google/wiki40b huggingface dataset:
מרוצת קרחון

מרוצת קרחון (מאיסלנדית: Jökulhlaup) היא שטפון עקב התכת קרחון. במקור הביטוי התייחס לשטפונות עקב התפרצות געשית מוואטניוקול, באיסלנד הנגרמים על ידי חימום גאותרמי ומדי פעם על ידי התפרצות תת-קרחונית, אבל כיום הוא משמש לתיאור כל שחרור גדול ופתאומי של מים מאגם תת-קרחוני או כזה המוזן על ידי קרחון.
מקור מרוצות קרחון היא באגמים סגורים כאשר הם עולים בהרבה על גדותיהם ולכן ספיקת השיא שלהן יכולה להיות הרבה יותר גדולה מזה של שטפון הנובע משולי האגם. השטף של מרוצת קרחון מהוואטניוקול בדרך כלל גם מטפס על פני תקופה של שבועות עם הזרם הגדול ביותר הקרוב לסוף, או שהוא מטפס הרבה יותר מהר במהלך שעות ספורות. דפוסים אלה משקפים כנראה את היתוך ערוץ הזרימה, וזרימה תחת המשטח העליון, בהתאמה. תהליכים דומים בקנה מידה גדול מאוד התרחש במהלך הפשרת הקרחונים בצפון אמריקה לאחר עידן הקרח האחרון (למשל מאגם אגאסי), ויש להניח כי בזמנים מוקדמים יותר, הגם שהתיעוד הגאולוגי לא השתמר היטב.

ייצור מים תת-קרחוני

ייצור מי מומסים תת-קרחוני הוא אחד המפתחות להבנה של זרימה מים מומסים תת-קרחוניים. מים מומסים עשויים להיות מיוצרים על פני שטח הקרחון, מתחת לקרחון או בשני המקומות.התכת פני השטח נוטה לגרום לאגירה על פני השטח. מים מומסים בתחתית הקרחון נגרמים כתוצאה משטף חום גאותרמי (קרי מחום כדור הכדור הארץ), אשר משתנה בהתאם למיקום, כמו גם מחימום כתוצאה מהחיכוך בין הקרח לבין השטח שמתחתיו.

זרימת מים על ותת קרחונית

מי מומסים עשויים לזרום מעל הקרחון, מתחת לקרחון או כתהום באקוויפר מתחת לקרחון כתוצאה מתולכה ההידראולית של התשתית מתחת לקרחון. מים נאגרים בברכות או במשטח תת-קרחוני (אגמים) אם קצב הייצור עולה על שיעור האובדן לאקוויפר.
ההשפעות של זרימות מים על קרחוניות ותת קרחוניות בקצה משטח הקרח הן שונות. זרימת על קרחוניות דומות לזרימת מים בכל הסביבות האחרות - מים זורמים מאזורים גבוהים יותר לאזורים נמוכים יותר בהשפעת הכבידה. זרימת תחת הקרחון שונה משמעותית, המים המיוצר על ידי התכה בבסיס הקרח או נמשכים מטה מפני השטח על ידי הכבידה, נאספים בבסיס הקרחון בברכות ואגמים המכוסים במאות מטרים של קרח. אם אין ניקוז מפני השטח של הקרח, המים המופשרים על גבי יזרמו כלפי מטה ויתאפסו בנקיקים בקרח, יחד עם המים המופשרים תחת הקרחון; שני המקורות יכולים ליצור אגם תת-קרחוני. העומד ההידראולי של המים שנאספו באגם תת-קרחוני יגדל ככל שהמים מתנקזים דרך הקרח עד שהלחץ יהיה מספיק גבוה כדי לפרוץ נתיב דרך הקרח או להציף את הקרח מעליו.

דוגמאות של מרוצות קרחון

בעוד מרוצות קרחון היו מקושרות במקור עם הואטניוקול, הרי כבר דווחו בטווח רחב של מקומות, כולל אנטארקטיקה בהווה, ויש ראיות לכך שהם התרחשו גם במעטה הקרח לורנטיד (Laurentide)‏ ומעטה הקרח הסקנדינבי בתקופת הקרח האחרונה.
קראי מזרח אירופה

קראילאר זהו השם המקובל בקרב צאצאי היהודים הקראים במזרח אירופה לכינוי לאומיותם. לאומיות זו צמחה בעקבות התנועה הלאומית הקראית בתחילת המאה ה-19. תנועה זו דגלה בדעה שהקראים באירופה שייכים ללאום נפרד ולא ללאום היהודי.
שמה של לאומיות זו נגזר מהשפה הקראית בה דיברו הקראילאר. שפה זו הייתה שייכת למשפחת השפות הטורקיות, ובעקבות כך הופיעה בקרב הקראילאר ההשקפה שהם שייכים ללאום טורקי.

