google/wiki40b huggingface dataset:
חוף מהסרטים

עלילת הסרט

בריידי ומאק הם שני נערי תיכון הגרים בעיירת חוף קטנה. מאק, שגרה עם סבה, גולשת יחד עם החבר שלה בריידי כל יום. דודתה של מאק, אנטואנט מגיעה לביתו של סבה ומזכירה למאק שמחר הם עוזבים למכללה יוקרתית שמאק התקבלה אליה, מה שאומר שהקשר בין בריידי ומאק יתנתק. מאק מבקשת לגלוש פעם אחרונה על גל אדיר ממדים שאמור להגיע ביום עזיבתה. כשמאק מתחילה לגלוש הסערה שגרמה לגל הופכת למסוכנת והמציל מבקש מכל הגולשים לצאת מהמים. מאק מסרבת לצאת מהמים ומנסה לתפוס את הגל. בריידי בא להצילה בסירת מנוע אבל השניים מתהפכים בגל.
כשהשניים יוצאים מהמים הם מגלים שהסערה איננה ושכל האנשים שעמדו על החוף נעלמו גם כן. עם זאת, הם שומעים את צלילי המוסיקה של הסרט שבריידי הכי אוהב, "סיפור הפרברים הרטובים", וצופים בשיר הפתיחה של הסרט מבוצע על ידי הדמויות מול עיניהם. השניים מבינים כי הם נמצאים בסרט. יחד עם מבצעי השיר, הגולשים, הם נכנסים למסעדת חוף הנקראת "ביג מאמא" (באנגלית: Big Mama), שם הגולשים והאופנוענים נוהגים לבלות. ברגע זה נכנסים גם האופנוענים, הקרויים "המכרסמים", ובריידי מסביר למאק שבין שתי החבורות מתנהלת מלחמה מתמשכת בה כל צד מנסה לסלק את הצד השני מ"ביג מאמא" כדי שהמקום יהיה רק שלו.
בריידי ומאק מגלים את "קסם הסרטים" כשהיום הופך בין רגע ללילה ובגדיהם מתחלפים לבגדים המתאימים לתקופת הסרט. במסיבה הנערכת ב"ביג מאמא" באותו לילה אמור טרנר, מנהיג הגולשים, לתפוס את לילה, אחותו הצעירה של מנהיג האופנוענים, כשזו נופלת מהבמה ובכך השניים מתאהבים זה בזו. אולם מאק נתקלת בטרנר ומועדת, מה שגורם לטרנר לתפוס אותה ולהתאהב בה. בריידי שרואה שטרנר לא בא לתפוס את לילה רץ ותופס אותה בעצמו, והיא מתאהבת בו. מאק ובריידי, שהבינו שהסופה הגדולה בסוף הסרט היא דרכם חזרה הביתה, מבינים כעת שאם טנר ולילה אינם יחד האירועים בסרט שגרמו לבוא הסופה בסופו לא יקרו והם לא יוכלו לחזור לעולם האמיתי.
ניסיונותיהם החוזרים של בריידי ומאק לגרום ללילה וטרנר להתאהב זו בזו נכשלים פעם אחר פעם. העניינים מסתבכים כשהסרט מתחיל לגרום לשניים לשיר ולרקוד בניגוד לרצונם, בהתאם לרוח הסרט. למרות זאת, בריידי לא רוצה לעזוב את הסרט משום שהוא לא רוצה להגיע לרגע שמאק תעזוב אותו.
לאחר מכן הם מגיעים למגדל עם מכונת מזג האוויר המסוכנת ומאק ובריידי שמים לב שטרנר ולילה התאהבו אחד בשנייה, והאופנוענים והגולשים מצליחים להרוס את מכונת מזג האוויר ומצליחים לגרום לבוא הסופה בסוף מאק ובריידי חוזרים הביתה סוף טוב וכולם מרוצים.

פסקול

לאורך הסרט פזורים שמונה שירים המבוצעים על ידי שחקני הסרט, שתי גרסאות חוזרות של השיר "נועד להיות (meant to be)" וגירסאת רמיקס של השיר "גלוש בטירוף (surf crazy)". בנוסף, בסופו של הסרט, לאחר הכתוביות, ניתן לשמוע ברקע קטע משיר תשיעי שירד בעריכה.
כל אלו נמצאים בפס הקול של הסרט שיצא לחנויות בארצות הברית ב-16 ביולי, שלושה ימים לפני יציאת הסרט. הדיסק הגיע למקום השלישי ברשימת הדיסקים הנמכרים ביותר באותו קיץ.
קורטוב של דבש (סרט)

