google/wiki40b huggingface dataset:
ניילס אלדריג'

השכלה

אלדריג' למד לטינית באוניברסיטת קולומביה. לפני השלמת התואר עבר ללימודי אנתרופולוגיה תחת הדרכתו של נורמן ניואל . בתקופה זו החל לעבוד במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע.
אלדריג' סיים בהצטיינות את לימודיו ובעודו עובד במוזיאון נרשם ללימודי דוקטורט. הוא השלים את לימודיו לתואר ב-1969.

פלאונטולוגיה

בשנת 1969 החל אלדריג' לעבוד כאוצר מחלקת חסרי החוליות במוזיאון, ולאחר מכן - כאוצר הפלאונטולוגיה של חסרי החוליות במחלקת הפלאונטולוגיה של המוזיאון, תפקיד ממנו פרש לאחרונה. כמו כן הוא פרופסור באוניברסיטת העיר ניו יורק. התמחותו היא באבולוציה של טרילוביטים, קבוצה של פרוקי-רגליים נכחדים שחיה בעידן הפלאוזואיקון, לפני 543 עד 245 מיליון שנה.

אבולוציה

בשנת 1972 הציעו אלדריג' וסטיבן ג'יי גולד את תאוריית "שיווי המשקל המקוטע" של האבולוציה. "שיווי משקל מקוטע" הוא תיאור אפשרי של האופן בו מתרחשת לעיתים האבולוציה - בשינויים פנוטיפיים ניכרים, המופרדים בתקופות ממושכות של יציבות פנוטיפית.
אלדריג' פיתח תאוריה של אבולוציה של מערכות אקולוגיות במקביל להתעניינותו בהכחדת מינים. כלין מרגוליס מרבה גם אלדריג' להתייחס לחשיבות הסביבה בהסבר דפוסים של אבולוציה.
אלדריג' הוא ממבקרי הגישה המתרכזת בגן כבסיסה של האבולוציה, גישה שריצ'רד דוקינס הוא ממייצגיה העיקריים. הוא פועל לניסוח הסברים חלופיים של ההתנהגות האנושית לפי הביולוגיה האבולוציונית.
אלדריג' פרסם כ-160 מאמרים אקדמיים, ספרים ומאמרי ביקורת עמיתים בנושאי אבולוציה ודרוויניזם.
זעם (סרט)

עלילה

הסרט מתמקד בטנק M4 שרמן המכונה "זעם" ומשתייך לדיוויזיה המשוריינת ה-2 של צבא ארצות הברית. מפקד הטנק הוא דון "וורדאדי" קולייר, סמל קשוח ואכזרי וגרמונופוב מושבע. שאר צוות הטנק כולל את התותחן בויד סוון, המכונה "התנ"ך" בשל נטייתו לצטט קטעים מכתבי הקודש, הנהג טריני "גורדו" גרסיה, הטען גראדי "קון-אס" טראוויס. הצוות פועל יחד מאז המערכה בצפון אפריקה. ב-1945, במהלך פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, מצטרף אל הצוות טוראי צעיר בשם נורמן אליסון כעוזר נהג. אליסון עוד טרם התנסה בקרבות ולא ראה טנק מבפנים, ועד מהרה מתפתחים יחסי קרבה של אב ובן בינו לבין קולייר, אשר מנסה להפוך אותו לחייל קשוח ומחוספס אשר אינו מהסס לטבוח בגרמנים, בדומה לשאר חיילי הצוות. הסרט מתאר כיצד המלחמה משנה את אופיים של האנשים, והופכת אותם למכונות הרג.

הפקה

צוות השחקנים הורכב בין אפריל לאוקטובר 2013. הבמאי של הסרט, דייוויד אייר, חפץ שהסרט יהיה מדויק ככל האפשר, ועל כן השחקנים עברו שבוע טירונות בניהול אריות הים, וכן אלצו לגור זמן מה יחד בתוך הטנק. בהכנת הסרט הושקעו מאמצים כבירים בפרטים הקטנים. הטנק "זעם", הוא טנק שרמן מקורי שמספרו T224875. הטנק נלקח בהשאלה ממוזיאון הטנקים בבובינגטון שבאנגליה. הסרט עצמו צולם באנגליה. כמו כן, בסרט מופיע טנק גרמני מדגם טיגר, אשר גם הוא טיגר מקורי. מדובר בטיגר 131, אחד מ-6 הטיגרים היחידים ששרדו את המלחמה. טיגר 131 מגדוד השריון הכבד 504 נלקח שלל בתוניסיה ב-21 באפריל 1943, לאחר שפגז מטנק צ'רצ'יל פגע בתותח שלו וניתז משם לעבר טבעת הצריח, כשהוא תוקע את הצריח ופוגע ככל הנראה במכשיר הרדיו. הצוות נטש את הטיגר והטנק נלקח שלל והובא לתוניס, שם הוא הוצג בפני המלך ג'ורג' השישי וראש ממשלת בריטניה ווינסטון צ'רצ'יל במהלך ביקורם באזור.
ב-25 בספטמבר 1951 נמסר הטנק למוזיאון הטנקים בבובינגטון. רק כעבור כמעט 40 שנה, ביוני 1990 הוחלט לנסות ולשחזר באופן מלא את הטיגר. מנוע מייבאך HL230 P45 שנלקח מטיגר II הותקן בטנק. כעבור 13 שנים, בדצמבר 2003, הושלם סופית שחזורו של טיגר 131 - הטיגר היחיד בעולם שמסוגל לנוע. זהו הסרט הראשון מאז "They Were Not Divided", מ-1950, אשר מוצג בו טיגר מקורי.
ליקה לי

ראשית חייה

ליקה לי נולדה בשוודיה ב-1986 לאב מוזיקאי ואם צלמת. כשהייתה בת 6, עברה משפחתה לפורטוגל למשך חמש שנים. בנוסף התגוררה המשפחה במרוקו, ותקופות קצרות בנפאל והודו. בגיל 19 עברה לברוקלין, ניו יורק לתקופה של 3 חודשים ושבה לשם בגיל 21 על מנת להקליט את אלבומה הראשון.

