google/wiki40b huggingface dataset:
נורמן סטילמן

קורות חיים

סטילמן למד באוניברסיטת פנסילבניה והשלים בה תואר ראשון בהצטיינות בשנת 1967 ודוקטורט בלימודי המזרח התיכון בשנת 1970, תחת הדרכתו של פרופ' שלמה דב גויטיין. הוא ערך פוסט-דוקטורט בסמינר התאולוגי היהודי של אמריקה. לאורך שנותיו כחוקר ומרצה הוא קיבל מספר רב של פרסים אקדמאים. הוא היה חוקר-אורח באוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1994–1995, במרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב וב"מכון הלאומי לשפות וציוויליזציות המזרח" (l'Institut National des Langues et Civilisation Orientales) בפריז בשנים 2001–2002. 
בשנים 1989–1999 שימש בתור העורך של כתב-העת האקדמי החשוב AJS Review היוצא לאור מטעם החברה ללימודי היהדות בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג'.
ספרו הראשון של סטילמן היה "היהודים בארצות ערב: היסטוריה וספר מקורות" (The Jews of Arab Lands: A History and Source Book, 1979). הספר התפרסם בתקופה שבה חקר יהדות ארצות האסלאם בארצות הברית היה בשלב מוקדם, והוא סיפק לקהל הקוראים באנגלית סקירה היסטורית על היהודים בארצות ערב מימי הביניים עד העת החדשה ובנוסף 200 עמודים של מקורות ראשוניים מתורגמים לאנגלית מערבית, עברית ושפות אירופאיות. בשנת 1981 סטילמן תרגם לאנגלית את הספר "משאות בערב" של מטייל הארצות היהודי שמואל רומאנלי. בשנת 1993 הוא פרסם את ספרו החשוב "יהודי ארצות ערב בזמנים המודרניים" (The Jews of Arab Lands in Modern Times) שזכה למהדורה חדשה ב-2003.
מפעלו החשוב האחרון של פרופ' סטילמן היא "האנציקלופדיה של היהודים בעולם האסלאמי" (Encyclopedia of Jews in the Islamic World, 2010). אנציקלופדיה בת חמישה כרכים שיצאה לאור בהוצאת בריל. סטילמן הוא העורך הראשי של האנציקלופדיה, שמכילה 2200 ערכים שנכתבו על ידי יותר מ-350 אקדמאים מרחבי העולם. לאנציקלופדיה יש גם גרסה מקוונת באתר הוצאת בריל.
הוא היה נשוי לפרופ' ידידה כלפון סטילמן, חוקרת חשובה של התרבות החומרית של החברות המוסלמיות והיהודיות של המזרח התיכון וצפון אפריקה. בני הזוג ערכו מחקרים משותפים רבים עד לפטירתה של ידידה בשנת 1996.
עדה זמיר

חייה

זמיר נולדה בתל אביב ולמדה בגימנסיה הרצליה. היא למדה כימיה וסיימה תואר שני במדעים באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר דוקטור בטכניון. בשנים 1961-1964 עבדה במעבדה של רוברט הולי באוניברסיטת קורנל על פיצוח הצופן הגנטי. עם שובה לישראל החלה לעבוד במכון ויצמן למדע. בשנת 1968 הועלתה לדרגת חוקר בכיר. היא עסקה במחקר בביולוגיה מולקולרית. מאמר שלה עם רות מיסקין שתיאר שיטה להחזיר ריבוזומים לקונפורמציה הפעילה על ידי חימומם בנוכחות אלכוהול, שימש את עדה יונת בעבודתה שזכתה בפרס נובל. בשנות ה-2000 הייתה זמיר שותפה למחקר של 
המבנה המרחבי של האנזים אינהידרז פחמתי המאפשר לדונליאלה להתקיים בסביבה מלוחה.
זמיר כיהנה פעמיים כראש המחלקה לביוכימיה במכון ובשנת 1983 הייתה דיקן הפקולטה לביופיזיקה-ביוכימיה. בשנת 1984 מונתה ליו"ר המועצה המדעית של מכון ויצמן, האישה הראשונה לשאת בתפקיד זה.
זמיר הייתה נשואה לדוד זמיר, עד פטירתו בשנת 2014.
היסטוריה של אתיופיה

תגובת אקסום

בתגובה להתרחבות האסלאמית בתחומו של ים סוף והפסד רשת הדרכים המסחריות בים, הסבה ממלכת אקסום את תשומת לבה ליישוב הרמות הצפוניות של אתיופיה. קרוב לוודאי שתהליך זה של ההתרחבות החל מאז שהמהגרים הראשונים מדרום מערב ערב היגרו לרמות. אך ההתרחבות קיבלה דחף חדש עם נפילתה של אקסום ותלות באמצעים אפריקניים בלבד. באמצע המאה ה-7 ננטשה בירתה הישנה של אקסום. מקום זה שימש אחרי כן כמקום פולחן דתי וכמקום הכתרת הקיסרים על מנת להראות את המשכיות המלכים מימי אקסום. אקסום החלה להשפיע באופן פוליטי, תרבותי ודתי על דרומה של תיגראי ועל מחוזותיהם של האגאוו כמו לסתה, וג, אנגות, ולבסוף שלטה על אזור אמהרה - וואלו של היום.
ההתרחבות דרומה המשיכה עד למאה ה-20. הטכניקה המועדפת להתרחבות כללה הקמת מושבות צבאיות ששירתו כמרכז תרבותי של אקסום והפצת הנצרות בקרב אוכלוסיית האגאווים. מושבות צבאיות הוקמו גם באזורים רחוקים כמו באזורם של הסידאמים שנמצאים ברמות המרכזיות. מתנחלים אלו היו דוברי שפות שמיות כמו הארגובים, גורגים, והררים, על אף שהתנחלות עצמאית של דוברי שמית החלה גם מדרום מערב ערב. במשך המאות הבאות התפשטה הנצרות באזור שאווה והופיעו בה האמהרים שמיים.
דב חומסקי

