google/wiki40b huggingface dataset:
ונום 2

פיתוח

במהלך תהליכי הפיתוח הראשוניים שעבר הסרט "ונום", דמותו של קרנג' התעתדה להופיע במהלך הסרט בתור האנטגוניסט הראשי, אך לבסוף, צוות ההפקה בחר שלא לכלול את דמותו של קרנג' כדי שיוכלו להתמקד בהצגת ופיתוח הגיבורים, אדי ברוק וונום. הבמאי רובן פליישר הרגיש שהבחירה להציג את הנבל האימתני ביותר של ונום בסרט המשך ייתן ליקום "מקום להמשיך" ושזה יהיה זה הצעד הטבעי הבא, ולכן הוחלט להציג את דמותו של קרנג' בסצנה שאחרי הכתוביות של סוף הסרט הראשון, מתוך כוונה להציג אותו בסרט המשך פוטנציאלי. פליישר רצה ללהק את השחקן וודי הרלסון לתפקיד, והרגיש שיש "קשר טבעי" בין הדמות לביצועיו של הרלסון בסרט "רוצחים מלידה"; ודיבר על כך איתו בזמן שהזוג דן על תוכניות לסרט המשך לסרט "ברוכים הבאים לזומבילנד". לאחר שנפגש עם פליישר והשחקן טום הארדי בארוחת ערב, הרלסון הסכים לקחת על עצמו את התפקיד. הרלסון תיאר את החלטתו להשתתף בסרט כ"הימור עיוור", מכיוון שלא היה יכול לקרוא את התסריט לסרט ההמשך לפני שחתם על חוזה לסרט הראשון. באוגוסט 2018, לקראת יציאת הסרט "ונום", הארדי אישר שהוא חתם על כיכוב בשני סרטי המשך.
בסוף נובמבר 2018, סרטי סוני נתנה את תאריך היציאה לאקרנים; ה-2 באוקטובר 2020; לסרט המשך של מארוול בהפקתה, שרבים האמינו שהוא סרט ההמשך עבור "ונום"; באותה התקופה, אנליסטים בקופות העריכו כי הסרט הצליח קופתית מספיק בכדי להבטיח הפקת סרט המשך. חודש לאחר מכן, תסריטאי הסרט הראשון, ג'ף פינקנר, אישר שהפקת סרט ההמשך "מתרחשת", אך שנכון לאותו הרגע, הוא אינו מעורב בכתיבת הסרט. במקביל, פליישר התעקש על כך שהוא אינו יכול לדון על הפקת סרט ההמשך. בינואר, קלי מרסל חתמה על עסקה "משמעותית" עם סוני על כתיבת והפקה בפועל לסרט ההמשך לאחר שעבדה גם על התסריט עבור הסרט הראשון. עסקה זו סימנה את תחילת העבודה הרשמית על הפקת הסרט, ונחשף במקביל שאבי ארד, מאט טולמך ואיימי פסקל ישובו להפיק את הסרט. הארדי והרלסון התעתדו לחזור לגלם את דמויותיהם בסרט ההמשך, יחד עם מישל ויליאמס, ששבה לגלם את מושא אהבתו של ברוק, אן וויינג.
עם סוף יולי 2019, סרטי סוני קיוותה שהצילומים יתחילו בנובמבר של אותה השנה ונפגשה עם מספר מועמדים להחליף את פליישר כבמאי, לאחר שפליישר עזב בשל חוסר זמינותו והתחייבותיו לפרויקט אחר; סוני נפגשה עם הבמאים אנדי סירקיס, טרוויס נייט ורופרט וייאט. סוני גם התעניינה באפשרות לשכור את הבמאי רופרט סנדרס למלאכת בימוי הסרט. באוגוסט 2019, אושר רשמית שסירקיס יביים את הסרט.

צילומים

צילומי הסרט עתידים להתחיל בנובמבר 2019.

הפצה

הסרט עתיד לעלות לאקרנים בבכורה עולמית ב-2 באוקטובר 2020, תאריך שסרטי סוני שמרה עבור הסרט מנובמבר 2018.
המשפט ביפן