קריירה

בשנת 2007 הוציאה לי מיני-אלבום בשם "Little Bit" שזכה להצלחה יחסית. אלבומה הראשון, "Youth Novels", יצא בהפצה מצומצמת ב-30 בינואר 2008 ובהפצה אירופאית מורחבת ביוני של אותה השנה. האלבום זכה לביקורות טובות וליקה לי סומנה כהבטחה. בשנה זו שיתפה פעולה עם מספר אמנים, ביניהם רויקסופ וקניה ווסט. שירה Possibility נכלל בפס-הקול של הסרט דמדומים 2: ירח חדש.
אלבומה השני, "Wounded Rhymes", יצא בשנת 2011, קיבל ביקורות מהללות ונחשב על פי מגזינים רבים - ביניהם מגזין Q, הניו יורק טיימס והרולינג סטון - לאחד האלבומים הטובים של שנה זו. מתוך האלבום יצאו מספר שירים מצליחים, ביניהם "Get Some" ו-"I Follow Rivers".
דגל המלכה אליזבת השנייה

תיאור

במרכז הדגל מצויה האות "E" בצבע זהב שמעליה כתר מוזהב וסביבה זר של שושנים על רקע כחול. הכתר מסמל את מעמדה של המלכה ואת סמכותה, והשושנים את מדינות חבר העמים הבריטי.

היסטוריה

הדגל עוצב בדצמבר 1960, לבקשת המלכה אליזבת השנייה ונעשה בו שימוש לראשונה בשנת 1961 לרגל ביקורה של המלכה בהודו. אליזבת השנייה ביקשה שיעוצב דגל המסמל אותה כראש חבר העמים, תפקיד נפרד מהיותה מלכה. במהלך השנים נעשה שימוש בדגל במקום הנס המלכותי בעת שהמלכה מבקרת במדינות חבר העמים, וכן כאשר היא מבקרת בבית מארלבורו שבלונדון.
דיסק בנהם

דיסק בנהם (או סביבון בנהם, Benham's top) היא תבנית עגולה ולבנה אשר עליה מצוירים קטעים וקווים שחורים, שכאשר מסובבים אותה במהירות סביב צירה, נוצרת אשליה אופטית של צבעים. צבעים אלה נקראים צבעי פכנר, על שם הפיזיקאי הגרמני גוסטב תאודור פכנר אשר תיאר אותם לראשונה. אלו אינם צבעים ממשיים מכיוון שהסיבוב אינו משנה את תכונות הצבע של החומר, אלא הם צבעים אנטאופטיים, זאת אומרת שמקורם פנימי (מוח האדם) ולא בגירוי חיצוני.
דיסקית בנהם המקורית התגלתה בשנת 1895 על ידי צ'ארלס בנהם, יצרן צעצועים אנגלי אשר מכר דיסקיות בעלות האפקט. כיום ישנן וריאציות רבות לדיסקית היוצרות אפקט דומה.
אין הסבר מלא לתופעה של ראית צבעים אלה, התאוריה המקובלת היא שזמני התגובה של שלושת קולטני הצבע בעין (האדום, הירוק והכחול) שונים ולכן כאשר מהבהב אור לבן (אשר כידוע מורכב משלושת הצבעים - אדום ירוק וכחול), במרווחי זמן שונים, הקולטנים השונים חשים אותם במרווחים שונים (ולא בעת אחת) ולכן המוח מפרש את המידע כצבעים שונים ממשיים ולא כאור לבן מהבהב.
אשיר לאל אשר שבת

"אָשִׁיר לָאֵל אֲשֶׁר שָׁבַת" הוא פיוט אשר נכתב על ידי הרב משה הלוי והוא אחד מפיוטי השבת המרכזיים והמוכרים במסורת יהדות בבל.
רעיון הפיוט, המבוסס על הפסוק "ביני ובין בני ישראל אות היא לעולם",] הוא הבלטת יום השבת לא רק כיום מנוחה, אלא כיום רוחני המהווה אות בין הקדוש ברוך הוא לעמו, ונושאו הוא ייחוד האל ובריאת העולם. הפייטן מתאר את השבת כזכייה הגדולה שנפלה בחלקו של עם ישראל; ומתפאר על כך שניתנה להם מתנה זו, החביבה עליהם כבבת עינם; וכן מזכיר כי השבת מייחדת את עם ישראל מכל העמים, שלא ניתנה להם ואף קיומה להלכה נאסר עליהם. 
בסיום הפיוט מובאת תפילה לאל, שישלח את משיחו, ואז נזכה לעולם שכולו שבת.

