google/wiki40b huggingface dataset:
סשה ברון כהן

קורות חיים

ברון כהן נולד למשפחה יהודית בהאמרסמית' שבלונדון, והוא הצעיר מבין שלושה ילדים. אביו, ג'רלד ברון כהן, היה בנם של מהגרים ממזרח אירופה ואמו דניאלה (לבית וייזר) נולדה בחיפה, להורים שעלו לישראל לאחר שנמלטו מגרמניה. סבו הפרופ' האנס איזידור וייזר מפורצי הדרך במדינת ישראל ברפואת השיקום, סבתו של ברון כהן התגוררה בבת ים עד יום פטירתה בנובמבר 2014. שמות שני אחיו הגדולים הם ערן ואמנון. בן דודו הוא הפרופסור סיימון ברון-כהן, חוקר האוטיזם מאוניברסיטת קיימברידג'.
ברון כהן העביר חלק נכבד מילדותו כחבר בתנועת הנוער הציונית-סוציאליסטית, "הבונים דרור". לאחר סיום לימודיו בתיכון למד ברון כהן היסטוריה בקרייסט קולג' בקיימברידג'. עבודת הגמר שלו עסקה בשיתוף פעולה בין יהודים לשחורים בתנועה לזכויות האזרח בשנות ה-60. ב-1989 נסע ברון כהן לישראל, בה יש לו קרובי משפחה. שהה כשנה בקיבוץ ראש הנקרה ובבית העמק כחלק משנת הבונים דרור, וגם כחלק מהתוכנית "מכון למדריכי חוץ לארץ" למנהיגים צעירים יהודים.
ב-1994 החל לעבוד בחברת טלוויזיה בסווינדון כמנחה תוכנית הבידור "פאמפ טי.וי." כעבור כשנה עבר להנחות את התוכנית "טוק טי. וי." בה נולדו הדמויות של עלי ג'י וברונו.
באפריל 2018 פורסם כי ברון כהן יגלם את המרגל הישראלי אלי כהן בסדרה "המרגל". את הסדרה בת ששת הפרקים יצר גידי רף, בהפקה משותפת של הערוץ הצרפתי +Canal ונטפליקס. לסדרה נקבע מועד שידור הבכורה לתחילת ספטמבר 2019.  ביולי 2018 החל בשידור הסדרה מי זו אמריקה של רשת שואוטיים, בה מככב ברון כהן במספר דמויות מוחצנות שנפגשות עם דמויות של מפורסמים אמריקאים. בשלושת הפרקים הראשונים מגלם את ערן מורד, איש צבא ישראלי.

עלי ג'י

עלי ג'י הוא הדמות המרכזית בתוכנית. על פי רוב הוא לבוש באופן צעקני במותגי אופנה של תרבות ההיפ הופ, כגון טומי הילפיגר ונייקי. הוא מדבר אנגלית קלוקלת במבטא ובעגה ג'מייקניים כבדים, על אף היותו אנגלי אתני בן המעמד הבינוני (ושמו האמיתי הוא אליסטר לזלי גרהם) המתגורר בפרבר מנומנם, אליו הוא מתייחס כ"שכונה" או כ"גטו". לפעמים כשהוא מרגיש מותקף הוא שואל "האם זה משום שאני שחור?" ג'י הוא פארודיה על צעירים לבנים המחקים באופן מוגזם את תת-תרבות ה-Rude boy של בני המהגרים מהמעמדות הנמוכים.
ברון כהן ראיין בתור עלי ג'י פוליטיקאים וידוענים שונים, כגון באז אלדרין, בוטרוס בוטרוס ראלי, גור וידאל, דונלד טראמפ, שאקיל אוניל, מחמד אל פאייד, נועם חומסקי, או פט ביוקנן. העובדה כי מרואייניו לא ידעו כי לפניהם קומיקאי יצרה ראיונות בעלי פוטניציאל סאטירי ונפיץ, לאור מבוכתם מהתבטאויותיו.
ב-2002 יצא "עלי ג'י - הסרט", סרט באורך מלא המתאר את חייו של עלי ג'י בשכונה, היבחרו לפרלמנט הבריטי ומלחמתו בסגן ראש הממשלה המרושע (צ'ארלס דאנס).

מי זו אמריקה?

ביולי 2018 החל בשידור הסדרה "מי זו אמריקה?" של רשת Showtime, בה מככב ברון כהן במספר דמויות מוחצנות שנפגשות עם מפורסמים אמריקאים בהם פוליטיקאים וידוענים. בחלק ממפגשים אלה מוצגים צדדים שליליים או מגוחכים אצל אותם אמריקאים. אחת הדמויות שאותן ברון כהן מגלם היא ערן מורד, איש צבא ישראלי לוחמני.

אלי

באפריל 2018 פורסם כי ברון כהן יגלם את המרגל הישראלי אלי כהן בסדרה "אלי". את הסדרה בת ששת הפרקים יצר גידי רף, בהפקה משותפת של הערוץ הצרפתי +Canal ונטפליקס. הסדרה עלתה לשידור ב-6 לספטמבר.

