google/wiki40b huggingface dataset:
טום יודול

ביוגרפיה

יודול נולד בטוסון שבאריזונה, כבנם של ארמלי לנורה (לבית ווב) וסטיוארט יודול, מזכיר הפנים של ארצות הברית (1961-1969 תחת הנשיאים ג'ון פיצג'רלד קנדי ולינדון ג'ונסון). הוא למד בקולג' פרסקוט (Prescott College) וסיים עם תואר ראשון באומנות ב-1970. לאחר מכן המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת קיימברידג' שבאנגליה, שם סיים את לימודיו ב-1975. ב-1977 סיים תואר J.D במשפטים באוניברסיטת ניו מקסיקו, והוסמך כעורך דין. בהמשך התחמה כפרקליט שופט בבית משפט הפדרלי מן המחוז העשירי, והמשיך לשרת בתפקידים משפטיים שונים, בהם היה לעוזר התובע במחלקה לפשיעה וכיועץ בממשל ניו מקסיקו.
בשנים 1982 ו-1988 התמודד יודול ללא הצלחה לבית הנבחרים של ארצות הברית. ב-1990 נבחר כתובע הכללי של ניו מקסיקו, ושירת בתפקיד זה עד שנת 1999.
ב-1998 התמודד יודול בפעם השלישית לבית הנבחרים, והפעם גבר על יריבו הרפובליקני. הוא נבחר על תקן המחוז השלישי של ניו מקסיקו, המכסה את צפונה של המדינה ואת בירתה סנטה פה. הוא נבחר לארבע כהונות נוספות ושירת כחבר בית הנבחרים עד 2009.
בנובמבר 2007 הכריז יודול על כוונתו להתמודד לסנאט, על מנת לרשת את מושבו של הסנאטור הרפובליקני המכהן, פיט דומיניצ'י. בנובמבר 2008, לאחר שזכה ללא התנגדות בפריימריז הדמוקרטים, הביס את יריבו הרפובליקני ברוב של 61% ממניין הקולות, ונבחר לסנאט. בנובמבר 2014 זכה לכהונה נוספת. במרץ 2019 הודיע כי לא יתמודד בבחירות לסנאט בשנת 2020.
יודול נשוי לג'יל ואב לילדה. הם מתגוררים בסנטה פה. ליודול קרובי משפחה אחדים שמשרתים או ששירתו בקונגרס, בהם הסנאטור לשעבר מקולורדו, מארק יודול, שכיהן בתפקיד זה בשנים 2009–2015, והסנאטור הרפובליקני מייק לי מיוטה.
דפרון

דַפרוֹן הייתה החברה הראשונה והגדולה בישראל לייצור מחברות ומעטפות. החברה נוסדה בשנת 1939 על ידי משפחת דוברובסקי. תחילה החל רפאל דוברובסקי בבית מלאכה בשכונת מונטיפיורי בתל אביב, שם יצר מחברות ופנקסים. לאחר מכן בנה מפעל ברמת גן, שבו השתמש החל ב-1961 בציוד אוטומטי לייצור מחברות, שהגדיל את תפוקת המפעל פי ארבעה. ב-1955 נקרא המפעל "דפ-רון" ובהמשך "דפרון". בשנת 1973 עבר למפעל בפתח תקווה.
בשיאה, בשנות ה-70 וה-80, גלגלה החברה עסקים בעשרות מיליוני שקלים, והחלה בייצוא לאירופה, לאפריקה ומאוחר יותר לארצות הברית. היא העסיקה כ-70 עובדים במפעל המחברות, ובסה"כ קרוב ל-200 עובדים בשלל מחלקות החברה. בניהם של רפאל ואהובה דוברובסקי הצטרפו אף הם לעבודה במפעל, וכך גם בעלה של הבת. המחברות שייצר המפעל הפכו תקן דה פקטו בישראל, והיא הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת תל אביב. מאז חלה ירידה במכירות עקב כניסת יצרנים זולים מסין ומהרשות הפלסטינית ועקב המעבר מכתיבה במחברות לכתיבה במחשב.
בשנת 1993 רכשה את חברת "אופק" המייצרת טפסים מתוחכמים, שיקים ונייר רציף. בתחילת 2007 רכשו רון ויסברג וקבוצת משקיעים ממשפחת דוברובסקי 90% מהשלד הבורסאי של החברה. פעילות החברה המשיכה להיות בידי משפחת דוברובסקי.
באפריל 2012 מכרה החברה את קו ייצור המעטפות, המהווה 80% מפעילותה, למשקיע פרטי עבור כ-10 מיליון ש"ח.
חברת דפרון בהווה ממשיכה את פעילותה במתכונת קטנה יותר על ידי שני בניו של רפאל, יוסי ושלמה דוברובסקי, וכן בנישה הנקראת "דפרון שיווק", המתמחה בהפקות דפוס מיוחדות בתחום הקד"מ והשיווק הדיגיטלי, בניהולם של ניר דוברובסקי, נכדו של רפאל, יזם בתחום האינטרנט ובעליה של חברת Ideal-Logic ורן שרייבר.
המאה ה-28 לפנה"ס

אישים משמעותיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.