ביוגרפיה

חומסקי נולד במינסק, בירת רוסיה הלבנה (בלרוס) בי"ד בתשרי תרע"ד, 15 באוקטובר 1913. אביו יוסף היה בלשן, חוקר ספרים עתיקים, ציוני ומבוני החינוך העברי. 
לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה משפחתו של חומסקי לקרטוז ברזה בפולין, שם גודל ולמד בבית הספר העברי של איגוד "תרבות". ב-1932 חומסקי המשיך את לימודו בסמינר העברי למורים של איגוד "תרבות" בווילנה, שנוהל על ידי ד"ר זאב שמטרלינג. בסמינריון, חומסקי הצטיין במקצועות העבריים ומוריו כללו את ד"ר אביגדור גרינשפאן וד"ר דוד נייגר שצפו שיהיה לו עתיד ספרותי. לאחר הוא עסק בהוראה בבתי הספר העברים של איגוד "תרבות" בברזנה, רוזישצה ולידה שבפולין. בשנת 1936 חומסקי עלה לארץ, והתקבל ללימודי מדעי הרוח של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בפרוץ המרד הערבי הגדול בשנת 1936 חומסקי היה חבר ההגנה והוא מילא תפקידי שמירה בפרברי ירושלים. כשהוקמה הבריגדה היהודית לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, חומסקי התנדב לשרת בה. הוא השתתף הפעילות החטיבה במצרים, ובאיטליה. גם בסוף המלחמה עבד במחנות הפליטים באוסטריה ובבלגיה במסגרת הבריגדה.
בתחילת 1948 נשלח לפולין מטעם קרן היסוד, שם ערך מסע בקרב ניצולי השואה ודיווח על מצבם. חומסקי נשאר שם מעל חצי שנה, ובתקופה זו היה פעיל בהסברה, במגבית היהודית ואף יצג את מדינת ישראל בקונגרס אנשי הרוח שנערך בוורוצלאב ב-25 באוגוסט 1948. במשך השליחות גם התקבל לראיון אצל בולסלב בירוט נשיא פולין דאז. לאחר מכן גם נשלח לשליחות במקסיקו שם לימד עברית. כשחזר לארץ היה מורה בתל אביב וירושלים. עם תלמידיו נמנתה שולמית אלוני. 
חומסקי ניהל את בית הסופר ע"ש טשרניחובסקי בתל אביב משנת 1958. משנת 1958 עד 1974 היה נשיא איגוד הסופרים הישראלי. ב-1974 זכה בפרס היצירה לסופרים עבריים. חומסקי נפטר בי"ח בשבט תשל"ו, 20 בינואר 1976.
תהילים קכ"ד

תוכן המזמור ומבנהו

מזמור קכ"ד הוא מזמור תודה לאומי. בעל המזמור מהלל ומשבח את ה' שהושיע את עמו, ומברכו. יש המתארכים את זמנו של המזמור לימי בית המקדש השני. אלה סבורים כי אויבי ישראל הנזכרים במזמור אלה הבבלים שלא הצליחו בהשמדת עם ישראל.

המזמור בתרבות

ג'ון פרופיטיוס המלחין ההולנדי כתב יצירה לאורגן בהשראת המזמור. המחזה 'המן' שחיבר המחזאי הצרפתי ג. אנטואן דה-מונכרסטין מסתיים בפסוקיו של מזמור זה.
עבדאללה רימאוי

עבדאללה רימאוי (בערבית: عبدالله الريماوي; נולד ב-1920) היה פוליטיקאי ירדני סוציאליסטי ומנהיג מפלגת הבעת' במדינה. הוגלה מירדן בעקבות ניסיון ההפיכה כנגד המלך חוסיין, "קשר זרקא", באפריל 1957.

