google/wiki40b huggingface dataset:
רנה מלנסטיין

קריירת משחק

רנה מלנסטיין נולד וגדל בעיירה באוגן הנמצאת במחוז צפון בראבנט שבדרום הולנד. הוא החל את קריירת המשחק שלו במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית ויוס 38. בשנת 1982, בהיותו בן 18, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים, שמשחקת בליגה העשירית, ובתום העונה עזב את הקבוצה. בשנת 1983 חתם בוול הארדינג מהליגה השביעית. לאחר חמש שנים, בעונת 1988/1989, מלנסטיין שב לקבוצת נעוריו, אך לאחר שנה, עבר לקבוצת דה טרפרס, אשר שיחקה אז בליגה החמישית. לאחר שנתיים, בעונת 1991/1992 מלנסטיין עבר לניימכן מליגת העל ההולנדית, אך לא זכה לשחק בה, מכיוון שבילה את השנתיים הבאות בקבוצת המילואים של המועדון. בשנת 1993 מלנסטיין פרש ממשחק פעיל בגיל 30. בתקופה זו קיבל רישיון אימון.

קריירת אימון

את קריירת האימון שלו התחיל מלנסטיין בשנת 1982, כאשר עלה לבוגרים של ויוס 38 והחל לאמן בקבוצת הנוער של המועדון. כשעבר לשחק בניימכן, אימן במקביל את קבוצת הנוער שלה. בשנת 1993, לאחר שפרש ממשחק פעיל, מלנסטיין טס לקטר ואימן במשך כשש שנים את הנבחרת הלאומית של קטר עד גיל 18. בשנת 1999 מונה לתפקיד המאמן בקבוצת אל-גארפה מליגת העל הקטרית, והוביל אותה לזכייה בגביע הערבי. בשנת 2000, מלנסטיין עבר למתחרה הגדולה של אל-גארפה - א-סד, אותה אימן למשך עונה אחת, בה זכתה בגביע אמיר קטר, שהוא הגביע הקטרי.
בשנת 2001 מונה מלנסטיין למאמן מחלקת הנוער של מנצ'סטר יונייטד, תפקיד אותו מילא במשך ארבע שנים עד לשנת 2005, כשהשיג את רישיון הפרו שלו להיות מאמן בכיר באירופה. באותה השנה הוא מונה לתפקיד מאמן קבוצת המילואים של יונייטד. בשנת 2006, מלנסטיין עזב את יונייטד ומונה למאמנה של ברונדבי הדנית למשך שלוש עונות, אך פוטר באמצע עונת 2006/2007 בגלל תוצאות רעות. ב-17 בינואר 2007, הוא שב למנצ'סטר יונייטד, הפעם לקבוצה הראשונה, בתור עוזר מאמן לאלכס פרגוסון. בשנת 2013, פרגוסון עזב את יונייטד לאחר 27 שנים, ומאמנה החדש, דייוויד מויס, הביא עמו צוות משלו, דבר אשר גרם להתפטרותו של מלנסטיין. 
ב-27 ביוני 2013, יום אחד לאחר שעזב את יונייטד, מלנסטיין הודיע כי ישמש כעוזר מאמן לחוס הידינק באנז'י מחצ'קלה, מליגת העל הרוסית. לאחר פחות מחודש לאחר שמלנסטיין הגיע לקבוצה, ב-22 ביולי, הידינק התפטר מתפקידו ומלנסטיין מונה למאמן הראשי במקומו. הוא היה המאמן במשך 16 ימים עד אשר הוחלף על ידי גדז'י גדז'ייב. לאחר פיטוריו, מלנסטיין חזר לאנגליה, ונהפך למאמנה של פולהאם מהפרמייר ליג. בתחילה היה עוזרו של מרטין יול, אך לאחר שהוא פוטר לאחר חמישה הפסדים רצופים, מלנסטיין מונה למאמן הראשי. תחת מלנסטיין, פולהאם רשמה מספר ניצחונות ואף עלתה מעל לקו האדום, אך ב-14 בפברואר 2014, הוא פוטר בעקבות מספר תוצאות מאכזבות, והוחלף על ידי פליקס מגאת. ב-2014 עד 2016 שימש כיועץ אסטרטגי בקבוצת פילדלפיה יוניון מליגת ה-MLS.
ב-9 באוגוסט 2016 מונה למאמן מכבי חיפה.
ב-13 בפברואר 2017 פוטר מתפקידו כמאמן הקבוצה.
ב-14 ביולי 2017 מונה למאמן קראלה בלאסטרס מהליגה הראשונה בהודו. ב-2 בינואר 2018 סיים את תפקידו בקבוצה.
תיאטרון צה"ל

תיאטרון צה"ל הוא תיאטרון ששייך לחיל החינוך והנוער בצה"ל, ושחקניו הם חיילים וחיילות בשירות סדיר, בעלי רקע במשחק.

