google/wiki40b huggingface dataset:
Geocaching

Geocaching (בעברית: גאוקשינג או מטמונאות) היא מעין גרסה מודרנית למשחק חפש את המטמון בה המשתתפים משתמשים ב-GPS (ג'י פי אס) או מכשירי ניווט אחרים על מנת להחביא או למצוא מטמונים, הנקראים באנגלית geocaches או caches. המטמונים מוחבאים בכל רחבי העולם.
לרוב, המטמון יהיה בתוך מכל חסין מים. הוא מכיל פנקס או דף על מנת שהמבקרים יוכלו לרשום שהם מצאו אותו. רוב המטמונים מכילים גם חפצים נוספים להחלפה בין השחקנים, כאשר הכלל הוא שבמקום חפץ שנלקח, יש לשים במטמון חפץ אחר, שווה ערך לפחות.
נכון למאי 2014, ישנם כ-2.4 מיליון מטמונים ברחבי העולם, מהם מעל ל-1000 בישראל. הערכה גורסת כי ישנם מעל 5 מיליון שחקנים.

הרקע להיווצרות המשחק

עד מאי 2000 מערכת ה-GPS, המנוהלת על ידי ממשלת ארצות הברית, הייתה משדרת את נתוני המיקום הפומביים עם שגיאה מוגדלת במכוון, על מנת למנוע מגורמי טרור לנצל את ה-GPS למטרות טרור. ביל קלינטון, באחת מהחלטותיו האחרונות, ביטל את הכנסת השגיאה לשידורים. בין לילה שודרגו מיליוני קולטי GPS ברחבי העולם.
ב-3 במאי 2000, דייב אולמר מאורגון ביקש לבדוק האם אכן בוטלה אותה סטייה, ופרסם בקבוצת דיון באינטרנט כי הוא החביא לא רחוק מפורטלנד מטמון. בתוך 3 ימים, נמצא המטמון פעמיים, ואנשים החלו לחקות את אולמר. למעשה, היה זה תחילתו של הגאוקשינג.

מטמונים (caches)

קיימים סוגים שונים של מטמונים. הסוג הנפוץ ביותר הוא מטמון רגיל (traditional), בו אדם מתבקש למצוא מטמון בקואורדינטה מסוימת. סוגים נפוצים אחרים הם מטמון רב-שלבי (multi cache), בו כל קואורדינטה מצביעה על הקואורדינטה הבאה עד למציאת המטמון, וכן מטמון חידה (mystery/puzzle) בו על המחפש לפתור חידה כדי לקבל את הקואורדינטות הנכונות.
גודלו של מטמון משתנה ונע לרוב בין קופסת סרט צילום (פילם 35 מ"מ), ועד קופסה גדולה. גודלו של המטמון קובע גם בדרך כלל את תוכנו, כאשר קופסה תכיל בדרך כלל חפצים להחלפה. במטמון יכולים להימצא חפצים מיוחדים של המשחק כמו דיסקית (travel bug) או מטבע (geocoin). חפצים אלו נקראים trackables - יש להעבירם בין מטמונים ובדר"כ קיימת גם משימה כלשהי הקשורה אליהם שנקבעה על ידי בעליהם.
ברובם המכריע של המקרים, בחירת מיקום המטמון אינה מקרית, והיא לרוב ליד אתר מיוחד. בתיאור המטמון, יהיה לרוב תיאור של האתר כגון עובדות עליו, היכן כדאי לטייל באזור ועוד.

Geocaching.com

Geocaching.com הוא האתר הגדול והמרכזי בכל מה שקשור לפעילות גאוקשינג. האתר מנוהל על ידי חברת groundspeak. רישום בסיסי חינמי מאפשר לבצע את הפונקציות הבסיסיות כמו חיפוש מטמונים, דיווח על מציאות ואי מציאות של מטמונים, ורישום ומציאה של trackables. ניתן להפוך למנוי "פרימיום" בתשלום (בעלות של כ-40 דולר אמריקאי בשנה), המאפשר לקבל עדכונים על מטמונים חדשים, ומציאות של אנשים אחרים.

קיצורים מקובלים בתחום

TFTC = Thanks for the cache

FTF = First to find

TNLN = Took nothing left nothing

TB = Travel bug

DNF = Did not find

CITO = Cache in trash out

CO = Cache owner
בונהאד

היסטוריה

באזור העיר נמצאו שרידים של יישוב מהמאה ה-14. נראה שבתקופת השלטון הטורקי התמעטה אוכלוסיית היישוב. בסוף המאה ה-18 סופחו יישובים סמוכים לבונהאד, ובין תושביה היו קתולים, לותרנים, פרוטסטנטים ויהודים. 
בעיר התקיימה אוכלוסייה מגוונת שכללה הונגרים, גרמנים וצוענים. לאחר מלחמת העולם השנייה גורשו תושביה הגרמניים של העיר ורכושם הוחרם.
בו-באסין רוז-איל

גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-0.26 ק"מ מעיר הבירה פור לואי. בנוסף, העיירה ממוקמת ליד נהר הגראנד צפוני-מערבי.

תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכביש הראשי A1.

