google/wiki40b huggingface dataset:
סנדרה הס

ביוגרפיה

הס נולדה בציריך, ובגיל חמש עשרה היא החלה לעבוד כדוגמנית בפרסומות לטלוויזיה. לאחר סיום התיכון היא החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת ציריך, ולפני שסיימה את התואר נסעה לארצות הברית על מנת לפתח שם קריירת משחק.
ב-1992 הופיעה בסרט "Encino Man" לצד שון אסטין.
ב-1997 שיחקה את סוניה בלייד בסרט "מורטל קומבט 2" ושיחקה בסרט האימה "משמרת לילה" שכתב סטיבן סודרברג, וכיכבו בו יואן מקגרגור ולורן גרהאם.
ב-1998 שיחקה בפרק של הסדרה "איש הנצח".
היא גילמה את דמותה של וייפר בסרט טלוויזיה המבוסס על הקומיקס לצד דייוויד הסלהוף.
היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן, גולשים בזמן, CSI ובניחוש חוקר.
ב-2008 שיחקה תפקיד קבוע של עורכת דין באופרת הסבון הרפואית "בית חולים כללי".
הס נשואה לשחקן מייקל טרוקו.
טירת פושימי

היסטוריה

בניית הטירה המקורית התחילה בשנת 1592, שנה אחרי פרישת הידיושי משירות בשלטון, והושלמה שנתיים אחר כך, ב-1594. פועלים מ-20 מחוזות עמלו כדי לרהט את הטירה, מספרם נע בין 20,000-30,000.
למרות שהמראה החיצוני של הטירה היה צבאי במיוחד, היא הייתה אמורה להיות מעון הפרישה של הידיושי, והיא רוהטה וקושטה בהתאם לכך. היא מפורסמת במיוחד בגין החדר המיוחד שבה לטקס התה, שקירותיו וכליו קושטו בעלי זהב. הטירה הייתה אמורה להיות אתר נופש ומקום שבו ניהל הידיושי שיחות שלום עם דיפלומטים סינים, שחיפשו לסיים את המלחמה בת שבע השנים בקוריאה, אבל רעידת אדמה השמידה כליל את הטירה שנתיים בלבד לאחר השלמת בנייתה.
היא נבנתה מחדש מיד לאחר שנהרסה, וניתנה לטוריאי מוטוטאדה, שהיה וסל של טוקוגאווה איאיאסו. בשנת 1600, הטירה נפלה לאחר מצור לידיו של אישידה מיצונרי. טורי מוטוטאדה הגן על הטירה במשך אחד עשר ימים, כאשר הוא משהה עקב כך את כוחותיו של אישידה ומאפשר ללורד טוקוגאווה לגייס את צבאו. למעשה זה הייתה השפעה עמוקה על קרב סקיגהארה, שנערך זמן קצר לאחר המצור, וסימן את ניצחונו הסופי של טוקוגאווה איאיאסו על יריביו.
הטירה פורקה בשנת 1623 ורבים מחדריה ומבניה הועברו לטירות ומקדשים ברחבי יפן. היא לא נבנתה מחדש עד שנת 1964, כאשר העתק מדויק שלה נבנה קרוב למיקומה המקורי. המבנה החדש שימש כמוזיאון על חייו ומלחמותיו של טוטויומי הידיושי, אבל המוזיאון נסגר לציבור בשנת 2003.
אסקר

אסקר (מאנגלית: Esker) הוא רכס ארוך ומפותל המורכב משכבה של חול וחצץ, הנוטה להופיע באזורים שהפכו לקרחון, או שהיו קרחון בעבר, באירופה ובאמריקה הצפונית. לעיתים קרובות אסקרים יהיו באורך של קילומטרים, ובגלל הצורה המוזרה והייחודית שלהם הם מזכירים במקצת מסילות רכבת.

גאולוגיה

הדעה הרווחת כיום היא שרוב האסקרים התגבשו במנהרות שקירותיהם קרח, על ידי זרמים שזרמו בתוך ומתחת לקרחונים. האסקרים נטו להיווצר קרוב לשיאו של עידן הקרח, בזמן שהקרחונים נעו באיטיות. לאחר שקירות הקרח נמסו, השאיר אחריו הזרם רכסים ארוכים ומתפתלים. מים יכולים לזרום כלפי מעלה אם הם נמצאים תחת לחץ בצינור סגור, כמו שקורה באופן טבעי במנהרת קרח.
אסקרים עלולים להיווצר מעל קרחונים על ידי הצטברות של משקעים בערוצים על-קרחוניים, בנקיקים, במקומות שטוחים הנמצאים בין שני גושים עומדים או במקומות צרים דמויי-מפרץ בשולי קרחונים. אסקרים נוצרים ליד האזורים הקיצוניים של הקרחון, במקומות בהם הקרח הוא דק וזז יחסית לאט.

אטימולוגיה

השם אסקר נגזר מהמילה האירית eiscir (באירית עתיקה: escir) שמשמעו "רכס או מישור גבוה, במיוחד אחד שמפריד בין שני מישורים נמוכים". המונח שימש בעיקר על מנת לתאר רכסים ארוכים ומתפתלים, אשר כיום אנחנו מכירים אותם בתור רכסים שנוצרו ממי קרחונים שנמסו. הדוגמה הטובה ביותר לאסקר שכזה הוא Eiscir Riada, אשר משתרע כמעט לכל אורך אירלנד, מדבלין לגולוויי. "אסקר" הוא גם השם של שכונת מגורים בדרום גולוויי.