בתי משפט

מערכת השפיטה ביפן מתחלקת לארבע ערכאות: בתי משפט השלום, בתי משפט מחוזיים, בתי משפט גבוהים ובית המשפט העליון.
בערכאה הראשונה נמצאים 438 בתי משפט השלום (簡易裁判所;‏ kani saibansho), שבהם יושבים 806 שופטי שלום. לרוב, שופטי השלום אינם מתכננים קריירה במערכת המשפטית, ותפקיד זה מהווה קרש קפיצה לתפקידים בדיאט. בתי משפט אלה, בהם יושב שופט אחד בכל משפט, עוסקים לרוב בתביעות אזרחיות שלא עולות על 1,400,000 ין ובעבירות פליליות שאינן חמורות. סמכות בתי המשפט לשלום לגזור עונשי מאסר היא מוגבלת. ערעור בתביעות אזרחיות נשלח לבתי המשפט המחוזיים, ואילו ערעור במקרים פליליים נשלח לבתי המשפט הגבוהים.
הערכאה הבאה היא בתי המשפט המחוזיים (地方裁判所;‏ chihō saibansho), שמספרם חמישים והם פזורים ברחבי במדינה. בתי המשפט המחוזיים הם הערכאה הראשונה במקרים של עבירות פליליות חמורות או במקרי תביעות אזרחיות העולות על 1,400,000 ין, וכמו כן גם במקרי שימוע בפשיטת רגל. במשפטים בבתי המשפט המחוזיים יושב ברוב המקרים שופט אחד, אך במקרים מסוימים ייתכן חבר של שלושה שופטים, כתלות בחומרת העבירה. במקרי ערעור המגיע מבית משפט השלום או מבית משפט לענייני משפחה, ובמקרה של משפט פלילי שבו העונש עולה על שנת מאסר, מצורף לשופט הראשי זוג שופטים מסייעים. בבתי המשפט המחוזיים יושבים עורכי הדין משני צדדיו של בית המשפט ופונים אל מרכז החדר. במקרי משפט פלילי, יושב הנאשם בירכתי החדר, ומושב העדים נמצא במרכז החדר, פונה אל השופט.
ישנם שמונה בתי משפט גבוהים (高等裁判所;‏ Kōtō-saiban-sho) ביפן, וכל אחד מהם משמש ערכאה גבוהה יותר עבור מספר מחוזות. לכל בית משפט גבוה יש נשיא שנבחר על ידי הדיאט, ולרוב הוא מתכנס בהרכב של שלושה שופטים. בתי המשפט הגבוהים משמשים בתי דין לערעורים למקרים שנידונו בבית משפט מחוזי, למקרי עבירות פליליות שנידונו בבית משפט השלום ולמקרי ערעור שני של מקרים שהגיעו מבית משפט השלום. בית הדין הגבוה לקניין רוחני מהווה חלק מבית המשפט הגבוה בטוקיו, ומטרתו להאיץ את קצב רישום הפטנטים במדינה, וכן להוזיל את התהליך.
בראש היררכיית הרשות השופטת נמצא בית המשפט העליון (最高裁判所;‏ Saikō saibansho), שבו מכהנים חמישה עשר שופטים. משכנו נמצא בסמוך לבניין הדיאט. שופטי בית המשפט העליון נבחרים על ידי ממשלת יפן ובאישור הקיסר, אף על פי שמבחינה חוקתית אין בסמכותו של הקיסר לדחות את בחירת הממשלה. בקרב השופטים ישנה חלוקת-משנה לשלוש קבוצות, שבכל אחת מהן חברים חמישה שופטים ותפקידן לעיין בערעורים ולהחליט אם להביא את המקרה בפני ההרכב המלא. ערעור לבית המשפט העליון יתקבל אך ורק אם ישנה טעות בפרשנות החוקה, או אם ישנה טעות בפרשנות פסקי דין קודמים של בית המשפט העליון או של בתי הדין הגבוהים.
בנוסף לאלה, ניתן למצוא גם בתי משפט לענייני משפחה (家庭裁判所 ;‏ Katei-saiban-sho) המהווים חלק מבתי המשפט המחוזיים. בתי משפט אלה עוסקים בעיקר בעבירות קטינים ובמקרי גירושים, אף על פי שנתונה להם הסמכות לעסוק בכל נושאי המשפחה. במקרה שבית המשפט לא מצליח לגשר בין הצדדים, עובר המקרה לבית המשפט המחוזי.
אף על פי שביפן לא נהוגה שיטת חבר מושבעים, רפורמה ברשות השופטת שנערכה ב-2009 אפשרה את השתתפותם הפעילה של אזרחים במשפטים, בעיקר במשפט אזרחי, כסייעים לשופטים.
מחלת הלגיונרים

אודות החיידק

חיידק הלגיונלה מצוי בסביבה הטבעית בעיקר במים חמים (בחום של ג'קוזי או מעיינות חמים), מגדלי קירור, מערכות צנרת גדולות או במערכות מיזוג אוויר של בניינים גבוהים. החיידק אינו מצוי במערכות מיזוג אוויר של כלי-רכב. המקומות השכיחים ביותר להימצאות החיידק כוללים בתי מלון, אוניות, סאונה, מי ברז ומגדלי קירור.
החיידק מומת תוך שתי דקות בטמפרטורת מים של 66° צלזיוס, בטווח 70°-80° צלזיוס החיידק מת מידית.
מותו של החיידק בטמפרטורה זו מובטח רק בתנאי מעבדה. במערכת צנרת המים גם ב80° נרשמה אוכלוסיית חיידקים משמעותית, בשל הימצאותו של החידק ברובד הביופילם – מושבות חיידקים וחד-תאיים המשולבות במשקעי גיר וחלודה – הנצמדות אל פנים הצינורות. הביופילם מסייע לחיידקים בויסות הטמפ' ובהישרדות גם בתנאים קיצוניים. 
חיידק זה גם גורם בשיעורים גבוהים יותר למחלה דמוית שפעת בשם קדחת הפונטיאק. מחלה זו מופיעה בעיקר בקיץ בניגוד לשפעת. למחלה זו אין חיסון יעיל מאחר שהיא עלולה להיגרם על ידי כ-70 וריאנטים שונים של החיידק.
החיידק פוגע בבני אדם דרך הנשימה – כאשר טיפות מים מזוהמים בגודל עד 5 מיקרון חודרות לגוף. על כן מקלחות ואמבטי זרמים (ג'קוזי) הם מקום מועד להדבקות. מה גם שטמפרטורת הריבוי המיטבית של החיידק זה היא 38° – כמו הטמפרטורה המרבית המותרת בג'קוזי (מאחר שב40° הסיכון להתקפי לב גדל פי שלושה).
המחלה ידועה כמחלת תיירים, גם בגלל הימצאות החיידקים במידה מרובה בצנרת בתי מלון, אבל בעיקר מפני שבצנרת הבית של התייר עומדים מים ללא זרימה – מה שמאפשר התפתחות מרובה של מושבות חיידקים, וכאשר פותחים את זרם המים לראשונה לאחר מספר ימים – כמות גדולה של רובד חיידקי מתוספת לזרם המים הראשוני ובכך מגדילה בצורה משמעותית את הסיכון לחלות. הפתרון לכך הוא לפתוח את זרם המים במקלחת במשך דקה וחצי מבלי לנשום את הטיפות, ולאוורר את המקום.