תגליות והמצאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
הבריחה הגדולה של סטיץ'

הבריחה הגדולה של סטיץ'! (באנגלית: !Stitch's Great Escape) הוא מתקן המצוי בארץ המחר של ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה.
המתקן הוא תיאטרון עגול בו מתוארת הבריחה הגדולה של סטיץ', דמות מסרט ההנפשה "לילו וסטיץ'". המתקן נפתח ב-16 בנובמבר 2004 והחליף את מתקן טרורחיזרים - מפגש עם חיזרים (ExtraTERRORestrial Alien Encounter) שקדם לו.

תיאור המתקן

המבקרים נכנסים כסוהרים חדשים לבית כלא המצוי בחלל ובעת ההדרכה הניתנת להם, בעודם יושבים בתיאטרון הגדול מגיע סטיץ' ומצליח להימלט מכלאו ולהציק לסוהרים וצופים בין היתר, בגרימת נזקים למערכות החשמל והפרחת נפיחות באוויר לאחר אכילת נקניקיה.
ג'ים סטרג'ס

ביוגרפיה

סטרג'ס נולד בלונדון וגדל בעיירה פרהאם שבמחוז סארי. סטרג'ס צבר לעצמו ניסיון כנער בהצגות תיאטרון רבות ובשנת 1994 בתפקידו הקולנועי הראשון בדרמה "גרסת בראונינג". הוא עבר להתגורר במנצ'סטר כדי ללמוד באוניברסיטת סלפורד ולעסוק במוזיקה. הוא סיים את לימודיו בהצלחה יתרה בשנת 1999 עם תואר במדיה ואומנויות. 
סטרג'ס פרץ לתודעה בשנת 2007 בדרמה המוזיקלית של ג'ולי טיימור "מעבר ליקום" בתפקיד הצעיר הבריטי ג'וד. ב-2008 שיחק סטרג'ס בתפקיד הראשי במותחן הפשע "21" בתור הסטודנט בן קמפבל ובתפקיד משני בדרמה התקופתית "נערת בולין האחרת" בתור הסופר ג'ורג' בולין האח של אן (נטלי פורטמן) ומרי (סקרלט ג'והנסון). ב-2009 השתתף בדרמה "לחצות גבולות" בתפקיד המוזיקאי היהודי בריטי גאווין קוסף.
ב-2010 הופיע סטרג'ס בדרמה של פיטר ויר "הדרך חזרה" בתפקיד הראשי של יאנוש ווייצ'זאק, צעיר פולני הנלקח בשבי הסובייטי ובדרמה הרומנטית "יום אחד" בתפקיד דקסטר מאיו לצידה של אן האת'וויי. בנוסף דיבב סטרג'ס בסרט האנימציה "אגדה עם כנפיים" את דמותו של הינשוף סורן.
בשנת 2012 השתתף סטרג'ס בפרויקט ההרפתקאות הבדיוני המוערך של האחים וואשובסקי וטום טייקוור "ענן אטלס", בסרט שיחק בלא פחות מ-6 תפקידים שונים בעלילות שונות. באותה שנה שיחק גם בדרמה הבדיונית "הפוכים" בתפקיד אדם קירק לצידה של קירסטן דאנסט. ב-2013 שיחק סטרג'ס במותחן הפשע האיטלקי המוערך "ההצעה הטובה ביותר" בתפקיד רוברט המסייע לגיבור העלילה וירג'יל אולדמן (ג'פרי ראש).
חוץ מהיותו שחקן, סטרג'ס מנהל גם קריירה מוזיקלית כזמר וככותב מוזיקת רוק.
SUV

SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) (בישראל מכונה גם "כביש-שטח" ו"פנאי שטח") הוא סוג של כלי רכב הנראה מבחוץ כמו רכב שטח (ואף חולק איתו יכולות ומאפיינים מסויימים כמו הנעה כפולה, נעילת דיפרנציאל וכדומה), אך הוא למעשה מותאם יותר לנסיעה בכביש סלול מאשר בשטח.
רכבי SUV מצוידים בדרך כלל בהנעה כפולה (4×4), בניגוד למכוניות קונבנציונליות בהן מונעים רק הגלגלים האחוריים או הקדמיים של הרכב. רכבי SUV מסוימים כוללים גם יכולת גרירה של טנדר. העיצוב של רכב SUV כולל תא מנוע גדול יחסית, ובדרך כלל גם מנוע בנפח גדול. במדינות בהן הדלק יקר יותר, נוטים רבים להעדיף רכבי SUV בעלי מנועי דיזל, שהם בעלי צריכת דלק נמוכה יותר.
רכבי ה-SUV זכו לפופולריות גדולה בארצות הברית בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ובמהלך תחילת העשור הראשון של המאה ה-21. הפופולריות של רכבי SUV נמצאת בדעיכה מאז בעיקר בשל העלייה המשמעותית של מחירי הדלק ובשל המשבר הכלכלי העולמי ב-2008. בשל כך, רכבי SUV מסורתיים שהתבססו על שלדת סולם בדומה לרכב שטח וטנדר, מוחלפים בהדרגה בסוג כלי רכב המכונה קרוסאובר, שהוא בעל שלדה אחודה בדומה למכונית נוסעים, שמשקלה נמוך יותר ותורמת לצריכת דלק טובה יותר.
בשל צריכת הדלק הגבוהה של רכבי SUV ובשל הסיכון המוגבר שהם גורמים לכלי רכב אחרים, הם ספגו ביקורת רבה לאורך השנים. בין היתר נטען כי הגודל, הקשיחות, והפגושים הגבוהים של רכבי SUV גורמים נזק רב בהרבה למכוניות האחרות ולנוסעיהן בעת התנגשויות עמן. כמו כן, טענו המבקרים כי הפופולריות הרבה לה זכו רכבי SUV בארצות הברית בעשורים האחרונים היא אחת הסיבות לכך שהאוכלוסייה האמריקאית צורכת כיום כמות דלק גדולה בהרבה מאשר בעשורים הקודמים.
הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי

היסטוריה

הרובע הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 מאיחודם של הרובע המטרופוליני של קנזינגטון והרובע המטרופוליני של צ'לסי. מאחר שהרובע המטרופוליני של קנזינגטון היה רובע מלכותי, גם הרובע המאוחד הוא רובע מלכותי.

אוכלוסייה

על פי מפקד אוכלוסין שנערך בשנת 2001 ברובע מתגוררים 158,919 תושבים מהם 78% לבנים, 4% שחורים ממוצא אפריקאי ו-3% שחורים ממוצא קריבי.
44% מתושבי הרובע מחזיקים בבעלותם את הבתים בהם הם מתגוררים.
בבדיקה שנערכה בשנת 2003 תוחלת החיים הממוצעת לנשים ברובע היא 84.8 שנים (הגבוהה ביותר בממלכה המאוחדת). תוחלת החיים הממוצעת לגברים היא 79.8 שנים (השלישית בגובהה) (שיפור מבדיקה שנערכה בשנת 1991 לפיה תוחלת החיים לגברים הייתה 73 שנים - המחוז ה-301 בממלכה המאוחדת, ולנשים 80 שנים - המחוז ה-129 בתחולת החיים לנשים).
אוכלוסיית הרובע אמידה ביותר - 16.6% מתושבי הרובע נחשבים בעלי הכנסה גבוהה (מעל 60,000 ליש"ט). אחוז תושבי הרובע העוסקים בבנקאות הוא הגבוה ביותר בבריטניה. אחוז תושבי הרובע העוסקים בקמעונאות הוא הנמוך ביותר בבריטניה.
סקר שנערך בשנת 2006 הראה שהרובע ממוקם במקום הרביעי מבין מחוזות בריטניה באחוז האוכלוסייה העוסק בספורט - 27.9% מתושבי הרובע עוסקים בפעילות גופנית לפחות 3 פעמים בשבוע.

אתרים בעלי חשיבות

ברובע מצויים גני קנזינגטון ובהם ארמון קנזינגטון ואנדרטת אלברט. כמו כן נמצאים ברובע אולם האלברט הול, בית הולנד, בית החולים המלכותי צ'לסי, בית הקברות קנזל גרין, מגדל טרליק והרודס; מוזיאונים רבים ובהם: מוזיאון ויקטוריה ואלברט, מוזיאון המדע, המוזיאון להיסטוריה של הטבע והמוזיאון לגאולוגיה שעל דרך התערוכות; כנסיות רבות כגון כנסיית הלב הטהור של מרי, כנסיית כל הקדושים, כנסיית השילוש הקדוש של ברומפטון וכנסיית קלומבה הקדוש (השייכת לכנסייה הסקוטית).

השכלה

ברובע פועלת המכללה האימפריאלית של לונדון אשר הקמפוס העיקרי שלה נמצא בדרום קנזינגטון.
Fading Lights

הופעות ועיבוד

השיר בוצע בסיבוב ההופעות של The Way We Walk. הביצוע מופיע ב-DVD, The Way We Walk - Live in Concert. מנהל הלהקה טוני סטראון-סמית' התנגד שהלהקה תבצע את השיר, אך הלהקה התנגדה. עם זאת, השיר נוגן בסיום ההופעות כשהלהקה ירדה מהבמה. זה יכול להישמע בסיום ההופעה When In Rome concert DVD.
השיר עובד ויצא בגרסה משופרת לשמיעה (רימסטר) בגרסת הרימסטר של We Can't Dance לראשונה שוחרר על מארז התקליטורים, Genesis 1983–1998.
מירב שיקלר

ביוגרפיה

שיקלר התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב כפר המכביה ובקבוצת מכבי קריית אונו.

שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה בלוקסמבורג בינואר 2000 קבעה שיקלר במשחה ל-50 מטר חזה שיא ישראלי חדש של 34.21 שניות, שיפור לשיא בן ה-10 שנים של נטע כהן (34.57 שניות), שיא זה החזיק מעמד כ-6 חודשים ונשבר על ידי אולגה צינקר (33.65 שניות).
בפברואר אותה שנה קבעה שיקלר במשחה ל-50 מטר חזה (בריכת 25 מטר) שיא ישראלי חדש של 33.41 שניות, שיפור לשיא בן ה-11 שנים וחודשיים של נטע כהן (33.79 שניות), שיא זה החזיק מעמד כ-3 שנים ונשבר על ידי מונה מירון מבני הרצליה (33.18 שניות).