חיים אישיים

ב-16 במרץ 2010 התחתן ברון כהן עם השחקנית האוסטרלית איילה פישר, שהתגיירה עוד כשהיו מאורסים. לזוג שתי בנות ובן.
טיינרה מלו דה קרבאליו

החיים שלפני

מלו מחזיקה בחגורה שחורה בענף הג'ודו ובחגורה כחולה בג'ו ג'יטסו ברזילאי. כמו כן, השתתפה במבחנים לנבחרת האולימפית של ברזיל באולימפיאדת ריו בשנת 2016. טיינרה היא המתאבקת הברזילאית הראשונה שמתחרה ב-WWE.
טיינרה החלה להתאמן בהתעמלות מכשירים, אך זמן קצר לאחר מכן עברה לענף אמנויות הלחימה.

NXT‏ (2016-היום)

בחודש אוקטובר 2016 נודע שמלו תהיה בין המתאבקים שיקבלו חוזה פיתוח כדי להתאמן במתחם האימונים של ה-WWE. את הופעת הבכורה שלה בזירה ערכה ב-1 באפריל 2017 במסגרת אירוע הרסלמניה אקסס בהפסד לשרה ברידג'ס. בחודשים שעקבו לקרב זה החלה להתאבק באירועים שאינן שודרו לטלוויזיה תחת השם טיינרה קונטי.
בחודש יוני התקבלה הבשורה שקונטי תהיה אחת מהמתאבקות שישתתפו בטורניר הנשים לזכר מאי יאנג. קונטי הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי לייסי אוואנס. ב-11 באוקטובר בפרק של NXT, קונטי הפריעה בקרב המשולש בין ניקי קרוס, פייטון רויס וליב מורגן כאשר היא חוברת לקבוצת The Undisputed Era (אדם קול, בובי פיש וקייל אוריילי) ומונעת מניקי קרוס לנצח בקרב. ב-1 בנובמבר קונטי התחרתה בקרב הטלוויזיוני הראשון שלה בהפסד לניקי קרוס. קונטי נטלה חלק במופע המקדים לאירוע רסלמניה, בקרב באטל רויאל נשים לצד כמה מתאבקות נוספות מ-NXT. קונטי הודחה מהקרב על ידי רובי ריוט, אחת המתאבקות של קבוצת ה-Riott Squad. ב-8 באוגוסט ניצחה קונטי את ונסה בורן בקרב העפלה לטורניר הנשים לזכר מאי יאנג. בקרב ששודר ב-26 בספטמבר, קונטי הצליחה לגבור על ג'סי אלבן ולהעפיל לסיבוב השני בטורניר. בסיבוב זה, שנערך ב-3 באוקטובר, הודחה מהטורניר לאחר הפסד ללייסי ליין. ב-7 בנובמבר, קונטי נוצחה על ידי דקוטה קאי. ב-13 בפברואר 2019, קונטי נוצחה בקרב יחידים על ידי אלייה. ב-27 בפברואר, קונטי חברה לשורות זאיה לי וביחד הן הפסידו לאלייה ו-ונסה בורן. ב-19 ביוני, קונטי הפסידה בקרב יחידים לזאיה לי. ב-4 בספטמבר, קונטי הפסידה לביאנקה בלאייר. ב-25 בספטמבר, קונטי הפסידה לדקוטה קאי וב-16 באוקטובר, היא הפסידה לטיגן נוקס.
אייל באט

אייל באט (1966) הוא מלחין, פסנתרן ומעבד ישראלי.

ביוגרפיה

רוב יצירתו כתובה למקהלות, והיא כוללת יותר מ-200 יצירות ועיבודים. בין המקהלות המבצעות את יצירותיו מקהלת מורן, מקהלת העפרוני, מקהלת אנקור, המקהלה הפילהרמונית תל אביב ועוד. יצירותיו בוצעו בתחרויות ובפסטיבלים בינלאומיים בספרד ובהולנד ובפסטיבל אבו גוש בישראל.
כתיבתו לבמה כוללות אופרה לילדים בבימוי מלא, "ברמלי", ושתי יצירות שהיצעו התזמורת הפילהרמונית הישראלית והתזמורת הקאמרית הישראלית. כן חיבר מוזיקה לתיאטרון.
אייל באט מתמחה בליווי מקהלות ומרבה להופיע עמן. בין השאר היה הפסנתרן הראשון של מקהלות מורן ובשנים האחרונות הוא מלווה בקביעות את אנסמבל זמרי מורן.
אייל הוא בעל תואר שני בהצטיינות בהלחנה מאוניברסיטת בר-אילן. בין מוריו היו אנדרה היידו, בטי אוליברו וגדעון לבינסון. בנוסף אייל הוא בוגר מכללת לוינסקי לחינוך במקצוע חינוך מוזיקלי ובהתמחות בניצוח מקהלות.
אלגברת מלצב

במתמטיקה, אלגברת מלצב היא אלגברה לא אסוציאטיבית, המתקבלת מאלגברה אלטרנטיבית באותו אופן שבו אפשר לקבל אלגברת לי מכל אלגברה אסוציאטיבית. לפיכך, כל אלגברת לי היא אלגברת מלצב, ואפשר להכליל מרכיבים משמעותיים בתורת המבנה של הסוג הראשון, אל המבנה הכללי יותר. מאידך, כמעט כל אלגברת מלצב פשוטה היא אלגברת לי. האלגברות נקראות על-שם אנטולי מלצב, שהגדיר והחל לחקור אותן ב-1955.

