google/wiki40b huggingface dataset:
גלית יובל

גלית יובל היא פרופסור למדעי המוח, החוקרת זיהוי ותפיסת פרצופים, וראש בית-הספר למדעי הפסיכולוגיה, אוניברסיטת תל אביב.

ביוגרפיה

יובל החלה את דרכה האקדמית בלימודי תואר ראשון בפסיכולוגיה ובפילוסופיה באוניברסיטת ת"א. קורס אחד בלימודי התואר הראשון שלה, שעסק בקשר בין פסיכולוגיה לפיזיולוגיה, תרם לה לגיבוש כיוון ההתמחות שבחרה. ככל שהתעמקה בתחום הבינה יובל, לדבריה, כי המוח תופס בצורה הוליסטית את השלם, שהוא יותר מסכום חלקיו. היא עשתה תואר שני באוניברסיטת שיקגו בתחום מדעי המוח, ובשנת 2001 סיימה את לימודי הדוקטורט גם כן במוסד זה, בהנחייתה של ננסי קנווישר (שגילתה את אחד האזורים במוח שקשור לזיהוי פרצופים). במסגרת עבודת הדוקטורט, בהתחלה חקרה את ההבדל בין המיספרה הימנית להמיספרה השמאלית בתפיסה הוויזואלית של העולם, ואז התמקדה במחקר על פרצופים. לאחר מכן, היא השלימה פוסט־דוקטורט ב־MIT במחלקה למדעי המוח והקוגניציה. שם התמחתה בהדמיה מוחית באמצעות MRI של מערכת הראייה ובעיקר במערכת המוחית שאחראית על עיבוד פנים. בין לבין עבדה במשך כמה חודשים בבית לוינשטיין עם פגועי מוח כדי ללמוד לעומק את הקשר בין תפיסה וקשב למדעי המוח.
בהמשך יובל שבה לארץ, ובשנת 2005 הצטרפה כחברת סגל בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה ובבית הספר סגול למדעי המוח, באוניברסיטת תל אביב. שם הקימה מעבדה לחקר הבסיס המוחי והקוגניטיבי לזיהוי פרצופים. היא התמקדה בעבודה עם אנשים הסובלים מפרוסופגנוזיה התפתחותית (כשל מולד בזיהוי פנים) ובמקרים ספציפיים של קושי בזיהוי פנים (אוטיזם, פנים מגזע אחר, וכיוצא בזה). במחקריה היא משתמשת בשיטות מחקר שונות כמו fMRI]], S ו־EEG, על מנת לבחון את התגובה של המוח לגירוי של פרצופים ולמפות את האזורים הרלוונטיים לתהליך. נוסף על כך, במעבדתה היא חוקרת, בין היתר, כיצד מנגנוני עיבוד פנים וגוף פועלים כדי ליצור דימוי של אדם? מהו תפקידו של מידע תפיסתי מול מידע קונספטואלי או סמנטי בזיהוי פנים אל פנים? מה התפקיד של גופים ותנועה בזיהוי אנשים? מהם המאפיינים הקריטיים המשמשים לזיהוי פנים? ומהם המנגנונים המשמשים לזיהוי פרצופים מוכרים וכיצד הם נבדלים מאלו המשמשים לפנים לא מוכרים?
בשנת 2016, במסגרת עידוד מחקר למציאת פתרונות ביומטריים חדשים, שיזמה היחידה להזדהות וליישומים ביומטריים, במערך הסייבר הלאומי, חקרה יובל את מידת ההצלחה של זיהוי פנים כשלב אחרון לזיהוי, בשימוש בתוצאות מפולטרות של מנוע ביומטרי לזיהוי פנים.
יובל גם מרצה בבית הספר למדעי הפסיכולוגיה. בעבר לימדה את הקורסים "פסיכולוגיה פיזיולוגית" ו"שיטות מחקר", וכיום מלמדת את הקורס "מבוא למדעי הפסיכולוגיה" לתלמידי תואר ראשון. את תוכני הקורס אותו מלמדת יובל, "מבוא למדעי הפסיכולוגיה" ניתן גם למצוא באתר קמפוס - המיזם הלאומי ללמידה דיגיטלית של המשרד לשיווין חברתי.
נולדה בחולון וכיום גרה בת"א, נשואה ואם לתאומים (בן ובת).

פרסים

קיבלה את פרס רקטור אוניברסיטת תל אביב להצטיינות בהוראה חמש פעמים ובשנת 2017 זכתה בפרס ע"ש מיכאל ברונו.
דגם רב-קוטבי

הדגם הרב-קוטבי (נקרא גם: הדגם הרב-מוקדי) הוא דגם התפתחות ערים שנוסח בשנת 1945 על ידי שני חוקרים וגאוגרפים אמריקאים בשם צ'נסי האריס ואדוארד אולמן. היה זה ניסיון נוסף לתאר בצורה סכמתית את התפתחות הערים.
קדם להם ״הדגם המעגלי״ שתיאר התפתחות עיר בצורת טבעות קונצנטריות שניסח ארנסט ברג'ס (1925/1929) ו״דגם מגזרי״ של הומר הויט (1939) שנחשבו למודלים הקלסיים של התפתחות עירונית. הדגם המעגלי של ברג'ס בה לתאר תהליך של צמיחת העיר מהמוקד ההיסטורי הראשוני שלה כלפי חוץ - התרחבותה לפי תקופות היסטוריות. תהליך שהוא נכון בהכללה רחבה. הביקורת כנגד הדגם המעגלי, נבעה מההנחה התיאורתית המוטעית שהעיר מתפתחת לכל הכיוונים במידה שווה, לכן נוצרת הצורה המעגלית שטען המודל.

