google/wiki40b huggingface dataset:
אמת או חובה

אמת או חובה הוא משחק חברה האופייני לילדים ולמתבגרים. המשחק מתאים במיוחד לקבוצות מעורבות מינית, שבהן המשתתפים מכירים אלו את אלו ולעיתים מכיל מטלות ושאלות בעלות אופי מביך, מיני או מקורי.
המשתתפים יושבים במעגל. במהלך המשחק מסובבים בקבוק, המשמש לקביעת המשתתפים בסיבוב הבא. המשתתף שאליו מצביעה פיית הבקבוק נשאל את השאלה: "אמת או חובה?". אם בחר "אמת", ישאל אותו האדם שעליו מצביעה תחתיתו של הבקבוק שאלה, שעליה הוא חייב לענות בכנות בפני כל הנוכחים. השאלה היא שאלת כן/לא, הפותחת במילים: "האם אמת ש...". אם בחר "חובה", יטיל עליו האדם שעליו מצביעה תחתיתו של הבקבוק מטלה, הפותחת במילים "חובה עליך...". 
בגרסה אחרת, מטיל המטלה הוא זה שנאלץ למלא אחר המטלה (או לענות על שאלה) בסיבוב הקודם. כאשר משחקים את המשחק במשך זמן רב ביחס למספר המשתתפים, מורגש ההבדל בין הגרסאות: בגרסה הראשונה, הזוגות של השואל והנשאל קבועים. בגרסה השנייה, העניין רב יותר. בגרסאות אחרות נתווספו האפשרויות "חובתיים" ו"סולם אהבה". האפשרות חובתיים מוטל על המשתתף לבצע משימה אחת מתוך שתי משימות. באפשרות סולם אהבה צריך המשתתף לדרג את היושבים בדרגות חיבה ואהבה. ניתן לבצע שינויים בין הגרסות כאשר אפשרות אחת מושמטת ואחרת מתווספת.
במשחק יש סיכוי גבוה יותר להשתתף בסיבובים רבים יותר למשתתף שהגזרה הזוויתית שהוא תופס במעגל גדולה יותר. במשחק יש את האפשרות להטיל וטו מה שאומר שאפשר לבטל את המשימה או לא לענות על השאלה בתחילת המשחק אפשר לקבוע כמה הטלות וטו כל אחד יכול לעשות.
מרדכי רון

ביוגרפיה

רון (רובינשטיין) נולד בחיפה ולמד בבית הספר "נצח ישראל" ובבית הספר המקצועי שליד הטכניון. היה פעיל ההגנה ובשנת 1940 עבר הכשרה של פלוגות הים והיה מדריך ימי באגודת יורדי ים זבולון. בשנת 1941 התגייס לצי הבריטי ושירת בו שש שנים בים התיכון ובים סוף. בשנת 1947 יצא לשליחות רכש באירופה מטעם ההגנה וכעבור שנה חזר לישראל והתגייס לחיל הים.
בשנת 1949 התגייס למשטרה והופקד על הקמת משמר החופים בכנרת ובנמל חיפה. בשנת 1957 היה מפקד הימייה המשטרתית ומשמר החופים. בשנת 1960 יצא לקורס קצינים בכירים במשטרה וללימודי ימאות והוסמך כחובל ראשון על ידי משרד התחבורה. בתפקיד זה התקדם בשנות השישים לדרגת סגן ניצב. בשנת 1969 מונה למפקד נפת חיפה שקיבלה אז אחריות על הנמל. בהמשך הפכה הנפה למרחב ורון הועלה לדרגת ניצב משנה. בשנת 1975 הועלה לדרגת תת-ניצב. בסוף 1976 מונה למפקד מחוז הצפון ובתחילת 1977 הועלה לדרגת ניצב. הוא כיהן בתפקיד כשנה וחצי. 
רון נפטר בגיל 65 מהתקף לב ונקבר בחלקת השוטרים בבית העלמין הצבאי בחיפה.
רפובליקת ורמונט

רפובליקת ורמונט הייתה רפובליקה עצמאית שנוסדה ב-1777 והצטרפה ב-1791 לארצות הברית, כמדינה ה-14 באיחוד, מדינת ורמונט.