היסטוריה

במאה ה-19 ניסה מנהיג הקראים במזרח אירופה, אברהם פירקוביץ', להוכיח, בין היתר באמצעות זיופים, שהקראים (קראילאר) אינם חלק מעם יהודי אלא צאצאי עשרת השבטים השוכנים בקרים אלפי שנים. כתוצאה מפעילותו התפתחה הלאומיות הקראית, שראתה את הקראים כלאום נבדל ולא כתנועה דתית. מגמה זו התחזקה בתקופת כהונתו של שריה שאפאשל (Seraya Shapshal), שהיה חוקר שפות, כמנהיג הקהילה. שאפאשל הקדיש את חיו להוכחה הנחתו שקראילאר הם צאצאים של כוזרים השוכנים בקרים עוד לפני המרת דתם לדת הקראית.
מוסכם בקרב החוקרים שמוצא הקראילאר הוא אכן ביהודים, אולם למעשה כיום בניגוד לעבר הם רואים את עצמם כלאום נפרד.
בזמן השלטון הנאצי לפי בקשת שריה שאפשאל הוקמה ועדת בדיקה לעניין מעמדם הגזעי של הקראילאר. הנאצים פנו למספר אישים יהודים בשאלה אם הקראילאר הם ממוצא אתני יהודי. אלו שיקרו ביודעין והצהירו שאין שום קשר בין הקראים לעם היהודי, מתוך מטרה להציל את הקראילאר. קביעתם סייעה להצלת הקראילאר מהשמדה בשואה, אולם היו מקומות שבהם הצהירו הקראילאר על יהדותם ונספו בשל כך. היחס המיוחד לקראילאר קומם כמה אידאולוגים נאצים, שידעו שמדובר למעשה ביהודים, ורווחה דעה שיש לשמור בסוד את קיומה של קבוצה אתנית זו ואת הסלחנות כלפיה.
קראילאר, כקבוצות אתניות אחרות באירופה הכבושה, גויסו לשרת בצבא הגרמני. על פי האנציקלופדיה של השואה:
בעיית יחסם של הקראים ליהודים הרבניים אינה קלה לקביעה בשל מיעוט העדויות. 

היחס לא היה אחיד. בלוצק שיתפו הקראים פעולה בהתעללות ביהודי המקום ובוילנה ובטרוקי המציאו רשימות מדויקות של בני עדתם, ובכך סיכלו אפשרות הצלה של מאות יהודים רבניים, שהצטיידו בתעודת קראים מזויפת. היהודים ההם נתפסו ונרצחו.

במקומות אחרים סייעו הקראים, נתנו אפילו תעודות מקוריות והצילו יהודים יחידים.
— האנציקלופדיה של השואה
השלטון הסובייטי מנע מהקראילאר המזרח-אירופיים בברית המועצות ללמוד את דתם ואת תרבותם. הטענה שהומצאה בימי פירקוביץ' בדבר אי-יהדותם התחזקה. רבים מן הקראילאר נטמעו ונראה שמעט נותר מהתרבות הקראית באזור זה של העולם.
כיום יש כ-2000 קראילאר מוצהרים במזרח אירופה: 1200 באוקראינה (700 בקרים), 240 בליטא, 200 ברוסיה, 120 בפולין.
הקראילאר המתגוררים בקרים ברובם דוברי רוסית המנותקים ממורשת הדתית שלהם.
התאחדויות שלהם התחילו לפעול לאחר התמוטטות ברית המועצות.
חלקן הגדול ממומן על ידי קרן שהוקמה על ידי קראילאר מתנצר בשם מ. סאראץ' (1910-2000 Сарач, Михаил Семёнович).
שהתגורר בצרפת. בדרך כלל הן מצדדי הדוקטרינה של החכם האחרון שריה שאפשאל (1873-1961 Seraya Shapshal) הדוגלת בהסרת כל סמני יהדות מההיסטוריה של הקראילאר ושיחזור מנהגים פאגאנים, מקוריים כביכול, כמו השתחוות לעצי אלון ולביצי יען.
הקראילאר הדתיים המתגוררים ברובם בישראל או בארצות הברית אינם מרוצים מהתנהגותם של הקראילאר בקרים. קהילות יהודיות חלוקות ביחסן אל הקראילאר.
הניב האוקראיני של הלשון הקראימית, שהיה מאוד דומה לטטרית של קרים, נכחד. הניב הליטאי-פולני מדובר כיום בידי עשרות בודדות בלבד, אך נעשים מאמצים להחיותו.
בליטא מתקיימת פעילות ספרותית יפה בשפה הקראימית ביחס לקוטנה של הקהילה, שמספר חבריה מונה כמה מאות בלבד.
ויליאם קויסט

קריירת מועדונים

קויסט התחיל את הקריירה שלו בקבוצת טורסאגר רונדה בה שיחק מגיל שש עד גיל שמונה. בשנת 1992 הצטרף לקבוצת הילדים של KB, השייכת לפ.צ. קופנהגן ובמקביל שיחק גם כדוריד בקבוצת פרדריקסברג. בשנת 1997 זכה באליפות הנוער בכדורגל וגם בכדוריד. בסופו של דבר, קויסט החליט להמשיך בכדורגל.
ב-23 באפריל 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד נורסאלנד. ב-22 באוקטובר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-3 נגד ויבורג. בעונת 2010/2011 מונה לקפטן הקבוצה.
ב-16 ביוני 2011 חתם ל-4 שנים בשטוטגרט מהבונדסליגה.
ב-30 בינואר 2014 הושאל לפולהאם מהפרמייר ליג עד לסיום העונה. בתום העונה ירדה פולהאם ירדה לליגת המשנה וקויסט עזב את המועדון.
ב-1 בספטמבר 2014 חתם בויגאן את'לטיק לעונה אחת.
ב-17 ביולי 2015 חזר לקופנהגן.