ביוגרפיה

עבדאללה רימאוי נולד בשנת 1920 בבית רימה שליד רמאללה בארץ ישראל המנדטורית. הוא למד מתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטה האמריקנית בביירות ולאחר מכן לימד בשכם. בתום מלחמת העצמאות קרא בגלוי כנגד הסכמי שביתת הנשק בין ישראל לירדן ובעקבות זאת הושם במעצר לתקופת מה. לאחר מכן פעל לחזק את מפלגת הבעת', אף שפעילותה נאסרה בממלכה באותה תקופה. בשנת 1950 נבחר לראשונה לפרלמנט של ירדן כנציג עצמאי מהגדה המערבית.
בבחירות באוקטובר 1956 מפלגת הבעת' הירדנית זכתה ב-2 מנדטים. מנהיג המפלגה הלאומית הסוציאליסטית סולימאן א-נאבולסי צירף את הבעת' לקואליציה, ורימאוי מונה לשר ללא תיק במשרד החוץ הירדני (א-נאבולסי שימש כשר החוץ באופן רשמי). רימאוי נודע כאחד ממתנגדי המשטר החריפים בירדן וקרא בגלוי לאיחודה הפוליטי עם סוריה בשם האחדות הלאומית הערבית. דיווחים אחדים טוענים כי רימאוי היה נוסע בשעות הלילה לדמשק וחוזר עם מזוודות מלאות מזומנים לצורך חלוקת שוחד. בזמן כהונתו רימאוי הנהיג מדיניות אנטי-מערבית, כאשר הוא שואף להתקרב לגוש הקומוניסטי ולקבוצת המדינות הבלתי-מזדהות. בינואר 1957 חיזק את הקשרים עם מדינות ערב, ובמרץ ביטל את ההסכם האנגלו-ירדני משנת 1948.
באפריל 1957 רימאוי היה מהפוליטיקאים שהובילו את כינון הקשרים עם ברית המועצות ועם סין. אירוע זה, וההסלמה שבעקבותיו, הובילו לניסיון ההפיכה נגד חוסיין בהמשך אותו חודש. המלך דרש שלא לכונן קשרים עם הסובייטים וא-נאבולסי סירב. המלך דרש את התפטרות הממשלה, שנענתה לכך מתוך האמונה בכוחה הפוליטי. ב-13 באפריל, בשיתוף שיזם רימאוי עם מפקד הלגיון הירדני עלי אבו נוואר, בוצע ניסיון הפיכה כנגד חוסיין בבסיס זרקא שמצפון לבירה עמאן. הניסיון נכשל בגלל חוסר אחידות בשורות הצבא. בסופו של הקשר הושבה ממשלה שמרנית על חשבון א-נאבולסי והרמטכ"ל הודח. רימאווי הוגלה לדמשק, וביולי נפתח משפטו (שלא בפניו) ביחד עם 20 קצינים אחרים בעוון תכנון התנקשות במלך.
מדמשק המשיך רימאוי לפעול ביחד עם הרמטכ"ל לשעבר עלי אבו נוואר כנגד המשטר בירדן. בשנת 1959 עמדו השניים מאחורי ניסיון התנקשות במלך חוסיין שכשל, ובעקבותיו נידונו פעם נוספת שלא בפניהם לתקופות מאסר. באוגוסט 1960 הצליחו להתנקש בחייו של ראש ממשלת ירדן היזאע אל-מג'אלי במשרדו שבעמאן. בשנת 1971 קיבל חנינה מהמלך חוסיין והורשה לשוב לירדן.
ריק מהורן

קריירת משחק

מהורן נולד וגדל בעיר הרטפורד שבקונטיקט, ובשנת 1976 החל ללמוד באוניברסיטת המפטון אשר בווירג'יניה. ב-4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצע של 20.3 נקודות למשחק, כולל 27.6 נקודות למשחק בעונתו האחרונה.
בדראפט ה-NBA‏ 1980 נלקח מהורן בבחירה ה-35, על ידי וושינגטון בולטס. בעונתו השנייה בוושינגטון קיבע את מקומו בחמישייה הפותחת של הקבוצה, עם עזיבתם של וס אנסלד ואלווין הייז, ורשם ממוצעים של 12.2 נקודות ו-8.8 ריבאונדים למשחק.
בסיום עונת 1984/1985 הועבר בטרייד לדטרויט פיסטונס, בתמורה לדן ראונדפילד. בעונת 1988/1989 סייע לדטרויט לזכות באליפות ה-NBA הראשונה בתולדותיה, כשחקן חמישייה קבוע לצד אייזיאה תומאס, ג'ו דיומרס, מארק אגוויר וביל למביר. לאורך הפלייאוף קלע 6.0 נקודות למשחק בלבד, אך זכה לדקות משחק רבות בשל כישוריו ההגנתיים.
בדראפט ההרחבה של שנת 1989 נבחר מהורן על ידי מינסוטה טימברוולבס, אשר שלחה אותו בטרייד לפילדלפיה 76' בטרם שיחק במדיה. בסיום עונת 1989/1990 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה.
בעונת 1991/1992 עזב את ה-NBA וחתם על חוזה בקבוצת וירטוס רומא מליגת העל האיטלקית. בעונתו היחידה בקבוצה זכה עמה בגביע קוראץ' לאחר שגברה על סקאבוליני פזארו בסדרת הגמר.
לקראת עונת 1992/1993 חתם על חוזה בניו ג'רזי נטס, ועד לסיום עונת 1998/1999 שיחק גם עבור פילדלפיה ודטרויט. לאורך תקופה זו שימש כשחקן ספסל זניח, ומיעט לקבל דקות משחק.

