google/wiki40b huggingface dataset:
ספוריט

הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הספוריט היא Ca₅(SiO₄)₂CO₃. קיים פולימורף של הספוריט הקרוי פאראספוריט.
הספוריט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה"  וחבורת סימטריות מרחבית . הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=10.49‏, b=6.7Å‏, c=14.16Å, וגודל זווית β הוא 101.19°.
מבנה הספוריט הוא של ארבעונים מבודדים של SiO₄ ושל משולשים שווי צלעות של CO₃ המחוברים ביניהם באמצעות אטומי ה-Ca.
פאראספוריט, הפולימורף של ספוריט, אף הוא מונוקליני והפרמטרים של תא היחידה שלו הם: a ו-b זהים לספוריט, אבל c=27.78Å, וגודל זווית β הוא 90.58°.

תכונות פיזיקליות

הגבישים זעירים אַנהדרליים (גבישים שמישוריהם אינם מפותחים, מעוותים). כמו כן המינרל מופיע כגוש חסר צורה (מסיבי) או גרגרי. יש לו פצילות מובחנת על {001} וחלשה על {100}, והוא נשבר באופן בלתי שווה עד שבבי. הקשיות של המינרל בינונית, 5 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הוא בממוצע 3.02. קיימים גבישים תאומים פוליסינתטיים ל־{001} ו־{101}. הספוריט תוסס בחומצת מלח מדוללת תוך יצירת משקע סיליקטי צמיג.

תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הספוריט הם: nα=1.640-1.641‏, ו-nβ=1.674-1.676‏, ו-nγ=1.679-1.681.‏ גבישי הספוריט שקופים עד שקופים למחצה, צבעם אפור, אפור לבנבן עד אפור לילך. בשקף מנוסר הספוריט הוא חסר צבע. הברק של הספוריט זגוגי עד דמוי שרף, והנפיצה שלו חלשה. בהשפעת תותח אלקטרונים (קתודולומינסנציה) מפיק הספוריט גוון ירוק.

גילוי ומקור שם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1908 במכרה טרנרס (Terneras) ליד ולרדניה (Velardeña) במועצה האזורית קואנקמה (Cuencamé), במדינת דורנגו שבמקסיקו. את שם המינרל קבע פרד יוג'ין רייט (Johann Fred Eugene Wright) לכבודו של הגאולוג האמריקני ג'וסיה אדוארד ספור (Josiah Edward Spurr ‏; 1950-1870).
F-84 ת'אנדרג'ט

פיתוח

בשנת 1944 החל המעצב הראשי של חברת ריפבליק אוויאיישן לפתח מטוס קרב שיחליף את מטוס ה-P-47 ת'נדרבולט. הניסיונות הראשונים היו לשרטט מחדש את ה-P-47, כדי להתאים לו מנוע טורבו סילון ולשפר ביצועיו, אולם ניסיונות אלה עלו בתוהו.
ב-11 בספטמבר 1944, פרסם צבא ארצות הברית את המאפיינים הנדרשים למטוס קרב סילוני. המפרט כלל מהירות של יותר מ-966 קמ"ש, בטווח מינימלי של 1135 ק"מ, וחימוש של 6 מקלעים בקוטר 12.7 מילימטר או 4 מקלעים בקוטר 15.2 מילימטר. כמו כן נדרש להשתמש במנוע טורבו סילון של ג'נרל אלקטריק, מסוג TG-180 צירי, שיוצר בהתחלה כאליסון J-35.
באותה שנה (1944) הוזמנו 3 אבות טיפוס. אב הטיפוס היה בעל ביצועים משופרים כך שטיסות הניסוי התקדמו מהר מאוד וחיל האוויר האמריקאי הזמין מטוסים 25 מטוסי טרום-ייצור ו-75 מטוסים מדגם B. כאשר מנהל התעופה הפדרלי ביצע ניסויים במנהרת רוח, הוא גילה שהמטוס נכנס לאי יציבות, בשל מנועו החלש. ניסוי זה גרם לשנות את המנוע במטוס למנוע חזק יותר מסוג J35-GE-15 עם דחף של 4,000 ליברות (17.8 קילוניוטון).

היסטוריית שימוש

הF-84 תנדרג'ט נמנה עם הדור הראשון של מטוסי קרב סילונים שנקלטו בחיל האוויר האמריקאי. הוא נכנס לשירות לאחר ה-F-80 והיה למפציץ הקרב ישר הכנף האחרון בשירות מבצעי.
מטוסי הF-84 נשלחו לקוריאה בדצמבר 1950 וטסו כליווי למפציצי הB-29 ולאחר מכן שימשו בתפקידי סיוע אווירי קרוב
דגם G הותאם לנשיאת פצצה גרעינית וכ-1936 מטוסים מדגם זה וכ-100 מטוסים מדגם E הותאמו לשימוש בחזית אירופה בתקופת המלחמה הקרה ושימש ככוח מרתיע במערב אירופה בשנים 1951–1957.
במבצע קדש פעלו מישראל מטוסי קרב-הפצצה של חיל האוויר הצרפתי אשר תקפו והשמידו את מפציצי הIL-28 המצרים שסיכנו את ישראל.

