google/wiki40b huggingface dataset:
פאולוס מחלב

פאולוס מחלב, בשמו האמיתי בולוס אבן מקאריוס אז-זעים אל חלבי (בערבית: بولس ابن مكاريوس الزعيم الحلبي ‏,1627 חלב - 30 בינואר 1660 טביליסי (טיפליס)) היה איש כמורה מלכיתי, נוסע ו כרוניקן ומתרגם סורי. בנו של הפטריארך מקאריוס השלישי זאיים של אנטיוכיה. נודע כמלווה של אביו במסעותיו (1659-1652, 1669-1666) ברחבי אנטוליה, לאיסטנבול, לנסיכויות הרומניות ולאכיה ומולדובה, באוקראינה וברוסיה, שמטרתם העיקרית הייתה איסוף תרומות לכנסייתם. 
ספר המסע שכתב נחשב למקור היסטורי ממדרגה ראשונה במיוחד לגבי רוסיה, אוקראינה, נסיכות מולדובה וולאכיה.

פרטים ביוגרפיים

סולוס (פאולוס) זאיים נולד בחלב בשנת 1627, כבנו של האורג והכומר יוסף יוחנא מלטיוס מקאריוס זאיים, שהיה צאצא למשפחה עניה של נוצרים מלכיתים סורים (סורים אורתודוקסים). התייתם מאמו בשנת לידתו. שפת אמו הייתה ערבית, ידע גם טורקית ויוונית. לא שלט טוב על הערבית הספרותית ואת רשמיו כתב בערבית מדוברת. 

אביו נבחר בשנת 1635 להיות המטרופוליט של חלב ובשנת 1647 הפך לפטריארך של אנטיוכיה. הוא כיהן בין השנים 1648-.1672. פאולוס עשה לימודים דתיים וב-8 במאי 1642 בגיל 15 קיבל הסמכה כ"קורא" (לקטור או אנאגנונטיס). בגיל 17,ב-17 בפברואר 1644 נשא אשה וכעבור שלוש שנים, ב-21 בנובמבר 1647 הוסמך כדיאקון והתמנה לארכידיאקון.

מסעותיו

בין השנים 1659-1652 ליווה פאולוס את אביו, הפטריארך, במסע למוסקבה, ושימש לו למזכיר. 
בין השנים 1656-1654 שניהם ביקרו פעמיים באוקראינה. בדרך היו אורחיו של שליט מולדובה, גאורגה שטפאן (1658-1653) ושל המיטרופוליט של קייב, סילבסטר קוסוב. 
ב-21 ביוני 1654 נפגשו בעיר בוגוסלב עם ההטמן האוקראיני בוגדן חמלניצקי.
בשנת 1664 יצא שוב עם אביו ויחד עם הפטריארך האורתודוקסי של אלכסנדריה, לביקור במוסקבה.
הפעם חצו את הקווקז, שהו בגאורגיה בין שלהי 1664 ובין תחילת 1666, ובשנת 1666 עברו לרוסיה, מאסטרחן. התארחו בצ'ורני יאר, צאריצין, סראטוב, סימבירסק, ארזאמאס, מורום, ולדימיר (ב 12 באוקטובר) וב-2 בנובמבר 1666 הגיעו למוסקבה.

בדצמבר 1666 שני הפטריארכים השתתפו במשפט נגד הפטריארך ניקון שבעקבותיו הודח הלה ממשרתו. מקאריוס השלישי נשאר במוסקבה עם בנו פאולוס עד 10 ביוני 1668 
בדרך החזרה ממוסקבה, הגיעו לאסטרחן ב-10 באוגוסט 1668 ובספטמבר עברו דרך שמאחה לגאורגיה.

בינואר 1669 נפטר פאולוס בטביליסי, כשהוא רק בן 33. 
שניים מחיבורי רשמיו שכתב שם אבדו.
לפאול מחלב היו שני בנים: אנאניאס וקונסטנטין. אנאניאס הוסמך להיות דיאקון בשנת 1660.
תחנת הרכבת הוד השרון – סוקולוב