תקציר העלילה

ג'ו (ג'וזפין) (ריטה טאשינגהם) היא נערה בת 17 בבית ספר תיכון לבנות בסלפורד. היא גרה ביחד עם אמה הלן (דורה בריאן). הלן היא אלכוהוליסטית בשנות ה-40 לחייה, החיה על רווחי גברים שבדרך כלל צעירים ממנה ולעיתים שרה במועדונים. ביחד עם ג'ו היא בורחת מדירה לדירה כדי להתחמק מתשלום שכר הדירה.
לאחרונה היא יוצאת עם פיטר סמית' (רוברט סטיבנס) הצעיר ממנה ורוצה להתחתן איתה. הוא מתעב את ג'ו המפריעה לו בקשר עם אמה. ג'ו המרגישה דחוייה מסתובבת בנמל העיר ופוגשת בג'ים (פול דנקואה), צעיר שחור וסימפתי המתייחס אליה בהבנה ובחיבה. היחס ביניהם מתהדק והם מקיימים יחסים אך ג'ים שעובד כטבח על ספינה נאלץ להיפרד ממנה.
הלן מתחתנת עם פיטר וג'ו מוצאת עבודה כזבנית בחנות נעליים ושוכרת דירה. באחד הימים מגיע לחנות בחור בשם ג'פרי אינגהם (מארי מלוין) ומתפתחת ידידות בינו לבין ג'ו. הוא מגלה לה שהוא סטודנט לאמנות וכי בעלת הבית שלו גרשה אותו לאחר שגילתה שהוא הומוסקסואל.
ג'פרי מטפל בג'ו ההריונית, משפץ את הדירה ודואג לכל מחסורה. היא מרגישה שהיא טועמת דבש אך התקופה הזאת קצרה ונקטעת מהר. לאחר שפיטר זורק את הלן, היא חוזרת ומשתכנת בדירתם של ג'ו וג'פרי. היא שונאת את ג'פרי ומעליבה אותו והוא בוחר לעזוב את המקום. ג'ו נשארת עם הלן האלכוהוליסטית, היא הספיקה לטעום רק קורטוב של דבש.
דובניום

היסטוריה

את הדובניום גילו ב-1967 מדעני המכון המאוחד למחקר גרעיני שבדובנה (רוסיה) (ומכאן שמו) על ידי הפצצת ²⁴³Am ביוני ²²Ne מהניסוי עלה כי נוצרו האיזוטופים ²⁶⁰Db ו-5 נייטרונים חופשיים ו-²⁶¹Db ו-4 נייטרונים חופשיים. בשנת 1970 הצליחו מדענים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי להפיק דובניום על ידי הפצצת ²⁴⁹Cf ביוני ¹⁵N מהניסוי עלה כי נוצר האיזוטופ ²⁶⁰Db ו-4 נייטרונים חופשיים. עד היום ישנה מחלוקת לגבי מגלי הדובניום, אך באופן רשמי התגלה הדובניום ברוסיה.
עאדל סלימי

קריירת מועדונים

סלימי גדל במועדון הכדורגל התוניסאי קלאב אפריקן, ובשנת 1990 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. סלימי שיחק בקבוצת הבוגרים במשך שש עונות, והציג יכולת טובה מאוד. בתקופה זו זכה סלימי בשתי אליפויות תוניסיה ובגביע תוניסאי אחד. סלימי זכה עם קלאב אפריקן גם בתארים בינלאומיים, כמו גביע אפריקה לאלופות בשנת 1991 וגביע המחזיקות הערבי בשנת 1995. בשנת 1996 עזב סלימי את קלאב אפריקן, לאחר שהבקיע 61 שערי ליגה ב-144 הופעות והיה הכוכב הגדול של הקבוצה, וחתם בנאנט מליגת העל הצרפתית, שהייתה באותם ימים בצמרת הכדורגל הצרפתי. סלימי שיחק במועדון במשך שתי עונות, אך לא התאקלם והבקיע שני שערי ליגה בלבד ב-40 הופעות. בפגרת החורף של עונת 1997/98 עזב סלימי את נאנט וחתם בריאל חאאן מליגת המשנה הספרדית בכדורגל, שם שיחק עונה וחצי והבקיע 32 שערים. יכולתו המרשימה של סלימי הביאה להחתמתו בפרייבורג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה, שם שיתף פעולה עם חבריו מנבחרת תוניסיה, זובייר בייה ומהדי בן סלימאן. עונתו הראשונה של סלימי בקבוצה לא הייתה מרשימה על אף שפתח כמעט בכל המשחקים, אך בהמשך החל סלימי להבקיע במספרים דו ספרתיים והפך לאחד מהברגים החשובים ביותר בפרייבורג. בעונת 2000/01 הגיע סלימי להישג השיא שלו עם פרייבורג כאשר סיים עם הקבוצה במקום השישי בבונדסליגה, אך בעונת 2001/02 נשרו סלימי ופרייבורג אל הבונדסליגה השנייה. סלימי החל את עונת 2002/03 בפרייבורג, אך לקראת סיום חלון ההעברות של הקיץ, עזב את הקבוצה לאחר שהבקיע 27 שערים ב-108 הופעות, וחתם במועדון נעוריו, קלאב אפריקן. סלימי שיחק במועדון שתי עונות, בהן הבקיע 29 שערים ב-51 הופעות, אך לא הוסיף לאמתחתו תארים נוספים. בתום עונת 2003/04 פרש ממשחק פעיל.