הקמת הרפובליקה

שטח ורמונט של ימינו עבר לשליטה בריטית מידי צרפת בחוזה פריז מ-1763, שסיים את מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. חלק מן האזור נשלט על ידי המושבה הבריטית של ניו יורק, חלקו נשלט על ידי ניו המפשייר, ועל חלק נוסף טענו שתי המושבות לבעלות.
בשנות השבעים של המאה ה-18 התבססה מיליציה בשם "נערי ההר הירוק" (Green Mountain Boys) בפיקודו של אית'ן אלן בחלקים מן השטח, ודחקה את רגלי הממשל המרכזי של ניו יורק. המיליציה נלחמה תחילה בבריטים ובהמשך בכוחות ניו יורק וניו המפשייר. במהלך המהפכה האמריקנית, פנתה משלחת מטעם אזרחי ורמונט לקונגרס הקונטיננטלי בבקשה לצרף את ורמונט כמדינה לאיחוד. הקונגרס דחה את הבקשה, כדי לא לעורר תרעומת בניו-יורק וניו-המפשייר, שהיו להן תביעות על השטח. ב-15 בינואר 1777 הוכרזה בווינדזור מדינה עצמאית בשם "הרפובליקה של ניו-קונטיקט", שנודעה בציבור גם בשם "הרפובליקה של ההרים הירוקים", כשם רכס ההרים המרכזי במדינה. ב-8 ביולי באותה שנה שונה השם לרפובליקה של ורמונט, שנגזר משמם הצרפתי של ההרים - les Verts Monts.

חוקה וממשל

חוקת הרפובליקה שאושרה ב-1777 התבססה על המודל הדמוקרטי המתקדם של פנסילבניה. החוקה אסרה על עבדות, העניקה זכות הצבעה לכל גבר מעל גיל 21 (מבלי להתנותה במבחן הכנסה או בעלות על רכוש) וקבעה שעל המדינה לממן בתי ספר ציבוריים. החוקה הבטיחה הפרדת רשויות: בראש המדינה עמדו מושל, סגן מושל ומועצה, ואת הרשות המחוקקת היוותה אספה לאומית, המורכבת מבית אחד.
ממשלת ורמונט טבעה מטבעות משלה והפעילה שירות דואר. מושל הרפובליקה מינה שגרירים בצרפת, בהולנד ובפילדלפיה, מושב השלטון האמריקני באותה עת.

הצטרפות לאיחוד

רבים מאזרחי הרפובליקה העדיפו להשתייך לארצות הברית, וב-1791 הצטרפה ורמונט לאיחוד כמדינה ה-14. מצד ארצות הברית צידדו בהצטרפות ורמונט מדינות הצפון, המדינות הקטנות, והמתנגדים לעבדות, שביקשו לאזן את משקלה של המדינה תומכת העבדות קנטאקי, שעתידה הייתה להצטרף שנה לאחר ורמונט. מושל הרפובליקה, תומאס צ'יטנדן, המשיך בתפקידו כמושל ורמונט שבאיחוד.
על בסיס החוקה מ-1777 נכתבה חוקת מדינת ורמונט, שאושרה ב-1793.
בני הרבנים

בני הרבנים (באנגלית: The Rabbis' Sons) הוא הרכב מוזיקלי בתחום המוזיקה החסידית, שפעל בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 בארצות הברית. הלהקה נחשבת מאבני היסוד של המוזיקה החסידית-יהודית שהתפתחה במחצית השנייה של המאה ה-20.  
הלהקה הורכבה מארבעה תלמידי ישיבת חפץ חיים וישיבת רבינו יצחק אלחנן בארצות הברית: ברוך חייט (צ'ייט), לייבל שרפמן, איצי וינברג ומיכאל צייטלין' יחד עם דוויד נולמן, בנו של חזן ידוע. מנהיג הלהקה היה ברוך חייט, שאף הלחין את שיריה. בתקליט השני של הלהקה הופיעו רק שלושה.
הלהקה ביצעה שירי נשמה שקטים ומלודיים, בסגנון הפולק רוק, שרווח באותה תקופה בארצות הברית. לאורך שנות פעילותה הוציאה הלהקה חמישה אלבומים של מוזיקה חדשה ואלבום אוסף אחד. חלק מהשירים הפכו ללהיטים עולמיים ונחשבים נכסי צאן ברזל במוזיקה היהודית, ובהם: "הללו את ה' כל גוים", "מי האיש החפץ חיים" (המוכר בישראל כיום בביצוע חוה אלברשטיין) ו"טוב להודות", הלקוחים מספר תהילים, ו"רבות מחשבות", הלקוח מספר משלי.
בתחילת שנות ה-70 התפרקה הלהקה. צ'ייט המשיך את פעילותו המוזיקלית והקים את ההרכב של "קול סלוניקה", ששילב שירים חסידיים עם מוטיבים של מוזיקה יוונית. בסוף העשור הראשון של המאה ה-21 התאחדה הלהקה מחדש והופיעה במופע המוזיקלי "אוואנט" שנערך בארצות הברית. 
במשך השנים בוצעו שירי הלהקה על ידי זמרים והרכבים מוזיקליים אחרים, ובהם צמד רעים ("מי האיש").
אליעזר יהודה וולדנברג