היסטוריה

בתחילת המאה ה-21 נהגתה תוכנית לשדרוג השלוחה מהקו הראשי לראש העין – צפון. בתוכנית שולבה הארכה של השלוחה לכפר סבא ולהוד השרון. לשם ביצוע התוכנית הוקמו שתי תחנות בין הערים הללו (שתי התחנות נמצאות בשטחה המונציפאלי של הוד השרון), במרחק של כשני קילומטרים זו מזו. תחנת הרכבת הוד השרון היא המערבית מבין שתי התחנות וגם השנייה שנפתחה. התחנה מהווה את תחנת הקצה של השלוחה.
הקמת התחנה החלה ברבעון השני של שנת 2003. בנוסף להקמת מבנה התחנה עצמו, היה צורך לפנות וליישר את תוואי השטח מאתר הבנייה מזרחה אל תחנת הרכבת כפר סבא - נורדאו ולחבר במסילה את שתי התחנות. המסילה תוכננה כך שתעבור מעל אולם הנוסעים של התחנה וכך שיהיה ניתן להמשיכה באמצעות גשר לכיוון רעננה. לכן היא הוקמה על סוללה גבוהה מעל מפלס הקרקע (עיצוב זה מזכיר את תחנת הרכבת ראשון לציון – הראשונים). במקביל לבניית התחנה והמסילה אליה, החלה בנייתו של כביש 531 מהרצליה לכביש 6, פרויקט תחבורתי נוסף באזור. נתיביו של הכביש - אף הם גבוהים ממפלס הקרקע - כולאים ביניהם את המסילה. בצמוד לתחנה נסלל רחוב שיקשר את כפר סבא והוד השרון ויאפשר נגישות רבה יותר לתחנה. כמו כן, הוקמו מגרש חניה גדול למכוניות פרטיות ומסופים לתחבורה ציבורית.
תחנת הרכבת נפתחה ב-2 בספטמבר 2006.
התחנה שימשה כתחנת הקצה של הקו לכיוון מזרח עד לפתיחת תחנות רעננה והשלמת מסילת השרון ביולי 2018.

מבנה התחנה

קטע זה אינו מעודכן, ומאז העריכה האחרונה של הערך אירעו מאורעות הדורשים את עדכונו. 
בתחנה שני רציפים. מרציף 1 יוצאות הרכבות לכיוון תל אביב, ראשון לציון, ובאר שבע, ומרציף 2 יוצאות רכבות לכיוון רעננה. אולם הנוסעים נמצא במפלס הקרקע, ובקומה שמעליו נמצאים הרציפים והמסילות. הירידה מהרציפים לאולם הנוסעים אפשרית באמצעות מעליות ומדרגות, ואילו העלייה אליהם אפשרית גם באמצעות דרגנועים (בכל אחד מהרציפים מצויים דרגנוע, מעלית וגרם מדרגות). כניסה לתחנה ויציאה ממנה אפשריות דרך אולם הנוסעים, הפתוח בשעות היום (מהבוקר עד הערב).
החל מ 2019 ימשיך קו הרכבת מערבה מהתחנה דרך רעננה ויתחבר למסילת החוף באזור רשפון. חיבור זה יאפשר הגעה לאזור תל אביב גם באמצעות נסיעה מערבה. החיבור למסילת החוף גם יאפשר נסיעה ישירה לכיוון נתניה וחיפה מהתחנה בלי הצורך לעבור קודם דרך ראש העין, פתח תקווה ותל אביב.

קווי אוטובוס לתחנה

ישנם מספר קווי אוטובוס אזוריים העוצרים בתחנה.
אסתי ירושלמי

ביוגרפיה

ירושלמי נולדה בטהראן, בירת איראן. בילדותה למדה בבית ספר מוסלמי עד כיתה ג' ובמהלך המהפכה החומייניסטית אף התגוררה בסמיכות לאוניברסיטת טהרן, שבה החלה המהפכה. ירושלמי עלתה לישראל ב-1981 כשהייתה בת 14, ועברה מיד ללמוד בפנימיית הדסים. לאחר שירותה הצבאי למדה משחק בבית הספר למשחק בית צבי.
במהלך שנות ה-90 ירושלמי השתתפה בסדרות הטלוויזיה הישראליות "עניין של זמן", "מרחב ירקון", "זינזאנה", "שלווה", ו"פלורנטין" והשתתפה גם בתפקיד אורח בסדרה "הפוך". כמו כן במהלך עשור זה השתתפה גם במספר סרטי קולנוע וסרטי טלוויזיה – תפקידה הקולנועי הראשון היה בסרט הטלוויזיה "נקודת תצפית". (1990) לאחר מכן היא השתתפה בסרט הקולנוע "רשימת שינדלר" (1993), בסרט הקולנוע "שחור" (1994), בסרט הטלוויזיה "הבחור של שולי" (1997), ובסרט הטלוויזיה "שלום לבן דודי" (2000).
בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 ירושלמי לקחה פסק זמן מקריירת המשחק לטובת קריירה בתור מדריכה להתפתחות אישית על פי שיטת גרינברג.
בשנת 2004 השתתפה ירושלמי בסדרת הדרמה "אשליות" ששודרה בערוץ 2. בשנת 2009 שיחקה ירושלמי בסדרה "תיבת נח", והשתתפה בתפקיד אורח בסדרה "גירושים נפלאים". בשנת 2010 השתתפה בסרט המדריך למהפכה. בשנת 2012 השתתפה בסרט הקולנוע הישראלי "מעשייה אורבנית". בנוסף לכך, השתתפה גם בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע של חנה אזולאי-הספרי העומד לצאת בראשית 2013 שנקרא "אנשים כתומים". כמו כן, במהלך שנת 2012 שבה ירושלמי לגלם את דמותה של גלי בסדרת הספין-אוף "עניין של זמן".