תכונות ומבנה

אם  אלגברה אלטרנטיבית, הפעולה  מגדירה עליה מבנה של אלגברת מלצב.
אלגברה לא אסוציאטיבית שכל תת-אלגברה שלה הנוצרת על ידי שני איברים היא אלגברת לי, נקראת אלגברת לי בינארית. במאפיין שונה מ-2, אפשר לתאר תכונה זו באמצעות אקסיומות:  ו- . כל אלגברת לי היא אלגברת מלצב, וכל אלגברת מלצב היא אלגברת לי בינארית (כפי שאלגברה אלטרנטיבית עם שני יוצרים היא אסוציאטיבית).
במאפיין שונה מ-2, אלגבראות מלצב פשוטות מתחלקות לשני סוגים: אלגבראות לי פשוטות, או (כאשר המאפיין שונה מ-3) החלק הטהור באלגברת קיילי פשוטה ביחס לפעולת הקומוטטור. האלגברה האחרונה היא אלגברה 7-ממדית מעל השדה; שתי אלגבראות כאלה איזומורפיות אם ורק אם אלגבראות הקיילי המתאימות הן איזומורפיות.
במאפיין 0, המבנה של אלגבראות מלצב נחקר לעומק - מוגדרת עליהם תבנית עקבה (trace form), כלומר סימטרית ואסוציאטיבית, על ידי , כאשר  הוא אופרטור ההכפלה מימין ב-x. האלגברה פשוטה למחצה אם ורק אם התבנית רגולרית (בדומה לקריטריון המתאים באלגבראות לי בעזרת תבנית קילינג). במקרה זה, האלגברה מתפרקת לסכום ישר של אלגבראות 7-ממדיות לעיל. הרדיקל הפתיר של אלגברת מלצב מתלכד עם החלק המאונך של  ביחס לתבנית K, ועל כן A פתירה אם ורק אם .
בנוסף, ניתן להגדיר תורת מודולים מעל אלגבראות מלצב, וללמוד בעזרתה הצגות של האלגבראות. בתחום זה תוצאות דומות לתורת ההצגות של אלגבראות לי, במיוחד במחקר אלגבראות ניליות.
עצם העוקץ

מבנה אנטומי

לרוב בנויה עצם העוקץ מארבע חוליות, לעיתים קיימות חמש חוליות או רק שלוש. בשלושת החלקים העליונים של העצם נמצאים שרידים לזיזים רוחביים ולזיזים מפרקיים, ולמבנה של גוף חוליה. החלק התחתון הוא פיסת עצם שאינה מזכירה בצורתה חוליה. בכל החלקים נעדרים מבנים אופייניים לחוליות כגון רגליות, לוחות וזיז קוצי.
חוליית העוקץ הראשונה (Vertebrae coccygeae I) היא הגדולה ביותר ולה מבנה הדומה לחוליית העצה התחתונה, לעיתים היא לא מתאחה עם יתר חלקי עצם העוקץ.

פני העצם

הפן הקדמי של העצם קעור ונושא שלושה חריצים רוחביים המסמנים את אזורי האיחוי של החוליות. העצם פחות קעורה בנשים מאשר בגברים שכן עצם העוקץ היא חלק מפתח האגן התחתון ועל הוולד לעבור דרכו בזמן לידה. בפן הקדמי נאחזים הרצועה הקדמית של העצה והעוקץ והשריר מרים פי הטבעת. הפן הקדמי תומך גם בחלק מהחלחולת.
הפן האחורי של העצם קמור וגם עליו חריצים רוחביים דומים לאלו שבפן הקדמי. לאורך שני צדדיו גבשושיות שהן שרידים לזיזים המפרקיים. הזוג העליון מהגבשושיות גדול במיוחד ומכונה קרני העוקץ (Cornu coccygeum). קרני העוקץ מופרקות עם קרני העצה בדרך המותירה מעבר לשורשי העצב התחתונים של העצה.

גבולות

לאורך הגבולות הצידיים של עצם העוקץ נמצאות בליטות קטנות, שרידי הזיזים הרוחביים של החוליות. הזוג העליון של הבליטות מכיל את הבליטות הגדולות מכולן, יתר הבליטות קטנות יותר ולעיתים חסרות. לאורך הגבולות נאחזים רצועת העצה והגבשוש, רצועת העצה והקוץ, שריר העוקץ לפני הרצועות ושריר העכוז הגדול מאחוריהן.
החלק התחתון של עצם העוקץ מכונה חוד העוקץ. צורתו מעוגלת ולפעמים חצויה. בחוד נאחז גיד השריר סוגר הטבעת החיצון.