החיים על אסקרים

צמחים מסוימים הגדלים על האסקרים, דוגמת חמוציות, מהווים מזון חשוב לדומים ולעופות מים נודדים. חיות כמו דובי גריזלי, זאבי טונדרה וסנאי אדמה יכולים להתחפר בתוך האסקרים כדי לשרוד חורפים ארוכים.
ג'ורדן מקריי

קריירת מכללות

ג'ורדן מקריי שיחק באוניברסיטת טנסי 4 עונות (2010-2014), ממוצעיו סך-הכל בארבע העונות במכללה (144 משחקים, בהם פתח ב-74) היו: 13.3 נק', 3.3 ריב' ו-1.8 אס' ב-27.1 דקות למשחק, עם 41.7% בזריקות (מהשדה ומחוץ לקשת).

מלבורן יונייטד (2014–2015)

ב- 26 ביוני 2014, נבחר מקריי בבחירה ה-58 בדראפט ה-NBA קיץ 2014, על ידי סן אנטוניו ספרס. מאוחר יותר הוא נמכר לפילדלפיה 76' והצטרף לקבוצה עבור ליגת הקיץ של ה-NBA קיץ 2014. בארבעת משחקיו בליגת הקיץ הוא עמד על ממוצע של 21.0 נקודות, 2.5 ריבאונדים, 1.0 אסיסטים ו-1.8 חטיפות למשחק.
ב- 29 באוגוסט 2014, חתם מקריי במלבורן יונייטד מהליגה האוסטרלית לעונת 2014. ב-24 בדצמבר 2014, הוא נבחר לשחקן השבוע של המחזור ה-11 לאחר שקלע מעל 30 נקודות בשני הניצחונות נגד וולונגונג ונגד סידני. הוא נבחר גם לשחקן חודש דצמבר. בעונה הוא רשם ממוצע של 19.9 נק', 4.7 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים וחטיפה למשחק ב-27 משחקים וסיים במקום השלישי בנקודות, 11 בחטיפות, 12 בחסימות ו-13 במדד, בליגה.

דלאוור 87' (2015–2016)

ב-5 במרץ 2015, מקריי נרכש על ידי דלאוור 87' מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בחודש יולי 2015, מקריי חזר לפילדלפיה לליגת הקיץ 2015 שבה הוא סיים עם ממוצעים של 12.5 נקודות ו3.0 ריבאונדים בארבעה משחקים. בהמשך העונה נבחר מקריי לשחק במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA.

פיניקס סאנס (2016)

ב-29 בינואר 2016, חתם מקריי על חוזה ל-10 ימים בפיניקס סאנס מה-NBA. ב-8 בפברואר, הוא חתם על חוזה נוסף של 10 ימים בסאנס.

קליבלנד קאבלירס (2016–2017)

ב-28 בפברואר 2016 חתם על חוזה ל-10 ימים בסגנית אלופת ה-NBA קליבלנד קאבלירס וערך הופעת בכורה בהפסד 113:99 לוושינגטון עם 8 נקודות ב-7 דקות מהספסל. חודש לאחר מכן הוא כבר חתם על חוזה שנתי בקאבס, אבל הושאל לקאנטון צ'ארג' מליגת הפיתוח. בסיום עונת 2015/2016 זכה עם הקאבלירס באליפות ה-NBA.

סאסקי בסקוניה (2017)

ב-13 באוגוסט 2017 חתם מקריי לעונה אחת בקבוצת סאסקי בסקוניה. בינואר 2018 נפצע בכתפו השמאלית ונאלץ להחמיץ את המשך העונה.

וושינגטון ויזארדס (2018–הווה)

לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה כפול עם וושינגטון ויזארדס וקבוצת הבת שלה מליגת הפיתוח, קפיטל סיטי גו-גו. ב-9 באפריל 2019 המירה וושינגטון את חוזהו לחוזה NBA סטנדרטי.
מטה התקשורת הממשלתית

פעילות הסוכנות

GCHQ היא אחת משלוש סוכנויות המודיעין הלאומי של בריטניה. היא פועלת בשיתוף עם שירות הביטחון (הידוע בשם ה-MI5) ועם המודיעין של שירות הביון (הידוע בשם MI6), בהגנה על האינטרסים הלאומיים של בריטניה. פעולות הסוכנות הן במסגרת החוק, ונעשות בכפוף לחקיקה המגדירה את תפקידי הארגון ופעולותיו, למניעתו או גילויו של פשע חמור, וכן בנושאי רווחה כלכלית.
מטה ה-GCHQ נמצא בעיר צ'לטנהם שבמחוז גלוסטרשייר באנגליה. בנוסף למטה פועלים עוד שני מרכזים, קטנים יותר, בקורנוול וביורקשייר. רוב המועסקים בארגון, 5,500 במספר, עובדים בצ'לטנהם. מנהל ה-GCHQ מדווח ישירות למזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים. השותפים העיקריים לעבודת הארגון הם משרד הביטחון, המשרד לענייני חבר העמים הבריטי ורשויות אכיפת החוק, וכן מגוון רחב של מחלקות ממשלתיות אחרות.