דגמים

F-84F תנדרסטייק הוא תכנון בעל כנפיים רחבות ומשוכות לאחור שפותח על בסיס ה-F-84 הראשונים בעלי הכנפיים הישרות. מנועו היה חזק יותר והוא השיג ביצועים עבר-קוליים. מתוך 2,713 מטוסים שנבנו, 450 נמסרו לחיל האוויר הגרמני שהוקם מחדש ועוד 900 למדינות אחרות באירופה.
בטי אוליפנט

ביוגרפיה

אוליפנט נולדה בלונדון בשנת 1918, אביה היה עורך דין שנהרג בהתרסקות רכבת שבועות מספר לאחר לידתה. בילדותה אוליפנט סבלה מדלקת ריאות כרונית ורופאיה יעצו כי עליה ללמוד שיעורי בלט כדי לשפר את מצבה הבריאותי. אמה רשמה אותה ללימודי בלט אצל מיס שין, אשר מוריה התכנכו ולמדו את אמנות הבלט ברוסיה. לאורך כל הקריירה שלה אוליפנט הייתה ידועה כמי שאימצה את סגנון ההוראה של הבלט הרוסי. היא למדה עם תמרה קרסבינה, לורן נוביקוב ומארי רמברט. בלונדון, כשמלאו לה 17 שנים, היא הקימה בית ספר לבלט משלה.
היא עברה לקנדה ב-1947. ב-1951, היא נבחרה להיות סולנית הבלט הלאומי של קנדה לבקשת סיליה פרנקה, מנהלת הבלט. לאחר 8 שנים, ב-1959, היא ופרנקה הקימו את בית הספר הלאומי לבלט של קנדה (National Ballet School of Canada). בין בוגרי המוסד ניתן למנות אמני בלט קנדיים בולטים וידועים כגון: הרקדן והמנהל האמנותי פרנק אוגסטין; הרקדן בעל אות הכבוד מסדר קנדה, רקס הרינגטון; הרקדנית והמנהלת האמנותית קרן קין; הרקדן הכיארוגרף והמנהל האמנותי ג'יימס קודלקה; והרקדנית, המפיקה, המנהלת האמנותית והיוצרת ורוניקה טננט. טכניקת הלימוד של המוסד החינוכי שהקימו הייתה מבוססת על שיטת הוראת הבלט הקלאסי Cecchetti method.
ב-1959, אוליפנט מונתה לשמש כמנהלת אמנותית במשותף של הבלט הלאומי של קנדה, אך היא התפטרה לאחר 6 שנים, בשנת 1975, על מנת להקדיש את מירב כוחותיה לבית הספר שהקימה. היא פרשה מתפקיד זה כשמלאו לה 71.
היא הייתה ידועה כקפדנית, בעלת דרישות וסטנדרטים גבוהים והתעקשות על טכניקה. באוטוביוגרפיה אודותיה היא תיארה את הקושי לפתח חיים פרטיים וליצור חיי משפחה, לצד הנחמה והפיצוי שמספקת קריירה מצליחה.
היא קיבלה את אות הכבוד מסדר קנדה ב-1972, וב-1985 קיבלה את אות הכבוד הבריטי מסדר עמיתי הכבוד.
ב-1988, הבלט הלאומי של קנדה קרא לבמת ההופעות החדשה שהוקמה בשם "תיאטרון בטי אוליפנט". ב-1996, היא פרסמה את האוטוביוגרפיה "גברת O: החיים שלי בריקוד" (ISBN 0-88801-210-1).
היא נפטרה ב קט'רינס, אונטריו בגיל 85.
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–הרפובליקה המרכז-אפריקאית

היסטוריה

בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין הרפובליקה המרכז-אפריקאית מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. שתי המדינות הן מדינות שכנות, וחולקות גבול אשר אורכו מגיע ל-1,747 קילומטרים.
מכיוון שבשני הצדדים המצב הפוליטי מתוח וישנה אש צבאית לעתים קרובות, נוהגים אזרחים לעבור את הגבול בין שני הצדדים. נכון לשנת 2014 מתגוררים ברפובליקה המרכז-אפריקאית 200,000 פליטים מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. נכון לשנת 2016 מתגוררים ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו 100,000 פליטים מהרפובליקה המרכז-אפריקאית.
עקב המצב הרגיש ברפובליקה המרכז-אפריקאית, הוצבו ב-2003 כ-1,000 שומרי שלום מהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ברפובליקה המרכז-אפריקאית. שומרי השלום תוגברו מאז תחילת מלחמת האזרחים ברפובליקה המרכז-אפריקאית של האוכלוסייה הנוצרית במדינה נגד האוכלוסייה המוסלמית.
בית הספר להנדסה צבאית