אלופת ישראל (בריכת 25 מטר)

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2001 זכתה שיקלר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 33.78 שניות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.79 דקות.

אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2002 זכתה שיקלר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 35.11 שניות, לפני אולגה צינקר מירושלים רבתי (35.32 שניות) ושרון בר סלע (35.80 שניות), בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 34.37 שניות, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:16.62 דקות, לפני גילי צוקרמן מהפועל מועצה אזורית גוש זבולון (1:17.96 דקות) ואולגה צינקר (1:18.29 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:40.64 דקות, לפני ענבל לבבי מהפועל עמק חפר (2:43.92 דקות) ומונה מירון מהפועל תל אביב (2:48.29 דקות).

2003

באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 2003 זכתה שיקלר במדליית ארד במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 35.54 שניות, אחרי מונה מירון שקבעה שיא ישראלי לגילאי 16-18 חדש של 34.19 שניות וחנה פולישצ'וק (35.25 שניות).

משפחתה

אחותה הצעירה, זוהר שיקלר, אף היא שחיינית מצטיינת, אלופה ושיאנית ישראל.
חנה

חַנָּה, דמות מקראית, הייתה אשתו של אלקנה מרמתיים צופים ואמו של שמואל הנביא. חנה היא גם אחת משבע הנביאות המוזכרות בתנ"ך.
שתי תפילות חשובות מופיעות בסיפורה של חנה: האחת תפילתה המרה של חנה העקרה המבקשת להרות, והשנייה תפילה שמחה על התגשמות בקשתה בהולדתו של שמואל. שתי התפילות השפיעו על תפיסת התפילה ביהדות.

עקרותה של חנה

מסופר כי חנה הייתה עקרה, וכי פנינה, צרתה אשתו האחרת של אלקנה, הייתה נוהגת להתפס על נקודה כואבת זו, אולם אלקנה אהב אותה והיה נוהג לנחם אותה על עקרותה. מדי שנה היו אלקנה ומשפחתו נוהגים לעלות למשכן שילה ולזבוח לה'.
טרל ברנדון

נעורים ומכללות

ברנדון נולד בעיר פורטלנד שבאורגון, וכתלמיד ב"תיכון גרנט" זכה בשנת 1989 בתואר שחקן התיכונים המצטיין של אורגון. בסיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת אורגון, וכבר בעונת הפרשמן שלו הוביל את קלעי קבוצתו עם 17.9 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישיית העונה של מחוז ה-Pac-10. בעונתו השנייה והאחרונה באוניברסיטה שיפר את ממוצעיו ל-26.6 נקודות למשחק, וזכה בתואר שחקן המכללות המצטיין של המחוז.

קריירה מקצועית

ברנדון נבחר על ידי קבוצת קליבלנד קאבלירס בבחירה ה-11 של דראפט ה-NBA לשנת 1991. בעונת הרוקי שלו העפילו הקאבלירס לסדרת גמר המזרח, בהובלת מארק פרייס, לארי נאנס ובראד דוהרטי, אך הפסידו לשיקגו בולס בתוצאה 4-2 והודחו. בשלוש עונותיו הראשונות בקליבלנד שימש ברנדון כמחליפו של מארק פרייס, ובמהלך עונת 1994/1995 תפס את מקומו כרכז הפותח של הקבוצה. בעונות 1995/1996 ו-1996/1997 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-NBA לאחר שהעמיד ממוצעי שיא של 19.3 ו-19.5 נקודות בממוצע למשחק, בהתאמה. כמו כן זכה בסיום עונת 1997 בפרס הספורטיביות של ה-NBA, עבור תרומתו לילדים ממשפחות מצוקה. כחלק מפעילותו ההומניטרית הפעיל ברנדון מחנה כדורסל שנתי, בו השתתף בין היתר לברון ג'יימס.
לקראת עונת 1997/1998 נשלח ברנדון למילווקי באקס, יחד עם טיירון היל ובחירת דראפט עתידית, כחלק מטרייד משולש שהעביר את וין בייקר (ממילווקי) לסיאטל סופרסוניקס ואת שון קמפ (מסיאטל) לקליבלנד. ברנדון שיחק במילווקי במשך עונה וחצי, לצד גלן רובינסון וריי אלן, לפני שנכלל בטרייד נוסף שהעביר אותו למינסוטה טימברוולבס. בשלוש עונותיו הראשונות במינסוטה המשיך להציג יכולת טובה עם 16.2 נקודות ו-8.3 אסיסטים בממוצע למשחק, והטימברוולבס סיימו את שלוש העונות עם הפסד בתוצאה 3-1 בסיבוב הראשון של הפלייאוף.
במהלך עונת 2001/2002 סבל ברנדון ממספר פציעות בברכו שאילצו אותו להחמיץ 50 משחקים, ובדיעבד שיחק את משחקו האחרון בקריירה בפברואר 2002, בגיל 31 בלבד. ביולי 2003 נשלח בטרייד לאטלנטה הוקס, ונופה ממנה כחצי שנה לאחר מכן, מבלי ששיחק במדי הקבוצה. ב-9 במרץ 2004 הודיע ברנדון באופן רשמי על פרישה ממשחק.
סרה-אן

סרה-אן (נכתב גם סראן, וגם סרה-אל; מלך בתחילת המאה ה-16 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה נסיך מימחד, וייתכן ומלך בחלב לאחר רציחתו של המלך החתי מורשיליש הראשון.