סימפטומים

חום גבוה, שיעול, ליחה, כאבי ראש, כאבי שרירים, עייפות, חוסר תיאבון, שלשול והקאות, בלבול ואיבוד הזיכרון. כמו כן, מערכת הכליות והכבד עלולים להיפגע וגם התפתחות דלקת ריאות. כיון שהסמפטומים דומים לדלקת ריאות, הדבר גורם לאבחון מוטעה. סימפטומים בדרך כלל מתחילים בין יומיים ל-14 יום מרגע החשיפה לחיידק.

דיאגנוזה

רוב האנשים הנחשפים לחיידק לא מפתחים את המחלה. החיידק מסוגל להדביק בכל גיל, אך מרבית הלוקים במחלה הם מבוגרים, מעשנים, ולעיתים כבר חולים בדלקת ריאות כלשהי. החיידק לא מסוגל לעבור מאדם לאדם. ניתן למצוא את החיידק בגוף על ידי צילומי רנטגן של בית החזה, בדיקת שתן, בדיקת דם או בדיקה של הליחה. ניתן לטפל במחלה בעזרת אנטיביוטיקה אם היא מתגלה בזמן. חמישה עד שלושים אחוזים מהחולים מתים מהמחלה.
מלון ריץ (פריז)

היסטוריה

המבנה נבנה בראשית המאה ה-18 כמעון פרטי. ב-1854 רכשו אותו האחים פרייר, שהפכו אותו למשרד הראשי של חברת הכספים Crédit Mobilier שבבעלותם.
חזיתו של ריץ עוצבה בידי ז'יל ארדואן-מנסאר. הוא הוסב למלון פאר בידי סזאר ריץ ונפתח ב-1 ביוני 1898. שותפו המשני למלון היה השף המהולל אוגוסט אסקופייה וביחד הם הפכו את שמו לנרדף לשפע, אירוח, שירות וסעודה עילאית, כל אלו מתגלמים במונח ריצי (ritzy). 
מלון ריץ מורכב מהבניינים Vendôme ו-Cambon עם חדרים הניבטים לכיכר ונדום ובצד הנגדי, חדרים המשקיפים על הגן הידוע. המלון היה חביב על רבים מהאנשים העשירים בתבל, עם סוויטות יוקרתיות הקרויות על שמותיהם של לקוחות בעלי שם רבים שהתארחו בו. אלו כוללים את ארנסט המינגוויי, שעל שמו קרוי הבר במלון, פרנסיס סקוט פיצג'רלד, מרסל פרוסט, המלך אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת, רודולף ולנטינו, צ'רלי צ'פלין, גרטה גרבו, מרלן דיטריך, מוריס שבלייה, ז'אן פול סרטר, אלטון ג'ון ומעצבת האופנה קוקו שאנל, שהתגוררה במלון במשך למעלה משלושים שנה והלכה בו לעולמה בשנת 1971 כתוצאה מהתקף לב. 
מלון ריץ בפריז מציע כיום 159 חדרים, מסעדה בת שני כוכבים מישלן, שני ברים ומסעדה רגילה. מחירו ההתחלתי של חדר הוא כ-€770 ללילה. הסוויטות מתחילות ב-€1,600, כשהמחירים יכולים להעפיל ל-€13,650 ללילה עבור הסוויטה היוקרתית ביותר, Suite Impériale (סוויטה אימפריאל).
מסעדת המלון, L'Espadon, זכתה בשני כוכבים במהדורת 2009 של מדריך מישלן האדום. 
המלון הוא בבעלותו של מוחמד אל-פאייד.
יאן חיס

ראשית חייו

יאן חיס (נולד בשם הנק ון סנטן) נולד בשנת 1905 באמסטרדם ובשנת 1933 החל לעבוד כמנהל חשבונות בסניף חברת אופקטה בעיר, אותה ניהל אוטו פרנק. ב-28 ביולי 1941 הוא נשא לאישה את מיפ חיס, עובדת החברה. הוא התמנה למנהל בפועל של החברה באמסטרדם.