הפיוט

אָשִׁיר לָאֵל אֲשֶׁר שָׁבַתמִמְּלַאכְתּוֹ בְּיוֹם שַׁבָּת

נְתָנוֹ לְעַם כְּבָבַתעַיִן תָּמִיד יִנְצְרֶנְהוּ

 

שִׁמְרוּ יִשְׂרָאֵל שַׁבָּת

כִּי אוֹת בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם הוּא

מְכֻבָּד הוּא מִכָּל יָמִיםכִּי בוֹ שָׁבַת צוּר עוֹלָמִים

יָנוּחַ בּוֹ לֵב עֲגוּמִיםשַׂמֵּחַ יְשַׂמְּחֶנְהוּ

שִׁמְרוּ יִשְׂרָאֵל שַׁבָּת

כִּי אוֹת בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם הוּא

שַׁבַּת קֹדֶשׁ יוֹם מְנוּחָהבּוֹ נָסוּ יָגוֹן וַאֲנָחָה

עַם אֵל בְּהַשְׁקֵט וּבְבִטְחָהשַׁבָּת עֹנֶג יִקְרָאוּהוּ

שִׁמְרוּ יִשְׂרָאֵל שַׁבָּת

כִּי אוֹת בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם הוּא

הָאֵל אֲשֶׁר בָּחַר בָּנוּשַׁבַּת קָדְשׁוֹ הִנְחִילָנוּ

מִן הָעַמִּים הִבְדִּילָנוּלִהְיוֹת לָנוּ לֵאלֹהִים הוּא

שִׁמְרוּ יִשְׂרָאֵל שַׁבָּת

כִּי אוֹת בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם הוּא

הַלְוִיִּם רִנָּה יִפְצְחוּלִכְבוֹד שַׁבָּת כִּי בוֹ נָחוּ

כָּל יִשְׂרָאֵל בּוֹ יִשְׂמָחוּשִׂמְחַת עוֹלָם עַל רֹאשָׁם הוּא

שִׁמְרוּ יִשְׂרָאֵל שַׁבָּת

כִּי אוֹת בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם הוּא

חָזָק יִשְׁלַח מְשִׁיחֵנוּוְיָשִׁיב אֶת שְׁבִיתֵנוּ

וְאָז נִשְׁבּוֹת שַׁבַּתֵּנוּעוֹלָם שֶׁכֻּלּוֹ שַׁבָּת הוּא

שִׁמְרוּ יִשְׂרָאֵל שַׁבָּת

כִּי אוֹת בֵּינִי וּבֵינֵיכֶם הוּא
מיקי נונייס

קריירה

לפני השתתפותו בתוכנית "אופרסיון טריונפו" למד נונייס לנגן בגיטרה ובפסנתר, יחד עם לימודים אקדמיים בתחום הניהול. בנוסף, הוא היה הסולן בלהקת "דלטון בנג" שהופיעה בכל רחבי קטלוניה. ב-2018 נבחן נונייס לעונה העשירית של תוכנית הכישרונות "אופרסיון טריונפו" והיה אחד מ-18 מתמודדים שנבחרו לעבור לשלב המופעים החיים ("Gala"). נונייס המשיך בהתקדמותו עד לשלב חצי הגמר של התוכנית, בו הודח ולא הצליח לעלות לגמר. סיים במקום השישי.
נונייס היה אחד מ-13 מתחרי התוכנית שנבחרו להתמודד בקדם הספרדי לאירוויזיון באותה השנה ("Gala Eurovision"). נונייס התמודד עם שלושה שירים שונים: "La Venda" ,"El equilibro" ודואט עם נטליה לקונזה - "Nadie se salva". השיר "El equilibro" כשל בהעפלה לגמר התחרות שכלל 10 מתמודדים ולפיכך לא זכה לגרסה מלאה. ב-20 בינואר 2018 זכה מיקי בשני מקומות בשלישייה הראשונה, הדואט "Nadie se salva" עם נטליה לקונזה (שסירבה להופיע באירוויזיון בישראל) זכה במקום השלישי ושירו "La Venda" שגבר על פייבוריט החובבים "Muerdeme" זכה במקום הראשון.
ביוני 2019 הוציא סינגל חדש בשם "Celébrate". הסינגל הוא חלק מאלבום האולפן הראשון של מיקי, שמתוכנן לצאת בסתיו 2019.
גרינלנד

פוליטיקה

הפרלמנט של גרינלנד נקרא אִינַצִיסָרְטוּט. יש בו 31 מושבים, והנציגים בו נבחרים בבחירה ישירה, יחסית וארצית לארבע שנים. שני נציגים גם נבחרים לפרלמנט הדני, הפולקטינג. בבחירות שנערכו בשנת 2009 זכתה לראשונה זה 30 שנה מפלגת השמאל הגרינלנדית אינואיט אטקטיגיט.
ב-25 בנובמבר 2008 הצביעו תושבי האי בעד הרחבת האוטונומיה של הממשל המקומי.