קריירה בינלאומית

ב-20 בינואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק בהפסד 3-1 לארצות הברית. ב-16 באוקטובר 2012 קויסט הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 נגד איטליה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
קויסט השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2010 וביורו 2012.
אפיכרמוס

אפיכרמוס מקוס (ביוונית: Ἐπίχαρμος) היה מחבר קומדיות יווני (בערך 530 - בערך 440 לפסה"נ) חי בסירקוזה שבסיציליה. פיתח את המחזה הקומי העממי הדורי והעלה אותו למדרגת קומדיה אומנותית. בהבדל מכותבי הקומדיות האטיים, לא מתח ביקורת סאטירית על אנשי המדינה ופעולותיהם, אלא על הרעיונות של הפילוסופיה והספרות. מן הקומדיות המרובות שחיבר שרדו קטעים מועטים בלבד.
פוזור-אשור הראשון

המלכים שקדמו לפוזור אושור הראשון

על פי רשימת מלכי אשור, קדמו לו 29 מלכים, המחולקים לשלוש קבוצות: מלכים שעל פי תיאורם "גרו באוהלים"; מלכים ששם האב שלהם ידוע; ושלושה מלכים בעלי שמות חורים. יש חוקרים שהעלו את ההשערה שהמלכים ש"גרו באוהלים" ו"המלכים ששם אביהם ידוע" לא מלכו מעולם על אשור, והם הוספו לרשימת המלכים על ידי שמשי-אדד הראשון, מלך ממוצא אמורי שהשתלט על אשור ורצה לתת לגיטימציה למלכותו. חיזוק להשערה זאת נמצא בכך ששמות מלכים אלה תואמים למדי לשמות המלכים המופיעים בגנאלוגיה של חמורבי, מלך ממוצא אמורי שמלך בתקופה הבבלית הקדומה בבבל, וזו הייתה כנאה מסורת אמורית קדומה ששני המלכים ייחסו לעצמם.
סטניסלב גולדברג

קריירה

גולדברג נולד בטאלין בירת אסטוניה למשפחה יהודייה. הוא התחיל את הקריירה שלו בקבוצת המילואים של פלורה טאלין ממנה הושאל לואריור ואלגה ואלווה מהליגות הנמוכות במדינה, בהן לא מצא את מקומו. בשנת 2011 חתם בויליאנדי מליגת העל האסטונית שהוקמה באותה עונה. ב-5 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הבכירה באסטוניה בתיקו 0–0 נגד נארבה טראנס. ב-23 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–0 נגד פאידה לימניסקונד. בתום העונה התפרקה ויליאנדי וגולדברג שקיבל את כרטיס השחקן שלו חתם בפאידה לימניסקונד.
בינואר 2013 חתם בסייניואן יאלקאפלוקרהו מהליגה הפינית השנייה. במהלך העונה לא זכה לדקות משחק ועבר לשחק עם קבוצת המילואים של המועדון. בחורף 2014 חזר לפאידה. בקיץ 2015 חתם בנומה קאליו בה שיחק לרוב בקבוצת המילואים של המועדון. בחורף 2016 חתם בראקווארה טרבאס.
ב-2 באוגוסט 2016 הגיע גולדברג לישראל וחתם במועדון ספורט אשדוד. ב-25 באוקטובר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 3–2 נגד בני יהודה תל אביב במסגרת רבע גמר גביע הטוטו. בליגה שותף כמחליף בשלושה משחקים בעונת 2016/2017, ובסופה שוחרר מהמועדון.
בעונת 2017/2018 גולדברג היה שחקן חופשי, וב-1 באוגוסט 2018 חזר לקדנציה שנייה בראקווארה טרבאס.
ב-2 בינואר 2019 גולדברג חתם בהפועל אדומים אשדוד מליגה א'.
באוגוסט 2019 חזר לאסטוניה וחתם בטאלין לגיון.
בן לוקח בת

תקציר העלילה

הוריה של איה הם זוג רופאים שיוצאים בשליחות לתאילנד במסגרת עבודתם, ומוסרים את איה בת ה-11 למשך זמן היעדרותם לקיבוץ. עם פרידתה מהוריה איה מוצאת את עצמה בתוך חברה סגורה שמערכת ערכיה ואורחות-חייה זרים לה. היא מצופה להשתלב בקרב שכבת בני גילה ומגלה עד-מהרה כי הם אינם מסבירים לה פנים. מעל כולם בולטת חנה הבלונדינית היפה, שעוינותה כלפי איה לובשת גוון של קנאה רומנטית סביב גיורא, בן כיתה ו'. בתוך כך ובהדרגה נוצרים גם קשרי ידידות והבנה מסוימים בין איה לבין חלק מהילדות והילדים. באחד מרגעי השיא של הסרט מבקשת חנה, שנואת נפשה של איה, להפליל את איה על מנת לפגוע בה, היא לוקחת בולים יקרים מאוסף הבולים של אורי, אחד הילדים ומניחה אותם במגירה של איה על מנת להפליל אותה. לאחר שכולם בטוחים כי איה היא זו שגנבה את הבולים ומנדים אותה, מתגנבת איה למיטתה של חנה, בעת שזו ישנה בלינה המשותפת, וגוזרת את שיערה הארוך.
לצד תככים, נאמנות, רוע לב וחברות אישית, עובר הסרט דרך אירועים ומוטיבים שמאפיינים את התקופה וביניהם מוות בקרב של בן קיבוץ נערץ, ואי-ודאות כלכלית.
נקודה (גאומטריה)

