רוק בריו

רוק בריו (Rock in Rio), היה פסטיבל הרוק הגדול ביותר בברזיל. הפסטיבל התקיים שלוש פעמים בריו דה ז'ניירו במהלך השנים 1985, 1991 ושנת 2001. כאשר, בשנת 2004 הפסטיבל התקיים בליסבון שבפורטוגל ובשנת 2010 במדריד.

רוק בריו

הפסטיבל הראשון של רוק בריו, התקיים משך 10 ימים, בין ה-11 ל-20 בינואר 1985, בשטח מיוחד שגודלו 250,000 מטרים רבועים בשכונת ז'אקארפאגואה (Jacarepaguá) שבריו דה ז'ניירו ובו צפו כ-1.4 מיליון אנשים. הפסטיבל כלל הופעות רבות של אמנים בינלאומיים, ביניהם: קווין, איירון מיידן, AC/DC, אוזי אוסבורן, רוד סטיוארט והסקורפיונס.
לצידם הופיעו אמנים והרכבים ברזילאים, כמו ז'ילברטו ז'יל, לולו סאנטוס, ריטה לי (Rita Lee, בשנות השישים חברה בהרכב הרוק הפסיכדלי המוטנטים), קייטנו ולוזו (יחד עם ז'יל ואחרים הניח את יסודות זרם הטרופיקליה), נאי מאטוגרוסו (בשנות השבעים שר בהרכב הגלאם רוק Secos & Molhados, כלומר, "יבשים ורטובים"), להקת הפופ-רוק Kid Abelha (קיד דבורה), עם הסולנית והמחברת פאולה טולר (Paula Toller, שיריה בשנות השמונים נודעו בשימוש במטאפורות של מיניות מרומזת, מסויגת ודו-משמעית וכיכבו בראש מצעדי הפזמונים בברזיל בשנים 83-85), פפאו גומז (Pepeu Gomes - דורג בידי המגזין Guitar World בין 10 הגיטריסטים הטובים בעולם. בשנות השישים והשבעים היה גיטריסט ההרכב Novos baianos), ההרכב Blitz של אוונדרו מסקיטה, בגלגולו הראשון עם קולות הרקע הדומיננטיים של מארסיה בולקאו ופרננדה אבראו, והלהקה Barão Vermelho (הברון האדום), עם הסולן שנודע בכינוי "קאזוזה, המשורר של הרוק" (Cazuza, o poeta do rock), מהיוצרים החשובים ביותר של הרוק הברזילאי בשנות השמונים, שהלך לעולמו ב-1990 ממחלת האיידס.
שני המופעים של להקת קווין ב-12 בינואר וב-19 בינואר הוסרטו ושודרו בדרום אמריקה על ידי Globo TV. כל אחד מהמופעים הללו, נצפה על ידי כ-200 מיליון איש וביותר מ-60 מדינות. ההערכה של קהל הצופים בכל אחד ממופעי קווין, עמדה על כ-325 אלף. עד 2003, נתון זה היה שיא עולמי עבור קהל ששילם למופע (שיא זה נשבר על ידי Molson Canadian Rocks for Toronto, שמשך קהל של 490 אלף איש אשר שילם עבור המופע).
נטען, כי ההופעה של איירון מיידן באותו פסטיבל הייתה אחת מהמרשימות, ותוארה כ"אגדית". ההופעה החלה שתי דקות לחצות הלילה, בחגיגה וקידום של אלבומם האחרון דאז Powerslave, שכלל בתוכו את השיר Two Minutes to Midnight (שתי דקות לחצות).

רוק בריו 2

הפעם השנייה בה נערך הפסטיבל הייתה בין ה-18 ל-26 בינואר 1991, באצטדיון המרקנה. בין הכוכבים הבינלאומיים הבולטים אותה שנה ניתן היה למצוא את Guns N' Roses, פיית' נו מור ומגדת. לצידם ניתן היה למצוא את : א-הא, בילי איידול, ג'ורג' מייקל, הפי מנדייז, INXS, ג'ו קוקר, ליסה סטנספילד, פרינס, SNAP, דבי גיבסון ואחרים. בין האמנים המקומיים שהופיעו היו : ז'ילברטו ז'יל, גל קוסטה, פאולו ריקרדו ורבים אחרים.

רוק בריו 3

הפעם השלישית בה התקיים פסטיבל רוק בריו, היה ב-2001 (בימים 13, 14, 18 - 21 בינואר), באותו המקום בו התקיים זה הראשון ב- 1985. הפסטיבל הובל על ידי להקות בינלאומיות כאר.אי.אם., איירון מיידן ורד הוט צ'ילי פפרז. במקביל למופע המרכזי התקיימו משך הפסטיבל במות אלטרנטיביות של מוזיקה אלקטרונית (Tenda Eletro), מוזיקה לאומית (Tenda Brasil), מוזיקה אפריקאית (Tenda Raízes) ומוזיקת העולם (Tenda Mundo Melhor). האירוע התקיים תחת הכותרת "עבור עולם טוב יותר" (Por um mundo melhor), וחמש דקות של דומיה נשמרו לפני תחילת המופעים ביום הראשון כאקט סמלי.
התזמורת הסימפונית הברזילאית בניצוחו של המנצח הישראלי ירוחם שרובסקי השתתפה ביום הראשון של הפסטיבל וניגנה את קטע הפתיחה לפאומה הסימפונית הידועה כה אמר זרתוסטרא מאת המלחין הגרמני ריכרד שטראוס בעיבוד קצבי מיוחד לכבוד הפסטיבל.
איירון מיידן הקליטה את המופע שלהם והוציאה אותו כאלבום חי בשם "Rock in Rio". הרווחים של האלבום הזה, נתרמו לקרן קלייב בור (Clive Burr), שמטרתה לעזור למתופף העבר לשלם את חשבונותיו הרפואיים הגדלים עקב מחלתו בטרשת נפוצה.
הופעה מפורסמת נוספת מהפסטיבל, הייתה של להקת Guns N' Roses בהרכב חדש, בו השתתפו החברים המקוריים אקסל רוז ודיזי ריד, יחד עם באקטהד, וניק אוליביירי שהיה ב-Queens of the Stone Age בגיטרה בס. אוליביירי, הופיע עירום בחלק מהמופע, ולכן נעצר לאחר הקונצרט, אך שוחרר זמן קצר אחריו.
אמנים בינלאומיים אחרים שהשתתפו בפסטיבל היו : בק, רוג'ר ווטרס, אהרון קרטר, בריטני ספירס, להקת דייב מתיוז, אואזיס, Queens of the Stone Age, סטינג, שריל קרואו ואחרים. בין האמנים המקומיים ניתן היה למצוא את ז'ילברטו ז'יל, אודורה, דניאלה מרקורי, פאטו פו ועוד.