מוסדות בעיירה

בעיירה יש בית חולים, בית מרקחת, סניף משטרה, סניף דואר ומספר רב של כנסיות, מסגדים, מקדשי הינדו, בתי מלון, מרכזי קניות, סופרמרקטים, חנויות בגדים, ומסעדות.
נטלי מרכוס

ביוגרפיה

מרכוס נולדה וגדלה בגבעתיים, ולמדה בבית הספר התיכון אנקורי. מרכוס למדה באוניברסיטת תל אביב לימודי תואר ראשון בפילוסופיה ומדעי הרוח. לאחר מכן למדה תסריטאות בבית הספר לתסריטאות של עידית שחורי, והיא גם בוגרת לימודי תקשורת ופרסום ב-ACC, המכללה למקצועות הקריאייטיב.
מרכוס החלה את דרכה המקצועית בענף הפרסום כקופירייטרית במשרדים: גיתם BBDO ויהושע\TBWA ומשם עברה לעולם הכתיבה לטלוויזיה.
בשנים 2013-2011 הייתה מרכוס חברה בהנהלת איגוד התסריטאים.
עין רוגל

זיהוי

מעיין זה לא קיים כיום אך מזוהה עם "ביר איוב"- באר בתוך מסגד בכפר סילואן שבמזרח ירושלים. הזיהוי נעשה על ידי הנתונים הבאים:
1.באר זוהי בעצם חציבה למי תהום. נגישות למי תהום אפשרית במקום בו היה בעבר מעיין קדום.
2.על פי עדויות תנ"כיות (ראו בהמשך) המעיין צריך להיות קרוב מאוד לעיר ואף בטווח שמיעה.
3."ורעש גדול הרעיש את האדמה... ולפני העיר על יד הנקרא עין רוגל, נשברה מחצית ההר שבמערב והתגלגלה ארבעה ריסים, ועמדה על ההר שבמזרח עד שנסתמו הדרכים והפרדסים של המלך" (יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ט 225). עדות זו של יוספוס מתארת רעידת אדמה באזור עין רוגל דבר שכנראה גרם לסתימת אזור הנביעה.

סיפורים תנ"כיים הקשורים למעיין

בספר שמואל, מרגלי דוד מתחבאים במעיין הקרוב לעיר כדי לקבל מידע על פעילות אבשלום בן דוד שמרד באביו. חושי הארכי יועץ אבשלום אך נאמן לדוד מעביר את המידע על תכנוני אבשלום דרך צדוק ואביתר הכהנים למרגלים של דוד (אחימעץ בן צדוק ויהונתן בן אביתר) המתחבאים במעיין.
"ויהונתן ואחימעץ עומדים בעין רוגל והלכה השפחה והגידה להם והם ילכו והגידו למלך דוד כי לא יוכלו להראות לבוא העירה" (שמואל ב יז, יז)
ובספר מלכים, אדוניהו, בנו של דוד המלך מחליט להמליך את עצמו על העם בניגוד לדעת אביו שהבטיח את המלוכה לשלמה. לכן אדוניה חוגג בעין רוגל, ולא בתוך העיר- כדי שלא יראה על ידי אביו. 
"ויזבח אדוניהו צאן ובקר ומריא עם אבן הזוחלת אשר אצל עין רוגל ויקרא את כל אחיו בני המלך ולכל אנשי יהודה עבדי המלך..." (מלכים א א, ט)
דוד מתבשר על המלכתו של אדוניה מבת-שבע, עם שלמה שבא אליו בעצת נתן הנביא ועל כן הוא מחליט להמליך את שלמה כדי להקדים את אדוניה. לשם כך דוד שולח את צדוק הכהן, נתן הנביא ובניהו בן יהוידע להמליך את שלמה.
אדניהו והחוגגים שנמצאים איתו בעין רוגל שומעים את קולות חגיגיות המלכתו של שלמה העולים מכיוון העיר ותוהים לפשר העניין.
"וַיִּשְׁמַע אֲדֹנִיָּהוּ וְכָל הַקְּרֻאִים אֲשֶׁר אִתּוֹ וְהֵם כִּלּוּ לֶאֱכֹל וַיִּשְׁמַע יוֹאָב אֶת קוֹל הַשּׁוֹפָר וַיֹּאמֶר מַדּוּעַ קוֹל הַקִּרְיָה הוֹמָה"(שם, מא)
בהמשך יהונתן בן אביתר הכהן מבשר לאדיניהו על הנעשה והחוגגים מתפזרים.
בשעת כניסת המלך עוזיהו לבית המקדש, התחולל רעש אדמה גדול המוזכר בספרות חז"ל ובקדמוניות היהודים (ומובא למעלה), בו נבקעה מחצית מהר המשחה והתגלגלה לעבר הר ציון, על פני עין רוגל.
גשם הערבי

גֶשֶׁם הָעַרְבִי הוא הדמות הערבית היחידה המוזכרת בתנ"ך. גשם מוזכר כבן תקופתו של נחמיה בעת הקמת בית המקדש וירושלים בעקבות שיבת ציון וחלק משלושה מנהיגים סביב פחות יהודה שביקשו למנוע את הקמת בית המקדש. ממצאים ארכאולוגיים מצביעים על אפשרות שמדובר במלך קדר הערבית שהייתה בשיא כוחה בתקופה הפרסית.