גדוד 614

בנוסף להדרכות, החיילים והמפקדים בבהל"ץ מאוגדים תחת גדוד הפיקוד (614). הגדוד הוקם ב־1998 ונקרא גדוד "היובל" על שם חגיגות היובל למדינת ישראל. הגדוד משמש כעתודה מבצעית ומדי פעם יוצאים לוחמיו לבצע פעולות בט"ש ומסייעים לכוחות בשטח. כמו כן, משמש הגדוד כעתודה הנדסית בעת מלחמה ושעת חירום. כוחות מגדוד זה פוצצו את בנייני התאומים בצומת נצרים במהלך האינתיפאדה השנייה בשנת 2010 אוחדו פלוגות קורסי מפקדי הכיתות וקורס הקצינים של חיל ההנדסה הקרבית תחת גדוד אחד ושמו שונה לגדוד הפיקוד וב־2014 לחמו במבצע צוק איתן.

היסטוריה

בית הספר להנדסה צבאית הוקם בשנת 1948, זמן מלחמת העצמאות, בבסיס גלילות. ההכשרות בבית הספר נמשכו במהלך המלחמה לתקופות קצרות בלבד, משום שהחיילים נדרשו חזרה בחזית. ההכשרה בבית הספר נעשתה בעיקר בעברית ויידיש, אולם היו גם קורסים בשפות אחרות. בבית הספר היו שלוש מחלקות: שדה, חבלה והסוואה. במחנה הוקם מוזיאון של אמצעים הנדסיים.
בסביבות שנת 1972 עבר בסיס בית הספר לבסיס אדוריים והטירונות החיילית עברה אל מחנה בט"ר עציון. ב־1972 מונה אלוף־משנה אבישי כ"ץ למפקד בית הספר, והנהיג נורמות התנהגות חדשות, בהן שם דגש על הפסקת הטרטורים והתעמרויות של מפקדים בחיילים, שהיו רווחות אז. לטענת כ"ץ, מאמציו זכו להצלחה רבה, ותופעת הטרטורים נעקרה מהשורש, ובהל"ץ זכה להערכה רבה בקרב הקצינים הבכירים של צה"ל. 
ב־1995 עבר בסיס בית הספר למקומו הנוכחי בצוקי עובדה למבני בטון הכוללים חדרי שינה ממוזגים שבנה חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית עבור חיל השריון כחלק מ-3 בסיסים (שיזפון, מגן-סיירים וצוקי עובדה) שנבנו בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 כפיצוי על הבסיסים ושטחי האימון שהחייל נאלץ לוותר בסיני במסגרת הסכם השלום עם מצרים. במחנה צוקי עובדה מוקם בתחילה (1985) למשך כעשור בסיס הטירונות החיילי של השריון עד שנת 1995, ואז הועבר הבסיס לחיל ההנדסה לטובת הבהל"ץ.
ב־1998 הוקם בבהל"ץ גדוד 614 המשמש עתודה הנדסית וכולל את מדריכי וצוערי קורסי הפיקוד של חיל ההנדסה הקרבית. הגדוד נקרא בשם "גדוד היובל" כיוון שבאותה שנה צוינו 50 שנה (יובל) להקמת מדינת ישראל. בשנת 2010 אוחדו פלוגות קורסי מפקדי הכיתות וקורס הקצינים של חיל ההנדסה הקרבית תחת גדוד אחד ושמו שונה לגדוד הפיקוד
אנדרוגן

קבוצת הורמונים השייכת לקבוצת ההורמונים הסטרואידיים, הכוללת את הטסטוסטרון והאנדרוסטרון, הגורמים להתפתחות מערכת הרבייה הזכרית ביונקים מתקדמים ומאפיינים זכריים אחרים, כגון צמיחת שיער גוף, צמיחת זקן, העמקת הקול והתפתחות השרירים. מקורם של הורמונים אלה הוא באשכים, אך הם מופרשים בכמות מעטה גם בבלוטת יותרת הכליה ובשחלות.
NSU Ro 80

NSU Ro-80) NSU Ro 80) היא מכונית מנהלים גרמנית, 4 דלתות, שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית NSU (בין השנים 1967-1969), ובהמשך על ידי חברת אאודי. ייצור המכונית הסתכם מאוקטובר 1967 עד אפריל 1977. 
יוצרו 37,398 יחידות.
NSU Ro 80 זכתה בפרס מכונית השנה באירופה בשנת 1968.
ייחודה של המכונית היה במנוע הונקל.