עשור לאחר מכן, ערב מלחמת העולם השנייה פרסם הוייט את המודל השני - כשהוא מביא בחשבון כי לאורך דרכים, נהרות, קווי מסילות ברזל - הערים תתפתחנה מהר יותר, ולכן יתקבל לפי דעתו הדגם שנקרא גזרתי.
בניגוד לשני קודמיהם, האריס ואולמן הניחו כי כאשר העיר גדלה, נוצרים בה מרכזי צמיחה חדשים הנוספים למרכז הישן, הוותיק וההיסטורי. הם לא הניחו הנחות של פיזור אחיד במרחב של האוכלוסייה והמשאבים, ולא הניחו שהנוף הוא אחיד ומישורי כמו שהניח ברג'ס. מכאן הם הגיעו למסקנה כי העיר המתפתחת יוצרת מבנה רב-מוקדי.
כאמור זהו שינוי מהותי לעומת המודלים הקודמים שגרסו קיום של מרכז עירוני יחיד, תופעה שהייתה נכונה בערים קטנות ובשלבים ההיסטוריים שלפני המהפכה התעשייתית והתחבורתית.
מלבד ההכרה בהתפתחות מוקדים נוספים, המודל של האריס ואולמן שחרר את האילוץ הגאומטרי של המודלים הקודמים כמו הדגם המעגלי. שחרור האילוץ הגאומטרי מהמודל איפשר להתאים אותו למספר רב יותר של ערים, ובכך לקרב את הרעיון התאורתי שבהם למציאות ההיסטורית והגאוגרפית.
בנוסף לכך, הדגם הרב-מוקדי, ניסה להסביר גם את מיקום האוכלוסייה על פי מצבה הסוציו-כלכלי, בהקשר להתפתחות העיר וערך הקרקע ככל שמתרחקים מהמרכז. בהנחה שהמרכז העירוני הראשי (מע״ר) מהווה את המרכז ההיסטורי של העיר, נמצא סביבו רבעים של מגורי עוני הקשורים לבנייה הישנה ולהגירת האוכלוסייה העשירה החוצה לאזורים החדשים, תוך השענות על אמצעי התחבורה המודרניים - כרכבת, מכונית או רכבות תחתית.
בנוסף לכך, המודל הרב-מוקדי, לא תייג את המרכזים הנוספים כמע״ר, והם יכולים להיות מבחינת המודל מרכזי תעשייה, תיירות, תרבות, אוניברסיטאות וכדומה. לכל אלה המכנה המשותף הוא היותם מרכזי צמיחה שסביבם יתרכזו תפקודים כלכליים ואזורי מגורים.
כמובן שהאריס ואולמן, חוו את המהפכה העירונית שהתרחשה בעקבות המכונית בנוסף למהפכה שהביאו מסילות הברזל עם התפתחות העיר מהמחצית השנייה של המאה ה-19. הם הכירו את התפתחות העיר שיקגו, וראו את צמיחתה לאורך נתיבי התחבורה היבשתית והימית, ואת התיעוש הכבד שעברה וגזרו ממנה את המודל הכללי שניסחו. ייתכן והתמחותו של אולמן בגאוגרפיה של תחבורה הגבירה את תשומת ליבם לחשיבותה בהתפתחות העיר.
מבחינת ההיסטוריה של הגאוגרפיה, המודל של האריס ואולמן, נוסח כמה שנים בלבד, לפני שהתרחשה המהפכה הכמותית, שהעבירה את שיטות החקירה בגאוגרפיה מהכיוון התאורי כפי שנעשה במודלים אלה, לכיוון אנליטי פוזיטיביסטי - אולמן היה אחד החלוצים והמחוללים של מהפכה זו.
שלוש אמהות