גשם הערבי בתנ"ך

מהכתוב בספר נחמיה אנו למדים שגשם היה בעל בריתם של סנבלט וטוביה העמוני ויריבו של נחמיה. כאשר נחמיה פנה לבניית חומות ירושלים, השומרונים והערבים עשו מאמצים כדי להפריע לו. 
במקום אחר בספר נחמיה הוא קרוי גַשְׁמוּ, מה שסביר יותר כשמו הנכון, כשם שבט ערבי ידוע בשם "גֻשָמוּ" (קוק, "מילון מונחים ארמי"). גֶשֶׁם או גַשְׁמוּ, שכנראה היה המנהיג של הערבים, הצטרף לשומרונים והאשים את נחמיה במזימה נגד המלך הפרסי.
היפה והחיה 2: חורף קסום

עלילה

תחילת הסרט מתרחשת שנה אחת אחרי שהקללה נשברה. בל והנסיך עורכים את מסיבת חג המולד בטירה לאנשי הכפר המקומי שזכו לחנינה על התקפתם על נסיך תחת מנהיגותו של גסטון. לומייר ושעוני מתווכחים על מי שהביא את חג המולד בחזרה לטירה, בעוד שגברת תיון מתעקשת להסביר את הסיפור האמיתי מאחורי שיבת חג המולד לטירה.
הסרט עובר לזיכרון ארוך מהעבר, לאחר שהחיה הציל את בל מלהקת זאבים אכזרית, במהלך המאורעות של הסרט הראשון. בל נרגשת לקראת חג המולד, אבל היא בהלם כאשר תושבי הטירה מגלים שהחיה, אסרה את חגיגת חג המולד מאז ומתמיד. בל מוצאת את החיה בחוץ בשלג ומציעה ללמד אותו איך להחליק על הקרח, אבל החיה זועם כאשר הוא מתרסק לתוך השלג.
כאשר בל מחליטה לחגוג את חג המולד, לומייר וצ'יפ מלווים אותה לעליית הגג של הטירה ושם הם פוגשים את אנג'ליק, אחת ממאהבותיו של לומייר שמתנגדת לחגיגת של חג המולד, בשל הקללה של החיה שהתרחשה בחג המולד, כאשר החיה דחה את כניסת המכשפה לטירה. החיה מתייעץ עם המלחין הראשי פורטה העוגב, בניגוד לשאר המשרתים, פורטה מעדיף להישאר בצורה החדשה שלו מאשר להפוך להיות אדם בחזרה על ידי בל, מכיוון שהוא נהנה מההשפעה שלו על כעסו של החיה.
החיה מתעמתת עם בל בחדר החימום של הטירה, אך הם חלוקי דעות בנוגע לחג המולד. בסופו של דבר בל פוגשת את פורטה שמייעץ לה להסתכן וללכת לחלק העמוק ביותר של היער כדי לכרות עץ ענק בשביל חג המולד. בל הולכת אל היער ומוצאת את העץ, אך היא מגלה שהעץ כמעט בלתי אפשרי לכריתה ובסופו של דבר נופל מתחת למעטה של קרח. החיה שומע על מה שקרה מפורטה והולך לחלץ את בל, שם הוא פוגש את לומייר, שעוני, פייף (החליל הקטן והמתחנף של פורטה), והגרזן. עם זאת, החיה, שיודע כי בל מתכננת את חגיגת חג המולד בניגוד לרצונו, כולא אותה בצינוק.
המשרתים מבקרים את בל, ואנג'ליק מתנצלת על גסות הרוח שלה. החיה מוצא מתנה, ספר מעשיות שבל כתבה ומתחיל לקרוא בו. פועל על פי הכתוב בספר, לב החיה משתנה והוא משחרר את בל לחופשי, ומציע לחגוג את חג המולד למרות הכל. בפחד מלאבד את חיי הנצח שלו על ידי חזרה לצורתו האנושית, כאשר בין בל והחיה תהיה אהבת אמת טהורה לפני נפילתו של עלה הכותרת האחרון (בהתייחס לסרט המקורי), פורטה מתקומם ומשתמש במוזיקה שלו כדי להרוס את הטירה במטרה להרוג את בל והחיה, על מנת להבטיח כי הוא והכל יישארו מכושפים לנצח. החיה מתעמת עם פורטה, אבל המום בקלות על ידי המוזיקה. פייף (שכבר לא נאמן לפורטה) שם לב שהקלידים של פורטה במצב חלש, החיה שובר את פורטה וזורק אותו, מה שגורם לו להתמוטט ולמות. בל, החיה והמשרתים חוגגים את חג המולד ביחד.
הסרט חוזר להווה, כאשר הנסיך לוקח את בל לצד ונותן לה ורד אדום כמתנת חג המולד, ופייף הוא המלחין הראשי החדש.
ג'ורג' מקסוול ריצ'רדס