היסטוריה

התיאטרון מופיע ביחידות צה"ל השונות, עם רפרטואר הצגות קומיות ודרמטיות, ממיטב המחזאות העולמית והישראלית. בנוסף מוצגים בו מחזות מקוריים של התיאטרון, שנכתבו על ידי מחזאים ישראלים, ועוסקים בחיי חיילי צה"ל, בהווי הנוער הישראלי ובערכים מרכזיים.
רבים משחקני התיאטרון והאמנים בישראל החלו או המשיכו את דרכם המקצועית בתיאטרון צה"ל, ביניהם דורי בן זאב, גיל אלון, חנה אזולאי-הספרי, אלון נוימן, יפתח קצור, אבי חדש, גאיה טראוב, ענת עצמון, יגאל שדה, מיכל ינאי, מיה דגן ורבים נוספים.
אמות השקעות

היסטוריה

אמות השקעות נוסדה בשנת 1964 על ידי חברת העובדים לצורך השקעת כספי קרנות הפנסיה ההסתדרותיות.  
את הקמת החברה הובילו יעקב לוינסון וראובן שנקר. בחברה היו שותפות חמש מתוך שבע קרנות הפנסיה ההסתדרותיות. בראשית שנות ה-70 היא הייתה חברת בת של בנק הפועלים. בשנת 2005 רכשה חברת אלוני חץ 80% ממניות אמות השקעות. 
בשנותיה הראשונות הקימה החברה, בין השאר, סופרמרקטים, בתי כל בו של המשביר לצרכן, תחנות מרכזיות בשותפות עם אגד בחברת "מפעלי תחנות" ושוק מרכזי באשדוד.
בשנת 2005 נרכשה השליטה בחברה על ידי אלוני חץ נכסים והשקעות בע"מ, ונתן חץ מונה ליו"ר החברה. בשנת 2006 מונה אבי (אבשלום) מוסלר למנכ"ל החברה. 
בשנת 2007 רכשה החברה את מגדל אמות השקעות.
אלייז'ה בראיינט

ביוגרפיה

בראיינט הוא בנו של ישראל בראיינט. הוא התחתן עם ג'נלה פראגה באוגוסט 2017. 
בראיינט התחיל לשחק כדורסל בגיל צעיר, בקבוצות נגד ילדים גדולים יותר. בריאנט שיחק בתיכון בניו המפטון, ניו המפשייר, שם הוא העמיד ממוצעים של 13 נקודות, 4 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק והוביל את התיכון שלו לגמר.

קריירת מכללות

בשנה הראשונה ללימודיו באוניברסיטת אלון הוא עמד על 14.2 נקודות, 4.2 ריבאונדים, 2.7 אסיסטים ו -1.3 חטיפות למשחק. ב-28 ביולי 2015, בראיינט הועבר מאלון אל אוניברסיטת בריגהם יאנג.
בשנתו הראשונה במכללה והשנייה בסך הכל הוא רשם ממוצעים של 11.7 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק. הוא שיחק רק 23 משחקים בשל פציעה בברך. בראיינט קלע 39 נקודות, מתוכם 7 שלשות בניצחון נגד פורטלנד .
בשנתו השנייה באוניברסיטת בריגהם יאנג, בראיינט סיים את העונה במקום השני בנקודות בצד המערבי עם 18.1 נקודות למשחק, במקום השלישי באחוזים לעונשין (.850), במקום השלישי ל-3 (0.415), הרביעי בחטיפות (1.2), השמיני בריבאונדים (6.3). ב-18 באפריל 2018, לאחר שסיים את שנתו השנייה במכללה, הודיע ​​בראיינט על מועמדותו לדראפט ה-NBA.

קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA בשנת 2018, ברייאנט הצטרף לפילדלפיה 76' עבור ליגת הקיץ של ה-NBA.
ב-30 באוגוסט 2018, בראיינט החל את הקריירה המקצועית שלו כאשר חתם בהפועל אילת לעונה אחת.
ב-23 ביולי 2019 חתם לעונה אחת במכבי תל אביב, עם אופציה לעונה נוספת.
קרן מור

ראשית הקריירה האמנותית

מור שילבה את שירותה הצבאי עם לימודי המשחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב, ונחשפה לראשונה לקהל בשנת 1987 כשגילמה את מגי ויינברג בסרטו של ינקול גולדווסר "אבא גנוב" לצד יהודה ברקן. ב-1989 גילמה את פניה בסרטו של עמוס גיתאי "ברלין ירושלים" לצד יוסי גרבר. ב-1990 גילמה את שמרית בסרטו זוכה פרס אופיר של שבי גביזון "שורו" לצד משה איבגי. ב-1992 שיחקה ב"מרק עוף" לצד חגית דסברג. בסרט "כבלים" לצד אריק איינשטיין ומוני מושונוב, ובסרטו של יעוד לבנון "קופסה שחורה".
פריצתה המשמעותית בתחום הקומי-סאטירי, הייתה במשחקה ב"העולם הערב" וב"זהו זה!" והגיעה לשיאה בשנת 1993, כשנבחרה, לצד שי אביבי, דב נבון, רמי הויברגר ומנשה נוי, להשתתף בסדרת המערכונים "החמישייה הקאמרית". מור השתתפה לצד חבריה לתוכנית, בסרט "כלבים לא נובחים בירוק" בשנת 1996.
ב-1997 שיחקה בסרטו של מנשה נוי "פתיחה 1812" לצד עמי סמולרצ'יק וב"ביפ" לצד דפנה רכטר. ב-1998 שיחקה בסרטו של עמוס גיתאי "יום יום" לצד חנה מרון ודלית קהן, וב-1999 בסרט הטלוויזיה של מנשה נוי "בטרנד".