ביוגרפיה

נולד בירושלים בשנת תרע"ו (1915), לרחל (בתו של הרב נחום רגוזניצקי ששימש כמנהל ישיבת עץ חיים) ולרב יעקב גדליה שעלה לבדו בגיל צעיר מקובנה. סמוך ללידתו, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נחשד אביו בריגול לטובת רוסיה, בשל היותו נתין זר, ומשום כך נאלצו הוריו לעזוב את הארץ ולהתגורר בחלב שבסוריה מספר שנים. לאחר ששבו לירושלים לימד אביו בתלמוד תורה עץ חיים.
למד בישיבת עץ חיים, ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים. בגיל 19 הוציא את ספרו הראשון "דבר אליעזר". בשנת תרצ"ו (1936) התחתן עם שושנה, בת הרב אברהם ורנר, רב הכפר נתניה, ונינת הרידב"ז. במשך תקופה קצרה כיהן כרבו של המושב כפר ויתקין, והוא אף היה מועמד לכהן כרב בכפר הרוא"ה. לאחר שחזר לירושלים, היה מקורב לרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, וכיהן כראש ישיבת שערי ציון, שנוסדה על ידו.
בשנת תשי"א (1951) נתמנה לדיין בבית הדין האזורי בירושלים, ובין השנים תשמ"א (1981) - תשמ"ה (1985) כיהן כחבר בית הדין הרבני הגדול. גם לאחר מכן המשיך להדריך ולייעץ לבית הדין הרבני הגדול. מלבד זאת שימש רבו הלא פורמלי של המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים.
בנו היחיד, הרב שמחה בונם, היה רב מטעם העדה החרדית בשכונת עזרת תורה בירושלים, ונפטר בשנת 2005 בחיי אביו.

שיטתו ההלכתית

שו"ת ציץ אליעזר עוסק במגוון רחב של נושאים הלכתיים, החל ממצוות התלויות בארץ, ענייני נישואין וגירושין, ותשובות חלוציות רבות בענייני רפואה, בין היתר בנושאי הפריה מלאכותית, הפלה מלאכותית ופונדקאות.
הרב וולדנברג השתייך לאסכולה של תלמידי חכמים מבני ירושלים, שהתחנכו על שליטה בקיאותית בהיקף רחב של חלקי התורה, שימת דגש על לימוד הלכה למעשה, והסקת מסקנות הלכתיות בנושאים מחודשים על ידי סברה ישרה ומקורות מפתיעים מכל חלקי התורה בהלכה ובאגדה, ולאו דווקא בסברות למדניות המיובאות מחוץ להלכה. בקיאותו בספרות ההלכה של חכמי ספרד יוצאת דופן גם בין האמונים עליה.
הרב וולדנברג נודע בכמה וכמה עמדות ופסיקות ייחודיות, ובפרט בין הפוסקים ותלמידי החכמים החרדים שביניהם התגורר ופעל. בין השאר הביע דעתו שבנישואין אזרחיים אין מדובר בנישואים מבחינת ההלכה. פסיקה זו מצטרפת לעמדתו האוהדת ביחס למדינה כפי שהתבטאה בעיסוקו ב"הלכות מדינה", עמדה חריגה במשפחתו הקרובה.
למרות שהרב וולדנברג נקט בגישה זהירה ביותר בתשובות הלכתיות, ובפרט בנושאים של אתיקה ורפואה, ישנם היתרים מחודשים רבים המצויים לראשונה בתשובותיו, כגון היקף ההיתר שנתן לביצוע הפלה מלאכותית במקרים מסוימים, זאת בניגוד לאיסור הגורף על כך שפסק רבי משה פיינשטיין. לעומת זאת, בפסק הלכה אחר הוא דווקא התנגד להפריה מלאכותית בטענה כי העובר הנוצר על ידה אינו מתייחס לאביו, מה שמעלה חשש לבעיות ממזרות.
בבית הדין נחשב הרב וולדנברג למומחה בענייני סידור גיטין ושמות גיטין, והוא נתבקש לסדר את הגיטין בבית הדין הרבני הגדול גם לאחר פרישתו לגמלאות.
הרב וולדנברג האריך רבות בתיאור חשיבותה של מצוות יישוב ארץ ישראל גם בזמננו, תוך שהוא מסתמך גם על חידושי החת"ם סופר למסכת סוכה (דף לו ע"א).
מקסימיליאן פון פריטוויץ

משפחתו

מקסימיליאן פון פריטוויץ נולד ב-27 בנובמבר 1848 בעיר ברנשטאדט, למשפחה אריסטוקרטית ותיקה משלזיה. אביו, גוסטב פון פריטוויץ, היה קצין בצבא פרוסיה ואמו הייתה אליזבת פון קלאס. ב-19 במאי 1874 נישא פריטוויץ לאולגה פון דוויץ (30 באוגוסט 1848 - 9 בינואר 1938) שהייתה בתו של האציל קורט פון דוויץ.