בגאומטריה, נקודה היא מושג יסודי, שאינו מוגדר ואין צורך להגדירו, משום שהוא מאופיין באמצעות האקסיומות העוסקות בו. בצורה פחות פורמלית, נקודה מציינת מקום שאין קטן ממנו במרחב. לנקודה ממד אפס - היא חסרת אורך, רוחב ועומק.
בהקשר כללי יותר במתמטיקה, כל איבר של מרחב טופולוגי נקרא נקודה.

הנקודה בפילוסופיה של המתמטיקה

מבחינה פילוסופית, הנקודה הייתה תמיד מושג בעייתי. היוונים הקדומים טענו שקו לא יכול להיות מורכב מנקודות והציגו מגוון רב של פרדוקסים הנובעים מההנחה שזה אכן כך, המפורסמים שבהם הם הפרדוקסים של זנון. לפרדוקסים אלה קשר מהותי לתפישה האטומיסטית המציעה מושג דומה "אטום" שהגדרתו היא "בלתי ניתן לחלוקה" אך בשונה מהנקודה הגאומטרית יש לו גודל ממשי, וכן מימד. בפרדוקסים אלה נגעו היוונים בסוגיית עצמאות המתמטיקה אל מול תיאור המציאות והמציאות ממש, והציגו גישה מערבת, שאינה מבחינה בין מתמטיקה ובין פיזיקה. להיבטים אלה התייחסו גם פלאטון ואריסטוטלס, אך גם הם באופן מערב.
לעומת זאת, מדעני הרנסאנס והעת החדשה המוקדמת כמו גלילאו גליליי ואייזק ניוטון אימצו את הפרדוקסליות הזאת כתכונה של הטבע וראו בנקודה עצם לגיטימי שקיים בעולם. ניוטון אף פיתח את החשבון אינפיניטסימלי המבוסס כולו על מעין נקודה - האינפיניטסימל. באותן שנים של המהפכה המדעית ניתן גם מיסוד פילוסופי רחב ומעמיק, בין היתר על ידי דקארט ושפינוזה ליחסים שבין המציאות ותיאור המציאות ועל הפער שבין הגאומטריה, הפילוסופיה של הטבע והטבע, ובמונחים עכשוויים המתמטיקה, הפיזיקה והמציאות.  
בחשבון אינפיניטסימלי ניסו לעקוף את הבעיה על ידי שימוש בקטעים קטנים כרצוננו במקום נקודה, לחישוב גבולות ואינטגרלים ומאוחר יותר אף פתחו את תורת המידה כדי לטפל בקשיים שנוצרו באנליזה הממשית הבנויה על אינפיניטסימלים וגבולות.
בעקבות הצלחת החשבון האינפיניטסימלי, ניסו המתמטיקאים להעמיד את הגאומטריה על יסוד האנליזה והמספרים הממשיים - שקיומם אז נחשב לודאי ללא ספק. העמדה זו, שזיהתה את הנקודה עם מספר ממשי או זוג סדור של מספרים ממשיים, תיארה צורות גאומטריות באמצעות משוואות אלגבריות. הניסוח הראשון של גישה זו סופק על ידי רנה דקארט בספרו על גאומטריה אנליטית והצגת מערכת הצירים הקרטזית.
בעקבות מחקריו של גאורג קנטור על תורת הקבוצות, הבינו המתמטיקאים שהמספרים הממשיים אינם כה ודאיים ופשוטים, שכן אפשר לממשם רק באמצעות קבוצות המכילות אינסוף איברים (אינסוף אקטואלי). לכן, ניטשה הגישה שמנסה לבסס את הגאומטריה על האנליזה.]
המתמטיקאי דויד הילברט הציע בתזת האקסיומטיות שלו שהנקודה היא לא פחות ולא יותר מאשר העצם שמוגדר לקיים את אקסיומות הגאומטריה הנוגעים לעצם כזה. מאחר שהנקודה בעצם נבנית על ידי הגדרה כך שתקיים את האקסיומות, ברור שאין כעת שום פרדוקס או סתירה לוגית. למעשה, שאלת האמיתות של קיום הנקודה, כפי שהוגדרה על ידי הילברט, הופכת לחסרת משמעות. ברם, הנקודה של הילברט איננה הנקודה הממשית שאנו מתייחסים אליה ומדברים עליה (אף על פי שההגדרות נבנו כך שיהיה דמיון רב בין השתיים). לכן, התשובה של הילברט טובה רק לגבי הנקודה שהגדיר ולא לגבי הנקודה הגאומטרית. 
סוגיות אלה - של אקטואליזם מול פוטנציאליזם - עדיין נמצאות במחלוקת בין פילוסופים של המדע, הלשון  והמתמטיקה.
.ag

