google/wiki40b huggingface dataset:
יעקב קייקוב

ביוגרפיה

נולד בסמרקנד שבאוזבקיסטן בשנת 1880 (ה'תר"מא) לרב שלום קייקוב, ולאימו מגיד. אביו היה בנו של שמעון קייקוף נכדו של ברוך קייקוף ונינו של המקובל הצדיק קלנדר צופי קייקוף המיוחס לבית פרעוש מצאצאי דוד המלך שהיו תורמים פעמיים בשנה את העצים לבית המקדש השני. ומכאן שם המשפחה שפירושו פרעוש בעברית. הוריו עסקו למחיתם בצביעת חוטי כותנה. כשגדל התחיל לעזור לאביו בצביעת החוטים, ולמד במשך ימי השבוע אצל הרב יוסף כוג'הינוף. הוא כה שקד על לימודיו עד שכינה אותו הרב כמעיין המתגבר. לימים עזב את העסק המשפחתי ושקד על לימודיו כשהוריו תומכים בו ואחיו הצעיר אברהם תופס את מקומו בעסק המשפחתי. המשפחה גדלה ולרב היו תשע אחיות ועוד אח אחד.
בשנת 1912 (ה'תרע"ב) עם השלמת בנית בית תלמוד תורה בסמרקנד נתמנה לעמוד בראש הישיבה, ואז השקיע את כל מרצו ללמד ולהקים דור בני תורה תלמידי חכמים 
הרב היה עומד פעמיים בשנה בראש המגבית למען יתומים ואלמנות ולכן כינוהו כולם אבי היתומים ודיין האלמנות.
בשנת 1926 עלה עם משפחתו לארץ והתיישב במושבה פתח תקווה, ביום עסק בחקלאות ובלילה בשמירה מפני המתפרעים הערביים, לאחר מספר שנים השתקע בתל אביב ונתמנה כרבה הראשי של העדה הבוכרית, הקים מפעלי תורה רבים.
הלך לעולמו ב-8 בפברואר 1966 י"ז בשבט תשכ"ו ונקבר בבית העלמין קריית שאול.
יחזקאל נאג'י

יחזקאל עזרא נאג'י יהודה יוסף שיך ששון (בערבית: حسقيل ناجي חסקל נאג'י; 1846–1932) היה עורך דין, רב ושופט חוקר יהודי-עיראקי, יליד בגדאד. היה מראשוני הפרקליטים היהודים שהוסמכו על ידי השלטונות העות'ומאנים בעיראק במאה ה-19.

ביוגרפיה

יחזקאל נאג'י קיבל את חינוכו בישיבת מדרש בית זלכה בבגדאד.
בגיל 14 החל ללמוד את הקוראן והיה בין היהודים היחידים שהכירו את הפיקה האסלאמי (מילולית: הבנה עמוקה. מדע העוסק בהלכות ובמשפט המוסלמי) ויסודותיו. בגיל 17 החל ללמוד את דיני השריעה המוסלמית אצל ראשי החוק והדת המוסלמית בבגדאד והתמחה בדיני המג'לה ובמיוחד בנושאים הקשורים לדיני אישות ולחוק הקרקעות העות'מאני. בהסכמתם של הרבנים למד משפטים והוסמך כעורך-דין בציון "מעולה" באמצעות צו מיוחד של המכללה למשפטים באיסטנבול כבר בהיותו בן 20. המשיך ללמוד בישיבה ובשנת 1920 הוסמך לרב.
ב-1870 והוא בן 24, נתמנה על ידי השלטונות העות'מאנים כשופט חוקר ותובע מחוזי באזור הדרומי של עיראק בערים חילה, דיואניה, שאמיה וכדומה.
בשנת 1898 פרש מהשירות הממלכתי והקים משרד עורכי דין פרטי, הוסמך בפירמאן סולטאני להופיע בפני בתי הדין השרעי המוסלמי ובתי הדין הרבני היהודי. הוא עסק בעיקר, בין היתר באמצעות מאבקים ציבוריים, בנושאי המלחמה לזכויות האשה והדרישה לביטול המוהר.
היה היועץ המשפטי לוועד הקהילה היהודית בבגדד, חבר בוועד הגשמי שלה והופיע בפני השלטונות העיראקיים כבא כוחה של הקהילה היהודית.
עם הכרזת עצמאותה של עיראק היה ממייסדי בית הספר למשפטים ומראשוני מוריו. הוא לימד בו את המג'לה.