תקציר העלילה

הסרט מתאר את סיפורן של שלוש אחיות שנולדו כשלישייה: רוז, פלורה ויסמין, שגדלו במשפחה אמידה במצרים וזכו לביקורו וברכתו של המלך פארוק הראשון. הסרט עוסק במערכות היחסים של האחיות כיום, בהיותן בנות שישים, ובצעירותן. שלוש האחיות מספרות את סיפורן לרוחה, בתה של רוז.
האם נפטרה בצעירותה, עוד בזמן שהמשפחה גרה באלכסנדריה והאב מחליט לעבור עם בנותיו לתל אביב. שם הוא פותח חנות גדולה. רוז היא בעלת מזג חם, היא יוצאת עם בחור למרות התנגדותו של האב. נכנסת להריון, ובכך מקדמת את זמן הנישואין של כל שלוש האחיות. הסרט מלווה בשירתה של רוז הצעירה, אותה משחקת מירי מסיקה. ביום נישואיהן של שלוש האחיות, נפטר האב. על מערכת היחסים המסובכת בין שלוש האחיות אנו לומדים מתוך מפגשיהן עם רוחה (טלי שרון) בתה של רוז המבוגרת, בגילומה של גילה אלמגור. הדברים נאמרים אל מול מצלמתה של רוחה, והם גורמים לה מפח נפש, ועלולים לעצור את תהליך כניסתה להיריון, בו היא מתקשה עם יוני, בעלה.
הסרט בנוי בקטעי פלשבק אל העבר, בהתאם לדברי האחיות מול המצלמה של רוחה, ולאט אך בטוח נחשפת השלישייה, על שקריהן כלפי חוץ, וגם מעשים שלא ייעשו כלפי פנים. יסמין יולדת תאומים, דוד ואמנון. היא מעניקה לפלורה את אמנון, ולפני כן, פלורה משחקת בפני החברה, כאילו היא בהיריון, ומנפחת את בגדיה. אמנון מועבר מיסמין לפלורה, בגלל פציעתו של גבריאל בעלה, ואי יכולתם להביא ילד לעולם. אך היות שמישהו מלשין לרשויות הרווחה על האימוץ הזה, שהיה כנראה בניגוד לחוקי החברה הישראלית באותם ימים. פלורה תנקום נקמה מפתיעה ואיומה במלשין.

פרסים

הסרט היה מועמד לתשעה פרסי אופיר, מתוכם זכה בשניים: פרסי "הצילום הטוב ביותר" ו"עיצוב התלבושות הטוב ביותר". בפסטיבל הקולנוע ירושלים שהתקיים ב-2006 זכה בפרס "הצילום הטוב ביותר", וכוכבת הסרט גילה אלמגור קיבלה פרס מיוחד.
נחל גשרון

נַחַל גִּשְׁרוֹן (בערבית: وادِي جسرية - ואדי ג'סריה) הוא נחל אכזב בהרי אילת.
יובליו העליונים מתחילים באזור ראס א נקב שליד מעבר נטפים. הנחל יורד בתלילות עד שפכו לוואדי א תאבה שבמצרים.
בנחל מסלולי הליכה למטיילים לאורך חלקיו העליונים, מהם ישנה תצפית על נופיו. בנחל יש מספר מצוקים בהם ניתן לבצע גלישת מצוקים.
פורזבה

תולדות היישוב

פורוזוב נזכרת לראשונה במאה ה-15, עת הייתה עיר מלכותית בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה, בהתאם להסכם ריגה משנת 1921, נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

יהודי פורוזובה

בשנת 1897 נמנו בעיירה 931 יהודים. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-600 יהודים, כשליש מתושביה. באמצע ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הצבא האדום.
ב-26 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו אלו כמה מיהודיה. לאחר מכן הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב, וחובת ביצוע עבודות כפייה. כעבור מספר שבועות רוכזו יהודי העיירה משך לילה שלם, במהלכו עונו והושפלו, תוך רצח כמה מהם.
בסתיו 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים מהסביבה. ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציה, בה נרצחו כ-220 קשישים וחולים יהודים, וכ-650 יהודים הועברו למחנה ריכוז ליד וולקוביסק. משם שולחו יהודי העיירה יחד עם יתר יהודי המקום למחנה ההשמדה טרבלינקה כעבור מספר ימים.
באוגוסט 2019 בית הכנסת הנטוש של העיירה הוצע למכירה פומבית בתור אסם.
רועי בר-נתן