קריירה בינלאומית

סלימי החל לשחק בנבחרת תוניסיה בשנת 1992. בשנת 1994 השתתף עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 1994, ממנו הודחה תוניסיה בשלב הבתים. בשנת 1996 השתתף עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 1996, בו הגיעה תוניסיה עד הגמר, כאשר סלימי הבקיע צמד בניצחון 2–4 בחצי הגמר מול נבחרת זמביה. בגמר האליפות, ניצחה נבחרת דרום אפריקה את תוניסיה בתוצאה 0–2. באותה שנה, השתתף סלימי עם נבחרת תוניסיה באולימפיאדת אטלנטה (1996), ממנה הודחה תוניסיה בשלב הבתים, כך היה גם במונדיאל 1998 בו השתתף סלימי עם תוניסיה, והיה המונדיאל הראשון אחרי 20 שנה בו השתתפה תוניסיה, והראשון מבין שלושה ברצף. בשנת 2000 השתתף סלימי עם תוניסיה בגביע אפריקה לאומות 2000, אותו סיימה תוניסיה במקום הרביעי. סלימי הבקיע בטורניר זה שער אחד. בשנת 2002 השתתף סלימי עם תוניסיה במונדיאל 2002, ממנו הודחה תוניסיה בשלב הבתים. לאחר טורניר זה, בו שימש קפטן הנבחרת, פרש סלימי מהנבחרת הלאומית, לאחר שהבקיע 20 שערים ב-71 הופעות לאורך עשר שנים.
אברהם קלויזנר

ספר המנהגים

ספר המנהגים עליו חיבר רבי אברהם את הגהותיו הוא ככל הנראה קובץ קדום שקיבץ מנהגים מאזור צרפת ואשכנז לאורך כמה מאות שנים בהם נוספו הגהות על ידי רבנים שונים, על חלק מהתוכן חתום חיים פלטיאל (בתוספת כינויים שונים, "הבחור/תולעת/רבי"), אליו מיוחס התוכן עליו חוברו הגהות המהרא"ק, אך לעיתים רבות מובאים דבריו של רבי חיים בצורה ויכוחית ואף סותרת תוכן קודם, מה שמעיד על מחברים נוספים. כמו כן, נראה שחלק מההגהות חוברו אף לאחר המהרא"ק.
ההגהות בספר מביאות מסידור רש"י ומחזור ויטרי, מנהגי מהר"ם מרוטנבורג, התשב"ץ, המרדכי, הרא"ש, הגהות אשרי, הגהות מיימוניות, טור אורח חיים ועוד. סגנונו של המהרא"ק הוא בעיקר לצטט את לשון המקורות אותם הוא מביא לעדות על המנהג, כך שפעמים רבות לא ברורה דעתו האישית בנדון, פרט שחשוב במקרים בהם מביא שני מקורות סותרים. מאידך, סגנון זה מהווה לעיתים עדות קדומה על נוסח שונה בספר הפסיקה האשכנזיים הקדומים.
ספר המנהגים היווה ככל הנראה את ההשראה לתלמידיו המהר"י טירנא והמהרי"ל, לחבר ספרי מנהגים נוספים ולהפיץ את תורתם. דבריו ומנהגיו של המהרא"ק מובאים רבות בספרי תלמידיו.

חייו

בארכיון העיר וינה המהרא"ק מכונה בתואר כבוד "מייסטער" ומופיע כנשוי לרבקה, שמופיעה כאלמנה ברישומים מחורף ה'ק"ע, דבר המעיד על מותו מאז השנה שלפני בה עוד הופיעו כנשואים. על פי דברים שהובאו בלקט יושר משמו של רבי ישראל איסרלן, וכן מדברי המהרי"ל בשו"ת שלו, משתמע שהמהרא"ק כיהן כראש ישיבה בווינה לצד מהר"ם ס"ל, והמשיך לכהן גם לאחר מותו של המהר"ם.
הימים של מידורי

עלילה

סייג'י סאוומורה הוא תלמיד תיכון, נער אלים שנוהג ללכת מכות לעיתים קרובות. הוא מכונה "הכלב המשוגע סאוומורה" (Mad dog Sawamura), וידו הימנית מכונה "ידו הימנית של השטן" (Devil's right hand).
בגלל מזגו החם וכוחו הרב, רוב הנערים בסביבתו מעדיפים לברוח ולשמור מרחק ממנו, מלבד פרחחים מבתי הספר האחרים שרוצים לנקום בו על כך שהוא תמיד מנצח אותם. בגלל החזות המפחידה שלו אף נערה שהוא מחבב לא מסכימה להיות החברה שלו ולתת לו הזדמנות להרשים אותה.
יום אחד סייג'י מתעורר בבוקר ומגלה שכף ידו הימנית הפכה לילדה חיה בגודל של בובת כפפה. אותה ילדה, מידורי, מאוהבת בסייג'י מאז חטיבת הביניים. מסיבה מסתורית הגוף שלה נכנס לתרדמת והנשמה שלה נהפכה לגוף מינאטורי על כף ידו ה"אגדית" של סייג'י.
סטפן שרוק