זהותו

סרה-אן ידוע דרך חותם של בנו, אבא-אן השני, שנמצא באללח' והיה בשימושו של ניקפאה  מלך אללח' כחותם מלכותי. החותם מתאר את אבא-אן השני כ"אהוב האל הדד", תואר שהיה בשימושם של מלכי ימחד. ניקפאה היה בנו של אידרימי , שהיה מצאצאי שושלת ימחד שמלכה בחלב. אידרימי היה בנו של אלם-אלימה, המלך האחרון שמלך בחלב לפני שנכבשה על ידי ממלכת מיתני, והוא היה כנראה בנו של אבא-אן השני.
שמו של סרה-אן מופיע גם בשני לוחות בכתב יתדות שנמצאו באללח', בהם הוא משמש כעד במסמכים משפטיים. לוח אחד עוסק בהסכם להעברת קרקעות בין ירים-לים השלישי ואמיתכום מלך אללחק. במסמך השני, שמו מופיע בין שמה של הנסיכה בינטיקידיה והנסיך חמורבי, שהיה יורש העצר של אללח', ומכאן הסיקו החוקרים שהוא היה כנראה בנו של ירים-לים השלישי.

מלוכתו

המסמכים שנמצאו מאשרים שסרה-אן היה נסיך ימחד, אבל לא מאשרים שהוא היה המלך. החתיתולוג טרבור ברייס  מעריך שהוא היה המלך ששיקם את חלב ואת השלטון של בית ימחד על הממלכה. חוקרים אחרים  מייחסים את שיקום בית המלוכה והממלכה לבנו, אבא-אן השני.
העיר חלב שוקמה ונבנתה מחדש, וחזרה להיות עיר בירה קצת לאחר רציחתו של המלך החתי מורשיליש הראשון, שהרס אותה בשנת 1600 לפנה"ס לערך.
מורשיליש הראשון מת בסביבות 1590 לפנה"ס, והשיקום נעשה תקופה קצרה לאחר מותו. בהתאם לכך, אם סרה-אן אמנם היה המלך, הוא מלך ברבע הראשון של המאה ה-16 לפנה"ס. לאחר מותו ירש אותו בנו, אבא-אן השני. בשנים שלאחר מכן הצליחה הממלכה לשקם את עצמה מעט. היא הרחיבה את שלטונה על ניי, מוּכִּיש (אזור אללח' Mukis) ועמו (Ama'u). אבל ממלכת ימחד הפסיקה להיות כוח משמעותי במזרח הקרוב, ולא חזרה למעמדה הקודם.
היפה והגלדיאטור

תקציר העלילה

טימו הגלדיאטור הלא מוצלח הצעיר אומץ על ידי הגנרל קרינו, וגדל באקדמיה המפורסמת ביותר לגלדיאטורים שברומא, אבל טימו לא קורץ מאותו החומר שממנו עשויים גלדיאטורים. הדבר היחידי שהוא רוצה לעשות הוא להסתובב עם חברים שלו ולהימנע מהאימונים הקשים של אביו החורג. כשטימו פוגש את לוסילה המקסימה, הוא מחליט לשנות את חייו כדי להראות לה את הגיבור החבוי בו. דרך כישופים ואימונים נוראיים של דיאנה המאמנת, טימו צריך להפוך לגלדיאטור הגדול של כל הזמנים בשביל להראות ללוסילה מי הוא באמת.

שם הסרט הישראלי

אף על פי ששם הסרט במקור הוא "Gladiatori di Roma" (הגלדיאטורים של רומא) בישראל הוחלט לקבוע לו שם אחר. בעמוד הפייסבוק של החברה המפיצה פורום פילם התבקשו הגולשים להציע שמות בעברית לסרט, ולבסוף נבחר השם "היפה והגלדיאטור".
ריי וילסון

ביוגרפיה

וילסון נולד בעיירה הסקוטית, דמפרייס בשנת 1968. בשנת 1988 פגש את הפסנתרן ג'ון הולמס, והחל לנגן איתו. שנתיים לאחר מכן הקימו השניים להקה בשם Guaranteed Pure, אליה הצטרפו סטיב וילסון (אחיו של ריי) וג'ון היימס. הלהקה הקליטה אלבום אחד בשם Swing Your Bag, והתפרקה בשנת 1993. 
בינואר 1994, הצטרף וילסון ללהקת פוסט-גראנג' בשם Stiltskin. יחד איתה הקליט אלבום אחד בשם The Mind's Eye, ממנו יצא הסינגל Inside שהגיע למקום הראשון במצעד הבריטי, לפני שהתפרקה בשנת 1995.