גאוגרפיה

גרינלנד היא האי הגדול ביותר בעולם. כ-84% משטח האי מכוסה קרח.
החלק הצפוני ביותר של גרינלנד לא מכוסה על ידי קרחון משום שהאוויר באזור זה יבש מדי מכדי שיווצר שלג, שהכרחי ליצירתו ולשימורו של קרחון. אם כל הקרח שבגרינלנד יימס לגמרי הוא יהפוך לארכיפלג. אף על פי שמבחינה גאוגרפית שייכת גרינלנד ליבשת צפון אמריקה, מהבחינה הפוליטית והתרבותית היא משתייכת ליבשת אירופה.
עיקר ההתיישבות האנושית בגרינלנד הוא באזור החוף.
נאוק נמצאת בדרום חופה המערבי של גרינלנד. בשנת 2016 התגלו באזור נאוק, בחגורת האבן הירוקה של איסואה, בעקבות הפשרת שלגים, סטרומטוליטים בני 3.8 מיליארד שנים - המאובנים העתיקים ביותר שהתגלו בכדור הארץ, בהפרש של מאות מיליוני שנים מהמאובנים העתיקים ביותר שעליהם נודע לפני כן. מהגילוי של סטרומטוליטים מורכבים בחגורת האבן הירוקה של איסואה, סטרומטוליטים שנוצרו מהצטברות שכבות של ביופילם בשלב כה מוקדם בהיסטוריה של כדור הארץ, עולה האפשרות שהחיים התפתחו לראשונה על כדור הארץ לפני למעלה מ-4 מיליארד שנים.
קאנק היא העיר הצפונית ביותר בגרינלנד, ומספר קילומטרים צפונית לה שוכן סיאורלפוק שהוא היישוב הצפוני ביותר על פני כדור הארץ.
פיורדים מצויים לכל אורך חופי גרינלנד. במזרחו של האי משתרע הפיורד הארוך בתבל, קנגרטיטיווק, שאורכו 350 ק"מ.

כלכלה

גרינלנד סבלה מצמיחה שלילית בתחילת שנות ה-90, אך מ-1993 המצב הכלכלי השתפר. ממשלת גרינלנד אמצה מדיניות כלכלית נוקשה מאז שנות ה-80 המאוחרות וכך יצרה עודף בתקציב ואינפלציה נמוכה. מ-1990 רשמה גרינלנד גרעון בסחר הבינלאומי לאחר סגירת מכרות העופרת והאבץ האחרונים באי. כיום גרינלנד תלויה מאוד בדיג ויצוא דגים. הענף הרווחי ביותר הוא דיג החסילונים. נעשים חיפושים למציאת מינרלים ונפט, אך יעברו כמה שנים לפני שניתן יהיה להפיק מהם תועלת כלכלית. התיירות באי היא הענף היחיד המציע פוטנציאל בטווח הקצר וגם הוא מוגבל עקב העונה הקצרה והעלויות הגבוהות הכרוכות בתיירות לאי. המגזר הציבורי הוא הדומיננטי ביותר בכלכלת גרינלנד. כחצי מתקציבה השנתי של גרינלנד, כ-600 מיליון דולר, מגיעים ממענקים מממשלת דנמרק, חלק חשוב של התמ"ג.

דמוגרפיה

האוכלוסייה מונה 57,695 תושבים (לפי הערכה מ-2012). מתוכם 88% אינואיטים או בני תערובת אינואיטים-דנים. שאר 12 האחוזים הם ממוצא אירופאי, בעיקר דנים.
תוחלת החיים נמוכה במושגים מערביים, ועומדת על 70.07 שנים בכלל האוכלוסייה (לגברים: 67.44 שנים, לנשים: 72.85 שנים).
התפלגות לפי גיל: 23% בגילאי 0 עד 14, 70.1% בגילאי 15 עד 64, 6.9% בגלאי 65 ומעלה.
דת: התושבים הם ברובם נוצרים פרוטסטנטים המשתייכים לכנסייה הלותרנית האוונגליסטית הלאומית הדנית.
גרינלנד מהווה מאז 1993 דיוקסיה נפרדת עם בישוף משלה.
Million Years Ago

רקע וכתיבה

השיר נכתב והופק על ידי אדל וגרג קורסטין. השיר הוא שיר בסגנון הפולק, המאפיין כמה שירים נוספים מתוך האלבום, 25. בלי שיצא כסינגל, הצליח השיר להיכנס למצעדי פזמונים רבים, ואף הגיע אל המקום ה-15 במצעד השנתי של גלגלצ.
זוכת העונה השביעית של תוכנית הטלוויזיה "The Voice of Holland", ביצעה את השיר באחד פרקי התוכנית. ההופעה הפכה לויראלית ונצפתה בכלמעלה מ-3 מיליון פעמים.

הופעה

עם השיר הופיעה אדל בתוכנית הטלוויזיה "Adele at the BBC", ששודרה באופן מיוחד. ב-25 בנובמבר 2015, היא הופיעה עם השיר בתוכנית הטלוויזיה האמריקאית "Today". ב-17 בנובמבר 2015, היא הופיעה איתו באולם המוזיקה רדיו סיטי.
בנוסף לכך, קיבלה אדל על השיר מועמדות בטקס פרסי האמי לתוכניות טלוויזיה יומיות.
תמר גטר