קריירת מועדונים

שרוק התחיל את הקריירה שלו בקבוצת גרויטר פירט, ובעונת 2004/2005. באפריל 2008 האריך את חוזהו בקבוצה בשנתיים. בעונת 2011/2012 היה שותף לעליה של גרויטר פירט לבונדסליגה לראשונה בתולדותיה.
במרץ 2012 סיכם שרוק את תנאיו בהופנהיים לשלוש עונות, ובתום העונה הצטרף לקבוצה. שרוק ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–4 לאיינטרכט פרנקפורט, ובאותו משחק הורחק בדקה ה-74.
ב-27 ביוני 2013 חתם שרוק באיינטרכט פרנקפורט לשנתיים. ב-12 בדצמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד אפואל ניקוסיה במסגרת הליגה האירופית, שהיה גם שער הבכורה שלו בזירה הבינלאומית.
בקיץ 2014 חזר שרוק לגרויטר פירט, בה שיחק שתי עונות במצטבר.
ב-13 בינואר 2016 הושאל לסרס-נגרוס מליגת העל הפיליפינית עד לסיום העונה. באוגוסט 2016 הוארכה תקופת השאלתו עד לינואר 2017.
ב-27 באפריל 2017 חתם שרוק על חוזה בסרס-נגרוס.

קריירה בינלאומית

שרוק נולד לאב גרמני ואם פיליפינית, ולכן היה זכאי לייצג את שתי המדינות. בגילאי הנוער שוק שיחק בנבחרות הנוער של גרמניה.
באוקטובר 2008, שרוק הסכים להצעת ההתאחדות לכדורגל בפיליפינים לייצג את הנבחרת, אך פיפ"א לא אישרה את המעבר לפיליפינים, אך אישרה אותו ביוני 2009.
למרות זאת, רק ב-29 ביוני 2011 שרוק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד סרי לנקה. ב-28 ביולי 2011 שרוק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 לכוויית.
שרוק השתתף עם הנבחרת בגביע האתגר האסיאתי 2014 ובגביע אסיה בכדורגל 2019.
נמל התעופה הבינלאומי של קראסקו

היסטוריה

נמל התעופה הבינלאומי של קראסקו נפתח בשנת 1947. בשנת 2003 העבירה ממשלת אורוגוואי את הנהלת והפעלת נמל התעופה לחברת פוארטה דל סור (.Puerta del Sur S.A) של קבוצת קורפורסיון אמריקה. ב-15 בנובמבר 2009 נפתח הטרמינל החדש על ידי נשיא אורוגוואי דאז טאבארה ואסקס והנשיא הקודם חורחה באז'ה איבנייס.

חברות תעופה ויעדים

בנמל התעופה פועלות 16 חברות תעופה, המפעילות טיסות סדירות ל-24 יעדים באורוגוואי, ארגנטינה, ברזיל, צ'ילה, פרגוואי, פרו, קולומביה, פנמה וכן למיאמי, פריז ומדריד. כמו כן פועל בנמל התעופה טרמינל של מטען שבו פועלות 13 חברות תעופה (נכון לנובמבר 2010).
ברזה (מחוז משנה)

דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ברזה 66,988 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 90.8% בלארוסים, 5.7% רוסים, 1.8% אוקראינים ו-1.0% פולנים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (61.7%) ורוסית (36.2%).
ארמגדון

הר מגידו

מקום האירוע הצפוי להתרחש הוא בהר מגידו (היום נקרא "תל מגידו") והשם "ארמגדון" מקורו בשם זה. 
"לְכִּי רוּחוֹת הַשֵּׁדִים הֵנָּה וְהֵן עֹשׂוֹת אוֹתוֹת וְיֹצְאוֹת אֶל־מַלְכֵי אֶרֶץ וְתֵבֵל כֻּלָּהּ לְאָסְפָם לְמִלְחֶמֶת הַיּוֹם הַהוּא הַגָּדוֹל יוֹם אֱלֹהֵי הַצְּבָאוֹת׃ הִנְנִי בָא כְּגַּנָּב אַשְׁרֵי הַשֹּׁקֵד וְשֹׁמֵר אֶת־בְּגָדָיו פֶּן־יֵלֵךְ עָרֹם וְרָאוּ אֶת־עֶרְוָתוֹ׃ וַיֶּאֱסֹף אֹתָם אֶל־הַמָּקוֹם הַנִּקְרָא בְעִבְרִית הַר מְגִדּוֹן׃"
— הברית החדשה, חזון יוחנן, פרק ט"ז, 16-14
הבחירה של הברית החדשה במקום נסבה ככל הנראה על שני פסוקים במקרא. האחד מספר על מותו בקרב של יאשיהו מלך יהודה בידי פרעה נכה מלך מצרים, כאשר עלה הלה להלחם במלך אשור (מלכים ב כג 29), מות טראגי, לכאורה מיותר, של שליט אהוד. אירוע זה נרמז] כנראה גם אצל זכריה (יב 11), המספר על מספד הדדרמון בבקעת מגידון.

