google/wiki40b huggingface dataset:
הקומונה החדרתית

"הקומונה החדרתית" הייתה הגרעין המייסד של קבוצת דגניה. הקבוצה מנתה שתי חברות ועשרה חברים. 
חברי הקבוצה החליטו ליזום הקמה של תנועה המתבססת על עקרונות של שיתוף ושל עזרה הדדית. הם התארגנו באנייה בדרך לישראל בשנת 1908, ובארץ ישראל נדדו בין תחנות רבות עד שהגיעו לאום ג'וני, שבה הקימו בה את דגניה, וממנה לנקודת הקבע של היישוב, ליד מוצא הירדן מהכנרת. 

תולדות הקומונה

חברי הקבוצה החליטו ליזום הקמה של תנועה המתבססת על עקרונות של שיתוף ושל עזרה הדדית. הם התארגנו באנייה בדרך לישראל בשנת 1908. מיד עם הגיעם ארצה עבדו יחד בפתח תקווה, בבן שמן ולאחר מכן בחוות כנרת. החווה נתקלה בקשיים כלכליים, ורופין נאלץ לפטר את הפועלים - ביניהם חברי הקומונה הרומנאית בניהולו של יוסף בוסל. בוסל וחבריו עזבו לחדרה, ושם הקימו קומונה חדשה, שאליה הצטרפו חלוצים נוספים. שמה החדש של הקומונה היה "הקומונה החדרתית".
בעטיים של הקשיים הרבים שאליהם נקלעה חוות כנרת, החליט מנהלה, ד"ר ארתור רופין, להעניק לקבוצת פועלים אחרים, שהגיעו מאזורים שונים, שטח אדמה לניהול עצמי שעליו יגדלו גידולי שדה במשך שנה, שבסופה יבדקו את המאזן. ואכן, בשנת 1910 הפועלים הצליחו לעמוד ביעדים הכלכליים שהציבו לעצמם: מאזן גידולי השדה נהיה לחיובי, והרווח היה ניכר. משכך, שכנע ד"ר רופין את חברי הקומונה החדרתית לחזור ולעבוד בחוות כנרת. מחוות כנרת עברה הקומונה לאום ג'וני, שם התגוררה בבקתות ובחושות של הפלאחים הערביים המקומיים ועסקה בהכשרת קרקעות. 
חברי הקומונה החדרתית התבססו באום ג'וני, ועמלו קשה על מנת לחזק את המשק. החברים בקומונה הכריזו על  נוהלי עבודה ודרכי ארגון, וכך התחילו להתגבש חיי הקבוצה. בקומונה באה לידי ביטוי גם מודעות לסוגיית מעמדה של האישה, והועלתה דרישה לשוויון מלא בין המינים, בזכויות ובחובות. בעת ישיבתם באום ג'וני החליטו החברים לקרוא ליישובם בשם "דגניה", כפי שכתבו במברק שיועד לד"ר ארתור רופין: "קראנו את מושבתנו דגניה על שם חמשת מיני הדגנים הגדלים אצלנו".
הליגה של פריזרן

הליגה של פריזרן (באלבנית:Besëlidhja e Prizrenit) או בשמה המלא הליגה להגנת זכויות העם האלבני (באלבנית:Lidhja për mbrojtjen e të drejtave te kombit Shqiptar) היה ארגון פוליטי אלבני, שהוקם ב-5 בינואר 1877 בעיר פריזרן, באותה תקופה במחוז העות'מאני קוסובה וכעת בדרום קוסובו.
במחצית השנייה של המאה ה-19 התפשט הרגש הלאומי בחצי האי הבלקני ועמים נוצרים, שחיו בחצי האי חיפשו דרכי ביטוי ללאומיותם, ניהול עצמי, אוטונומיה ואפילו עצמאות מהאימפריה העות'מאנית. חלק מתביעות העמים השונים כללו טריטוריות מיושבות בחלקן על ידי אלבנים והאלבנים, מרביתם מוסלמים, שהיו נאמנים לאימפריה העות'מאנים, התחילו לחשוש מפגיעה באינטרסים שלהם.
ב-10 ביוני 1878 התכנסו בפריזרן 47 נכבדים אלבנים והכריזו על הקמתה הרשמית של הליגה במטרה לדאוג לאינטרסים הטריטוריאליים של התושבים האלבניים.
בעקבות המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) האימפריה העות'מאנית נחלשה מאוד בחצי האי הבלקני וזה בא לידי ביטוי גם בתוכנם של חוזה סן סטפנו וקונגרס ברלין. חששם של האלבנים התממש וטריטוריות מיושבות באלבנים הוקצו למונטנגרו, סרביה, בולגריה ויוון. בריטניה והאימפריה האוסטרו-הונגרית ביטלו את החוזה בגלל הפרת המאזן בין המעצמות לטובת האימפריה הרוסית.
ב-13 בדצמבר 1877 סרביה הכריזה מלחמה על האימפריה העות'מאנית ובעקבותיה עשתה כך גם מונטנגרו. צבאות אלה, בתמיכת הצבא הרוסי התקדמו ולמרות התנגדות מזוינת אלבנית כבשו חבלים וישובים בצפון האזור המיושב באלבנים. תחת הלחץ התארגנו האלבנים במועצות מקומיות להצלה לאומית וב-12 בדצמבר 1877 הקימו בקונסטנטינופול ועד מרכזי להגנת זכויות העם האלבני.
אסכולת נהר הדסון