חיים פרטיים

ניהלה בעבר מערכת יחסים עם הזמר ירמי קפלן. קפלן כתב עליה את השירים "אסתי" ו"מודדת".
ירושלמי הייתה נשואה במשך שנתיים. במסגרת נשואים אלו נולד לה בנה היחיד.
דואר אוויר

דואר אוויר הוא דואר שמועבר ממקום למקום באמצעות כלי טיס. הדואר מגיע ליעדו מהר יותר מאשר דואר קרקעי ולרוב עלותו גבוהה יותר. דואר אוויר עשוי להיות האפשרות הבלעדית לשילוח דואר ליעדים מסוימים מעבר לים.

היסטוריה

למרות שניתן להתייחס לשימוש ביוני דואר כגרסה מוקדמת של דואר אוויר, הרי שהשימוש הראשון בכלי טיס מעשה ידי אדם לצורך משלוח דואר התרחש ב-7 בינואר 1785 באמצעות כדור פורח שטס מדובר שבאנגליה לקאלה שבצרפת.
השימוש המסחרי הראשון בדואר אוויר בארצות הברית התרחש ב-17 באוגוסט 1859 במשלוח מאינדיאנה לניו יורק. המשלוח לא הגיע ליעדו, שכן כתוצאה ממזג אוויר קשה הבלון נאלץ לנחות. המשך המשלוח נעשה באמצעות הרכבת. בשנת 1959 הונפק בול לזכר האירוע. השימוש בבלונים כנושאי דואר התקיים גם בשנות מלחמת צרפת-פרוסיה ב-1870  בין הערים פאריס ומץ מעל ראשי הגרמנים.
השימוש הראשון במטוסים ממונעים לצורך העברת דואר באוויר לצרכים מסחריים התרחש ב-18 בפברואר 1911 בהודו, כאשר הטייס הנרי פקט (Henri Péquet) הטיס משלוח של 6,500 מכתבים למרחק 13 ק"מ באוויר מהעיר אללהאבאד לנייני. השימוש במטוסים לצורכי העברת דואר התפשט ברחבי העולם אולם השירות הושק כקו אווירי קבוע רק ב-19 באוקטובר 1920 בקולומביה. במהלך שנות ה-20 הושקו קוי דואר אוויר סדירים במדינות רבות נוספות.
התשלום עבור משלוח דואר אוויר באמצעות בולי דואר המיועדים בלעדית לכך נעשה לראשונה באיטליה ב-1917. באוסטרליה ובארצות הברית החל השימוש בבולי דואר אויר ייעודיים בשנת 1918.

בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה והשלימו אותו.
לה רינקונאדה (פרו)

גאוגרפיה

לה רינקונאדה נמצאת בנפת סן אנטוניו דה פוטינה  שבמחוז פונו , בדרום-מזרח פרו. היא ממוקמת כ-20 ק"מ מערבית לגבול עם בוליביה, וכ-80 ק"מ צפונית לאגם טיטיקקה. העיר שוכנת למרגלותיו של הקרחון "La Bella Durmiente" ("היפהפייה הנמה"). העיר ממוקמת בגובה של 5,100 מטרים מעל פני הים, והיא גבוהה ב-700 מטרים ממקום היישוב השני בגובהו בעל אותו סדר גודל של אוכלוסייה (Cerro de Pasco, שבמרכז פרו).

אקלים

בשל גובהה של העיר, האקלים בה הוא אקלים אלפיני/טונדרה (ET לפי שיטת קפן). הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא כ-1.25 מעלות צלזיוס, והווריאציה היומית גבוהה - הממוצע השנתי של הטמפרטורה המרבית היומית הוא כ-9 מעלות צלזיוס, ואילו הממוצע השנתי של הטמפרטורה המזערית היומית הוא כ-(6-) מעלות צלזיוס בלבד. אקלים זה לא מאפשר קיום של עצים וצמחייה מפותחת, והעיר נמצאת הרחק מעל קו העצים. חרף קרבתה היחסית של העיר לקו המשווה (כ-14 מעלות מדרום לקו המשווה), מזג האוויר בה דומה יותר לזה שבמערב גרינלנד. הקיץ בעיר גשום ומושלג והחורף יבש, וכמות המשקעים הממוצעת השנתית היא כ-707 מ"מ.