היסטוריה

במהלך מלחמת העולם הראשונה היו הצבא הבריטי והצי הימי נפרדים מסוכנויות המודיעין, MI1b ו-NID25 (שהיה ידוע בתחילה כ"חדר 40"). בשנת 1919 המליץ הקבינט של ועדת השירות החשאי בראשות לורד קרזון (Lord Curzon) כי בעתות שלום יש להקים סוכנות לפענוח קודים וסודות מיוחדים, משימה שהוטלה אז על מנהל מודיעין הצי הימי, יו סינקלייר (Sinclair). סינקלייר מיזג צוותים שונים מ-NID25 ומ-MI1b לתוך הארגון החדש, שכלל בתחילה כ-25–30 קצינים וכן מספר דומה של אנשי הצוות הפקידותי, והשם שניתן לארגון: "בית הספר הממשלתי לקודים וצפנים" (Government Code and Cypher School), או בשמו המקוצר GCCS.
עד מלחמת העולם השנייה היה ה-GCCS ארגון קטן יחסית, ואולם בשנת 1920 הוא זכה להצלחה גדולה כשהצליח לפענח את הקודים והצפנים של האיחוד הסובייטי, לימים ברית המועצות.
במהלך מלחמת העולם השנייה התמקדה עבודת ה-GCCS במידה רבה בפענוח האניגמה, מכונת ההצפנה הגרמנית. בשנת 1945 הורחב ארגון ה-GCCS בצורה משמעותית, כלקח מן המאמץ המלחמתי, וב-1946 שונה השם לשמו דהיום: "מטה התקשורת הממשלתית" (Government Communications Headquarters - GCHQ).
הקדמה

הקדמה לספר מופיעה לפני גוף הספר וכוללת פנייה של המחבר או העורך אל הקורא, לשם הצגת עניינים אחדים הנוגעים לספר. להקדמה ניתנות כותרות שונות: הקדמה, פתיחה, מבוא, פתח-דבר ואפילו אקדמות מילין (prolegomena). בספר "המשפט" מאת חיים כהן ניתנה להקדמה הכותרת "דברי הסבר, אזהרה, התנצלות ותודה". הקדמות נמצאות לרוב בספרי עיון ומחקר ומיעוטן בספרות בדיונית.

נחיצות ההקדמה

ממאפייניה של ההקדמה נובע שכתיבתה מתבצעת בשלב מתקדם ביותר של יצירת הספר (אם כי הקורא פוגש אותה כבר בתחילת הקריאה). הקדמה מקובלת בספרי עיון רבים, אך אין חובה לצרפה לספר, כפי שמציינים מחברי הספר Winning Ways במשפט המתחיל את ההקדמה לספרם: 
האם הספר צריך הקדמה? מה עוד, לאחר מאמץ בן חמש עשרה שנים, צריכים שלושה כותבים מוכשרים להוסיף?
בספרו האוטוביוגרפי "כאשר הייתי נער קטן" כותב אריך קסטנר: 
הקדמה לספר היא כה חשובה וכה יפה, כמו הגינה שלפני הבית. ברור, יש ספרים ללא גינונת וספרים ללא קידומת. אבל, עם הקדמה, חביבים עלי הספרים יותר. אני מתנגד שהמבקרים יתפרצו בעד הדלת ישר לתוך הבית. זה מזיק למבקרים ולבית. גם לדלת. קסרקטינים למגורים, אפילו מגרדי-שחקים בני שבעים קומה, נעשו במרוצת הימים להכרח. וכן גם ספרים עבים, כבדים כלבנים. אף-על-פי-כן מחבב אני מכל את הבתים הקטנים והחמימים, עם פרחי אמנון-ותמר ודליות בגינה שלפני הבית, שביל קטן וקצר ושלוש-ארבע מדרגות עד הדלת והפעמון. וגם את הספרים הדקים והנוחים, עם ההקדמה שלהם. ייתכן ששורש הדבר נעוץ בכך, שגדלתי בקסרקטין למגורים כזה, ללא גינה בכלל.
— תרגמה: שושנה אוילר

ההקדמה במהדורות נוספות

במהדורה חדשה של הספר יש הנוהגים להתייחס אל ההקדמה כאל כל חלק אחר של הספר, כלומר לשנותה כך שתתאים לתוכן הספר במהדורה זו. 
אחרים הנוהגים להותיר את ההקדמה למהדורה הראשונה ללא שינוי, ולצרף הקדמה נוספת, ובה תיאור החידושים הנכללים במהדורה החדשה. הכותרת מציינת את המהדורה לכבודה נתחברה הקדמה זו, למשל "הקדמה למהדורה השלישית". כאשר הספר זוכה למהדורות אחדות, מצטברות בשיטה זו הקדמות אחדות.
במהדורה מתורגמת מוסיף לעיתים המתרגם הקדמה משלו בה הוא מפרט שיקולים לבחירת סגנון התרגום, בחירת משלב השפה וכן מפרט מי שעזרו לו (בדרך כלל בספרי עיון ומחקר). יש פעמים שהמחבר עצמו מוסיף הקדמה מיוחדת לתרגום.