ביוגרפיה

נולד וגדל בהרצליה. אביו, גבי בר-נתן, הוא מאוהדיה הידועים של קבוצת הכדורסל מכבי תל אביב.
רועי בר-נתן התפרסם לראשונה בגיל 11, כששיחק בסרט הקולנוע "אל עצמי" (1988) בתפקיד "ניר שרוני". הופעתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 1990 בתוכנית הילדים "קריאת כיוון", בה שיחק לצדו של רוני פינקוביץ'. באותה עת, הופיע בתוכניות נוספות בטלוויזיה החינוכית. את שנות התיכון עשה בבית הספר "אלון" ברמת השרון, במגמת תיאטרון.
במקביל לשירותו בלהקה צבאית החל להופיע במועדון הסטנד-אפ "דומינו גרוס" ובסוף שנת 1998 נבחר על ידי עמירם גרוס להשתתף בתוכנית הטלוויזיה "דומינו", לצד קומיקאים כמו רותם אבוהב, אסי כהן וגורי אלפי. התוכנית, אשר כללה מערכונים וקטעי סטנד-אפ ונונסנס, שודרה בטלוויזיה החינוכית במשך שתי עונות, ביניהן התחלפו חברי הצוות. בר נתן, שהשתתף בעונתה הראשונה, יצר וגילם בה דמויות נשיות בשם "פריצי" ו"מאשה" שהפכו מזוהות עמו.
עם סיום התוכנית בשנת 2000 העלה עם שגית סול ואדיר מילר את מופע הבידור "אפקט הדומינו". לאחר מכן שיחק בהצגה "הם יורים גם ביונים" בתיאטרון הבימה. בשנת 2002 הצטרף לעונתה השנייה של תוכניתו של אדיר מילר, "ערב אדיר", בה השתתף עד רדתה משידור בשנת 2004. בתוכנית זו התפרסם בחיקוי של מושא הערצתו גידי גוב.
בשנת 2002 השתתף בסרט הקולנוע "פיתוי" של ערן ריקליס לצד דפנה רכטר, אורנה פיטוסי ושרון אלכסנדר.
בשנים 2003 ו-2005 השתתף בפסטיגל ובשנת 2004 שיחק בהצגה "מאמאמיה" לצד ציפי שביט וחני נחמיאס. בנוסף דיבב בסדרת האנימציה של אסף הראל "מ.ק 22". 
בשנת 2005 כיכב בסדרת הילדים "בצפר" בערוץ ניקלודיאון לצד מיכל גבריאלוב וענת מגן. בשנת 2006 הנחה את התוכנית "קטן עלי" באותו ערוץ לצד רותם אבוהב והשתתף בדיבוב סדרת האנימציה "סוד כמוס" יחד עם טלי אורן וניקו בר. כמו כן התארח בתוכנית "גריל", בה חיקה את רבקה מיכאלי בפרק שהוקדש לה.
בשנת 2007 השתתף בגרסה הישראלית ל"אבניו Q" ובמחזמר "היפה והחיה". בחנוכה 2008 הנחה את "פסטיבל שירי הילדים המחודש" לצד טלי אורן. באותה שנה יצר יחד עם גורי אלפי ושחר סגל את הקומדיה "שולץ" ששודרה ב-yes. בר נתן גילם את אברם שולץ, במאי בידור פיקטיבי, וראיין אמנים ישראלים כמאמן אישי המשיא להם עצות הומוריסטיות.
בשנת 2008 הוצב במקום ה-10 ברשימת "תל אביב אחת" בראשות רון חולדאי, אך לא נכנס למועצת העירייה, לאחר שהרשימה זכתה ב-5 מנדטים בבחירות המוניציפליות.
בשנת 2009 העלה מופע משירי להקת "גזוז" עם גורי אלפי וטלי אורן לרגל 30 שנים להתפרקות הלהקה, ולאור ההצלחה המשיכו השלושה להופיע גם בשנים הבאות ובנוסף לכך באותה שנה גם השתתף בסדרה "דני הוליווד" בתפקיד אורח הידועה בשם "פריץ" מעצב החתונה של האחים.
בין אפריל 2010 לסוף 2011 הגיש בהתנדבות את תוכנית הרדיו "ציפורי לילה מתגעגעות" בגלי צה"ל, לצד התסריטאית ואשת הטלוויזיה שחר סגל. תוכנית זו עסקה בנוסטלגיה ובעולם התרבות הישראלי ובה בא לידי ביטוי זיכרונו יוצא הדופן של בר נתן ובקיאותו בתחום. התוכנית זכתה בפרס מפקד גלי צה"ל לשנת 2012.
בשנת 2010 הצטרף לצוות העונה השלישית של התוכנית "שבוע סוף!" של הזכיינית רשת. התוכנית, שעברה בעונה זו שינויים משמעותיים בפורמט, לא זכתה להצלחה וירדה משידור לאחר ארבע תוכניות בלבד.
בשנת 2011 החל להנחות את תוכנית הבידור "מה נסגר?" בערוץ 10. החל משנת 2012 משתתף בתוכנית "ארץ נהדרת", אליה הצטרף בעונתה התשיעית.
באוקטובר 2015 החל שידורה של הסדרה הקומית "מריו" בערוץ הילדים, בה משחק בר-נתן בתפקיד הראשי, לצד מיה דגן ודב נבון.
בר-נתן הוא רווק. בנובמבר 2017 יצא מהארון כהומוסקסואל בראיון לידיעות אחרונות. מתגורר בתל אביב.
פרננדו אמורבייטה

קריירת מועדונים

אמורבייטה נולד בקנטאורה שבוונצואלה להורים ממוצא בסקי. הוא התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אתלטיק בילבאו ובעונת 2005/2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בעונת 2006/2007 עזב את קבוצת המילואים והצטרף רשמית לסגל הקבוצה הראשונה בה רשם 27 הופעות בליגה ועוד אחת בליגה. הוא פתח בהרכב הקבוצה בגמר הליגה האירופית 2012, בו הפסידה בילבאו 3-0 לאתלטיקו מדריד.
ב-15 באפריל 2013 חתם בפולהאם על חוזה לשלוש שנים. החוזה נכנס לתוקף ב-1 ביולי יממה לאחר שסיים את חוזהו בבילבאו. ב-14 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בפולהאם בתיקו 1-1 נגד וסט ברומיץ' אלביון. ב-22 במרץ 2012 הורחק לאחר כניסה בדויד סילבה במשחק בו הפסידה פולהאם 5-0 למנצ'סטר סיטי. ב-26 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו בפולהאם בתיקו 2-2 נגד האל סיטי. ב-6 במרץ 2015 הורחק במשחק החזרה שלו נגד בורנמות' לאחר שנעדר 3 חודשים עקב פציעה
ב-25 במרץ 2015 הושאל למידלסברו עד לסיום העונה. ב-8 במאי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בבורו במשחק במסגרת פלייאוף הפוטבול ליג צ'מפיונשיפ נגד ברנטפורד. אמורבייטה נכנס בדקה ה-73 במצב של 1-1 והבקיע את שער הניצחון עבור קבוצתו. בתחילת עונת 2015/2016 הושאל שוב לבורו לחצי שנה ובתום תקופת ההשאלה חזר לפולהאם.
ב-22 ביולי 2016 חתם בספורטינג חיחון לשלוש שנים.
ב-10 ביולי 2017 חתם באינדפנדיינטה מליגת העל הארגנטינית.
ב-14 בינואר 2019 אמורבייטה חתם בסרו פורטניו מליגת העל הפרגוואית.

קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק אמורבייטה בנבחרת הנוער של ספרד וזכה עימה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת 2004. כעבור שנתיים הצהיר כי הוא מעוניין לייצג את נבחרת ונצואלה אך מכיוון ששיחק בנבחרת הנוער של ספרד לא היה זכאי לייצג את ונצואלה. באוגוסט 2008 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד דנמרק, אך לא שותף במשחק עצמו.
בשנת 2009 שינתה פיפ"א את החוק וקבעה כי שחקן ששיחק עבור נבחרת צעירה כלשהי יכול עדיין להתחרט ולייצג נבחרת אחרת ולכן ייצוג ונצואלה בזירה הבינלאומית עלתה שוב על הפרק. ב-2 בספטמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 לארגנטינה. ב-11 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת נגד אותה ארגנטינה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 שהיה גם שער הניצחון. זהו היה הניצחון הראשון של ונצואלה על ארגנטינה אי פעם. אמורבייטה נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2015 ובנובמבר של אותה שנה פרש מהנבחרת. אמורבייטה אף שיחק עבור נבחרת חבל הבסקים שהיא נבחרת שאינה חברה בפיפ"א.
סער 72

היסטוריה

בשנת 2002, החל חיל הים לגבש תוכנית להחלפת ספינות הסער 4 הישנות. התוכניות התעכבו בשל מחלוקות בתוך החיל בדבר אופי הספינה הדרושה, וגם בשל עלותן הגבוהה של הספינות. 
בשנת 2007, בתוכנית הרב־שנתית של צה"ל, "תפן", שגובשה לאחר מלחמת לבנון השנייה נכלל רכש ספינות חדשות אך נותר בעדיפות נמוכה והסעיף לא מומש, לנוכח אילוצים שהוצגו לבסוף כדחופים יותר.
בשנת 2012, על רקע גילוי מאגרי הגז בים התיכון, זוהה בצמרת משרד הביטחון הצורך ברכש ספינות חדשות. שר הביטחון, אהוד ברק, החליט לצאת למכרז בינלאומי. במכרז התחרו מספנות מקוריאה הדרומית, מאיטליה ומספרד (מספנות ישראל לא השתתפו במכרז).   
בשנת 2013 הציעו מספנות ישראל לספק לחיל הים ספינות חדשות מדגם סער 72. חיל הים דחה הצעה זו.
בשנת 2014 החליט ראש הממשלה בנימין נתניהו לבטל את המכרז הבינלאומי, ולנהל משא ומתן בלעדי עם המספנה הגרמנית טיסנקרופ מערכות ימיות (TKMS) שבעיר קיל (המספנה שבונה את צוללות הדולפין הישראליות) לבניית ספינות כבדות וגדולות יותר מכפי שנדרש במכרז. במאי 2015 נחתם החוזה עם מספנת TKMS ליצור ארבע ספינות.
במהלך כנס "יורוניבל" 2016 שהתרחש בפריז, חתמה מספנות ישראל על ההזמנה הראשונה לדגם זה עם קפריסין. ב-15 בדצמבר 2017 נמסרה הספינה לקפריסין. הספינה שנבנתה עבור קפריסין היא קצרה יותר, באורך של 62 מטר, וקיבלה את הכינוי סער 62. היא אינה כוללת האנגר לאחסון מסוק ומנחת על סיפון הספינה, והיא בנויה ל-30 אנשי צוות.