עם ג'נסיס - Calling All Stations

וילסון הצטרף לג'נסיס בשנת 1997, לאחר עזיבתו של פיל קולינס, והקליט, יחד עם חברי הלהקה הנותרים טוני באנקס ומייקל ראת'רפורד, אלבום נוסף ואחרון של הלהקה הנקרא Calling All Stations. בחלק משירי האלבום ניתן לשמוע את קולו השונה של ריי וילסון מפיטר גבריאל ומפיל קולינס.

1999 - היום

לאחר פירוקה של ג'נסיס, חבר וילסון לניר צדקיהו (המתופף המחליף של פיל קולינס בג'נסיס), סטיב וילסון וג'ון היימס, ויחד הקימו את להקת _Cut. גם בלהקה זו הקליט אלבום אחד, Millionairehead, לפני שהחל בקריירת סולו. 
בשנת 2006 וילסון הקים מחדש את להקת Stiltskin, כשהוא חבר הלהקה היחיד מהרכבה המקורי. נכון להיום (2007) הלהקה הקליטה אלבום אולפן אחד ויצאה לסיבוב הופעות, שבעקבותיו יצא אלבום הופעה. נוסף על כך ווילסון נוהג להופיע עם שירים של ג'נסיס ושל פיל קולינס בעת הופעותיו.
אלתר חנוך הניך ליבוביץ

אלתר חנוך הניך ליבוביץ (תרע"ח, 2 ביוני 1918 - י' בניסן תשס"ח, 15 באפריל 2008) היה ראש ישיבת רבי ישראל מאיר הכהן ("ישיבת חפץ חיים") בארצות הברית.

קורותיו

נולד בסלצ'ניק, עיירה קרובה לגבול ליטא-פולין, בקרבת קובנה. בנו היחיד של הרב דוד ליבוביץ. משפחתו היגרה לארצות הברית בשנת 1928 שם אביו יסד את הישיבה ב-1933 וקרא לה על שם החפץ חיים שנפטר באותה שנה.
לאחר פטירת אביו, בשנת 1941, החליף אותו בראשות הישיבה, למרות גילו הצעיר (23). את רוב חייו השקיע בבנייה והרחבה של הישיבה, שלימים הפכה לאחד מעמודי התווך של היהדות האורתודוקסית באמריקה. הוא עודד את תלמידיו לפתוח סניפים לישיבה ברחבי ארצות הברית, בירושלים ובקנדה. בנוסף נפתחו שלושה בתי ספר לבנות ברוח הישיבה, וישיבת "נחלת ישראל יצחק" (בעבר "זיכרון דוד") ברמת בית שמש, שייסד הרב הלל וואקסמאן. 
היה נשוי לפשה, בתו של הרב אברהם חיים טרופ – בנו של הרב נפתלי טרופ וחתנו של הרב יעקב משה ספיר. לזוג לא היו ילדים. לאחר פטירתה, בשנת 2002, נישא בשנית לדניאלה.
אגרוף בלב

עלילה

רפאל פריאס הוא מתאגרף ידוע, שמתמודד בקרב על התואר העולמי. אבל הוא לא מצליח לסיים את הקרב, כיוון שהחדשות הנוראות מכל מגיעות לאזניו - אשתו פאולה נהרגה בתאונת דרכים בעודה נושאת את ילדם ברחמה. רפאל שבור הלב אינו יודע את נפשו מרוב כאב ולבקשת הרופא בבית החולים, הוא מסכים לתרום את קרניות עיניה של פאולה. האישה שזוכה בהן היא מרסלה, סטודנטית לרפואה שהותקפה באכזריות ברחוב ואיבדה כתוצאה מכך את מאור עיניה. בזכות תרומת הקרניות, מרסלה שבה לראות מבלי לדעת את זהות התורמת ומקורביה.
עשר שנים חולפות, ורפאל כבר נטש מזמן את עולם האגרוף והפך לאח. הוא מתחיל עבודה חדשה בבית חולים, ופוגש שם את מרסלה, שכיום היא רופאה. שניהם אינם יודעים שהקרניות שאפשרו למרסלה לשוב לראות הן אלה של אשתו המתה של רפאל. הם גם אינם מודעים לעובדה הקשה מכל - חוויאר, בעלה הרופא של מרסלה, הוא זה שגרם לתאונה בה מתה פאולה. בין רפאל ומרסלה נוצר קשר מיוחד ואוהב, והם מנסים לעזור זה לזה לרפא את פצעי העבר. מה יקרה לסיפור אהבתם כשתתגלה כל האמת?

הפקה

הצילומים החלו ביוני 2017 . הרומן נרשם באסטודיוס פמפה המשתייך לטלפיה, בעיר מרטינז, ברובע סן איסידרו, בבואנוס איירס, כמו גם במקומות אחרים עבור סצינות חוצות ספציפיות.