בספרות היהודית העתיקה

ברוב ספרי המקרא המרכיבים את התנ"ך, לא מצאנו עדיין את המנהג להקדים הקדמה כפרק נפרד לספר הבא אחריה, למעט פסוק פתיחה קצר המצהיר על מחברו של הספר (כך למשל פסוק ההקדמה בפתח ספר ישעיהו: 'חֲזוֹן, יְשַׁעְיָהוּ בֶן-אָמוֹץ, אֲשֶׁר חָזָה, עַל-יְהוּדָה וִירוּשָׁלִָם--בִּימֵי עֻזִּיָּהוּ יוֹתָם אָחָז יְחִזְקִיָּהוּ, מַלְכֵי יְהוּדָה'). גם רוב ספרי חז"ל (למשל: ששה סדרי המשנה של רבי יהודה הנשיא) אינם מלווים בהקדמה פורמלית. אפשר שהנוהג להקדים פרק הקדמה שלם חילחל לספרי היהודים מספרויות ותרבויות אחרות. כך למשל, הספר בן סירא (מן המאה ה3 או ה2 לפני הספירה) איננו מלווה בהקדמה, אך לתרגומו היווני בידי נכדו של המחבר בן סירא, הוסיף הנכד המתרגם דברי הקדמה. 
רק החל מספרות הגאונים ואילך, המצב משתנה באופן ברור ואנו מוצאים יותר ויותר ספרים עם הקדמה פורמלית. הראשון הידוע בכתיבת מונוגרפיות הכוללות הקדמה הוא רב סעדיה גאון.  גם לספר הפסיקה הלכות גדולות מתקופת הגאונים, מצורפת הקדמה מיוחדת.
וולגה גא"ז 21

רקע

החל משנת 1946 מפעל גא"ז החל בייצור מכוניות מדגם פובדה. בתחילת הייצור זו הייתה מכונית מתקדמת לתקופתה, אך בשנות ה-50 התכנון היה מיושן. לכן הוחלט על מעבר לדגם מתקדם.
עבודות תכנון הדגם החדש החלו בשנת 1951. כבר מהתחלה הוחלט להקטין קוטר הגלגלים מ-16 אינץ' ל-15 ועל ידי כך להגדיל את הנפח הפנימי. המכונית הייתה צריכה להתמודד עם מצב הכבישים הירוד בברית המועצות והעדר רשת מוסכים רחבה עם כוח אדם מנוסה. כתוצאה מכך בתכנון שולבו פתרונות טכניים מיושנים אף לתקופה של שנות ה-50 לצד פתרונות מתקדמים. עיצוב הדגם היה מתקדם לשנות 1953-54 כאשר המכונית תוכננה, אך לקראת שנת 1958 כאשר היא יצאה לשוק העיצוב כבר היה מיושן. לקראת סוף תקופת ייצורה, בסוף שנות ה-60 העיצוב לא ענה לסטנדרט המקובל.
התכנון מבוסס בעיקר על ניסיון אמריקאי ולכן המכונית תוכננה כמכונית כבדה יחסית אך אמינה.
למכונית תוכנן מנוע חדש. לראשונה בברית המועצות במכונית זו הותקנה תיבת הילוכים אוטומטית. בעקבות תרבות תחזוקה ירודה ייצור מכוניות עם תיבה זו הופסק בשנת 1962.
סימן היכר של הדגם - צבי על מכסה המנוע החל להופיע רק בשנת 1962 והותקן על כרבע מכלל המכוניות שנבנו. המכונית צרכה כ-13.5 ליטר בנזין ל-100 ק"מ, ובנסיעה עירונית אף יותר מכך. צריכה זו אומנם גבוהה אך לא חריגה למכוניות בנפח מנוע דומה שתוכננו בשנות ה-50. למנוע היו 75 כוח סוס בלבד ובהתחשב במשקל המכונית היא יכלה להגיע ל-130 קמ"ש בלבד. לצורכי שרותי הביטחון הסובייטיות נבנו מכוניות עם מנוע 8 צילינדרים והם היו מסוגלים להגיע למהירות של 170 קמ"ש.
המכונית הייתה מכונית נוסעים סובייטית הראשונה שהגיע לרמה משמעותית של מכירות לאירופה ובמיוחד בבלגיה. חלק מהמכוניות הורכבו במפעל באנטוורפן. מכוניות אלו ניצלו בחלקם מנוע דיזל.
ג'ון נאש (אדריכל)