ביסוס הקריירה

בשנת 2000 החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה הדרמטית "הבורגנים" לצד חבריה לחמישייה הקאמרית. במהלך השתתפותה בסדרה, שיחקה מור ב"בכורה" לצד דן תורן ובפרויקט הבינלאומי של סרטים המתארים את פיגועי 11 בספטמבר לצד מנשה נוי בבימויו של עמוס גיתאי.
ב-2003 שיחקה מור בסרטו של עמוס גיתאי "עלילה" לצד יעל אבקסיס וחנה לסלאו, וב-2004 בסרטו של יוסף פיצ'חדזה "שנת אפס" לצד שרה אדלר ודני גבע. באותה שנה החלה להשתתף בסדרת המערכונים "קצרים" לצד מוני מושונוב ויובל סגל. ב-2005 השתתפה בסרטה של ג'ולי שלז "מוכרחים להיות שמח" לצד טל פרידמן וסיגלית פוקס. ב-2006 שיחקה לצד רונית אלקבץ ומנשה נוי ב"פרשת השבוע". בנוסף בסדרה "פאפאדיזי" ב-2008 לצד מנשה נוי ומוני מושונוב ב-yes. בשנת 2008 שיחקה מור בסרטם של שלומי ורונית אלקבץ, "שבעה".
כמו כן, שיחקה בהצגות תיאטרון: בתיאטרון חיפה שיחקה ב"סינדרום ירושלים" (1988), "נישואי פיגארו" (1988) ו"מרד המתים" (1989); השתתפה בטרטיף" (1989) בהבימה; שחקה ב"טיטאניה" וב"חלום ליל קיץ" בתיאטרון צוותא; שחקה ב"הזוג המוזר" (1991), ב"בוז לירח" (1990) וב"שחור היה הלילה" בתיאטרון בית ליסין וכן שחקה ב"מירנדולינה" וב"אחים לנשק" (1991) בתיאטרון באר שבע. מור שחקה ב"בית העלים הכחולים" (1992), "מפעל חייו", "ראש משוגע", "מלאכים באמריקה" (1993), "חפץ" (1996), "מבקר המדינה" (1996), "חברות הכי טובות" (1999), "לופ", "אישה בעל בית" (2005), "לילה טוב אמא" (2006), "המלך ליר" (2007), "כסף עובר ושווא" (2009), "המאהב" (2012), "מיזרי" (2019) בתיאטרון הקאמרי.
מאז שנת 2008, מובילה מור את הקמפיינים של כרטיסי האשראי לאומי קארד לצד השחקן יובל סגל. בשנת 2011 שיחקה בסדרה "השנים הכי יפות" בערוץ 2. בשנה זו הגישה את הסדרה התיעודית "צו האופנה" ששודרה בערוץ 1. בשנת 2012 החלה הקרנתה, בערוץ 2, של הסדרה הקומית "יום האם" בה מור משתתפת.
בנובמבר 2014 החלה להשתתף בתוכנית הבידור "הכל הולך" של "רשת" בערוץ 2.
במאי 2018 עלתה לאוויר בערוץ כאן 11 סדרה בכיכובה "הפסיכולוגית", גרסה ישראלית לסדרת האינטרנט של ליסה קודרו, "Web Therapy" .
מור נשואה לשחקן מנשה נוי ולהם שני ילדים.
יהודה עציון