משפחתו וצאצאיו

יחזקאל נאג'י הוא נצר למשפחת ששון - נכדו של יוסף ששון, בנו של שיך ששון (ששון בן צלאח, 1750–1830) הנחשב לפטריארך המשפחה ואחיו של דוד ששון.
אחיו, אהרון יהודה שיך ששון, הוא סבו של המשורר אנואר שאול.
ליחזקאל נאג'י שני בנים ושתי בנות מאשתו הראשונה ושלושה בנים ושלוש בנות מאשתו השנייה.
בין ילדיו שעלו לארץ ישראל בשנות ה-50 ניתן לציין את מר נעמת יחזקאל, מנהל המעבדה האנדוקרינולוגית בקופת חולים; ד"ר כאמל נאג'י, מרצה בכיר ברפואת שיניים ומראשי רופאי השיניים בקופת חולים; צבי יחזקאל, אגרונום מוסמך מהאוניברסיטה העברית ומנהל בית הספר החקלאי רמה בגליל; מונירה, אחות ומיילדת מוסמכת שהייתה האחות המיילדת הרשמית בחצר בית המלוכה העיראקי וג'ולייט כלכלנית ומהעובדות הבכירות באלעל.
הולרכיה

הולרכיה, על פי הטרמינולוגיה של ארתור קסטלר, היא היררכיה של הולונים - כאשר הולון הוא חלק ושלם במקביל. המונח נטבע לראשונה בספרו של קסטלר משנת 1967, "The Ghost in the Machine". המונח נמצא בשימוש רב גם אצל הפילוסוף האמריקאי, קן וילבר.
היקום, כשלם, הוא דוגמה להולרכיה, או מערכת הולרכית, וכל הולרכיה אחרת שאנו מודעים לה, היא חלק מאותה הולרכיה גדולה.

הולרכיה והיררכיה

בעוד היררכיה יוצרת מבנה מלאכותי בו הישויות הנמצאות תחת הישות שמעליהם בהיררכיה כפופות לה באופן מלא, בהולרכיה הישויות אינן באמת נמצאות "תחת" או "מעל", אלא מהוות חלק, או כוללות, ויחד עם זאת בעלות קיום עצמאי. מולקולה היא דוגמה להולון שנמצא שלב אחד מעל אטום. בטרמינולוגיה היררכית התיאור "מולקולה נמצאת מעל אטום" היה מתאר מצב רחוק מזה המתקיים במציאות, בו מולקולה שולטת באוסף האטומים אותו היא "מנהלת", בעוד טרמינולוגיה הולרכית קרובה יותר לתיאור מציאות זו, בכך שהיא רואה הן באטומים והן במולקולות הולונים, אשר מהווים חלק ושלם בו זמנית, ובעלי קשרי גומלין הדדיים.
גלין דניאל

חייו

דניאל נולד בברי שבדרום ויילס ולמד גאולוגיה באוניברסיטת קרדיף, ולאחר מכן עבר לקולג' סיינט ג'ון בקיימברידג' ולמד ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה.
בזמן מלחמת העולם השנייה השתמש בכישרונותיו על מנת לסייר באתרים ארכאולוגיים באמצעות צילומי אוויר, בעבודתו ליחידת צילומי האוויר של חיל האוויר המלכותי (RAF) ובבדיקת תמונות של טריטוריה אויבת.
לאחר המלחמה הוא חזר לקיימברידג' ומונה למופקד קתדרת דיסני לארכאולוגיה בשנת 1974, ולעורך של כתב העת המדעי "Antiquity" בין 1985-1958. עבודתו העיקרית בלימודיו היא על קברים מהתקופה הנאוליתית. הוא גם כתב ספרים על ההיסטוריה של הארכאולוגיה.
מחוץ לתחום הארכאולוגיה, הוא כתב סיפור בלשי תחת שם העט "דילווין ריס", והופיע בטלוויזיה וברדיו.
מיכה כגן

מיכה כגן (נולד בשנת 1962) הוא טריאתלט ישראלי, אלוף ישראל בטריאתלון בשנים 1987-1991.

ביוגרפיה

כגן נולד בקיבוץ שמיר. הוא השתתף בתחרויות הטריאתלון הראשונות בארץ וניצח ברובן. זכה באליפות ישראל בכל חמש אליפויות ישראל הראשונות שהתקיימו באילת בין השנים 1987-1991, כשהגיע במקום הראשון בין הטריאלתטים הישראלים.
בשנת 1989 ייצג כגן את ישראל באליפות העולם הראשונה בטריאתלון למרחק שהפך מאוחר יותר לאולימפי באביניון, צרפת וסיים במקום ה-73 מבין 113 משתתפים בתוצאה של 2:13:46 שעות.
בשנת 1990 השתתף כגן במרתון תל אביב וסיים במקום הראשון בין הישראלים בתוצאה של 2:46:16 שעות.
בשנת 2002 חזר כגן להשתתף בטריאתלון אילת בתחרות לקבוצות גיל, וזכה במקום הראשון לגילאי 45-40.
סטורוז'ינץ

היסטוריה

היישוב הוזכר לראשונה במסמך שנכתב על ידי רומן השני שמתוארך ל-18 בפברואר 1448, ייעודו של היישוב היה הגנה על הגבול ליד הנהר סירט. 
ב-1774 בוקובינה ואיתה סטורוז'ינץ עברה לידה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בראשית המאה ה-19 בעיר החלו להתיישב אוסטרים וגרמנים, החלו להיפתח בתי ספר ששפת ההוראה בהם הייתה גרמנית, רומנית ואוקראינית.
החל מהחצי השני של המאה ה-19 התחיל גידול דמוגרפי של העיר, ב-1854 סטורוז'ינץ קיבלה מעמד של עיר. 
לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר לידיה של ממלכת רומניה. ב-1940 העיר נכבשה על ידי הצבא האדום, אך זמן קצר לאחר מכן נכנסו לעיר כוחות גרמניים ורומניים. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.