אסכולת נהר הדסון (באנגלית: Hudson River School), הוא כינויה של קבוצת ציירי נוף אמריקניים מן הזרם הנטורליסטי שפעלו במאה ה-19 וביקשו ליצור קשר ייחודי בתמונותיהם אל רוחה האמריקנית של יבשת אמריקה.
ציוריהם של חברי האסכולה משקפים שלושה נושאים מאמריקה של המאה ה-19: תגליות, מסעות והתיישבות. בתמונותיהם הנוף האמריקני מוצג כסביבה פסטורלית בו הטבע ובני אדם שוכנים יחד בהרמוניה.
תומאס קול נחשב למייסד האסכולה והאמן החשוב בה היה חברו הטוב, אשר דיורנד, שאף הנציח את קול בציורו הידוע "הקירבה שברוח", יצירה המייצגת לרוב את האסכולה כולה. מלבד קול ודיורנד, יתר חברי הקבוצה היו קשורים זה לזה בצורה רופפת.
גישתם לטבע של חברי הקבוצה הייתה רומנטית, והדגישה את ממדיהם ואת יפי מראיהם הנאצל של עמק נהר הדסון ושל מרחבי אמריקה הבלתי מיושבים, על הריה המיוערים והמים הרבים הזורמים בה. הגישה של האסכולה רווחה בציור האמריקני במשך כל המאה ה-19.
מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9 - דמויות

זוהי רשימת דמויות מסדרת הטלוויזיה המדע בדיוני "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9".

שרה סיסקו

שרה סיסקו, בגילומה של השחקנית דבורה לייסי, היא אימו הביולוגית של בנג'מין סיסקו.
בחודש יוני, שנת 2331, שרה פוגשת לראשונה בג'וזף סיסקו, בכיכר ג'קסון, ניו אורלינס. חודשיים לאחר מכן - היא מתחתנת איתו ומולידה את בנו - בנג'מין סיסקו. יומיים לאחר יום הולדתו הראשונה של בן, לאחר שנתיים של נישואין, שרה לפתע עזבה את ג'וזף ונעלמה. כל שהותירה מאחוריה: שרשרת ועליה כיתוב בשפה באג'ורנית עתיקה (אותה בנג'מין סיסקו מתרגם ל: "כדור הנבואה של השליח").
לאחר שלוש שנים של חיפושים - ג'וזף מגלה כי שרה עברה לאוסטרליה, שם היא עובדת כהולו-צלמת, אולם היא מתה בתאונת מעבורת, כחודש לפני שהצליח לאתר אותה. (הפרק "Shadows and Symbols" של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9").
בבגרותו, בנג'מין סיסקו מגלה כי בטרם שרה וג'וזף הכירו - אחד מהנביאים הבאג'ורנים (החייזרים החיים בתוך חור התולעת הסמוך לכוכב הלכת באג'ור) משתלט על גופה של שרה. במשך כל תקופת נישואיה לג'וזף - היא הייתה תחת השפעתו.

באג'ורנים

בדומה לסדר השמות המקובל במזרח אסיה, שמות המשפחה בבאג'ור קודמים לשמות הפרטיים. לדוגמה, שם משפחתה של הדמות קירה נריס הוא קירה ושמה הפרטי נריס.

ויק פונטיין

ויק פונטיין הוא איש בידור הולוגרפי המופיע באחת מהתוכניות הרצות באחת מסוויטות ההולודק של קווארק על תחנת החלל חלל עמוק 9. את דמותו מגלם השחקן ג'יימס דארן.
פונטיין נוצר על ידי מתכנת הולוגרמות בשם פליקס, אשר עיצב אותו להיות זמר בלאס וגאס של שנות ה-60. הוא כריזמטי מאוד ומהיר תפיסה. הוא משמש כיועץ לא-רשמי עבור אנשי הצוות של חלל עמוק 9, ולוקח על עצמו לשדך בין אודו לבין קירה.
דבר נדיר בקרב דמויות הולוגרפיות הוא שהן מודעות לעצמן ולהיותן הולגרפיות. כמו פרופסור מוריארטי, מהפרק "Elementary, Dear Data" של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", וכמו דמות "הדוקטור" מ-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר", כך גם פונטיין מודע לעצמו. כמו הדוקטור, יש לו את היכולת להדליק ולכבות את התוכנית שלו.
במקור, התפקיד של ויק הוצע לפרנק סינטרה ג'וניור (בנו של פרנק סינטרה), אך הוא דחה אותו, מאחר שהוא רצה לשחק רק חייזר.
השירים שביצע ג'יימס דארן בפרקי "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בדמותו של פונטיין, יצאו באלבום בשם "This One's from the Heart".
מרקוס רדיקר