תולדות חייו

יהודה עציון נולד בקיבוץ עין צורים בשם יהודה מינץ, לאברהם ויפה (לבית פלוקסט), וגדל בהרצליה, בפרדס חנה ובגוש עציון. הוא למד בישיבת בני עקיבא כפר הרואה ובמחזור השני של ישיבת ההסדר הר עציון, ושירת בצה"ל בחיל ההנדסה. היה שותף לפעולות ההתנחלויות הראשונות (גרעין אלון מורה), והיה ממייסדי היישוב עפרה. לאחר מכן היה מדריך בבית ספר שדה עפרה, והקים את ענף המטעים של היישוב. לשעבר פעיל מרכזי בעמותת "מכנף דרום לציון", הפועלת להעלאת שארית יהדות אתיופיה, בעיקר בני קהילת פראס מוקרה. בין היתר קיים עם אברהם נגוסה את "מפקד עציון-נגוסה", בו נמנתה לראשונה האוכלוסייה היהודית הנותרת באתיופיה.
נמנה עם חברי המחתרת היהודית, שבשנות ה-80 חבריה פצעו קשה שני ראשי ערים פלסטינים וחבלן של מג"ב ותכננו לפוצץ את כיפת הסלע בהר הבית. לאחר שנלכד אמר על תוכניתו: "בהחלצותנו לפעולה זו מתוך כוונה זו להמשיך את המהלך הרוחני שיתחיל בה, רואה אני את הדרך היחידה להיותה של מדינת ישראל בסופו של דבר - מלכות ישראל התיקנית, הראויה והמובטחת". הוא הורשע בקשירת קשר לביצוע פשע, בגרימת חבלה חמורה, בהחזקת נשק ובפעילות בארגון טרור ונשלח למאסר לתקופה של שבע שנים (ועוד שלוש שנות מאסר על תנאי), מהן נוכה שליש על התנהגות טובה. 
עציון המשיך בפעילות ציבורית במאבק לתפילת יהודים בהר הבית, והועמד לדין, פעמים רבות, בגין הפרעה לשוטרים, אך יצא זכאי. ב-23 במרץ 2000 נעצר, יחד עם ברוך מרזל, טירן פולק, נועם פדרמן, וברוך בן יוסף, כאשר ביקשו למחות על פגישת האפיפיור עם הרבנים הראשיים לישראל בהיכל שלמה. הם הועמדו לדין ונמצאו זכאים, ואף נפסקו להם פיצויים על הפגיעה בחירותם.
הקים את תנועת חי וקיים, למאבק למימוש חופש הפולחן ליהודים בהר הבית. בתחילת שנת תשס"ז, זכה בתביעה שהגיש נגד הוואקף, שחויב לשלם לו 5000 ש"ח כפיצוי על שמנע ממנו להפגין בשערי הר הבית. 
באירועי עמונה נפגע מפרש משטרתי, ראשו נחבט בקרקע, ונגרמו לו חבלות מרובות בגופו. על כך קיבל מהמדינה פיצוי בסך 23,000 ש"ח. בשנת 2008 הופיע בסרט "Religulous" של ביל מאהר.
עציון הוא תושב עפרה, נשוי ואב לשבעה. אחד מבניו, פנחס, הוא ר"מ במכינת  בני דוד עלי.
צרויה להב

ביוגרפיה

להב נולדה וגדלה בקיבוץ איילת השחר בשם צרויה חפרי. מצד אמה (משפחת הלוי-אפשטיין) היא דור חמישי בארץ.
להב שירתה בלהקה הצבאית צוות הווי חטיבת הצנחנים. בעת שירותה פגשה את לואי להב, לימים אחד המפיקים המוזיקליים הבולטים בישראל. לאחר השירות, בהיותה בת תשע עשרה וחצי, נישאה ללהב והשניים נסעו לארצות הברית, שם נולדה בתם היחידה טל, שנהרגה בתאונה בגיל שלוש וחצי.
בתחילת שנות השבעים שרה וניגנה (בכינור) ב-E Street Band, להקת הליווי של ברוס ספרינגסטין - בהופעות ובאלבומים The Wild, The Innocent and The E Street Shuffle ו-Born to Run. 
בשנת 1975 חזרו צרויה ולואי להב לישראל. בשנת 1976 תרמה את נגינתה לאלבום היחיד של להקת תמוז, "סוף עונת התפוזים". בשנת 1977 התגרשה מלואי.
לאחר מכן למדה משחק במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע בלוס אנג'לס ועם שובה לישראל השתתפה בכמה הצגות תיאטרון, כמו טוב בהתיאטרון הקאמרי ובמחזמר "אלוף בצלות ואלוף שום" על פי סיפורו של חיים נחמן ביאליק. בתחילת שנות השמונים הייתה חברה בלהקת הברירה הטבעית. לאחר פרישתה מן הלהקה לא הופיעה עוד והקדישה את עיקר מרצה לכתיבת שירה ופרוזה.
שיריה הולחנו ובוצעו על ידי מיטב המוזיקאים והמבצעים בישראל. מוזיקאי שהרבה להלחין את שיריה של להב הוא רמי קלינשטיין, שהלחין משיריה הן עבור עצמו ("הים כבר לא", "על הגשר הישן", "תשארי עוד קצת") והן עבור ריטה ("חמצן", "ימי התום", "לאלף נמר", "שרה ברחובות"). גם יהודית רביץ הלחינה אחדים משיריה, כ"דרך המשי" ו"נעמיד פני יתומים". עוד ביצעו משיריה מאיר בנאי, דויד ברוזה, גידי גוב, ריקי גל, יהודה פוליקר ואחרים. בשנת 2003 הוציאה להב אלבום בשם "הים כבר לא", ובו 16 מן השירים שכתבה במרוצת השנים.
בשנת 2006 השתתפה להב בכתיבת רוב שירי אלבומה של דנה ברגר "יום יום". באלבומו של יהודה פוליקר "כל דבר מזכיר לי" שיצא בשנת 2011 שימשה להב כעורכת טקסט, ויחד עם פוליקר כתבה חלק משירי האלבום.
ספרה הראשון, "כפכפי העץ של אנדרה" (2002), המבוסס על סיפורו האמיתי של אריה בן-פלאי, שילדותו עברה עליו בהולנד בתקופת השואה, זכה בעיטור אנדרסן הבינלאומי, בפרס לספר ביכורים של משרד התרבות והספורט ובפרס יד ושם למפעלים חינוכיים לשנת תשס"ב, על כתיבת ספר לילדים ולנוער בנושא השואה. ספרה השני, "מלכת הביצות רוקדת טנגו" (2004), זכה בפרס אקו"ם לשנת 2005.‏
בשנת 2011 הוענק לצרויה להב פרס אקו"ם על מפעל חיים בתחום הזמר העברי למחברת. להב מלמדת בבית הספר לאמנויות המילה בירושלים.
לאחר נישואין קצרים לשחקן שבתאי קונורטי בשלהי שנות השבעים פגשה את התפאורן איציק אלבלק, ומאז הם חיים יחדיו כידועים בציבור. השניים מתגוררים במושבה הגרמנית שבירושלים ולהם שלושה בנים.
נחל דיווייד

