אמנון מרינוב

התביעה לראשוניות הגילוי של יסוד מספר 112

בשנת 1971, כאשר מרינוב היה עמית מחקר במעבדות רתרפורד לאנרגיה גבוהה, במחוז אוקספורדשייר באנגליה, חקרו הוא וחבריו מטרות טונגסטן אשר שימשו כמעצור לאלומת הפרוטונים (24 GeV) במאיץ החלקיקים ב-CERN. השערתו של מרינוב הייתה שקרן הפרוטונים שפגעה במטרת הטונגסטן גרמה להדף של שברי גרעיני טונגסטן בעלי אנרגיה גבוהה מאוד, וכתוצאה מריאקציה משנית פגעו אלה בגרעיני טונגסטן שכנים והתמזגו לתוכם, דבר שגרם ליצירתם של יסודות על-כבדים. מרינוב ועמיתיו גילו את מה שעל פי טענתם היווה הוכחה לקיומו של יסוד על-כבד ארוך-חיים בעל מספר אטומי 112, הומולוגי למרקורי ובעל זמן מחצית חיים של 47 ימים. בשנת 1984, כשהם מבססים את טיעוניהם על מדידות של מפריד מסות, הגיעו מרינוב ועמיתיו למסקנה כי הגרעינים שנוצרו ב-1971 הם יסודות על-כבדים מעוטי נייטרונים עם Z=112 וכ-160 נייטרונים. יציבותם של גרעיני היסודות העל-כבדים הללו, וכן תכונות הקרינה הבלתי צפויות שלהם, היו קשורים לדעתו של מרינוב למצבים איזומריים. הצוות השתמש בטכניקות של הפרדה כימית על מנת לבודד את הגרעינים. מרינוב ועמיתיו טענו כי זיהו בסך הכל מאות גרעינים של היסוד העל-כבד החדש בעל מספר אטומי 112.
סוגיות אחדות צצו בדבר הפערים בין המאפיינים שנחזו באופן תאורטי עבור היסודות העל-כבדים הללו לעומת אלה שהתגלו באופן ניסיוני. אחת הבעיות הייתה שהחתך שחושב באופן תאורטי עבור היסודות הללו היה בכמה סדרי גודל גדול יותר מהחתכים האופייניים שנמדדו בניסויים. מרינוב ועמיתיו סיפקו הסבר לפער זה על ידי מחקר הספקטרה של האקטינידים אשר הופרדו ממטרת הטונגסטן.
ממצאיו המפתיעים של מרינוב לא זכו להכרה על ידי הקהילה המדעית, אף על פי שלא אותרו במחקריו שגיאות ניסיוניות ואף לא בוצעה אי פעם חזרה על הניסויים שלו באופן זהה מבחינת התהליך ופרטיו. למרות המאמרים הרבים שפורסמו על ידי מרינוב ועמיתיו בנוגע לממצאיהם, הגילוי של יסוד 112 על ידם לא אושר על ידי הקהילה המדעית.
בשנת 1996, מרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI) ליד דרמשטדט, גרמניה, דיווח על עדויות לגילויו של גרעין יחיד בעל מספר אטומי 112 וזמן מחצית חיים של פחות מאלפית שנייה. בשנת 2009 צוות ה-GSI הוכר רשמית כמגלה יסוד חדש זה, והיסוד קיבל את השם קופרניקיום, על שם האסטרונום ניקולאוס קופרניקוס. מרינוב ועמיתיו הגישו ערעור על מתן זכות הראשונים ל-GSI לגילוי היסוד ה-112.

חיפוש יסודות על-כבדים בטבע 

בשנות ה-90 של המאה ה-20 החל מרינוב לחפש את קיומם של יסודות על-כבדים בטבע, חיפוש שנמשך גם אל תוך המאה ה-21. מרינוב ועמיתיו פיתחו פרשנות עקבית לכמה תופעות בלתי מוסברות בעבר הקשורות לגילויים של מצבים איזומריים מעוותים ארוכי חיים ובעלי ספין גבוה. מרינוב צפה שייתכן שלגרעינים על-כבדים מסוג זה יהיו אורכי חיים ארוכים יחסית כשהם מצויים במצבים איזומריים, דבר היכול להסביר את הימצאותם בטבע.
בישמם את הפרשנות שלהם, מרינוב וחבריו גילו במחקר של Au טהור עדויות לקיומם של איזוטופים ארוכי חיים בעלי מספרי מסה אטומית 261 ו -265, ואחוז של פחות מאלפית ppm ביחס לAu. המסות שנמדדו תאמו את התחזיות למסות של ²⁶¹Rg ו- ²⁶⁵Rg שהתגלו בעבר (Z=111).
בשנת 2009, לאחר שחקרו Th טבעי, מרינוב וחבריו דיווחו על עדויות לקיומו האפשרי של גרעין כבד במיוחד ארוך חיים בעל מסה אטומית מספר A=292 
ומספר אטומי Z=122 או יסוד סמוך, ואחוז של כ 10⁻¹² × 1 ביחס ל- ²³²Th. זמן מחצית החיים המוסק של יותר של מ-10⁸ שנים ליסוד שהתגלה היה קשור ליציבות היחסית של המצבים האיזומריים שבהם הוא נמצא.

משפחתו

אמנון מרינוב גר ברמת דניה בירושלים עם אשתו רחל, ונולדו להם ארבעה ילדים. אביו, חיים מרינוב (1904–2001), היה סגן ראש עיריית ירושלים משנת 1964 עד שנת 1973. חמיו, יעקב מימון ( 1902–1977), היה הממציא של שיטת הקצרנות העברית, וחתן פרס ישראל לשנת 1976 על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה בקליטת עלייה ובלימוד עברית בהתנדבות לעולים חדשים בכל רחבי הארץ.