תולדות חייו ותפיסתו ההיסטורית

רדיקר נולד באונסבורו (Owensboro), קנטקי וגדל בטנסי ובווירג'יניה בדרום ארצות הברית. רדיקר סבור כי אמו של אביו הייתה כנראה ממוצא שחור וילידי. את הדוקטורט שלו עשה באוניברסיטת פנסילבניה. בין 1982 ל-1994 לימד באוניברסיטת ג'ורג'טאון ולאחר מכן באוניברסיטת פיטסבורג, שם הוא מכהן כראש המחלקה להיסטוריה. עמית הקרן הלאומית למדעי הרוח בשנים 2005–2006.
תפיסתו ההיסטורית של רדיקר היא ביקורת מרכסיסטית על החברה הקפיטליסטית, בפרט חברת הסחר הימי מן המאה ה-16 עד המאה ה-19. מחקריו מצטיינים באימוץ נקודת מבטם של המוחלשים ובני המעמדות הנמוכים, בפרט העבדים, אך גם הספנים הפשוטים שהיו ממעמד חברתי נמוך ביותר ופעמים רבות אסירים בעצמם והמשרתים החוזיים שאולצו להגר ל"עולם החדש". לפיכך הצליח לחקור עדויות וסוגיות שכותבי ההיסטוריה לא ייחסו להן חשיבות קודם לכן. במחקריו ניקה את הפיראטיות מן ההילה הרומנטית שאפפה את הנושא והציג את העליבות וההתעמרות הממסדית שדחפו גורמים שונים מלאומים שונים לעסוק בשוד הימי.
רדיקר זכה במספר פרסים על ספריו ומחקריו. בהם פרס ג'ורג' וושינגטון לספרות אמריקאית (George Washington Book Prize) ופרס מרל קורטי של איגוד ההיסטריונים האמריקאים לשנת 2008 על "ספינת העבדים",
נרקיס (זמרת)

ביוגרפיה

נרקיס גדלה בבית אותו היא מגדירה כ"דתי מסורתי" בנצר חזני בגוש קטיף, עד לההתנתקות בקיץ 2005: "היינו מהמשפחות שקמו ועזבו מתי שאמרו לעזוב, לא נלחמנו. אבל זו הייתה קריעה (...)". למדה בבית הספר התיכון גבעת וושינגטון. שירתה בצה"ל כתומכת לחימה בפלוגת חיל קשר בחטיבת גבעתי.
לאחר הפינוי של גוש קטיף עברה נרקיס להתגורר בתל אביב, גרה בשכונת פלורנטין וברחוב שינקין, למדה משחק בסל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין וניהלה אורח חיים חילוני. על היציאה בשאלה: "(...) עברתי ממש לצד השני. גרתי בתל אביב, רציתי לטעום את העולם הזה של "הבחוץ". היה בי כעס ותסכול. העולם הזה של תל אביב מפתה, אבל אין שם שובע, שובע רוחני. באותה תקופה למדתי משחק אצל יורם לוינשטיין ועבדתי על אלבום באנגלית. לקחתי את זה לקיצוניות ורציתי הכל מהכל. בסופו של דבר אתה יוצא בידיים ריקות ואתה שואל את עצמך מה עכשיו?" (...). בשנת 2008 הקליטה אלבום אך לבסוף החליטה לגנוז אותו.
בשלב מסוים ולאחר טיולים שעשתה בברזיל ובהודו נרקיס חיפשה קירבה גדולה יותר לדת, נטשה את אורח החיים החילוני, חזרה בתשובה ועברה להתגורר בצפת.
לתקופה מסוימת הפסיקה לעסוק במוזיקה, וגם לא האזינה למוזיקה כלל. בעקבות חזרתה בתשובה נרקיס לדבריה ביקשה וקיבלה את ברכת הרב שלה, רב באחת החסידויות הסגורות בצפת שאת שמו לא מסרה, להופיע בפני קהל הכולל גברים.
כיום נרקיס מופיעה בפני קהל מעורב ושרה לצד גברים. את הבחירה להופיע מול קהל מעורב היא מסבירה: "המוזיקה שלי נועדה לגעת בכל האנשים, לא רק בנשים. היא לא שירת נשים".
בשנת 2017 יצא אלבום הבכורה של נרקיס: "בוא נדבר אמת" המכיל תשעה שירים. שירי האלבום בהפקתו של המלחין צח דרורי משלבים כתיבה לירית עם רוק נשי מגוון המתארים מנעד רחב של תחושות. השיר הראשון באלבום הוא "עצה", השיר הראשון שכתבה נרקיס בחייה, המתאר מסע בחיפוש אחר תשובות.
בספטמבר 2017 יצא השיר "שדות" שנכתב על ידי נרקיס והופק על ידי צח דרורי. באוקטובר 2018 יצא השיר "ממה אתה בורח" – שהוא שיתוף פעולה עם נצ'י נצ' (רביד פלוטניק). במרץ 2019 יצא השיר "גלבי" שנכתב על ידי נרקיס והופק על ידה ועל ידי ניר מימון. בשיר סימפלה את קולה של סבתה. ביולי 2019 יצא השיר "כל מה שקורה". השיר נכתב והופק על ידי נרקיס וניר מימון.
בשיריה נרקיס משתמשת בלשון כתובים ומקורות, נוטה לפיוט, מרבה להשתמש בדימויים מן הטבע (שמש, שמיים, מדבר, שקיעה, ריצה בטבע).
היא מופיעה במופע משירי האלבום "בוא נדבר אמת" (בעבר בהפקתו המוזיקלית של הבסיסט והזמר יהוא ירון, כיום בהפקת התקליטן ניר מימון).
נרקיס עשתה מספר שיתופי פעולה עם זמרים ישראלים כמו נצ'י נצ', מירי מסיקה ואסתר רדא. 
הייתה מועמדת לפרס "פריצת השנה" בתחנות הרדיו רשת ג' ובגלגלצ ה'תשע"ט.
נרקיס גרושה ואם לשני ילדים.
פלכ אל-אפלאכ