קידום

הפרומו שוחרר הראשון ב-22 ביולי 2017 עם תמונות של סבסטיאן אסטבנז ואלאונורה וקסלר. הפרומו השני שוחרר ב-2 באוגוסט, שהציגו את שתי הדמויות של הגיבורים. במהלך חודש אוגוסט הופיעו עוד קידומי מכירות שחשפו יותר את ההיסטוריה. בשבוע האחרון של החודש, הבכורה שלו הוכרז בספטמבר בספטמבר על טלפה ולבסוף ב-29 באוגוסט, תאריך ההתחלה והזמן שלו אושרו.
בן-ציון לוריא

ביוגרפיה

לוריא נולד בשנת 1905 בעיר ביאליסטוק שבפולין למשפחה ציונית-אתאיסטית. למד בגימנסיה העברית "תרבות" בביאליסטוק, ולאחר סיום הלימודים עלה לארץ ישראל בשנת 1925. בתחילה עבד כפועל, ובשנת 1929 נרשם לאוניברסיטה העברית בירושלים, שם למד במחלקה לחקר הגאוגרפיה של ארץ ישראל אצל חוקר ארץ ישראל פרופ' שמואל קליין ואחרים.
את עיקר מרצו הקדיש לוריא לחקר ארץ ישראל והתנ"ך, לזיהוי אתרים ונופים מקראיים ולמתן שמות תנ"כיים לנקודות יישוב חדשות בארץ ישראל. הוא היה ממקימה ומראשיה של החברה לחקר התנ"ך, ועורך כתב העת "בית מקרא" שהוציאה החברה. בכינוסים השנתיים של החברה היה לוריא מהמרצים הראשיים. הוא גם ערך את הפרוטוקלים של דיוני החוג לתנ"ך שהתקיים בתחילה בביתו של ראש הממשלה דוד בן-גוריון ולאחר מכן בבתיהם של נשיאי המדינה. הוא יזם את הוצאתם לאור של הפרוטוקולים כ"עיונים" בספרי התנ"ך השונים, בהוצאת החברה לחקר המקרא. הוא גם שימש במשך שנים כגזבר המרכז העולמי לתנ"ך, שדוד בן-גוריון שימש כנשיאו. 
בשנת 1927 הצטרף לאגודת המשוטטים הישראלית, ויחד עם חבריו הירושלמים דוד בנבנשתי, נתן שלם ופנחס כהן ערך מסעות רגליים ארוכים, בין השאר לדמשק ולעבר הירדן. 
בהקדמה לספר היובל לכבודו כתב עליו גצל קרסל: "וכל שנזדמן בצוותא בטיולים אלה יזכור לעולמי עולמים סיורים מודרכים אלה, שתום נעורים והתלהבות לארץ ישראל חוברו יחדיו".
לוריא פרסם עשרות מאמרים, בעיקר ב"בית מקרא", בענייני ארץ ישראל, וכתב וערך ספרים רבים, אחד מהם הוא אטלס תנכ"י אשר מפותיו צורפו לתנ"ך בהוצאת קורן. יתר ספריו מוקדשים לחקר התנ"ך, תולדות עם ישראל בתקופת המקרא, שיבת ציון ותקופת בית שני וכן לזיהוי אתרים ונופים מקראיים בארץ ישראל ההיסטורית. 
עוד כותב קרסל: 
"חקירת ארץ ישראל וביחוד חקר הגאוגרפיה ההסטורית של ארץ ישראל קשורה ודבוקה בעצם מהותה בנופה היהודי של ארץ ישראל באותם ימים... ספרו 'היהודים בסוריה' שכל עצמו וכולו חידוש בהיסטוגרפיה שלנו. כאן שיקע לא רק בעבודת חקר אלא צירף לה מראה העיניים, על ידי סיוריו שם ועיקובו אחרי עברו של היישוב היהודי שם".
לוריא היה פעיל בוועדת השמות הירושלמית והרבה לתת שמות לרחובות ולשכונות בירושלים. לבתו הבכורה שנולדה בשנת 1932 קרא ארנונה, על שם נחל ארנון שבעבר הירדן, שנצפה מחלון ביתו שבשכונת תלפיות. לפי אחת הגרסאות, בני השכונה התרשמו משמה של הילדה והחליטו להסב את שם השכונה מתלפיות מזרח לארנונה.