נחל דייוויד או עמק דיווייד (באנגלית: Divide Creek - מילולית: נחל החלוקה) הוא נחל הזורם בעמק קצר בסמוך למעבר קיקינג הורס, בהרי הרוקי הקנדיים, על הגבול בין הפארק הלאומי באנף בפרובינציית אלברטה לבין הפארק הלאומי יוהו בפרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה.

גאוגרפיה

הנחל ממוקם בהרי הרוקי הקנדיים, בדיוק על קו פרשת המים של אמריקה. נחל דיווייד זורם למרחק קצר על קו פרשת המים, ואז מתפצל - כאשר צד אחד זורם מזרחה, מתמזג לתוך נהר בואו וזורם למפרץ הדסון ולאוקיינוס האטלנטי, וצד אחר זורם מערבה, מתמזג לנהר קיקינג הורס וזורם אל האוקיינוס השקט.בכך מדובר בנהר ייחודי, בזורמו אל שני עברי קו פרשת מים.
קריסטה פלנגן

קריירה

פלנגן החלה את הקריירה בהופעות אורח בסדרות כגון ER ותרגיע, ופרצה לתודעה כאשר הצטרפה ב-2004 לתוכנית המערכונים מד טי.וי. בתוכנית פלנגן גילמה דמויות שונות, ביניהן לואן לוקהארט, פארודיה על סטנדאפיסטית כושלת, וביצעה חיקויים של ידועניות, כגון מיילי סיירוס, היידן פנטייר, היידי קלום, סקרלט ג'והנסון, רייצ'ל מקאדמס, אלן פייג' וכו'. פלנגן השתתפה גם בסרטי הפארודיה "גדול מהסרטים" ב-2007, ו"פגוש את הספרטנים" ב-2008.
בהמשך השתתפה בסדרה מד מן בתפקיד לואיס סדלר, מזכירתו של דון דראפר.
נוער כהלכה

נוער כהלכה היא עמותה שהוקמה בשנת 2002 על ידי יואב ללום, כדי להיאבק נגד אפליה בקליטת תלמידים חרדים ספרדים בבתי-הספר בחינוך החרדי.

פעילות העמותה

העמותה מטפלת בפניות של הורים לבנות מעדות המזרח שבקשתן להתקבל לבתי ספר ולסמינרים למורות נדחתה, ופועלת לקבלתן באמצעות פנייה למשרד החינוך ולמערכת המשפט. לפי העמותה, היא עוסקת "בחשיפת השיטה: התירוצים המשמשים לדחיית תלמידות מזרחיות והמכסות לקבלת מיעוט קטן מהן, בבחינת עלה תאנה, במוסדות חינוך הנשלטים על ידי אשכנזים". פורסם כי פעילות העמותה, כולל פנייה למערכת המשפט, הייתה בתמיכתו של הרב יעקב יוסף, שהיה הרב היחיד שתמך בעמותה בגלוי. לאחר פטירת הרב יעקב יוסף בשנת 2013, פורסם כי בצוואתו כתב כי "יש להגיע להבנות – מבלי לערב את השלטונות".
בשנת 2006 נדחתה בקשת ללום לרשום את בתו לכתה א' בבית הספר "בית יעקב" בשכונת גבעת שאול בירושלים, לטענת ללום עקב שיוכה המגזרי, ולטענת המנהלת יוכבד אלישיב (כלתו של הרב יוסף שלום אלישיב), אם המשפחה לא עמדה בגדרי הצניעות הנדרשים על פי תקנון בית הספר. 
פעילות העמותה זכתה לפרסום נרחב בעקבות בג"ץ עמנואל, שבו עתרה לבג"ץ כנגד הפרדה בין תלמידות של מגמה חסידית ומגמה רגילה בבית ספר "בית יעקב" בעמנואל, שלטענת חלק מההורים (שזכתה לגיבוי של הבודק מטעם משרד החינוך) נעשתה על רקע של רמה דתית, אך לפי פסיקת בג"ץ נועדה להפרדה בין העדות. במסגרת עתירה זו גם הוסרה מתקנון בית הספר, שהוצג על ידי מרכז החינוך העצמאי, הדרישה שכל התלמידות יתפללו בהברה אשכנזית, גם בביתן.
בנובמבר 2008 קיבלה העמותה פרס מעמותת קדמה על פעילותה למען שוויון בחינוך.
בשנת 2015 הביאה העמותה לסיכום בדבר רישום אזורי לסמינרים באלעד, חרף איסור רבנים עליו. בשנת 2017 בית המשפט קיבל את עתירת העמותה לפסוק שהעירייה ביזתה את בית המשפט בכך שלא קיימה את הסיכום, וגזר עליה קנס יומי. בשנת 2018 העירייה יישמה את הרישום האזורי.

