויקטוריה היו אז שתי בנות שעדיין לא היו נשואות, הלנה ולואיז ואמו של פרדריק ניסתה להשיאו לאחת מהן. אף על פי כן, ויקטוריה לא הייתה מעוניינת שבנותיו תינשאנה לנסיכי כתר של ממלכות זרות, שכן כך הן היו נאלצות לחיות מחוץ לבריטניה. היא העדיפה נסיכים גרמנים שהיו יכולים להקים את ביתם בבריטניה. בנוסף, ויקטוריה הייתה תמיד פרו-גרמנית וברית נוספת עם דנמרק (אחותו של פרדריק, אלכסנדרה, הייתה נשואה לבנה הבכור של המלכה ויקטוריה, הנסיך מויילס), לא הייתה מתאימה לאינטרסים שלה בגרמניה.
ביולי 1868 התארס פרדריק עם לוביסה, נסיכת שוודיה, בתו בת ה-17 של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה. משפחתה של לוביסה הייתה מקושרת בקשרי נישואים לנפוליאון בונפרטה. היא השתייכה לשושלת ברנדוט, שמלכה בשוודיה מאז 1818, כאשר מייסדה, ז'אן בפטיסט ברנדוט, אחד מהגנרלים של נפוליאון, שב-1810 נבחר להיות נסיך הכתר השוודי וב-1818 עלה לכס המלוכה כקרל הארבעה עשר. הוא נשא לאישה את דזירה קלארי, שהייתה קודם לכן מאורסת לקיסר הצרפתי. בנו של קרל הארבעה עשר, אוסקר הראשון, מלך שוודיה, נשא לאישה את ז'וזפין מלוכטנברג, נכדתה של אשתו הראשונה של נפוליאון, ז'וזפין דה בוארנה. אוסקר הראשון וז'וזפין מלוכטנברג היו סבה וסבתה של לוביסה מצד אביה.
הנישואים בין פרדריק לבין לוביסה הוצעו כצעד ליצירת יחסי ידידות בין דנמרק לבין שוודיה. שתי המדינות היו ביחסים מתוחים לאחר ששוודיה לא סייעה לדנמרק במהלך המלחמה נגד פרוסיה ואוסטריה בשנת 1864. פרדריק ולוביסה נפגשו לראשונה ב-1862, אך ב-1868 הוזמן פרדריק לשוודיה כדי להכיר את כלתו לעתיד והפגישה בין השניים תוארה כמוצלחת. השניים התארסו באותה שנה. לוביסה הייתה הנסיכה השוודית הראשונה שנישאה לבן למשפחת המלוכה הדנית מאז ימי הביניים והנישואים התקבלו בברכה בכל שלוש הממלכות הסקנדיניביות כסמל של אחדות.
טקס הנישואים נערך בארמון המלכותי בסטוקהולם ב-28 ביולי 1869. הזוג התגורר בארמון אמיליאנבורג בקופנהגן ואת תקופות הקיץ הוא בילה בארמון שרלוטנלונד שמצפון לעיר. הם הביאו לעולם ארבעה בנים וארבע בנות. חיי הנישואים של פרדריק ולוביסה לא היו מאושרים, למרות שלעובדה זו לא הייתה השפעה על היחסים בין שתי המדינות.

מלך

עם מותו של אביו ב-29 בינואר 1906 עלה פרדריק לכס המלוכה כפרדריק השמיני. הוא היה אז בן 62 לאחר שהיה נסיך הכתר במשך 43 שנים. באופנים רבים היה פרדריק שליט ליברלי שסייע יותר למערכת הפרלמנטרית החדשה בדנמרק בהשוואה לאביו. בשל העובדה שהוא עלה לכס המלוכה בגיל מאוחר יחסית, נותרו לו שנים מעטות להפגין את יכולתו ובריאותו אז כבר הייתה רופפת.

מותו

בשובו ממסע מניס, עצר פרדריק בהמבורג, שם הוא התאכסן במלון המבורגר הוף. ב-12 במאי 1912, בערב הגעתו לעיר, יצא פרדריק השמיני להליכה בטיילת יונגפרנסטיג, שם הוא התעלף והתמוטט על ספסל בגן ציבורי ומת. הוא התגלה על ידי שוטר שלקח אותו לבית חולים שם הוכרז מותו. סיבת המוות הוכרזה כהתקפת שיתוק. הוא נקבר בקתדרלת רוסקילדה שליד קופנהגן. משפחות המלוכה של דנמרק, נורווגיה, בלגיה, ולוקסמבורג נמנות עם צאצאיו.