ביוגרפיה

תמר גטר נולדה בתל אביב, בת יחידה לבת שבע, מורה, ואליהו, מהנדס רנטגן וממקימי תשתית הרנטגן בישראל. בילדותה עסקה במחול, ובנעוריה התאמנה בריצה למרחקים קצרים אצל המאמן דוד קושניר. בשנים 1971–1972 הייתה תלמידתו של רפי לביא.
בהמשך למדה במדרשה לאמנות בבית ברל, ולוותה במשך שנים ארוכות על ידי האמן משה קופפרמן. סיימה תואר ראשון בספרות כללית מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1973 החלה להציג בתערוכות ובלטה כאחת האמניות הצעירות המובילות בארץ]. בראשית יצירתה עסקה בנושאים מונומנטאליים כמו מיתוס תל-חי. בהקשר הזה הפעילה ביצירה אחת אמצעי מדיה שונים (צילום, רישום וכדומה) ותפיסות חלל שונות.
גטר השתמשה ברפרטואר שלם של קונבנציות-סימון ויזואלי והציגה את דרך הטיפול שלה בנושא הזה כנושא של העבודות עצמן. בציוריה איחדה רכיבים הזרים זה לזה – תפיסה קולאז'יסטית שהייתה משותפת לאמנים רבים מחוגה, כדוגמת: מיכל נאמן, דגנית ברסט, יאיר גרבוז ורפי לביא (ייתכן שהוא היה זה שהנחיל את הגישה לעמיתיו-תלמידיו).
גטר טיפלה במיתוס הרואי מופשט בדרכים חזותיות באופן שהפך את יצירתה לייחודית.
משנת 1986 ובמשך 9 שנים שהתה גטר בפרנקפורט גרמניה.
כיום מלמדת אמנות בבצלאל ומתגוררת בשכונת בורוכוב בגבעתיים בבניין קובייתי שתכנן] סבה, שמואל גרוסברג.
בשנת 2014 יצא לאור ספרה רוגטקה: סיפורים, בהוצאת רסלינג.

הוראה

מלמדת בבצלאל.
אנתוני מורו

קריירה

מורו השתתף בדראפט של שנת 2008, אך לא נבחר. הוא הצטרף לגולדן סטייט ווריורס בליגת הקיץ וב-24 ביולי הוחתם על חוזה. במשחקו הרביעי בעונה, שהיה המשחק הראשון בו עלה בחמישייה, קלע 37 נקודות והוסיף 11 ריבאונדים. את עונת הבכורה שלו סיים מורו כרוקי הראשון שמוביל את הליגה באחוזי קליעה מעבר לקשת ה-3 עם 46.7%. בסיום העונה הצטרף מורו בשנית לליגת הקיץ, במהלכה קלע 47 נקודות במשחק נגד ניו אורלינס הורנטס - שיא נקודות לשחקן בליגת הקיץ. במהלך עונתו השנייה בקבוצה פתח בחמישייה בלמעלה מ-50% מהמשחקים בהם שותף והעלה את ממוצע הנקודות שלו ל-13 נקודות.
בסיום עונת 2009/10 הועבר מורו בטרייד לניו ג'רזי נטס תמורת בחירת סיבוב שני בדראפט. בעונתו הראשונה בקבוצה שיחק בממוצע 32 דקות במשחק וקלע 13.2 נקודות, ההישגים הגבוהים בקריירה של השחקן. ב-3 בפברואר 2012 קלע מורו שיא קריירה של 42 נקודות בהפסד של קבוצתו למינסוטה טימברוולבס.
ביולי 2012 ביצעה ניו ג'רזי טרייד עם אטלנטה, במסגרתו ג'ו ג'ונסון הועבר לניו ג'רזי בתמורה לארבעה שחקנים שעברו להוקס, ביניהם גם מורו וג'ורדן פארמר. מורו התקשה למצוא את מקומו בקבוצה ומספר הדקות שקיבל ירד משמעותית, ביום האחרון של מועד ההעברות הועבר בטרייד לדאלאס מאבריקס תמורת דנטה ג'ונס. גם בדאלאס התקשה למצוא את מקומו ושותף רק ב-17 משחקים בהם קלע 2.3 נקודות בממוצע, הנתון הנמוך בקריירה. בסיום העונה עבר מורו לניו אורלינס פליקנס וחתם על חוזה מינימום לשנתיים, אך שיחק בקבוצה רק עונה אחת, לאחריה עבר לאוקלהומה סיטי ת'אנדר בה חתם על חוזה ל-3 עונות תמורת סכום של כ-10 מיליון דולר.
בעונת 2014/15 הפך להיות חלק קבוע מהרוטציה של סקוט ברוקס באוקלהומה סיטי והציג עלייה בדקות המשחק ובנקודות.
מקלונאים

מראה והתגוננות

המקלונאים הם חרקים שגופם כצורת מקלות או גבעולים, הם בעלי יכולת הסוואה טובה וצבעם משתנה על פי צבע הסביבה בה הם נמצאים. חלק מהמינים בעלי יכולת התגוננות מפני טורפים באמצעות השרת איברים (אוטוטומיה): בעת שטורף אוחז באחת מרגליו, הרגל ממשיכה להתנועע בפיו של הטורף כך שהמקלון יכול לחמוק ולהעלם בצמחייה. בפרטים צעירים ישנה התחדשות של איברים. שכיחים בעונת הקיץ ופעילי לילה. אורכם מגיע עד כ-90 מ"מ, עיניהם קטנות, רגליהם הקדמיות ארוכות יותר מרגליהם האחוריות. חלקם בעלי מחושים ארוכים והיתר בעלי מחושים קצרים יותר, יש בעלי כנפיים ויש מחוסרי כנפיים.
כלל יום הדין

מציאת יום הדין בלא טבלה

ישנם מספר אלגוריתמים למציאת יום הדין של השנה ללא טבלת שנים, כמו זו שמופיעה לעיל. השיטה מתבססת על חישוב התזוזות של הימים החל מ"יום העוגן" של המאה.