אופי האירוע

אחד הפירושים המוכרים ביותר לאירוע ארמגדון בברית החדשה הוא מלחמה טוטאלית שתתרחש בכל העולם ובה רק המאמינים האמיתיים יזכו להישאר בחיים ולהמשיך את מנהגיו של ישו. לעומת זאת תופעת המלחמה אצל הנוצרים מתוארת אצל היהודים כמלחמת גוג ומגוג ואצל שאר הדתות] ידועה בתור המלחמה האחרונה שלא ידוע כיצד היא תתרחש ומי יילחם בה. 
למעשה דרכי השמדה טוטאלית הן רבות: צונאמי אשר ישמיד את כל מה שעומד בדרכו, רעידת אדמה אשר תהרוס יישובים ואף ערים שונות, עידן הקרח שיכול להיגרם על ידי מטאוריט שישפיע על הסביבה ויגרום לפגיעה בשרשרת המזון העולמית והכללית, התפרצות הרי געש בבת אחת מכל אזור וכו'.
אחרים מאמינים] שישו יקום מהמתים ויושיע את מאמיניו משאר העולם. כל אלו השערות אשר מנסות לתאר את תופעת הארמגדון ואת התהליך שהיא אמורה להיות בו. כמרים רבים אומרים שהם יודעים מתי הארמגדון יתרחש], אך אינם מוכנים לספר מתי והיכן זה יהיה כי הם מאמינים שכדי להינצל מהארמגדון צריך להתנצר מאהבה ולא ממחויבות או פחד.
בנצרות רווחים תיאורי יום הדין בספרות הדתית, ויותר מכל בבשורה על פי מתי, שם מתואר האל היושב על כיסאו ושולח את ה"כבשים" שמימינו למלכות השמים ואת ה"עיזים" שמשמאלו לעונש נצחי בידי השטן.
לאחר ניצחונו של ישו על האנטיכריסט, תתקיים תחיית המתים לפי האמונה הנוצרית. ישו ישפוט את כל בני האדם, בשיתוף עם המלאך מיכאל שיאחז במאזנים. יישקלו אמונתם הנוצרית ומעשיהם הטובים. ה"צדיקים", שהם לפי האמונה הנוצרית הנוצרים המאמינים, יזכו לחזור לגן העדן ולשהות בו עם ישו, בעוד על ה"רשעים" תיגזר צלייה נצחית באש הגיהנום.

ירושלים החדשה

על פי מקורות נוצריים, אחרי קרב ארמגדון אלוהים ישלוט על האנושות מירושלים החדשה.
"רָאִיתִי אֶת עִיר הַקֹּדֶשׁ, יְרוּשָׁלַיִם הַחֲדָשָׁה, יוֹרֶדֶת מִן הַשָּׁמַיִם מֵאֵת הָאֱלֹהִים, מוּכָנָה כְּכַלָּה מְקֻשֶּׁטֶת לְבַעֲלָהּ. וְשָׁמַעְתִּי קוֹל גָּדוֹל מִן הַכִּסֵּא — אוֹמֵר: "הִנֵּה מִשְׁכַּן הָאֱלֹהִים עִם בְּנֵי אָדָם וְיִשְׁכֹּן עִמָּהֶם; הֵמָּה יִהְיוּ לוֹ לְעַם וְהוּא הָאֱלֹהִים יִהְיֶה עִמָּהֶם," (חזון יוחנן כ"א 2-3).
ירושלים החדשה מוזכרת גם במגילות ים המלח ב"מגילת ירושלים"
יוסף שכט

יוסף שכט (באנגלית: Joseph Schacht;‏ 15 במרץ 1902 - 1 באוגוסט 1969) היה פרופסור לערבית ולאסלאם באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק.

ביוגרפיה

יוסף שכט נולד ברטיבור שבדרום פולין (בעת לידתו העיר היה בגרמניה). הוא היה בזמנו המלומד המוביל בעולם לחקר המשפט האסלאמי, שספרו החשוב ביותר 'מקורות התחיקה המשפטית של האסלאם' (במקור: Origins of Muhammadan Jurisprudence), מהווה ציון דרך בתחום. שכט המשיך את דרכו של יצחק יהודה גולדציהר בכך שניסה לקבוע כללים ברורים לפרקטיקות ההלכתיות במשפט המוסלמי. מחבר מאמרים רבים במהדורות שונות של האנציקלופדיה של האסלאם, שכט גם ערך את הספר 'מורשת האסלאם' (במקור: The Legacy of Islam) בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד. ספריו האחרים כוללים את 'מבוא לחוק האסלאמי' (במקור: An Introduction to Islamic Law) (1964). כמה מעבודותיו פורסמו בספר 'החיפוש אחר מוחמד ההיסטורי' (The Quest for the Historical Muhammad) שערך איבן ואראק.
נפטר באינגלווד שבניו ג'רזי.
שכט בדק את שושלות המוסרים של מסורות החדית' והצליב אותן וכתוצאה מכך הגיע למסקנה שחלק הכללים שהתקבלו הם תוצאה של פרקסיס (מלשון פרקטיקה) של התקופה האומאית ורק אחר כך הלבישו להם מסורת שנאמרה כביכול מפי הנביא מוחמד.
קמילו סיינפואגוס