‎.ag היא סיומת האינטרנט (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) הלאומית  של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים באנטיגואה וברבודה, נרשמה בשנת 1991. הרשמות אתרי אינטרנט בסיומות אינטרנט משניות ושלישיות הם זמינות ואין הגבלות בנוגע למי ומה מיקומו של הנרשם. בסיומות אינטרנט משניות, יופיע דומיין האתר לפני ‎.ag, בסיומות אינטרנט שלישיות יופיע דומיין האתר לפני ‎.com.ag,‏ ‎.org.ag,‏ ‎.net.ag או ‎.co.ag
מוזיאון צ'ורום

מבנה המוזיאון

המבנה בו שוכן המוזיאון נבנה בשנת 1914 בסגנון אדריכלי של המאה ה-19. בתחילתו שימש כבית חולים, ובהמשך כבית ספר לחקלאות, בית ספר לרפואה, בית ספר לאמנות, בית ספר למסחר, אקדמיה למכונאות, ובית ספר תיכון. בשנת 1988 נפגע המבנה בעקבות שרפה. עבודות השיקום החלו בשנת 1989 במטרה להפוך אותו כמבנה למוזיאון. המבנה נפתח לקהל הרחב ב-11 במרץ 2003.
מבנה זה שוכן כ-400 מטר ממזרח למבנה הקודם של המוזיאון שנבנה בשנת 1332.

היסטוריה

המוזיאון התחיל ב-1937 כיוזמה מקומית למחקר ואיסוף ממצאים שנמצאו באזור. אחד הגורמים החשובים שהביאו לעניין בנושא, הן החפירות הארכאולוגיות שאתר אלג'הויוק שנעשו על פי הוראתו של נשיא טורקיה אתאטורק. מוזיאון צ'ורום משמש כיחידה מינהלית הכוללת  שני מוזאונים במרכז ושלושה נוספים במקומות אחרים הקשורים באתרים הארכאולוגים. המשך החפירות באלג'הויוק הגביר את הצורך בהקמת מוזיאון מקומי באתר, והוא נוסד ב-1940. בשנת 1966 נחנך "מוזיאון בואזקיי" באתר של העיר חתושש. ב-13 באוקטובר נחנך מוזיאון צ'ורום.

אוסף המוזיאון

גודלו של האוסף הוערך בשנת 1997 מעל 12,000 פריטים. האוסף מחולק לארבעה אזורי תצוגה. האולם הראשון והמסדרון כוללים ממצאים מהתקופות ההלניסטית, הרומית והביזנטית. התצוגה כוללת מטבעות, כלי קרמיקה, כלי בישום מזכוכית, צלמיות ופסלים, ספלי מנחה, אסטלות, סרקופגים, כותרות עמודים ותכשיטים.
באולם השני מוצגים ממצאים מהתקופה החתית והפריגית: קנקנים גדולים, פכים, כורי התכה, דיסקים וחותמות.
האולם השלישי והאולם הרביעי מכילים פריטים מהתקופה הסלג'וקית והעות'מאנית: שטיחים, תכשיטים, בגדים ואריגים, כלי נשק, חפצי עץ ומתכת.
בחצר הגן מוצגים מזרקות ופסלי שוורים.
רוג'ר קורמן

מוצא ונעורים

קורמן נולד בדטרויט, מישיגן. אביו, ויליאם קורמן, היה מהנדס. אחיו, ג'ין קורמן, היה אף הוא למפיק סרטים, ולעיתים שיתף פעולה עם רוג'ר. בצעירותו למד הנדסת מכונות באוניברסיטת סטנפורד. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בתעשיית הקולנוע. ב-1954 החל בקריירה של מפיק ותסריטאי ובשנת 1955 ביים את סרטו הראשון.