קריירת אימון

בעונת 1999/2000 שימש כמאמן קבוצת "רוקפורד לייטנינג" מליגת ה-CBA. בין השנים 2000–2002 היה עוזר מאמן באטלנטה הוקס, תחת המאמן לון קרוגר.
בין השנים 2005–2009 שימש כעוזר מאמן בקבוצת דטרויט שוק מליגת ה-WNBA, תחת ביל למביר עמו שיתף פעולה כשחקן הפיסטונס. בעונות 2006 ו-2008 זכתה הקבוצה באליפות ה-WNBA. בעונת 2009 שימש כמאמן הראשי של הקבוצה, אשר הודחה מהפלייאוף בגמר האזור המזרחי על ידי אינדיאנה פיבר. בסיום אותה עונה עבר המועדון לטלסה, אוקלהומה, ומהורן עזב את הקבוצה.
רוטוויילר

היסטוריה

הרוטוויילר הקדום (צאצא של המולוסוס האירופי) שימש כלב רועים שרירי וקשוח, שצעד לצד הלגיונות הרומיים ברחבי אירופה. את שמו קיבל מהעיר הגרמנית רוטווייל ששימשה אז מרכז אזורי לסחר בבקר ואליה הגיע יחד עם אותם לגיונות. הרוטוויילר הנהיג והוביל עדרי בקר עצומים, ושמר עליהם מפני טורפים. בנוסף שימש גם לציד חזירי בר. אך את עיקר פרסומו קיבל בזכות היותו כלב קצבים - כלב שתפקידו היה להוביל את הבקר לשחיטה או לזירת המכירות בכיכר השוק.

מבנה כללי

גובה: זכרים 60–69 ס"מ; נקבות 52–63 ס"מ
משקל: זכרים 50–60 ק"ג; נקבות 35–48 ק"ג

כבר בזמן לידתו יש לכלב זנב
פרוותו קצרה; צבעה שחור עם כתמים חומים בהירים וכהים
אלבורוזי

ביוגרפיה

נולד וגדל בעיר מרסלה שבסיציליה, אביו היה שוטר ואמו עקרת בית. בילדותו עקרה משפחתו לצפון איטליה, תחילה למילאנו, ולאחר מכן לבולטיארה (Boltiere) שבברגמו, לומברדיה.
בשנת 1993 כשהוא בן 15, הקים יחד עם הגיטריסט פאביו "סר" מריגו, את להקת "Reggae National Tickets". הלהקה הושפעה מלהקות רגאיי איטלקיות שפעלו באותה העת כפיטורה פרסקה (Pitura Freska), אפריקה יונייט (Africa Unite) ופוסה 99 (99 Posse), ומאמנים ג'מייקנים כבוב מארלי והוויילרס.
להקת Reggae National Tickets הוציאה חמישה אלבומים, השתתפה בפסטיבל רגאיי סאמפסט, מפסטיבלי הרגאיי החשובים בעולם המתקיים מדי שנה במונטיגו ביי, ובפסטיבל רוטוטום סאנספלאש ‏(Rototom Sunsplash) המתקיים בבניקאסים (Benicàssim) ספרד.
בשנת 2000 עזב אלבורוזי את להקת "רגאיי נשיונל טיקט", בשנה שלאחר מכן עקר לקינגסטון, ג'מייקה, והחל לעבוד כמהנדס סאונד וכמפיק.
בשנת 2008 הוציא את אלבום הסולו הראשון שלו: "Soul Pirate" ובשנת 2009 הוציא את אלבומו השני: "Escape From Babylon".
את שם הבמה שלו בחר אלברטו לאחר שהמקומיים כינו אותו "Borosie" שמשמעותו אידיוט, הוא החליט להפוך את כינוי הגנאי לחיובי, הוסיף את תחילת שמו "אלברטו" לבורוזי, וכך נולד הכינוי "אלבורוזי".
בין להיטיו הגדולים השירים: "Rastafari Anthem"‏, "Kingston Town", ו-"Call Up Jah". בשנת 2011 היה אלבורוזי לאמן הלבן הראשון שזכה במקום הראשון בפרס M.O.B.O.‏ (Music of Black Origin), בקטגוריית זמר הרגאיי הטוב ביותר.
ביולי 2013 הופיע אלבורוזי בישראל כחלק ממסע ההופעות האירופי שלו.
ז'לובין

תולדות היישוב

ז'לובין נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-16. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1880 פרצה דליקה גדולה בעיר, אשר כילתה את כל בתי הכנסת בה.

יהודי ז'לובין

טרם מלחמת העולם השנייה חיו בעיר כ-3,700 יהודים, כחמישית מכלל תושביה. בתקופה הסובייטית פעל בעיר בית ספר יידי.
ב-14 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה גזירות שונות על יהודיה. בהמשך, רוכזו יהודי העיר בשני גטאות שהוקמו בה.
בכ"ה בניסן ה'תש"ב 12 באפריל 1942 נרצחו כ-1,200 היהודים שנותרו בעיר ליד הכפר הסמוך לבדווקה.
ארתור דלאלויאן

חיים אישיים

דלאלויאן החל להתעמל בגיל שש, בעודו מתגורר בעיר נובוסיבירסק. שנה לאחר מכן, עברה משפחתו למוסקבה והוא החל להתאמן אצל אלכסנדר קלינין.
במרץ 2019 דלאלויאן הציע נישואין לבת זוגו, אולגה. השניים ילדו בת בכורה ב-16 באוגוסט 2019.

