צייטגייסט (סרט)

חלק ראשון

החלק הראשון של הסרט נקרא "הסיפור הגדול ביותר שאי פעם סופר", והוא יוצא כנגד המקוריות של דתות רבות בעולם, בהן הנצרות והיהדות, בטענה שהן מבוססות על מיתוסים ומסורות אסטרולוגיים שנולדו שנים רבות לפניהן. בנוסף לתמיכה בתאוריה לפיה ישו הוא מיתוס, טוען הסרט כי ישו ההיסטורי הוא בן-כלאיים ספרותי ואסטרולוגי, שטופח ממניעים פוליטיים של רצון בשליטה. הסרט מסיק שהנצרות היא מיתוס גנוסטי, שהואדר על ידי האימפריה הרומית על מנת להשיג שליטה חברתית על אירופה באמצעות דוקטרינות שנוצרו לראשונה בועידת ניקיאה. חשכת ימי הביניים, האינקוויזיציה ומסעות הצלב מתוארים כאירועים ששימרו את השיעבוד של אירופה לוותיקן באמצעות הנצרות.

חלק שני

החלק השני של הסרט נקרא "כל העולם במה", וטוען שפיגועי 11 בספטמבר תוכננו, או אופשרו, על ידי גורמים פליליים בממשלת ארצות הברית, על מנת ליצור פחד המוני, שיעורר את דעת הקהל לתמוך במלחמות באפגינסטן ועיראק, יצדיק פגיעה בזכויות אזרח, ויגרום לרווחים של החברות שיהיו מעורבות במלחמה. טענות נוספות שמעלה הסרט הוא ש-6 מהחוטפים כביכול עדיין בחיים, שהחוטף של הטיסה שפגעה בפנטגון לא יכול היה להטיס את המטוס בצורה שתפגע ישירות בפנטגון, שלא נמצאו הריסות מטוסים משמעותיות בשניים מתוך שלושת אתרי ההתרסקות, ושממשל בוש הסתיר את האמת מפני הוועדה שחקרה את הפיגועים.

חלק שלישי

החלק השלישי נקרא "אל תשימו לב לאיש מאחורי הווילון" (משפט הלקוח מתוך הסרט הקוסם מארץ עוץ). חלק זה מתמקד בדיון על מבנה השיטה המוניטרית בכלכלה המודרנית. הסרט טוען, כי שיטה זו מנציחה מצב בו החברה הכללית משועבדת לבנקים הגדולים, ובפרט לאלה המהווים חלק ממה שהסרט מכנה "קרטל הבנקים של הבנק הפדרלי", היות שהיא שרויה בחוב מתמשך אל אותם בנקים אשר רק הולך וגדל עם הזמן. בחלק זה נטען שארצות הברית יצאה לארבע מהמלחמות העיקריות שלה (מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה, מלחמת וייטנאם ומלחמת עיראק) במאה ה-20 וה-21, במטרה לחזק את הכוח הכלכלי של קבוצה של בנקאים בינלאומיים.
חלק זה גם בוחן את האפשרות של כוונה סודית (שמקודמת על ידי שותפות הביטחון והשגשוג של צפון אמריקה), לחתור תחת החוקה האמריקאית והמטבע האמריקאי, על ידי איחוד ארצות הברית, קנדה ומקסיקו לאיחוד צפון אמריקה, שישתמש במטבע אחיד שייקרא אמרו, וזאת ללא אישור הקונגרס האמריקאי. איחוד זה ייצור מדינת-על, בדומה לאיחוד האירופי, אשר יחד עם האיחוד האפריקאי והאיחוד האסייתי המוצע, יתאחדו בטווח הארוך לממשלה עולמית אחת. הסרט מביע חשש שתחת ממשלה שכזו, יושתל בהסכמה בכל אדם שבב RFID, שישמש למעקב ובקרה אחר כל אזרח, ולדיכוי של התנגדויות. הסרט מביא דוגמה לכך באמצעות קטע חדשותי, שבו מרואיינת משפחה אמריקנית שהתנדבה להתנסות בהשתלה של שבב שכזה.

סרט ההמשך

הסרט "צייטגייסט: תוספת" (Zeitgeist: Addendum), הוקרן לראשונה בפסטיבל ארטיביסט החמישי בלוס אנג'לס, ב-2 באוקטובר 2008, והופץ בחינם למחרת באתר האינטרנט של הסרט. הסרט מרחיב את הנטען, בעיקר בחלק השלישי של הסרט הראשון בנוגע לכלכלת ארצות הברית, ומציע פתרון ארוך טווח, המבוסס על פרויקט ונוס של המהנדס התעשייתי, ז'ק פרסקו. בסוף הסרט מוצעות מספר דרכים להתמודד עם המצב המתואר בו, כשהאחרונה שבהן היא להצטרף לתנועה, שעיקר פועלה הוא להביא לחשיפה של פרויקט ונוס.
באפריל 2011 הודיע ארגון פרויקט ונוס על ניתוק מתנועת צייטגייסט, והצהיר כי היא אינה מייצגת אותו עוד.

ביקורת


כל שלושת חלקי הסרט זכו להתייחסות, ואתרים מסוימים אף טוענים להפרכת מרבית הטענות הנוגעות לתאוריות קשר ולדת בסדרת הסרטים. הסרט קיבל ביקורות שליליות רבות על ידי אמצעי תקשורת ברחבי העולם. עידו הרטוגזון כתב ב-nrg: "הסרט האינטרנטי הזה הוא טקסט מיסטי אינטנסיבי מאין כמוהו, שמתכנת מחדש את התודעה של הצופה וגורם ל"בליפ" ול"הסוד" להיראות כמו תעלולי יח"צ לתינוקות". ואילו בסיינטיפיק אמריקן, הוזכר הסרט בהלצה כחלק ממאמר על ספקנות.