יהודי סטורוז'ינץ

על פי מפקד האוכלוסין של האימפריה האוסטרו-הונגרית מ-1880 התגוררו בעיר 1,601 יהודים שהיוו 32.8 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לקראת 1910 מספר היהודים הגיע ל-4,832 שהיוו 48.3 אחוזים מכלל אוכלוסייה.
בין מלחמות העולם התגוררו בעיר כ-2,500 יהודים, שהיוו כרבע מכלל אוכלוסיית המקום.
ב-1940 העיר נכבשה על ידי הצבא האדום, שנה מאוחר יותר שבו אליה הרומנים יחד עם הגרמנים. מיד לאחר חזרתם החלו מעשי טבח והשפלה ביהודי העיר וסביבתה, בהם נרצחו אלפי יהודים. שבועיים לאחר מכן רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו שהוקם בה, ממנו גורשו עד אוקטובר 1941 למחנות ולגטאות בשטח טרנסניסטריה, בהם נספו כ-90% מהם.
דייוויד גריי

ראשית דרכו

גריי נולד במנצ'סטר רבתי, בן להורים בני המעמד הבינוני. בגיל 9 עבר עם משפחתו לוויילס. בגיל 21 שכר דירה בליברפול כדי ללמוד שם באוניברסיטה, וכמו כן כדי להיכנס לתעשיית המוזיקה הבריטית. בהמשך, מפיקים מוזיקליים אשר זיהו את כשרונו בכתיבת שירים החתימו אותו על חוזה הקלטות בחברת התקליטים "קרוליין רקורדס", בה הוציא את אלבום הבכורה שלו, הנקרא "A Century Ends", בשנת 1993, ושכלל את הסינגל "Birds Without Wings". סגנונו אופיין כפולק רוק וכרוק אלטרנטיבי. האלבום קיבל ביקורות חיוביות בעיתונות הבריטית, אולם האלבום היה לכישלון מסחרי. באותה תקופה התמיד גריי להופיע וגיבש לעצמו גרעין אוהדים נאמן, בעיקר של חובבי פולק רוק, בזכות יכולותיו הבימתיות המאופיינות באינטימיות עם הקהל. כישלונו המסחרי של האלבום גרם למפיקים ב"קרוליין רקורדס" להחליט לסיים עם גריי את החוזה. לאחר מכן חתם גריי בחברת התקליטים "EMI", שהוציאה את אלבומו השני, "Flesh", שהיה אף הוא לכישלון כלכלי. גריי לא התייאש, והמשיך לעבוד על אלבומו השלישי, "Sell, Sell, Sell", שיצא לחנויות התקליטים באפריל 1996. בניסיון למסחר את האלבום, גריי היה לזמר החימום בהופעות של להקת רדיוהד. חברת התקליטים החליטה להפיץ את האלבום בתפוצה מוגבלת בבריטניה בלבד, דבר שהפך גם אלבום זה לכישלון כלכלי. "EMI" הבינה כי גריי אינו מספק את הסחורה, וסיימה עמו את החוזה. כישלון שלושת אלבומיו ופיטוריו משתי חברות תקליטים הביאו את גריי לנקודת שפל, בהם עבד בעבודות מזדמנות, ועתידו המוזיקלי היה מעורפל, אולם הוא לא הפסיק לכתוב שירים.