פלכ אל-אפלאכ (בפרסית: فلک‌ الافلاک) הוא מבצר היסטורי בעיר ח'ראם-אבאד שבמחוז לורסתאן. המקום ידוע גם בשמות "טירת שאפור ח'ואסת" (בפרסית: دژ شاپورخواست) ו"מבצר שנים עשר הצריחים" (בפרסית: قلعه دوازده برجی), ומתוארך לתקופה הסאסאנית.
השם "פלכ אל-אפלאכ" ניתן למבנה בתקופה הקאג'ארית.
המבצר משתרע על פני שטח של 5300 קמ"ר. המתחם כולל חצר חיצונית ופנימית, בית מרחץ ובאר מים. בעבר, הקיפו את המבצר 12 מגדלים, אך כיום נותרו עומדים שניים בלבד.
בתקופת השושלת הקג'ארית שימש המבנה כבית כלא. בתקופה הפהלווית הוסב המבנה למוזיאון אנתרופולוגי אך אחרי המהפכה האסלאמית פעילותו הופסקה. בשנת 1989 נפתח המוזיאון מחדש לאחר שיפוצים. המבצר נכלל ברשימת אתרי המורשת הלאומית של איראן.
אברהם שלום

ביוגרפיה

אברהם שלום נולד בווינה שבאוסטריה בשנת 1928, למשפחה מתבוללת. הוא היה בן יחיד לאב תעשיין ולאם מורה לפסנתר. לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית הוכה שלום על ידי התלמידים האחרים בכיתה בנוכחות המורה, שלא התערב, ובעקבות זאת לא שב לבית הספר. בנוסף העסק של אביו הוחרם ולאחר מכן גורשה משפחתו מדירתה. ב-1939 עלה עם משפחתו לארץ ישראל. שלום היה חבר במחנות העולים בתל אביב והצטרף להכשרת הפלמ"ח בקיבוץ רביבים. הוא למד עד הכיתה י"א בגימנסיה בלפור. ב-1946 התגייס לפלמ"ח ופעל במסגרת הפלי"ם. שירת בהתחלה בקיבוץ יגור ובקיבוץ מעוז חיים. במלחמת העצמאות היה חייל בחטיבת יפתח במסגרתה לחם נגד אנשיו של קאוקג'י במשמר העמק, בקרבות מלכיה ובמערכה על הנגב שהיה נצור על ידי הצבא המצרי.
לאחר שיחרורו מצה"ל עבד בחקלאות לזמן קצר, אך לא מצא סיפוק בעבודה זו. ביוני 1950 הצטרף לשירות הביטחון הכללי, בהמלצתו של רפי איתן, שהיה מפקדו בצה"ל. תחילה שובץ כמאבטח אך ביקש לעבור לתפקיד אחר. ב-1952 התמנה למפקד יחידת המבצעים בירושלים וב-1954 יצא לשליחות מטעם "המוסד" בחו"ל. שימש סגן מפקד מבצע החטיפה של אדולף אייכמן והבאתו למשפט בישראל איסר הראל תיאר אותו: "איש מבצעים מובהק, מתכנן מעולה, אדם בקי בכמה וכמה לשונות ובעל ניסיון בפעולות בחוץ לארץ". בשנת 1962 היה סגן מפקד יחידת המבצעים וניהל את החיפושים אחר יוסל'ה שוחמכר בהמשך התמנה לסגן ראש אגף ב"מוסד" ולראש אגף מבצעים בשב"כ. בעקבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן מונה ב-1972 לראש אגף האבטחה, ומיסד וכונן מדיניות אבטחה כוללת לנציגויות מדינת ישראל בחו"ל כמו גם במטוסים וספינות בשנת 1980 מונה לראש השב"כ.