קריירה

בתקופות בהן עמדה פעילותו בשיאה, היה קורמן יוצר כשבעה סרטים בשנה. סרטו המהיר ביותר היה "חנות קטנה ומטריפה" (1960) שעליו נאמר כי צולם בשני ימים ולילה אחד. סרטיו היו לרוב סרטי אימה וסרטי ניצול זולים, בעלי איכות ירודה במתכוון, המכונים בארצות הברית "סרטים סוג ב'" (B movies). קורמן ייצר סרטים אלו בפס נע, תוך שמירה הדוקה על מגבלות התקציב, ולוח זמנים צפוף, שכלל צילום כל סרט בפחות משבועיים.
בין יצירותיו הנחשבות, שעדיין משודרות בסינמטקים ובערוצי טלוויזיה כ-TCM, נמצא מחזור סרטים שיצר עבור חברת ההפקה "American International Pictures", בין השנים 1960 ל-1964, על פי סיפורי אדגר אלן פו, בשיתוף פעולה עם התסריטאי ריצ'רד מת'סון, רובם בכיכוב וינסנט פרייס.
בשנת 1970 ייסד קורמן חברת הפקה משלו בשם "New World Pictures", שיצרה סרטי פולחן רבים, ובמקביל דאגה להפצתם בארצות הברית של סרטי איכות של במאים אירופים נחשבים כפרנסואה טריפו ופדריקו פליני. ב-1983 מכר קורמן את החברה, ולאחריה ייסד את חברת "Concorde Pictures", ואת חברת "New Horizons". יצירתו האחרונה כבמאי בתקופתו הפעילה הייתה סרט הטיסה "פון ריכטהופן ובראון" (Von Richthofen & Brown), משנת 1971, ולאחר מכן שב לבימוי רק פעם אחת נוספת, בסרט "פרנקנשטיין יצא לחופשי" (Frankenstein Unbound) בשנת 1990. במהלך שנות פעילותו הפיק למעלה מ-300 סרטים וביים למעלה מ-50 סרטים. בשנת 1990 פרסם אוטוביוגרפיה שכותרתה "כיצד יצרתי 100 סרטים בהוליווד ולא איבדתי אגורה" (How I Made a Hundred Movies in Hollywood and Never Lost a Dime).

קורמן כחונך קולנועי

במאים רבים, מהידועים בתולדות הוליווד, החלו את הקריירה שלהם בהדרכתו של קורמן ובסיועו. שחקנים נודעים רבים קיבלו את הזדמנות המשחק שלהם בסרטיו. הליך ההסרטה אצל קולמן היה בית ספר מצוין לקולנוע, ודור החניכים שגידל קורמן יצר כמה מהסרטים הידועים והאהובים ביותר בתולדות תעשיית הקולנוע בארצות הברית. חלק מהבמאים ידועים במיוחד בשל הפקות יוקרה שנעשו בתקציב ענק, כגון פרנסיס פורד קופולה הידוע בשל ההסתבכויות הפיננסיות הכרוכות בהפקת סרטיו, החורגים לעיתים מזומנות מן התקציב שנועד להם, או ג'יימס קמרון יוצרו של טיטאניק הנחשב לסרט היקר ביותר שנוצר אי פעם.
בין הבמאים שחנך קורמן נמצאים פרנסיס פורד קופולה, מרטין סקורסזה, רון הווארד, פיטר בוגדנוביץ', ג'ונתן דמי, ג'ו דאנטה, ג'יימס קמרון, וג'ון סיילס. רבים מהם הודו בפומבי לקורמן על תקופת החניכה, והודו בהשפעתו על יצירתם. כך, למשל, במהדורת ה-DVD של "שליחות קטלנית" מתייחס קמרון לעבודתו אצל קורמן כ"לימודים בבית הספר לקולנוע של קורמן". רבים מהיוצרים העניקו לקורמן הופעות אורח בסרטיהם, כמחווה. בין היתר מופיע קורמן בסצינות קצרות ב"הסנדק חלק שני", של קופולה, "שתיקת הכבשים" של דמי ואפולו 13 של הווארד.
בין השחקנים שקיבלו את הזדמנויות המשחק הראשונות שלהם בסרטיו של קורמן נמצאים ג'ק ניקולסון, פיטר פונדה, ברוס דרן, דניס הופר, טליה שייר, דייוויד קאראדין ורוברט דה נירו.
ארוס (אסטרואיד)

גילוי ומחקר

האסטרואיד ארוס התגלה ב-13 באוגוסט 1898 על ידי האסטרונום הגרמני קרל גוסטב וויט, שעבד בברלין והאסטרונום הצרפתי אוגוסט שרלואה, שעבד בניס, כל אחד מהם בנפרד. הוא כונה ארוס על שם אל האהבה היווני והמספר 433 המופיע לפני שמו באנגלית מציין את היותו האסטרואיד ה-433 שהתגלה למדע (הראשון הוא קרס, הקרוי באנגלית - 1 Ceres, השני פאלאס - 2 Pallas, וכו').
ב-17 בפברואר 1996 שיגרה נאס"א חללית מחקר, שכעבור כשנה כונתה NEAR Shoemaker, על שם המדען יוג'ין שומייקר, שנפטר ב-1997. החללית התקרבה לארוס לראשונה בינואר 1998, נכנסה למסלול סביבו ב-14 בפברואר 2000 ונחתה על פניו ב-12 בפברואר 2001. היא שידרה את ממצאיה הרבים, לרבות צילומים, לאורך כל התקופה הזו והמשיכה בכך גם כמעט חודש לאחר הנחיתה, עד שככל הנראה הקור השורר על פני האסטרואיד שיתק את מכשיריה.