כלכלה ודמוגרפיה

העיר ממוקמת בקרבת מכרה זהב, והכלכלה בה מבוססת בעיקר על חפצי אמנות המיוצרים מזהב.
בין השנים 2001 ל-2009, בשל עליית מחירי הזהב בעולם, התחולל תהליך של בהלה לזהב, ואוכלוסיית העיר צמחה ממצב של עיירת כורים קטנה עד לכ-30,000 נפש. על פי שיטת העבודה במכרה, הכורים עובדים כל החודש ללא תשלום, וביום האחרון בחודש הם מורשים לקחת עמם עפרה בכמות שהם יכולים לשאת בעצמם - ולקוות שהיא תכיל זהב. העסקה של נשים במכרה אסורה.
בעיר לא קיימות תשתיות ביוב ותברואה.
סן פדרו סולה

היסטוריה

העיר נוסדה ב-27 ביוני 1536 על ידי פדרו דה אלוואראדו תחת השם וייה דה סן פדרו דה פוארטו קבאיוס. השם שונה מספר פעמים עד שהתקבע על סן פדרו סולה במאה ה-18.
בשנותיה הראשונות בעיר הייתה מטבעה אליה הובא זהב ממכרות באזור. המטבעה הועברה לעיר גרסיאס באזור שנת 1550. העיר הותקפה ונבזזה על ידי שודדי ים אנגלים, צרפתים והולנדים, מה שאילץ את התושבים הספרדים להזיז את העיר למיקומה הנוכחי. המעבר גרם לדעיכת העיר, כשרוב האנשים העדיפו להתיישב באזורים הגבוהים יותר בעמק סולה.
במחצית השנייה של המאה ה-19 התחילו לגדל בננות לייצוא באזור, מה שגרם לגדילת העיר. גידול הבננות גם גרם ליצירת יחסים טובים עם איש העסקים היהודי-אמריקאי סם זמוריי, שיזם בניית מסילה לעיר הנמל החשובה פוארטו קורטס, שנבנתה מ-1869 עד 1874. העיר קיבלה מעמד רשמי של עיר מהקונגרס הלאומי של הונדורס ב-1902.

חינוך

בסן פדרו סולה נמצאות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת סן פדרו סולה, וכמו כן קמפוסים של אוניברסיטאות מרכזיות בהונדורס כמו האוניברסיטה הטכנולוגית של הונדורס והאוניברסיטה הקתולית של הונדורס.

תחבורה

את סן פדרו סולה משרת נמל התעופה הבינלאומי רמון ויידה מורלס הנמצא במרחק של כ-11 קילומטרים מהעיר ומציע טיסות ליעדים בתוך הונדורס ומחוצה לה.
ג'ייק ט. אוסטין

ראשית חייו

ג'ייק ט. אוסטין, במקור ג'ייק אוסטין סימנסקי, נולד ב-3 בדצמבר 1994 בניו יורק סיטי, לג'יני רודריגז טורנזו וג'ו סימנסקי. האות האמצעית בשמו, ט., לקוחה משם הנעורים של אימו; טורנזו. אימו היא מארגנטינה, ממוצא ספרדי. אביו הוא ממוצא פולני, אירי ואנגלי. לאוסטין אחות קטנה בשם אווה.

קריירה

אוסטין החל את הקריירה שלו בשנת 2002 בגיל 7, כאשר הופיע בפרסומות שונות. בשנת 2003 הופיע כ"ילד 1698" בתוכנית לייט שואו עם דייוויד לטרמן. הוא זכה לפרסום ראשון בשנת 2004, כאשר קיבל את תפקיד דיבוב בן דודה ההרפתקני של דורה, דייגו, בסדרה מבית ערוץ ניקלודאון, מגלים עם דורה. אוסטין המשיך לדבב את דייגו במשך שלוש עונות בסדרת הספין אוף רוץ, דייגו, רוץ!, וכן בדיסקים שונים שהופקו לצד הסדרות. במשך תקופת דיבוב דייגו, אוסטין המשיך לתרום את קולו למספר פרויקטי אנימציה אחרים, כגון גיבור על נמלים, גיבור של כולם ועוד. בשנת 2006 נבחר אוסטין לגלם את אנג'ל מסיאס, התפקיד הראשי בסרט  משחק מושלם, המבוסס על סיפור אמיתי. הסרט לא שודר בארצות הברית אלא רק 3 שנים לאחר סיום הפקתו, עקב בעיות פיננסיות.
בשנת 2007 נבחר לגלם את כריס בסרט ג'וני קפהאלה: חוזר לעניינים. מאוחר יותר באותה שנה, נבחר אוסטין לגלם את דמותו של מקס רוסו, הצעיר מבין שלושת הילדים בסדרה המכשפים מוויברלי פלייס, לצד סלינה גומז ודייוויד הנרי. הסדרה עלתה לשידור באוקטובר 2007 וזכתה בפרס אמי בקטגוריית סדרת ילדים ונוער בשנת 2009.
בשנת 2009 לוהק אוסטין לתפקיד ראשי בסרט בית מלון לכלבים. הוא נבחר לגלם את ברוס, יתום המחביא כלבים בבית מלון נטוש. מאוחר יותר באותה שנה, עלה משחק מושלם לשידור בפעם הראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בגואדלחרה. בקיץ של אותה שנה, הופיע אוסטין כמקס רוסו בפרק קרוסאובר של המכשפים - המכשפים על הסיפון עם האנה מונטנה, וכן בסרט זוכה פרס אמי, המכשפים מוויברלי פלייס הסרט, סרט של ערוץ דיסני המבוסס על הסדרה. באביב של שנת 2010, לאחר כמעט ארבע שנים, ולאחר דחיות חוזרות ונשנות, שודר הסרט משחק מושלם לראשונה בארצות הברית. בסתיו של אותה שנה, נבחר אוסטין לאחד מ-25 הכוכבים המבריקים ביותר מתחת לגיל 25 ממוצא ספרדי במהדורת אוקטובר 2010 של העיתון "Latina Magazine".
בשנים 2013-2014 שיחק אוסטין בסדרה בשם "משפחת פוסטר" בתור שחקן ראשי, (בתור הייסוס) שם שיחק לצד השחקניות טרי פולו ומאיה מיטשל למשך 2 עונות.
X-21