הפריצה

מנקודת שפל זו, החל גריי לעבוד על אלבומו הבא, הנקרא "White Ladder", עליו סיפר מאוחר יותר: "מכיוון שעבדתי בימים ובערבים הייתי בבית, הקלטתי בזמני החופשי עם סמפלר, טייפ ערוצים וגיטרה. פשוט הקלטתי שירים. לבד. בלי חברה, בלי מימון. זה היה שונה לגמרי מכל מה שעשיתי עד אז. הייתי חופשי מצד אחד, אבל גם בודד לגמרי ביצירה שלי" בועז כהן, ניסיתי ונכשלתי. והצלחתי. ראיון עם דייויד גריי, לונדון קולינג, ‏2006-02-20 (בhe-IL).
רצועות מהאלבום הגיעו לידיהם של שדרני רדיו באירלנד שהתלהבו, והחלו להשמיע שירים מתוך האלבום, וללא קידום מכירות האלבום הפך להצלחה. בבריטניה יצא האלבום ב־1999, וזכה לביקורות מצוינות לצד קצב מכירות עקבי. בעקבות כך, חברת התקליטים "Warner Music Group", של התאגיד העולמי "האחים וורנר" חתמה עם גריי על חוזה. החברה מיסחרה את האלבום היטב, הוציאה סינגלים, ולהם צילמה קליפים, עיבדה מחדש חלק מהשירים והפכה את דייוויד גריי מאומן שבשוליים לאומן השייך למיינסטרים. הסינגל השני מתוך האלבום "Babylon" הגיע למקום החמישי במצעד הבריטי, זאת בזמן שהפופולריות של גריי בבריטניה ובאירופה בשיאה. "White Ladder" הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי באוגוסט 2001, זאת לאחר 64 שבועות רצופים בהם היה האלבום ב- TOP 40. זהו הטיפוס למקום הראשון האיטי ביותר בתולדות מצעד האלבומים הבריטי. בסופו של דבר נמכר האלבום בבריטניה במעל ל-2.9 מיליון עותקים, דבר שמיקם אותו במקום ה-20 ברשימת האלבומים הנמכרים ביותר בבריטניה מאז ומעולם Record-Breakers and Trivia - Albums - everyHit.com, www.everyhit.com. באירלנד היה האלבום לנמכר ביותר אי פעם.
זנגביל - מרכז קהילתי לצמחונות

זנגביל (הנקרא באנגלית: Ginger) הוא מרכז קהילתי ירושלמי המופעל על ידי האיגוד היהודי הבינלאומי לצמחונות ועוסק בנושאים הקשורים לצמחונות, טבעונות, זכויות בעלי-חיים ואיכות הסביבה. דגש מיוחד מושם על הקשר בין נושאים אלו ליהדות. מטרתו המוצהרת של המרכז היא עידוד מעבר לתזונה צמחית.
בזנגביל מתקיימות פעילויות הכוללות: הרצאות, ארוחות קהילתיות, סדנאות מזון, ייעוץ תזונאי, דוכני הסברה לזכויות בעלי-חיים, שוק קח-תן, ספריה, חנות עם מוצרים אתיים, קואופרטיב אורגני בשם "בר קיימא" וגינת ירק אורגנית.

הקמה והיסטוריה

האיגוד היהודי הבינלאומי לצמחונות (שם רשמי: האיגוד היהודי לצמחונות ואיכות הסביבה; אנגלית: The Jewish Vegetarian And Ecological Society) הוקם בלונדון בשנת 1965, על ידי פיליפ פיק. ארגון זה מקדם צמחונות ואיכות הסביבה כנגזרות ממצוות הדת היהודית. מרכז הפעילות העולמי של הארגון פועל בבריטניה. האיגוד העולמי מוציא רבעון בשם "The Jewish Vegetarian", אשר מופץ לחברי הארגון ברחבי העולם. המגזין כולל מאמרים בנושאי הפעילות של הארגון, סיקור אירועים צמחוניים בקהילות יהודיות בעולם ומתכונים צמחוניים לחגים.
לאחר פטירתו של פיליפ פיק, הוא הוריש כספים לשם פתיחת מרכז קהילתי צמחוני בירושלים. בעקבות כך, הוקם סניף של הארגון בישראל, אשר הקים והפעיל את המרכז. ב-20 בפברואר 1991 נרשמה העמותה בישראל. בעזרת התרומה מירושת פיק ותרומות נוספות, נרכש נדל"ן לפעילות המרכז בבית בטלביה, אשר שימש בתקופת המנדט הבריטי את השגרירות העיראקית.
בשנת 2008 הגיש רשם העמותות בקשה לפירוק העמותה בשל ניהול בלתי סדיר של העמותה. בשל החשש לפירוק העמותה וסגירת המרכז, התארגנה קבוצת פעילים בראשות עו"ד יוסי וולפסון וב-2009 לקחה על עצמה את ניהול העמותה והמרכז, תחת פיקוח המפרק. החל מספטמבר 2010 פועלת במקום בת שירות לאומי. נכון ל-2011, העמותה עדיין פועלת תחת פיקוח המפרק.
משחק פוטנציאל

בתורת המשחקים, משחק נקרא משחק פוטנציאל אם התמריץ של כל השחקנים לשינוי האסטרטגיה שלהם ניתן לביטוי כפונקציה גלובלית אחת-פונקציית הפוטנציאל.
המושג הוגדר לראשונה על ידי דב מונדרר ולויד שפלי, בעוד השימוש הראשון בפונקציית פוטנציאל היה ב-1973 על ידי רוברט רוזנטל.
במשחק פוטנציאל מדויק, מתקיים כי שינוי ערך התועלת לשחקן שמשנה אסטרטגיה שווה לשינוי בערך פונקציית הפוטנציאל. במשחק פוטנציאל אורדינלי, נדרש רק כי סימני ההפרש יהיו זהים. בפרט, משחק פוטנציאל מדויק הוא גם משחק פוטנציאל אורדינלי.
פונקציית הפוטנציאל היא כלי שימושי לניתוח מאפייני שיווי משקל של משחקים, מכיוון שתמריצי כל השחקנים ממופים לפונקציה אחת. שימוש עיקרי של הפונקציה הוא למציאת הנקודות בהן מתקיים שיווי משקל טהור. נקודות אלו הן בדיוק נקודות המינימום או המקסימום של הפונקציה (בהתאם להגדרת המשחק).