קמילו סיינפואגוס גוריאראן (בספרדית: Camilo Cienfuegos Gorriarán‏; 6 בפברואר 1932 - 28 באוקטובר 1959) היה ממנהיגי המהפכה הקובנית, לצד פידל קסטרו, ראול קסטרו וצ'ה גווארה.

חייו

סיינפואגוס נולד למשפחה אנרכיסטית בהוואנה. הוא החל ללמוד בבית הספר סן אלחנדרו לאמנות פלסטית, אך עזב את הלימודים בשל קשיים כלכליים, והחל לעבוד כמתמחה בחברת האופנה "אל ארטה". בגיל 16 החל גם בפעילות פוליטית, כשהצטרף להפגנות נגד העלאת תעריפי הנסיעה בתחבורה ציבורית.
ב-1953 היגר סיינפואגוס לארצות הברית, אך בשל מה שהגדיר כניצול העובדים בה, שב לקובה. לאחר שובו, הצטרף לתנועת סטודנטים מחתרתית שהתנגדה לשלטונו של פולחנסיו בטיסטה. ב-7 בדצמבר 1955 אף נפצע מירי המשטרה במהלך הפגנה. לאחר שלא הצליח למצוא עבודה, וסבל מהטרדות המשטרה, שב לארצות הברית והתגורר לזמן מה בניו יורק. בהמשך נסע למקסיקו, שם פגש את פידל קסטרו, שעסק בהכנות למהפכה. בנובמבר 1956 הצטרף ל-81 מהפכנים נוספים שעלו על סיפונה של הגראנמה, שהביאה אותם לקובה.

במהלך המהפכה הקובנית

המורדים נחתו בפלאיה לאס קולוראדאס שבחופה הדרום מזרחי של קובה, במחוז אוריינטה, ב-2 בדצמבר, והחלו לעשות דרכם לכיוון סיירה מאסטרה. בדרכם נתקלו בכוחות צבא, שהרגו את רובם. היתר, ובהם סיינפואגוס, הצליחו להימלט בקבוצות קטנות. לאחר חודש התאחד עם קסטרו בסיירה מאסטרה.
במהלך 1957 היה סיינפואגוס לאחד ממנהיגי המהפכה, וקיבל את הדרגה "קומנדנטה" (comandante). לאחר כישלון מבצע וֶרָאנוֹ של בטיסטה, פתחו המורדים במתקפת נגד. סיינפואגוס עמד בראש אחד משלושה טורים שנעו מערבה, לכיוון סנטה קלרה. הטור בפיקודו יצא לכיוון בסיס צבאי ביגואחאי, והוא כלל 60 לוחמים בלבד (כרבע מכלל כוחותיו של קסטרו). הוא צבר תמיכה רבה בדרכו, ועד הגיעו ליגואחאי כבר מנה הטור קרוב ל-500 לוחמים. ב-19 בדצמבר החלה מתקפתו של סיינפואגוס על המחנה. כוחות הצבא בפיקודו של אבון ליי הצליחו להדוף אותה. חרף ניסיונות חוזרים ונשנים, תוך שימוש בטרקטור שחומש בקנה בקליבר של 50 מ"מ, וכונה "הטנק", לא עלה בידו של סיינפואגוס להשתלט על המחנה. בסופו של דבר, ב-30 בדצמבר, אזלה התחמושת שהייתה בידו של ליי, והוא נאלץ להיכנע. לניצחון בקרב זה הייתה חשיבות מוראלית גבוהה למורדים. למחרת, חבר סיינפואגוס לגווארה בסנטה קלרה, בקרב שסימן את ניצחון המהפכנים.
לאחר עלייתו של קסטרו לשלטון, הצטרף סיינפואגוס לשורות הצבא, וסייע בדיכוי התקוממויות נגד הממשל החדש. ב-28 באוקטובר 1959 עלה על טיסה מקמגואיי להוואנה. מטוסו נעלם מעל הים הקריבי, ולאחר מספר שבועות של חיפושים, הוכרז כמת. לפי שמועות שונות, מטוסו הופל בהוראתו של קסטרו או בשל טעות בזיהוי של חיל האוויר הקובני, אך היסטוריונים סבורים כיום כי מדובר בתאונה.