דרכו המקצועית

התחנך בעיר הולדתו עד שקיבל מלגה ללימודים בקולג' המלכותי בעיר פורט אוף ספיין. מ-1950 עד 1951 עבד עבור חברת שדות הנפט הבריטית של טרינידד שמסונפת לחברת "של". באמצעות מלגה שהעניקה לו החברה יצא ללימודי הנדסה כימית. התקבל לאוניברסיטת מנצ'סטר ושם קיבל תואר ב-1955 ותעודה מקצועית ב-1957. קיבל תואר דוקטור בהנדסה כימית מאוניברסיטת קיימברידג'.
משנת 1957 עד 1965 המשיך לעבוד בחברת של בטרינידד ואז הצטרף למחלקה להנדסה כימית באוניברסיטת וסט אינדיס. מאוחר יותר קיבל משרת פרופסור להנדסה כימית. מ-1980 עד 1985 כיהן כסגן מנהל האוניברסיטה. ב-1984 היה למנהל האוניברסיטה בפועל וב-1985 מונה רשמית למנהל. שימש כמנהל עד 1996 והוסיף ללמד עד 2003.
ב-1977 קיבל מדליה עבור שירותו ומפעל חייו למען טרינידד וטובגו.

משפחתו

היה נשוי לג'אן ראמג'ון, ואב לשניים. אלמנתו היא רופאה ואחייניתו של הנשיא לשעבר נור מוחמד חסן עלי.
פריץ ויט

קריירה מוקדמת

פריץ ויט נולד ב-27 במאי 1908 בהוהנלימבורג. ויט עבד בתעשיית הטקסטיל, אך בשנת 1931 איבד את עבודתו והצטרף למפלגה הנאצית. בשנת 1933 הצטרף ויט לאס אס,ובשנת 1935 מונה למפקד גדוד ברגימנט דויטשלנד.

מלחמת העולם השנייה

במהלך הפלישה לפולין לחם ויט עם גדודו כחלק מרגימנט דויטשלנד במסגרת דיוויזיית הפאנצר קמפף, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו במסגרת הארמייה ה-18, ועל כך קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-16 באוקטובר 1940 מונה ויט למפקד הגדוד ה-3 בדיוויזיית האס אס ה-1, ובמהלך הקרב על יוון לחם עם גדודו במסגרת הקורפוס הממונע ה-40.
במהלך מבצע ברברוסה לחם ויט עם גדודו כחלק מדיוויזיית האס אס ה-1 במסגרת הקורפוס הממונע ה-14, וב-8 בפברואר 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב.
ב-10 בפברואר 1943 מונה ויט למפקד דיוויזיית האס אס ה-12, ועמל קשות על מנת להביאה לכושר ומוכנות קרבית מוקדם ככל האפשר. במרץ 1944 הדיוויזיה נמצאה מוכנה לשירות פעיל והוצבה בעיר הצרפתית קן. הדיוויזיה השתייכה לקבוצת השריון מערב, שהייתה יחידת המילואים של השריון הגרמני. הדיוויזיה המשיכה להתאמן במהלך האביב של שנת 1944 תוך שהיא לומדת להכיר את השטח בסביבת קן, עובדה שתעזור לה בחודשים הבאים של הקרבות. ביוני 1944 הדיוויזה הוכרזה כמוכנה לפעילות מבצעית, והייתה מצוידת בטנקי פנתר ובמבחר כלי ארטילריה.

נורמנדי

עם פלישת בעלות הברית לנורמנדי ב-6 ביוני 1944, דיוויזיית היטלריוגנד ודיוויזיית הפאנצר ה-21 היו הקרובות ביותר לראש הגשר של בעלות הברית, אולם כתוצאה מאי הסכמתו של היטלר לשליחת כוחות השריון, הדיוויזיה נשלחה לחזית רק כמה שעות אחרי הנחיתה הראשונית. הדיוויזיה ספגה אבידות כבדות כתוצאה מהפצצות מטוסי בעלות הברית בשעה שהתקדמה לעבר חופי הנחיתה. ב-14 ביוני, נהרג ויט כתוצאה מהפצצה של בעלות הברית, ושטנדרטפיהרר קורט מאייר ירש אותו כמפקד הדיוויזיה.
השפעות בריאותיות של אכילת בשר

השפעות בריאותיות חיוביות של אכילת בשר

הברזל, המצוי בכמות גבוהה בבשר אדום ובשר עוף חשוב לגוף. מינרל זה נחלק לשני סוגים – haem הקיים רק במקור בשרי ו-non-haem הקיים גם במזון צמחי וגם במזון בשרי. ברזל haem נספג טוב יותר בגוף.
בשר מכיל כמויות גדולות של חלבון, ורוב סוגי הבשר מכילים את כל סוגי חומצות האמינו הדרושות לגוף כדי לפתח שרירים באופן תקין, אם כי ניתן להשיג אותן גם מתזונה צמחונית ואף טבעונית.
בשר הוא אחד המקורות החשובים לוויטמין B12. הימנעות מצריכת בשר מגדילה את הסיכוי למחסור בוויטמין B12, העשוי להתבטא בירידה ביכולת החשיבה, שינויים באישיות, אנמיה ובילדים גם פגיעה בהתפתחות.