הגדרה פורמלית

יהי N מספר השחקנים, S קבוצת פרופילי האסטרטגיות מעל הקבוצות  של כל שחקן, ו- פונקציית התועלת של השחקן ה-i.
משחק  הוא משחק פוטנציאל מדויק אם קיימת פונקציה  כך ש- 
משחק  הוא משחק פוטנציאל אורדינלי, אם קיימת פונקציה  כך ש-
מוטציה שקטה

מוטציה שקטה היא מוטציה בסדר הנוקלאוטידים ב-DNA שאינה מבטאת שינוי בסדר חומצות האמינו בחלבון.
מוטציה זו יכולה להיווצר באזור לא מקודד ב-DNA (אינטרון) או באזור מקודד ב-DNA (אקסון). מוטציה באזור המקודד יכולה להתרחש בעקבות העובדה שישנם 64 רצפי נוקלאוטידים שונים המסוגלים ליצור 20 סוגי חומצות אמינו בלבד, ולכן מספר רצפי נוקלאוטידים מסוגלים ליצור את אותה חומצת אמינו. שינוי בתבנית מסוימת של נוקלאוטידים (בעיקר בנוקלאוטיד השלישי ברצף) יכול ליצור רצף אחר שמבטא את אותה חומצת אמינו שביטא לפני השינוי, ולכן אין השפעה על סוג חומצת האמינו הנוצרת.
שרה שטרן-קטן

ביוגרפיה

נולדה בלודז' שבפולין וגדלה בבית דתי ציוני. למדה בגימנסיה העברית והייתה פעילה בתנועת "בני עקיבא".
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה עם משפחתה לגטו לודז', בו חיו בתנאי עוני ורעב בשנים 1940–1944. בתקופה זו נרתמה לפעילות תנועת "בני עקיבא" והקימה עם חבריה לתנועה הכשרות חקלאיות בגטו. בהכשרות אלו קיימו פעילות חינוכית-תרבותית ברוח ארץ ישראל.
בחודשים האחרונים למלחמה נשלחה למחנה הריכוז אושוויץ וממנו למחנות אחרים, בהם עבדה עבודות פרך. לאחר מכן, עם שחרורה מהמחנה על ידי הצבא האדום, הייתה פעילה בארגוני העלייה וסייעה בשיקומם של ניצולים טרם עלייתם.
בשנת 1947 עלתה לארץ ישראל ולמדה עבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית. כעובדת סוציאלית הייתה פעילה בהכוונה מקצועית לנערות. לאחר השלמת התואר השני, באוניברסיטת סימונס בבוסטון, עבדה כמפקחת אזורית במשרד הבריאות ובמשרד הסעד. במקביל הייתה פעילה בתנועת האשה הדתית לאומית.
במרץ 1977 נבחרה בסיבוב ראשון יחד עם זהבה מלכיאל מתוך שבע מתמודדות, בהן מרים מאיר, יהודית פולק, לאה עדיני, הרבנית צופיה גורן והרבנית איילה גליקסברג שנתמכה על ידי יהודית היבנר, לפאנל ממנו תבחר נציגת הנשים ברשימת המפד"ל לכנסת. שטרן-קטן נחשבה לנציגת סיעת למפנה, סיעת רפאל והסיעה המרכזית והיא גברה בהתמודדות מול מלכיאל שנחשבה לנציגת סיעת הצעירים. היא נבחרה לכנסת התשיעית וכיהנה בוועדת העבודה והרווחה, ועדת הפנים ואיכות הסביבה וועדת החינוך והתרבות. לקראת הבחירות לכנסת ה-11 היא התמודדה מול יהודית היבנר על המשבצת הנשית, והפסידה. בבחירות זכתה המפד"ל רק לשישה מנדטים ונציגת הנשים לא נכנסה לכנסת.  
בשנים 1984–1990 הייתה יו"ר תנועת "אמונה". היא התמודדה על תקופת כהונה שנייה אך הפסידה ליהודית היבנר ומונתה לנשיאת התנועה. בשנותיה האחרונות הייתה פעילה ב"יד ושם".
כלת פרס ישראל למפעל חיים בשנת 1998.
בשנת 2001 נפטרה בקבוצת יבנה, בה חייתה מיום עלייתה לארץ ישראל.
גזר

מבנה

בחתך רוחב של הגזר ניתן לראות שני אזורים: קליפה רכה יחסית, המכילה בקרבה את רוב חומרי התשמורת, וליבה בה עוברים צינורות העצה (במרכז) והשיפה (בהיקף) שהיא חלק עצי וקשה יותר, הדל יחסית ברכיבים תזונתיים.
בפרח של הגזר ישנם חמישה עלי כותרת מופרדים בצבע לבן-צהבהב וחמישה אבקנים. הפרחים מושכים חרקים שמעבירים את הזרעים ובכך מסייעים בתהליך ההאבקה של הגזר.