פעילותו להצלת יהודים בתקופת השואה

בחודשים הראשונים של שנת 1942 הפך אוטו פרנק, בשיתוף עובדיו הקרובים בחברת אופטקה, את החלק האחורי של בית המשרדים ברחוב פרינסנחראכט 263 (Prinsengracht, בעברית: "תעלת הנסיך"), שלא היה עד אז בשימוש, למקום מסתור עבור משפחת פרנק. הכניסה למחבוא הוסתרה מאחורי ארון ספרים מסתובב על ציר, החלונות נצבעו והואפלו, וכך נעלם הבית האחורי מעין זר. חלונות הצד האחורי של הבית הואפלו כמו כל חלונות אמסטרדם באמצעות לוחות שחורים. הדבר נעשה בפקודת הגרמנים כדי להכביד על מטוסי צבאות בעלות הברית במציאת דרכם בלילות, והקטין, כמובן, את סיכויי ההתגלות של המסתתרים בבית האחורי. בחודש יולי 1942 קיבלה מרגוט פרנק זימון מטעם הלשכה המרכזית להגירת יהודים, שהורה לה להתייצב לצורך העברה למחנה עבודה. אוטו פרנק החליט כי הגיע העת לעבור למחבוא המוכן. אנשי הקשר של משפחת פרנק ואנשי שלומם היו אחדים מעובדיו של אוטו פרנק- ויקטור קוגלר, יוהנס קליימן, מיפ חיס ובעלה יאן ובפ ווסקאול. אנשים אלו היו הקשר היחיד של משפחת פרנק ותושבי המחבוא האחרים לעולם החיצון. הם סיפקו את צורכיהם, דאגו לשלומם והביאו להם חדשות מהולנד, אירופה והעולם. המשימה הקשה ביותר לסייענים הייתה אספקת מזון למחבוא והיושבים בו, תוך סיכון ממשי של חייהם אם ייתפסו בידי השלטונות.
בבוקר של יום ה-4 באוגוסט 1944, פרצו למחבוא שוטרים ממשטרת הסדר הגרמנית (Ordnungspolizei) שפעלו על סמך הלשנה של אדם שנותר אלמוני עד היום. בראש הכוח עמד נגד אס אס קרל סילברבאואר מהאס דה ואיתו עוד 3 קציני משטרה נוספים. משפחת פרנק ושאר דיירי המחבוא נלקחו למטה הגסטפו ומשם הועברו, לאחר חקירה, לבית מעצר בו שהו יומיים ולאחר מכן הועברו למחנה המעבר המשטרתי ליהודים וֶסְטֶרְבּוֹרְק.

לאחר המלחמה

יאן חיס ואשתו שחזרו למחבוא, מצאו את יומנה של אנה פרנק ומסרו לידי אוטו פרנק, הניצול היחיד; לאחר תום המלחמה, הם אירחו את אוטו בביתם במשך 7 שנים עד שהיגר לשווייץ. בני הזוג חיס, שהיו גיבורי יומנה של אנה פרנק, הפכו לדמויות מפורסמות לאחר פרסום היומן והקדישו את חייהם לזכרה של אנה פרנק.
יאן חיס נפטר בשנת 1993, בגיל 87 כתוצאה מסוכרת.
קסטרו מודל