תכנון ופיתוח

בקרת זרימה למינארית היא טכנולוגיה אשר מציעה פוטנציאל שיפור משמעותי במקדם הגרר אשר יספק ניצול טוב יותר של הדלק, הגדלת טווח הטיסה, ועוד. בעיקרון, אם 80 אחוז מהכנף הייתה למינרית, הגרר הכולל היה מופחת בכ25 אחוזים. הדרך העיקרית לבקרת הזרימה הלמינארית היא "הסרת" כמות קטנה של אוויר על ידי יניקה של האוויר דרך חומרים נקבוביים, חריצים צרים או נקבים קטנים.
שני שינויים גדולים נדרשו, הראשון היה הסרת מנועי הAllison J71 והחלפתם בזוג מנועי ג'נרל אלקטריק J79 בלי מבערים אחוריים, שחוברו לאחורי גוף המטוס. אוויר שהצטבר מסביב למנוע נשאב לתוך טורבינות שהיו בתחתית הכנפיים ובכך פינו את שכבת האוויר, והפחיתו את הגרר על המטוס. בX-21A הוכנסו מערכות בקרת זרימה מתוחכמות יותר.
טייס ישב בקדמת המטוס יחד עם שני מהנדסי טיסה. שני מהנדסי טיסה נוספים מוקמו ליד הכנפיים

פרישה

שני המטוסים שנבנו אוחסנו בסוף הניסויים בהם בבסיס חיל האוויר אדוארדס בקליפורניה. שרידי המטוסים עדיין נמצאים שם אבל לא נעשה אף ניסיון משמעותי לשחזור או להצגה במוזיאון.
רבקה גולדסטיין

קורות חיים

נולדה כרבקה ניוברגר למשפחה יהודית אורתודוקסית בווייט פליינס שבמדינת ניו יורק. יש לה אחות ואח המשמש כרב. בגיל 19 נישאה לשלדון גולדסטיין, יהודי אורתודוקסי אף הוא, עמו חיה שלושים שנה, במהלכן שמרה על ההלכה למרות הפיכתה לאתאיסטית, כדי לא להיראות כופרת בעיני ילדיה. את לימודי התואר הראשון עשתה בסיטי קולג' של ניו יורק, אוניברסיטת קולומביה ו-Barnard College - שם סיימה לימודיה בהצטיינות בשנת 1972. בשנת 1977 קיבלה דוקטורט בפילוסופיה על עבודה בנושא "Reduction, Realism and the Mind", עליה עבדה באוניברסיטת פרינסטון בהנחיית תומאס נייגל. לאחר מכן חזרה ל-Barnard College כמרצה לפילוסופיה. 
ב-1999 נפרדה מבעלה הראשון וב-2006 התגרשה, נישאה שנית בסוף 2007 לסטיבן פינקר, פרופסור לפסיכולוגיה בהרווארד ומחבר ספרי מדע פופולרי.
אריה ארליך