שימוש למאכל

האדם אוכל את שורש הגזר, בעל הערך התזונתי הרב.
עלי הגזר גם הם טובים למאכל, אם כי ברוב התרבויות לא נהוג להשתמש בהם.
הגזר נאכל במגוון דרכים. ניתן לאוכלו כשהוא טרי. מכיוון שרק 3% מהבטא קרוטן בגזרים טריים נספג בתהליך העיכול, ניתן להעלות את הכמות הנספגת ל-39% על ידי מעיכה, כתישה, בישול או הוספת שמן בישול. הגזרים מעובדים על ידי קיצוץ, טיגון, אידוי או בישול כחלק ממרק או נזיד. לאחר הבישול הגזר מתרכך, ומשמש גם כמזון לתינוקות. גזר מגורד משמש להכנת עוגות ורפרפות (פודינג). יחד עם בצל וסלרי, גזר הוא המרכיב העיקרי במירפואה הצרפתי, להכנת מרקי בשר שונים.
נמצא כי תרכובות מסיסות בשמן בגזר מעכבות את תהליך החמצון של שמן לטיגון.
ניתן גם לסחוט מהגזרים מיץ גזר.

הגזר בחקלאות

בחקלאות מגדלים את הגזר מזרעים. זרע הגזר נובט בתחילת החורף, ובעונת הגשמים הראשונה מפתח שושנת עלים ושורש עמוק. את השורש המיועד למאכל אוספים בשנה הראשונה לגידולו, בשנה השנייה מפתח צמח הגזר תפרחת ומייצר את הזרעים.
אנשים רבים מגדלים את הגזר שנחשב קל לגידול בביתם, בגינה האורגנית.
עונג שבת (ארכיון)

עונג שבת היה שם קוד לארגון מחתרתי שפעל בגטו ורשה ואסף מידע על יהודי גטו ורשה, ורשה רבתי וערי פולין האחרות בתקופת מלחמת העולם השנייה. הארגון גם יזם כתיבת עבודות על ההיבטים השונים של חיי הגטו ובכך היה למכון מחקר לצד היותו מיזם מתעד. כתבי הארכיון של עונג שבת שנמצאו לאחר המלחמה, מצויים כיום במכון היהודי ההיסטורי בפולין ומכונים ארכיון רינגלבלום על שם מייסד הארגון.

היסטוריה

הפרויקט הוקם באוקטובר 1939 על ידי עמנואל רינגלבלום (היסטוריון ופעיל חברתי בג'וינט ובייוו"א). רינגלבלום תיעד ביומנו את הידיעות שהגיעו אליו בעת עבודתו במנגנון פעולות סעד יהודיות שהפעיל "המוסד לעזרה הדדית".
בנובמבר 1940 הרחיב רינגלבלום את המיזם וצירף כמה עשרות אנשי רוח (סופרים, מורים, אנשי ציבור השייכים לזרמים הפוליטיים השונים בגטו והיסטוריונים) לכתיבת הארכיון. קבוצה זו, במסווה של ארגון סיוע, אספה את המידע הגולמי לארכיון וכתבה רישומים. מרכז פעילות הקבוצה באותה עת היה הרב שמעון הוברבנד שהגיע לגטו ורשה מפיוטרקוב.
הפרויקט שם לעצמו למטרה לשמר תמונה היסטורית שלמה ואמינה של הגטו, כזאת שתעמוד באמות מידה היסטוריוגרפיות. בין מסמכיו תיאורים של המחתרת, ההתנגדות ומה שנודע בדיעבד כסימנים מתריעים לכיליון (עיתונות חשאית, פרוטוקולים מישיבות, סקירות על פעילות הגופים החשאיים היהודיים בגטו ועדויות מפי פליטים מגטאות אחרים, מחנות עבודה ומחנות שבויים), כך גם תיעד את חיי היום-יום של שוכני הגטו והאווירה ברחובותיו (כרזות, ציורים ועדויות). המימון לתפעול המיזם הגיע מארגון ה"ג'וינט".
פעולת הארגון שינתה את כיוונה ביוני 1942, כאשר החלו רציחות המוניות באזורים הכבושים במזרח. החל מאותה תקופה ניסו פעילי הארכיון להניח את ידיהם על כל תעודה גרמנית הקשורה לגירוש ולתהליך ההכחדה. בתחילת שנת 1943 נגבתה עדות מאחד מניצולי מחנה ההשמדה חלמנו, והועברה ללונדון. בעיצומו של גירוש גטו ורשה, רינגלבלום ניסה לשכנע את תושבי הגטו למסור לו את צוואותיהם ויומניהם האישיים המתארים את חייהם בגטו, אבל ניסיון זה הצליח באופן חלקי בלבד, מאחר שרבים חשו שלאחר שנספו יקיריהם, נותרה להם רק כתיבתם. בין היתר השתמרו בארכיון זה והתפרסמו אחר כך חלק מכתבי רבי קלונימוס קלמיש שפירא (האדמו"ר מפיאסצנה).