השפעות בריאותיות שליליות של אכילת בשר

ארגון הבריאות העולמי פרסם ב-26 באוקטובר 2015 דו"ח לפיו בשר מעובד הוא מסרטן ודאי, ולכן נכלל בקבוצת הגורמים המסרטנים הגבוהה ביותר (קבוצה 1) לצד הסיגריות, האסבסט, האלכוהול והארסן. המושג 'בשר מעובד' מתייחס לכל בשר (בקר, עוף, חזיר, כבש, הודו וכן הלאה) שעבר תהליכי שימור, המלחה, עישון, תסיסה וכדומה. דוגמאות לבשר מעובד הן נקניקיות, נקניקים, המבורגרים, פסטרמה, שניצלים מעובדים, בשר כבוש ובייקון. לפי הדו"ח, הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן בחנה כ-800 מחקרים שבחנו את הקשר בין צריכת בשר מעובד לבין הסיכון ללקות בסרטן, ונמצא כי צריכה יומית של 50 גרם בשר מעובד מגדילה ב-18% את הסיכון ללקות בסרטן המעי הגס (הסרטן השני בשכיחותו בישראל, השלישי בשכיחותו בעולם המערבי, והשני בגורמי המוות הסרטניים בעולם המערבי). בשר אדום קוטלג על ידי ארגון הבריאות הלאומי בקבוצת סיכון אחת מתחת לקבוצה 1, בקבוצת 2A, כגורם שמוגדר 'ככל הנראה מסרטן'. לפי הדו"ח, בשר אדום תורם ככל הנראה להתפתחות סרטן בעיקר סרטן המעי הגס, אך גם לסרטן הלבלב וסרטן הערמונית.
מחקרים תצפיתנים מצאו מתאם בין צריכת בשר מעובד או אדום ומספר מחלות. במחקרים אלו נמצא שאצל אנשים שאוכלים בשר מעובד יש שיעור מעט יותר גדול של מחלות לב, שבץ, וסרטן המעי.
בניגוד לבשר מעובד או אדום, מחקרים תצפיתנים לא מראים קשר חיובי בין צריכת דגים ומחלות. לא נמצא קשר בין צריכת דגים וסוגים שונים של סרטן כגון סרטן הערמונית, סרטן המעי, וסרטן הקיבה.
דחיסת פולס

דחיסת פולס היא טכניקה בעיבוד אותות שנעשה בה שימוש בעיקר במערכות מכ"ם וסונאר כדי להגביר את רזולוציית הטווח מבלי להקטין את יחס האות לרעש. באמצעות אפנון הפולס המשודר, באופן שלחלקים שונים של הפולס תהיה תדירות זוויתית שונה, ניתן להגביר את כושר ההפרדה בטווח באמצעות שיוך חלקים שונים של הפולס למטרות שונות. כדי שאפשר יהיה לממש את ההפרדה בין חלקי הפולס השונים נדרשים רכיבים מובנים שיכולים לייצר הבחנה בין תדרים שונים. על כן, מבחינת חומרה דחיסת פולס מושגת באמצעות מסנן מותאם בקליטת האות המאופנן שהינו בעל תכונות דיספרסיביות, שמורכב מרשת של קווי השהיה חשמליים. כאשר למשל האות המשודר מהווה ציוץ ליניארי, ניתן להשיג דחיסה באמצעות בהיית המערכת באופן שההשהייה היא פונקציה ליניארית של התדירות. במערכת כזו, המסנן בורר בין התדרים המתקבלים ומעביר כל אחד מהם בנתיב משלו עם השהיה שונה, באופן שמאפשר לתדר הנמוך ביותר, אשר נקלט אחרון, להתלכד עם התדר הגבוה ביותר שמגיע ראשון, כך שהפולס "נדחס" בקליטה וניתן להפריד בין שני אותות החזר שקודם התלכדו אחד עם השני. לפי תורת הגלים, הרוחב של חבילת גלים תלוי ברוחב של החבילה בציר התדר. לכן, הרזולוציה המושגת בדרך זו אינה תלויה באורך הפולס אלא רק ברוחב הפס של תדרי השידור. הרזולוציה המושגת באמצעות שידור מאופנן כזה היא:
והרזולוציה המושגת באמצעות שידור רגיל היא:
.
היחס בין השניים הוא  והוא נקרא יחס דחיסת פולס (PCR - Pulse compression ratio).

דחיסת פולס בטבע

עטלפים נעזרים בסוג של סונאר (בשיטה שנקראת "איכון הד" - "Echolocation") - הם משדרים קול ומאזינים להד החוזר, באופן שמאפשר להם לזהות מרחק וכיוון של עצמים שונים שנמצאים בדרכם. המנגנון האבולוציוני גרם לעטלפים לפתח יכולת איכון באמצעות הד מפותחת מאוד המקנה להם "תמונה מרחבית" בכושר הפרדה גבוה מאוד. כחלק ממנגנון זה, עטלפים משתמשים במעין שיטה של דחיסת פולס כדי להשיג רזולוציה גבוהה במיפוי הסביבה, באופן שמאפשר להם להבחין בטרף קטן וזאת מבלי לאבד מעוצמת הקול שהם פולטים. עטלפים משמיעים מעין קול בתדירות הולכת וגוברת (אות מאופנן או "ציוץ"), והמידע שמביא ההד החוזר מעובד במוחם ובמערכת העצבים האודיטורית ליצירת תמונה מפורטת של הסביבה. מחקרים הראו שעטלפים משתמשים בסוג של chirp מעריכי.
חסדי לב