ביוגרפיה

נולד וגדל בירושלים, בשכונת בתי אונגרין הסמוכה למאה שערים לעידו ארליך-ובר ולדליה. סבו היה משה אילת (ארליך).
ארליך התחיל את דרכו בעיתונות בהיותו תלמיד בישיבה בבני-ברק, אז פרסם טורי דעה בשבועון 'כפר חב"ד'. בהמשך כתב בשבועון 'שעה טובה' והיה לאחד מעורכיו. בשנת 2009 הצטרף לצוות כותבי המגזין "משפחה" שם שימש פרשן פוליטי. וב-2012 התמנה לסגן עורך המגזין וביוני 2014 עבר לפרסם טור פובליצסטי שבועי בחלק המגזין. במקביל, בשנים 2010–2013 שימש כאחד מעורכיו של אתר האינטרנט "בחדרי חרדים".
בשנים 2011–2013 הגיש את התוכנית "סוגרים שבוע" ברדיו קול חי. בהמשך הגיש יחד עם יוסי אליטוב את התוכנית "חמישי בשניים" ברדיו קול חי. החל מפברואר 2018, מגיש עם יוסי אליטוב את התוכנית "אליטוב וארליך" המשודרת מדי יום חמישי בכאן ב'.
ארליך מרבה להתארח בתוכניות רדיו וטלוויזיה בהן הוא משמש פרשן פוליטי ופרשן לענייני חרדים. מעת לעת הוא מפרסם מאמרי דעה על יחסי דת ומדינה בכלי תקשורת בישראל.
מאמרו "היהודי הנצחי" שהתפרסם בנובמבר 2015, עסק בעובדה שהציבור החרדי הוא אחד הנפגעים הבולטים בגל פיגועי הטרור של 2015. "היהודי הנצחי", עורר סערה בכלי התקשורת, לאחר שהובן ממנו כי הוא מבקש מהערבים שלא לפגוע בחרדים אך מתיר את דמם של האחרים, בפרט אלו העולים אל הר הבית. שבוע לאחר מכן פרסם ארליך טור התנצלות.
בעיתון "משפחה" פרסם ארליך ראיונות אישיים ופרופילים על כ-100 אדמו"רים ומנהיגי ציבור חרדים, בהם הרב עובדיה יוסף, והאדמו"רים מסאטמר רבי אהרן טייטלבוים ורבי יקותיאל יהודה טייטלבוים. הוא מפרסם בגיליונות החג של "משפחה" סדרת כתבות על חצרות חסידיות.

חיים אישיים

ארליך נשוי ואב לחמישה ילדים. מתגורר בעיר ביתר עילית.
לנגסטון גאלוויי

קריירת תיכונים ומכללות

גאלוויי נולד וגדל בעיר באטון רוז' שבלואיזיאנה. בשנתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של תיכון "Christian Life Academy" הוביל אותה לזכייה באליפות התיכונים של לואיזיאנה, כשקלע 26.2 נקודות בממוצע למשחק.
בין השנים 2010–2014 למד ושיחק באוניברסיטת סנט ג'וזף אשר בפילדלפיה, פנסילבניה, ולאורך התקופה רשם ממוצעים של 15.0 נקודות, 4.5 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. כשחקן הקבוצה קלע 343 שלשות בסך הכול – יותר מכל שחקן אחר בתולדות המועדון – וכמו כן ניצב במקום השני ברשימת הקלעים המובילים שלה (אחרי ג'מיר נלסון), עם 1,991 נקודות.

וסטצ'סטר וניו יורק ניקס

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 2014, חתם גאלוויי על חוזה בקבוצת וסטצ'סטר ניקס מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-29 משחקיו בקבוצה הרשים עם ממוצע של 16.5 נקודות למשחק, ובינואר 2015 זכה לחוזה בניו יורק ניקס – קבוצת האם של וסטצ'סטר. ב-13 באפריל 2015 קלע שיא קריירה של 26 נקודות במשחק הניקס מול אטלנטה הוקס, כולל שיא קריירה של 6 שלשות (מ-6 ניסיונות). לאורך אותה עונה קלע גאלוויי 11.8 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה.

ניו אורלינס פליקנס

ביולי 2016, לאחר כעונה וחצי עם הניקס, חתם גאלוויי על חוזה בניו אורלינס פליקנס. ב-55 משחקיו בקבוצה שימש כמחליפו מהספסל של ג'רו הולידיי, וקלע 8.6 נקודות למשחק.

סקרמנטו קינגס

בפברואר 2017 הועבר יחד עם טייריק אוונס, באדי הילד ו-2 בחירות דראפט עתידיות לסקרמנטו קינגס, בתמורה לדמרקוס קאזינס ועומרי כספי.

דטרויט פיסטונס

לקראת עונת 2017/2018 חתם בדטרויט פיסטונס על חוזה ל-3 עונות, בסך כ-21 מיליון דולר. בעונת 2018/2019 העפיל לראשונה בקריירה לפלייאוף ה-NBA, אך הפיסטונס הודחו על ידי מילווקי באקס כבר בסיבוב הראשון (0–4).
קבוצת התיאטרון של אמסטרדם

קבוצת התיאטרון של אמסטרדם (בהולנדית: Toneelgroep Amsterdam) היא להקת התיאטרון הרפרטוארי הגדולה בהולנד. בסיסה ב-Stadsschouwburg, אמסטרדם, בניין תיאטרון קלאסי בן המאה ה-19, השוכן בלב אמסטרדם.

היסטוריה

קבוצת התיאטרון של אמסטרדם נוסדה ב-1987
כש-Gerardjan Rijnders כיהן כמנהלה האמנותי. הוא נהג לביים מחזות קלאסיים בצורה אוונגרדית והשפיע בכך מאוד על תפישת התיאטרון בהולנד, כמו גם בעולם. מאז שנת 2000 מנהיג את הלהקה איבו ואן הובה (Ivo van Hove). הוא ומעצב התפאורה הוותיק שלו, Jan Versweyveld שברו את מוסכמות העיצוב הקלאסיות בכך שתפשו את הבמה כ"מקום". בהפקת "פנים" שלהם (עיבוד לסרטו של ג'ון קסאווטס), הקהל צפה בהצגה בעודו שוכב על גבי מיטות.