הספינה

בעקבות גילוי הגז בסמוך לחופי ישראל, נדרש חיל הים להרחיב את רצועת הביטחון, ולקבל אחריות על שטח גדול מבעבר. בצי החיל משרתות ספינות הטילים אח"י עצמאות ואח"י ניצחון מדגם סער 4, שהוכנסו לשירות בשנות ה-70, ומתקרבות לסוף חיי השירות שלהן - 35 שנה. כתחליף מציעות מספנות ישראל את סער 72.
הסער 72 היא מיני קורבטה, ומוגדרת ככלי שיט רב תכליתי. הספינה משלבת בין יכולותיהן של ספינות הטילים מדגם סער 4.5, לקורבטות מדגם סער 5. הספינה מותאמת לפעילות של משמר חופים, על סיפון הספינה יהיה מרחב גדול למערכות שליטה ובקרה, חדרים לשיכון כוחות מיוחדים, אמצעים לתגובה מהירה ופעולות הצלה, האנגר לאחסון מסוק בגודל בינוני וכטב"מים. על סיפון הספינה מנחת באורך 15 מטרים, מנוף לטעינה עצמאית, אמצעים לפריסת סירות גומי וכלי שיט בלתי מאוישים.
לסער 72 יכולות חמקנות, מפלט משוקע בתוך המים, תורן המסוגל להכיל יחד מכ"ם לוחמה אלקטרונית, וחיישנים פסיבים (המגלים אור, חום וכדומה). הספינה תצויד במכ"ם הימי מתוצרת אלתא ה-EL/M-2258, מכ"ם שנבחר בחיל הים גם עבור כלי השיט הקיימים. בתחום החימוש הספינה מסוגלת לשאת טילי ברק 8 מתוצרת התעשייה האווירית, טילי ים-ים, טילים עם חימוש מונחה, ומקלעים.
בספינה מתוכננים חדרים ל-50 אנשי צוות הספינה, ועוד 20 מקומות לאורחים או כוחות מיוחדים. הספינה מתוכננת לשוט 21 ימים רצופים, עם טווח של מעל ל-3,000 מייל ימי (5,500 ק"מ).
נבחרת ישראל ברוגבי

היסטוריה

ב-25 במאי 1981 נערך בשווייץ משחקה הבינלאומי הראשון של הנבחרת, המשחק הסתיים בתוצאה 9-9.
ב-1988 הצטרף האיגוד ל-International Rugby Board והנבחרת השתתפה במוקדמות גביע העולם ברוגבי לשנת 1991. הנבחרת ששובצה בבית עם שוודיה, דנמרק ושווייץ. הנבחרת הפסידה בשלושת המשחקים ולא העפילה לטורניר.
במשחקי המוקדמות של גביע העולם ברוגבי לשנת 1995 הביסה הנבחרת בשלב המוקדם את הונגריה בתוצאה 67-8 אך לא עברה את שלב הבתים הראשון ואף לא הבקיעה ולו נקודה בשניים משלושת המשחקים. במשחקי המוקדמות של גביע העולם ברוגבי לשנת 1999 לא הצליחה הנבחרת להעפיל לטורניר וסיימה רביעית בבית (מתוך חמש קבוצות) לאחר שניצחה את אוסטריה. את משחקי המוקדמות של גביע העולם ברוגבי לשנת 2003 סיימה הנבחרת במקום הרביעי בבית (מתוך 6 קבוצות) ולא העפילה לטורניר. הנבחרת לא הצליחה להעפיל לשלב הבתים של מוקדמות גביע העולם ברוגבי לשנת 2007 לאחר שהפסידה לליטא בשלב המוקדם 60-7 ו 0-53.
מאוקטובר 2006 אז הפסידה לסלובניה בבית, השיגה הנבחרת 7 ניצחונות בית רצופים וזינקה למעלה בדירוג העולמי. הנבחרת שהשתתפה במוקדמות גביע העולם ברוגבי לשנת 2011 סיימה בראש בית 3 בדרג C לאחר שניצחה את ארבע הנבחרות האחרות יוון, בולגריה, לוקסמבורג ופינלנד והעפילה לסיבוב הראשון של שלב הפלייאוף. ב-9 במאי 2009 ניצחה הנבחרת את סלובניה 26-19 והעפילה לסיבוב השני של שלב הפלייאוף, שם הפסידה לליטא.
באליפות אירופה ברוגבי דרג 3C שנערכה בווינגייט, ב-10 באפריל 2010, זכתה הנבחרת בניצחון על בולגריה 10:50 לעיני כ-800 צופים. שבוע לאחר מכן, ב-17 לחודש הנבחרת גברה על נבחרתה של יוון 0:39 לעיני כ-1000 צופים. בעקבות ניצחונה זה של הנבחרת, עוד בטרם סיימה את הטורניר היא החזיקה במאזן מושלם, הבטיחה את ראשות הבית ועלתה דרג לדרג B ושובצה לבית 3. ‏ מאז הקבוצה המשיכה והעפילה לבית 2 של דרג B, וב-6 באפריל 2013 כבר העפילה לבית 1 של דרג B.
ישראל היא אחת הנבחרות המשתפרות בעולם בשנים האחרונות. ב-2009 הייתה ממוקמת במקום 94 בדירוג העולמי (מתוך כ-95), הגיעה למקום 72 לאחר ניצחון החוץ על לוקסמבורג ב-1 במאי 2010, ב-27 באוקטובר 2011 דורגה במקום 61, בחודש מאי 2012 דורגה במקום 57 בדירוג העולמי. במשחק שהתקיים ב-2 ביוני 2012 באצטדיון וינגייט מול 1,550 צופים, ניצחה הנבחרת את נבחרת דנמרק בתוצאה 0:15 והעפילה לדרג השני העולמי. נכון ליולי 2018 היא ממוקמת במקום 58 בדירוג העולמי. בנוסף הנבחרת העפילה לדרג העליון באירופה (טופ-22) לאחר ששיחקה בדרג B ועמדה בראש טבלת הניצחונות של בית 2. בעקבות משחק שהתקיים ב-6 באפריל 2013 בין נבחרות ישראל ולטביה בו ישראל זכתה בתוצאה 15:17 מול 2,000 צופים באצטדיון וינגייט, העפילה הנבחרת לבית 1 של דרג B הגבוה יותר ולשלב הבא של מוקדמות הגביע העולמי לטורניר שיתקיים ב-2015 באנגליה. ב-12 באפריל 2014 נבחרת ישראל העפילה לבית 2 של דרג A לאחר שניצחה את נבחרת אנדורה בתוצאה 16:20 מול 1,500 צופים בווינגייט. 
הנבחרת משתתפת גם במוקדמות גביע העולם ברוגבי שביעיות ובאליפות אירופה ברוגבי שביעיות שמחולקת לפי דירוג הנבחרות. ב-2012 דורגה ישראל במקום השביעי מתוך 12 בטורניר אליפות אירופה לדרג B ברוגבי שביעיות. ב-2013 אירחה הנבחרת את אליפות אירופה ברוגבי שביעיות דרג B בוינגייט. בשנים האחרונות נבחרת הגברים שיחקה במסגרת אליפות אירופה דרג A ברוגבי שביעיות. בטורניר האחרון של אליפות אירופה דרג A ביוני 2018, נבחרת ישראל הגיעה למקום החמישי. נכון ליוני 2018, נבחרת ישראל ברוגבי שביעיות מדורגת במקום ה-17 באירופה ומקווה להעפיל בעתיד לא רק לאליפות העולם אלא גם לטורניר הרוגבי שביעיות האולימפי.
אידרוסיזומאב