היסטוריה

בשנת 1933 עלה לישראל מייסד החברה אהרון קסטרו עם משפחתו מיוון. האם, אנינה, בוגרת בית הספר לאופנה ביוון, הקימה עם הגעתם לארץ "סלון לשמלות" בדירתם ברחוב הרצל בתל אביב. עם שחרורו מצה"ל החליט אהרון לפתוח עם אמו חנות בפינת הרחובות אלנבי ורמב"ם בתל אביב. לחנות קרא "נינה" על שם אמו, אך בהמשך שינה את שם העסק לקסטרו (Castro).
בתחילת שנות ה-80 נקלעה החנות לקשיים כלכליים. עם התייצבות העסק, נפתחה ב-1985 חנות נוספת ברחוב דיזנגוף. בעקבות הצלחת החנות נפתחו חנויות נוספות בארץ, בעיקר באזור ת"א.
בשנת 1992 הפכה "קסטרו מודל" לחברה ציבורית, שניירות הערך שלה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 1997 עבר קו הייצור למזרח הרחוק (עד אז יוצרו הדגמים בישראל), כדי להוזיל את עלויות הייצור ולהתחרות ברשתות האופנה העולמיות שחדרו לשוק הישראלי.
בשנת 2000 החליטה קסטרו להתרחב מאופנת נשים בלבד לתחום אופנת הגברים, והוקמה רשת קסטרו מן (Castro-Men). החנות הראשונה נפתחה בקניון עזריאלי. בתוך שלוש שנים נפתחו 38 חנויות של רשת הגברים ורשת הנשים כללה 47 חנויות ברחבי ישראל. בשנת 2003 נפתחה חנות הדגל של קסטרו בלב תל אביב CASTRO TLV. מתחם קסטרו תל אביב נמצא בקניון דיזנגוף סנטר, והוא כולל כ-1,050 מ"ר המתפרסים על פני שלוש קומות, ובמרכזם קומת הילדים.
בשנת 2004 החלה החברה להתרחב לשוק הבינלאומי ופתחה חנויות בקלן, גרמניה. בהמשך התרחבה גם לערים נוספות בשווייץ, אוקראינה, לטביה, רוסיה, קזחסטן, רומניה, ותאילנד. ב-28 בפברואר 2011 הודיעה החברה שתסגור את כל פעילותה הבינלאומית, עקב הפסדים.
בשנת 2005 החלה החברה למכור פרוות. בעקבות חרם צרכנים (עליו חתמו למעלה מ-17,000 איש) ומחאות ציבוריות, פרסמה החברה התנצלות. עם זאת, מכירת הפרוות לא הופסקה עד גמר המלאי.
בשנת 2007 ניהלו מספר עובדים בחברה מאבק על זכותם להתאגד ולהקים ועד עובדים שיקדם את זכויותיהם, לטענתם חרף התנגדות הנהלת החברה.
בשנת 2011 קסטרו יצרה קולקציית חולצות טי אשר בעיצובה נטלו חלק אמני גרפיטי. בשנת 2013 קסטרו יצרה קולקציה בשיתוף פעולה ובהשראת עברי לידר. הקולקציה מכילה פריטים לגברים בלבד (Castro-Men). באות השנה החליטה החברה להתרחב מאופנת נשים וגברים לתחום אופנת הילדים, והוקמה רשת קסטרו ילדים.
בשנת 2014  פתחה קסטרו את חנות האונליין של המותג. הפריטים באתר ניתנים כיום לרכישה בישראל וגם בחו"ל.
באוגוסט 2016 רכשה החברה כרבע מקבוצת הודיס הכוללת את הרשתות הודיס, קרולינה למקה, אורבניקה, טופ טן ואקססוריז תמורת 100 מיליון שקלים. בעקבות הרכישה צפוי מחזור המכירות של החברות לעמוד על 1.45 מיליארד שקל. ביוני 2018 השלימה קסטרו רכישת 100% מקבוצת הודיס. בדוחות 2018 דיווחה החברה על הפרשה חד פעמית של 60 מיליון ש"ח עקב הפחתה של נכסים בלתי מוחשיים.
נכון ל-2019 הפרזנטורים של החברה הם עומר דרור, אביב אלוש, רותם סלע וכוכב הכלה מאיסטנבול בירקאי הרדל.

פיננסים והנהלה

החל משנת 1992 נסחרת החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
החברה נשלטת על ידי משפחות קסטרו ורוטר, שהחזיקו יחד 73.35% ממניות החברה. בעקבות רכישת קבוצת הודיס בעסקת חילופי מניות ירד חלקן של משפחות קסטרו ורוטר ל-45%. החברה (ביחד עם חברות הבת) מעסיקה 2,448 עובדים. בראש החברה עומדים ב-15 השנים האחרונות אתי וגבי רוטר, המכהנים כמנכ"לים משותפים. גבי רוטר אחראי על השיווק והאסטרטגיה של החברה בעוד אתי רוטר אחראית על העיצוב והמסחר.
איש החול

איש החול הוא דמות פולקלוריסטית אשר הופיעה לראשונה בסיפורו של הנס כריסטיאן אנדרסן "אולה לוק-אוייה". הסיפור מתאר דמות המביאה חלומות (טובים או רעים) לילדים (או לכל בני האדם) על ידי הזלפת חול על עיני הישנים מתוך שקית חול התלויה לו על צווארו. 
סיפור זה בא להסביר את המקור לחלומות וכן את ההפרשה מזווית העין כאשר מתעוררים - מעין "חול" (ראו קורי שינה).

איש החול בספרות ובשירה

א.ת.א. הופמן כתב את הסיפור "איש החול" (der Sandmann) בו מתואר איש החול כדמות מרושעת הזורקת חול לתוך עיני הילדים, אך זאת על מנת שהעיניים יפלו והוא יוכל לאסוף אותן ולהביא אותן לירח שם הוא מגדל את ילדיו בעלי המקורים הארוכים בתוך קן עשוי ברזל, ומאכילם בעיניים.
ז'אק אופנבך הפך סיפור זה לאחד משלושת חלקיה של האופרטה "סיפורי הופמן". אך בסיפורו של אנדרסן ובסיפורי ילדים רבים אחרים, איש החול הוא דמות טובה המביאה סיפורים, שינה וחלומות. מרים ילן שטקליס כתבה סיפור בשם "טול טול בעל חול ומיק מיהוק בעל פיהוק" שמבוסס על אותה דמות.
איש החול מתואר במספר שירים, הידועים שבהם הם שיר הפופ "מיסטר סנדמן" של הקורדטס (שזכה לגרסת כיסוי של להקת בליינד גארדיאן, ולגרסה כלית על ידי גיטריסט הג'אז צ'ט אטקינס), ו-Enter Sandman ("היכנס איש החול") של מטאליקה.
מספר ספרי קומיקס נעשו על פי דמות זו, כאשר הקומיקס המפורסם ביותר הוא סאנדמן של ניל גיימן, שם מתואר איש החול כבן למשפחת הנצחיים האחראי על החלומות.
בסרט האנימציה משנת 2012 שומרי האגדות מתואר איש החול כחבר באגודת גיבורי פולקלור השומרים על הילדים בעולם, ובה חברים גם סנטה קלאוס, ארנב הפסחא, פיית השיניים וג'ק פרוסט.
גנשובקה