ג'ון נאש (באנגלית: John Nash‏; 1752 - 13 במאי 1835) היה אדריכל בריטי שתכנן את מרכז לונדון.
נאש נולד בלמבת' בלונדון, ולמד אדריכלות אצל סר רוברט טיילור.
לאחר שירש הון רב עבר להתגורר בכפר, אך משאבד הון זה בשל עסקאות כושלות והוכרז פושט רגל בשנת 1783 חזר לעבוד כאדריכל. נאש מונה על ידי יורש העצר בזמנו, המלך לעתיד ג'ורג' הרביעי, לתכנן את פארק מרילבון. באזור זה תכנן ארמון למלך, אך תכנון זה לא יצא לפועל. במקום זה תכנן נאש במקום פארק ציבורי הוא ריג'נטס פארק.
בשנת 1812 מונה נאש לתכנן את התעלה החוצה את לונדון היא תעלת ריג'נטס.
כמו כן תכנן נאש את ההרחבות לארמון בקינגהאם, את האורוות המלכותיות, את פארק סנט ג'יימס, כיכר טרפלגר ואת מארבל ארץ'.
אלכסיס קורנר

תולדות חייו

נולד בפריז לאב יהודי אוסטרי ולאם ממוצא יווני-טורקי וחי בילדותו בצרפת, שווייץ וצפון אפריקה. ב-1940, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הגיע ללונדון. למד לנגן בגיטרה ופסנתר וב-1949 הצטרף לתזמורת הג'אז של כריס בארבר (Chris Barber), שם ניגן עם נגן המפוחית  סיריל דייוויס (Cyril Davies), שיהיה שותפו לאורך שנים רבות. ב-1955 החלו השניים לנגן בלוז וב-1957 הוציאו את תקליטם הראשון ופתחו את מועדון London Blues and Barrelhouse Club. בשנת 1961 הקימו השניים את להקת Blues Incorporated, שהייתה חבורת מוזיקאים בעלת מבנה בלתי-קבוע, כאשר הסגנון הדומיננטי היה שיקגו בלוז עם נוכחות מובלטת של גיטרה חשמלית (מושפע מסגנונם של טי-בון ווקר, ג'ון לי הוקר ובפרט מאדי ווטרס). במאי 1962 הועברה פעילותו של קורנר למועדון מרקי. הופעותיהם של מוזיקאי בלוז מארצות הברית שהוזמנו על ידי קורנר להופיע במועדון, ובראשם מאדי ווטרס, הלהיבו דור של מוזיקאים בריטים צעירים, עליהם נמנו מייסדי להקות הרוק החשובות של התקופה, בראשם חברי "האבנים המתגלגלות", "קרים" וה"יארדבירדס". בהמשך קידם קורנר להקות אלה כמו גם את להקת "החיות", "פליטווד מק", "הפנים הקטנות", "לד זפלין" ועוד. אולם, בעוד להקות וסולנים אלה עשו חיל וזכו להערצה ופרסום עולמי נותר קורנר בצללים. לקראת סוף שנות ה-60 ביקש להחדיר ולקדם בבריטניה גם סוגים אחרים של מוזיקה, מלבד הבלוז של שיקגו, אך בהצלחה פחותה.
מ-1967 הנחה קורנר תוכניות מוזיקה ברדיו במסגרת התוכנית Top Gear של ה-BBC, במסגרת זו אירח את ג'ימי הנדריקס ואף ניגן לצידו בשיר Hoochie Coochie Man (הקלטות מתוכנית זו ראו אור בתקליט Jimi Hendrix Experience: BBC Sessions CD‏). בשנת 1973 שידר קורנר תוכנית בת שישה פרקים ב-BBC-1 בשם The Rolling Stones Story, אודות האבנים המתגלגלות. בין השנים 1977 ל-1981 הנחה תוכנית לילית בימי ראשון בשם Alexis Korner's Blues and Soul Show.
ב-5 ביולי 1969 הנהיג קורנר יחד עם הגיטריסט הדני פטר ת'ורפ (Peter Thorup) את להקת הליווי של האבנים המתגלגלות בהופעתם בהייד פארק בלונדון. באותה תקופה עבד קורנר עם זמר בשם רוברט פלאנט כמפיק מוזיקלי לקראת הפקת תקליט בכורה, ג'ימי פייג', שחיפש זמר חדש עבור ה"יארדבירדס", נפגש עם פלאנט וכך נוסדה להקת לד זפלין.
בשנים 1970-1973 הנהיג קורנר הרכב ביג בנד ששילב בין רוק, בלוז וג'אז בשם The Collective Consciousness Society (או CCS). להיטה הגדול ביותר של הלהקה היה גירסת כיסוי לWhole Lotta Love של לד זפלין, שהגיע למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1970 ושימש כאות הפתיחה של תוכנית הטלוויזיה Top of the Pops.
במהלך שנות השמונים ניגן, הקליט והופיע במסגרות שונות, רובן יחד עם בני-טיפוחיו לשעבר שהפכו לכוכבי ענק.
דראגה מאסין