גורל הארכיון

באוגוסט 1942, בעיצומו של הגירוש מוורשה וכן בפברואר 1943, הוטמנו שני חלקי הארכיון בעשר תיבות מתכת ובשני כדי חלב. החלק השלישי הוטמן באפריל 1943. שני החלקים הראשונים של הארכיון נמצאו ב־1946 וב־1950 והיוו עדות חשובה על אורח החיים בגטו ורשה. ב־2003 היה ניסיון למצוא את החלק השלישי במתחם השגרירות הסינית בוורשה, ללא הצלחה. לקראת יום השואה 2009 הודיע מוזיאון בית לוחמי הגיטאות כי בסבירות גבוהה מאוד נמצא במחסניו החלק השלישי, שנחשב לאבוד, של ארכיון 'עונג שבת'.
בשנת 1999, הארכיון הוכר ונכלל במסגרת Memory of the World ("תוכנית זיכרון עולם") לתיעוד ולשימור אוספים שתרמו להתפתחות האנושית, על ידי אונסק"ו.
פרננדו קולור דה מלו

חייו

קולור הוא נצר למשפחה רבת השפעה בפוליטיקה הברזילאית, שבראשה עמד (אביו) אמון דה מלו, עיתונאי ומושל לשעבר של מדינת אלגואס. הוא תפקד כנשיאה של קבוצת כדורגל ברזילאית ב-1976. בהיותו בעל מראה טוב ופופולרי, הוא נכנס לפוליטיקה, ובזה אחר זה הוא שימש כראש עיריית מסייאו, בירת מדינת אלגואס, נציג פדרלי של אלגואס בקונגרס של ברזיל, ולבסוף מושלה של מדינת אלגואס ב-1987.

ב-1989 קולור הביס את לואיס אינסיו דה סילבה במירוץ נשיאותי בעל שני סיבובים, שנערך בהתאם לחוקה החדשה של 1988, ובכך נהיה הנשיא הראשון שנבחר באופן דמוקרטי מאז ההפיכה הצבאית של 1964. הפופולריות שלו הייתה מאוד גבוהה והוא ניצח במדינת סאו פאולו בהתמודדות מול אישים פוליטיים חשובים ובולטים.
זמן קצר אחרי בחירתו, קולור הודיע על מימושה של "תוכנית קולור", שהייתה אמורה לצמצם את היצע הכסף, ובכך להלחם באינפלציה. התוכנית כללה המרה רחבת היקף של חשבונות בנק של צרכנים לאיגרות חוב ממשלתיות שלא ניתן לפורען, ובמקביל הדפסת כסף לשימושה של הממשלה. כל החשבונות שהכילו יותר מ-1,200 קרוזרות (יחידת מטבע ברזילאית) הוקפאו למשך 18 חודשים. צעדיו הקיצוניים של קולור בכלכלה התקבלו בחוסר התלהבות בציבור. אף על פי כן, רבים חשו כי צעדים אלו היו חיוניים על מנת להקטין את האינפלציה. התוכנית נחלה כישלון, שכן מספר חודשים אחרי החלת התוכנית האינפלציה המשיכה לעלות והגיעה ל-25% לחודש.
כיום, כלכלנים רבים טוענים כי מטרתה האמיתית של תוכנית קולור הייתה להנמיך את החוב הלאומי הגבוה. כל עוד היה בידי הממשלה, לכסף המוחרם הייתה ריבית ריאלית שלילית. ההפרש השלילי הזה נוצל כדי להנמיך את חובה של ברזיל. כלכלנים אלו קובעים כי מיגור האינפלציה הגבוהה לא הייתה מעולם מטרת תוכניתו של קולור.
ממשל קולור הנהיג גם מדיניות של הפרטה של מספר חברות ממשלתיות, כמו אסזיטה (מפעל לייצור פלדות מיוחדות). לממשלתו הייתה השפעה מסחרית עצומה, הרי שהן מכסי-המגן על ייבוא סחורות עלו, והן הסחבת בייבואם התארכה. מהלך זה נעשה לכאורה כדי להפוך את התעשייה הלאומית לתחרותית יותר, וכן כדי לספק לאוכלוסיית ברזיל מוצרים איכותיים וזולים יותר. תוצאותיו של מהלך זה נתונות במחלוקת, אך בטוח לומר שהוא הלם קשות בתעשייה הברזילאית המיושנת וחסרת התחרות.
ב-1992 קולור הואשם על ידי אחיו פדרו בשחיתות, ונחקר בעקבות כך על ידי הקונגרס והעיתונות. האשמות רבות התמקדו במנהל הקמפיין של קולור, פאולו סזאר פאריאס, שצבר הון רב כאשר קרנו של קולור עלתה. ראיות הולכות ומתרבות באשר למתן שוחד ומעילה בכספי ציבור, הובילו להפגנות עממיות והפרעות לסדר הציבורי ברחבי הערים הראשיות בברזיל. באוקטובר, הקונגרס הצביע בעד הדחתו של קולור. קולור הואשם בהתנהגות בלתי הולמת ב-29 בדצמבר 1992 וזכותו להתמודד על משרה בפוליטיקה הושעתה לתקופה בת 8 שנים, וזאת לפי החוק הברזילאי הנוגע לשחיתות. מאוחר יותר הוא נוקה מכל חשד ואשמה, אולם מרבית האוכלוסייה עדיין רואה בו מושחת.
אחריו התמנה לנשיא סגנו, איתמר פרנקו, למרות שרבים ראו בו כלא מספיק מיומן לתפקיד הנשיאות. שר האוצר בממשלתו של איתמר, פרננדו אנריקה קרדוזו, נבחר לנשיא ב-1995 לכהונה ראשונה, וב-1998 לכהונה שנייה.
ב-2002 קולור התמודד לתפקיד מושל מדינת לידתו, אלגואס, אך הוא הפסיד בבחירות לראשונה בחייו. ב-1 באוקטובר 2006 נבחר לסנאט הפדרלי מטעם מדינת אלגואס.
נוויל מוט