ביקורת על העמותה

חלקים בציבור החרדי הפנו ביקורת קשה כלפי העמותה ונערך קמפיין חריף כנגד העומד בראשה, יואב ללום. במרכז הביקורת עמדה פניית העמותה לערכאות בבג"ץ עמנואל ללא היתר מבית דין רבני. הרב עובדיה יוסף תקף את העותרים על כך: "אלו הפונים לערכאות כאילו הרימו יד בתורת משה, הנם מחרפים ומגדפים כלפי מעלה, ואין להם חלק לעולם הבא", והוסיף כי הדרך להתמודדות עם יחס האיפה ואיפה היא רישום ילדים ספרדים לתלמודי תורה של מעיין החינוך התורני. 
העמותה קיבלה מימון מהקרן החדשה לישראל, עובדה ששימשה את מבקריה, בין השאר במודעות שהתפרסמו בשכונות חרדיות ובהן נכתב "יוזמי עלילת הדם של גולדסטון - מממנים העלילה הנוכחית נגד החינוך החרדי". בתגובה השיב ללום שהתרומה התקבלה באישור רבני העמותה, וכי 'ימשיך לפעול בהתאם להוראות הרבנים עד להפסקת ההתעללות אותה חווים יהודים חרדים בבואם לרשום את ילדיהם למוסד חינוך חרדי'. בהזדמנות אחרת השיב כי הדבר נבע מחוסר ידיעה מצערת והעמותה התנתקה מהקרן ברגע שנחשף הדו"ח של "אם תרצו" על הקרן.
איי. אף. קיי. מרייהאמן

היסטוריה

לאורך רוב שנות קיומה הקבוצה שיחקה בליגות הנמוכות בפינלנד למעט עונת 1977/78 שבה שיחקה בליגה הראשונה.
בעונת 2004 העפילה לליגה השנייה בחישובתה והחל משנת 2005 היא משחקת בליגת העל הפינית.
בעונת 2016 זכתה לראשונה באליפות פינלנד.
דהידרו-אפיאנדרוסטרון

דֶהִידְרוֹ-אֶפִּיאַנְדרוֹסְטֶרוֹן (Dehydroepiandrosterone‏ ובקיצור DHEA‏) הוא פרו-הורמון סטרואידי טבעי המיוצר בגוף מפרגננולון המיוצר מכולסטרול על ידי בלוטות יותרת הכליה (האדרֶנָל), וכן בבלוטות המין כגון השחלות והאשכים, בעור, ברקמות השומן ובמוח. ה-DHEA משמש בגוף כחומר קוֹדְמָן ליצירת ההורמון הסטרואידי אנדרוסטנדיון (Androstenedione), שבהמשך עובר המרה נוספת ומייצר את הורמוני המין הנקביים והזכריים, בהם האנדרוגן טסטוסטרון והאסטרוגנים אסטרון ואסטרדיול.

תפקידים

ה-DHEA הוא פרו-הורמון להורמוני המין, ולכן מכונה גם "אֵם ההורמונים". ייצורו במוח מרמז על כך שיש לו תפקיד כנוירו-סטרואיד. מאחר שמרבית ה-DHEA מיוצר בשכבה הנקראת zona reticularis ביותרת הכליה, יש הטוענים כי יש לו תפקיד חשוב בתגובה החיסונית ובתגובת עקה (stress) של הגוף, שכן באזור זה מיוצרים הורמוני עקה כגון אדרנלין וקטכולמינים.
מחקרים שנערכו בקרב חולי זָאֶבֶת מצביעים על כך שמתן DHEA מביא לשיפור ניכר בתסמיני המחלה. במקביל, נמצאה נסיגה במדידת רמותיהם של סַמָני המחלה בבדיקות הדם. לנוכח יעילותו המוכחת של הטיפול, דן ה- FDA בשנת 2001 ביישומו באמצעות תרופת מרשם לטיפול בזאבת המבוססת על ה-DHEA, הנקראת 701GL. מחקרים נוספים שנערכו בקרב קשישים הוכיחו כי מתן ה-DHEA הביא לעלייה במספר תאי הדם הלבנים, החיוניים למיגור זיהומים נגיפיים וחיידקיים, ובמספר תאי ה-NK – תאי מערכת החיסון האחראים להשמדת תאים סרטניים.
מתן תוסף DHEA נחקר גם כטיפול למחלת אלצהיימר, אך נמצא כבלתי יעיל למטרה זו. מספר מחקרים קטנים אך מבוקרי פלצבו ואקראיים הראו כי מתן DHEA לאנשים עם רמות נמוכות של הפרו-הורמון, משפרת באופן מובהק את מצב הרוח.