הנצחה

לאחר מותו הוקם מוזיאון לזכרו ביגואחאי. המוזיאון כולל את תיאור הקרב ביגואחאי ופריטים הקשורים בעברו. על גג המוזיאון הוקם פסל גדול בדמותו.
דמותו של סיינפואגוס מופיעה על שטרות בערך של 20 פסו ועל מטבעות בערך של 40 סנטים.
מדי שנה, ב-28 באוקטובר, נוהגים תלמידי בתי ספר להשליך פרחים לים או לנהר, לציון יום מותו.
הרצגובינה (אזור)

אזור הרצגובינה (בשפות המקומיות: Hercegovina או Херцеговина) הוא חבל ארץ היסטורי וגאוגרפי בדרום רכס הרי האלפים הדינריים. שטחו של האזור כ-10,000 קמ"ר, כ-20% משטחה של בוסניה והרצגובינה, ואין חיץ גאוגרפי ברור בינו לבין בוסניה שמצפון לו. ממערב גובל האזור בקרואטיה וממזרח במונטנגרו. הרצגובינה היא בעיקרה חבל ארץ גבעי בעל אופי קרסטי המופר רק במרכזו על ידי עמק הנהר נרבטבה.
מקור שמה של הרצגובינה בדוכס סטייפן ווקצ'יץ' אשר כינה עצמו "הרצוג" (Herzog), היינו "דוכס" בגרמנית. מאוחר יותר נודע האזור כ"ארצו של הרצוג" או "הרצגובינה". יחד עם בוסניה העניקה הרצגובינה את שמה הן למדינה, הן לפדרציה של בוסניה והרצגובינה והן לחלק מהקנטונים המרכיבים את האחרונה. כיום שוב אין לאזור הרצגובינה משמעות מדינית, וחלקה המזרחי משתרע ברפובליקה סרפסקה בעוד שהמערבי שייך לפדרציה של בוסניה והרצגובינה.
ג'ף אימלט

ג'פרי רוברט (ג'ף) אימלט (באנגלית: Jeffrey Robert Immelt; נולד ב-19 בפברואר 1956) הוא איש עסקים אמריקאי. יושב הראש התשיעי של חברת ג'נרל אלקטריק, משרה שבה כיהן מאז החליף את ג'ק וולש בספטמבר 2001 ועד פרישתו מהתפקיד באוקטובר 2017.
בפברואר 2018 דיווחה קרן ההון-סיכון NEA כי אימלט הצטרף להנהגתה כשותף-סיכון (venture partner).
יקב ססלוב

יקב ססלוב הוא יקב בוטיק ישראלי שהוקם ב-1998 בקיבוץ אייל בידי ברי ססלוב.
בשנת 2016 נקנה היקב על ידי צביקה גרינגולד, משה לוי והיזם ישראל לנג.

היסטוריה

ססלוב נולד ב-1946 באוטווה, קנדה. הוא עלה לישראל כמתנדב במלחמת ששת הימים, הוא מהנדס חשמל במקצועו, שעסק אחר-כך במחשבים ובשלב מאוחר יותר למד ייננות. ב-1991 התפטר מעבודתו וכתב את הספר "מבוא לעולם היין",  הוא לימד ייננות באוניברסיטה הפתוחה, שנתיים אחר-כך. הנחה קורס ראשון לעשיית יין ביתי. ב-2002 הצטרפה אל ססלוב בתו, רוני ססלוב. היא קיבלה תואר בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ותואר בייננות מאוניברסיטת ברוק שבקנדה. 
בשנת 2007 הקים ססלוב אתר תסיסה במושב צוריאל שבגליל העליון על מנת לקרב את עשיית היין לכרמים. ביקב בקיבוץ אייל שבשרון מרכז מבקרים בו ניתן לבקר ולטעום מיינות היקב. 
הענבים מגיעים מכרם קדיתא וכרם צבעון האורגניים, וכרם עלמה וכרם בן זמרה האיטגרטיביים, הכרמים בגליל העליון 650-840 מטר מעל פני הים על אדמת בזלת וגיר. היקב מייצר יינות בארבע סדרות: רזרב (הסדרה המובחרת), אדום, אביב וסגול (סדרה כשרה). כיום מייצר היקב כ-80,000 בקבוקים בשנה. 
החל מבציר 2010 יינות ססלוב עם הכשר בד"צ בית יוסף.
ססלוב נכלל ברשימת עשרת האנשים המשפיעים תעשיית היין הישראלית שבחר איש הענבים בדצמבר 2010.
ב-2013 נמכר היקב לקבוצת משקיעים וב-2016 נרכש על ידי משה לוי, צביקה גרינגולד ויזם נוסף, למנכ"לית היקב מונתה סיגל לוי וליין הראשי ארי ארל.
יקב ססלוב נבחר לאחד ממאה היקבים הטובים ביותר באגן הים התיכון לצד צרפת, איטליה וספרד במגזין הצרפתי La Revue du Vin de France.
נאוס (כוכב)