בעולם

רבות מהפקות קבוצת התיאטרון של אמסטרדם ערכו סבבי הופעות בעולם. לשם דוגמה, עיבודו של ואן הובה לכמה ממחזותיו של שייקספיר, הוצג תחת הכותר "טרגדיות רומיות" והוצג בפסטיבלים אירופאים גדולים (Wiener Festwochen, פסטיבל אביניון, Theaterformen). "ליל בכורה", עיבוד אחר לסרטו של קסאווטס, הוצג ב-BAM (אקדמית ברוקלין למוזיקה) בניו יורק, בדצמבר 2008.
"איבו ואן הובה הוא חלוץ בפרשנותו לטקסטים קלאסיים וסרטים. עבודתו היא ייחודית, ראשונית, מהממת, מפתיעה ומשעשעת - כל מה שאתה רוצה שתיאטרון יהיה - והוא אינו חושש לעסוק במכוער ובנתעב. במילה אחת - הוא מדהים", אמרה קייט בלאנשט.
חררדו לייבנר

ביוגרפיה

לייבנר נולד במונטווידאו שבאורוגוואי כבן הבכור מבין שני ילדים לננסי, ילידת ארגנטינה, ולמאיר לאון לייבנר, קרדיולוג יליד פולין. הוריו היו פעילי מחתרת קומוניסטים באורוגוואי שתחת שלטון הדיקטטורה הצבאית, ובנובמבר 1975, לאחר שרבים מהחברים שהיו קשורים בפעילותם נאסרו, הצליחו לברוח לבואנוס איירס שבארגנטינה.
לאחר ההפיכה הצבאית בארגנטינה ב-24 במרץ 1976, ומימושו של מבצע קונדור, שמטרתו הייתה לחטוף ולחסל מתנגדים פוליטיים בארצות הדיקטטורות הצבאיות בדרום אמריקה, היגרה המשפחה לישראל ביוני של אותה שנה.
לייבנר השלים את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת תל אביב בשנת 1998, ועם קבלת תואר הדוקטור שלו החל ללמד בה. מחקרו של לייבנר מתמקד בסוגיות של מרקסיזם וקומוניזם לטינו-אמריקאיים ובהיסטוריה חברתית ופוליטית של אזור האנדים. בראשית דרכו האקדמית עסק במשנתו של חוזה קרלוס מריאטגי ובאינדיחיניסמו בפרו המודרנית. בשנים האחרונות החל לעסוק גם בשנות ה-60 באמריקה הלטינית ובהיסטוריה החברתית של המפלגה הקומוניסטית באורוגוואי.
לייבנר הוא אחד מעורכיו של כתב העת Estudios Interdisciplinarios América Latina y el Caribe והחל משנת 2005 מכהן כראש מכון סוורדלין להיסטוריה ותרבות של אמריקה הלטינית. בשנת 2002 היה עמית קרן קלוג בספריית הקונגרס של ארצות הברית.
לייבנר פעיל בתנועת תעאיוש, ארגון משותף של יהודים וערבים המתנגד לכיבוש הישראלי בשטחים, חבר הוועדה המתאמת הארצית של תנועת "התחברות-תראבוט"  וכן מרצה במכללה החברתית-כלכלית. מתגורר בכפר שלם.
ישראל בשביל אופניים

ישראל בשביל אופניים היא עמותה הפועלת ברחבי ישראל לקידום תחבורת אופניים לצורכי יוממות, להגברת הבטיחות בדרכים ושיפור איכות החיים והסביבה של כלל התושבים.

היסטוריה ופעילות

העמותה נוסדה בשנת 1994 על ידי קבוצה של רוכבי אופניים מתל אביב במטרה לקדם בניית תשתית לרכיבה בטוחה בעיר. בשנים ראשונות אלו הוביל גרעין של כ-15 מתנדבים פעילות ברמה העירונית מוניציפלית בתל אביב. בשנת 2005 שונה השם ל"ישראל בשביל אופניים" במקביל להרחבת הפעילות לרמה הארצית. יחד עם זאת, הארגון שמר על אופיו ההתנדבותי ועד היום מתנדבים בו עשרות רוכבים ובהם מתכנני תחבורה ומתכנני ערים אדריכלים ומתכנני נוף, אנשי מדיה וסטודנטים. 
העמותה פועלת מתוך השקפה כי אופניים הם כלי תחבורה שווה לכל כיס, חסין פקקים וידידותי לסביבה אשר שימוש נרחב בו יביא להפחתת זיהום האוויר, רעש וצפיפות בדרכים וכך ישפר את איכות החיים של כלל התושבים, וכי על ידי פיתוח רשת שבילי אופניים בטוחים ניתן לאפשר לציבור רחב יותר תחבורה זולה, שוויונית, בטוחה ובריאה.
העמותה פועלת במספר רבדים ביניהם: תכנון שבילי אופניים ומעורבות בתכנון עירוני, לובי מול משרדי ממשלה ועיריות ומשרדי, קידום חקיקה בכנסת, פעילות ציבורית רחבה להגברת המודעות לרכיבה ויתרונותיה, קידום תוכניות חינוכיות ללימוד ועידוד רכיבה ועוד. 
לארגון קבוצות פעילים ברחבי הארץ: ברמת גן וגבעתיים, בחיפה, ירושלים, באר שבע, ראשון לציון, אשדוד וערים נוספות.
מקצתו ככולו