כאבים באזור עצם העוקץ (coccygodynia)

אנשים הסובלים מכאבים באזור עצם העוקץ מהווים כאחוז מתוך אוכלוסיית הסובלים מהפרעות שריר-שלד. הכאב מקושר לעיתים קרובות עם טראומה, צניחת העצם, רכיבה אינטנסיבית על אופניים או לידה (אצל נשים). הסיבה לכאב יכולה להיות הגורמים המתוארים לעיל, אך קיימת גם תופעה של כאבים בעצם העוקץ שמקורם אינו מזוהה, שגורמת לקשיים טיפוליים אצל מומחים משדות מקצוע רבים.
מירון צידקילוב

מירון אהרון צידקילוב (20 בנובמבר 1971 - 11 בינואר 1996) היה ספורטאי ישראלי. אלוף ישראל באיגרוף תאילנדי ומאוחר יותר חבר נבחרת ישראל בכדורעף נכים.
צידקילוב גדל ברמת גן. בשנים 1992-1989 היה אלוף ישראל באיגרוף תאילנדי, באימונו של שוקי רון.
במהלך שירותו הצבאי חלה בסרטן ובהליך רפואי נקטעה ידו הימנית. הוא הצטרף לנבחרת הנכים בכדורעף והיה חבר בנבחרת הלאומית איתה השתתף באולימפיאדת הנכים ברצלונה (1992), שם התחרו בשישה משחקים במסגרת המוקדמות אך לא העפילו לגמר. 
בינואר 1996 נפטר צידקילוב ממחלת הסרטן. הוא הוכר כחלל צה"ל ונקבר בבית העלמין ירקון. אליפות ישראל באיגרוף תאילנדי הוקדשה לזכרו, ובקריית אונו הוקם מכון אימונים על שמו.
יבוסים

גנאלוגיה

ספר בראשית מתאר את הגנאלוגיה של היבוסים, וקובע כי הם צאצאיו של כנען:
וּכְנַעַן, יָלַד אֶת-צִידֹן בְּכֹרוֹ--וְאֶת-חֵת: וְאֶת-הַיְבוּסִי, וְאֶת-הָאֱמֹרִי, וְאֵת, הַגִּרְגָּשִׁי:
— בראשית י', טו
כמו כן, ספר בראשית וספר שמות מכירים ביבוסים כאחד משבעת עמי כנען העתידים להיכבש בידי בני ישראל במסגרת התנחלותם בארץ.

היסטוריה

בבוא בני ישראל לכנען, ב-1200 לפנה"ס לערך, נשלטו היבוסים בידי אדוני-צדק, שנקרא על שם האל צדק, הוא בעל. אדוני-צדק השתתף בברית ערים מקומיות כנגד בני ישראל, בהן לכיש, עגלון וחברון. יהושע בן נון הביס את הברית והרג את אדוני-צדק. חרף מות אדוני-צדק, היבוסים הוסיפו להתבצר ביבוס, המוגנת והקשה לכיבוש. היבוסים נשארו במבצרם ההררי ויצרו מובלעת נכרית בתוך נחלות בני יהודה ובנימין.
בתקופה זו הוזכר שמה של העיר בקשר לפרשת פילגש בגבעה: יהודי יצא מבית לחם לכיוון ביתו שבנחלת שבט אפרים יחד עם נערו ופילגשו, דרך 'דרך ההר' שעברה על קו פרשת המים (באזור שכונת רחביה כיום). נערו של האיש הציע לו לסטות מעט מהדרך ליבוס על מנת ללון שם, אך האיש סירב בטענה שהוא מעדיף ללון בעיר יהודית, והם המשיכו לגבעה (שועפט של היום) ושם התרחשה הפרשה הטרגית של אונס הפילגש בגבעה.
הפרשנות המקובלת על סיפור כיבוש ירושלים (יבוס) בידי דוד המלך (הסיפור מופיע פעמיים, בשינויים קלים, בספר שמואל ובספר דברי הימים) היא שיבוס הייתה המבצר החזק ביותר בכנען ונחשבה לבלתי חדירה. עקב כך טענו היבוסים, כאשר נדרשו להיכנע לדוד, כי ביכולתם להביס את דוד עם החלשים שבאנשיהם. אולם דוד ואנשיו צלחו בכיבוש העיר. יש הטוענים כי העיר נלקחה בהתקפה דרך הפיר.
אחרון היבוסים שהוזכרו בתנ"ך היה אֲרַוְנָה, ממנו רכש דוד חלקה על הר מוריה בתקווה לבנות עליו מזבח לה'. אֲרַוְנָה הוא שם הודו-אירופי הקרוב לשם "אוריה" ופירושו 'אדון'] או שם חורי שמשמעותו בשפה החורית היא 'מלך'].
בניגוד לתיאור בספר בראשית, ייתכן שהיבוסים לא היו "כנענים", כלומר תושבים מקוריים של ארץ ישראל. השם יבוסים אינו נזכר כצורתו בשום מקור חיצוני, ואף על פי כן יש כמה עדויות להשפעה חורית-חתית על תושביה הקדומים של ירושלים, המרמזת אולי למוצאם מאסיה הקטנה, טורקיה של ימינו. ככל הנראה ישנה זיקה בין ממלכת היבוסים לממלכת "מיתאני" בצפון סוריה, שגם היא מורכבת מאוכלוסייה חורית מונהגת על ידי אצולה הודו-ארית.
במכתבי אל עמרנה מן המאה ה-14 לפנה"ס קרוי מלך ירושלים עבדיחיבה (או עבדיחיפה, באכדית, שבהּ נכתבו המכתבים משמשים אותם סימנים ל'פ' ול'ב'). 'חיבה' הוא שמה של אלה ראשית חורית וחתית. שם זה שימר זכר בשמותיהם של כמה דמויות מקראיות: 'חובה', 'חביה', 'חופה', 'חופים', ואולי גם 'חובב', רובם שמות כוהנים].
כמו כן, שם המצודה שלכד דוד – 'ציון' (שמואל ב', ה', ז) – פירושו ככל הנראה קשור בשם אל "siunas"="אל מזהיר" בשפה החתית (כלומר פירוש המילים באותו פסוק:'מצודת ציון' אינו אלא 'מצודת אל-השמיים').
מן המסופר בספר מלכים א' פרק ט' עולה כי למרות שבני ישראל השמידו את רוב בני שבעת העממים שישבו לפניהם בארץ כנען וביטלו את המשכיותם כעממים אוטונומיים, עדיין נותרו מבני העממים האלה בארץ (ובהם היבוסים) ושלמה המלך הסב אותם לעבדים לצרכיו השונים.
רוזי קאוואלירו