פיתוח ומנגנון פעולה

אידרוסיזומאב הוא נוגדן חד שבטי הומאני, ספציפי לדביגטראן בלבד. הוא מיוצר בתאי שחלות של אוגרים כך שאזור ה FC שלו הוסר ממנו כדי למנוע קישור לא ספציפי. מקטע ה-FAB של הנוגדן תוכנן כך שנקשר בזיקה גבוהה פי 350 לדביגטראן מאשר הקישור של דביגטראן לטרומבין. ברגע שהנוגדן נקשר לתרופה, התרופה אינה יכולה להיקשר עוד לטרומבין עד לפינוי של הנוגדן מזרם הדם. הקומפלקס שנוצר, דביגטראן-אידרוסיזומאב, הוא יציב מאוד (זמן מחצית חיים של 260 שעות בקירוב), וכך מנוטרל אפקט נוגד הקרישה של דביגטראן. הקומפלקס עצמו מפונה במהירות מזרם הדם-תוך מס' שעות.
הקישור של אידרוסיזומאב הוא מיידי, ספציפי לתרופה וממושך. לאחר הקישור, אין הפרעה להליך הקרישה הטבעי של הגוף.

צורת מתן

התרופה ניתנת בזריקה או באינפוזיה. היא נמצאת בשימוש בבתי חולים בלבד, בתמיסה המוכנה לשימוש. ניתן לחזור ולהשתמש בדביגטראן כ-24 שעות לאחר השימוש בפרקסביינד כל עוד המטופל יציב קלינית.

בטיחות ויעילות

מחקר] שבחן את הבטיחות והיעילות של פרקסביינד במטופלים בריאים צעירים ומבוגרים ביחס לפלסבו הראה כי לא נמצאו תופעות לוואי הקשורות לתרופה. כמו כן, לא נמצאה תגובה של מערכת החיסון וכן לא הופרע תהליך הקרישה הטבעי של הגוף. לא נמצא קשר בין מינון, גיל ותפקוד כלייתי לשכיחות של תופעות לוואי כלשהן. .
מחקר ה REVERS-AD בחן] את השפעת אידרוסיזומאב במטופלי פרדקסה עם דימום בלתי נשלט/מסכן חיים ובמטופלי פרדקסה שנזקקים לניתוח חירום/פרוצדורה דחופה. גם במקרה זה הייתה פעילות האנטידוט מיידית, מלאה וממושכת. זמן ממוצע להפסקת דימום לאחר מתן פרקסביינד היה בין 3.5-4.5 שעות, וזמן ממוצע לניתוח לאחר מתן פרקסביינד היה 1.6 שעות. האנטידוט פעל בבטיחות במטופלים שנבדקו.
פלמבה

פְלָמְבֶּה (בצרפתית: Flambé, בעברית: שלהוב אלכוהול) היא שיטת בישול במסגרתה מוסף אלכוהול (אתנול) למאכל חם, דבר הגורם לאלכוהול להידלק ולבעור. מקור המילה בצרפתית במילה "להלהיב" (מלשון "להבת אש").
שילהוב האלכוהול יוצר מראה נאה לסועדים בנוסף לשינוי טעמו של המזון בשל כך שמרבית האלכוהול נשרף והופך לסוכר.