גנשובקה (בפולנית: Gęsiówka) היה מחנה ריכוז גרמני בוורשה הכבושה בשנים 1943-1944.
מחנה גנשובקה הוקם בקיץ 1943 בוורשה כשלוחה של מחנה מיידנק. המחנה הוקם בשטח בו שכן גטו ורשה עד להחרבתו על ידי הגרמנים במרד גטו ורשה באפריל-מאי 1943. כחודשיים לאחר הקמת המחנה הועברו אליו מאושוויץ קבוצות של אסירים יהודים. אסירים יהודים אלה עבדו בפירוק הריסותיו של גטו ורשה ובהכנתם לשימוש כחומרי בניה. לשם כך בחרו הגרמנים להעביר מאושוויץ אסירים שאינם פולנים, וזאת כדי שאסירים אלה לא יוכלו לדבר עם תושבי המקום ולחבור אליהם נגד הגרמנים. רובם של אסירים אלה גורשו לאושוויץ מיוון, בהם רבים מסלוניקי. 
האסירים היהודים מיוון לא היו רגילים לאקלים הקר של פולין, ולאחר כשנה במחנה נספו מחציתם, כ-800 איש, בקור, ברעב ובמחלות. עקב כך הועברו באביב 1944 לגנשובקה יהודים הונגרים וכן יהודים אחרים מאושוויץ. ביולי 1944, עם התקרבות הצבא האדום לוורשה, פונה מחנה גנשובקה מחלק מאסיריו, ואלה הועברו למחנה דכאו במסע רגלי שבו נספו רבים מהם.
מחנה גנשובקה שוחרר במרד ורשה באוגוסט 1944 על ידי קבוצה של המחתרת הפולנית ארמייה קריובה, בה לחמה פלוגת יהודים בפיקודו של שמואל קניגסוויין, במסגרת גדוד בפיקודו של פליקס צ'יווינסקי, לימים חסיד אומות העולם.
חלקיק מהיקום

תקציר עלילת הסדרה

הסדרה מתארת את ההשפעה האישית והפסיכולוגית כמו גם ההשלכות הבלתי נמנעות של הטיסה לחלל.
שנת 2016, רוסיה, מרכז ההדרכה לקוסמונאוטים במחוז מוסקבה. לקראת שיגור צוות לתחנת החלל הבינלאומית צוות של טייסי חלל בינלאומיים (שלושה רוסים ושני אסטרונאוטים אמריקאים), מתכוננים לטיסה, תחת פיקודו של גנאדי יאשין. האסטרונאוטים מתחילים לעבוד בתוככי חללית משודרגת ומבצעים משימות מדעיות שונות ויותר ממאה שבעים ניסויים, לרבות משימת עגינה וביצוע חיבור ייחודי של מודול מחקר חדש.
במהלך ההכנות לטיסה, לפתע מתברר כי בין אנשי הצוות ישנה "פצצת זמן" פסיכולוגית: לחברי הצוות קשיים פסיכולוגיים אישיים, אשר עלולים לאיים לא רק את על המשימה בעלת החשיבות הלאומית, אלא גם על חייהם שלהם. הפסיכולוג-הקוסמונאוט אלכסיי שוטוב חושב שהוא מצליח בזכות כשרונו המקצועי לעלות על הגורם לחוויות הרגשיות של טייסי החלל ומנסה לתקן את הבעיה, אלא שהוא לא יודע את כל הפרטים...
This Is Sinatra Volume 2

הפקה

זהו אלבום האוסף השני של הזמר ומכיל בתוכו שירים שהופיעו בסינגלים ובהקלטות בי-סייד, את האלבום ארגן נלסון רידל, שעבד עם סינטרה על כמה מאלבומי העבר שלו, אלבום זה הוא המשכו של האלבום המצליח, This Is Sinatra!.
אלבום האוסף מכיל שבעה שירים חדשים שהוקלטו בשנת 1957 והם: "I Believe," "Everybody Loves Somebody," "It's the Same Old Dream," "Time After Time," "You'll Always Be the One I Love," "If You Are But a Dream," ו "Put Your Dreams Away". סינטרה הקליט את השירים האלה בשנות ה-40 ומכיוון שכולם עסקו בחלומות, קיימת האפשרות כי הם היו מיועדים לאלבום נושא שמעולם לא הגיע לכדי סיום.
מזה שנים ארוכות שהאלבום אינו מופץ, והוא מופיע על תקליטור רק באוסף The Capitol Years המכיל מארז של 21 תקליטורים.
האלבום הגיע למקום השמיני במצעד המכירות האמריקאי ולמקום השלישי במצעד המכירות הבריטי.
אנתוני צ'ארלס האריס