ביוגרפיה

קאוואלירו נולדה ב-1967 באנגליה. היא למדה בבית הספר סיינט לאונרד במייפילד שבמזרח סאסקס. אחר כך למדה משחק באקדמיה לאמנות הדרמה ובר דאגלס.
בטלוויזיה שיחקה קאוואלירו בסדרות קומיות כגון "רגלים קרות", "ג'אם וג'רוזלם", "הנדרבי", "יומנו של רופא צעיר" ו"שיחות בוקר עם אלן פרטרידג'". ב-2009 גילמה את גברת פלורניש במיני-סדרה "דוריט הקטנה" על פי הרומן באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס. ב-2017 שיחקה בתפקיד מריון קלסי בעונה השנייה של הסדרה "בלתי נשכח". בקולנוע הופיעה קאוואלירו בסרטים "טופסי טרווי" (1999), "וירה דרייק" (2004) ו"ג'יין אייר" (2011). היא כיכבה בתפקידי אורח בפרקים בסדרות כגון "רציחות במידסומר", "כובע אדום" "בתוך מס' 9" ו"פיפ שואו.
ב-2014 כיכבה קאוולירו בסדרת המתח "טרף" בתפקיד סמלת בילוש סוזן ריינהרט יחד עם ג'ון סים. ב-2015 חזרה להופיע בעונה שנייה של הסדרה לצדו של פיליפ גלניסטר.

פרסים

הטרילוגיה "Lost Property" ששודרה ברדיו 4 זכתה בפרס הדרמה הטובה ביותר של ה-BBC לשנת 2011. רוזי קאוואלירו זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר על תפקידה בדמות רותי בפרק השלישי "Lost Property - A Telegram from the Queen".
מתחם צ'יף רוי מאטה

המסורת בעל פה

התרבות המלנזית באיים המהווים כיום את ונואטו לא עשתה שימוש בכתב, והמסורת הועברה מדור לדור בעל פה:
"הצ'יף רוי מאטה חי באי "אפטה", וכוחו היה כה רב עד כי נטל לעצמו את התואר "מלך". רוי מאטה הצליח לאחד את השבטים הלוחמניים והקניבליים באמצעות אישיותו בלבד, ותקופתו נודעה כשקטה ומאושרת. אולם אחיו של הצ'יף קינא בו וירה חץ מורעל בגרונו. מועד מותו של רוי מאטה חושב על פי אילנות היוחסין שעברו מדור לדור, ונקבע לשנת 1265. רוי מאטה מת באיטיות ובייסורים, ושבטו נשא אותו סביב האי על מנת שיוכל להפרד מבני עמו. לבסוף נלקח למערת "פלה" (Fele) באי הסמוך "ללפה" ושם מת. בני השבט נשאו אותו אל אי שלישי, "רטוקה", ושם נקבר, כפי שהיה מקובל, עם 46 מבני השבט שנקברו עימו בעודם חיים, כדי ללוותו אל העולם הבא. מהאי עשה רוי מאטה את דרכו אל ארץ המתים דרך המערות התת-ימיות הסמוכות. על האי הקטן רטוקה הוטל חרם למשך 700 שנים, והוא נודע כאי של רוחות ומתים, ודבר לא יוכל לגדול מעל לקברו של הצ'יף."

מערה פלה

גובהה של מערת פלה (או מערת פלס) על האי ללפה הוא 35 מטר, רוחבה 52 מטר והיא משתרעת עד למרחק של 47 מטר מהכניסה. הכניסה למערה נמוכה יחסית וגובהה שישה מטרים בלבד. חלק ניכר מקירותיה הפנימיים של המערה מכוסים בציורים בצבעי אדום ושחור. הציורים מתארים ציפורים, דגים, דמויות אנושיות ועוד. לפי המסורת המקומית, אחת הדמויות היא של הצ'יף.