דוגמה ב'

נניח שנרצה למצוא את היום בשבוע בו פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית בפורט סאמטר, שהיה ב-12 באפריל 1861. נוכל למצוא את יום העוגן באמצעות הטבלה שלעיל או לחשבו - 18 מודולו 4 הוא 2, כפול 5 הוא 10, ועוד 2 הוא 12, מודולו 7 הוא 5 (יום שישי). באמצעות חישוב a,b,c בדומה לדוגמה לעיל, סיכומם והוספת 5, נקבל 11. 11 מודולו 7 הוא 4, ומכאן שיום הדין היה בחמישי (אינדקס 4). נשתמש ביום הדין 4/4 שחל 8 ימים קודם לפני ה-12 באפריל. 8+4 הם 12. 12 מודולו 7 הוא 5 (יום שישי). מכאן שה-12 באפריל 1861 חל בשישי.
ברגפארק וילהלמסהוהה

גמלדה גאלרי (קאסל)

בתוך טירת וילהלמסהוהה בקאסל נמצא אוסף עשיר של ציורים, בעיקר מסביבות המאה ה-18, שחלק רב ממנו נאסף על ידי וילהלם השמיני, רוזן הסן-קאסל והיום מהווה את הגלריה החשובה בכל קאסל ומהחשובות בהסן כולה. בשלוש קומות מציגה הטירה אוספים חשובים בסגנון הרנסאנס האיטלקי, הצרפתי ואף בסגנון הבארוק ההולנדי והפלמי בו מככבים ציוריו של רמברנדט. האוסף עצמו עומד על כתריסר אלפי ציורים. בנוסף לציורים המאוחרים יותר של המוזיאון, מוצגים גם ציורים בסגנון הגותיקה המאוחרת כאחד.
ג'וליאנה טסורו

ביוגרפיה

ג'וליאנה קוואגלירי (Cavaglieri) נולדה ב-1921 בונציה למשפחה יהודית. אביה, ג'ינו מארוני קוואגלירי, מת כשהיא הייתה בת 12 בלבד. לאחר סיום לימודיה, טסורו לא הורשתה ללמוד באקדמיה האיטלקית בגלל חוקי הגזע שהועברו במדינה. ב-1939 טסורו היגרה לארצות הברית כדי לרכוש חינוך אקדמי באוניברסיטת ייל. ב-1943 היא נישאה לויקטור טסורו ואימצה את שמו. לזוג נולדו שני ילדים. היא יצאה לגמלאות בשנת 1996. טסורו נפטרה בגיל 81 בעיירה דובס פארי בניו יורק.

אקדמיה

בשנת 1943, בהיותה בת עשרים ואחת בלבד, טסורו קיבלה דוקטורט בכימיה אורגנית. ב-1972 היא קיבלה עבודה כפרופסור אורחת ב-MIT, ולאחר ארבע שנות הוראה היא החליטה לעבוד בפקולטה כמרצה מן החוץ. בנוסף, היא עסקה במחקר באוניברסיטה עד 1982. לאחר מכן היא התמנתה לפרופסור במכון הפוליטכני של אוניברסיטת ניו יורק, שם היא עבדה עד 1996.

תעשייה

לאחר שקיבלה את הדוקטורט שלה טסורו עבדה בחברת קלקו כימיקלים (Calco Chemical Company). ב-1944 היא קיבלה תפקיד כחוקרת כימית באוניקס אוילז אנד כימיקלז (Onyx Oil and Chemical Company). היא קודמה להיות ראשת המחלקה לסינתזה אורגנית ב-1946, עוזרת הנהלת מחקר ב-1955, ומנהלת שותפה ב-1957. לאחר מכן היא התמנתה לעוזרת הנהלת מחלקת מחקר אורגני בג'יי. פי. סטיבנס (J.P. Stevens and Co.). מאוחר יותר היא עבדה במכון לחקר טקסטיל במשך שנתיים. היא הייתה כימאית בכירה ומנהלת מחקר כימי בתעשיות ברלינגטון (Burlington Industries).
בתקופת עבודתה בתעשייה, טסורו רשמה מעל 125 פטנטים המסייעים לתעשיית הטקסטיל, ביניהם סיבים חסינים לאש, דרכים למניעת הצטברות חשמל סטטי ועוד. היא התמקדה במציאת רעיונות אשר ישפרו את תעשיית הטקסטיל וייעלו את דרכי היצור השונות.
פרשת עמותות ברק

פרשת עמותות ברק הייתה פרשה אשר במסגרתה התנהלה חקירה משטרתית בשנים 2000 עד 2006 בחשד להפרה של חוק מימון מפלגות בגיוס תרומות לא חוקיות, בהיקף של מיליוני שקלים, עבור מסע הבחירות של אהוד ברק ומפלגת ישראל אחת ב-1999. במסגרת החקירה נחקרו באזהרה, אך לא הואשמו, ראש ממשלת ישראל, אהוד ברק, ומספר ממקורביו ובהם חבר הכנסת יצחק הרצוג והיועץ האסטרטגי טל זילברשטיין. בשנת 2003 נסגרו מרבית התיקים בפרשה מחוסר ראיות וב-2006 הכריזה פרקליטות המדינה על סגירת החקירה ללא הגשת כתבי אישום.