נוער

דלאלויאן זכה במדליית ארד בקרב רב באליפות רוסיה לנוער בשנת 2013. באותה שנה הוא התחרה בג'ימנסיאדה  שהתקיימה בברזיליה וזכה בזהב קבוצתי עם נבחרת רוסיה. דלאלויאן זכה בשתי מדליות זהב במכשירים: טבעות ושולחן קפיצות, מדליית כסף בתרגיל המתח ומדליית ארד בקרב רב.
דלאלויאן הופיע בתחרות הבינלאומית הגדולה הראשונה שלו בשנת 2014 באליפות אירופה לנוער. בתחרות זו הוא זכה במדליית כסף בתחרות הקבוצתית והעפיל לגמר במכשירים: טבעות ושולחן קפיצות.

בוגר

בשנים 2015 ו-2016, דלאלויאן התמודד באליפות רוסיה. אך לא נבחר כחבר רשמי או כמחליף בנבחרת הרוסית שהשתתפה באולימפיאדת ריו. בדצמבר 2016 הוא זכה במדליית זהב בקרב רב בגביע וורונין.
בשנת 2017, הוכתר דלאלויאן לאלוף רוסיה בקרב רב. לאחר מכן, הוא התמודד באליפות אירופה, בה הוכתר כסגן אלוף אירופה בקרב רב, אחרי אולג ורניאייב שזכה במדליית הזהב. הוא זכה במדליית זהב בתרגיל שולחן הקפיצות. באוגוסט 2017, דלאלויאן התמודד בגביע הרוסי שהתקיימה ביקטרינבורג. בתחרות זו הוא זכה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית, בתחרות הקרב רב הוא סיים במקום הרביעי. בגמרי המכשירים הבודדים, דלאלויאן זכה במדליית זהב בשולחן קפיצות, עם תוצאה זהה למתעמל ניקיטה נגורני, ובשתי מדליות כסף במכשירים המקבילים והקרקע.
בשנת 2018 דלאלויאן הוכתר לאלוף העולם בקרב רב. הוא היה למתעמל הרוסי הראשון שהשיג תואר זה מאז 1999, כאשר ניקולאי קריוקוב זכה בתואר. דלאלויאן היה הראשון שניצח באליפות העולם בשובר שיויון. הוא סיים את הקרב רב עם תוצאה של 87.598 נקודות, זהה למתעמל הסיני, שיאו רואוטנג. לאחר שנבדקו התוצאות בהתאם לחוקי שובר שיויון בהם מורידים את התוצאה הנמוכה ביותר, זכה דלאלויאן בתואר אלוף העולם. בגמרי המכשירים זכה דאלויאן במדליית זהב בתרגיל הקרקע, במדליית כסף בשולחן קפיצות ומדליית ארד בתרגיל המקבילים. הוא גם זכה בפרס הלונגינס לאלגנטיות.
בשנת 2019 הוא הוכר כסגן אלוף אירופה וסגן אלוף העולם בקרב רב. כמו כן, דלאלויאן זכה עם נבחרתו במדליית זהב בתחרות הקבצותית, לראשונה מאז פירוק ברית המועצות.
רפאל רומו

קריירת מועדונים

רומו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אתלטיקו דה טורן, ממנה עבר ליאנרוס מליגת העל הוונצואלית.
ב-15 ביולי 2009 רומו חתם באודינזה מהסרייה א'. ב-15 במאי 2010 רומו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 ללאציו.
לאחר שבאודינזה מיעט לשחק, ב-18 בינואר 2011 הושאל לאסטודיאנטס מרידה עד לסיום העונה.
בעונת 2011/2012 רומו לא שיחק ולו דקה אחת במדי אודינזה, ובקיץ 2012 חזר בשנית לוונצואלה, הפעם למינרוס בה שיחק שלוש עונות.
באוגוסט 2015 הושאל לשתי משחקים בלבד לווטפורד מהפרמייר ליג, אחרי עונש ההרחקה של גיידריוס ארלאוסקיס.
בקיץ 2016 רומו חתם בא.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית.
בקיץ 2017 רומו חתם באפואל ניקוסיה. בינואר 2018 הושאל לבירסחוט וילרייק מליגת העל הבלגית. בקיץ 2018 חזר לאפואל, בה רשם באותה עונה 12 הופעות.
ב-1 בספטמבר 2019 חתם לשנה בסילקבורג מליגת העל הדנית.