מצבי חסר

החל מגיל שלושים לערך פוחת ייצור ה- DHEA בגוף, עד שבגיל שמונים מגיעה הפרשתו ל-80–90 אחוזים מערכי גיל הנעורים. חֶסֶר ב-DHEA נמצא גם בקרב חולים במחלות קשות כמו סוכרת מסוג 2, מחלות לב, מחלות כליה, איידס, סרטן ומחלות אוטואימוניות. לעיתים חסר במצב של תת פעילות בלוטת יותרת הכליה. כשרמות ה-DHEA נמוכות, עלול להיווצר חֶסֶר בטסטוסטרון, ובעקבותיו עלולה להתרחש פגיעה בפעילויות שהטסטוסטרון מפקח עליהן, בהן פעילות חילוף החומרים, שימורה ושגשוגה של רקמת השרירים, מצב הרוח והתפקוד המיני של גברים.

סיכונים ותופעות לוואי

מאחר שה-DHEA משמש כקוֹדְמָן להורמונים אחרים, ומכיוון שסרטן השד וסרטן הערמונית רגישים במיוחד להורמונים – לא נוהגים כיום לרשום DHEA לנשים הלוקות או שלקו בעבר בסרטן השד או הרחם ולגברים שלוקים או לקו בסרטן הערמונית. כמו כן, ההורמון אינו ניתן לילדים, למתבגרים ולנשים הרות או מיניקות.

חוקיות

בארצות הברית ובמדינות נוספות בעולם נמכר ה-DHEA כתוסף תזונה ללא צורך במרשם רופא. בישראל הוא נמכר אך ורק בהצגת מרשם רפואי.
מערכת הגנה אקטיבית

מערכות הגנה אקטיבית לכלי טיס

כלי טיס צבאיים (בפרט מטוסי קרב ומסוקי קרב מתקדמים) נושאים מערכות לוחמה אלקטרונית שמטרתם לשבש הנחיה של טילי נ"מ (טילי אוויר-אוויר וטילי קרקע אוויר) באמצעים שונים, כגון שיבוש אלקטרוני או שיגור מוץ ונורי הטעייה הגורמים לטיל להינעל על מטרות הדמה ולא על כלי הטיס.
ב-28 בנובמבר 2002 נורה טיל נ"מ לעבר מטוס בואינג 757 של ארקיע לאחר שהמריא בטיסה IZ582 מנמל התעופה של מומבסה בקניה. בעקבות התקרית, המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית (DHS) השקיעה במחקר ובפיתוח מערכות מתקדמות להגנה על מטוסים מפני טילים וגם ישראל פיתחה מערכת הגנה אקטיבית רכה למטוסי נוסעים בשם מגן רקיע. חברות תעופה ציידו חלק ממטוסי הנוסעים שלהן במערכות לשיבוש טילים.

מערכות הגנה אקטיבית לכלי שיט

כלי שיט נושאים אף הם מערכות הגנה אקטיבית ואמצעי לוחמה אלקטרונית שמטרתם להתמודד  מול טילים נגד ספינות. בזכות גודלן, יכולות ספינות אף לשאת מערכות הגנה אקטיבית קשות המיירטות את האיום טרם פגיעתו בספינה. דוגמאות למערכות כאלה הן טיל הברק הישראלי ומערכת הפלנקס (תותחי M61A1 וולקן 20 מ"מ ומערכת מכ"ם) האמריקאית.
פנג לי-יואן

חייה

פנג התפרסמה כזמרת בשנות השמונים והתשעים, אז החלה להופיע במופעי הגאלה לרגל ראש השנה הסיני, שמשודרים בשידור ישיר לכל בית בסין וזוכים לרייטינג אדיר. הרפרטואר של פנג מכיל שירי הלל לצבא, למפלגה ולמולדת הסינית.
לאחר ששי ג'ינפינג התמנה בשנת 2007 לחבר הוועדה המתמדת של המפלגה הקומוניסטית הסינית, פנג הפחיתה בהדרגה את הופעותיה, ולבסוף הפסיקה להופיע באירועים מסחריים.
בשנת 2011 פנג החלה לעבוד בהתנדבות כשגרירה של רצון טוב בארגון האו"ם נגד איידס.

בתקשורת

פנג לי-יואן זוכה לתשומת לב תקשורתית וציבורית, ובכך שונה מהמקובל בין חלק ממנהיגי סין, שעד כה חלקם הקפידו להרחיק את נשותיהם מאור הזרקורים (יוצאי דופן בולטים הם יושב הראש מאו שבמשך עשור הציב את אשתו ג'יאנג צ'ינג בעמדה מובילה על פי ההיסטוריוגרפיה הסינית הרשמית, וצ'יאנג קאי שק שאשתו סונג מיילינג עמדה בראש מערך ההסברה של סין).
עם זאת, פנג לא נוטה להתבטא באופן פומבי בתקשורת, והתקשורת המערבית מתעסקת בעיקר באנינות טעמה האופנתי. מגזין האופנה Vanity Fair, למשל, בחר בפנג כאחת הנשים האופנתיות ביותר לשנת 2013.
ג'וליאן פובר

