סנדרה פאבר

ילדות והשכלה

פאבר אשר למדה במכללת סווארת'מור התמחתה בפיזיקה. בתור מקצועות משניים למדה מתמטיקה ואסטרונומיה. היא סיימה תואר ראשון בשנת 1966. בשנת 1972 היא קיבלה תואר דוקטור לפילוסופיה מאוניברסיטת הרווארד, בהתמחות באסטרונמיה אופטית תצפיתית תחת הדרכתו של י.ג'ון דנציגר. במהלך זמן זה, המצפה היחיד שהיה פתוח בפניה היה מצפה הכוכבים הלאומי קיט פיק אשר לא היה בו את הטכנולוגיות הנדרשות לתזה המורכבת שלה.

חיים אישיים

פאבר נישאה לאנדרו ליי פאבר, אשר למד פיזיקה בסוורת'מור שנה אחת מתחתיה, בתאריך ה-6 ביוני 1967.
יש להם שתי בנות, רובין והולי.

קריירה ומחקר

בשנת 1972, פבר הצטרפה לסגל של מצפה הכוכבים ליק באוניברסיטת קליפורניה, סנטה קרוז, והפכה לאישה הראשונה בצוות. בשנת 1976, פבר בחנה את הקשר בין הבהירות והספקטרום של הגלקסיות לבין המהירויות והתנועות של הכוכבים שבתוכם. החוק שהובילה יהיה לימים ידוע בשם "יחס פבר ג'קסון", אשר קרוי על שמה ועל שם עמיתה, סטודנט לתואר שני רוברט ג' קסון. שלוש שנים לאחר מכן, היא ושותפה ג'ון ס. גלאגר פירסמו מאמר מעמיק שאסף את כל הראיות לקיומו של חומר אפל שפורסם עד לאותו רגע. ב -1983 היא פירסמה מחקר מקורי שהראה שהחומר האפל אינו מורכב מנייטרינים מהירים ("חומר אפל חם") וכי במקום זה הוא מורכב מחלקיקים מאיטים ("חומר אפל קר").
בסביבות 1984, פבר שיתפה פעולה עם יואל פרימק, ג'ורג' בלומנטל ומרטין ריס כדי להבהיר את התאוריה שלהם על האופן שבו החומר האפל היה חלק מהיווצרות גלקסיות ואבולוציה.זו הייתה ההצעה הראשונה של איך גלקסיות נוצרו והתפתחו מן המפץ הגדול ועד היום. בעוד שכמה פרטים הוכחו כלא נכונים, הנייר עדיין עומד כתבנית עבור מידע מבנה היקום. היא ומשתפי הפעולה שלה גילו זרימת גלקסיות במהירות גבוהה.
ב -1985 פבר הייתה מעורבת בבניית טלסקופ קק ובבניית המצלמה הפלנטרית הראשונה של טלסקופ החלל האבל. ג'רי נלסון פיזיקאי מאוניברסיטת קליפורניה, ברקלי, עיצב את הטלסקופ של קק, אבל פבר עזרה למכור את הרעיון של טלסקופים אופטיים גדולים בכל רחבי העולם. טלסקופ קק הוא הטלסקופ האופטי הגדול ביותר בעולם, עם מראה ראשית של 10 מטר מסוג חדש המורכב מ -36 קטעים משושים. 
סנדרה פבר שימשה כיו"ר ועדת ההיגוי של המדע, שפיקחה על מכשיר האור הראשון עבור קק 1. היא המשיכה להתעקש על איכות אופטית גבוהה למראה הראשית של קק 1, והמשיכה לעבוד גם על קק 2 .
בשנות השמונים המאוחרות יותר, פבר הייתה מעורבת בפרויקט בן שמונה שנים, שנקרא "שיתוף הפעולה של שבעת הסמוראים", שניסה לקטלג את הגודל ואת המהירות האורביטלית של 400 גלקסיות. אף על פי שמטרה זו לא הושגה, הקבוצה פיתחה דרך לאמוד את המרחק לכל גלקסיה כלשהי, שהפכה לאחת הדרכים המהימנות ביותר למדידת הצפיפות הכוללת של היקום.
בשנת 1990, היא סייעה עם המזמין על-מסלולו של המצלמה הפלנטרית בעלת השדה הרחב של טלסקופ החלל האבל. היא מציינת את זה כאחד השלבים המלהיבים והמוכרים ביותר של הקריירה שלה. האופטיקה של האבל הייתה פגומה, ופבר והצוות שלה סייעו לאבחן את הגורם כסטייה כדורית. ב -1995 מונתה פבר לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה.
פבר הייתה גם החוקרת הראשית של צוות נוקר, שהשתמש בטלסקופ החלל האבל כדי לחפש חורים שחורים סופר-מסיביים במרכזי הגלקסיות. אחת מעבודותיה האחרונות היא הוספת ספקטרוגרף אופטי חדש לטלסקופ קק 2, שראה אור ראשון בשנת 1996. התוספת החדשה תגדיל את כוחו של קק II על התבוננות בגלקסיות רחוקות פי 13. היא הצטרפה גם עם מדענים אחרים כדי ליצור את הפרויקט קנדלס, שהוא הסקירה הגדולה ביותר של היקום אשר נלקחה על ידי טלסקופ האבל.
באוניברסיטת קליפורניה היא מתמקדת במחקר שלה על האבולוציה של מבנה היקום ועל האבולוציה וההיווצרות של גלקסיות. בנוסף לכך, היא הובילה את הפיתוח של מכשיר הדאימוס על טלסקופ קק כדי להשיג ספקטרום של גלקסיות רחוקות קוסמולוגית. ב -1 באוגוסט 2012 היא הפכה למנהלת הזמנית של מצפה הכוכבים של אוניברסיטת קליפורניה.
סנדרה פבר היא עורכת משותפת של סקירה שנתית של אסטרונומיה ואסטרופיזיקה.