קריירה בינלאומית

בצעירותו, רומו שיחק בנבחרת הנוער של ונצואלה. ב-20 באוגוסט 2008 רומו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה בניצחון 1-4 נגד סוריה.
רומו נכלל בסגל הנבחרת בקופה אמריקה 2019.
הקיץ של אביה

העלילה

אביה היא ילדה בת 10, יתומה מאב, החיה בפנימייה כי אמה, הניה, היא ניצולת השואה, חולה בנפשה ומאושפזת בבית חולים פסיכיאטרי. בטקס סיום הלימודים בפנימייה ב-1951, להפתעתה של אביה, מגיעה אמה לפנימייה ומוציאה אותה משם כי גילתה ששערה של בתה מלא כינים, זו היא רמיזה לכך שאמה היא חולת ניקיון. אחרי שהן חוזרות הביתה לפתח תקווה, אמה מספרת את אביה כדי לבער את נגע הכינים. הקרחת היא מושא לעג עבור הילדים במושבה. גם הניה היא מושא ללעג ולבוז עבור ילדי המושבה המכנים אותה "פרטיזונכה".
אביה לא מאמינה שאבא שלה מת. יום אחד בא למושבה אדם בשם מקס גנץ. אביה, המוצאת דמיון בינו לבין אבא שלה המנוח המופיע בתמונה, מדמיינת לעצמה שהוא אבא שלה. לאחר שעקבה אחריו, מר גנץ כועס על אביה והיא סוף סוף מסתכלת לו בעיניים. בעקבות כך היא מחליטה שהוא איננו אבא שלה.
אביה רוצה להשתתף בשיעורי הבלט של מיה אברמסון, אך מאחר שאין לה בגדים יפים, מיה לא נותנת לה להיכנס לשיעור. אביה מקללת את מיה, ולאחר שמיה שופכת עליה דלי מים, זורקת אביה אבן, פוגעת בעינה של מיה וגורמת לה לעיוורון זמני. אביה מבקרת אצל מיה בבית החולים ומבקשת ממנה סליחה, וזו סולחת לה. 
אביה חוגגת יום הולדת 10 ואף אחד מהילדים בשכונה לא מגיע. אביה עצובה ומאוכזבת מאוד.
רות עורכת מסיבה לכבוד ההבראה של מיה ואביה ואימה לא מוזמנות. הניה מחליטה לערוך לה ולאביה נשף קטן בביתן והן רוקדות יחד.
בסוף הספר, סובלת הניה מהתמוטטות עצבים ונלקחת בחזרה למוסד הרפואי. מיה דופקת על דלת ביתה של אביה, אביה פותחת לה והן יושבות ומדברות. אביה ומיה נפרדות כידידות אך אביה מאבדת עניין בחברות עם מיה. אביה חוזרת בסוף לפנימייה.
פדרו הראשון, מלך אראגון

ביוגרפיה

פדרו הראשון נולד בשנת 1068, והיה בנם של סנצ'ו הראשון, מלך אראגון ואיזבל מאורחל, בתם של ארמנחול השלישי, רוזן אורחל ואדלייד.
בשנת 1094 נהרג אביו מפגיעת חץ בזמן המצור על ווסקה, ופדרו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1096 שיתף פדרו פעולה עם אל סיד, וביחד הרחיבו את הגבול הדרומי של הממלכה כחלק מהרקונקיסטה. לפי מקורות מסוימים, בשנת 1101 רצה פדרו להצטרף למסע הצלב הראשון, אולם האפיפיור פסקל השני הורה לו להמשיך את המסע כנגד סרגוסה. בשנת 1102 יצא פדרו למסע לכיבוש סרגוסה, אולם בשל התקפת נגד חזקה של המורים, שבה אף נהרג בן דודו ארמנחול החמישי, רוזן אורחל, הפסיק פדרו את המצור על העיר. בשנת 1104 מת פדרו, ואחיו למחצה אלפונסו הראשון, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו.
ההיסטוריה האמיתית של כנופיית קלי (סרט)

הפקה

הבמאי ג'סטין קורזל הודיע כי הסרט נמצא בשלבי פיתוח, במהלך מסיבת עיתונאים בדצמבר 2016 להשקת הסרט Assassin's Creed.
בנובמבר 2017 הוכרז באופן רשמי על הפרויקט, כאשר ג'ורג מקיי לוהק לתפקיד נד קלי וראסל קרואו, ניקולס הולט ואסי דייוויס לוהקו לתפקידים משניים. הצילומים החלו במרץ 2018 בויקטוריה, אוסטרליה.  באפריל הועברה תחילת ההפקה של הסרט ליולי.  בפועל ההפקה יצאה לדרך ב-22 ביולי.  בספטמבר נחשף כי צ'ארלי האנם לוהק לתפקיד לא ידוע בסרט.

שחרור

הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ב-11 בספטמבר 2019 ויצא לבתי הקולנוע האוסטרלים בשנת 2020 על ידיTransmission Films.
זכויות ההפצה לצפון אמריקה נרכשו על ידי סרטי IFC עם תוכניות להוציאו לאקרנים במהלך שנת 2020.
The Sins Of Thy Beloved