קורות חייו

האריס היה סוחר וספק רשמי של הצבא הבריטי. הוא ואחיו היו בעליהם של חברת האריס ושות'. חברתו עסקה גם במתן מידע ראשוני למטיילים שהגיעו בספינות לאלכסנדריה. בארבעים שנות חייו האחרונות, מקום מושבו היה באלכסנדריה במצרים. הוא עשה מסעות רבים על הנילוס למצרים העליונה, שם רכש כתבי פפירוסים וחפצי עתיקות. האגיפטולוג הגרמני הינריך קארל ברוגש (Heinrich Karl Brugsch) אמר עליו שהיה חובב בעל הבנה גדולה בכתב חרטומים.
בשנת 1851 פרסם את חיבורו "Hieroglyphical standards representing places in Egypt suppodes to nomes and toparchies"
במהלך חייו הוא יצר אוסף גדול של פפירוסים אותם השאיר בירושה לבתו סלימה. בעקבות בעיות כלכליות הציעה הבת בשנת 1871 חלק מהאוסף למכירה תמורת 10,000 ליש"ט. האוסף נרכש בשנת 1872 על ידי האגיפטולוג הבריטי סמואל בירץ' (Samuel Birch) עבור המוזיאון הבריטי. 
האריס ובתו סלימה קבורים בבית הקברות הפרוטסטנטי הבריטי שנמצא ליד שער הרוזטה ההרוס באלכסנדריה.
חוקי אור-נאמו

חוקי אור-נאמו הם קובץ החוקים הקדום ביותר שנמצא בחפירות ארכאולוגיות. מקורו בתרבות השומרית העתיקה, ששלטה באזור דרום מסופוטמיה (כיום דרום עיראק) במשך אלפי שנים. הקובץ נכתב בתקופת השושלת השלישית של אור, בימיו של אור-נמו, מלך העיר אור, או בתקופת שלטון בנו, המלך שולגי, במאה ה-21-20 לפנה"ס. לא ידוע כמה חוקים היו בקובץ, בשלוש תעודות שנחשפו פוענחו כ-30 סעיפי חוק. החוקים בקובץ כתובים במתכונת של "אם-אז" והם משקפים תפיסה מגובשת של כללים אתיים-חברתיים וקיימת בהם העדפה לפיצוי הקורבן, על פני הענשת הפוגע. קובץ חוקי אור-נאמו עומד כחוליה מרכזית בשורת קובצי חוקים עתיקים שהתגלו בחפירות במזרח הקרוב שהמפורסם שבהם (ומאוחר, כ-300 שנה לקובץ זה) הוא חוקי חמורבי, מבבל.

התעודה מניפור

התעודה הראשונה הכוללת את חוקי אור-נאמו נמצאה בחפירות ארכאולוגיות של משלחת מטעם אוניברסיטת פנסילבניה בתחילת המאה ה-20 באזור העיר ניפור. כחמישים שנה לאחר החפירה, בשנת 1952, מצאו אותה חוקרים באוסף המוזיאון הארכאולוגי באיסטנבול והעבירו אותה לניתוחו של הארכאולוג והאשורולוג שמואל נח קרמר. מדובר בתעודת טין שבורה, מיובש ולא צרופה, בגודל 20X10 ס"מ, כתובה באכדית ובה חלק מקובץ החוקים – פרק הקדמה ושרידים של 19 החוקים הראשונים, מהן ניתן היה לקרוא רק 5. לתעודה לא נלווה הקשר סטרטיגרפי, אך מניתוח אפיגרפי שלה נראה שנכתבה בתחילת התקופה הבתר-שומרית, בתחילת האלף השני לפנה"ס, אם כי לא נמצא בסיס להפריך את האפשרות שמקורה בטקסט מתקופה אור-נאמו, שהוזכר בעצמו הקדמה לתעודה. על בסיס ההנחה שלמסמך מעין זה צריכה להיות גם אחרית דבר, העריכו החוקרים שמדובר בתעודה אחת מני כמה שהרכיבו את מלוא קובץ החוקים.
התעודה כללה שמונה עמודות טקסט שכל אחת מהן כוללת 44–48 תיבות לשוניות. נראה שכל שטח הצד הקדמי של התעודה (170 תיבות) הכיל את ההקדמה למסמך וכל שטח צידה האחורי (150 תיבות) הכיל חוקים שנכתבו בהמשך להקדמה.
ההקדמה כללה שלושה קטעי טקסט עוקבים שעסקו במישור התאולוגי, ההיסטורי והאתי של הקובץ. בחלקו התאולוגי מובא תיאורה של העיר אור כמקום מושב המלוכה השולטת בשומר ובאכד. החלק ההיסטורי עסק בפועלו של המלך אור-נאמו שהוביל לאחיזתו בשלטון בשומר ובאכד, בדגש על המלחמות עם יריבתה של אור – העיר לגש. החלק התאולוגי עוסק בפעליו של אור-נאמו למיגור חוליים אתיים שונים של החברה והשלטון באור, בדגש על קביעת משקלים ומידות רשמיים להסדרת מסחר הוגן ושמירה על מעמדם של החלשים בחברה – אלמנות יתומים ועניים.
מבין עשרות החוקים שנכתבו בצידה האחורי של התעודה, הצליחו החוקרים לשחזר רק חמישה. אלה עסקו בכישוף, החזרת עבד נמלט ועבירות של פגיעות גופניות.