החקירה

החקירה בדקה את פעולותיהן של העמותות ובהן "דור שלום", "ישראל של כולנו - ישראל אחת שלנו", "עוד לא אבדה התקווה", "העמותה לקידום נהגי המוניות בישראל", "תקווה לישראל", "אלטרנטיבה לקידום העלייה", "נגב עכשיו", "אזרחים מימין ומשמאל", "סטודנטים רוצים שינוי", "התקווה - העמותה העצמאית למען יהודי אתיופיה", "תנו לעבוד בכבוד", "הכל בוער חביבי" ועוד. 
במסגרת החקירה אהוד ברק נחקר באזהרה בחשד לביצוע עבירות על חוק מימון מפלגות ובחשד לרישום כוזב במסמכי תאגיד. ברק השיב לשאלות החוקרים וטען כי לא היה מודע לפרטי ניהול העמותות והעברת הכספים ואף הנחה את מנהלי הקמפיין לפעול בהתאם לחוק. עדות זו זכתה לאישור הנחקרים האחרים בפרשה. בנוסף, נחקרו בפרשה יצחק הרצוג, שפיקח על העברת כספי קרנות מחו"ל לעמותות השונות ובחר לנצל את זכות השתיקה בחקירה, טל זילברשטיין, ששימש בתפקיד מנהל הקמפיין של "ישראל אחת" בבחירת ראש הממשלה, ח"כ ויצמן שירי, שנחשד כי היה מעורב בתקצוב מקצת העמותות, דורון כהן, גיסו של ברק שייסד אחדות מהעמותות וגדעון סולימאני, שכיהן כגזבר עמותת "נגב עכשיו". להגנתם טענו החשודים כי חוק מימון מפלגות אינו חל על הבחירות הישירות לראש הממשלה, אולם היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין, לא קיבל עמדה זו.
בשנת 2003 הודיע רובינשטיין כי לא יוגשו כתבי אישום בפרשה כנגד אהוד ברק, יצחק הרצוג, ויצמן שירי ודורון כהן בשל חוסר ראיות, אך המליץ על הגשת כתב אישום כנגד טל זילברשטיין וגדעון סולימאני. החקירה כנגד זילברשטיין וסולימאני נמשכה עד יוני 2006, כאשר הודיעה פרקליטות מחוז תל אביב לאחר שימוע שנעשה לשני החשודים, כי כל התיקים בפרשה ייסגרו, בשל הקושי לבסס כתבי אישום.
בספטמבר 2003 הגיש רשם העמותות בקשה לבית המשפט המחוזי בתל אביב לפירוק עמותת "רובד" ששימשה את אנשי ברק, ובקשה לבחינת החזרה של 2.6 מיליון שקלים שהעמותה השתמשה בהם שלא למטרותיה המוצהרות. הרשם קיבל את טענתו של צ'ארלס ברונפמן, התורם העיקרי של העמותה, כי לא ידע על הפעילות האסורה.

תגובות

לאחר שהיועץ המשפטי החליט לסגור את התיק כנגד ברק, הגיב חבר הכנסת  מיכאל איתן, שהיה אז יו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט, ואמר כי: "פרקליטת המדינה והיועץ המשפטי לממשלה החליטו להשלים עם העבריינות הפוליטית במקום להלחם בה. מדובר בסטירת לחי לשלטון החוק בישראל, שתהפוך למכה אנושה לאחר הפרס שהשניים יקבלו עם מינוים של ארבל ורובינשטיין לשופטים בבית המשפט העליון". 
ב-28 באפריל 2004, פנתה התנועה למען איכות השלטון בישראל לראש הממשלה, אריאל שרון, ולשמעון פרס, בדרישה שלא למנות את חבר הכנסת יצחק הרצוג ממפלגת העבודה לשר בממשלה, בשל מעורבותו בפרשת עמותות ברק, לאחר שהיועץ המשפטי קבע כי הוא היה אחראי "להזרמת מאות אלפי דולרים לעמותות אלה". חרף הפנייה, הוא מונה לתפקיד שר הבינוי והשיכון בממשלת שרון.
בד"ץ מהדרין

בד"צ מהדרין הוא מערך כשרות פרטי, בראשות הרב אברהם רובין, רב ומורה צדק בעיר רחובות.