היסטוריה

ההשראה שהובילה לפיתוחם של דגמים חדשים נבעה מיצירת הקשר בין NSU לבין המהנדס פליקס ונקל, שהביא לפיתוחו של מנוע רוטארי חדש המכונה כיום מנוע ונקל. מנוע ונקל, הנקרא גם מנוע רוטורי הוא מנוע בעירה פנימית סיבובי. המנוע פותח בשנות ה-50 של המאה ה-20, והוצע לראשונה במכונית NSU Ro 80 של חברת NSU. 
גם אז הצליחה חברת NSU לייצר רק שני דגמים אשר צוידו במנועי הונקל, דגם ה-NSU ספיידר וה-Ro80, לפני שנקלעה שוב לקשיים ונמכרה בסופו של דבר לחברת פולקסווגן הגרמנית בשנת 1969. פולקסווגן החליטה למזג את NSU עם חברה אחרת שרכשה בשם 'אוטו יוניון' ולבסוף למכור את המכוניות תחת מותג של אחד מתתי החברות של 'אוטו יוניון' ששמו היה אאודי. מפעל נקרסולם המקורי של NSU משמש כיום את אאודי בייצור מכוניות היוקרה שלה.
אברהם קארפ

אברהם קארפּ (Abraham Joseph Karp; ‏ 5 באפריל 1921 - 24 בנובמבר 2003) היה היסטוריון, ביבליוגרף ורב קונסרבטיבי אמריקאי.

אודות

נודל באמדור ולמד בבית ספר "תרבות" בשפה העברית. בשנת 1930 עברה המשפחה לארצות הברית. הוא סיים לימודיו במכון למורים בישיבת רבינו יצחק אלחנן ואחר כך סיים תואר ראשון מישיבה יוניברסיטי בשנת 1942. בשנת 1945 הוסמך לרבנות על ידי בית המדרש לרבנים באמריקה, הוא קיבל תואר M.H.L. בשנת 1948 ודוקטורט של כבוד בשנת 1971.
בין השנים 1951 ל-1956 היה ראש קהילה בקנזס סיטי ובין השנים 1956 ל-1971 היה ראש קהילת בית-אל ברוצ'סטר ניו יורק. 
בין השנים 1972 ל-1991 שימש כפרופסור להיסטוריה ודתות באוניברסיטת רוצ'סטר. בארץ הוא לימד כפרופסור אורח במכון הרמן ליהדות זמננו באוניברסיטה העברית. 
הוא נבחר לעמוד בראש האגודה היהודית האמריקאית ההיסטורית בין השנים 1972 ל-1975.
כמעט מפורסמים

עלילת הסרט

הסרט מתחיל בשלהי שנות השישים, כשסצנת ה"סקס, סמים ורוקנ'רול" תופסת תאוצה וסוחפת אחריה בני נוער ברחבי העולם, במקביל לשמרנות מצד המבוגרים.
ויליאם מילר בן ה-11 גר עם אחותו הגדולה בסן דייגו תחת משטרה הקשוח של אימם הדאגנית והשמרנית (פרנסס מקדורמנד). האם עושה מעשים יוצאי דופן כמו לחגוג את חג המולד בחודש ספטמבר על מנת שהוא לא יהיה ממוסחר. אחותו המרדנית של ויליאם שאינה יכולה יותר, עוזבת את הבית בגיל 18 כדי להפוך לדיילת, ומשאירה לו את אוסף התקליטים שלה.
כעבור 4 שנים ויליאם הוא אינטלקטואל רוקנ'רול שכותב למגזיני מוזיקה מקומיים. כשרונו מתגלה בידי עורכי מגזין "הרולינג סטון" הנחשב, ואלה, בלי לדעת את גילו, שוכרים אותו כדי לסקר להקה בתחילת דרכה, "סטילווטר" במהלך סיבוב הופעות. ברשות אמו ובעזרתו של כתב הרוק לסטר בנגס (פיליפ סימור הופמן) הוא מצטרף אל הלהקה, ונוסע עמם מקליפורניה ועד ניו יורק באוטובוס שבהמשך מוחלף במטוס פרטי. במהלך סיבוב ההופעות הוא נחשף לצד המכוער של עולם הרוק: סמים, התעמתויות בין חברי להקה, מסחור מצד חברות התקליטים, ומעל הכל, היחס המתנשא של כוכבי הרוק למעריצות הנגררות אחרי הלהקה. ויליאם מתאהב בנערה שמכנה את עצמה "פני ליין" (קייט הדסון), מעריצה מסורה אך שברירית שמנסה לרכוש את ליבו של גיטריסט הלהקה, ראסל האמונד (בילי קרודופ). האמונד הוא כוכב על שמנצל את פני ליין ומסתיר אותה מאשתו.
הסרט כולל שירי רוק קלאסיים של להקות רוק אגדיות, שמשווים לסרט אווירה ברוח התקופה.
האנדרטה לזכר קורבנות הקומוניזם בוושינגטון

טקס חנוכת האנדרטה

האנדרטה נחנכה על ידי הנשיא בוש הבן בטקס שנערך ב-12 ביוני 2007, ביום השנה ה-20 לנאום "הרוס את החומה הזאת" של רונלד רייגן. בטקס נכחו אישים אשר סבלו מרדיפות של משטרים קומוניסטיים שונים, ביניהם הדיסידנט והאסיר הפוליטי הסיני הארי וו, האנטי-קומוניסט הליטאי ניולה סדונאיטה (Sadūnaitė) והמשורר הוייטנאמי נגוין צ'אי טיאן.