מקצתו ככולו הוא כלל הלכתי האומר כי גם חלק מיחידת זמן נחשב לכולה, כגון הכלל המופיע בש"ס מקצת היום ככולו הקובע כי מקצת מהיום נחשב ליום, ולכן כאשר חלות מסוימת תלויה במספר קצוב של ימים, ניתן להחשיבה גם אם החלה באמצע יום - או נסתיימה באמצע יום. דוגמה נוספת היא לעניין המתנה בין בשר לחלב שיש הנוהגים שמקצת השעה השישית ככולה ולכן יש ממתינים חמש שעות ומשהו ולא שש שעות שלמות.

מחלוקת הראשונים

נחלקו הראשונים בגדר "מקצת היום ככולו", האם הכוונה היא שגם חלק מהיום נחשב ככולו, או שמא חלק מהיום גורר את שאר חלקי היום ומחשיב גם אותו כמו המקצת. לפי חכמי התוספות הכוונה היא שגם חלק מהיום נחשב ככולו, ולפי הרמב"ן והרשב"א הכוונה היא שהחלק הראשון של היום גורר את שאר היום והרי זה כאילו כל היום נתקיימו הדינים שהתקיימו בהתחלת היום. מסיבה זו, זבה שטבלה ביום השביעי שלה, לאחר ספירת שבעה נקיים ולאחר מכן ראתה שוב זיבה, הרי היא טהורה, מכיוון שבהתחלת היום הייתה טהורה ופקעה ממנה דיני זיבה. לעומת זאת, בתחילת ספירת שבעה נקיים, לא ניתן להחשיב את חלקו הראשון של היום כטהור אם נטמאת הזבה בסוף היו, והרשב"א מסביר כי הכלל "מקצת היום ככולו" נאמר רק כאשר במקצת היום חלה חלות מסוימת של טומאה או טהרה, אך כאשר הייתה טהרה - כי לא הייתה טומאה, הרי הטומאה שבסוף היום גורמת למפרע ליום להחשב כיום "טמא".

באחרונים

לא תמיד נאמר הכלל מקצת היום ככולו. כך למשל, איל הכשר להקרבה רק בהיותו שתי שנים, אינו כשר להקרבה אם הוא ביום האחרון של השנה הראשונה. הסיבה לכך היא, שכאשר היום הוא רק אמצעי להשלים את ימות השנה, גם אם נאמר "מקצת היום ככולו", ניתן רק לומר שהיום כבר היה, אבל השנה עדיין לא נגמרה עד שיגמר גם סוף היום. מסיבה זו פוסק הרמב"ם שבדין בתי ערי חומה, שבהם נחלט הבית לקונה בשנה השנייה, לא נאמר הדין של מקצת היום ככולו, שהרי גם אם נאמר שהיום האחרון של השנה הראשונה עבר, עדיין לא נכנסה השנה השנייה.

הגבלות לכלל והרחבתו

ההסבר של הכלל הוא, כאשר נדרשת חלות מסוימת החלה על ידי יום, רק חלק מהיום עשוי לבצע אותה חלות, כי גם חלק מהיום הוא יום. לא רק יום, אלא כל זמן קצוב המחיל חלות מסוימת, אם עבר חלק מהזמן - הרי הוא ככולו.
נחלקו הפוסקים האם ניתן לומר "מקצת היום ככולו" גם ביום האחרון של י"ב חודשי האבילות. התרומת הדשן, קובע שלא ניתן לומר על היום האחרון שמקצתו ככולו, כי אם כן, היינו צריכים לומר ש"מקצת החודש ככולו", כי מכיוון דין האבילות מוזכר בתלמוד כ"י"ב" חודש" נמצא שהוא תלוי במספר החודשים העובר ולא במספר הימים, וברור וידוע שאין כך ההלכה. אך הרדב"ז מביא את דבריו והוא חלוק עליו, והוא סובר שהמספר "12" חודש הוזכר רק כסימן מקוצר למספר הימים - 355 יום. הוא קובע שלמרות שהתרומת הדשן נחשב לפוסק נכבד וחשוב, להלכה הוא קובע שניתן להקל ולומר שניתן לומר גם כאן "מקצת היום ככולו", מפני שספק דרבנן לקולא. לעומת זאת, בערוך השולחן נפסק להלכה להחמיר.