קריירת מועדונים

יליד העיר לה האבר, פובר התקדם במחלקות הנוער של המועדון קאן משנת 1998, והחל את הקריירה שלו כמגן ימני. בעקבות מהירותו הגבוהה ויכולת ההגבהות שלו, הוסב לעמדת הקשר הימני. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרים של קאן בעונת 2001-2000, בגיל 18. הוא במהרה רכש לעצמו מקום של קבע בהרכב הקבוצה, ולבסוף משך את עיניהן של מועדוני ליגת העל הצרפתית. ז'ירונדן דה בורדו החתימה אותו בשנת 2004, והוא שיחק בקבוצה במהלך 96 משחקים, וגם היה שותף למשחקיה במסגרת ליגת האלופות.
ב-23 ביוני 2007, העיתון הצרפתי ל'אקיפ דיווח שפאובר על סף חתימה על סך 6.5 מיליון אירו במועדון הסקוטי גלאזגו ריינג'רס. למרות כל זאת, ב-1 ביולי, הוא הוחתם לבסוף על ידי וסטהאם יונייטד תמורת 6.1 מיליון לירות שטרלינג. הוא סבל מקרע בגיד אכילס אחרי משחק קדם העונה ב-17 ביולי, נגד המועדון הצ'כי סיגמה אולמוץ, כאשר הצפי לחזרתו לכשירות נמדד לכחצי שנה. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במועדון הלונדוני בתור מחליף בשלהי המשחק הביתי נגד פולהאם ב-12 בינואר 2008. עונתו הראשונה באנגליה לוותה בפציעות מתמשכות, והוא שיחק בסך הכל ב-8 משחקים בכל המסגרות עבור וסטהאם יונייטד.
פובר קיבל אישור לנהל משא ומתן עם ריאל מדריד ב-30 בינואר 2009, כאשר המעבר שלו לספרד בוצע יום אחד בלבד לאחר מכן, לאחר שחתם על חוזה השאלה עד סוף עונת 2008-2009, תמורת סכום של 1.5 מיליון פאונד עם אופציה לרכישתו על ידי ריאל בתום החוזה. פובר שיחק את משחקו הראשון עבור המועדון הספרדי ב-7 בפברואר 2009, בניצחון 1-0 נגד ראסינג סנטנדר. לבסוף ריאל מדריד החליטה שלא לרכוש אותו, והוא חזר לווסטהאם.
ב-27 ביוני 2012 חתם לשלוש שנים באלאזיספור הטורקית לשלוש שנים. לאחר חצי עונה בטורקיה חתם בבורדו הצרפתית ובמדיה שיחק עד תום עונת 2014/2015. ב-17 בינואר 2017 חתם באינטר טורקו הפינית.
בינואר 2018 חתם בבורנאו מליגת העל האינדונזית.

קריירה בינלאומית

פובר ערך את הופעת הבכורה עבור נבחרת צרפת ב-16 באוגוסט 2006, במשחק נגד בוסניה והרצגובינה. הוא לבש את החולצה מספר 10, והפך לשחקן הראשון שמשחק תחת מספר זה מאז פרישתו של זינאדין זידאן. הוא חתם את הופעת הבכורה שלו בזכות שער ניצחון שכבש בדקה האחרונה של המשחק, וחתם על תוצאת המשחק 2-1 עבור נבחרתו.
מאחר שפובר ערך רק הופעה אחת בנבחרת שהיא לא במסגרת רשמית, על פי חוקי פיפ"א הוא רשאי לייצג נבחרת אחרת. באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרטיניק בתיקו 1-1 נגד קוראסאו במסגרת מוקדמות גביע האיים הקריבים בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
אדוארד דאודן

ספרים בעריכתו

"הסונטות של שקספיר" (1881)
"בלדות ליריות, לפי המהדורה הראשונה" (1890)
"היצירות הפיוטיות של וורדסוורת'" (1892)
"היצירות הפיוטיות של שלי" (1893)
"מבחר שירי רוברט סאות'י" (1895)
"מבחר שירי וורדסוורת'" (1897)
"המלט" (1899)
"רומיאו ויוליה" (1900)
"סימבלין" (1903)
"מבחר שירי קולרידג'" (1906)
"גיתה, הדיוואן המערבי-מזרחי" (1914, בתרגומו)

ספריו הביקורתיים

"שקספיר, שכלו ואמנותו" (1875)
"שקספיר" (1877)
"לימודים בספרות 1789-1877" (1878)
"סאות'י" (1880)
"חיי פרסי ביש שלי" (1886)
"תעתיקים ולימודים" (1888)
"לימודים חדשים בספרות" (1895)
"מבוא לשקספיר" (1895)
"תולדות הספרות הצרפתית" (1897)
"המהפיכה הצרפתית והספרות האנגלית" (1897)
"פוריטן ואנגליקן: לימודים בספרות" (1900)
"רוברט בראונינג" (1904)
"מישל דה מונטן" (1905)
"מאמרים מודרניים ואליזבטנים" (1910)