קברו של רוי מאטה

ב-1967, בתום 700 שנות החרם, קיבל הארכאולוג הצרפתי ז'וז גרנז'ה (Jose Garranger) את הסכמתם של הצ'יפים של ללפה לבוא לרטוקה ולחקור את קברו של רוי מאטה, ובלבד שעם סיום מלאכתו ישיב את הקבר למצבו הקודם. גרנז'ה חקר את המסורת המקומית, ובהגיעו לרטוקה מצא את הקבר בקלות מתחת לשני סלעים שניצבו במרכזה של קרחת יער, כ-100 מטר מהחוף הצפון-מערבי של האי. החפירות חשפו 47 שלדים שנתגלו בקבר אחים בעומק של מטר אחד מתחת לפני האדמה, ובדיקת פחמן תיארכה אותם לשנים 1250–1300. הקבר השתרע לאורך עשרים מטר ורוחבו עמד על עשרה מטרים. כל השלדים נחו כשהם פונים לכיוון דרום-מערב, הכיוון המוביל אל ארץ המתים. אלה שנקברו סמוך לצ'יף נשאו עליהם צמידים, קונכיות ועצמות מגולפות, והיו ככל הנראה בני משפחתו הקרובה או נכבדים אחרים. זרועותיו של הצ'יף עצמו הוקפו בחטי חזירים עגולים, וקונכיות לבנות בעלות כוח מגי הונחו סביב גופתו. ראשו נח על פיסת אבן גיר. בסיום המחקר הוחזר הקבר למצבו המקורי. בזכות גילויים אלה שהוכיחו את כוחה ואמיתותה של המסורת בעל פה, ואת הקשר שבינה לבין ארכאולוגיה, הוכרזו שלושת האתרים בשטח כולל 8,863.1 דונם כאתר מורשת עולמית בשנת 2008.
הטעמה

הטעמה היא הדגשה של אחת ההברות במילה באמצעות שינוי בתדירות הקול או בעוצמתו בעת הגיית ההברה. הטעמה ניכרת במילים שבהן יש שתי הברות או יותר.
בשפות שיש בהן מילים ארוכות, תיתכן הדגשה של מספר הברות כך שהברה אחת תוטעם בהטעמה ראשית והברות נוספות תוטעמנה בטעם משני. בין שתי הברות מוטעמות (בטעם ראשי או משני) חוצצת תמיד הברה בלתי־מוטעמת אחת לפחות.
מיקום הטעם במילה עשוי להיות ההבדל היחיד בין שתי מילים שונות במשמעותן. כך לדוגמה בעברית הטעם הוא יוצר ההבדל בין המילה בוק֫ר (רועה בקר), הטעם בה נמצא בהברה האחרונה (מלרע), לבין המילה ב֫וקר (השעות הראשונות של היום), הטעם בה נמצא בהברה הראשונה (מלעיל). יש שפות שבהן ניתן לחזות במדויק את מיקום הטעם בעוד שבשפות אחרות מיקום הטעם הוא שרירותי. בשפות מסוימות יש הבחנה בין סוגים שונים של הברות מוטעמות המכונות גם טונים, במקרים כאלו סוג ההטעמה משפיע גם על משמעות המילה.
להטעמה מקום חשוב בשירה ולפיה נקבע המשקל. בשירה, המשלימה להטעמה היא ההשפלה: בהברה שאין הטעמה יש השפלה.

ב־IPA

ב־IPA מיוצגת הטעמה על ידי סימן דומה לאפוסטרוף: ˈ, אשר נכתב לפני ההברה המוטעמת במילה, לדוגמה המילה "בוקר" במשמעות "שעת הבוקר" מתועתקת /ˈboker/ ואילו המילה "בוקר" במשמעות "קאובוי" מתועתקת /boˈker/. הטעמה משנית מיוצגת על ידי הסימן ˌ, לדוגמה "ערבובְיה": /irˌbuvˈja/.
פולהאם

פולהאם (באנגלית: Fulham) היא שכונה ברובע האמרסמית' ופולהאם שבלונדון. רובע האמרסמית' ופולהאם הוקם בשנת 1965 ונקרא "איחוד הרובע המטרופוליני של האמרסמית'" או "הרובע המטרופוליני של פולהאם". השכונה הייתה ידועה יותר בשם האמרסמית' עד ששמה שונה ב-1971 על ידי מועצת הרובע.
עירי כהן

שירותו הצבאי

עם גיוסו לצה"ל התנדב כהן לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. במהלך שירות המילואים השלים קורס מפקדי פלוגות וקורס מפקדי גדודים. כמפקד מחלקה בגדוד צנחנים במילואים לחם כהן במלחמת ששת הימים בחזית הדרום ובחזית רמת הגולן, כסמ"פ לחם במלחמת ההתשה ובמלחמת יום הכיפורים בחזית רמת הגולן ובחזית הדרומית. לאחר המלחמה שימש כהן במספר תפקידי פיקוד והיה בצוות ההקמה של עוצבת חצי האש. כמו כן פיקד ארבע פעמים על קורס מפקדי פלוגות עורב. במלחמת לבנון הראשונה שימש כמפקד גדוד 697 גדוד צנחנים במילואים בעוצבת חצי האש. במהלך מלחמה זו פיקד  על מארב שביצע גדודו כנגד חטיבת שריון סורית. הקרבות ארכו כיומיים, ובמהלכם השמיד הגדוד, באמצעות טילי נ"ט, ובסיוע טנקים וכוחות חי"ר, עשרות טנקים, רק"ם ושלושה מסוקי קרב מסוג גאזל. בהמשך נקרא לשוב לשירות קבע, עבר קורס מח״טים ומונה למפקד החטיבה בה שימש כמ״פ, סמג״ד ובהמשך מג"ד. עם פרוץ מלחמת המפרץ הראשונה, זמן קצר לאחר שובו לשירות סדיר כמפקד עוצבת חצי האש, נקראה העוצבה לקחת חלק בתכנון ובהכנות האינטנסיביות ללחימה בעומק. 
עם סיום תפקידו כמפקד עוצבת חצי האש, מונה כהן לתפקיד סגן מפקד עוצבת האש ושנה לאחר מכן כמפקד עוצבת האש בדרגת תא"ל. תפקיד אותו מילא במשך כשלוש שנים. במהלכן התמקדה פעילות העוצבה בפיתוח תורת לחימה ייעודית, פיתוח ושכלול טכניקות לחימה, פיתוח והטמעה של אמל״ח ייעודי, ארגון ובניין כוח והכשרות. במהלך תקופת הפיקוד של כהן על עוצבת חצי האש ועוצבת האש, ביצעה עוצבת האש מספר רב של מבצעי עומק ונטלה חלק משמעותי במבצע ענבי זעם. עם סיום תפקידו כמפקד העוצבה, נשלח כהן מטעם מערכת הביטחון לשליחות של כשנתיים בחו"ל. בשובו משליחות זאת השתחרר מצה"ל. לאחר שחרורו היה במשך כ-6 שנים עמית מחקר במכון לחקר תורת המערכה.
יוהאן פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך

תחילת דרכו

קירכבך נולד ב-7 בספטמבר 1858 בעיר "קרונשטאט" שנמצאה אז בתחומי האימפריה האוסטרית. כיום שם העיר בראשוב, והיא נמצאת בתחומי רומניה המודרנית. משפחת קירכבך הייתה משפחת אצולה מסועפת שהצמיחה מקרבה אנשי צבא רבים בצבאות גרמניים שונים. אחיו הגדול היה קרל פון קירכבך אאוף לאוטרבאך, ששרת גם הוא בצבא האוסטרי והגיע לדרגת גנרל-אוברסט. לפיכך, כחלק מהמסורת המשפחתית, הוא נכנס בגיל צעיר למכון לצוערים. מאוחר יותר הוא למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, וב-24 באפריל 1879 התגייס לצבא בדרגת לויטננט. ב-1 במאי 1884 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-1 באפריל 1888 הועלה לדרגת האופטמן. ומ-1891 עד 1894 שימש כמורה לטקטיקות צבאיות באקדמיה הצבאית בווינר נוישטט. ב-1 במאי 1895 הועלה לדרגת מיור, וב-1 בנובמבר 1897 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט. 
ב-1 בפברואר 1901 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה לראש מטה הקורפוס ה-14. הוא פיקד עליו עד נובמבר 1906. ב-3 במאי 1907 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור, וב-18 באוקטובר 1910 קיבל פיקוד על בריגדת החי"ר ה-55. ב-29 באפריל 1911 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט, וקיבל פיקוד על הדיוויזיה השמינית בבולצאנו.

אחריתו

לאחר המלחמה פרש קירכבך מהצבא. הוא מת בווינה ב-3 באוקטובר 1920, והוא בן 62.
פרידה פינטו

ביוגרפיה

פינטו נולדה במומביי לסילביה ולפרדריק פינטו, משפחה ממוצא מנגלורני קתולי, לפינטו אחות בשם שרון שמפיקה בערוץ החדשות ההודי "NDTV".
למדה ב"בית ספר סנט. ג'וזף" בפרבר מלאד, לאחר מכן עברה ללמוד ב"מכללת סנט. חאוויר" שם סיימה את לימודיה בהצלחה עם תואר בשפה האנגלית.
בעברה למדה ריקוד הודי קלאסי וכמו כן גם סלסה.

קריירת משחק

ב-2005 פינטו החלה את דרכה כדוגמנית ונרשמה לסוכנות הדוגמנות עלית בהודו. בהמשך הנחתה בסדרת טלוויזיה הודית מקומית. היא החלה ללמוד משחק שלה במחוז אנדהרי ב"סטודיו למשחק על שם על שם בארי ג'ון", שם למדה אצל במאי התיאטרון הבריטי בארי ג'ון.
לצורך תפקידה בסרטו של דני בויל "נער החידות ממומביי" נבחנה פינטו במשך 6 חודשים לפני שקיבלה את התפקיד.
הסרט עצמו גרף הצלחה ביקורתית וכלכלית עם זכייה ב-8 פרסי אוסקר הכוללים את הסרט והבמאי הטובים ביותר.
פינטו עצמה הייתה מועמדת לפרס באפט"א.
בשנת 2010 הופיעה בסרטו של וודי אלן, "כשתפגשי זר גבוה ומסתורי". באותה שנה הופיעה בתפקיד ראשי בסרטו של ג'וליאן שנאבל "מיראל".
בשנת 2011 הופיעה בסרט "כוכב הקופים: המרד" לצידו של ג'יימס פרנקו, ושיחקה בסרט הפנטזיה "בני אלמוות" של הבמאי טרסם סינג.
בשנת 2015 שיחקה בסרטו של טרנס מאליק "אביר הגביעים", דרמה בכיכובם של כריסטיאן בייל ונטלי פורטמן. 
בשנת 2018 כיכבה בסרט ההרפתקאות "מוגלי" שביים אנדי סירקיס, שגם מככב בסרט.