היסטוריה

הלהקה הוקמה בנובמבר 1996 בידי גלן מורטן נורדבה, ארילד כריסטנסן וסטיג יוהנסן. הלהקה נקראה בהתחלה "Purgatory" (כור המצרף) אך כעבור זמן קצר החליטו לשנות את שמם לשם פחות נפוץ. אניטה אוגלנד ואולה אארסטד הצטרפו ללהקה זמן קצר לאחר מכן. את הדמו הראשון שלהם "All Alone" הם הקליטו בחודשי ינואר ופברואר של שנת 1997. אנדרס תיו ואינגפריד סטנסלנד הצטרפו ואז הקליטה הלהקה את הדמו השני "Silent Pain" בינואר 1998. פיט יוהנסן ניגן בכינור בדמו זה, למרות שעדיין לא היה חבר רשמי בלהקה. הוא הצטרף ללהקה להקלטת אלבומה המלא הראשון "Lake of Sorrow" ב-1998. אחרי הקלטת האלבום הלהקה קיימה מסע הופעות ברחבי אירופה. אחרי המסע הקליטה בשנת 2000 את האלבום השני שלהם "Perpetual Desolation". דיסק ווידאו של הופעה חיה שלה הופץ ב-2001 אך לא זכה לתפוצה כלל עולמית ולכן קשה להשיגו. גם בעקבות אלבום זה יצאה הלהקה למסע הופעות אך המסע היה מתיש וגרם לאניטה אוגלנד, אנדרס תיו ואינפגריד סטנסלנד לעזוב את הלהקה ב-2001. בעקבות עזיבתם של השלושה, הלהקה הקפיאה את פעילותה, ואילו פיט יוהנסן עזב לנגן בכינור עבור טריסטניה ומאוחר יותר סירניה. ב-2007 היו שמועות שאניטה חזרה ללהקה, אך היא עדיין נשארה לא פעילה.

מוזיקה

סגנון המוזיקה של The Sins of Thy Beloved אופייני למטאל הגותי הסקנדינבי. The Sins of Thy Beloved מושוות לעיתים קרובות ללהקות מטאל גותי אחרות דוגמת טריסטניה ו-Theatre of Tragedy, בעיקר בגלל שהלהקה משלבת זמרת סופרן נשי עם גרואלינג גברי, שילוב שנפוץ במטאל הגותי וידוע כ"שירת היפה והחיה". המוזיקה של הלהקה משלבת מקצבים וריפים של דום-דת' ודת' מטאל לצד שימוש אינטנסיבי בכינור, בעיקר באלבום Lake of Sorrow. השימוש בשירת היפה והחיה בליווי כינור וקלידים מאפיין להקות מטאל גותי רבות מנורווגיה. ההופעות החיות שלהם יותר קרובות לדת' מטאל מאשר ההקלטות באולפן, בהן משתמשים באפקטים נוספים ועיבודים שאי-אפשר לעשות בהופעה חיה (יותר כלים קלאסיים, מקהלות וכו').
צ'יקו ודיקו

צ'יקוֹ ודיקוֹ (איציק ודיקו זוהר) הוא שם הבמה של זוג קוסמים, בן ואביו (בהתאמה), שפעלו בישראל, בעיקר בשנות ה-80 של המאה ה-20. הייתה להם פינה קבועה בתוכנית "שמיניות באוויר" במשך שבע שנים, והם גם הופיעו במופע משלהם וכאורחים על במות רבות ברחבי הארץ.
דיקו נולד בבולגריה ב-1945 ועלה עם הוריו בגיל שלוש. גדל בבית דגן ולאחר מכן בתל אביב. דיקו עבד גם כסנדלר. יחד עם בנו, הוא גיבש מופע קסמים והם החלו להופיע לקראת יום הולדתו ה-12 של איציק.
ההצלחה נקטעה כאשר החלו להצטבר נגד איציק תלונות על הטרדה מינית ואונס. ב-1994 נידון איציק לעבודות שירות על בעילה אסורה בהסכמה וביצוע מעשים מגונים בצעירות שביקשו להתקבל אצלו לעבודה. ב-2005 נגזרו עליו שנתיים וחצי מאסר בפועל בגין עבירות מס. כשהשתחרר עזב את הארץ וגם את המקצוע. 
נכון לשנות האלפיים, דיקו מנהל חנות לאביזרי קוסמות ומופיע לעיתים עם יואב "האגדי".
ב-2014 עלתה בטלוויזיה החינוכית סדרת תוכניות קצרות בשם "בית ספר לקוסמים", בכיכובם של דיקו ויואב.
בשנת 2015 יצא הסרט הדוקומנטרי, חיים באשליות, המספר את סיפורם של זוג הקוסמים. 
בשנת 2018 הופיע דיקו בתור עצמו בסדרה "משיח".
בורגול

בהלכה

בפסח הבורגול נחשב חמץ, כיון שעבר בישול במים. 
רבים מהפוסקים סבורים שאין איסור בישולי עכו"ם בבורגול, ולכן גופי כשרות רבים אינם מצריכים השגחה צמודה על בורגול המיובא מחו"ל.
תת-קבוצה

בתורת הקבוצות, אומרים שהקבוצה הנתונה  היא תת-קבוצה של הקבוצה הנתונה  אם כל איבר של הקבוצה  שייך גם לקבוצה . (בניסוח פורמלי: לכל  מתקיים ).
את הקשר " מוכלת ב-" (או:  חלקית ל-, או:  תת-קבוצה של , או,   מכילה את ) מסמנים כך: , והוא מכונה יחס ההכלה.