במהלך הטקס נשא הנשיא בוש דברים לזכרם של אלה שסבלו מהקומוניזם באנונימיות (תרגום חופשי): 
...כוללים אוקראינים חפים מפשע שרעבו למוות ברעב הגדול של סטלין או רוסים שמתו בטיהורים שלו, ליטאים, לטבים ואסטונים שהועלו על קרונות בקר אל מחנות המוות הארקטיים של הקומוניזם הסובייטי. הם כוללים סינים שנהרגו בהקפיצה הגדולה קדימה ובמהפכת התרבות, קמבודים שנשחטו בשדות הקטל של פול פוט, מזרח גרמנים שנורו בניסיון לטפס על חומת ברלין ולהגיע אל החופש, פולנים שנטבחו ביער קטין, אתיופים שנטבחו ב"טרור האדום", אינדיאנים בני המסקיטו שנרצחו בניקרגואה על ידי הרודנות הסודניסטית, ומבריחי גבול קובנים שטבעו במנוסתם מרודנות... לעולם לא נדע את שמם של כל אלו שנספו, אך במקום מקודש זה קורבנותיו הלא נודעים של הקומוניזם יקודשו בהיסטוריה וייזכרו לעד. אנו חונכים יד זיכרון זו כי יש לנו מחויבות לאלו שמתו, להכיר בחייהם ולכבד את זכרם.
בוש המשיך והשווה את הקומוניזם לאיום הטרור העומד בפני אמריקה: "בדומה לקומוניסטים, הטרוריסטים והרדיקלים שתקפו את אומתנו הם בעלי אידאולוגיה רצחנית המתעבת חופש, מוחצת כל התנגדות, ובעלי שאיפות התפשטות ומטרות טוטאליטריות."

תגובות וביקורת

עיתון השיקגו טריביון דיווח כי האנדרטה עוררה ביקורת מצד השגרירות הסינית, בגין העלאת עניין מחאות כיכר טיאן-אן-מן בשנת 1989 ודמיונו של הפסל עצמו לאלת הדמוקרטיה שפסלה נישא בזמן המחאות. לי אדוארדס, יושב ראש קרן הזיכרון לנפגעי הקומוניזם, אמר כי לא ידוע לו על תלונה רשמית שהתקבלה בעניין.
תגובת ההנהגה הקומוניסטית בסין לאנדרטה הייתה שההעתקים של הפסל שנבנו במקומות שונים בעולם הם "ניסיונות להכפיש את סין".
עיקרון קצה לקצה

בתקשורת נתונים, עיקרון קצה לקצה הוא עיקרון עיצובי שנוסח באופן מפורש לראשונה בשנת 1981 על ידי ג'רי סלצר , דייוויד ריד  ודייוויד קלארק 
עיקרון קצה לקצה קובע כי בכל רשת כללית, פונקציות המיועדות למטרות אפליקטיביות ספציפיות צריכות להתממש בצד משתמש הקצה ולא בצומת אמצעי, כל עוד היא יכולה להתממש שם "במלואה ובצורה נכונה". העיקרון חוזר אחורה עד לעבודתו משנת 1960 של פול ברן להשגת אמינות מרכיבי תקשורת לא אמינים. האינטואיציה הבסיסית היא שפחות משתלם להוסיף פונקציות לרשת, בעיקר במקרים בהם משתמשי הקצה צריכים לממש אותן בכל מקרה מסיבות של שלמות ונכונות. נוסף על כן, כאשר מימוש פונקציה מסוימת יגרור קנסות גם אם לא נעשה שימוש בפונקציה, מימושה ברשת יגרור את הקנסות הללו לכלל המשתמשים, גם אם הם לא משתמשים בה.
דוגמה לשימוש בעיקרון קצה לקצה היא העברת קבצים אמינה באופן שרירותי בין שני משתמשי קצה ברשת מבוזרת מגודל לא טריוויאלי: הדרך היחידה בה משתמשי הקצה יוכלו להעביר את הנתונים באופן אמין לגמרי היא על ידי שליחת Checksum על כלל זרם המידע, והודעות ACK. ניתן להצדיק פחות בדיקות שגיאות רק כדי למקסם ביצועים ברשת, ולמרות שהעברת נתונים אמינה חשובה לרוב הצרכים של משתמש ברשת, זה לא מספיק בשביל לממש את בדיקות האמינות ברשת. נוסף על כן, אם בדיקות שגיאות ממומשות בכל קפיצה בין רכיבי רשת בדרך שעובר המידע בין משתמשי הקצה, עדיין יהיה צורך לממש אותן במשתמשים עצמם, שכן יכולה להיות שגיאה בקפיצה האחרונה (כלומר, אל משתמש היעד). על כן, Checksum מתבצע במשתמשי הקצה כאשר הם רוצים העברת נתונים אמינה, והרשת שומרת על רמת סיבוכיות נמוכה וזמן ביצוע סביר לכלל המשתמשים.
רנו 16