תכונותיו

ארוס הוא אסטרואיד המורכב בעיקרו מסלע - S-type asteroid, כמו בערך 17% מהאסטרואידים במערכת השמש. בשונה מקבוצה זו, רובם הגדול של האסטרואידים, כ-75%, מורכבים מתרכובות פחמן - C-type asteroids. 
אורכו של ארוס כ-32 ק"מ, עם רוחב ועובי של כ-11 ק"מ על 11 ק"מ. כתוצאה מכך הוא נחשב בין האסטרואידים הגדולים - השני בגודלו בקבוצת האסטרואידים הקרובים לכדור הארץ. 
שנת ארוס, דהיינו משך הזמן שלוקח לו להקיף את השמש, היא בת כ-643 ימים, בערך שנת ארץ ושלושה רבעים. ארוס סובב סביב עצמו ומשלים הקפה אחת, מידי 5.27 שעות.
מסלולו סביב השמש, מרוחק ממנה, בממוצע, פחות ממאדים ויותר מכדור הארץ, אבל זהו רק הממוצע. בשל מסלולו האליפטי עד מאוד, בנקודה הקרובה ביותר שלו לשמש (פריהליון), הוא אמנם מרוחק מהשמש מעט יותר מאשר כדור הארץ (כ-1.1 AU), אך בנקודה הרחוקה (אפהליון), הוא רחוק ממנה אף יותר מאשר המאדים (כ-1.8 AU) ‏(AU = יחידה אסטרונומית = המרחק הממוצע של כדור הארץ מהשמש). סוג מסלול זה מכליל את ארוס בקבוצת האסטרואידים הקרויה אסטרואידי אמור, על שם האסטרואיד אמור, שהיה הראשון שהתגלה מקבוצה זו ואשר זהו אופי מסלולו. סוגי מסלולים אחרים של האסטרואידים מכלילים אותם בהתאמה בקבוצות אחרות, כל אחד על פי מסלולו, למשל אסטרואידי אפולו, אסטרואידי אטן וכו'.
על פי מחקרים מסוימים, קיים סיכוי סביר, שבתוך מיליארד שנים פחות או יותר, יתנגש ארוס בכדור הארץ. עוצמתה הצפויה של התנגשות שכזו, אם תתרחש, תהיה אף גדולה יותר מזו שגרמה ככל הנראה להכחדתם של הדינוזאורים. 
הטמפרטורה השוררת על פני ארוס נעה בין 100+ ל- (150-) מעלות צלזיוס, תלוי במרחק מהשמש ובגורמים אחרים. דחיסותו דומה למדי לדחיסותה של הקליפה הסלעית של כדור הארץ - כ-2.4 טון למ"ק.
NMC

היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 1964 תחת השם "תקליטי סי בי אס ישראל" על ידי סיימון שמידט, ובאופן רשמי הייתה שלוחה של הזרוע הבריטית של החברה העולמית CBS. סי בי אס הייתה חברת התקליטים הראשונה שהקימה מפעל לייצור תקליטי ויניל במרץ 1964 ברחוב טהון 50 בחולון. כמו כן היו לחברה אולפני הקלטות בישראל וגם תזמורת. החברה הפיקה תקליטים מקוריים של אמנים מקומיים בתחום המוזיקה הקלאסית והקלה.
בשנת 1988 חל מהפך כשענקית האלקטרוניקה סוני רכשה את החברה העולמית. בעקבות המהלך, חברת CBS העולמית שינתה את שמה ל-"Sony Music", והחליטה שלא להחזיק יותר סניף בישראל. לאור זאת, הפכה השלוחה הישראלית לחברה עצמאית תחת השם מוזיקה בע"מ, ולאחר מכן בשנת 1993 שונה שמה ל"אן.אם.סי מוזיקה בע"מ" (NMC - ראשי תיבות של "New Music Company"). במרץ 2008 שונה שמה של החברה לשמה הנוכחי: "אן.אם.סי יונייטד אנטרטיינמט בע"מ".
בינואר 2011 יצאה החברה למאבק נגד ערוץ שנפתח באתר YouTube, אליו הועלו וידאו קליפים של שירים ישראלים משנים עברו, אשר הוגדרו על ידי מנהל הערוץ כ"נוסטלגיה ישראלית". NMC טענה לבעלות על זכויות היוצרים על אותם קטעי וידאו וכתוצאה מהתנגדותם למהלך, הוסרו מהרשת כאלף חמש מאות מהסרטונים. במקביל הודיע על תוכנית להקמת אתר משלה להפצת מוזיקה דרך רשת האינטרנט. לאחר שאתר YouTube החל לאכוף זכויות יוצרים ולשלם תמלוגים חזרה לשתף פעולה איתה. 
ב-1 בפברואר 2012, לראשונה מאז הקמתה, פתחה החברה מחלקה בשם "NMC Live", המייצגת אמנים ישראלים ומארגנת הופעות.
אחרי שהחברה פתחה מחלקה בשם "nmc live", בשנת 2015 פתחה החברה מחלקה בשם "NMC young" המייצגת אמני ילדים ומשווקת הופעות של כוכבי הילדים, בנוסף, "NMC young" מייצגת את כוכב הילדים "מני ממטרה" בשיתוף עם יובל המבולבל (יובל שם טוב).

רכישות

ב-29 בדצמבר 2008 חתמה "אן אם סי יונייטד" על הסכם לרכישת מלוא הבעלות על הד ארצי, תמורת ארבעה מיליון שקלים.
ב-30 באוקטובר 2011 הודיעה החברה על רכישת חברת ההפקות "טלעד".
בשנת 2017 החברה רכשה את מפיקי ה"פסטיגל" ו"מותק של פסטיבל" מיקי וירון פלד בעלי חברת ההפקה "סולן הפקות".
בשנת 2019 החברה רכשה את חברת "טלית תקשורת" לאחר שיהודה טלית הלך לעולמו ועמרי בץ עזב את טלית תקשורת.