ביוגרפיה

דראגה נולדה ב-11 בספטמבר 1864 בעיר גורני מילאנובאץ (Gornji Milanovac) שבנסיכות סרביה. שמה המקורי היה דראגיניה לונגביץ'. אביה היה פנטליה לונייביצה, ואמה הייתה אנג'לייה לבית קולייביץ'. היא הייתה השישית מבין שבעה אחים. עברה עליה ילדות קשה; אמה הייתה שיכורה, ואביה סיים את חייו בבית חולים לחולי נפש. ב-1885 היא נישאה לסווצוזאר מאשין מהנדס אזרחי צ'כי יליד 1851, ומאז כינתה את עצמה "דראגה מאשין". בעלה נפטר כשנה לאחר מכן. לא היו ילדים, והשמועות גרסו שדראגה עקרה.
חרף העובדה שהייתה אלמנה בעלת משאבים מוגבלים מאוד, בשל יופיה ופיקחותה היא הצליחה להתקבל לעבודה כעוזרתה של המלכה נטליה אוברנוביץ', אשתו של מילאן הראשון, מלך סרביה. ב-1890 עזבה המלכה את סרביה בעקבות סכסוך עם בעלה, והתיישבה בווילה בעיר ביאריץ בצרפת. היא לקחה את מאשין עמה. ב-1897, ביקר בביאריץ בנה של המלכה אלכסנדר הראשון, מלך סרביה. אלכסנדר ומאשין התאהבו מיד, חרף העובדה שאלכסנדר היה צעיר ממנה ב-12 שנים. הם החלו להתכתב ביניהם, ובהמשך עזבה מאשין את עבודתה אצל המלכה, ועברה לבלגרד לשמש כפילגשו של המלך.
ב-1900 הודיעו אלכסנדר ומאשין על אירוסיהם. ההודעה התקבלה בתדהמה בסרביה, וגרמה לכך שהמלך נתפס כקל-דעת. כל הממשלה התפטרה במחאה. אבי המלך גלה מרצון לווינה ומת שם ב-1901. המלכה שלחה לו מכתב ובו כל השמועות המכוערות על מאשין שהצליחה ללקט. שר הפנים גינה את האירוסין בפומבי ונשלח לכלא. היחיד שאלכסנדר היה יכול לשאוב תמיכה ממנו היה ניקולאי השני, קיסר רוסיה אשר הסכים אף להיות השושבין בחתונה. החתונה התקיימה ב-23 ביולי 1900.
אלכסנדר הודיע כמה פעמים שהמלכה בהריון, אולם הודעות אלו התבדו בכל פעם מחדש, ורק חיזקו את הדעה שדראגה אכן עקרה, והגבירו את הזעם כלפי המלך, במיוחד בקרב הקצונה בצבא סרביה. זעם זה התגבר בעקבות שמועה על פיה עומד המלך להכיר באחד מאחיה של דראגה כיורשו. באוגוסט 1901 התארגן קשר של קצינים זוטרים אשר חפצו להדיח מהשלטון את בית אוברנוביץ' ולהחליפו בבית קראג'ורג'ביץ'. הזוג המלכותי היה אמור להירצח באמצעות סכינים משוחות ברעל, במהלך מסיבה ב-11 בספטמבר - יום הולדתה של דראגה. התוכנית נכשלה כיוון שהזוג לא הגיע למסיבה. כישלון התוכנית רק גרם לקושרים להרחיב את התוכנית מרצח פשוט להפיכה צבאית. בליל ה-28-29 במאי 1903 הלוח היוליאני (11-10 ביוני על פי הלוח הגרגוריאני) התנפלו הקושרים על הארמון, אשר שעריו נפתחו בפניהם בידי בוגדים מהמשמר המלכותי. אלכסנדר ודראגה מיהרו להתחבא בחדר נסתר בחדר השינה שלהם, אולם נמצאו סמוך לעלות השחר. הקושרים קראו למלך לצאת מהמחבוא, אולם הוא דרש מהם בתגובה לאשר את שבועת הנאמנות שלהם כלפיו. על פי גרסה אחת הם אכן נשבעו, בעוד על פי גרסה אחרת הם איימו לפוצץ את כל הארמון אם הזוג לא יצא. כך או כך, המלך והמלכה יצאו, כשהם לבושים רק חלקית. אחד הקושרים, קפטן מיכאילו ריסטיץ', ירה לכיוון המלך. המלכה קפצה וניסתה להגן עליו בגופה, אולם ריסטיץ' רוקן על שניהם את כל מחסנית האקדח שלו. קושרים נוספים הצטרפו לירי, ולאחר שווידאו שהזוג אכן מת, השחיתו את הגופות באמצעות כידוני רובים וחרבות. הגופות הושלכו מבעד החלון לערימת אשפה.
טום רוגיץ'

קריירה מועדונים

ב-2 בינואר 2012 חתם רוגיץ' בסנטרל קוסט מארינס מליגת העל האוסטרלית. בקבוצה הבקיע חמישה שערים ב-27 משחקים.
בינואר 2013 חתם רוגיץ' בסלטיק אלופת סקוטלנד. ב-9 בפברואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 3-1 על אינברנס בו נבחר לשחקן המצטיין. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך שמונה הופעות.
בעונת 2013/14 שותף רק בשלושה משחקים בליגה בקבוצה וב-14 בינואר 2014 הושאל למלבורן ויקטורי האוסטרלית. ב-26 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 5-0 לסידני. באפריל 2014 נפצע רוגיץ' ונעדר עד לתחילת עונת 2015/2016. 
בעונת 2015/2016 נהפך לשחקן הרכב בסלטיק וכבש 10 שערים ב-30 משחקים בליגה.