התעודה מאור

בשנת 1965 שלושה חוקרים אשורולוגים איתרו בתעודות שנמצאו לפני כן בחפירות בעיר אור, שני חלקים מלוח כתב יתדות אחד שגם הוא כלל חלק מקובץ חוקי אור-נאמו. בתעודה זו נמצאו 39 סעיפי חוק, מתוכם 16 ניתנים לקריאה. גילוי ממצא זה אפשר בשנים שלאחר מכן, לשחזר ביתר דיוק את הכתוב בקובץ, אף שחלקים גדולים ממנו עדיין לא התגלו. ב-1969 פרסם י. פינקלשטיין קריאה ותרגום משולבים של שתי התעודות.

התעודה מסיפר

עותק נוסף של קובץ חוקי אור-נאמו נמצא בידי חוקרים במהלך 1979 בבדיקות של תעודות שנמצאו בחפירות בעיר סיפר. שרידי תעודה זו השלימו חלק משורות ההקדמה לקובץ ושישה מהחוקים. השורות המשלימות עסקו בפועליו של אור-נאמו ובחוקים העוסקים בעונש לרצח, לשוד, לבעילה בכוח של אישה נשואה לפני שמימשה את נישואיה, אישה נשואה נואפת, עונש מאסר ופיצוי על שלילה חופש של אדם, חוקים הקשורים לעבדות, פיצוי על אונס בתולה ופיצוי על גרוש אישה.
Salting out

עקרונות

במולקולת החלבון ישנן חומצות אמינו הידרופוביות והידרופיליות. לאחר קיפול החלבון בתמיסה המימית, חומצות אמינו הידרופוביות יוצרות אזורים הידרופוביים פנימיים נטולי מים ואילו חומצות אמינו הידרופיליות עשויות ליצור אינטראקציות של קשרי מימן עם מולקולות המים, בדרך-כלל במעטפת החלבון.
כאשר ריכוזי המלח גדולים, אחדות ממולקולות המים נמשכות על ידי יוני המלח אשר מפחיתות את מספרן של מולקולות המים הזמינות לאינטראקציות עם החלק הטעון של החלבון. כתוצאה מהביקוש הגדול למולקולות המסיסות, האינטראקציות בין חלבונים חזקות יותר מאשר אינטראקציות בין ממס למומס. מולקולות החלבון מתגבשות על ידי יצירת אינטראקציות הידרופוביות אחת עם השנייה, תהליך זה נקרא salting out.

יישומים

לחלבונים שונים יש הרכבים שונים של חומצות אמינו. מולקולות חלבונים שונות מסיסות בריכוזים שונים של תמיסת מלח.
ניתן להסיר חלבונים לא רצויים מתערובת חלבונים על ידי שיטת salting out כל עוד המסיסות של החלבון בריכוזים שונים של מלח מסוים ידועה.
לאחר הסרת המשקע על ידי פילטרציה או באמצעות צנטריפוגה, ניתן להשקיע את החלבון הרצוי על ידי שינוי ריכוז תמיסת המלח עד לרמה שבה החלבון הרצוי נהיה לא מסיס.
יונים מסוימים יכולים להגדיל את המסיסות של חלבונים במקום להקטין אותה, כמו כן, יונים עלולים לגרום לדנטורציה של החלבון לכן אם נדרשת קביעה מדויקת של כמות החלבונים בתמיסה אז ניתן להשתמש בשיטות אחרות כגון: יונים אחרים או תהליך ניקוי אלטרנטיבי.
אליהו מירב

ביוגרפיה

מירב נולד במצרים. בשנת 1954 עלה עם משפחתו לישראל. תחילה התיישבה המשפחה ברמתיים, וכעבור זמן עברה לבית אלפא. התגייס לחיל האוויר, ובתקופת מלחמת יום הכיפורים שירת בצוות אוויר של לוחמה אלקטרונית. זמן קצר לאחר מכן נישא לחנה הרמן. באותה תקופה חזר בתשובה, ובמשך ארבע שנים למד בישיבת הנגב בנתיבות. בסוף שנות ה-70 עבר להתגורר בשכונת מטרסדורף בירושלים ולמד בישיבת אהבת שלום.
בתחילת שנות ה-80 נעשה חסיד ברסלב, ובהמשך עבר להתגורר בעמנואל, שהייתה בשלבי הקמתה הראשונים.

קריירה

עם הכרזתה של עמנואל כמועצה מקומית, בשנת 1985, נבחר לעמוד בראשה. בתקופת כהונתו כראש המועצה נאלץ להתמודד עם ההשלכות של קריסת חברת "כוכב השומרון" שיזמה והקימה את היישוב. בקדנציה שלאחר מכן כיהן כסגן ראש המועצה. 
באמצע שנות ה-90 פרש מהחיים הציבוריים בעמנואל ועבר להתגורר בירושלים. כיום הוא משמש כראש כולל ברסלב במודיעין עילית. בשנת 2010 נבחר כחבר בהנהלה החדשה של ישיבת שובו בנים.

חיים אישיים

לאחר פטירת אשתו חנה נישא בשנית. ב-13 בדצמבר 2018 נהרג בנו החורג, סמל יוסף כהן, לוחם בגדוד נצח יהודה, בפיגוע בטרמפיאדה הסמוכה למאחז גבעת אסף שבבנימין.