חסדי לב היא עמותה הפועלת בצפת ובישובי הגליל העליון, ומטרתה לסייע לתושבי אזור זה ולחזק את החוסן הכלכלי שלהם, ובכך לחזק את החברה ולצמצם פערים. ברקע עומדת האמונה כי לכל אדם יכולות שניתן לממשן באמצעות הדרכה והכוונה. העמותה שואפת לפעול במקצועיות, לשתף פעולה עם גורמים אחרים, ולפתח מענה לצרכים של כלל האוכלוסיות. חסדי לב היא אחת מגורמי המגזר השלישי המרכזיים העוסקים בחינוך פיננסי בישראל.
העמותה הוקמה ב-2003 לזכרו של הרב לוי ביסטריצקי (1949–2002), שהיה הרב הראשי של צפת. מנכ"ל העמותה הוא בנו, הרב זלמן (זלמי) ביסטריצקי. הארגון מעסיק שישה עובדים בשכר ומפעיל כ-300 מתנדבים, בהם בני נוער ואנשי מקצוע. לדברי הארגון, כ-4,000 משפחות נעזרות בשירותיו.

פעילות

חסדי לב פועלת בכל המגזרים, ומאתרת משפחות במצוקה באמצעות מורים ומנהלים בבתי ספר דתיים וחילוניים. היא מחלקת חבילות מזון, בפרט לחגים, וציוד לבתי הספר לקראת פתיחת שנת הלימודים. העמותה מפעילה חנות ביגוד זולה בשם "בזאר החסד", ובה פריטי לבוש המתקבלים מתורמים בארצות הברית. ביוני 2012 השתתפה בארגון מפגש מיצוי זכויות במכללה האקדמית צפת. ביולי 2012 השתתפה, עם חברת יוניליוור ישראל ועמותת מפתח, בארגון יריד תעסוקה למגזר החרדי בצפת.

הערכה

בספטמבר 2007 נבחר מנכ"ל העמותה ל"איש השנה בקהילה" בצפת לשנת תשס"ז.
בדצמבר 2011 ניתן לעמותה תו האפקטיביות של ארגון "מידות" העוסק בדרוג והערכה של ארגונים חברתיים. חסדי לב היא הארגון הדתי הראשון שהתו מוענק לו.
יקום (קיבוץ)

היסטוריה

הקיבוץ החל את דרכו כ"קיבוץ א"י ד'", בשנת 1938, בסמוך לחדרה. המייסדים נאלצו להמתין כשמונה שנים עד שהוקצתה להם אדמה להתיישב בה בסמוך ל"ואדי פאליק". במהלך ההמתנה הצטרפו לקבוצה חברים נוספים מגרמניה, בולגריה ופולין. חברים בקבוצה נשלחו לעבוד ביישובים יהודיים מבוססים יותר, כמו בית גן בגליל. בלילה שבין 10-11 במרץ 1947, לפני קום המדינה, עלו חברי הקיבוץ לשטח אדמה שהיה באותה תקופה רווי בביצות ובקשיים קיומיים רבים אחרים. העולים למקום התרכזו בשפיים וממנה עלו לנקודה, הקימו מגדל מים, צריף מגורים וגדר היקפית. בעת העלייה מנה הקיבוץ 120 חברים ו-30 ילדים. למקום נקבע השם "יקום" על ידי ועדת השמות המרכזית. חברי הקיבוץ התנגדו בתחילה לשם וערערו לוועדת השמות. שמות אחרים שהוצעו על ידי החברים היו "פלגים", "אשלים", "גבעים" ו"שער-ים". מאז העלייה על הקרקע יובשו הביצות, הופרח שטח הבעל והפך לקיבוץ משגשג. בדצמבר 1949 גרמו הגשמים לנזקים כבדים לקיבוץ.
עד שנת 1964 התפרנס הקיבוץ בעיקר מחקלאות. בשנה זו רכש הקיבוץ מפעל פלסטיק והחל לעסוק גם בתעשייה. בשנת 2003 עבר קיבוץ יקום תהליך שינוי והפרטה כחלק מתהליכי ההפרטה המואצים של הקיבוצים בישראל.
במאה ה-21 נהנה יקום מצמיחה דמוגרפית קבועה, תודות למענה תעסוקתי רחב, קרבה לערים במרכז ומתן אפשרות לבני הקיבוץ, החברים בו, לבנות את ביתם בקיבוץ.