מכונית השנה באירופה בשנת 1966

בשנת 1966 זכתה הרנו 16 במקום הראשון, בתואר מכונית השנה באירופה עם 98 נקודות. למקום השני הגיעה רולס רויס סילבר שאדו עם 81 נקודות, ובמקום השלישי זכתה האולדסמוביל טורנדו עם 59 נקודות.
אוליבייה רולנז'ה

אוליבייה רולנז'ה (בצרפתית: Olivier Roellinger; נולד ב-14 בספטמבר 1955) הוא שף צרפתי.

ביוגרפיה

אוליבייה רולנז'ה נולד בקנקאל שבצפון ברטאן. סבו מצד אביו היה סוחר מאלזס שלפני מלחמת העולם השנייה התיישב בקנקאל, אמו היא ברטונית, נצר לז'אן שואן. רולנז'ה הוא מהנדס כימיה במקצועו ואשתו ז'אן רוקחת. כשהיה בן 24 תקפה אותו כנופיית צעירים ברחובות העיר סן-מלו הסמוכה והכתה אותו מכות אנושות, לקח לו שנתיים להתאושש, במהלכן הוא ישב על כיסא גלגלים. כשהתאושש החליט רולנז'ה לעסוק במקצוע שיהיה בנוי על רגשות ולא על השכל ולכן נהפך לטבח. הוא למד חצי שנה בבית ספר לבישול וב-1982 פתח את מסעדתו לה מזון דה בריקור (Les maisons de bricourt) בקנאקאל, מעל למסעדה פתח מלון בוטיק. במדריך גו מיו ב-1984 זכה ב-15 נקודות, באותה שנה זכה בכוכב במדריך המישלן, ב-1988 זכה בשני כוכבי מישלן ב-1994 ב-19 נקודות בגו מיו וב-1995 כינהו גו מיו "הטבח הטוב באירופה" ובחר בו לשף השנה, ב-2006 זכה לשלושה כוכבי מישלן. 
רולנז'ה משתית את מטבחו על מיטב פירות הים והדגים שנידוגים באוקיינוס האטלנטי ומוגשים במסעדתו בשיא הטריות עם בישול מועט, הוא מגדל בחצר ביתו ירקות. בכל חופשותיו כשהמסעדה הייתה סגורה הוא נוסע לחופשות בהודו, תאילנד ודרום אמריקה ומביא משם תבלינים למסעדה. רולנז'ה לא משתמש בשמנת, חמאה, שמן זית ושום וגם לא נעזר בצירי עוף, בשר או דגים. כל הרטבים מבוססים על ציר ירקות המועשר באמולסיות מזוקקות של תבלינים אורינטליים. הוא מבשל עם מעט מרכיבים ובלי טיגון.
בכפר סן-מלואר דז-אונד פתח את המלון מזון רישה (MAISON RICHEUX)  ומסעדה לה קוקיאז' (LE COQUILLAGE), שהיא מעין ביסטרו ימי; שני המלונות (ביחד עם לה מזון דה בריקור) שבבעלותו  הם רלה א שאטו ובבעלותו מלון נוסף. יש לו גם חברה ליבוא תבלינים, מעדנייה, בית תה ובית ספר לבישול והוא עורך מסעות שיט לאורך חופי ברטאן.
ב-2008 הודיע רולנז'ה שהוא יסגור את מסעדת העילית שלו, יחזיר את כוכבי המישלן ויעבור לבישול פשוט יותר, זאת מכיוון שפיזית קשה לו לבשל, תוצאה של התקיפה שעבר שלושים שנה קודם לכן. כיום (2010) הוא שומר על 19 נקודות בגו מיו, אך ללא כוכבי מישלן.
בנובמבר 2009 נבחר לסגן נשיא של רשת רלה א שאטו.
ב-16 במרץ 2011 קיבל את אות מפקד מסדר האמנויות והספרות.
הרמן גותה