לאחר פרישתו מהשב"כ

לאחר פרישתו מהשב"כ החל שלום לעבוד עבור קבוצת שאול אייזנברג. בהמשך היה דירקטור בתעשייה האווירית לישראל.
כאחרים המעורבים בפרשה, בהם אהוד יתום שנבחר לכנסת, ויוסי גינוסר אשר שימש במגוון תפקידים ציבוריים, לא נמנע שלום מפעילות ציבורית ומהבעת דעתו ברבים. הוא היה חבר במועצה הציבורית של תנועת "המפקד הלאומי", והביע דעתו כנגד גדר ההפרדה בנימוק כי הפגיעה שזו גורמת בזכויות הפלסטינים עלולה להביא לטרור רב מזה שהיא עשויה למנוע. ב-30 בנובמבר 2003 התראיין שלום לעיתונות, וביחד עם שלושה ראשי שב"כ בדימוס אחרים, עמי איילון, יעקב פרי וכרמי גילון קרא לשרון להגיע להסכם עם הפלסטינים, ולהבין כי קיים צד שני לסכסוך, אשר סבלו הוא גורם מרכזי להמשך הסכסוך.
שלום נפטר ב-19 ביוני 2014.
בלקא

היסטוריה

השם "בלקא" נוכח עוד מהמאה ה-7. לא ידוע אם שם זה נגזר משם הדמות המקראית בלק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, הצבא הבריטי בראשות הגנרל אלנבי נכנס למחוז ב -24 במרץ 1918 ובכך סיים שלטון עות'מאני 500 שנה.
ב־21 במרץ 1968, נערכה בעיירה כרמה שבמחוז פעולת כראמה בין ישראל לבין כוחות פלסטיניים(פת"ח, אש"ף) וצבא ירדן. זה היה אחד העימותים הצבאיים הגדולים באזור בשנים שבין מלחמת ששת הימים ל מלחמת יום הכיפורים.
רון ליבמן

ביוגרפיה

ליבמן נולד בניו יורק לזוג הורים יהודים, גרייס ומאורי ליבמן, את לימודיו ב"אוניברסיטת ווסליאן אוהיו" סיים ליבמן בהצלחה בשנת 1958.
את מלוא פרסומו קיבל ליבמן ב-1979 בזכות הופעתו הראשית בסדרת דרמת הפשע "כץ", ליבמן אשר היה אף במאי ויוצר התוכנית גילם את דמותו של מרטין "כץ" קצינסקי, אסיר לשעבר שהפך לנציגם של פושעים במשפטם.
על תפקידו קיבל ליבמן את פרס אמי.
את ההצלחה הנוספת שלו גרף ליבמן בשנת 1993 כשזכה בפרס הטוני בעקבות הופעתו במחזה זוכה פרס פוליצר "מלאכים באמריקה". במחזה הוא גילם את רוי כהן, עורך דין יהודי מפוקפק, הומוסקסואל בארון אשר ברצונו להיות האדם המשפיע ביותר בניו יורק ומתגאה בכך שהרשיע את יוליוס ואתל רוזנברג שנידונו למיתה. אתל רודפת אותו בהזיותיו, והוא נוכח לדעת כי למרות ניסיונות ההכחשה מצידו אין בכוחו להינצל מאיידס.
ליבמן מוכר גם כלאונרד גרין, אביה של רייצ'ל גרין גיבורת הסיטקום המצליח "חברים", בנוסף הופיע במספר פרקים בדרמת הפשע המפורסמת "הסופרנוס" בתור ד"ר פליפלר. בשנת 2002 שיחק בדרמה הקומית "למצוא את הקול" לצד אדריאן ברודי. ב-2010 שיחק בסרט "עזרה קטנה". 
ליבמן היה נשוי פעמיים במהלך חייו, נישואיו הראשונים היו בשנת 1969 לשחקנית זוכת פרס גלובוס הזהב ופרס הטוני לינדה לאבין, הזוג נפרד בשנת 1981.
נישואיו השניים של ליבמן אשר החזיקו מעמד עד היום היו לשחקנית הקולנוע זוכת פרס אמי ג'סיקה וולטר.
ליבמן הוא ראש מחלקת תחום המשחק במוסד להשכלה גבוהה "בית הספר החדש" שבניו יורק.
על מלי ולמה

על מלי ולמה היא תוכנית טלוויזיה לגיל הרך ששודרה בערוץ הילדים, בין השנים 1997–1998 בהנחייתו של טל מוסרי. יחד איתו הופיעו מלי הפרה הגדולה ולמה התנין הקטן המנהלים חנות שבה מבקרות כל חיות היער.
חיות היער היו הינשוף המבולבל, החפרפרת והקיפוד שחיים במנהרה, והצוות, "גורו" ו"גוגול", שלימדו בריאות. את כל הבובות הפעילו אופירה ארכוני ואילן סביר.
לפני מספר שנים, ערוץ הופ! שידר סדרה דומה, לאחר שערך מספר שינויים: הערוץ שינה את שם הקנגורו ל"גורה", והוסיף ארנב בשם "גולי" (גם הם בהפעלת אילן סביר). התוכנית הייתה במסגרת של להקה הנקראה "תהיו בריאים"
כיום קיים ל"תהיו בריאים" רק אתר קטן אשר הוא חלק מאתר ערוץ הופ!.
בסיס גדנ"ע שדה בוקר

בסיס גדנ"ע שדה בוקר הוא בסיס גדנ"ע השוכן בסמוך למדרשת בן-גוריון שבשדה בוקר.