שירותו הצבאי

פריטוויץ התגייס לצבא הפרוסי ב-1866 והצטרף לרגימנט משמר הגרנדירים ה-3 (המלכה אליזבת), עמו נלחם ב-1866 במלחמת אוסטריה-פרוסיה ובמלחמת פרוסיה-צרפת בשנת 1870. לאחר מכן התקדם פון פריטוויץ בסולם הפיקוד, ב-1901 מונה למפקד הדיוויזיה ה-8, ב-1906 מונה למפקד הקורפוס ה-16, וב-1913 מונה למפקד האזור הצבאי הראשון, והועלה לדרגת דרגת גנרל-אוברסט.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון פריטוויץ למפקד הארמייה הגרמנית השמינית. הארמייה הוצבה בשטחי פרוסיה המזרחית ותפקידה הייתה להגן על השטחים מפני התקפות מצד האימפריה הרוסית. בנוסף קיבל הוראה שעל השטח להיות מוגן בכל מחיר, ורק אם קיימת סכנה ממשית שהארמייה תושמד לחלוטין אז על פריטוויץ להורות לארמייה על נסיגה כוללת משטחי פרוסיה המזרחית אל עבר קווי נהר הוויסלה. ההתקפות הרוסיות החלו ב-13 באוגוסט 1914 עם כניסת הארמיות הרוסיות הראשונה והשנייה אל שטחי פרוסיה המזרחית (הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית). הקרב הראשון בחזית המזרחית בין הגרמנים לרוסים היה קרב שטלופנן, שבו הקורפוס הגרמני ה-1 יצא לתקוף את הארמייה הרוסית הראשונה בניגוד להוראה של פריטוויץ שלא לחתור למגע עם האויב הרוסי.
שלושה ימים לאחר מכן, ב-20 באוגוסט, החליט פון פריטוויץ לצאת להתקפה על הארמייה הרוסית הראשונה ליד גומבינן. בקרב זה (קרב גומבינן) נחלו הגרמנים תבוסה אל מול הרוסים עקב ההססנות שבפתיחת הקרב. פריטוויץ נתקף פחד שמא הארמייה תושמד לחלוטין ולכן הורה על נסיגה כוללת משטחי פרוסיה המזרחית אל עבר קווי נהר הוויסלה. כששמע זאת רמטכ"ל צבא גרמניה, הלמוט פון מולטקה הצעיר, הורה ב-22 באוגוסט להחליף את פריטוויץ  בגנרלים מנוסים יותר - פאול פון הינדנבורג ואריך לודנדורף. תחת הנהגתם של הינדנבורג ולודנדורף נחלה הארמייה הגרמנית השמינית לניצחונות מרשימים בקרב טננברג ובקרב הראשון על האגמים המזוריים.
לאחר החלפתו כמפקד הארמייה הגרמנית השמינית סיים פריטוויץ את שירותו הצבאי. הוא עבר לברלין, שם חי עד ל-29 במרץ 1917, אז נפטר כתוצאה מהתקף לב.
סנדוקאי צ'מפיונס

העונה הראשונה: ארבעת לוחמי הסנדוקאי

זאק, קליאו, קיט ופנזי הם ארבעה חברים לא מאוד פופולריים מכדור הארץ ללא כל כישרון בספורט. יום אחד הם מוצאים צמידים שמעבירים אותם לממד אחר, שם הם פוגשים את מאסטר טנפו, שמסביר להם כי אימפריית הזורן כובשת את כל ממדי המולטיוורס. כדור הארץ נמצא בסכנה, ואם הם רוצים להצילו הם יצטרכו להתגבר על החולשות שלהם, ללמוד את אמנות הסנדוקאי כדי להפוך ללוחמים ולנצח ב"טורניר הסנדוקאי האדיר" של היקום. הלוחמים נשלחו בהתחלה לעזור לאורלוקים, שהעניקו להם כאות תודה את "שריון האורלוק" העוצמתי. כאשר נפתח טורניר הסנדוקאי קיבלו ארבעת החברים במתנה מטנפו את "שריון וודאן", העוצמתי הרבה יותר משריון האורלוק. במהלך השלב הראשון של התחרות היו ללוחמי הסנדוקאי בני האנוש בעיות רבות, וטנפו אפילו חשב כי הזורן יפלשו אל כדור הארץ, אבל בעקבות מסירות ומאמצים רבים הם הצליחו לעבור את השלב הזה. בשלבים הסופיים הם מתחרים מול קבוצות חזקות, מה שמוביל את הארבעת הלוחמים להפעיל את הכוח הנסתר של השריון החדש שלהם. אימפריית זורן מרמה ומחליפה את שחקני הקבוצה שהייתה אמורה לשחק מול בני האדם בגמר, אך בני האדם מצליחים לנצח מול מפקדי הזורן: קאזקארד וללית. בקרב האחרון, בסיוע ללית שבגדה בזורן, מגיעים בני האדם למבצר הזורן, לקרב הסופי נגד המרשל של הזורן, מנהיג הזורן לאחר "הזורן הגדול". מחשש שינצחו אותו, שולח המרשל את זידמודיוס, אחד מסגני "הזורן הגדול", להביא את "התיבה של ססטרד", אשר מכילה כוח עוצמתי. כאשר המרשל עומד להפסיד הוא משתמש בתיבה של ססטרד והורס את הצמידים שהופכים את הלוחמים ללוחמי סנדוקאי, אבל הם ממשיכים להילחם ומנצחים את מרשל הזורן. המבצר שלו נהרס, ובני האדם מנצחים בטורניר הסנדוקאי ומצילים את כדור הארץ.