היסטוריה

מזון בוער הוגש על ידי המורים בספרד במהלך המאה ה-14, אבל שיטת בישול זו התפתחה בשלהי המאה ה-19 בצרפת. המאכל הראשון המודרני בהכנתו נעשה שימוש בשיטת בישול זו היה קרפ סוזט אשר הומצא על ידי אנרי שרפנטייה, עוזר טבח צרפתי בן 15 בשנת 1895. גרסה אחת מספרת, שהקינוח הוכן ב"קפה דה פארי" שבמונטה קרלו (ולפי גרסה אחרת- במסעדה בפריז), עבור הנסיך מוויילס, לימים אדוארד השביעי מלך אנגליה. למנה האחרונה תכנן שרפנטייה להגיש קרפ עם רוטב. לרוע מזלו, הארוחה התמשכה מעבר למתוכנן, והוא רצה לחמם את הקרפ שנית על מנת להגישו. כשהחזיר את הקרפ למחבת, הוא הוסיף לו בטעות גם אלכוהול, והלהבה שלא כבתה עם הגשת הקרפ לשולחן הוציאה את שמו של הקרפ לתהילה.

הסבר מדעי לשינוי הטעם

שינוי הטעם במזון נוצר עקב הבדלי טמפרטורת רתיחה. בעוד שאלכוהול רותח ב-78 מעלות צלזיוס, מים רותחים ב-100 מעלות, וסוכר נמס והופך לקרמל ב-160 מעלות. הצתת שלושת המרכיבים יחד יוצר תגובה כימית המשנה את טעמו של המזון.
קו L של הרכבת התחתית של ניו יורק

מסלול הקו

הקו מתחיל את מסלולו במערב מרכז מנהטן. הוא חוצה את הרובע ממערב למזרח ומשמש כקו מקשר בין הקווים הרבים הנוסעים מצפון לדרום. אל ברוקלין נכנס הקו דרך גשר ויליאמסבורג וחוצה את ברוקלין ממערב למזרח סמוך מאוד לקו התפר המפריד בין ברוקלין לקווינס. תחנתו הסופית של הקו היא בתחנת רוקוואי פארקווי שבדרום מזרח ברוקלין.
תל אבו סלימה

תל אבו סלימה הוא האתר החמישי שחפר הארכאולוג פלינדרס פיטרי בדרום ארץ ישראל בעת מגוריו בירושלים .האתר נמצא בצפון חצי האי סיני, כלומר מחוץ לגבולות ארץ ישראל המנדטורית והוא משתייך למצרים. האתר נמצא בסמוך לשיח' זוויד במרחק של כ-2.5 ק"מ מחוף הים. פיטרי קיים כאן שלוש עונות חפירה קצרות בין השנים 1935‏-1936. התל אינו קיים יותר, העפר מהתל שימש את תושבי הסביבה אשר השתמשו בו לטיוב אדמת שדותיהם.

זיהוי האתר

פיטרי זיהה כאן את אנתדון ההלניסטית, בניגוד למקורות ההיסטוריים (פליניוס, יוסף בן מתתיהו ואחרים) המזהים את אנתדון בין עזה לאשקלון. זיהוי זה לא היה מקובל על יוחנן אהרוני. רוני רייך הציע לזהות את הממצאים מתקופת הברזל שנמצאו באתר עם הקרום (מרכז מסחרי, שוק) אשר הופיע בכתובת "הקרום החתום של מצרים" מתקופת סרגון השני מלך אשור משלהי המאה השמינית לפנה"ס.

החפירות והממצאים באתר

פיטרי חפר כרבע מן האתר. הוא הבחין והפריד בין שכבות אחדות. השכבות תוארכו מהמאה ה-14 לפנה"ס- תקופת הברונזה המאוחרת ועד המאה ה-1 לפנה"ס - התקופה הרומית הקדומה.
התגלית העיקרית נמצאה בשכבה G שבה נמצא החלק הצפוני-מזרחי של מצודה שקירותיה בנויים לבני טיט מיובשות בשמש. כמו כן נחשפו טורי חדרים הסדורים סביב חצר מרכזית. את המצודה הקיפה חומה שיסודותיה כלפי חוץ מדורגים. פיטרי ייחס את החומה לשכבה הקודמת H, אך בדיקה חוזרת של הדו"ח מצביעה על כך שהחומה והמצודה הם מאותה שכבה. החומה גם הגביהה את המצודה מטרים אחדים מעל לחולות הסובבים של צפון סיני.
פיטרי הבחין בחדר אחד יוצא דופן במבנהו מבין חדרי המצודה. הוא זיהה אותו כמקדש. המיוחד בחדר זה שגרם מדרגות עולה אל משטח רבוע ושניהם, גרם המדרגות והמשטח מרוצפים לבנים צרופות בכבשן. זהו המקום היחיד בארץ ישראל (טרם התקופה הרומית) שנתגלה שימוש בלבנים צרופות.
פיטרי יחס את המצודה לתקופה הבבלית. הארכאולוג רוני רייך הציע, על פי הסממנים האשוריים שנמצאו במבנה להקדים את תיארוכו למאה ה-8 לפנה"ס. לדעתו הייתה כאן מצודה אשורית ששימשה מרכז שליטה ומנהל אשורי למרכז מסחרי (קרום) שהקימו האשורים אל מול מצרים כדי להבטיח יציבות צבאית באזור.