רקע

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 מונה הרב רובין על ידי הרב שמחה קוק, רב העיר רחובות, לנהל את מחלקת הכשרות במועצה הדתית של העיר, ולאחר מכן ניהל את מחלקת המהדרין. בתקופה זו מערכת הכשרות העירונית פעלה בשיתוף פעולה עם מערך הכשרות של OU. לאחר מספר שנים שיתוף הפעולה הופסק, ובעקבות זאת הקימו הרבנים קוק ורובין את הבד"ץ, כמערכת כשרות פרטית בעיר. על אף שקוק ורובין ניהלו מערכת כשרות ממשלתית, התיר להם המשרד לשירותי דת לנהל מערכת כשרות מקבילה. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 קבע מבקר המדינה מיכה לינדנשטראוס, כי ההפעלה הכפולה אינה חוקית, ומהווה ניגוד עניינים פסול. בעקבות כך, פרש הרב קוק מהבד"ץ, והרב רובין עזב את המועצה הדתית.
בשנת תש"ע החל במתן השגחה לחלק ממוצרי מחלבת שטראוס שהיו עד אז תחת השגחתו של הרב משה יהודא ליב לנדא. בחודש שבט תש"ע הודיע הרב לנדא על הסרת השגחתו מכלל מוצרי מחלבת שטראוס, ומוצרי המחלבה כולם עברו להשגחתו של הרב רובין.
הבד"ץ מספק גם אישורים לשימוש בשבת במכשירי חשמל, כמיני-ברים ומזגנים.
בין החברות המשתמשות בשרותי ההשגחה של הבד"ץ נמנות יקבי כרמל, יפאורה-תבורי, שטראוס גרופ, מחלבות גד, אלקטרה מוצרי צריכה ועוד.
מרטין סיאם

משפחה ולימודים

אביו של סיאם, אולה סיאם היה קצין בחיל הים הנורווגי בדרגת סא"ל. אמו מארי אוגוסטה אורסין-הולם. סיאם ב-1915 נולד בכפר הורטן בכניסה למפרץ אוסלו. מאוחר יותר המשפחה עברה לנמל טרומסה שם למד בתיכון. בשנת 1933 החל ללמוד במכון הטכנולוגי של נורווגיה במקצוע מהנדס אוניות. לאחר שהוסמך בשנת 1938 החל לעבוד במספנות טרונדהיים. 
בשנת 1939 נישא לאינגר אאגארד ובשנת 1940 החל לעבוד במספנות אקרס באוסלו.

פעילות במחתרת הנורווגית

במהלך מלחמת העולם השנייה נלחם סיאם בצבא הנורווגי בקרב מבצר הגרה שהיה העמדה האחרונה שנכנעה לגרמנים ב-5 במאי 1940. לאחר הכניעה הוחזקו המגינים במחנה שבויים כחודש ימים עד ששוחררו. סיאם חזר לעבודתו במספנות אקרס. 
הוא השתתף בפעילות המחתרת הנורווגית והעביר מידע תוך כדי עבודתו במספנות. המידע שהעביר כיסה את הפעילות הגרמנית בנמל אוסלו ואפשר חבלה באוניות גרמניות. מאוחר יותר אחרי שהחבלנים נאלצו לברוח בסתיו 1943, קיבל סיאם אחריות על הפעילות יחד עם איש מחתרת נוסף. גולת הכותרת הייתה חבלה תת-ימית באנייה SS Donau שהועסקה בהעברת גייסות לגרמנים ופעם אחת גם הובילה יהודים למחנות ההשמדה.
בשנים 1947 עד 1950 שימש כמהנדס אוניות בחברת וסטפל-לרסן בברגן. בשנת 1951 חזר למספנות אקרס כסגן מנהל. בשנת 1953 קודם לתפקיד מנהל הביצוע הראשי. בשנת 1958 לתפקיד נשיא ובשנת 1965 קודם לתפקיד המנהל הכללי. 
מספנות אקרס שהוקמו באמצע המאה ה-19 היו בבעלות פרטית ומשפחת פרד אולסן הייתה בעל המניות עיקרי. היה זה המפעל הגדול ביותר לבניית אוניות בנורווגיה ועסק גם בבניה עבור קידוחי הגז. המשימה העיקרית שסיאם היה גאה בה הייתה הצלחתו בהסדרת יחסי העבודה. היותו מנהל שעלה משורות העובדים סייעה לו ליצור אמון ולפרק מתחים. בחירת דרך פעולה שמנעה שביתות ונעשתה דוגמה לכל מספנות נורווגיה.

המשך עסקים

בשנים 1970 עד 1972 היה דירקטור בחברת פרד אולסן ונציגם בניו יורק. בשנת 1972 מונה כמנהל כללי של חברת הנפט סאגה שמאוחר יותר התמזגה עם חברות אחרות במסגרת התארגנות מחדש של חברות הנורווגיות להפקת דלק. 
בשנת 1973 מונה למנהל הכללי של חברת טיימקס ושימש בתפקיד זה עד 1978
האוניברסיטה הלאומית של אירלנד

האוניברסיטה הלאומית של אירלנד (באנגלית: The National University of Ireland‏ (NUI); באירית: Ollscoil na hÉireann), היא מערכת של אוניברסיטאות פדרליות לאומיות וקולג'ים מוכרים, שהוקמו באירלנד בעקבות "חוק האוניברסיטאות האיריות" (1908). האוניברסיטאות הן עצמאיות בכל המובנים, מלבד הענקת התארים האקדמיים, המבוצעת על ידי המושב המרכזי של האוניברסיטה הלאומית בדבלין. לאוניברסיטה ארבעה סניפים מרכזיים בדבלין, קורק, גאלוויי ומיינות', וכן חמישה קולג'ים בדבלין ובשאנון.
בסיס האוניברסיטה במספר קולג'ים שהוקמו ב-1845 בקורק, גאלוויי ובלפסט, אוחדו ב-1849 ועברו מספר גלגולים, עד שברפורמות של 1908 הן הופרדו מ"אוניברסיטת המלכה של בלפסט" והפכו ל"אוניברסיטה הלאומית". ברפורמות של 1997 צורפו אליה מספר פקולטות במיינות'.