יחסים נוספים

באמצעות יחס ההכלה ניתן להגדיר את יחס השוויון בין קבוצות; אומרים שהקבוצה  שווה לקבוצה  אם ורק אם הקבוצה  מכילה את הקבוצה  וגם הקבוצה  מכילה את הקבוצה . (בכתיב פורמלי: ).
באמצעות יחס ההכלה ויחס השוויון ניתן להגדיר יחס נוסף; כאשר הקבוצה  מכילה את הקבוצה  אך אינה שווה לה (יש איבר בקבוצה  שהוא אינו איבר בקבוצה , ובניסוח פורמלי  וגם ), נאמר שהקבוצה  מכילה ממש את הקבוצה , או במילים שקולות: הקבוצה  היא חלקית ממש לקבוצה . יחס זה מסמנים . (בכתיב פורמלי: ).
הסימון  עשוי להטעות: בעוד שכאן (ובמרבית הספרים והמאמרים המודרניים) מציינים  ו- הכלה ו"הכלה ממש" בהתאמה, יש ספרים שבהם משתמשים בסימונים  ו- לאותן מטרות, בהתאמה.
קלבו PC

קלבו PC (מוכרת גם כ- "קלבו PC - מערכת תוכנה משולבת") היא חבילת יישומים משרדיים בעברית, מבין הראשונות מסוגה, שיצאה לאור בשנת 1990 על ידי חברת "סיבית (SIBIT) - שרותי מיקרו מחשבים בע"מ".
חבילה זו כוללת ארבעה יישומים עיקריים: מעבד תמלילים, מסד מידע (לטיפול בכרטסות), גיליון עבודה, מערכת תקשורת, ובנוסף ליישומים קיימות גם תכונות כמו מערכת מקרו, מערכת לניהול קבצים בשם "המכתבה", לוח משותף ליישומי המערכת בשם "הסלסלה", וכלי בשם "קול-בו" המאפשר הקלטת שמע.
בשנת יציאת החבילה 1990 לא היו קיימות עדיין בעולם ובישראל חבילות יישומים משרדיות רבות, בפרט לא החבילה הנפוצה כיום Microsoft Office, ולכן חבילה זו היוותה חידוש עבור השוק הקיים, על אף יכולותיה המוגבלות (שלמשל לא כללו מצגת שקפים) והשימוש המסורבל בה. בהתאם לשמו, המוצר פעל על מחשבי IBM PC ותואמיו בלבד בעלי מערכת ההפעלה DOS.
חברת סיבית איחרה בהסבת המוצר לחלונות וכאשר יצאה עם המוצר - הסתבר כי השוק כבר התרגל למוצרי מיקרוסופט ולא היה ביקוש לחבילה, כתוצאה - הופסק פיתוח המוצר והוא נעלם מהשוק.
בחירתו של הובסון

תקציר העלילה

הנרי הובסון (צ'ארלס לוטון) הוא אלמן בעל חנות לממכר וייצור מגפיים בעיר סלפורד. יש לו שלוש בנות: מגי הבכורה (ברנדה דה בנזי), אליס (דפנה אנדרסון) וויקי (פרונלה סקיילס). הבנות עובדות בחנות ללא שכר, ואילו הובסון מבלה את רוב זמנו בשתיית אלכוהול ובסיפור בדיחות לחבריו.
הוא מתייחס לבנותיו בהתנשאות ורואה בהן שפחות שעליהן לשרת אותו. לאליס ולויקי הוא אומר כי רק הוא יבחר את חתניהן ולמגי הוא אומר כי היא בת 30, עברה את גיל הנישואים ועליה להישאר בחנות ולנהל אותה.
וילי מוסופ (ג'ון מילס) מייצר מגפים במרתף מתחת לחנות. כל חייו עבר במרתף זה, לא למד והוא אנאלפבית. גברת הפוורת', לקוחה עשירה מופיעה בחנות ומשבחת בפני כולם את עבודתו של וילי.
מגי מחליטה לעשות מעשה, היא מבקשת מווילי להתחתן אתה ומאביה לשלם לה משכורת על עבודתה. כשהובסון מסרב ולועג לה היא עוזבת את החנות עם וילי והם נישאים.
בעזרת הלוואה שהם מקבלים מגברת הפוורת' הם שוכרים דירה מוזנחת, ולאחר שיפוץ הם פותחים שם חנות לממכר ולייצור מגפים. בעזרת כושר הניהול של מגי ואומנותו של וילי הם מצליחים להחזיר את חובם ולרוקן את חנותו של הובסון מלקוחות המצטרפים אליהם. מגי מלמדת את וילי קרוא וכתוב וביטחונו העצמי גובר.
הובסון שוקע בשתיית אלכוהול וחווה הזיות אלכוהול. הרופא מזעיק את מגי ווילי. וילי, כעת בעל ביטחון עצמי מציע תנאים להובסון: החנות תיקרא מוסופ-הובסון, והובסון יהיה רק שותף סמוי. הובסון מתנגד לכך בתוקף, אבל לאחר שאליס וויקי הנשואות מודיעות לו כי אין בכוונתן להישאר בחנות, הוא נכנע ומקבל את דרישתו של וילי.