העונה השנייה: מקורו של האקורו

כאשר מבצר הזורן התפוצץ, זידמודיוס גנב את "התיבה של ססטרד" ונסע מיליוני שנים אל העבר כדי להפוך לזורן הגדול באמצעות קרונן-יט, ישות שמסוגלת לנוע בזמן. טנפו מודיע לתלמידיו בני האדם כי הם צריכים לעצור את זידמודיוס. הם מסכימים למלא את המשימה ורודפים אחריו יחד עם מתגייסים חדשים, לון וקידו. זידמודיוס הופך את יצורי כדור הארץ בעבר ל"יאקים" באמצעות תיבת ססטרד. בינתיים במסרה, פוגשים לוחמי הסנדוקאי את המורה החדשה שלהם, דנימה. היא מעניקה להם כוחות חדשים שיסייעו להם להביס את זידמודיוס. בני האדם פותחים את הטורניר הגדול הראשון של סנדוקאי, בלי לדעת שהם עוזרים לזידמודיוס. לאחר שבני האנוש מביסים את זידמודיוס, מעניקה קרונן-יט לקסדה של הזורן הגדול את הכוח להפוך להיות בן אלמוות, ואילו זידמודיוס המובס הולך אל קרונן-יט ומגלה שהיא בגדה בו, ולכן שואב אותה לתוך התיבה של ססטרד והופך לסופר-יאקי – כל אנרגיית החיים שלו נשאבה לתוך התיבה. בסופו של דבר, לוחמי הסנדוקאי מביסים את זידמודיוס בעזרת המפה שהעניקה להם דנימה, ואז חוזרים לכדור הארץ. בכדור הארץ הולכים זאק וקלואי לקולנוע, אבל פתאום נכנס לקולנוע רובוט ענק וחוטף את קלואי. נפתח חלון הרובוט והזורן הגדול מופיע. מתגלה שלון הפך לזורן הגדול במיליוני השנים שהוא היה בעבר – הוא הרי בן אלמוות בזכות הקסדה של הזורן הגדול שקרונן-יט נתנה לו.

העונה השלישית: מהפכת סנדוקאי

העונה השלישית תצא במהלך שנת 2020
תחרות העל בשמקיר

תחרות העל בשמקיר היא תחרות על בשחמט שנערכת מדי שנה החל מ-2014 בשמקיר, שבאזרבייג'ן. התחרות נערכת לזכר רב האמן האזרי, ווגאר גשימוב, שנפטר בגיל צעיר.
התחרות מתקיימת בשיטת ליגה הכוללת מפגש כפול בין השחמטאים.
יומנה של ברידג'ט ג'ונס

עלילה

ברידג'ט ג'ונס מתוסכלת; היא בת 32, היא לא מצליחה לרזות והיא עדיין רווקה. יש לה נטייה לשתות יותר מדי, לדבר שטויות ולעשות בושות באופן כללי. היא עובדת בהוצאת ספרים ומתאהבת בבוס שלה, דניאל קלוור. במקביל אימה מנסה לשדך לה פרקליט צמרת בשם מארק דארסי. העלילה מסתבכת כאשר מתברר שמארק ודניאל הם מכרים ותיקים.
פאוור פורוורד

פאוור פורוורד (באנגלית: Power Forward) היא עמדה בכדורסל. מספרה במשחק הוא 4. הפאוור פורוורד לרוב הוא אחד משני השחקנים הגבוהים בקבוצה לצד הסנטר.

אופי התפקיד

באופן מסורתי תפקידו של הפאוור פורוורד דומה לתפקידו של הסנטר, שניהם בדרך כלל השחקנים הגבוהים על המגרש (גובהו של הפאוור פורוורד בקבוצות מקצועניות עולה כמעט תמיד על שני מטרים) ועיקר כוחם הוא בקרבת הסל ובמרחק של עד כמה מטרים ממנו, אבל בדרך כלל הפאוור פורוורד מאופיין בתנועה מהירה וזריזה יותר מהסנטר ולעיתים הוא גם מעט יותר נמוך ממנו (אבל לא בהכרח). בהגנה אזורית, נמצא בדרך כלל הפאוור פורוורד בקרבת הסל שם יוכל לנצל את גודלו כדי להתמודד עם השחקנים הגבוהים של הקבוצה היריבה (שלעיתים קרובות לא יצטיינו בקליעה ממרחק ועל כן ינסו לזרוק מקרוב), לחסום ולזכות בריבאונדים. בהגנה אישית ישמור הפאוור פורוורד בדרך כלל על הפאוור פורוורד של הקבוצה היריבה. מהלך התקפי נפוץ אצל הפאוור פורוורדים הוא הפוסט אפ, קבלת הכדור עם הגב לסל ולשומר (שנמצא בין השחקן ובין הסל) וכדרור במטרה להגיע לאפשרות זריקה. הדמיון בין תכונות הפאוור פורוורד לתכונות הסנטר מאפשר לחלק מהפאוור פורוורדים למלא את תפקיד הסנטר ולהפך. לעומת זאת פאוור פורוורדים זריזים, גם אם נמוכים, יכולים לעיתים למלא את תפקיד הסמול פורוורד.
פאוור-פורוורדים שנכנסו לרשימת 50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA הם קארל מלון, קווין מקהייל, בוב פטיט, דייב דבושר,טים דאנקן, ג'רי לוקאס, וס אנסלד, צ'ארלס בארקלי ואלווין הייז. בין הפאוור פורוורדים הבולטים האחרים כדאי לציין את  בלייק גריפין, אנתוני דייוויס,קריסטאפס פורזינגיס ופאו גאסול