מסחר בבורסה

בשנת 1993 החברה הנפיקה לראשונה את מניותיה בבורסה בתל אביב והפכה לחברה ציבורית, ומכספי ההנפקה נבנה "בית NMC" בראשון לציון. בשנת 2005 מכרה החברה את הבניין בהפסד, אך המשיכה להחזיק בו מספר משרדים בשכירות.
בחודש יוני 2011 רכשה חברת יונייטד קינג, שהחזיקה עד אז ב-75.41% ממניות החברה, את יתרת 22.51% המניות שהוחזקו על ידי הציבור (למעט 2.08% שהמשיכו להיות מוחזקים על ידי משה אדרי, אחד משני השותפים ב"יונייטד"). לאחר רכישה זו חדלה אן־אם־סי להיסחר בבורסה ומאז היא חברה פרטית.
גן הכוזרי

תכנון הגן

כאשר הוקמה שכונת רחביה, חברת הכשרת היישוב העסיקה את האדריכל היהודי יליד גרמניה, ריכרד קאופמן, על מנת שיתכנן את השכונה כשכונת גנים בהשראת עיר הגנים האירופאית, תוך יישום עקרונות הסגנון הבינלאומי שרווח באותה עת בארץ ישראל. בשלב הראשון תוכננה "רחביה א'", שגבולותיה היו רחוב המלך ג'ורג' במזרח, רחוב רמב"ן בדרום, רחוב אוסישקין במערב ורחוב הקרן הקיימת בצפון. במרכז השכונה תוכננה שדרה ירוקה החוצה את השכונה מצפון לדרום. שדרה זו נועדה להולכי רגל ולמטיילים והייתה אמור להיות, על פי התכנון, רחבה יחסית. בקצה הצפוני של השכונה תכנן קאופמן להקים בית כנסת. לימים הוקמה במקום בו אמור היה לעמוד בית הכנסת - הגימנסיה העברית רחביה. 
השדרה שימשה בתור הגן הציבורי המרכזי של רחביה, בשנת 1926 ניתן לה השם 'שדרות יהודה הלוי' שם זה שונה לאחר שהוחלט לקרוא לשדרה בכניסה לירושלים על שם יהודה הלוי אך לבסוף נקראה השדרה בכניסה לעיר על שם זלמן שזר ( חרות' 8.1.63 עמ' 3, 'דבר' 29.9.75 עמ' 4 ) תושבי השכונה נהגו לנפוש בה וילדי השכונה שיחקו בה. השדרה הוקפה בגדר ובה שערים. בסמוך לגן הכוזרי, בחלק הדרומי של השדרה נמצא גן אליעזר ילין

צמצום שטח הגן והשבתו לציבור לאחר עשרות שנים

עם השנים הופקעו שטחים שונים מהשדרה מסיבות שונות. בחלקה הצפוני של השדרה נבנה מקלט ציבורי, במרכז השדרה ולאור העובדה שנשיא מדינת ישראל יצחק בן צבי עבר, עם היבחרו לתפקיד הנשיא, להתגורר בבניין צמוד לשדרה, הוחלט מטעמי ביטחון, לבנות גן מגודר לבית הנשיא, חלק מהשדרה הופקע למטרה זאת והושאר רק מעבר צר להולכי רגל. 
בדרום השדרה היא הוצרה על מנת לאפשר בניית בתי דירות.
הסופר יהודה האזרחי בספרו "עיר אבן ושמיים" מתאר את הקטנת שטח השדרה בחלק הצמוד לבית הנשיא:
יצחק בן צבי ז"ל השתכן, עם היבחרו לנשיא המדינה, ב...בית ולירו... נשיא המדינה זקוק, כידוע, לביקתת שומרי ראש, וכן לגן פרטי. משמע, שהכרח לבתר את הגן הציבורי, לספחו אל הבית הסמוך, להקים בו גדר גבוהה, כמגן מפני עוברי אורח טרדניים, בלתי מוזמנים.
— עמ' 79
לאחר שבית הנשיא הועבר למיקום אחר, הסיבה להצרת השדרה הסמוכה כבר לא התקיימה. על כן, ניהלו תושבי השכונה מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 מאבק במוסד יד בן צבי (אשר שוכן עתה בבניין) במטרה להשיב את שטחי השדרה שהוצמדו לבית הנשיא לרשות הציבור. לאחר מאבק ארוך הוחזר שטח זה לציבור בשנת 2018 תוך בניית גדר חדשה ליד בן צבי. במהלך העבודות הושאר בגן הכוזרי העתק קטע מפסיפס בית הכנסת העתיק במעון שנעשה על ידי נעמי הנריק והוזז למיקום חדש בשטח יד בן צבי התבליט מגש הכסף, מעשה ידי גיסתו של בן צבי, הפסלת בתיה לישנסקי.