הרמן גוּתֶה (בגרמנית: Hermann Guthe;‏ 10 במאי 1849, וסטרלינדה - 11 באוגוסט 1936 לייפציג) היה חוקר ארץ ישראל וחוקר מקרא גרמני. היה בין מקימי האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל, ושימש שנים רבות עורך כתבי העת המדעיים שלה.
משנת 1867 ועד 1870 למד תאולוגיה בגטינגן ובארלנגן. ב-1877 קיבל הביליטציה בלייפציג וכיהן שם כפרופסור לתנ"ך עד פרישתו ב-1921. 
בעקבות גילוי כתובת השילוח בנקבת השילוח שבירושלים, נשלח בשנת 1881 מטעם האגודה הגרמנית לחקר ארץ ישראל לערוך חפירות ארכאולוגיות בגבעת עיר דוד. גותה לא חשף במקום שרידים בעלי חשיבות כלשהי. בשנת 1911 הוציא לאור אטלס של המקרא, שהיה האטלס המוביל בתחום זה במשך עשרות שנים.
תפילת ועננו

מקום אמירתה

התפילה נאמרת בברכת שומע תפילה לפני חתימתה. למנהג ירושלים רק שליח הציבור אומר תפילה זו ולשאר המנהגים גם הציבור בתפילת הלחש אומרה. 
זמן אמירת התפילה הוא כאשר מוכרז על עצירת גשמים. המנהג המקובל כיום הוא שהרבנים בראותם שלא ירדה כמות גשמים מספקת מכריזים על אמירת התפילה בציבור, אם כי אין כל מניעה ליחיד לאומרה בתפילת הלחש אף קודם לכן.

נוסח התפילה

נוסח תפילה זו מופיע בטור ויש שכתבו שהוא לקוח מתפילת 'ברך עלינו' בנוסח עדות המזרח.
יחסי ארמניה–הונגריה

היסטוריה

מתום מלחמת העולם השנייה ועד פירוק ברית המועצות ב-1991, היו שתי המדינות נתונות תחת משטר קומוניסטי.
ב-1991, כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטים.
כיום, חיים בהונגריה כ-15 אלף אנשים ממוצא ארמני.

ניתוק היחסים הדיפלומטים

ב-31 באוגוסט 2012, ניתקה ארמניה את יחסיה עם הונגריה בעקבות הסגרתו של הקצין האזרי, ראמיל ספארוב שהורשע ברצח גורגן מרגריאן, סגן בצבא הארמני בשנת 2004. זאת, למרות הבטחות של משרד המשפטים ההונגרי כי עונשו של ספארוב יאכף. המהלך נובע מהידרדרות ביחסים הארמנים-אזריים מאז הפסקת האש של מלחמת נגורו-קרבאך ב-1994.
בירוואן, בירת ארמניה, מפגינים זרקו עגבניות על בניין הקונסוליה ההונגרית וקרעו את דגל הונגריה. ארצות הברית, מתחה גם היא ביקורת על ההחלטה להסגיר את ספארוב לאזרבייג'ן. שר החוץ הארמני אדוארד נלנדיאן אמר באפריל 2013, כי "ארמניה מוכנה להסדיר את היחסים עם הונגריה, על בודפשט צריכה לנקוט צעדים".

יחסים דיפלומטים

ארמניה מיוצגת בהונגריה דרך שגרירותה בווינה שבאוסטריה וקונסוליה לשם כבוד בבודפשט. מאידך, הונגריה מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה בטביליסי שבגאורגיה וקונסוליה לשם כבוד בירוואן.
פאיזה אל-חראפי

חיים אישיים

אל-חראפי נולדה בשנת 1946 בכווית למשפחה מקומית ואמידה. לאל-חראפי שני אחים גדולים: ג'אזים ונאסר. מלבד היותה דמות בעולם המדעי, היא גם אם לחמישה ילדים. פאיזה אמרה כי האתגר העיקרי של חוקרות הוא למצוא את האיזון בין טיפול במשפחה לבין הקריירה שלהן. יתרה מכך, היא טוענת כי אפליה מגדרית במעגל המדעים עדיין קיימת, והיא מאמינה שניתן לצמצם אותה במידה רבה תוך מתן תמיכה רבה יותר לעובדות מחקר מדעי ברחבי העולם. בכל קיץ, היא טסה לבקר את עשרת נכדיה בבית על אגם ז'נבה, שווייץ, שם הם מתגוררים לעיתים קרובות.

קריירה והשכלה

פאיזה אל-חראפי קיבלה את התואר הראשון שלה מאוניברסיטת עין שמס בקהיר בשנת 1967. לאחר מכן היא למדה באוניברסיטת כווית, שם הקימה את המעבדה לחקר קורוזיה ואלקטרוכימיה. בשנת 1972 היא קיבלה את התואר השני ובשנת 1975 את הדוקטורט. בין 1975 ל-1981, היא עבדה כמוסמכת במחלקה לכימיה של אוניברסיטת כווית. לאחר שנים רבות של מאמצים, אל-חראפי התמנתה לפרופסור באוניברסיטה בשנת 1987. לאחר שש שנים, אל-חראפי מונתה לנשיאת האוניברסיטה, שם היא פיקחה על צוות של כ -1,500 איש ותקציב כספי של 200 מיליון דולר. יתרה מכך, כך היא גם קטפה את התואר האישה הראשונה שהחזיקה בתפקיד בכיר באוניברסיטה במזרח התיכון.