כללי

במושגים של בהירות מוחלטת, נאוס הוא אחד הכוכבים הבהירים בשביל החלב. בתחום הנראה הוא בהיר פי 21,000 מהשמש, אך מכיוון שצבעו כחול, מרבית הקרינה האלקטרו־מגנטית שלו בתחום העל-סגול, ועוצמת הארתו הכוללת היא פי 790,000 מזו של השמש. כוכבים כחולים בדרך־כלל אינם גדולים מאוד ונאוס אינו יוצא דופן, עם רדיוס של 'רק' פי 20 מהשמש.
על־פי מדידות מהירות של הכוכב, מסלול תנועתו שוחזר לאחור לענן מולקולרי בקבוצת הכוכבים נבל, בו מעריכים שהוא נוצר לפני כארבעה מיליון שנה. מאז נדד נאוס יותר מ-400 שנות אור, ולכן הוא מהווה דוגמה לכוכב בורח. לפי מהירות הכוכב וידיעת אזור היווצרותו, ניתן להעריך את מרחקו בדיוק גבוה בהרבה משידוע לגבי דנב, לדוגמה.
ב-1995 נמדדה לנאוס מהירות סיבוב של כ-211 קמ"ש (בקו המשווה). מהירות זו גבוהה באופן חריג, תכונה אשר כנראה מאפיינת כוכבים נמלטים מטיפוס O, כמו גם נוכחות גבוהה יחסית של הליום וחנקן על פני הכוכב.

עתיד הכוכב

תוך כמה מאות אלפי שנים, צפוי נאוס להתחיל להתקרר. בתהליך ההתקררות הוא יעבור דרך רוב הסיווגים הספקטרליים - B, A, F, G, K ולבסוף M, אז מרבית הקרינה של הכוכב תהיה בתחום הנראה והוא יראה על כדור־הארץ כאחד הכוכבים הבהירים בשמי הלילה. בעוד שני מיליון שנה, נאוס צפוי להפוך לעל-ענק אדום מטיפוס M5, גדול פי 100 מגודלו הנוכחי, ובסופו של דבר להתפוצץ כהיפרנובה כה עוצמתית ובהירה שגם במרחק של 1,400 שנות אור תיראה בהירה יותר מירח מלא. במרכז המערכת יווצר חור שחור והחומר שייזרק מהכוכב בפיצוץ יתפזר ויהיה לערפילית אשר תוכל להפוך לאזור יצירת כוכבים חדשים.
סאפפו למען שוויון

היסטוריה

סאפפו למען שוויון נוסדה מתוך סאפפו, ארגון שהוקם ביוני 1999 על ידי שלושה זוגות נשים בנגליות לסביות, בהשראת הסרט Fire משנת 1996. הארגון נקרא על שם המשוררת היוונייה מהמאה ה-6.
מטרת הארגון המקורי הייתה "לספק מרחב בטוח ותמיכה רגשית עבור נשים הנדחקות לשוליים בשל זהותן המינית ועבור טרנסג'נדרים", אך הפעילות התפתחה לכיוון "מאבק ממוקד זכויות/צדק בהומופוביה, אפליה ואלימות נגד נשים לט"ביות".
חלק מחברות סאפפו המקורית יסדו את סאפפו למען שוויון בשנת 2003, כדי להתמקד בעבודה קהילתית.
סאפפו וסאפפו למען שוויון מתקיימות במקביל, כאשר הקבוצה החדשה משמשת יותר כקבוצת תמיכה בלתי פורמלית לקהילת הלט"ב. על פי אחת המקימות, סרילה רוי, "חברות בסאפפו הן באופן אוטומטי חברות גם בסאפפו למען שוויון, אבל לא להפך. סאפפו מגלמת, בדרך זו, שני ערוצים בתנועה הקווירית בהודו—אחד שמקשר בין מיניות וזהות (קבוצת התמיכה), ואחד שמנסה לשבור את התפישה הזו (פלטפורמת האקטיביזם)."

פעילות

העבודה הקהילתית של סאפפו למען שוויון כוללת ייעוץ עמיתים, קו חם, שירותי טיפול, ועריכת סדנאות. בנוסף, המרכז מציע ספריה, שירותי מחקר, והתמחויות.
הקבוצה עורכת "אקדמיית מיניות" שנתית, עובדת עם סטודנטים, משתתפת ביריד הספרים של קולקטה, מתעדת אובדנות לסבית, ומקדמת נושאים כמו מיגור סעיף 377 לחוק הפלילי (אשר אוסר "יחסי מין שנגד הסדר הטבעי), בנוסף לעבודה עם המשטרה, סטודנטים לרפואה ורופאים.
סאפפו למען שוויון גם עורכת את Dialogues, פסטיבל סרטי להט"ב שנתי, מאז 2007.
הקבוצה מפרסמת את Swakanthey, מגזין "חצי שנתי, דו-לשוני בן שישה עמודים הכולל מאמרים אקדמיים, סיפורים מהחיים, סיפורת ושירה," שנוסד בשנת 2004.