שגרת מחנה

בבסיס משרתים מפקדת נוער, ומגיעים אליו תלמידי כיתה י"א לביצוע אימון התנסות בחיי הטירונות.
האימון כולל: שגרת מחנה, מאפייני משמעת צבאית, אימוני שדאות, שיעורי נשק, מטווח ומורשת קרב לקראת הגיוס לצה"ל.

הכשרה

מפקדות הנוער בבסיסים עוברות הכשרה הכוללת טירונות וקמ"ד (קורס מפקדות נוער) בסיס בבה"ד החינוך, שבעיר הבה"דים. ההכשרה אורכת כשלושה חודשים ובתוכם תרגיל אמצע (4 ימים) ותרגיל סוף (5 ימים).
מ"מ גדנ"ע- לתפקיד המ"מ בבסיסי הגדנ"ע מגיעים מפקדות נוער ומש"קיות הו"ד שנמצאו מתאימות לקצונה. בהכשרת המ"מ שני חלקים: בחלק הראשון עוברים הצוערים קורס קצינים במגמת נחשון/ מעוז בבה"ד 1 ובחלק השני עוברים השלמת מ"מ גדנ"ע בבה"ד החינוך. ההכשרה כוללת תרגיל אמצע ותרגיל סוף, כשבוע כל תרגיל.

היסטוריה

הבסיס הוקם בשנת 1962 כחלק מחזונו של דוד בן-גוריון: להכשיר גדודי נוער, כדי שגם הנוער יוכל לאייש את הצבא בזמן מלחמה. הבסיס הוקם בשטח מדרשת שדה בוקר ובשנת 1972 הועבר למקומו הנוכחי בסמוך למדרשה.
פיל ג'קסון

קריירה

כשחקן כדורסל שיחק 12 עונות בליגת ה-NBA, תחילה בניו יורק ניקס ובשנתיים האחרונות בניו ג'רזי נטס, במהלך הקריירה רשם ממוצע של 6.7 נקודות למשחק. לאחר שלא התקבל למשרת עוזר המאמן, כיוון שהגיע לראיון העבודה עם השיקגו בולס כשהוא חובש כובע סומבררו רחב שוליים, קיבל את התפקיד בסופו של דבר בקיץ של שנת 1988 ומונה לעוזרו של מאמן הבולס, דאג קולינס. אחרי שבמשחק אחד הורחק קולינס, וג'קסון פיקח על החזרה למשחק והניצחון של שיקגו, אמר עליו מייקל ג'ורדן, ש"כבר אז היה לי ברור שהוא יהיה המאמן הבא שלנו. זה היה כאילו הוא הוציא אותנו ממערה". לאחר שנה קיבל את תפקיד המאמן הראשי. הוא זכה בשלוש אליפויות ברציפות בין השנים 1991 ו-1993, וחזר על ההישג בין השנים 1996 ו-1998. רוב הקרדיט על האליפויות בשיקגו הלך דווקא לכוכב, מייקל ג'ורדן, אך למרות זאת ג'קסון בנה לעצמו שם כמאמן בכיר ב-NBA.
הוא עזב את שיקגו בולס בשנת 1998 ולאחר שנה בה לא אימן כלל, מונה למאמן לוס אנג'לס לייקרס. הוא השלים בין השחקנים קובי בראיינט ושאקיל אוניל, שהרבו להסתכסך לפני בואו, וזכה גם כאן בשלוש אליפויות רצופות, בין השנים 2000 ו-2002. ב-2004 העפיל עם הלייקרס לגמר ה-NBA אך הפסיד לדטרויט פיסטונס 4-1 בסדרה ובסיום העונה עזב את הקבוצה. הוא החליט לחזור כעבור שנה כדי לנסות ולהשיג אליפות עשירית, שתמקם אותו במקום הראשון בהיסטוריה בקטגוריה זאת. בעונת 2007/2008 הוא הצליח לזכות עם הלייקרס באליפות המערב ולהגיע לגמר ה-NBA, אך שם הוא הפסיד לבוסטון סלטיקס 4-2 בסדרה. בעונת 2008/2009 הצליח ג'קסון לזכות עם לוס אנג'לס לייקרס באליפות העשירית שלו אחרי ניצחון 4-1 בסדרת הגמר על אורלנדו מג'יק, ובכך שבר את שיא אליפויות ה-NBA למאמן. בעונת 2009/2010 זכה ג'קסון עם לוס אנג'לס לייקרס באליפות ה-11 שלו אחרי ניצחון 4-3 בסדרת הגמר על בוסטון סלטיקס. באוגוסט 2010 חתם ג'קסון חוזה לאמן את הלייקרס לעונה נוספת, שבסופה הוא הפסיק לאמן את הלייקרס.
בחודש מרץ 2014, הוכרז פיל ג'קסון כנשיא קבוצת הניו-יורק ניקס, תפקיד מקביל לזה של עמיתו, מאמן העבר האגדי פט ריילי, אשר משמש כנשיא קבוצת מיאמי היט. כצעד ניהולי ראשון, פיטר ג'קסון בסוף העונה את כל הצוות המקצועי בקבוצה ובראשם את המאמן מייק וודסון, לאחר שהקבוצה לא עלתה למשחקי הפלייאוף.
ב-28 ביוני 2017 פוטר ג'קסון מתפקידו כנשיא ניו יורק ניקס אחרי שלוש שנים כושלות של הקבוצה.
רבקה הורביץ