פעילות מחקרית

פאיזה אל-חראפי קידמה מאוד את הפיתוח של תעשיות האנרגיה וזיקוק הנפט בארצה בשנים האחרונות באמצעות המחקר המדעי שלה על קורוזיה של מתכות. קורוזיה היא תגובת חמצון-חיזור של חומרים שונים, בעיקר של מתכות וסגסוגות עם חומרים מהסביבה. תהליך החמצון של המתכת מתרחש בשטח הפנים של החומר או בתוכו ובהשתתפות חמצן, מים, זיהומים באוויר, סביבה חומצית ומגע עם מתכות שונות.
היא מחזיקה תיעוד של פרודוקטיביות ברמה גבוהה במספר תחומים של מדע קורוזיה והנדסה כגון; ההתנהגות האלקטרוכימית של ונדיום, ניאוביום, אלומיניום וסגסוגות שלהם בהתאמה, קדמיום, נחושת, פליז, קובלט, מוליבדן ופלדת פחמן, אשר כולם נבדקו בתנאים מבוקרים. נוסף לכך, היא עבדה במספר מחקרים מרכזיים על השפעת קורוזיה על מערכות נפוצות במדינת כווית, כולל יחידות זיקוק נפט גולמי, מערכות קירור מנוע, מי ברז, טמפרטורת גיאותרמית בטמפרטורה גבוהה, קורוזיה במים מזוהמים כמו גם קורוזיה מתכת עקב זיהום.

פעילות חברתית

פאיזה אל-חראפי חברה במועצת המנהלים של קרן כווית למדעי ההתפתחות (KFAS). בשנת 1998 אל-חראפי הצטרפה למועצת המנהלים של אוניברסיטת האומות המאוחדות. בשנת 2006 היא סייעה להקים את בית הספר הדו לשוני האמריקאי בכווית.
רפאל מסעוד אבן מוחא

רבי רפאל מסעוד אבן מוחא (ה'תקנ"ד 1794- ה'תרל"ד 1874) היה דיין ומקובל בעיר מרקש, ורבה הראשי של העיר. מחבר ספרים.

קורות חייו

נולד לאביו רבי יעקב ולאמו מרת דונא, שמו היה 'מסעוד ומחמת מחלה הוסיפו לו את השם 'רפאל'. בשנת ה'תקנ"ד במרקש. נשא לאשה את מרת דונא בת הרב יעקב אלבייליא שהיה נגיד ותלמיד חכם חשוב. למד בין היתר בישיבת רבי שלמה אסבאג ובישיבת רבי יוסף חרוש. על לימודו מצינו בכתב המינוי לדיינות של בנו שכתב עליו:
""הוא למד תורה מפי קדוש מרנא ורבנא חסידא קדישא ופרישא נר המערבי הרב המפורסם המקובל האלקי הנשר הגדול בעל כנפים כמוהר"ר שלמה אסבאג זלה"ה ומימיו הוא שותה מימיו מן המקדשים יוצא"".

על כס הדיינות

רבי רפאל מסעוד נתמנה לדיין במרקש בשנת ה'תקצ"ו, כנראה אחר פטירת רבי מימון פינטו. שימש עם רבי דוד צבאח ורבי אלעזר ן' לחזאן, ורבי רפאל מסעוד היה החותם השלישי. בשנת תרכ"ג אחר עליית כמוהר"ר אלעזר ן' לחזאן זלה"ה לארץ ישראל, ואז היה רבינו לרבה ומנהיגה של מראכש עד לפטירתו. הדיינים ששימשו עמו: כמוהר"ר שמואל יעקב בטאן, כמוהר"ר דוד לוסקי, כמוהר"ר שלם הכהן, כמוהר"ר רפאל יוסף חרוש, וכמוהר"ר ימין צבאח. ועוד.
רבינו ובית דינו כתבו מאות פסקי דינים, מהם נדפסו בספרו שו"ת פרדס רימונים, ובשו"ת רבי דוד צבאח ובשו"ת רבי יעקב בטאן, ויש עוד הרבה בכתבי יד.
נתמנה לדיין. ובשנת ה'תרכ"ג נתמנה לרבה הראשי של מרקש. לרבי רפאל מסעוד נולדו שני בנים הלא הם רבי אברהם אבן מוחא לימים נתמנה לדיין במרקש. ורבי מכלוף אבן מוחא שאף הוא היה תלמיד חכם וסוחר.
נפטר בגיל 80 לערך, במרקש בי"ח תמוז בשנת ה'תרל"ד.