ענפי המשק

פרט לחקלאות, המתאפיינת בגידולי שדה ובמטעים, מתפרנסים חברי הקיבוץ מתעשייה ומשירותים. מפעל "פלסטיב", המפעל הגדול בישראל לייצור מיכלי פלסטיק, נמצא בבעלות הקיבוץ ומניב חלק מהכנסותיו של הקיבוץ. בשנת 2008 נחתמה עסקה למכירת מחצית מאחזקות הקיבוץ במפעל לשותף אסטרטגי מתחום הפלסטיק.
ברשות הקיבוץ מבני תעשייה, מסחר ומשרדים המנוהלים על ידי הקיבוץ. חלק מהכנסות הקיבוץ מתקבל מהפעלת מרכז מסחרי ותחנת דלק בכניסה לקיבוץ וכן, פארק תעשיות היי-טק בשם "יורופארק" המאכלס מספר חברות ידועות כגון פז, דור אלון, סמסונג, HOT ואינטל. כתוצאה מהתנהלות פיננסית מבוקרת והשקעות נבונות, יחד עם מיקומו הגאוגרפי, נחשב הקיבוץ לאחד האמידים בישראל.
פנחס ובניו

פעילות מוזיקלית

ההרכב החל להופיע ב-2007 תחת הכותרת "עופר פנחס מציג" בסגנון מוזיקלי המתכתב עם הרוק המתקדם של שנות השבעים (בעיקר ששת) ובהשפעה חזקה של המוזיקה הקלאסית.
ב-2008 יצא הסינגל הראשון של ההרכב - "עץ שנופל" (גרסת האלבום) שנכנס למצעד השבועי של רשת ג'.
ב-2012 שונה שם ההרכב ל"ההרכב של עופר פנחס", בתקופה זו החל ההרכב להכניס השפעות אתניות יותר, הבאות לידי ביטוי בשירים "כסף" המושפע ממוזיקה ערבית, "אני אשתגע" ממוזיקה מרוקאית ו- "בטיסטוטה רחל" ממוזיקה אפריקאית.
בסוף 2014 הוציא ההרכב את אלבומו הראשון בשם "מטאפורות זולות על אהבה", זמן קצר לאחר מכן התגבש הרכב הנגנים של ההרכב ושונה שמו ל"פנחס ובניו".
ב-2015 הקליטו שני סינגלים בהפקתו של אייל מזיג – "מחול הטירוף" ו"ליל סתיו". באותה שנה זכה ההרכב באתגר לא רשמי ביוזמת עידן רייכל לביצוע תפקיד הסולו בשיר "מעגלים".
ב-2016 ההרכב נבחר להשתתף בפרויקט "לשיר איתה" של רשת ג', לינקטון, הליקון ו- ynet לציון עשור למותה של שושנה דמארי. ההרכב השתתף בפרויקט בביצוע לשיר "שני שושנים" יחד עם הזמרת שירן אברהם. השיר זכה להשמעות רבות ברשת ג' של קול ישראל.
באותה השנה הוציא ההרכב את האפליקציה המוזיקלית The Pinhas Way אשר מטמיעה את שירי ההרכב כהנחיות קוליות בתוך מערכת הניווט Waze.
ב 2018 הוציא ההרכב את אלבומו השני "מדובר באלבום" שחמישה קטעים ממנו הוקלטו בסשן הקלטות ייחודי בשיתוף פעיל של קהל אוהדי ההרכב.
באותה שנה הוציא ההרכב לאור גם את אוסף השירים "בייבי פנחס" (גרסאות אינסטרומנטליות לשירי ההרכב בצלילים רכים המיועדים לתינוקות), ואת ספר התווים של שירי ההרכב: "כן זה חסר סיכוי - אבל למה לא לנסות?".

מאפיינים מוזיקליים

המצלול הכלי של ההרכב הוא הכלאה של השפעות מהמוזיקה הקלאסית (פסנתר, כינור, ויולה, חליל), רוק מודרני (שירה, גיטרה חשמלית, תופים) וכלי הקשה אתניים (דרבוקה, פנדרו, קונגס, קלבש ועוד). המוזיקה מתאפיינת בתחכום ריתמי והרמוני, וכן בהומור המלווה חלק ניכר מהקטעים הן מוזיקלית, הן טקסטואלית והן רעיונית (בשירים כמו "כן זה חסר סיכוי אני יודעת אך ביני לבין עצמי הכל מותר", "דברים שאני שוכח להגיד בהופעות וליאור כועס עלי אחר כך – בסול# מז'ור").

שיתופי פעולה

שלמה גרוניך (פסנתר ושירה), אסתר רדא (שירה), גיא מזיג (גיטרה ושירה), שירן אברהם (שירה), דין דין אביב (שירה), ענת מלמוד (שירה ופסנתר), אריק אבר (ספוקן וורד), חן צימבליסטה (מרימבה וכלי הקשה),  הראל שחל (קלרינט טורקי), Project RnL, יוחאי כהן (דרבוקה וריק).
קונסטנץ (עיר)