ביוגרפיה

נולדה בבאד הומבורג שבגרמניה כרבקה גולדשמידט, בת לזיגפריד אליעזר גולדשמידט הלוי ולבת שבע אברמוב, ילידת האימפריה הרוסית, ואחות לנפתלי, המבוגר ממנה בשנה. אביה היה רופא, ונפטר כשהייתה בת שלושה שבועות. לאחר עליית הנאצים לשלטון עלתה לארץ ישראל עם אמהּ, שנפטרה כשהייתה בת תשע. בנעוריה גרה בביתו של יצחק ברויאר. 
ב-1947 החלה ללמוד לתואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים. עם מוריה נמנו שמואל הוגו ברגמן, יוליוס גוטמן וגרשם שלום. את התואר השני קיבלה בבית המדרש לרבנים באמריקה, על עבודה שעסקה ברבי ברוך מקוסוב. בשנת 1962 קיבלה תואר דוקטור מקולג' ברין מור  שבפנסילבניה, על עבודה שנושאה השפה והזמן בפילוסופיה של פרנץ רוזנצוויג ("Speech and time in the philosophy of Franz Rosenzweig"). 
לאחר שנים אחדות שבהן לימדה באוניברסיטאות בארצות הברית חזרה לישראל עם בעלה ושני ילדיה, וב-1975 הצטרפה לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
מחקריה עסקו בהגות היהודית במאה ה-19 ובמאה ה-20, ובעיקר בהוגים פרנץ רוזנצוויג, מרטין בובר, עמנואל לוינס, יצחק ברויאר ואברהם יהושע השל. כתבה ערכים אחדים באנציקלופדיה יודאיקה. 
בגיל 48 חלתה בסרטן השד ולאחר טיפולים קשים החלימה. בשנת 2006 חזרה המחלה והתפשטה בגופה, והיא נפטרה ב-4 בינואר 2007, בגיל 80, ונקברה בהר המנוחות. הייתה נשואה ליוסף הורביץ, שנפטר בשנת 2001, ואם לדוד ולבת שבע.
אתה חברה שלי (אלבום)

רקע

האלבום מכיל ביצועים של שירי יונה וולך שהולחנו על ידי רונה קינן, אלי אברמוב, קורין אלאל, אילן וירצברג, יובל מסנר, שמעון גלבץ וערן צור עצמו, שגם עיבד את השירים.
הלחן של שני שירים - "כשבאתי לקחת אותה מהעננים" ו"שיר קדמשנתי (סקס אחר)" (בביצוע דנה אינטרנשיונל) נלקח מהאלבום בציר טוב (1982) של אילן וירצברג ושמעון גלבץ, שגם הוא היה מבוסס על שירי יונה וולך. רוב השירים זכו לעיבוד אלקטרוני חדשני. בשירים "מת בארץ" ו"בעיות זהות" מופיעות הקלטות של קולה של וולך. השיר "שם יש" בוצע בדואט עם קורין אלאל.
השירים "תותים" והחידוש לשירה של נורית גלרון "זה לא זה", שנקרא הפעם "(וזה לא מה ש)", היו ללהיטים.
בשנת 2009 הועלה המופע מחדש, בהשתתפות ערן צור, אלי אברמוב ויסמין אבן.
מרקו סטורארי

קריירה ספורטיבית

העונה הראשונה שלו בקריירה הייתה 1994/1995 במדי לאדיספולי במדיה ערך 12 הופעות. לאחר אותה עונה, עבר לפרוג'ה. בעונה הראשונה שלו בקבוצה עלה עימה לסרייה א', אך לא ערך אף הופעה במדיה, גם בעונה השנייה. מאז עבר במונטוארצ'י שגם שם לא עלה לשחק, ובא.ס. אנקונה. בעונה השנייה שלו באנקונה הגיעה הפריצה של סטורארי בן ה-23. הוא ערך 34 הופעות במדיה, ועזר לה לעלות לסרייה ב'. גם בעונות שלאחר מכן היה השוער הראשון של הקבוצה. בשנת 2002, עבר לנאפולי. בתום אותה עונה, הוא עבר למסינה והפך לשוער הראשון שלה במשך 4 עונות, במהלכן הוא עלה עימה לסרייה א'. את ההופעה הראשונה שלו בליגה הראשונה הוא ערך מול פארמה, ב-12 בספטמבר 2004, במשחק שנגמר בתיקו 0-0. בינואר 2007, נזקקה מילאן לשוער שיחליף את זליקו קאלאץ' הפצוע, ולכן רכשה את סטורארי. לאחר מכן הושאל השוער האיטלקי ללבאנטה, קליארי ולפיורנטינה, שם שימש כשוער שני ושיחק משחק אחד בלבד. בצורה אירונית, זה היה משחק מול מילאן, בו הפסידה פיורנטינה 1-0.
ב-23 ביוני 2010 חתם ביובנטוס לשלוש שנים עבור 4.5 מיליון יורו, ובהתחלה היה השוער הראשון בעקבות פציעתו של בופון במונדיאל 2010. ביובנטוס זכה בארבע אליפויות רצופות, ובגביע האיטלקי בו הצטיין במשחק הגמר בניצחון 2-1 על לאציו.
ב-3 ביולי 2015 חתם לשנתיים בקליארי מהליגה האיטלקית השנייה. ב-11 בינואר 2017 חזר למילאן וחתם עד לסוף העונה.
סטורארי עדיין לא ערך הופעה במדי נבחרת איטליה למרות שנבחר לשוער השלישי על ידי מרצ'לו ליפי למוקדמות מונדיאל 2006, נגד סלובניה.
נדנדת הענק