משפחתו

בן-ציון לוריא היה נשוי ליהודית לבית גינצבורג, אחות במקצועה ועסקנית ציבור, פעילה בכירה בהסתדרות העובדים, חברת מזכירות מועצת פועלי ירושלים וחברת מועצת עיריית ירושלים. אחותה רוחמה זלינגר הייתה ממייסדות כפר אז"ר. אחותה ז'ניה טברסקי הייתה עובדת סוציאלית, מחלוצי העבודה הסוציאלית בארץ ישראל, ועסקנית ציבור, מפעילות תנועת הפועלות וחברת הכנסת מטעם מפא"י.
בתו ארנונה נישאה לסגן-אלוף מיכאל פייקס, שנהרג במלחמת ששת הימים. בתו טלמונה נישאה לעו"ד תיאודור אוריין. בנו, מנחם לוריא, הוא פרופסור לביוכימיה באוניברסיטה העברית. 
נכדו יונתן פייקס נהרג במלחמת יום הכיפורים. נכדו דניאל פייקס נהרג בתאונת טיפוס שלגים בצרפת. נכדתו ד"ר מיכל (פייקס) מטס (נפטרה ב-2008) הייתה רופאה מומחית לרפואה פנימית ולאלרגיה ואימונולוגיה קלינית בבית החולים שערי צדק. נכדתו תמר פייקס היא אמנית ובמאית, יוצרת הסרט "רבועים של קרטון", על השכול והאבל במשפחתה. נכדו דורי אוריין הוא מעצב וחבר בקבוצת "אוממי". נכדו אמיר אוריין הוא חוקר בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון. נכדו דן אוריין משרת כשגריר ישראל במקדוניה. נכדו ד"ר שי לוריא הוא אורתופד מומחה לכף יד בבית החולים הדסה.
ריק סטיין

ריק סטיין (Christopher Richard (Rick) Stein) (נולד ב-4 בינואר 1947) OBE הוא שף אנגלי, מחבר ספרי בישול, בעל מסעדות ומגיש תוכניות טלוויזיה.

קורות חייו

סטיין נולד באוקספורדשייר באנגליה. הוא בוגר ניו קולג' באוקספורד. לאחר לימודיו הוא התיישב בעיירת החוף פדסטאו שבמחוז קורנוול, בה כ-3,000 תושבים בלבד, שם בילה חופשותיו כילד. 
בשנת 1974 סטיין החל בעסקי המזון. הוא מתמחה בעיקר במאכלי דגים והיום הוא מפעיל במקום שלוש מסעדות, ביסטרו, בית קפה, חנות מעדני דגים, חנות לדברי מאפה ובית ספר לבישול. השפעתו על כלכלתה של פדסטאו כה גדולה, עד שלעיתים הוא מכונה בשם "פדסטיין".
לצד עסקיו סטיין הפך למגיש טלוויזיה פופולרי של תוכניות מזון, ודמותו נראית לרוב לצד כלבו מסוג ג'ק ראסל טרייר. סטיין כתב והגיש מספר סדרות בישול ברשת הטלוויזיה BBC, ביניהן: "טעם הים של ריק סטיין", "פירות הים", "מסע פירות ים", "מזון טרי", "מדריך לאוהבים על פירות ים", "גיבורי אוכל" ובשנת 2005, "מסע צרפתי" שבו יצא למסע גסטרונומי החוצה את צרפת על גבי דוברה מבורדו למרסיי. תוכניתו האחרונה היא סיור גסטרונומי באגן הים התיכון. כל אחת מן הסדרות לוותה בספר בישול. ספרו של סטיין "בישול פירות ים אנגלי" זכה בשנת 1989 בפרס ספר הבישול הטוב של השנה.
בית ספר למשחק

בית ספר למשחק הוא בית ספר העוסק בהוראת משחק בלבד. בתי ספר למשחק פועלים כמוסדות עצמאיים או במסגרת אוניברסיטה.
הלימודים בבית ספר למשחק כוללים מידה רבה של הכשרה מעשית, ששיאה הוא העלאתן של הצגות בפני קהל.
באירופה הוקמו בתי ספר להכשרת שחקנים עוד מסוף המאה ה-19. לימים התפתחו בתי הספר למשחק והתרחבו למוסדות בעלי היקף הוראה רחב יותר להוראת אמנויות הבמה, בתי ספר לאמנויות הבמה, וכללו מקצועות רבים נוספים מעבר ללימודי משחק.

בישראל

בית ספר למשחק הראשון בישראל הוקם בסוף שנות השלושים במסגרת הסטודיו הבימה. כיום מתקיימים לימודי משחק במסגרת חוגים לתיאטרון הפועלים באוניברסיטאות אחדות (האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה) ובסמינר הקיבוצים. לימודי משחק מתקיימים גם בבתי ספר עצמאיים אחדים.
אוליגואנצפאליה

אוֹלִיגוֹאֶנְצֶפַאלְיָה (באנגלית: Oligoencephaly) הוא מונח פסיכיאטרי המתאר מצב של אדם הלוקה בשכלו כתוצאה ממוח שלא התפתח פיזית כראוי לו. ישנם מספר מקרים רפואיים אשר נמצאים תחת המונח אוֹלִיגוֹ-אֶנְצֶפַאלְיָה.

היסטוריה ואטימולוגיה

המילה אוֹלִיגוֹאֶנְצֶפַאלְיָה מקורה ביוונית עתיקה ומשמעותה המילולית היא "מוח קטן". למעשה מילה זו מורכבת ממילה ותחילית, המילה אליגו- היא תחילית בשפה היוונית (oligos - ὀλιγο) שתרגומה "קטן" (small / little). המילה השנייה היא אֶנְצֶפַאלְיָה (ἐγκέφαλος - אנצפַלוס) שאף היא מיונית עתיקה ופירושה "מוח". המונח נמצא בספרות הרפואה זמן רב ולא ברור זמן תחילתו.