חיים אישיים

פינטו הייתה מאורסת לעיתונאי רוהאן אנאטו, אולם ביטלה את אירוסיהם בתחילת 2009. בין השנים 2009-2014, יצאה עם בן זוגה לסרט "נער החידות ממומביי" דב פטאל. החל מ-2017, יוצאת עם הצלם קורי טראן. היא מתגוררת בלוס אנג'לס.
יוסף שטרן (רב)

ביוגרפיה

הוריו היו מן הגרעין המייסד של היישוב שבי שומרון, למד בישיבת בני עקיבא נתניה והמשיך לאחר סיום התיכון לישיבת ההסדר מעלות. במסגרת שירותו הצבאי התגייס לצנחנים ואותר כלוחם ליחידת מגל"ן הוא שרת ביחידה עד לשחרורו. כאשר השתחרר מצה"ל התחתן עם ביתו של הרב יהושע ויצמן ועבר ליישוב אלון מורה בו כיהן כר"ם בישיבה הגבוהה כבר בגיל 23. בתקופה זו קבר יוסף היה בשליטת צה"ל, והתעורר פולמוס סביב השליטה בו. ממנהיגי המאבק בעד השליטה היהודית היה הרב יצחק גינזבורג אשר בין היתר ארגן לימוד תורה בקבר יוסף. על מנת לתמוך במאבק למד הרב שטרן סדר אחד לפחות כל יום בקבר יוסף, וכך הכיר אותו הרב גינזבורג וקבע עימו חברותא.
בשנת 2002 נקרא על ידי חותנו הרב יהושע ויצמן להקים את ישיבת ההסדר בעכו כשלוחה של ישיבת ההסדר מעלות (אשר לאחר כשנתיים הפכה עצמאית) וכך הפך בגיל שלושים לראש ישיבת ההסדר הצעיר בארץ. הרב מצהיר כי אחת המטרות המרכזיות של הישיבה היא בין היתר לבלום את התרחבות היישוב הערבי בעיר עכו שמתפשט לתוך השכונות היהודיות ומאיים על צביונה של העיר, וכן לתמוך ביישוב היהודי בעיר תוך חיזוק הקשר למורשת היהודית. לדידו מלבד השקעת הכוחות בהתיישבות ביהודה ושומרון יש צורך בשמירה על הגליל היהודי שנזנח על ידי ראשי הארגונים הציונים דתיים. בשנת 2009 הקים את מדרשת מרחביה על שם תלמיד הישיבה, סגן עמיחי מרחביה, שנפל בקרב בינת ג'בייל. כמו כן הרב שטרן נמנה עם הוועד הרבני המנהל של ארגון צהר. הרב שטרן מתגורר בעיר עכו והוא אב לשמונה ילדים.

משנתו

הרב שטרן דוגל בשילוב התורה גם מחוץ לבית המדרש, אי לכך הישיבה אותה הקים חרתה על דגלה להביא את הלימוד לידי מעשה באמצעות התנדבויות בעיר, קיום שיח בין דתיים וחילונים במסגרת הישיבה וכן הנחלת המורשת היהודית לתושבי עכו באמצעות העברת שיעורים וקיום חברותות עם הציבור הרחב. הישיבה אף זכתה להכרה בתרומתה לעיר מפי ראש הממשלה בנאום אותו נשא בשנת 2012 בישיבת ההסדר. השאיפה של הרב שטרן היא שפעולות אלו יעזרו לאחד את השסעים בחברה הישראלית, הנגרמת לעיתים רבות מבורות במורשת היהודית וחוסר תקשורת בין הפלגים השונים.
בשל השכלתו הרחבה של הרב שטרן בלימודי תורת ארץ ישראל אותה הנחיל הרב יהושע ויצמן בישיבת מעלות בה למד, וכן השכלתו בלימודי הקבלה אשר הושפעו רבות מתורתו של הרב גינזבורג, ניתן לראות מוטיב ייחודי בשיעורים אותם מעביר הרב הן לציבור הרחב והן לתלמידי ישיבת ההסדר. בשיעורים אלו הרב שוזר מוטיבים קבליים בלימודי העיון בגמרא ומפתח אותם לרוב מתוך דברי הראשונים עצמם, בדומה לכך נוהג הרב בשיחות המתעסקות בענייני דיומא להראות כיצד הקבלה ואגדות חז"ל על הפסוקים מובילות לעשיה יומיומית ונוגעות לציבור הרחב. זאת כיוון שהרב רואה במוטיבים הקבלים כלי להעברת הרעיונות המופשטים על דבר האחדות של עם ישראל, ארצו ומטרת האדם בעולמו אשר בלעדיהם הבנת המושגים הייתה נשארת חסרה. בנוסף לכך הרב מאמין שעל הקבלה להיות מאוחדת עם המציאות המעשית, ולא צריכה להישאר ברובד מרוחק לה וכך להפוך להיות נחלתם של בודדים.
מאפיין נוסף שניתן לראות בשיעוריו של הרב שטרן הוא השימוש במוזיקה ככלי ללימוד והעברה בלתי אמצעי, לכן הרב נוהג להתחיל כל שיעור אותו הוא מעביר בשירה הקשורה לנושא השיעור, והרב אף מלחין שירים כאשר הלחן משמש ככלי להעברת רעיונות המוטמעים בטקסט.