סטרץ' פור

סטרץ' פור (באנגלית: Stretch four) הוא שחקן המשחק בעמדת הפאוור פורוורד המסוגל לקלוע גם ממרחק רב מהסל כולל זריקות ל-3 נקודות. הוא נקרא בשם זה כיון שהימצאות של שחקן כזה על קשת השלוש מאלצת את השומר שלו להיות בקרבתו במשך ההתקפה ומותחת למעשה את הגנת היריב (Stretch פירושו "למתוח" ו-Four,‏ 4, הוא מספר העמדה של הפאוור פורוורד). אם פאוור פורוורד שמתקשה בקליעה ממרחק, ואינו סטרץ' פור, יימצא במרחק רב מהסל השומר שלו לא ייאלץ להימצא בקרבתו כיון שאין חשש מכך שאותו פאוור פורוורד ינסה לזרוק לסל מהמקום בו הוא נמצא. העובדה שההגנה מתוחה מונע ממנה לצופף את השטח שסביב הסל ומקל על הקבוצה התוקפת לבצע חדירות מבחוץ לסל או לבודד את הסנטר שלה.
לעיתים, כדי להשיג את אפקט הסטרץ' פור גם ללא שחקן כזה על הפרקט, מאמנים משתמשים בהרכב נמוך שבו על המגרש משחק רק אחד מבין שני הגבוהים (הפאוור פורוורד והסנטר) ושאר ארבעת השחקנים הם בעלי יכולת קליעה ממרחק. במצב כזה סמול פורוורד ממלא את תפקיד הסטרץ' פור.
פאוור פורוורדים בולטים שמשמשים כסטרץ' פור בליגת ה-NBA: דירק נוביצקי, קווין לאב, ריאן אנדרסון ומירזה טלטוביץ'. בכדורסל האירופי בלט בתפקיד זה דייוויד בלו.
שלום ניקיאס

שלום ניקיאס היה חוזה שנחתם ב-421 לפנה"ס בין ערי המדינה ספרטה לאתונה העתיקה וחתם את החלק הראשון של המלחמה הפלופונסית. 
בשנת 425 לפנה"ס, ספרטה נחלה תבוסה בשני קרבות חשובים (קרב פילוס וקרב ספקטריה), חלק מתוצאת הקרב הייתה העובדה שכוחות אתונה החזיקו בשבי כ-292 איש, לפחות 120 מהם היו ספרטנים. ב-424 לפנה"ס ספרטה התאוששה וכבשה את העיר אמפיפוליס. באותה שנה נחלה אתונה תבוסה גם בבויאוטיה בקרב דליום. וב-422 הובסו האתונאים בקרב אמפיפוליס כאשר ניסו להשתלט שנית על העיר ובשני הצדדים נהרגו אישי מפתח.
כתוצאה מסדרת קרבות ותבוסות אלו היו שני הצדדים נכונים להסכם אי-לוחמה.
הסכם השלום נקרא על שם המדינאי והמצביא האתונאי ניקיאס, אשר נשא ונתן עליו עם פלייסטואנאקס מלך ספרטה. 
השלום לא היה יציב מלכתחילה, ולכל היה ידוע שהוא לא יחזיק מעמד זמן רב בשל ההתעלמות מהאינטרסים של בעלות הברית ובעיות רבות אחרות שלא באו על פתרונן. אכן, תנאי ההסכם לא נשמרו, וכעבור שש שנים התחדשה המלחמה.
דסמטוסוכוס