יהדות קונסטנץ

עוד לפני מלחמת העולם השנייה ואף אחריה, ידעה קונסטנץ התיישבות יהודית רציפה ופעילה. 
עם עליית השלטון הנאצי, סבלו יהודי המקום ככל יהודי גרמניה ונושלו זכויותיהם. בליל הבדולח, שרפו הגרמנים המקומיים את בית הכנסת הגדול (הרפורמי) על ספרי התורה והעוגב שבו. הכבאים לא הורשו לגשת לבית הכנסת והמתינו להחרבתו. מאוחר יותר פוצץ והושמד בידי משמר הס"ס (הוורפגונגשטרופה, SSVT). על מקומו עומד כיום בית הקהילה היהודית. בשנת 1940 גורשו 108 מהם למחנה למחנה המעצר גירס בצרפת, ובשנת 1942 גורשו הנותרים למחנות הריכוז אושוויץ וסוביבור, רובם נרצחו בשואה. 
להנצחת זכר היהודים הנרצחים בשואה מוצבת כיום במדרחוב המקומי אנדרטה משיש שחור, בצורת פירמידה, הנושאת את שמות הנספים בארבע שפות וביניהם עברית. האנדרטה צמודה לצידה האחורי של הכנסייה העירונית, מתוך מטרה להפגין אחדות דתות.
ד"ר מוריץ בלוך מחשובי הקהילה ואדריכל מקומי תכנן את בית הכנסת הרפורמי שהוקם בשנת 1868 על יד בית החולים היהודי. בשנת 1931 הורחב בית הכנסת באופן משמעותי והעוגב בו הוחלף בחדש. בנו של ד"ר מוריץ בלוך, ששרד את השואה חזר לגור במקום בשנת 1968, והיה מפעילי התחדשות הקהילה היהודית במקום, בשיתוף פעולה עם העירייה. מאוחר יותר עלה ארצה. כיום בקונסטנץ  קיים בית כנסת פעיל בניהול הרב שלמה שיף, אחד מבני הנהלת בית-ההארחה היהודי החסידי במקום. 
כיום חיים בעיר קונסטנץ למעלה מ-300 יהודים. הקהילה היהודית Synagogengemeinde Konstanz מציעה שירותי דת שונים, בראשות ועד הקהילה. רב הקהילה הוא הרב אביגדור שטרן. 
בשנת 2015 קיבלה הקהילה היהודית שטח לבניית בית כנסת חדש ומרכז קהילתי עבור חברי הקהילה היהודית בעיר.
Chicago Assyrian Dictionary

Chicago Assyrian Dictionary (בקיצור: CAD), או בשמו המלא: The Assyrian Dictionary of the Oriental Institute of the University of Chicago, הוא מילון מקיף לשפה האכדית שהוהדר במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו. העבודה על המילון נמשכה כתשעים שנה, בין השנים 1921 ו-2011. המילון, המחזיק 21 כרכים,‏ מקיף את מגוון הדיאלקטים של השפה האכדית.
יוזם המילון היה ג'יימס הנרי ברסטד (James Henry Breasted), אשר קודם לכן ערך בברלין את המילון למצרית עתיקה. בין התורמים ליצירת המילון נתן לציין גם בנו לנדסברגר. הכרך הראשון של המילון פורסם בשנת 1956. בין השנים 1973 ל-1996 שימשה אריקה ריינר כעורכת המילון ואותה החליפה בתפקיד מרתה רות, אשר שימשה כעורכת המילון עד פרסום הכרך האחרון בשנת 2011.
זרזיר בקר צהוב-מקור

מאפיינים

זרזיר הבקר חי באפריקה שמדרום לסהרה מסנגל עד סודאן ומצוי ברחבי הסוואנות החמימות של אפריקה.
אורך הזרזיר מגיע ל20 ס"מ ובעל גוף חום כהה עם ראש חום כהה בעל מקור צהוב המופנה כלפי מעלה וקצוותיו אדומות. העיניים בעלות סימנים אומים והבטן חיוורת. הרגליים בעלות טפרים חזקים ומופנות אחורה. הם משמיעים קריאות שרקניים ופטפטניים בעת הצורך.
הזרזירים מצויים על גופם של אנטילופות שונות כמו הגנו, היפופוטם, קרנף, תאו אפריקני, ג'ירפה, זברה וחזיר יבלות ומחפש חרקים וטפילים קטנים על גופם. הם מנקים יעילים היכולים ביום אחד לחסל 100 קרציות ו13,000 זחלי חרקים. הם ניזונים גם מחומרים מגוף המארח כמו שיער, שעוות אוזניים ובמקרה שלחיה יש פצע הם ינקרו את הפצע וישתו ממנה דם, בכך הם הופכים למזיקים מעט למארחיהם מאחר הפצע עלול להזדהם. הם גם משתמשים בשיער גופם של המארחים בשביל הקן שלהם בו הם מטילים עד 3 ביצים. בלילות הם נחים על גוף המארחים שלהם.
מקלקל (מונח הלכתי)

מקלקל הוא כלל הלכתי בהלכות שבת, שהמבצע אחת מכל ל"ט מלאכות שבת דרך קלקול, אינו עובר על האיסור מהתורה.

מקור הדין

דין זה נלמד מהפסוק האומר כי מלאכת המשכן היו "מלאכת מחשבת", מלאכת הנעשית על ידי מחשבה, וקלקול אינה מלאכת מחשבת. ומכיוון שכל מלאכות שבת, הם רק מלאכות שהיו במשכן, מלאכה שאינה מלאכת מחשבת אינה בכלל האיסור. עם זאת, חכמים אסרו לבצע את המלאכות גם דרך קלקול, שמא יבואו לבצעם באופן הרגיל, האסור מהתורה.