נבחרת אוסטרליה

לזכותו של רוגיץ׳ 40 הופעות בנבחרת אוסטרליה ושבעה שערים.
טוראית בנג'מין

תקציר עלילת הסרט

ג'ודי בנג'מין היא יהודייה צעירה, שמתגייסת לצבא ארצות הברית לאחר שבעלה הטרי נפטר מהתקף לב במהלך קיום יחסי מין בליל הכלולות שלהם. כבר בטירונות היא מגלה כי הצבא הוא לא בדיוק מה שהובטח לה בלשכת הגיוס. בימים הראשונים היא סובלת מהמשמעת הצבאית ואף שוקלת לפרוש, אך לאחר תקופה מסוימת מסתגלת ואף זוכה לשבחים ממפקדיה. באחת החופשות מהצבא היא פוגשת בהנרי טרמונט, רופא צרפתי שרמנטי ומתאהבת בו. הרומן שלהם נמשך תקופה קצרה מאוד – הנרי חייב לחזור לפריז.
ג'ודי, שנחושה להמשיך את היחסים מצליחה להשיג לעצמה הצבה לשרת במפקדת כוחות נאט"ו בבריסל. עם הגיעה לאירופה היא מחדשת את הקשר עם הנרי והוא מציע לה נישואין. סרן לואיס, המפקדת של ג'ודי, מגלה כי הנרי חבר במפלגה קומוניסטית ודורשת ממנה להיפרד ממנו, אחרת היא תאלץ אותה לפרוש מן הצבא. ג'ודי בוחרת לפרוש מן השירות ועוברת להתגורר בביתו של הנרי בפריז.
בחייהם המשותפים בפריז מתגלה צדו האחר של הנרי הוא מנסה לשלוט בכל צעדי של ג'ודי, מאלץ אותה לחתום על הסכם ממון ואף בוגד בה עם האקסית שלו ועם המשרתת. לג'ודי נמאס מהתנהגותו והיא עוזבת אותו באמצע טקס הנישואין שלהם.

סדרת המשך

בעקבות הצלחת הסרט הפיקה רשת CBS סדרת טלוויזיה בעלת אותו שם. הסדרה שודרה במשך 3 עונות בשנים 1981 – 1983 וזכתה בפרס אמי ובפרס גלובוס הזהב.
מיליונר מי שגומר ראשון

עלילת הסרט

הסרט מספר על שש קבוצות שמקבלות הזדמנות לקבל סכום רב של כסף אם אחד מהם יגיע ראשון לכספת. הם התחילו בקזינו בלאס וגאס, והכספת נמצאת בסילבר סיטי, ניו מקסיקו. הקבוצות שיצאו הן: ורה בייקר (וופי גולדברג) ומריל ג'ניין (לני צ'פמן), אם וביתה שנפגשות אחרי שנים. דוני (סת' גרין) ובליין (ווין נייט) קודי, שני אחים שמקצועם הוא לעשוק אנשים תמימים. אוון טמפלטון (קיובה גודינג ג'וניור), שופט פוטבול נופל. משפחת פייר, משפחה שנסעה לטייל ללאס וגאס. אנריקו פוליני (רואן אטקינסון), תייר החולה במחלת השינה. ניק שייפר (ברקין מאייר) וטרייסי פוסט (איימי סמארט), עורך דין וטייסת שהתאהבו במהלך המירוץ.
יוטה

מקור השם

השם "יוטה" נגזור משמו של השבט האינדיאני "יוט", כלומר "אנשי ההרים" בשפתו של שבט זה.

התחלות ראשונות

במשך אלפי השנים שלפני בואם של חוקרים אירופים, חיו בסביבת יוטה שבטים ותרבויות כגון אנסאזי ותרבות פרימונט.
האירופי הראשון שהגיע ליוטה היה החוקר הספרדי פרנסיסקו וסקס דה קורונדו בראשית שנת 1540, כאשר חיפש אחרי שבע ערי הזהב. קבוצה נוספת הייתה משלחת דומינגס-אסקלנטה בהנהגתם של שני כמרים. המשלחת עזבה את סנטה פה שבניו מקסיקו לכיוון קליפורניה בשנת 1776. המשלחת חיפשה דרך להגיע אל החוף בקליפורניה, ואף נפגשה עם הילידים. בתחילה, הספרדים לא רצו ליישב את האזור, בגלל אופיו המדברי.

התיישבות מורמונית

חלוצים מורמונים באו לעמק סולט לייק לראשונה ב-24 ביולי 1847. באותה עת יוטה הייתה שטח מקסיקני. בעקבות מלחמת ארצות הברית מקסיקו והסכם גואדלופ הידלגו, ב-2 בפברואר 1848, הפכה יוטה לשטח אמריקני (אך עדיין לא מדינה). התפתחו סכסוכים בין תושבי יוטה המורמונים לבין ממשלת ארצות הברית על רקע מנהג המורמונים לשאת יותר מאישה אחת ומורמונים נחשבו כמרדנים ואנטי-אמריקאים. ב-1857, בעקבות דיווחים כוזבים על מרד, נשלחו חיילים לדכא את ה"מרד" ולהחליף את בריגהם יאנג כמושל הטריטוריה באלפרד קמינג. הסכסוך ידוע כמלחמת יוטה. במאי 1869 נפתח קו רכבת, דבר שפיתח מאוד את האזור מבחינה כלכלית.
בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-19 חוקקו חוקים ביוטה נגד נישואים מרובים וב-4 בינואר 1896 יוטה התקבלה למדינה ה-45 של ארצות הברית.

