ששון גבאי

ביוגרפיה

גבאי נולד בבגדאד כבנם הקטן של משה ששון, ואמירה (נזימה, למשפחת אברהמי). נקרא על שם אבי אביו, ששון. סבו זה היה מגבאי מתחם קבר יחזקאל הנביא בעיירה אל כפל (צ'פל), ומשם נבע שם המשפחה "גבאי". אביו עבר מעיירה זו לבגדאד, שם עסק בסחר בדים והתחתן. אחיו הבכור היה הדיפלומט והמזרחן צבי גבאי.
המשפחה הייתה אמידה, וגרה בבית מרווח בשכונה החדשה "באב אל שרגי" (השער המזרחי) בבגדאד. הם חיו בצל עימותים בלתי פוסקים עם השכנים המוסלמים, ובאווירה עוינת. בפרהוד משפחת סבו וסבתו, מצד אמו, ניצלה בזכות שכניה הערבים. לאחר כ"ט בנובמבר 1947, הורע מצבם בכלל יהודי עיראק, וב-1951, לאחר שביתם הוחרם על כל תכולתו, עלתה המשפחה ארצה במבצע "עזרא ונחמיה" והתגוררה בחיפה. ב-1968 נרצח האב משה במכולת שלו בחיפה, בידי ערבי נוצרי.
בשירותו הצבאי שירת ששון במשטרה הצבאית. לאחר שירותו הצבאי למד תיאטרון ופסיכולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

קריירה

עם סיום לימודיו החל לשחק בתיאטרון החאן בלהקתו של מייקל אלפרדס שם עבד עם אילן רונן, ספי ריבלין ואחרים. לאחר מכן שיחק בהצגות רבות בהבימה, בתיאטרון הקאמרי, בתיאטרון באר שבע ובתיאטרון בית ליסין, שם הוא נמנה כיום עם סגל השחקנים הקבוע. הוא הרבה לשתף פעולה על הבמה עם השחקנית יונה אליאן. בין ההצגות בהן שיחק ניתן למצוא את "משרתם של שני אדונים", "מלכוד 22", "מי מפחד מווירג'ניה וולף?", "זינגר", "אוכלים", "רוזנטה חזר משדה הקרב", "זוג פתוח", "הוצאה להורג", "זהות", "איש הגשם" ,"פילומנה","רוחל'ה מתחתנת", "מלאכת החיים" ו"אוצר יקר". גבאי שיחק גם בשנת 1989 במחזמר "פיטר פן" בתפקיד קפטן הוק ובשנת 2007 השתתף במחזמר "אוליבר", שם גילם את פייגן.
גבאי שיחק בסרטי קולנוע ישראליים וזרים רבים, בהם: "סיפורי תל אביב", "המחצבה", "עונת הדובדבנים", עליו זכה בפרס אופיר, "רמבו 3", "המרגל הישראלי בדמשק", "הבריחה מערב הסעודית", "Made in Israel", "אביבה אהובתי", "לא בלי בתי". הוא שיחק גם בהפקות של הטלוויזיה החינוכית והכללית, בין היתר שיחק בסדרות "שכונת חיים", "ארץ מולדת", "סיטון", "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", בדרמה "משפט קסטנר" (שם גילם את דמותו של ישראל קסטנר), כמגיש פינה ולעיתים כמגיש תוכנית בסדרה "זהו זה!", בתפקיד אורח בסדרה הקומית "קרובים קרובים", ובהפקות רבות אחרות.
בשנת 2007 כיכב גבאי בסרט עטור השבחים "ביקור התזמורת", בתפקיד עליו זכה בפרס אופיר וב"פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר" בפרס האקדמיה האירופית לקולנוע. למרות הצלחתו הבינלאומית, סרט זה לא התמודד על האוסקר לסרט הזר וזאת מנסיבות טכניות.
בשנת 2009 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה "פולישוק". על תפקידו בסדרה זו זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית השחקן הראשי הטוב ביותר בסדרה קומית.
בשנת 2011 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "בוקר טוב אדון פידלמן", עליו היה מועמד לפרס אופיר, זכה בפרס השחקן בפסטיבל הודו הבינלאומי בגואה, והיה בין חמשת המועמדים לפרס האוסקר האסיאתי. באותה שנה הופיע בתפקיד הראשי בסרט "החזיר מעזה" (Le Cochon de Gaza) שהוא סרט הביכורים של הבמאי הצרפתי סילבן אסטיבל. בכורת הסרט נערכה בצרפת ובה גם זכה לביקורות חיוביות מהעיתונות הצרפתית ומקהל הצופים. הסרט לא הופץ בישראל.
בשנת 2012 שיחק בסדרת המתח של ערוץ 2 "המיוחדת", וב-2013 שיחק בסרטים "לצוד פילים" לצד מוני מושונוב ופטריק סטיוארט, ו"כידון". ב-2014 שיחק בסרט "גט - המשפט של ויויאן אמסלם", שעל תפקידו בו זכה בפרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר. החל לשחק ב"בתולות" בתוך האבא של שלי ומאיה. בשנת 2015 שיחק בסרט המילים הטובות של שמי זרחין, בתפקיד האב, וכן בעונה השנייה של הסדרה שטיסל, בתפקיד נחום, אחיו של שולם שטיסל, המגולם על ידי דובל'ה גליקמן.
ב-21 במאי 2018 הודיע גבאי שיעבור לניו יורק לשחק בתיאטרון ברודוויי בגרסה התאטרונית לסרט "ביקור התזמורת".
ב-2018 השתתף בסדרת הטלוויזיה "סטוקהולם" ובסרטו של הבמאי אבי נשר, "סיפור אחר". באותה שנה השתתף גם בסרט של נטפליקס "המלאך", בו גילם את סגן נשיא מצרים שלאחר מכן הפך לנשיא מצרים.

חיים אישיים

גבאי מתגורר בתל אביב. בעבר היה נשוי למימי ברעם, ולהם שלושה ילדים. כיום נשוי לסופרת דפנה חלף-גבאי, ולהם שני ילדים, אחד מהם הוא השחקן אדם גבאי.