ביוגרפיה

מוט נולד ב-30 בספטמבר 1905 בלידס, אנגליה לליליאן מרי ריינולדס ולצ'ארלס פרנסיס מוט. את התואר הראשון (1927) והתואר השני (1930) עשה בקולג' סנט ג'ון שבאוניברסיטת קיימברידג', ולמד מתמטיקה ופיזיקה תאורטית.
בשנת 1933 קיבל מינוי לתפקיד פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת בריסטול.
בשנת 1941 זכה מוט במדליית יוז.
בשנת 1948 קיבל מינוי לתפקיד מנהל מעבדת הפיזיקה על שם הנרי אוברטון ווילס .
בשנת 1953 זכה במדליה המלכותית.
בשנת 1954, מונה לפרופסור לפיזיקה יישומית במעבדת קוונדיש, תפקיד בו החזיק עד 1971. בו בזמן, בין השנים 1959–1966 כיהן כמאסטר של קולג' גונוויל וקאיוס , קיימברידג'.
עבודתו המוקדמת בקיימברידג' עסקה בניתוח תאורטי של התנגשות גזים, באופן ממוקד בהתנגשות עם ספין מסתובב של אלקטרון כנגד אטום מימן, והובילה למחקרי המשך בנושא אפקטים דומים באלקטרוני הולכה, ובתכונות המגנטיות של מתכות.
בשנת 1972 זכה במדליית קופלי. באותה השנה קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הריוט-ואט .
בשנת 1977 זכה בפרס נובל לפיזיקה יחד עם פיליפ אנדרסון וג'ון ואן ולק, על מחקרו בנושא התכונות החשמליות והמגנטיות של מוליכים למחצה אמורפיים.
בשנת 1983, הוענק למוט תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.
לאחר שפרש לגמלאות, המשיך לסייע ביישום המחקר שלו על מנת לפתח יישומים ליצור אנרגיה סולארית זולה.
מוט נפטר ב-8 באוגוסט 1996 בבית חולים במילטון קינס שבבקינגהאמשייר, אנגליה.
מרק איפראימוב

ביוגרפיה

מרק נולד בעיר נלצ'יק, שבאזור הקווקז ברוסיה, לסבטלנה איפראימוב. בגיל 6 עברה משפחתו לכפר פולבינה שבמחוז קורגן. בגיל 15 עלה לישראל לבדו במסגרת תוכנית נעל"ה, ולמד בכפר הנוער הדתי ימין אורד.
בין השנים 2004–2008 היה רכז נוער בעמותת עלם לנוער במצבי סיכון. לאחר מכן, ניהל את עמותת מדור לדור לצעירי יהודי ההרים (הקווקזים) עד שנת 2013. במקביל, ניהל את תחום מניעת הפשיעה במשרד לביטחון הפנים. בהמשך עמד בראש המפלגה המקומית "שדרות ביתנו", מטעמה מונה בשנת 2013 לסגן ראש עיריית שדרות ומחזיק תיק הקליטה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-22 שובץ במקום השמיני ברשימת "ישראל ביתנו" ונבחר לכנסת.

חיים אישיים

נשוי לסופיה, שאף היא עלתה לישראל מנלצ'יק, ומורה למתמטיקה בבתי ספר לאומנויות. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בשדרות.
בשנת 2016 חלה בסרטן מסוג לימפומה והבריא.