המאה ה-20

בתחילת המאה ה-20 הוכרזו שמורות טבע רבות ביוטה, כגון הפארק הלאומי ברייס קניון והפארק הלאומי ציון. יוטה נודעה בשל היופי הטבעי שבה, ודרום המדינה הפך למקום צילומים נרחב של סרטים, במיוחד מערבונים. כיום יש ביוטה כ-43 פארקים עם שטח כולל של 4,000 קמ"ר.
בשנות ה-70 החלה צמיחה גדולה בכמות התושבים.

גאוגרפיה

יוטה ממוקמת במערב ארצות הברית וגובלת באיידהו בצפון, בויומינג בצפון מזרח, בקולורדו במזרח, באריזונה בדרום ובנבדה במערב. במזרח המדינה, לא הרחק מהגבול עם קולורדו, נמצאים הרי יואינטה, ובמחוז סן חואן, בדרום מזרח המדינה, נמצא אזור ארבע הפינות. גם ישנם ביוטה פארקים לאומים ובהם הפארק הלאומי ציון והפארק הלאומי ארצ'ס.‏‏

ממשל ופוליטיקה

בראש הרשות המבצעת עומד מושל שנבחר לקדנציה של ארבע שנים. הבחירות למושל מתקיימות יחד עם הבחירות לנשיאות ארצות הברית. אין הגבלה על מספר הפעמים שמושל יכול לכהן. מאז 1975 קיים גם סגן מושל שנבחר עם המושל באותה הצבעה.
האספה המחוקקת של יוטה מורכבת משני בתים - בית הנבחרים בו יש 75 חברים הנבחרים לקדנציה של שנתיים, וסנאט בו יש 29 חברים הנבחרים לקדנציה של 4 שנים, כאשר כל שנתיים מתקיימות בחירות בכחצי מהמחוזות. אין הגבלה על מספר הפעמים שחברי שני הבתים יכולים להיבחר. האספה המחוקקת מתכנסת למושב שנתי של 45 יום בלבד.
בבית המשפט העליון של יוטה מכהנים חמישה שופטים שממונים על ידי המושל באישור הסנאט. השופטים בוחרים מתוכם את נשיא בית המשפט.
בין השנים 1917 עד 1921 כיהן מושל יהודי שהיה מושל המדינה הראשון שאינו מן המורמונים.

ספורט

קבוצת הכדורסל יוטה ג'אז ממוקמת בעיר סולט לייק סיטי, הג'אז נוסדה ב-1974 ומעולם לא זכתה באליפות ה-NBA, אך הייתה סגנית האלופה בשנים 1997 ו-1998.

קבוצת הכדורגל ריאל סולט לייק משחקת בליגת ה-MLS. היא נוסדה ב-2005 וזכתה באליפות אחת, ב-2009.
ב-2002 התקיימה אולימפיאדת החורף בסולט לייק סיטי.
פינק פלמינגוס

עלילה

דיוויין היא פושעת החיה במחתרת תחת השם הבדוי "באבס ג'ונסון" עם אמה חולת הנפש וחובבת הביצים אידי, בנה העבריין קראקרס ושותפתה קוטון. הם חיים יחדיו בקראוון ורוד שבכניסה אליו עומדים מספר פלמינגואים ורודים מפלסטיק. כשיריביה של דיוויין, קוני וריימונד מארבל, מגלים שצהובון מקומי הכתיר אותה ל"אדם המטונף ביותר בעולם" הם מתמלאים קנאה ומחליטים להרוס לדיוויין את קריירת הפשע ולזכות בתואר האנשים המטונפים בעולם בעצמם.
דראגן צ'ביץ'

ביוגרפיה

דראגן צ'ביץ' נולד ב-10 במרץ 1958 בזניצה בבוסניה והרצגובינה אז ביוגוסלביה. הוא למד בתיכון בעיר באניה לוקה ובשנת 1980 סיים אוניברסיטת בניה לוקה בתחום הכלכלה. הוא עבד ככלכלן במספר חברות ממשלתיות ופרטיות.
בשנת 1998 דראגן צ'ביץ נבחר לאספת הנבחרים של רפובליקה סרפסקה. בשנת 1998 הוא הודח מפעילות פוליטית על ידי נציג הקהילה הבינלאומית בגלל התנגדותו ליישום הסכם דייטון להסדרת המשבר הפוליטי באזור. החלטה זו בוטלה בשנת 1999.
בשנת 2002 הוא ניצח בבחירות לנשיא רפובליקה סרפסקה. הוא כיהן בתפקיד קדנציה של ארבע שנים ובבחירות של שנת 2006 הפסיד ל
מילן יליץ'. בעקבות הפסד זה, מפלגתו התפצלה, בשנת 2008 הוא הכריז על הקמת מפלגה חדשה, המפלגה הדמוקרטית. בשנת 2010 הוא נבחר לאספת הנבחרים מטעם מפלגה זו.
בשנת 2012 הוא השתתף בבחירות לראשות העיר באניה לוקה, אך הפסיד.