נדנדת הענק (בתאילנדית: เสาชิงช้า - "סאו צ'ינג צ'א") היא מבנה דתי הממוקם במרכז העיר בנגקוק, בירת תאילנד, בשכונת פרא נאקהון של העיר, בסמוך למקדש ואט סותאט.
בעבר שימשה הנדנדה בטקס בהרמיני, וכיום היא מהווה אתר תיירות בעיר.

היסטוריה

הנדנדה הוקמה בשנת 1784, בחזית מקדש דוואסתאן בהוראת המלך ראמה הראשון. בתקופת מלכותו של המלך ראמה השני הופסקו הטקסים עקב מכת ברק שפגעה בנדנדה, וזו שופצה בשנת 1920 והועברה למיקומה הנוכחי. הטקסים הדתיים חודשו בשנת 1935 והופסקו לאחר מספר שנים בשל תאונות רבות שהתרחשו במהלך הכנס, ומותם של נזירים שהשתתפו בו.
הנדנדה שופצה בשנת 1959 ושוב בשנת 2005, כאשר במהלך שיפוץ זה הוחלפו עמודי הנדנדה. השיפוץ שנערך הסתיים בשנת 2007 והנדנדה נחנכה במעמד המלך ראמה השמיני. שרידי הנדנדה המקורית הועברו למוזיאון הלאומי.
בשנת 2005 הוצע כי הנדנדה וואט סותאט הסמוך לה יהוו אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו.

טקס הנדנדה

טקס הנדנדה היה אחד מ-12 הטקסים המלכותיים. כל טקס נערך בחודש אחר מחודשי לוח השנה התאילנדי של ממלכת סוקהותאי. בראשית עריכת הטקס הוא נערך בחודש הראשון של השנה, ולאחר מכן, בראשית תקופת ראטאנאקוסין (ראשית המאה ה-19) הועבר הטקס לחודש השני.
הטקס משחזר באופן סמלי את בריאת העולם על פי המיתולוגיה ההינדית, ומתאר את ירידת שיווה את הארץ לאחר בריאת העולם על ידי בראהמה. במהלך הטקס התנדנדו נזירים בנדנדה לגובה רב וניסו לתפוס שקי זהב התלויים מעמודים הסמוכים לנדנדה.
דריו פרננדס

קריירה

מאז הצטרף למחלקת הנוער ועד שנת 2000 היה פרננדס בספורטינג פונטה-אלטה. במהלך העונות הבאות עבר בין מספר קבוצות בארגנטינה ואף שיחק למשך חצי עונה בצ'ילה בשנת 2004. את הפריצה שלו עשה פרננדס בשנת 2005 כשעבר לקבוצת פניוניוס מליגת העל היוונית. פרננדס שיחק במדי הקבוצה 66 משחקים וכבש 6 שערים.
בשנת 2008 הגיע פרננדס לישראל וחתם  לשלוש שנים בקבוצת בית"ר ירושלים, במדיה זכה בגביע המדינה. בשנת 2009 השאילה בית"ר ירושלים את פרננדס לאריס סלוניקי היוונית למשך שנה. בשנת 2010 חזר פרננדס לבית"ר ירושלים וחתם על חוזה לשלוש שנים, אך עקב סכסוך עם המאמן אורי מלמיליאן חתם לשתי עונות וחצי באלקי לרנקה תחת המאמן הישראלי יצחק שום.
בינואר 2012 חזר פרננדס לקדנציה שלישית בבית"ר ירושלים וחתם בה עד לסוף העונה. בסוף העונה האריך פרננדס את חוזהו בקבוצה. ב-31 ביולי 2013 שוחרר פרננדס מהקבוצה, לאחר עימות עם המאמן אלי כהן במחנה האימונים בברלין.
ב-7 ביולי 2013 חתם פרננדס לשתי עונות במדי הפועל חיפה, תמורת 150 אלף דולר לעונה. לאחר עונה אחת שוחרר מהמועדון והפך לשחקן חופשי.
ב-7 באוקטובר 2014 חתם פרננדס לעונה אחת בהפועל עפולה מהליגה הלאומית ובתום העונה עבר לאוליפיאקוס וולו מליגת המשנה היוונית. ב-25 ביולי 2016 הודיע פרננדס על פרישה ממשחק פעיל.
נבחרת קזחסטן בכדורגל

שחקנים

נכון ל-8 בספטמבר 2019. כתב מודגש מסמל שחקן פעיל בנבחרת.