מאפיינים

זוחל זה היה יבשתי ארבע-רגלי באורך 4.5 מטרים שהיה בעל ראש קטן וזיזים גדולים מעל עצמות השכם אשר נראו כמו קרניים ונועדו לגונן על היצור, בדומה לכמה אנקילוזאוריים. היצור כנראה היה צמחוני, אוכל כל או אפילו אוכל נמלים והיו לו שיניים קטנות, 5-6 בלסת מאחורי מקור רחב. לאורך הגב בלטו שורות זיזים קטנים יותר מאלה שעל השכם וגם הם עזרו להגן על היצור. ייתכן גם שהזיזים הגדולים אולי עזרו להרשים נקבות.
הטורפים העיקריים בתקופתו היו מיני ארכוזאורים אחרים כמו הפוסטוסוכוס אך נמצאו עצמות של היצור בקרבת המאובנים של האחרון, כך שאולי הוא הצליח לטרוף אותו למרות השריון המרתיע. ייתכן שהיצור נע בלהקות אחרי מזון.
מרקורי מונטקלייר

מרקורי מונטקליי

בין השנים 1955-1957 יוצר הדגם על ידי "מרקורי" בחברת פורד, בין השנים 1958-1960 יוצר הדגם על ידי חטיבת "M-E-L" בחברת "פורד". בין השנים 1964-1968 הדגם יוצר יל ידי חטיבת "Lincoln Mercury" בחברת "פורד".
בין השנים 1955-1960 יוצרו 71,588 יחידות (בתצורות סדאן, קופה-הרדטופ וקבריולט).
המונטקלייר נקראה ע"ש העיירה היוקרתית מונטקלייר שבניו ג'רזי. את דגמי המונטקלייר (1964-1968) ניתן היה להזמין בשני סוגי מרכב – Maruder, שהיה קונבנציונלי למדי, ו-Breezeway, שהיה עיצוב מיוחד שבו היה לחלון האחורי שיפוע שלילי ומנוע חשמלי שניתן היה להוריד אותו ועל ידי כך לאוורר את הרכב. מכאן שמו - Breezeway.
דיספרוסיום

תכונות

דיספרוסיום הוא מתכת כסופה, בעלת ברק מתכתי היציבה באוויר בטמפרטורת החדר. ניתן להמיס דיספרוסיום בחומצות. דיספרוסיום רך מאוד, ניתן לחתוך אותו עם סכין מטבח. תכונותיו מושפעות במידה ניכרת מזיהומים (לדוגמה מתכות אחרות), אפילו בריכוזים נמוכים.

היסטוריה

הדיספרוסיום (מקור השם במילה היוונית "dysprositos" שמשמעותה "קשה להשגה") זוהה לראשונה בשנת 1886 בפריז על ידי הכימאי הצרפתי פול לקוק (Paul Émile Lecoq). דיספרוסיום מתכתי בודד לראשונה רק בשנות ה-50.

צורה בטבע

דיספרוסיום לא מופיע בטבע לעולם בצורתו החופשית, אך הוא נמצא בכמה מינרלים כמו קסנוטים, פרגוסוניט, אוקסניט, פוליכרס, גדוליניט, בלומסטרנדין, מונזיט ובסטנסיט. בטבע דיספרוסיום מופיע לעיתים קרובות יחד עם ארביום והולמיום.
ניתן לבודד דיספרוסיום מDyF₃ באמצעות תגובה עם סידן, כך:
2DyF₃ + 3Ca → 2Dy + 3CaF₂

אמצעי זהירות

כמו לנתנידים אחרים, לדיספרוסיום רעילות נמוכה. מנגנוני רעילותו לא הובנו במלואם. 

לדיספרוסיום אין תפקיד ביולוגי.
פסגות נברסקה

היסטוריה

שמן של הפסגות ניתן להן על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים, והן נקראות על שם אוניברסיטת נברסקה, מלינקולן בירת נברסקה שבארצות הברית, בה שכן משרד הניהול של פרויקט מדף הקרח רוס, בין השנים 1972–1977.
Vuze

מאפייני התוכנה

Vuze מאפשרת למשתמשיה להזין את מהירויות המקסימום של ההעלאות וההורדות ולשנות נתונים שונים. בנוסף, Vuze מאפשרת למשתמשים לפתוח חלקים ספציפיים שהסתיימו מהקובץ המלא. Vuze יכולה לשמש כטראקר עצמאי ובכך לאפשר למשתמשים לשתף את הקבצים האישיים שלהם מבלי להעלות אותם לאתר 
מסוים. Vuze תומכת בהצפנת הזרמת מסרים, שהיא שיטה שמונעת שליטה ברוחב הפס שהתוכנה
משתמשת בה. אפשרויות PEX והעתקות כתובות של טורנטים נתמכים גם הן. אפשרויות התוכנה 
יכולות להתרחב באמצעות טלאים שונים, אחד הפופולריים ביניהם הוא 'מאתר המדינה' (Country Locator).
מיזוג בין 'נודזילה גריד נטוורק' מהווה כטלאי לתוכנה שמאפשר אחסון סמוי, שיתוף והפצת
קובצי טורנטים.

מערך נתונים מבוזר (DHT)

גרסת 2.3.0.0 של Vuze הציגה את פונקציית מערך הנתונים המבוזר (DHT) שהיא פיתוח של פרוטוקול הביטורנט, במטרה להפוך את התוכנה לעצמאית יותר משימוש בטראקרים. זה מאפשר לטורנט לקבל מידע ממקורות אחרים כשהטראקר המקורי מושבת או חלש. הצד השלילי בכך הוא שמדובר בטראקרים 
פרטיים, שנדרשת הרשמה אליהם.

אזורוס

אזורוס שוחררה לראשונה ביוני 2003 באתר Sourceforge.net, בעיקר כדי להתנסות בטכלונגיית ה-SWT של אקליפס. Vuze היא אחת מהקליינטים הנפוצים ביותר לביטורנט.

ביקורת

הביקורת על Vuze מתבטאת בניצול הגבוה של משאבי המערכת והזיכרון הפנימי במחשב שהיא משתמשת בהם לפעילותה. טכנולוגיית ה-Java שבה התוכנה נדרשת מותקנת בנפרד מבסיס התוכנה וגורמת לתוכנה להשתמש ביותר משאבים.
תיירי טזאמטה

תיירי פיג'ו טזאמטה (בצרפתית: Thierry Fidjeu Tazemeta; נולד ב-13 באוקטובר 1982) הוא כדורגלן מגינאה המשוונית ממוצא קמרוני המשחק בואנגר מהליגה הרביעית באוסטריה בעמדת החלוץ.

קריירה

טזאמטה נולד בדואלה בירת קמרון, התחיל את הקריירה שלו במועדונים מקומיים. בקיץ 2003 הצטרף לקסוויקה טיגרס המלטזית. במהלך הקריירה שלו שיחק טזמאטה בהורן, שוונאנסטאדט, פאשינג ואוסטריה קרנטן האוסטריות. בינואר 2008 הגיע לישראל כדי לחותם במכבי נתניה והוא עזר לה להגיע למקום השני שמוביל למוקדמות גביע אופ"א. ב-26 בינואר 2009 קיבל כרטיס אדום בהפסד 2-1 נגד הפועל תל אביב ולאחר המשחק שוחרר מהמועדון לאחר קיבל כרטיס אדום שגם במשחק מול מכבי חיפה שאירע חודש קודם לכם. לאחר מכן הספיק לשחק עבור דיארבקירספור, קוניאספור, אוסטריה קלגנפורט, פורט וסנט-קולומבן לוסימנסה לפני שחתם בוולטה. בינואר 2016 חתם בהרטברג אומגבונג מהליגה הרביעית באוסטריה.
בצעירותו שיחק טזאמטה בנבחרת הנוער של קמרון, ובשנת 2011 החליט לשחק עבור נבחרת גינאה המשוונית. ב-8 בפברואר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים במשחק ידידות נגד צ'אד. ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד גמביה. הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2012.
פרננדו גאגו

קריירה

גאגו החל את הקריירה שלו בבוקה ג'וניורס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-5 בדצמבר 2004 במשחק מול קילמס כשהוא רק בן 17. למרות גילו הצעיר, הפך גאגו לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה והושווה לפרננדו רדונדו בגלל סגנון משחקו.
על אף שהיה אחד השחקנים הטובים בליגה הארגנטינאית, גאגו לא זומן על ידי חוסה נסטור פקרמן לסגל הנבחרת למונדיאל שנערך בגרמניה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת צרפת בפריז ב-7 בפברואר 2007. גאגו היה שותף לזכיית הנבחרת האולימפית של ארגנטינה במדליית זהב באולימפיאדת בייג'ינג.
יכולתו הגבוהה גרמה לריאל מדריד, הקבוצה בשורותיה שיחק פרננדו רדונדו, לשלם 20 מיליון אירו על מנת להעביר אותו לידיהם. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בריאל ב-7 בינואר 2007, במשחק מול דפורטיבו לה קורוניה, והיה שותף לזכיית הקבוצה באליפות ספרד. הוא החל את עונת 2007/2008 כמחליף, אך במהרה תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה. ב-4 במאי 2008 בישל גאגו את שער הניצחון שכבש גונסאלו היגוואין מול אוסאסונה, שהבטיח אליפות שנייה ברציפות לריאל מדריד.
אולם, עם השנים מעמדו של גאגו נחלש בריאל מדריד, והוא החל לחפש לעצמו קבוצה חדשה. על אף התעניינות מצד ליברפול, בוקה ג'וניורס, פאלרמו ומנצ'סטר סיטי, בסיום חלון ההעברות של אוגוסט 2011, גאגו עבר בהשאלה לרומא.
ב-19 ביולי 2012 גאגו נרכש על ידי ולנסיה ב-11.5 מיליון אירו. הוא חתם ל-4 שנים, בהן ירוויח 1.5 מיליון אירו בכל עונה.
בינואר 2013 הושאל גאגו מולנסיה לקבוצת ולס סארספילד הארגנטינאית.
ביולי 2013 חתם גאגו בבוקה ג'וניורס הארגנטינאית.